text:
Kui minu inimesed on rumalad | Memokraat
by Daniel Vaarik 13. märts 201118:42 13. märts 2011
Inimese silm ei ole võimeline märkama iga hetk aset leidvaid väikeseid muutusi – kuidas kasvab aias sirel, kuidas tekib tuppa tolm, mismoodi tuleb päevitus või kuidas lisanduvad vöökohta grammid, millest saavad alles hiljem kilod. Üksnes siis kui mõni ootamatu sündmus asetab ümbritseva uude valgusse, avastab inimene korraga paljude vahepeal toimunud arengute tulemuse.
Ilmselt tuleb see sellest, et oleme evolutsiooniliselt seatud nägema suuri muutusi, sest need tunduvad tähtsamad kui väikesed. Samas ei ole vist ühtegi suurt muutust, millele poleks eelnenud väikeseid märkamatuid nihkeid, tillukesi ohusignaale. Kui me vaid oskaksime neid mikroteateid näha ja tähele panna, siis võiksime saada väärtuslikke teadmisi selle kohta, mis meiega tulevikus juhtuda võib.
Ma olen blogija rollis korduvalt klaviatuuri haaranud selleks, et juhtida tähelepanu mõnedele väikestele muutustele, mis minu arvates mõjutavad Eesti riigi tulevikku radikaalselt. Loomulikult on minu pilku juhtinud minu enda erialane ettevalmistus ning senine töökogemus ning ei saa välistada, et ma tähtsustan seetõttu teatud asju liialt üle. Samas, üks peamisi teemasid, mida ma käsitlenud olen, ehk meie inforuumi tegelik vabadus, on üks asi, mida on tõesti raske alahinnata.
Tänaseks on juba klassikaks saanud lai hulk tekste erinevatest eluvaldkondadest, mis näitavad, kuidas inforuum toimib, loob tähendusi, kaasab ja välistab.
Võtkem Jürgen Habermas ja avaliku sfääri kujunemine. Võtkem Benedict Anderson ja tema kujuteldavad kogukonnad. Võtkem Harold Innis ja tema viis näha, kuidas meedia mõjutab tsivilisatsioonide saatust. Võtkem Norbert Wiener, kes on öelnud, et kogukond ulatub ainult nii kaugele kui tõhus informatsiooni üleandmine ning et ühiskonda saab mõista vaid uurides sõnumeid ja kommunikatsioonivahendeid, mis sellesse kuuluvad.
Võtkem Eesti enda ajaloolased, kes on juhtinud tähelepanu, et Eesti riigi tekke üheks ja väga määravaks eelduseks oli oma meedia areng.
Ma usun, et Memokraadi lugejate seas on vähe inimesi, keda tuleks veenda selles, et ühine inforuum ei ole mitte ainult kollektiivsete kooslustega kaasnev kõrvalnähtus, vaid inforuumi kvaliteet on hoopis nendesamade kollektiivsete koosluste tekke ja püsima jäämise eeldus.
See toobki mind ühe väiteni, mida ma kummalisel kombel saan teile kinnitada vaid kaudselt, tänu oma erialastele kokkupuudetele mitmete Eesti inimestega ja tänu sellele, et ma üldjoontes jälgin Eesti trükimeediat suhteliselt regulaarselt. Ma väidan, et Eestisse on tekkinud arvestatav hulk inimesi, kes on otsustanud meedias mitte esineda. Ma võin kinnitada, kuid ei saa tõestada nimeliselt, et minu tutvuskonnas on vähemalt 10 sellist inimest ning nad on oma ala tippasjatundjad.
Neile lisanduvad paljud sellised, kes pigem ei esineks, kuid on sunnitud seda tegema ametist tulenevatel põhjustel. Tähelepanuks – ka sellised inimesed esinevad tegelikult ju võimalikult vähe.
Mõne nädala eest kohtasin veel ühte uut sellist inimest, tuntud arvamusliider, kes teatas, et ta pole enam valmis meedias osalema. Ja seejärel saatis veel üks inimene mulle edasi meili, mille ta oli saatnud ühe ajalehe toimetusse, vastuseks ühele küsimusele, kus ta teatas oma distantseerumisest.
Samuti ei pea olema ka eriti terava silmaga, et näha, et võrreldes näiteks 5-6 aasta taguse ajaga räägivad meedias harvemini kaks kategooriat inimesi, suurte ettevõtete CEO-d, riigiametnikud. Neid on raskem saada intervjuusid andma, neid on raske saada pressikonverentsidele, neilt on raskem saada arvamusartikleid.
Ehk mõned meist veel mäletavad seda aega, mil ettevõtete juhtide intervjuud meedias olid osa nende ettevõtete avaliku suhtluse strateegiatest. Kui Tarmo Noop ja Cardo Remmel võistlesid, kes suudab paremini lahti seletada joogituru toimimise dünaamikat või kui Hansapanga ja Ühispanga juhid üritasid sama asja teha pangandusmaastikul.
Ja mis siin ikka mujalt näiteid tuua – kui mõned aastad tagasi oli minu oma ametis üsna kerge veenda inimesi siiski esinema, siis täna on mulgi argumente jäänud väga väheks, sest ma tõesti näen, kuidas esinemine toob kaasa selle, et online meedia teeb inimesest kiiresti klikijänese ehk kellegi, kelle suhu pannakse mingi väide, mis pole ilmtingimata isegi tema öeldud ning söödetakse ta selle väite saatel, mis, meenutagem, ei ole tihtipeale isegi tõde, anonüümsete kommentaatorite ette.
“Aga las nad siis lahkuvad, loodus tühja kohta ei salli,” ütles üks ajakirjanik seepeale. Kui ta vaid teaks, kellest jutt käib… Ning üks uus suur probleem on see, et kui meediast kõrvale hoidmine hakkab tunduma ühiskonnas loomulikuna, siis saavad selle varjus meediast kõrvale hoida ka need inimesed, kelle tegevus peaks igal juhul olema võimalikult suure meediatähelepanu all ning kellel pole mingit õigust meedia tähelepanust loobuda. Näiteks teatud linnapea.
Meedia ise kompenseerib inimeste vaikset kõrvalejäämist sellega, et ekspertidena esineb suur hulk minu ametivendi, suhtekorraldajaid, kelle nahk on kas piisavalt paks või kes soovivad ennast võimalikult pildis hoida. Ivo Rull, Janek Mäggi on meedias igapäevased kommentaatorid. Samuti on olemas üksikud arvamusliidrid, kes missioonitundest on meediale olemas ning jagavad asjalikke arvamusi ning me peame selle eest kindlasti tänulikud olema. Iivi Masso, David Vseviov on kaks näidet, kes esimesena meelde tulevad.
Mis iganes on täpsed põhjused, kuid ma usun, et me saame kõik nõustuda, et kui see, mida ma siin praegu rääkisin, vastab tõele kasvõi väikeses osas, siis on see väga halb uudis kõigile, kes sooviksid elada targas ja vabas riigis. Kui pidada inforuumi tõesti tähtsaks nagu teadmistepõhise riigi toetajad mõista on andnud ja nagu ka mina pean, siis on inimeste lahkumine meediast väga halb uudis ka neile, kes tahaksid elada üleüldse mingisuguses Eesti riigis.
Otsides selle olukorra põhjusi, võime küll oletada, et võib olla neil ka mingid meediavälised põhjused, kuid loobujate poolt kõige laiemalt tsiteeritud põhjus on järgmine – andsin mõistliku intervjuu saatele x või ajalehele y, kuid seejärel tormas kohale online meedia, kes tsiteeris mind valesti ning seejärel tormasid kohale anonüümsed kommentaatorid, kes tegid ülejäänud töö.
Ja ma vaatan neile inimestele otsa, loen nende kohta kirjutatut ja ma mõistan korraga, et tõesti, ka mina ei saa aru, mis on see positiivne lisaväärtus, mille nimel nad peaksid minema meediasse tagasi.
Ka Suurbritannia meedia ei paita allikate pead, kuid kui me võtame appi lihtsa suhtekorralduse matemaatika, siis me näeme, et Briti meedias võib inimene saada küll sama palju peksa kui Eestis, kuid tal on sellest vähemalt ka rohkem võita tänu suurele turule ja sellest tulenevale tuntuse eelistele. Meie meedia enda huvides on seejuures mõelda ka sellele, miks just Suurbritannias on vastu võetud eriti karmid laimuseadused, mis omakorda viivad meediavabaduse vähenemiseni.
Ülikonkureeriv online koos madala ajakirjanike tasemega ning anonüümsete kommentaatorite kambatsensuuriga on Eestis loonud olukorra, kus inimestel tundub olevat piisavalt ebamugav, et mitte minna meediasse ning neil on lihtsam kõrvale jääda. See toobki mind tagasi alguses mainitud väikeste mõjude loogikani. Me võime tõesti öelda, et Eesti ajakirjandus ja Internet on vabad sellistest muredest nagu Iraani või näiteks Vene ajakirjandus, kuid samas me võime ka öelda seda, et selleks, et avalik sfäär lagunema hakkaks, ei peagi ilmtingimata olema totalitaarne riik.
On olemas kolm müüti, mida online meedia tänaste praktikate kaitsjad armastavad esile tuua. Esimene neist on see, et anonüümne sõim ajalehe kommentaariumis on sõnavabaduse paratamatu kaasprodukt. Kahjuks tõestab praktika vastupidist ning ma arvan, et väga paljud näited Eesti meediast näitavad, et karistamatuid sõimlejaid mõjuvad meil samal moel nagu FSB poolt loodud brigadnikud Venemaal – nad sunnivad inimesi vaikima.
Nimetatud sõnavabaduse müüdi kaitsjad ajavad lootusetult sassi kogu arutelu objekti, proovides jätta mulje, et anonüümsus või isegi privaatsus on ohus, kui ajalehe kommentaariumis ei saa laimu levitada. Sassi on aetud anonüümsuse võimalikkus ühiskonnas ning selle võimalikkus või vajalikkus konkreetses avalikus punktis. Ka mina olen selle poolt, et graffiti rikastab, kuid ma ei ole selle poolt, kui graffiti katab kogu linna, kaasa arvatud Eesti Ema monument ja Tartu Ülikooli peahoone.
Võib tuua ka teise analoogia. Ma olen täiesti nõus, et Eestis on kohti, kus inimesed, kes tahavad, saavad praktiseerida sado-maso seksi, kuid samas ei taha ma selles ilmtingimata ise osaleda, eriti siis, kui ma tahan lihtsalt oma mõtteid avaldada. Samuti pole ma nõus, et keeldumine selles tegevuses osalemisest tähendaks, et ma pole piisavalt julge – asi mida vahel ette heidetakse neile, kes ei taha tänases meedias esineda.
Veel kord ja loodan, et lõpuks ka kuuldavalt, tahaks öelda, et ma ei ole anonüümsuse vastu, vaid ma olen online süsteemi vastu, mis on rajatud anonüümsele kambatsensuurile. Ma ei ole kommentaariumide vastu, sest need on elu edasi viiv leiutis ja Memokraat on ise seda mulle korduvalt tõestanud.
Kuid ma olen selle vastu, kui ebameeldiv või ebasobiv seisukoht kallatakse ohtra sõimuga üle ja sellist tegevust peetakse normaalseks. Ja ma väidan, et sellel on suurem mõju, kui me arvame.
See toob meid nüüd teise müüdini, mille kohaselt inimestel on võimalus tema kohta käivaid anonüümseid kommentaare ignoreerida. Ignoreerimise võimalikkuse väide on kindlasti välja mõeldud inimese poolt, kes pole kuigi tihti esinenud või siis on pärast pikaajalist peksu tänaseks muutunud ka ise tundetuks ja kalgiks.
Kui sa oled eriliste mõtetega esineja, siis sa võid online kommentaare ignoreerida, kuid kui seal on järjekindlalt kirjas mõni pooltõde, siis sinu Antslas elav ema, sinu Swedbankis ja Skypes töötavad sõbrad või keegi ikka tuleb ühel päeval küsima, et miks kommentaariumis öeldi, et sa oled salajoodik või sahkerdaja. Või siis arutatakse seda kuskil ilma sinule ütlemata.
Lisaks lähtub see ignoreerimise võimalikkuse müüt kaudselt arvamusest, et meedias pole kohta nõrkadel ega tundlikel inimestel. Ja ma ilmselt ei pea seda mõtet pikalt edasi arendama, et näidata, kuhu selline arutluskäik viib. Okei, võib olla siiski pean. See viib fašismini.
Kolmas müüt on see, et anonüümses keskkonnas käivad inimesed välja elamas mujal tekkinud muresid ja probleeme ning kui ei oleks neid anonüümseid keskkondi, siis elaksid nad seda kõike välja oma kassi või oma naise ja laste peal või hoopis autoroolis gaasi vajutades. See on armas müüt, kuid kahjuks täiesti vale.
Ma väidan, et inimene, kes tuleb täna online keskkonda õnnelike mõtetega, lahkub sealt murelike mõtetega ning enamasti vihasemana kui siis, kui ta sinna sattus. Vihased ja anonüümsed kommentaarid ei vähenda viha, nad suurendavad seda ja kasvatavad raevu ning see viibki selleni, et paljud targad inimesed ei soovi meedias enam osaleda.
Kui aga targad inimesed enam ei osale meedias, tähendab see seda, et meie inimesed, Eesti inimesed, saavad vähem infot kui näiteks Soome inimesed, kui nende arvamusliidrid näiteks osalevad meedias. Kui meediapilt on rumalam, tähendab see, et minu naaber on rumalam kui soomlase naaber. Ja kui minu naaber on rumalam, olen ka mina rumalam.
Siin ei aita väga palju see, et osad kõige ropumad kommentaarid võetakse poole tunni jooksul maha, sest paljud neist ei vääri üleval rippumist ka minutikski. Siin ei aita see, et paljud inimesed arvavad, et kommentaariumi sõimu pole mõtet lugeda, sest paljud arvavad, et on.
Õnneks ei ole kõik siiski kadunud. Needsamad inimesed, keda ma tean, et nad meedias ei osale, ei tee seda sellepärast, et nad vihkaksid esinemist. Ma tean, et ainus asi, mida nad soovivad, on leida esinemisplatvorme, mis säilitaks nende sõnumi ja millega kaasneks inimlik diskussioon.
Õnneks on näha, et meedias on inimesi, kes tunnevad ülakirjeldatud online praktikate osas sügavat piinlikkust. Nad näevad vaeva, et luua arukamaid ja paremaid kohti ning on näha ka erinevaid katseid leida uusi kommenteerimismudeleid, mis vähendavad brigadnike stiilis mentaalset näopeksu.
Ma ei usu riigi võimesse öelda inimestele, mida nad mõtlema peaks, kuid ma usun sellesse, et kui meedia ise mõistab, et ta peab parandama avaliku sfääri ökoloogiat, et see on tema enda võimuses, siis paraneb ka mõtete kvaliteet ning see on just üks väga eestilik lahendus, mida teha selleks, et mitte muutuda nende riikide sarnasteks, kellest me nii väga tegelikult erineda tahame. Ehk siis tulevad esinejad ka tagasi.
(Tekst põhineb minu Narva-Jõesuus peetud ettekandel sõnavabadusest Eestis)
http://www.facebook.com/people/Aarne-Veedla/1598473007 Aarne Veedla
Just, just. Meedia märatseb. Ühiskonna valvekoerad vaikivad. Rikutakse kõiki reegeleid, mis puudutab ajakirjanduseetikat. Vaarik on rahul. Muide, pane tähele. Sa ei leia ühtegi lugu ajakirjandusest, kus ajakirjandus jõuliselt asub kaitsma kohtualust. Kus ta paneks kahtluse alla ametliku versiooni. ALATI toetab eesti meedia politseid, prokuratuuri ja kohust ! Eranditult.
Mida sa pead silmas väitega, et Vaarik on rahul?
Meedia tegevust küll nii ei hindaks.:) Meedia all mõistan siin selle sõna kõige laiemat tähendust, aga konkreetselt on kõne all hoopis osa sellest – online meedia artiklite anonüümsed kommentaarid. Samuti pole jutt absoluutsetest kategooriatest ja eranditeta toimuvatest ühetaolistest tegevustest, vaid eelkõige ikka suundumustest või mustritest – pigem nii kui naa. Aga neid suundumusi võiks märgata.
Seda, et lugeja segab ajakirjandust, seda tuli jah ühelt meediamogulilt õige ammu. Ka vaatleja võib tegeleda sekundaarsega. Kuid tõesõna, issand jumal, mis online kommentaariumid ! Hakkame ikka pihta ajakirjandusest endast! Peremeeste piitsa all on organiseeritud bordell. Nüüd isegi avalik-õigusliku kanali otseeetris Hõbemägi – Kook ei pea vajalikuks säilitada lugupidamist vaataja suhtes. Kas tõesti peame laskuma Ameerika tasandile, kus iga detail on ettekirjutatud, sest uskuda ei saa kedagi, sest teatakse ette, et poliitagitaatoriteks muutunud ajakirjanike poolt läheb käiku iga detail et vaatajaga manipuleerida parteipoliitilistes ja ärilistes huvides.
Miks hinnavaatluse foorumil või militaar.netil sõimu või niisama madalalaubalisusega probleeme ei ole?
Täpsustaksin hea meelega Delfi-Leedo kohtuotsuse sisu.
Riik on seadnud piirangu kohustuse. Ekslik on arvamus nagu oleks kohus nentinud, et portaalipidaja kohustuseks on kustutada pärast teada saamist ning sellega oleks asi lahendatud. Selline lahendus oleks küll mõistlik ning ka (põhi)seadusega kooskõlas, kuid see ei ole kahjuks otsuse sisu.
Vastupidi – Delfi-Leedo asjas kustutas portaal kommentaarid kohe, kui Leedo neile viitas. See aga ei vabastanud portaali vastutusest. Vastutusest vabanemise ainsaks aluseks kohtu hinnangul oleks reaalajas toimiv eel-tsensuur, mida üks eraõiguslik isik on kohustatud teise üle teostama.
Minu arvamuse kohaselt on see üsna selge riigipoolne sekkumine… kuigi mõistetav – riik ise ei saa ju tsensuuri teostada olles liitunud mõningate inimõiguste tagamiseks ratifitseeritud konventsioonidega.
Viimane lõik tundub tõenäoliselt veidi irooniline, kuid seda see tõenäoliselt ongi!
Kohus otsustas, et Delfi on sisuteenuse pakkuja, mitte kommentaaride “tehniline vahendaja” (nagu nt telefonifirma kõnede vahendajana). Sellega muutub delfi (jt portaalid) vastutavaks enda pinnal avaldatud tekstide eest – olgu need arvamusartiklid või kommentaarid.
Mis tsensuurist siin kõneleda – sellise loogika järgi tegeleksid kõik meediaväljaanded oma igapäevatöös “reaalajas tsensuuriga”, millega muutuks tsensuuri mõiste täiesti sisutuks.
Ei saa jätta vastu diskuteerimata…
Nimelt asjaolu, et RK otsustas, et Delfi on sisuteenuse pakkuja on Eesti õiguskorra mõistes sisutühi. Nimelt puudub Eesti õiguskorras selline mõiste.
Selle mõiste võttis RK üle Saksa telemeedia seadusest (ehk infoühiskonnateenuse seaduse Saksa vaste), reguleerib erinevalt direktiivist ning Eesti seadusest (kus on kolme tüüpi vahendajad) nelja tüüpi teenuse osutajat: § 7 hõlmab teenuse osutajat, kes võimaldab oma materjali kasutamist; § 8 reguleerib teenuse osutajat, kes edastavad kolmanda isiku teavet või võimaldavad juurdepääsu (e-kaubanduse direktiivi mõttes pelk edastaja); § 9 reguleerib kolmanda isiku info ajutist ja automaatset salvestajat (e-kaubanduse direktiivi mõttes vahemällu salvestaja) ning § 10 reguleerib kolmanda isiku jaoks info talletamist ehk teabe talletaja tegevust.
Seega on teleteenuste seaduse §-des 8, 9, ja 10 määratletud isikud internetiteenuse vahendajad, kellele on vaste e-kaubanduse direktiivis ning neile rakendub vahendajate vastutusest vabastus.
Teleteenuste seaduse §-le 7 ehk oma materjali kasutada võimaldajale ei leidu vastet e-kaubanduse direktiivis. Paragrahvis 7 määratletud isik on sisuteenuse pakkuja ehk isik, kes teeb avalikuks oma materjali. Näiteks kodulehe omanik ja haldaja on sisuteenuse pakkuja. Sisuteenuse pakkujale ei ole Saksa teleteenuste seaduse kehtestatud vastutusest vabanemise erandeid. See on arusaadav, sest tegemist on traditsioonilise avaldajaga, kuigi avaldamine toimub digitaalsete vahendite kaudu. Eesti mõistes on tegemist avaldajaga võlaõigusseaduse § 1046 ja 1047 mõttest.
RK sisuline lähenemine oli, et niikaua kui isikul on mistahes majanduslik huvi kolmandate isikute loodu vastu ning niikaua, kuni tal on võime kontrollida teenuse osutamist, vastutab see isik nagu avaldaja.
Selline lähenemine on enam kui kritiseeritav Euroopa Kohtu viimaste lahendite valguses, eelkõige 23.03.2010 otsuses Google AdWords kohtuasjas (kus kohus järeldas, et ei piisa üksnes sellest, et valitud märksõna ühtib
internetikasutaja poolt sisestatud otsisõnaga, et järeldada, et Google on
teadlik andmetest, mida reklaamijad tema süsteemi sisestavad ning mis
salvestatakse tema serveri mälus, ning et ta omab kontrolli nende andmete üle). Täiendavalt on selle aasta aprillis kohtujuristid andnud mitu üsna põhjapanevat arvamust – üks sellest, et abstraktne ning preventiivne kontroll on väljendusvabaduse rikkumiseks (Scarlet Extended kohtuasi) ning teine sellest, et eBay ei vastuta avaldajana, vaid võib lõigata kasu teabe talletaja erandist.
Teabe talletajaks on üle euroopa loetud portaalipidajad, kelle artiklite juureso n kommentaariumid, samuti foorumid, blogid, LexisNexis jne.
Pikk jutt sai.

matches:
kohus
Kohus
§ 7
§ 8
§ 9
§ 10
§ 1046
kohus


text:
3-1-1-48-07 Riigikohus 21.09.2007
VTMS § 11 lg-s 1 sätestatud nõuete rikkumine kohtuvälises menetluses ei ole riivanud isiku õigusi kohtuvälises menetluses (õigus väärteoasja menetlemise kohale) ega ka kohtumenetluses (õigus kohtualluvusele). Seetõttu ei ole VTMS § 11 lg 1 rikkumine toonud endaga kaasa ebaseaduslikku ega põhjendamatut kohtuotsust, mistõttu ei saa lugeda rikkumist väärteomenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks VTMS § 150 lg 2 mõttes.
Juhul kui isiku poolt toimepandud rikkumise osas alustas väärteomenetlust Julgestuspolitsei, otsuse tema karistamise kohta tegi aga Põhja Politseiprefektuur, on väärteoasja menetlemisel rikutud VTMS § 11 lg 1 nõudeid. Siiski ei tähenda see, et tegemist oleks ebaseadusliku menetlejaga VTMS § 150 lg 1 p 2 tähenduses. Liiklusseaduse § 74^57 lg 2 kohaselt on sama seaduse §-des 74^1 - 74^56 sätestatud väärtegude kohtuvälised menetlejad Politseiamet, politseiprefektuur, Keskkriminaalpolitsei ja Julgestuspolitsei.

matches:
Riigikohus
§ 11
§ 11
§ 150
§ 11
§ 150
§ 74


Tallinna kriisikomisjoni moodustamine ja komisjoni põhimäärus – Riigi Teataja
Tallinna kriisikomisjoni moodustamine ja komisjoni põhimäärus
Tallinna kriisikomisjoni moodustamine ja komisjoni põhimäärus - sisukord
§ 9 Määruste kehtestuks tunnistamine
RT IV, 29.05.2019, 72
Vastu võetud 31.01.2018 nr 10
RT IV, 07.02.2018, 20
Määrus kehtestatakse hädaolukorra seaduse § 6 lg-te 1, 4 ja 5 ning kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 1 ja § 30 lg 1 p 1 alusel ning kooskõlas Tallinna põhimääruse § 501 lg-tega 1-5.
Moodustada Tallinna kriisikomisjon (edaspidi komisjon), mis on Tallinna Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) alatine komisjon. Komisjoni eesmärk on koordineerida kriisireguleerimisalaseid tegevusi linna haldusterritooriumil ning vajaduse korral abistada hädaolukorda lahendavaid asutusi ja eriolukorra juhti.
(3) Komisjoni tehnilise teenindamise tagab Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalamet.
1) analüüsib hädaolukordadeks valmistumist ja hädaolukordade lahendamist, elutähtsate teenuste toimepidevuse tagamist ning hädaolukorras ja eriolukorras kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse §-s 6 sätestatud ülesannete täitmist;
2) teeb tulenevalt käesoleva paragrahvi punktist 1 linna ametiasutustele ettepanekuid elutähtsate teenuste toimepidevuse ja elanikkonna turvalisuse tagamise kohta;
3) kooskõlastab kriisireguleerimisalaseid dokumente;
4) kinnitab komisjoni kriisiolukorras tegutsemise korra;
5) koordineerib tegevusvaru moodustamist kriisiolukordadeks;
6) tagab kriisikomisjoni ööpäevaringse valvetelefoni kaudu operatiivse tegutsemise elutähtsate teenuste katkestuste ja muude kriisiolukordade korral;
7) koordineerib vajaduse korral isikute ulatuslikku evakueerimist ning evakueeritute majutamist ja toitlustamist;
8) koordineerib kohaliku omavalitsuse kriisireguleerimisõppuse korraldamist;
9) abistab vajaduse korral hädaolukorda lahendavaid asutusi teabevahetuse korraldamisel ja hädaolukorra lahendamisel;
10) abistab vajaduse korral eriolukorra juhti eriolukorra väljakuulutamise põhjustanud hädaolukorra lahendamisel ja teabevahetuse korraldamisel ning täidab muid eriolukorra juhi antud ülesandeid;
11) esitab regionaalsele kriisikomisjonile kord aastas kokkuvõtte kriisikomisjoni tegevusest ning järgmise aasta tööplaani;
12) täidab muid seadusest ja käesolevast põhimäärusest tulenevaid ülesandeid.
(1) Komisjoni töövormiks on koosolek. Komisjoni korraline koosolek toimub vähemalt üks kord aastas.
(2) Komisjoni esimees või tema äraolekul komisjoni aseesimees:
1) kutsub kokku komisjoni korralisi koosolekuid;
2) kutsub vajaduse korral kokku komisjoni erakorralisi koosolekuid.
(3) Komisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt pool komisjoni koosseisust, sealhulgas esimees või aseesimees. Komisjoni otsused võetakse vastu kohalviibivate komisjoniliikmete poolthäälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustavaks komisjoni esimehe hääl ning tema äraolekul komisjoni aseesimehe hääl.
(4) Komisjoni esimehel ning tema äraolekul komisjoni aseesimehel on õigus vajaduse korral kutsuda komisjoni tööst sõnaõigusega osa võtma isikuid, kes ei kuulu komisjoni koosseisu.
(5) Komisjoni koosolekud protokollitakse, otsused vormistatakse kolme tööpäeva jooksul ja nendele kirjutavad alla komisjoni esimees või tema äraolekul komisjoni aseesimees ning sekretär. Komisjoni liikmete eriarvamused protokollitakse nende nõudmisel. Koosoleku dokumente säilitab komisjoni sekretär.
(6) Komisjoni otsused on komisjoni liikmetele, komisjoni üksuste liikmetele ja nende asendusliikmetele kohustuslikud.
(1) Komisjon on kuni 20-liikmeline.
(2) Komisjoni esimees on linnapea.
(3) Komisjoni aseesimees on kriisireguleerimise valdkonda kureeriv abilinnapea.
(5) Komisjoni esimehe ja komisjoni aseesimehe äraolekul juhib komisjoni tööd vanim linnavalitsuse liige.
(6) Komisjoni koosseisu kuuluvad linnavalitsuse liikmed, linnasekretär, linnavalitsuse nõunik, Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalameti juhataja, Tallinna Munitsipaalpolitsei Ameti juhataja, linna avalike suhete direktor, Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalameti inseneriosakonna juhtivspetsialist ning Kaitseliidu Tallinna Maleva, Politsei- ja Piirivalveameti Põhja prefektuuri, Päästeameti Põhja päästekeskuse ja Harjumaa Omavalitsuste Liidu esindajad.
(7) Komisjoni koosseisu kinnitab linnapea käskkirjaga.
1) teatab komisjoni liikmetele komisjoni koosoleku toimumise aja, koha ja päevakorra ning võimaldab tutvuda arutusele tulevate materjalidega üldjuhul hiljemalt viis tööpäeva enne koosoleku toimumist;
2) protokollib komisjoni koosolekuid ning vormistab protokollid kolme tööpäeva jooksul pärast koosoleku toimumist ning edastab need komisjoni liikmetele;
3) selgitab vähemalt üks kord aastas välja komisjoni koosseisus toimunud muudatused ja vajadusel koostab ajakohastatud linnapea käskkirja eelnõu ning esitab selle kinnitamiseks;
4) selgitab vähemalt üks kord aastas välja komisjoni üksuste koosseisudes toimunud muudatused ja vajadusel koostab ajakohastatud komisjonide üksuste koosseisude nimekirjad ning esitab need komisjonile kinnitamiseks;
5) täidab muid komisjoni esimehe ja aseesimehe antavaid ülesandeid.
1) moodustada oma otsusega ööpäevaringse valmisolekuga kriisireguleerimismeeskonna ja raskete ilmastikutingimuste tagajärgede likvideerimise töögrupi, kriisireguleerimisalaste dokumentide koostamise ja läbivaatamise töögrupi ning muid komisjoni üksusi ja kinnitada nende koosseisud;
2) saada linna ametiasutustelt tööks vajalikke dokumente, seisukohti ja muid andmeid;
3) esitada linnavalitsusele ettepanekuid kriisireguleerimisalastes küsimustes;
(2) Komisjoni otsused on linna õigusaktide vastuvõtmisel soovitusliku iseloomuga.
§ 9. Määruste kehtestuks tunnistamine


Üldkasuliku töö ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve kord – Riigi Teataja
Üldkasuliku töö ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve kord
RTL 2004, 89, 1406
Vastu võetud 25.06.2004 nr 49
Määrus kehtestatakse «Kriminaalmenetluse seadustiku» (RT I 2003, 27, 166; 83, 558; 88, 590; 2004, 46, 329) § 419 lõike 5 alusel.
Käesoleva määrusega sätestatakse:
1) üldkasuliku töö ettevalmistamise ja
2) kohtu poolt mõistetud või kohtu või prokuratuuri poolt määratud üldkasuliku töö täitmise ja järelevalve kord.
§ 2. Kriminaalhooldusosakondade pädevus
Kriminaalhooldusosakondade pädevuses on:
1) lepingu sõlmimine üldkasuliku töö korraldajatega (edaspidi tööandja);
2) kohtueelse ettekande koostamine;
3) üldkasuliku töö täitmise tagamine;
4) üldkasuliku töö tegemise üle järelevalve teostamine.
§ 3. Koostöölepingu sõlmimine
Üldkasuliku töö tegemise võimaluse tagamiseks sõlmib kriminaalhooldusosakonna juhataja oma piirkonna tööandjatega lisa 1 kohaselt vormistatud koostöölepingu.
§ 4. Tööandja valik
(1) Tööandja valikul peab arvestama, et pakutav töö vastaks vähemalt ühele alljärgnevatest tingimustest:
1) aitaks likvideerida kuriteo tagajärgi;
2) oleks ümbruskonna heakorrastusega seotud füüsiline töö;
3) aitaks kaasa vanurite ja puuetega inimeste eest hoolitsemisele;
4) oleks aktiivne panus kohaliku kogukonna hüvanguks;
5) ei konkureeriks palgaliste töökohtadega.
(2) Tööandjana eelistatakse:
1) riigi või kohaliku omavalitsuse asutust või mittetulundusühingut;
2) tööandjat, kelle pakutavat tööd oleks võimalik teha ka õhtusel ajal ja nädalalõppudel.
§ 5. Tööandjate nimekiri
Kriminaalhooldusosakond peab kriminaalhoolduse infosüsteemis üldkasuliku töö tööandjate nimekirja, mis sisaldab järgmisi andmeid:
1) tööandja nimetus, aadress ja kontaktisiku andmed;
2) tööandjaga sõlmitud lepingu andmed;
3) töö laad;
4) töötegemise aeg ja koht;
5) töötegija eeldatav kvalifikatsioon;
6) sellel töökohal üldkasuliku töö tegijate hulk.
ÜLDKASULIKU TÖÖKOHUSTUSE ETTEVALMISTAMINE JA TÄITMINE
1. jagu
Kohtueelse ettekande koostamine
§ 6. Kohtueelne ettekanne
(1) Kriminaalhooldusosakonna juhataja nimetatud kriminaalhooldusametnik koostab kohtu või prokuröri taotlusel kohtueelse ettekande, milles antakse hinnang kahtlustatavale või süüdistatavale üldkasuliku töö kohaldamise otstarbekuse ja selle sooritamise võimaluste kohta.
(2) Üldkasuliku töö otstarbekust hindav kohtueelne ettekanne koostatakse «Kriminaalhooldusseaduse» (RT I 1998, 4, 62; 2002, 82, 478; 2004, 27, 176) §-s 24 sätestatud kohtueelse ettekande nõuetest lähtudes.
§ 7. Selgitamiskohustus ja nõusolek üldkasuliku töö tegemiseks
(1) Kriminaalhooldusametnik peab kohtueelse ettekande koostamise käigus selgitama kahtlustatavale või süüdistatavale üldkasuliku töö eesmärki ning selle tegemise võimalusi ja tingimusi. Samuti peab selgitama, mida loetakse rikkumiseks ja millised on rikkumise tagajärjed.
(2) Kriminaalhooldusametnik võtab kahtlustatavalt või süüdistatavalt allkirja nõusoleku kohta teha üldkasulikku tööd.
Üldkasuliku töö valik ja määramine
§ 8. Kriminaalhooldusametniku nimetamine
(1) Kriminaalhooldusosakonna juhataja nimetab kohtulahendi või prokuröri määruse saamisel kriminaalhooldusalusele kriminaalhooldusametniku.
(2) Võimaluse korral on selleks kriminaalhooldusametnik, kes koostas kohtueelse ettekande.
§ 9. Kriminaalhooldusametniku ja kriminaalhooldusaluse esimene kohtumine
Esimesel kohtumisel peab kriminaalhooldusametnik:
1) veenduma, et kriminaalhooldusalune on nõus üldkasulikku tööd tegema;
2) selgitama kriminaalhooldusalusele üldkasuliku töö eesmärki ja tingimusi;
3) tutvustama kriminaalhooldusalusele võimalikke üldkasuliku töö tegemise kohti;
4) valima kriminaalhooldusalusele sobiva töö pärast tema arvamuse ärakuulamist töökoha ja -aja osas;
5) koostama koos kriminaalhooldusalusega üldkasuliku töö tegemise tundide esialgse jaotuskava kogu tähtaja kohta kuude lõikes;
6) selgitama kriminaalhooldusalusele tema õigusi ja kohustusi üldkasuliku töö tegemisel ja võtma selle kohta allkirja lisas 2 või 3 olevale õiguste ja kohustuste lehele;
7) selgitama üldkasuliku töö tegemist takistavatest asjaoludest teavitamise korda;
8) tegema kriminaalhooldusalusele teatavaks üldkasulikust tööst kõrvalehoidmise tagajärjed;
9) selgitama kriminaalhooldusalusele, mida temalt oodatakse kontrollnõuete ja talle pandud kohustuste täitmisel;
10) tegema kriminaalhooldusalusele teatavaks kohustuste ja kontrollnõuete täitmata jätmise tagajärjed.
§ 10. Üldkasuliku töö tegemise koha valik
Üldkasuliku töö tegemise koha valikul peab kriminaalhooldusametnik arvestama sellega, et:
1) üldkasuliku töö tegemine piiraks kriminaalhooldusaluse vaba aega ja nõuaks temalt pingutust, kuid ei tekitaks talle ülemääraseid ebamugavusi;
2) üldkasuliku töö tegemise koht ja aeg ei takistaks teistel kriminaalhooldusalustel täita samalaadset kohustust;
3) üldkasuliku töö laad arvestaks võimaluse korral kriminaalhooldusaluse erialast ettevalmistust;
4) üldkasuliku töö tegemise ajaline jaotus arvestaks kriminaalhooldusaluse õppimis-, tööalaste või muude sotsiaalsete kohustustega.
§ 11. Andmete esitamine tööandjale
(1) Kriminaalhooldusametnik edastab andmed kriminaalhooldusaluse, üldkasuliku töö tundide arvu ja tähtaja kohta tööandjale alates kriminaalhooldusaluse ja kriminaalhooldusametniku esimesest kohtumisest või kriminaalhooldusalusele sobiva töökoha leidmisest viie tööpäeva jooksul. Kriminaalhooldusametnik esitab tööandjale üldkasuliku töö tegemise tundide esialgse jaotuskava kogu tähtaja kohta kuude lõikes.
(2) Tööandja nõudmisel edastab kriminaalhooldusametnik ka muid andmeid kriminaalhooldusaluse kohta, kui need on vajalikud üldkasuliku töökohustuse täitmiseks.
§ 12. Kriminaalhooldusaluse teavitamine ja üldkasuliku töö tegemise ajakava kinnitamine
(1) Kriminaalhooldusametnik teeb pärast tööandjaga kooskõlastamist kriminaalhooldusalusele viivitamata teatavaks üldkasuliku töö tegemise alguse, töötegemise koha ning tööandja nimetatud üldkasulikku tööd juhendava isiku (edaspidi juhendaja) nime. Kriminaalhooldusalusele selgitatakse kes ja kuidas peab töötundide arvestust ja kellelt saab asjakohast teavet ning kuidas kontakteeruda tööandja ja kriminaalhooldusametnikuga ja mida teha haigestumise korral.
(2) Üldkasuliku töö ajakava koostab kriminaalhooldusametnik vastavalt lisas 4 toodud vormile töökohal koostöös kriminaalhooldusaluse ja juhendajaga või kooskõlastab selle nendega. Ajakava kinnitatakse kõigi osapoolte allkirjadega. Ajakava originaal jääb kriminaalhooldusaluse toimikusse, kriminaalhooldusalusele ja juhendajale antakse ajakavast koopiad.
(3) Üldkasuliku töö tegemise esimene ajakava kinnitatakse sobiva töökoha olemasolu korral kriminaalhooldusametniku ja kriminaalhooldusaluse esimesest kohtumisest 14 tööpäeva jooksul. Edaspidi muudetakse ja kinnitatakse ajakava vastavalt vajadusele järgnevate perioodide kohta enne järgmise perioodi algust.
Üldkasuliku töökohustuse täitmise järelevalve
§ 13. Kriminaalhooldusaluse saatmine üldkasuliku töö tegemise kohale
Vajaduse ja võimaluse korral saadab kriminaalhooldusaluse esimesel päeval üldkasuliku töö tegemise kohale kriminaalhooldusametnik.
§ 14. Üldkasuliku töö täitmise kontroll
(1) Vahetult kontrollib kriminaalhooldusaluse üldkasuliku töö täitmist juhendaja, kes peab kriminaalhooldusametniku nõudmisel andma igakülgset teavet kriminaalhooldusaluse käitumise kohta üldkasuliku töö tegemisel.
(2) Kui kriminaalhooldusalune ei ilmu õigeaegselt töökohale, ei allu tööandja korraldustele või rikub muid tingimusi, teatab juhendaja sellest viivitamata kriminaalhooldusametnikule. Vajaduse ja võimaluse korral läheb kriminaalhooldusametnik kohe töökohale rikkumise asjaolude selgitamiseks.
(3) Kriminaalhooldusametnik on kohustatud võtma kriminaalhooldusaluselt seletuse ja fikseerima rikkumise lisas 6 esitatud vormi kohaselt. Vajaduse korral võib võtta kirjalikke selgitusi ka tunnistajatelt.
§ 15. Töötundide arvestus
(1) Tehtud töötundide arvestust peab töökohal juhendaja. Tööaja arvestust peetakse lisas 5 esitatud vormi kohaselt.
(2) Tööletuleku ja kojumineku aega töötundide hulka ei arvata.
(3) Tööajana arvestatakse üksnes täistöötunde, välja arvatud juhud, kui:
1) üldkasuliku töö tegemise ajakava näeb lisaks täistöötundidele ette ka 30-minutilisi ajalõike;
2) lühema tööaja on määranud juhendaja.
(4) Kui kriminaalhooldusalusele võimaldatakse söögipausi, ei arvestata seda tööaja hulka.
§ 16. Töötundide arvestamata jätmine
(1) Kriminaalhooldusametnik võib nõuda kriminaalhooldusaluse lahkumist töökohalt ning sel päeval tehtud töötundide arvestamata jätmist, kui:
1) kriminaalhooldusalune ilmub töökohta alkoholi- või narkojoobes;
2) kriminaalhooldusaluse käitumine ohustab või võib ohustada tööandja teisi töötajaid või tema vara, kõrvalisi isikuid või kriminaalhooldusalust ennast.
(2) Kriminaalhooldusametnik võib jätta arvestamata kriminaalhooldusaluse tehtud töötunni või -tunnid, juhul kui:
1) kriminaalhooldusalune hilineb tööle;
2) kriminaalhooldusaluse tööpanus on vastuolus üldkasuliku töö tegemise põhimõtetega.
§ 17. Kirjalik hoiatus ja erakorraline ettekanne
(1) Kui kriminaalhooldusalune hoiab üldkasulikust tööst kõrvale või esinevad §-s 16 nimetatud asjaolud, fikseerib kriminaalhooldusametnik rikkumised lisas 6 esitatud vormi kohaselt ning teeb kriminaalhooldusalusele lisa 7 kohaselt vormistatud kirjaliku hoiatuse. Kriminaalhooldusalusele allkirja vastu teatavaks tehtud hoiatus lisatakse üldkasuliku töö toimikusse.
(2) Enne erakorralise ettekande tegemist võib kriminaalhooldusametnik teha kuni kaks kirjalikku hoiatust.
(3) Erakorraline ettekanne koostatakse ja esitatakse kohtule või prokuratuurile Kriminaalhooldusseaduse §-s 31 sätestatud erakorralise ettekande nõuetest lähtudes.
§ 18. Kriminaalhooldusalusest sõltumatu töötakistus
(1) Kui üldkasuliku töö tegemist takistavad ilmastikuolud või muud kriminaalhooldusalusest sõltumatud asjaolud, otsustab juhendaja, kas kriminaalhooldusalune peab töö alustamise või jätkamise ootuses töökohale jääma. Juhendaja võib korraldada kriminaalhooldusaluse tööd teisel töölõigul.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ooteaeg ei tohi ületada ühte tundi päevas.
(3) Kui töökohale jäämist nõuab juhendaja, tuleb kuni 30-minutiline ooteaeg arvestada tööaja hulka.
§ 19. Üldkasuliku töö tegemise ajakava muutmisest teatamine
(1) Kui ilmnevad asjaolud, mis tingivad vajaduse muuta üldkasuliku töö tegemise ajakava või laadi seitsmest päevast pikema perioodi ulatuses, teavitab kriminaalhooldusaluse juhendaja või tööandja kontaktisik sellest kriminaalhooldusametnikku. Kui muutmine on põhjendatud, teeb kriminaalhooldusametnik asjakohase muudatuse.
(2) Üldkasuliku töö tegemise ajakava või laadi muutmine seitsmest päevast lühema perioodi ulatuses toimub kriminaalhooldusaluse ja juhendaja kokkuleppel. Kui kokkulepet ei saavutata, pöördub juhendaja oma ettepanekuga kriminaalhooldusametniku poole.
§ 20. Kriminaalhooldusaluse haiguse, perekondliku olukorra või kaitseteenistuses viibimisega seonduv erakorraline ettekanne
(1) Kui üldkasuliku töö tegemine ei ole kohtu või prokuratuuri määratud tähtaja jooksul võimalik kriminaalhooldusaluse haiguse, perekondliku olukorra tõttu või seoses kriminaalhooldusaluse kutsumisega tegevteenistusse või õppekogunemisele kaitsejõududesse, taotleb kriminaalhooldusametnik üldkasuliku töö tähtaja kulgemise peatamist.
(2) Kriminaalhooldusametnik koostab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhtudel kohtule või prokuratuurile erakorralise ettekande «Kriminaalhooldusseaduse» § 31 lõikes 5 sätestatud erakorralise ettekande nõuetest lähtudes.
Üldkasuliku töö toimik
§ 21. Üldkasuliku töö toimik
(1) Kriminaalhooldusosakond peab üldkasuliku töö tegemise toimikut digitaalselt ja paberkandjal (dokumenditoimik) vastavalt justiitsministri poolt kehtestatud kriminaalhooldusregistri põhimäärusele.
(2) Üldkasuliku töö dokumenditoimikus kajastatakse:
1) kriminaalhooldusaluse isikuandmed;
2) andmed karistuse kohta või andmed kriminaalmenetluse lõpetamise ja üldkasuliku töö määramise kohta;
3) kriminaalhooldusosakonda saabunud dokumendid;
4) kriminaalhooldusaluse allkiri talle õiguste ja kohustuste tutvustamise kohta;
5) üldkasuliku töö ajakavad;
6) üldkasuliku töö täitmise andmed;
7) rikkumiste korral koostatud aktid;
8) kriminaalhooldusaluse seletused;
9) kriminaalhooldusaluse tehtud hoiatused;
10) üldkasuliku töö tegemise peatamise andmed;
11) üldkasuliku töö tegemise lõppemise andmed.
§ 22. Üldkasuliku töö lõppemine
Üldkasuliku töö tegemise lõppemisel edastab kriminaalhooldusosakond kohtule või prokuratuurile ettekande kriminaalhoolduse lõppemise kohta, mis koostatakse «Kriminaalhooldusseaduse» §-s 301 sätestatud kriminaalhoolduse lõppemise ettekande nõuetest lähtudes.
§ 23. Määruse kehtetuks tunnistamine
Tunnistatakse kehtetuks justiitsministri 30. augusti 2002. a määrus nr 58 «Üldkasuliku töö korraldamise juhend» (RTL 2002, 104, 1564; 2003, 6, 53).
§ 24. Määruse jõustumine
Määrust rakendatakse tagasiulatuvalt 1. juulist 2004. a.
Minister Ken-Marti VAHER
Kantsler Priidu PÄRNA
Justiitsministri 25. juuni 2004. a määruse nr 49
ÜLDKASULIKU TÖÖ KORRALDAMISE LEPING
Lepingu sõlmimise ja jõustumise aeg: .....................................................................
Lepingu sõlmimise koht: ............................................................................................
Lepingu tähtaeg: .........................................................................................................
Üldkasuliku töö korraldaja (edaspidi tööandja) .......................................................
.......................................................................................................................................,
(nimetus, registrikood, aadress, telefon, elektronposti aadress)
keda esindab tööandja nimetatud üldkasuliku töö (edaspidi ÜKT) tegemist juhendav isik (edaspidi juhendaja) ...............................................................................................
(ees- ja perekonnanimi, ametinimetus, isikukood, aadress, telefon, elektronposti aadress)
kohustub tegutsema koostöös kriminaalhooldusosakonnaga ...........................
(kriminaalhooldusosakonna aadress, telefon, elektronposti aadress)
keda esindab kriminaalhooldusosakonna poolt kriminaalhooldusaluse ja tööandja vaheliseks kontaktisikuks määratud kriminaalhooldaja ...............................
(ees- ja perekonnanimi, ametinimetus, aadress, telefon, elektronposti aadress)
Lepingupooled lähtuvad oma tegevuses käesoleva lepingu tingimustest.
1. ÜKT nähakse ette kuni kaheaastase vangistusega karistatud süüdimõistetu vangistuse asendamiseks (karistusseadustiku § 69) ja rahalise karistuse asendamiseks (karistusseadustiku § 70). Samuti määratakse ÜKT isikutele, kelle suhtes on kriminaalmenetlus lõpetatud (kriminaalmenetluse seadustiku § 202). Edaspidi nimetatakse kõiki – kriminaalhooldusalused.
2. Kriminaalhooldusalustega ei sõlmita töölepingut ning tehtud töö eest ei maksta tasu. Tööandjale ei hüvitata ÜKT korraldamisega seotud kulusid.
3. Kriminaalhooldusaluse poolt tööülesannete täitmisega tööandjale süüliselt põhjustatud varaline kahju või tööõnnetusega seotud kulutused hüvitatakse seadustega sätestatud korras.
TÖÖANDJA KOHUSTUSED
4. Tööandja juhindub justiitsministri määrusega kehtestatud ÜKT ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve korrast (edaspidi kord), käesolevast lepingust ning kriminaalhooldusaluse kohta koostatud ÜKT tegemise ajakavast.
5. Kriminaalhooldusaluste arv, kellele tööandja on nõus pakkuma ÜKT tegemise võimalust, ÜKT tegemise koht, aeg, laad ja töötingimused:
6. Muudatusi punktis 5 nimetatud tingimustes võib teha üksnes kriminaalhooldusosakond. Muudatused vormistatakse kirjalikult lepingu lisana. Korra § 19 kohaselt on tööandjal lubatud kriminaalhooldusosakonda teavitamata teha tööaja muudatusi kuni seitsmepäevase tööperioodi puhul.
7. Kriminaalhooldusalusele kehtestatud töötingimused peavad olema võrdsed teiste töötajate töötingimustega ning kooskõlas töö- ja tervisekaitset reguleerivate õigusaktidega.
8. Kriminaalhooldusalust puudutavad andmed on konfidentsiaalsed. Tööandjat tuleb teavitada üksnes sel määral, mis on vajalik ÜKT korraldamiseks.
9. Tööandja kohustub korra § 12 kohaselt määrama juhendaja, kelle ülesandeks on:
1) olla kontaktisikuks tööandja, kriminaalhooldusaluse ja kriminaalhooldusosakonna vahel;
2) juhendada, õpetada ja teostada vahetut kontrolli kriminaalhooldusaluse üle talle määratud tööülesannete täitmisel;
3) pidada arvestust kriminaalhooldusaluse töötundide kohta;
4) teavitada viivitamatult kriminaalhooldajat töötingimuste rikkumisest kriminaalhooldusaluse poolt ning töö tegemise või korraldamisega seotud muudatustest.
10. Pärast ÜKT nõuetekohast lõpetamist esitab tööandja kriminaalhooldusosakonnale ÜKT tegemist kinnitavad dokumendid.
KRIMINAALHOOLDUSOSAKONNA KOHUSTUSED
11. Kriminaalhooldusosakond koostab koos tööandjaga ÜKT tegemise ajakava ja tagab, et kriminaalhooldusalune teeb ÜKT-d määratud töökohal.
12. Kriminaalhooldusosakond määrab kriminaalhooldaja, kelle ülesandeks on:
1) edastada tööandjale korra §-de 11 ja 12 kohaselt andmed kriminaalhooldusaluse, ÜKT tundide arvu ja üldtähtaja kohta ning töötegemise ajakava koos selgitustega;
2) toetada ja nõustada kriminaalhooldusalust ja tööandjat ÜKT tegemisega seotud probleemide lahendamisel;
3) lahendada töötingimuste rikkumise või muutmisega tekkinud probleemid.
13. Kriminaalhooldusosakonnal on õigus korra § 16 lõike 1 kohaselt kriminaalhooldusaluse poolt toimepandud tõsise rikkumise või raske väärkäitumise korral katkestada kriminaalhooldusalusele määratud töö tegemine.
14. Tööandja võib selle lepingu ennetähtaegselt lõpetada ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni likvideerimise või pankroti korral ilma ette teatamiseta. Muudel tingimustel on lepingu ennetähtaegne lõpetamine lubatud kriminaalhooldusosakonna nõusolekul ja mõistliku etteteatamise aja jooksul.
15. Kui tööandja ei ole käitunud usaldusväärselt ning seetõttu on tekkinud kriminaalhooldusosakonnal kriminaalhooldusalusele pandud kohustuste täitmise kontrollimisel probleeme, võib kriminaalhooldusosakond lepingu ennetähtaegselt lõpetada.
16. Leping on koostatud kahes eksemplaris, üks kummalegi lepingupoolele.
Lepingupoolte allkirjad
Tööandja Kriminaalhooldusosakond
................................................ ................................................
SÜÜDIMÕISTETU ÕIGUSED JA KOHUSTUSED KARISTUSE ASENDAMISEL ÜLDKASULIKU TÖÖGA
Kohustused ja nende rikkumine
1. Süüdimõistetu peab järgima talle üldkasuliku töö tegemise ajal karistusseadustiku § 69 lõike 4 kohaselt esitatud nõudeid ning täitma karistusseadustiku § 75 kohaselt pandud kohustusi.
2. Käitumiskontrolli ajal on süüdimõistetu kohustatud:
1) elama kohtu määratud alalises elukohas;
2) ilmuma kriminaalhooldaja määratud ajavahemike järel kriminaalhooldusosakonda registreerimisele;
3) alluma kriminaalhooldaja kontrollile oma elukohas ning esitama talle andmeid oma kohustuste täitmise ja elatusvahendite kohta;
4) taotlema kriminaalhooldusametnikult luba enne elukohast kauemaks kui viieteistkümneks päevaks lahkumisel;
5) taotlema kriminaalhooldusametnikult eelnevat luba elu-, töö- või õppimiskoha vahetamiseks.
3. Kui süüdimõistetu ei ilmu õigeaegselt töökohale, ei allu tööandja korraldustele või rikub muid tingimusi, teatab tööandja sellest viivitamatult kriminaalhooldusametnikule.
4. Kui tingimuste rikkumine seisneb selles, et süüdimõistetu:
1) ilmub töökohta alkoholi- või narkojoobes;
2) ohustab või võib ohustada oma käitumisega tööandja töötajaid või vara, kõrvalist isikut või iseennast või
3) hilineb tööle või tööpanus on vastuolus üldkasuliku töö tegemise põhimõtetega, võib kriminaalhooldusametnik nõuda süüdimõistetu lahkumist töökohalt ning jätab arvestamata sel päeval tehtud töötunnid.
5. Kriminaalhooldusametnik fikseerib rikkumise ja võtab süüdimõistetult selle kohta kirjaliku seletuse.
6. Rikkumise tuvastamise korral on kriminaalhooldusametnikul õigus teha kirjalik hoiatus või koostada kohtule erakorraline ettekanne. Üldkasuliku töö ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve korra § 17 kohaselt peab kriminaalhooldusametnik kolmandale rikkumisele reageerima erakorralise ettekandega.
7. Kohus võib kriminaalhooldusametniku ettekande alusel pöörata mõistetud vangistuse täitmisele. Vangistuse täitmisele pööramise korral arvestatakse karistusest kantuks süüdimõistetu tehtud üldkasulik töö, mille kaks tundi võrdsustatakse ühe vangistuspäevaga.
Töötundide arvestus
8. Tehtud töötundide arvestust peab töökohal juhendaja.
9. Tehtud töötundide hulka ei arvestata:
1) tööletuleku ja kojumineku aega;
2) söögipausi.
10. Tööajana arvestatakse üksnes täistöötunde, välja arvatud juhul, kui:
1) töötundide jaotuskava näeb lisaks täistöötundidele ette ka 30-minutilisi ajalõike või
11. Juhendaja võib vajaduse korral muuta üldkasuliku töö ajakava nädalast lühema perioodi ulatuses.
12. Üldkasulikule tööle rakendatud süüdimõistetu suhtes kehtivad kõik töö- ja tervisekaitset reguleerivad õigusaktid.
13. Süüdimõistetul on õigus taotleda üldkasuliku töö tegemise tähtaja peatamist haiguse või perekondliku olukorra tõttu või seoses tema kutsumisega kaitseväe tegevteenistusse või õppekogunemisele.
14. Süüdimõistetul on õigus esitada kriminaalhooldusosakonna juhatajale kaebus kriminaalhooldusametniku tegevuse peale.
Kriminaalhooldusametnikuga kontakteerumine
15. Üldkasuliku tööga seotud haigestumise või muude probleemide tekkimise korral on süüdimõistetu kohustatud viivitamatult teavitama tööandjat ja kriminaalhooldusametnikku.
Kriminaalhooldusosakond ..........................................................................................
Kriminaalhooldusametnik ..........................................................................................
(allkiri ja kontaktandmed)
Juhendaja töökohal .....................................................................................................
Käesolevaga kinnitan, et mulle on tutvustatud üldkasuliku töö korraldamise põhimõtteid.
Üldkasuliku töö sooritaja ...........................................................................................
(nimi ja allkiri)
(kuupäev) ........................
KRIMINAALMENETLUSE LÕPETAMISEL MÄÄRATUD ÜLDKASULIKU TÖÖ TEGIJA ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
1. Isik, kelle suhtes on kriminaalmenetlus lõpetatud «Kriminaalmenetluse seadustiku» § 202 alusel, on kohustatud tegema talle määratud tundide arvu üldkasulikku tööd määratud tähtajaks.
2. Üldkasuliku töö tegemine sisaldab endas kohustuse ilmuda kriminaalhooldusosakonda kriminaalhooldusametniku kutsel – töökoha valikuks, töösoorituse kavandamiseks, töösoorituse kontrollimiseks või rikkumise tuvastamisel selle fikseerimiseks.
3. Üldkasuliku töö kohustus tuleb täita järgides ÜKT tegemise ajakava ja töökohal kehtestatud nõudeid ning juhendaja korraldusi. Töötamise kohal kontrollib ÜKT kohustuse täitmist juhendaja.
4. Haigestumise või muude ÜKT sooritamist takistavate probleemide tekkimise korral on üldkasuliku töö tegija kohustatud viivitamatult teavitama tööandjat ja kriminaalhooldusametnikku.
5. Kui ÜKT tegija:
1) ei ilmu töökohale selle põhjustest eelnevalt teavitamata;
2) ei allu tööandja korraldustele;
3) ilmub töökohta alkoholi- või narkojoobes;
4) ohustab või võib ohustada oma käitumisega tööandja töötajaid või vara, kõrvalist isikut või iseennast või
5) tööpanus on vastuolus üldkasuliku töö tegemise põhimõtetega,
teatab juhendaja sellest viivitamatult kriminaalhooldusametnikule, kes fikseerib rikkumise ja teatab sellest prokurörile või kohtule. Kriminaalhooldusametnik võib nõuda ÜKT tegija lahkumist töökohalt ning jätta arvestamata sel päeval tehtud töötunnid.
6. Kui isik ei täida talle pandud üldkasuliku töö tegemise kohustust, uuendab prokurör või prokuröri taotlusel kohtunik kriminaalmenetluse oma määrusega.
7. Tehtud töötundide arvestust peab töökohal juhendaja.
8. Tehtud töötundide hulka ei arvestata:
1) tööle tuleku ja kojumineku aega;
9. Tööaega arvestatakse üksnes täistöötundidena, välja arvatud juhul, kui:
10. Üldkasuliku töö tegemise ajakava võib vajadusel muuta nädalast lühema perioodi ulatuses ÜKT tegija ja juhendaja kokkuleppel.
ÜKT tegija õigused
11. ÜKT tegija suhtes kehtivad kõik töökaitset ja tervisekaitset reguleerivad õigusaktid.
12. ÜKT tegijal on õigus taotleda üldkasuliku töö tegemise tähtaja peatamist haiguse või perekondliku olukorra tõttu või seoses tema kutsumisega kaitseväe tegevteenistusse või õppekogunemisele.
Üldkasuliku töö tegija ................................................................................................
(kuupäev) ...........................
ÜLDKASULIKU TÖÖ TEGEMISE AJAKAVA NR
Üldkasuliku töö tegija:
Määratud töötunnid:
Töö tegemise tähtaeg:
Töö laad:
Kriminaalhooldusametnik:
Kriminaalhooldusametnikuga kohtumiste sagedus:
Tööandja:
Kuupäev Päev Algus Lõpp Tunnid
KRIMINAALHOOLDUSAMETNIK
ÜLDKASULIKU TÖÖ TEGIJA
ÜLDKASULIKU TÖÖ TUNDIDE ARVESTUS
Kuupäev Päev Algus Lõpp Tunnid Märkused Juhendaja allkiri
TEHTUD TÖÖTUNDIDE ARV
RIKKUMISE FIKSEERIMISE AKT
EESINIMI
RIKKUMINE (JUHENDAJA SELETUS RIKKUMISE KOHTA)
ÜLDKASULIKU TÖÖ TEGIJA SELETUS RIKKUMISE KOHTA
KRIMINAALHOODLUSAMETNIKU OTSUS
HOIATUSE KOOSTAMISE KUUPÄEV
TOIMUNUD RIKKUMISE KIRJELDUS
Teen hoiatuse üldkasuliku töö ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve korra § 17 kohaselt. Hoiatus lisatakse üldkasuliku töö tegija toimikusse.


< Eelmine 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Järgmine > (2206 kirjet)
Küsimus: Kas saan lasta juuli kuu (kollektiiv)puhkuse puhkuseraha välja maksta alles augustis ja kas siis peab seda tegema kogu kollektiiv?04.06.2019
Tere. Meil on tööl juulis kollektiivpuhkus. Lisaks saan mina veel osalise töövõimetuse pealt 7 lisapuhkepäeva. Juunis saan maikuu töötasu ja 28+7 päeva puhkuseraha. Küsimus siis selline. Kas ma tohin näiteks avalduse alusel lasta puhkuserahad välja maksta alles augustis ja kui tohib, kas siis peab seda tegema kogu kollektiiv (8 töölist). Augustis töötasu ei laeku ja järgmise palga saan alles septembris.
Töölepingu seaduse § 70 lg 1 kohaselt makstakse puhkusetasu hiljemalt eelviimasel tööpäeval enne puhkuse algust, kui tööandja ja töötaja ei ole leppinud kokku teisiti. Kokkulepe, mille alusel puhkusetasu makstakse hiljem kui puhkuse kasutamisele järgneval palgapäeval, on tühine.
See tähendab seda, et töötaja võib teha tööandjale ettepaneku puhkusetasu maksmiseks järgmisel palgapäeval, kuid tööandjal puudub kohustus nõustuda, sest tegemist on eelkõige kokkuleppega. Kuna tegemist on kokkuleppega, siis ei saa ühe töötaja ja tööandja vaheline kokkulepe rakenduda automaatselt kõigile. Iga töötajaga tuleb saavutada eraldi kokkulepe.
Eeldan, et küsimuse püstitus on alguses saanud tulumaksuvaba kasutamise võimalusest igakuiselt. Kui töötaja ei kasuta igakuiselt maksuvaba tulu ja tema aastatulu ei ületa teatud summat, siis rohkem makstud tulumaksu saab töötaja järgmisel aasta tulumaksuvabastusega tagasi.
Küsimus: Kas tööandjal peab 15 minutit enne kaupluse avamist tööle tulemise arvestama tööajaks ja tasustama?04.06.2019
Paar päeva tagasi tööandja saatis e-maili kaudu uue töölepingu lisa, kus kirjas oli, et pean tulema tööle 15 minutit enne kaupluse avamist. Tööpäev algab kell 10:00, tihti ma tulen enne (5-10 minutit), et avada kassa ja panna kõik töövahendid valmis. Poe koristamisega tegelen peale tööpäeva, et inimesele, kes tuleb homme, ei oleks vaja muretseda koristamise pärast. Mõnikord kui ma töötan järjest palju päevi, tulen tihti 3-5 minutit enne kaupluse avamist, sest kõik töövahendid on juba valmis pandud ja ma ei pea raiskama aega kassaraha lugemise peale.
Seesama üks töölepingu lisa punkt, missaatis tööandja:
Täiendatud töölepingu Lisa MÜÜGIKONSULTANDI AMETIJUHEND punkti 4.2 Muud kohustused ning lisatud juurde järgnevad punktid
4.2 Muud kohustused
1. tulla tööle 15 minutit enne kaupluse avamist, et korrastada ning täita vitriine ja maitsestendi. Vaatab üle põranda, kappide, töölaua, töövahendite jne puhtuse. Vajadusel puhastab/peseb need;
1. Kas on mul kohustus allkirjastada seda töölepingu lisa või ma võin keelduma?
2. Kui tööandjal on soov, et ma tuleks tööle 15 minutit enne kaupluse avamist, peab ta mulle pikendama siis tööpäeva 15 minutiks ka?
Töölepingu seaduse § 1 lg 1 kohaselt teeb töölepingu alusel füüsiline isik (töötaja) teisele isikule (tööandja) tööd, alludes tema juhtimisele ja kontrollile. Tööandja maksab töötajale töö eest tasu. Töölepingus lepitakse kokku tööülesannetes, töökoormuses, töötasus jms. Kui töötaja täidab ettevõtte huvides tööülesandeid, siis ei saa tegemist olla vabatahtliku töö või tasustamata tööga. Kõikide ülesannete eest, mis tehakse ettevõtte huvides, tuleb maksta töötasu.
Teie kirjas kirjeldatud kaupluse avamise tarvis tehtavad toimingud on vajalikud tööandja ettevõtte jaoks. Seetõttu tuleb nimetatud ülesannete tegemise eest maksta alati tasu. Kokkulepe, mille kohaselt peaks töötaja nimetatud ülesandeid tegema tasu saamata, on tühine.
Küsimus: Kas töö juures nö suuline ehk verbaalne solvamine on ka kuidagi karistatav?04.06.2019
Tere Kas töö juures nö suuline ehk verbaalne solvamine on ka kuidagi karistatav? Nimelt minu tööjuures solvab mind räigete sõnadega pidevalt üks kolleeg. Tema sõnad on täpselt sellised........ sa oled ikka üks ilge m..n, varsti hakkad anaali saama, käi persse, p..si jne jne ja seda kolleegide ja klientide kuuldes.
Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse kohaselt on tööandjal kohustus tagada töötaja tervisele ohutud töötingimused, kaasaarvatud töötaja vaimsele tervisele ohutu töökeskkond. Töötaja ja tööandja peavad täitma oma kohustusi vastastikku lojaalselt, riivamata teise poole õigusi, tehes seda hea tava kohaselt, viisakalt käitudes. Juhul, kui tunnetate töökohal töökiusamise ilminguid ning töövägivalla ilmingud on ilmsed, siis tuleks teatada oma probleemist (soovitatavalt kirjalikult) töökeskkonnavolinikule, otsesele või kõrgemale juhile ning paluda lõpetada enda suhtes taoline käitumine.
Tööandjal on töölepingu seadusest (edaspidi TLS) tulenev kohustus tagada töötaja tervisele ohutu töökeskkond, muu hulgas vaimsele tervisele ohutud töötingimused (TLS § 28 lg 2 p 6). Kui tööandja töötaja korduvatele pöördumistele ei reageeri või kui töötaja ei saa tööandjapoolse rikkumise erilise raskuse tõttu töösuhet jätkata, tekib töötajal õigus tööleping erakorraliselt ü̈les öelda TLS § 91 lg 2 p 1 alusel ning nõuda seadusest tulenevalt tööandjalt hüvitist kolme kuu keskmise töötasu ulatuses (TLS § 100 lõige 4).
Kokkuvõttes võib öelda, et eelkõige tasuks pöörduda tööandja poole kirjalikult. Kõik kirjavahetused, ka ühepoolsed, jäävad hiljem vaidluste korral tõendiks. Kui töötaja soovib töösuhte üles öelda erakorraliselt, siis peab ta ülesütlemise aluseid põhjendama ja vaidluse korral ka tõendama. Seetõttu on kirjavahetused, fotod, sms-id ka kõik muud, mis on kirjalikult taasesitatav, vaidluse korral tõendiks.
Lisaks saate lugeda käitumisjuhist töövägivalla ja kiusamisega toimetulekuks järgmiselt veeebilehelt: http://www.tooelu.ee/UserFiles/Sisulehtede-failid/Teemad/toovagivald/Toovagivalla-kaitumisjuhend.pdf Ahistamise ohvriks sattudes on töötajal võimalik pöörduda ka soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise voliniku poole, kel on õigus nõuda kõikidelt asjaosalistelt teavet ning kes saab anda õigusliku arvamuse. Täpsem info veebilehel: http://www.vordoigusvolinik.ee/
Küsimus: Kes vastutab kui klient ehk töö väline inimene sai kannatada, kas töötaja või tööandja?04.06.2019
Kui juhtus õnnetus kaupluses töö alal, kus sai kannatada töö väline inimene ehk klient ning ka kaupluse vara, siis kes vastutab õnnetuse eest ja kas töölisel on oht saada mingisugune kohtulik või varaline karistus?
Teie kirjeldatud andmete valguses ei ole võimalik küsimusele üheselt vastata. Kahju tekitamise määr ja süüaste hindamine on väga kompleksne küsimus, mis üldjuhul lahendatakse kohtus, kui pooled omavahel kokkuleppele ei jõua.
Küsimusele vastamiseks on esmalt tarvis teada, millised on õnnetuse asjaolud. Milline oli tööandja roll, kas tööandja oli järginud kõiki seaduses ettenähtud ohutuse ja teavitamise kohustusi? Milline oli töötaja roll, kas ta järgis talle ettenähtud ülesandeid, kas ta järgis talle tutvustatud ohustusnõudeid jms? Milline on olnud nii töötaja kui tööandja süüaste, kas tööandja on teinud omalt poolt kõik, et õnnetust vältida, kas töötaja on juhendatud, milline on olnd töötaja varasem käitumine, kas töötaja on varasemalt rikkunud ohutusnõudeid?
Nii töötaja kui tööandja vastutavad oma süüastme ulatuses ning vastavalt seadusele on ette nähtud ka karistused. Teadmata, milline õnnetus juhtus ja millised oli õnnetuse täpsemad asjaolud ja tagajärjed, ei ole võimalik küsimusele üheselt vastata.
Küsimus: Kas tööandjal on õigus tööle vormistamisel küsida minu ID kaardi numbrit?04.06.2019
Tööandja soovib minult ID kaardi dokumendi numbrit tööle vormistamisel. Kas tal on õigus seda nõuda?
Tööandja võib isikuandmeid töösuhtes töödelda töötajaga sõlmitud lepingu täitmiseks niivõrd kui see on vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks (isikuandmete kaitse seadus (edaspidi IKS) § 14 lg 1 p 4 ja IKS § 6 p 3. Töölepingu seaduse § 15 lg 2 p 8 kohaselt teatab töötaja tööandja soovil tööandjat kõigist töösuhtega seonduvatest olulistest asjaoludest, mille vastu tööandjal on õigustatud huvi.
Seega eelkõige tuleb välja selgitada tööandja õigustatud huvi töötaja ID-kaardi nägemiseks ja koopia tegemiseks. Õigustatud huvi puudumisel tööandja töötaja ID-kaarti küsida ei saa. Õigustatud huviga on tegemist nt juhul, kui tööandja küsib töötaja pangakontonumbrit, et maksta töötajale töötasu (küsimine lepingu täitmiseks). Samuti saab õigustatuks pidada tööandja huvi kontrollida välismaalastest töötajate elamislubade kehtivust. Eesti elanike ID-kaardi küsimise õigustatud huvi võib tuleneda huvist kontrollida, kas tööleping sõlmitakse isikuga, keda töötaja väidab ennast olevat, töölepingu sõlmimiseks ning töötaja kandmiseks töötamise registrisse. Töösuhte kestel võib tööandjal tekkida õigustatud huvi kontrollimaks ID-kaardi kehtivust nt olukorras, kus töötaja lähetatakse Euroopa Liidu liikmesriiki (kontrollitakse, kas töötajal on õigus reisida).
Seega ID-kaardi nägemiseks võib tööandjal töösuhte sõlmimise alguses olla õigustatud huvi, kuid ID-kaardist koopia tegemiseks või numbri üleskirjutamiseks õigustatud huvi üldjuhul puudub
Lisaküsimuste korral isikuandmete kasutamise kohta töösuhetes soovitame pöörduda Andmekaitse Inspektsiooni poole e-kirja teel info@aki.ee või telefoni teel 5620 2341 (E-K, R 10.00-12.00 ja 14.00-16.00, N 10.00-12.00 ja 14.00-15.00).
Küsimus: Kui kirjutan lahkumisavaldusele tähtajaks rohkem kui 30 päeva ette, kas siis tööandja võib lõpetada minuga lepingu varem?04.06.2019
Kui kirjutan töölt lahkumise avalduse kindla kuupäevaga, nt soovin lõpetada töölepingu 01.08, aga avaldus on kirjutatud 15.05 ehk rohkem kui 30 päeva, siis kas tööandjal on õigus lõpetada minuga tööleping varem, nt mais või juunis, sest ma olen juba ju avaldanud soovi töölt lahkumiseks.
Ülesütlemisavaldus on ühepoolne tahteavaldus, mis muutub kehtivaks hetkel, kui teine pool on selle kätte saanud (tsiviilseadustiku üldosa seadus § 69 lg 1). Ülesütlemisavaldus tuleb teha kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, s.o nt e-kirja, kirja, smsi teel. Suuline ülesütlemine on tühine (töölepingu seadus § 95 lg 1). Seega kui töötaja on andud tööandjale kirjaliku ülesütlemisavalduse ning tööandja on selle kätte saanud, siis on tegemist kehtiva ülesütlemisavaldusega. Teise poole nõusoleku, sh allkirja, selle kehtima hakkamiseks tarvis pole. Töösuhe lõpeb avaldusel märgitud kuupäeval.
Kuna tegemist on ühepoolse tahteavaldusega, siis ei saa tööandja muuta avaldusel toodud töösuhte lõppemise kuupäeva. Ka asjaolu, et töötaja on ette teatatud rohkem kui 30 kalendripäeva, ei saa olla aluseks avalduse muutmiseks. Kehtivat avaldust saab muuta üksnes mõlema poole nõusolekul.
Kui tööandja soovib Teiega varem lõpetada, peab tal olema selleks seaduslik alus. Näiteks on võimalik töösuhe igal ajal lõpetada poolte kokkuleppel TLS § 79 alusel, kuid see eeldab nii tööandja kui töötaja nõusolekut. Tööandja võib Teiega töösuhte üles öelda erakorraliselt, kuid see eeldab, et Te olete töölepingut oluliselt rikkunud, nt tulnud tööle joobes peaga. Veel on võimalik koondamine, kuid see eeldab koondamise situatsiooni olemasolu. Ning võimalik on tervislikel põhjustel ülesütlemine, kuid see eeldab, et Te olete viibinud vähemalt neli kuud haiguslehel või on arst keelanud Teil praeguse töö tegemise.
Seega kui tööandjal puudub muu alus töösuhte ülesütlemiseks, siis tööandja töösuhet üles öelda ei saa. Samuti ei saa ta muuta Teie kirjutatud ülesütlemisavaldust.
Küsimus: Kas tööandja peab maksma selle 2 h eest töötasu kui lähen töö ajast lasteada emadepäeva kontserdile?04.06.2019
Tere. Lapsel on lasteaias emadepäeva kontsert kell 16:30, töölt pean ära minema kell 16.00, et jõuda õigeks ajaks. Kas tööandja peab maksma selle 2 h eest töötasu või saan sellel päeval kirja 6h tööaega?
Teie küsimusele vastamiseks lähtume töölepingu seaduse (edaspidi TLS) §§ 38 ja 42. TLS § 38 reguleerib töötasu maksmist töötamise takistuse korral. Töötamise takistuse korral tuleb anda töötajale TLS §-st 42 tulenevalt vaba aega. Vaba aja andmisel peab tööandja mõistlikult arvestama nii ettevõtte kui töötajate huvidega. Mõistlikkuse põhimõte on kirjas võlaõigusseaduse §-s 7, mille kohaselt loetakse mõistlikuks seda, mida samas olukorras heas usus tegutsevad isikud loeksid tavaliselt mõistlikuks.
TLS ei sätesta mitu korda võib töötaja tööajast käia arsti juures, notari juures, politseile ütlusi andmas vms ning kas seda võib teha mitme tunni või terve päeva ulatuses. Kuna seaduses ei ole sätestatud kindlat perioodi pikkust ning lõplikku loetelu, millistel juhtudel võib TLS § 38 ja § 42 kasutada, siis tuleb kasutada mõistlikkuse põhimõtet. Sotsiaalministeeriumi poolt kommenteeritud töölepingu seadus toob välja mõned näitlikud olukorrad, kus vaba aja andmist ning keskmise töötasu maksmist peetakse mõistlikuks (kättesaadav siin: http://www.sm.ee/sites/default/files/content-editors/eesmargid_ja_tegevused/Too/Toolepingu_seadus/selgitused_toolepingu_seaduse_juurde.pdf lk 82-84).
Olukordade hindamisel tuleb arvesse võtta töötaja tööaja korraldust, situatsiooni ajutisust ning ootamatust. See tähendab seda, et kui töötaja peab nt külastama arsti, kas tal on võimalik seda teha väljaspool tööaega. Kui töötajal on võimalik antud toimingut teha ka väljaspool tööaega, siis oleks mõistlik antud tegevus planeerida väljaspool tööaega.
Situatsiooni ajutisus tähendab seda, et tegemist on piiratud ajavahemikuga, st tegemist ei ole pikaajalise või püsiva takistusega (näiteks on perekonnas tekkinud ootamatu hädaolukord, mis muudab töötaja kohaloleku vajalikuks).
Lisaks saab töötaja vaba aega ja keskmist töötasu nõuda töötaja isikust mittetuleneval ning ootamatul (mitte planeeritud) põhjusel, nt töötaja korteris on toimunud vargus ning ta peab andma politseile sündmuskohal ütlusi, töötaja kodus on veeavarii, töötaja peab minema lähedase matusele, töötaja perekonnas on juhtunud õnnetus vms.
Kui töö tegemine on takistatud töötaja poolt rohkem kui mõistliku aja võrra, siis on õigustatud ka vaba aja mitteandmine ja töötasu mittemaksmine. Tegemist peab olema lühiajalise takistusega, mis võimaldab töötajal peagi töö tegemist jätkata. Näiteks saab pidada mõistlikuks arsti visiiti paari tunni ulatuses, samas kui paaripäevase terviserikke korral tuleb võtta haigusleht.
Kui töötaja aga pikema aja jooksul peab iga päev tööajast ühe tunni täitma perekondlikke kohustusi (hoolitsema vanema eest, käima lastel lasteaias järel) või käima meditsiinilistel protseduuridel, ei saa eeldada, et tööandjal on jätkuvalt vaba aja andmise ja töötasu maksmise kohustus TLS § 38 alusel. Nimetatud juhul on põhjendatud töölepingus kokku lepitud tööaja või töökohustuse ja sellest tulenevalt töötasu muutmine, mitte TLS § 38 rakendamine.
Tulles konkreetsemalt Teie olukorra juurde, siis emadepäeva kontsert lasteaias on küll lühiajaline ning lapsevanema kohalolek on oluline, kuid mitte vältimatu. Samuti ei ole tegemist ootamatu olukorraga. Seetõttu ei saa pidada emadepäva kotserti TLS §§ 38 ja 42 käsitletud olukordade hulka. On kaks võimalust, kas tööandja ja töötaja lepivad kokku lühemas tööpäevas ning ärajäänud töötundide eest tasu maksta ei tule või kasutab töötaja TLSis ettenähtud lapsepuhkuse päeva teatades sellest ette vähemalt 14 kalendripäeva kirjalikus vormis.


Pea meeles, kui Sony ütles, et teie PlayStation 3 oleks "arvuti", mitte ainult mängukonsool? Pea meeles, kui Sony toetas seda nõuet, lastes kellelgi (sh USA õhujõududel) Linuxile installida? Pidage meeles, kui Sony rikkus oma lubadusi, kustutades selle "OtherOS" funktsiooni firmware värskendusega?
Kui jah, siis võib-olla olete just teeninud kuni $ 65 - ja sul on täpselt üks kuu, et oma raha nõuda.
Peaaegu kaheksa aastat pärast Sony eemaldamist, et installida Linux PS3-sse, väidetavalt turvalisuse kaalutlustel, kinnitas USA kohus kõik, kuid kiitis heaks detsembris toimunud lahenduse klassivaidluses.
Sony on nõustunud maksma 3, 75 miljonit dollarit. Advokaadid saavad sellest kolmandiku, viis hagejat näevad iga päev kuni 3500 dollarit ja arvelduskorraldajad saavad hinnanguliselt 300 000 dollarit kuni 400 000 dollarit - kuid see on veel kergesti paar miljonit dollarit, mis on jäänud tagasi maksma PS3 omanikele nagu sina.
Kuidas esitada oma nõue
Kuhu sa hakkad? Kui ostsite 1. novembrist 2006 kuni 1. aprillini 2010 originaal "Fat" PS3 USA-s "volitatud jaemüüja" juures - nii et mitte Craiglist, kus mina ostsin - olete õigus saada kuni $ 65 iga ostetud PS3 kohta. Kui olete ostnud rohkem kui ühe, võite esitada mitu nõuet. Siin on nõutav vorm. Tähtaeg on 15. aprill 2018.
Oh, aga veel üks korts: peate seaduslikult vannutama, et teadsite, et on võimalik installida Linux PS3-sse ja / või kaotada osa oma PS3 väärtusest, kui Sony selle võimaluse eemaldas.
Teil on vaja ka oma PS3 seerianumbrit või PlayStation Networki kasutajanime või sisselogimise ID-d ning teil võib tekkida vajadus rääkida arveldussüsteemide asutustele, millal ja kus teie konsool osteti.
Lihtsaks viitamiseks peaksid abikõlblikud PS3-d sisaldama algset 20GB, 60GB ja hiljem 40GB ja 80GB mudelit, kuid mitte PS3 Slim ega PS3 Super Slim. Järgmine pilt, mis aitab teil õiget mudelit tuvastada:
Ja siin asub seerianumber:
Kas Sony ei müünud neid miljoneid? Kas ma näen tegelikult raha?
See on hea küsimus ja sellepärast on "OtherOS Settlement" vaid lubadus kuni 65 $ iga nõude kohta.
Tehniliselt kinnitavad advokaadid, et Sony müüs Ameerika Ühendriikides nii palju kui 10 miljonit "rasva" PS3-d, mis tähendab, et kui iga ostja esitas nõude, saavad nad vähem kui ühe dollari. Aga see pole väga tõenäoline. Nad peaksid hoolitsema OtherOSe eest, pidage meeles, millal ja kus nad konsooli ostsid, ei ole seda kunagi müünud ega kauplenud, teada saama õigeaegselt ja esitama vormi kohe.
Kui ainult umbes 30 000 inimest esitavad nõude oma karmimatele matemaatikatele, võivad nad tõenäoliselt saada kogu $ 65.
Kohtudokumentide kohaselt on eelmise aasta septembrist juba esitatud umbes 11 300 varajast nõuet.
Mis siis, kui ma arvan, et see pole õiglane?
Kui soovite protestida või säilitada võimalus ennast Sony kohtusse kaevata, saate ka neid asju teha - aga peate neid kiiresti tegema. Siit leiate juhiseid.
See protest ei ilmu ilmselt kurtidele kõrvadele, muide: Sony nõustus algselt maksma vaid $ 55 PS3 eest - ja ainult neile, kes kasutasid oma konsoolis Linuxi. Need, kes ostsid PS3-d ainult "OtherOS" funktsionaalsusega silmas pidades, olid lõhutud, et saada igaühele 9 dollarit. Kuid kohtunik lükkas selle lahenduse tagasi, uskudes, et ta ei teinud piisavalt ostjatele hüvitist.
© Copyright 2019. All rights reserved. Kas kunagi osta originaal PS3? Sony võib teile võlgu 65 dollarit


Surveseadme, tõsteseadme, gaasipaigaldise ja masina kasutamise järelevaataja ning surveseadmetöid, tõsteseadmetöid, gaasitöid ja masinatöid juhtiva isiku ning gaasipaigaldise terastorustike survetaluvust mõjutavaid püsiliiteid tegeva isiku nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise kord – Riigi Teataja
Surveseadme, tõsteseadme, gaasipaigaldise ja masina kasutamise järelevaataja ning surveseadmetöid, tõsteseadmetöid, gaasitöid ja masinatöid juhtiva isiku ning gaasipaigaldise terastorustike survetaluvust mõjutavaid püsiliiteid tegeva isiku nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise kord
Määrus kehtestatakse «Surveseadme ohutuse seaduse» § 30 lõike 6, «Küttegaasi ohutuse seaduse» § 20 lõike 6, «Masina ohutuse seaduse» § 26 lõike 6, «Lifti ja köistee ohutuse seaduse» § 20 lõike 6 alusel.
5) gaasipaigaldise terastorustike survetaluvust mõjutavaid püsiliiteid tegev isik, kelle nõuetele vastavust ei ole hinnatud «Surveseadme ohutuse seaduse» §-s 12 nimetatud tunnustatud erapooletu asutuse poolt.
Personali sertifitseerimisasutus väljastab pädevustunnistuse, kui isik vastab pädevustunnistuse saamise eeldustele. Pädevustunnistuse saamise eeldusteks on:
3) masina kasutamise järelevaatajana tegutsemise soovi korral vastavus «Masina ohutuse seaduse» § 14 lõikes 2 toodud nõuetele ja masinatöid juhtiva isikuna tegutsemise soovi korral vastavus «Masina ohutuse seaduse» § 22 lõikes 2 toodud nõuetele;
5) gaasipaigaldise kasutamise järelevaatajana tegutsemise soovi korral vastavus «Küttegaasi ohutuse seaduse» § 13 lõikes 2 toodud nõuetele ja gaasitöid juhtiva isikuna tegutsemise soovi korral vastavus «Küttegaasi ohutuse seaduse» § 16 lõikes 2 toodud nõuetele ning gaasipaigaldise terastorustike survetaluvust mõjutavaid püsiliiteid tegeva isikuna tegutsemise soovi korral vastavus «Küttegaasi ohutuse seaduse» § 161 lõikes 1 toodud nõuetele.
3) kinnitust käesoleva määruse § 2 punktides 2–5 esitatud nõuete täidetuse kohta, olenevalt asjaolust, millist pädevustunnistust taotletakse.
(3) Pädevustunnistus kehtib viis aastat.
3) isik on sooritanud uue eksami vastava valdkonna õigusaktide tundmise osas või osalenud täienduskoolitusel.
(2) Täienduskoolituse mahuks loetakse vähemalt 6 akadeemilist koolitustundi järelevaatajate puhul ja vähemalt 12 akadeemilist koolitustundi töid juhtivate isikute puhul. Täienduskoolitus peab olema läbitud viimase kahe aasta jooksul enne tunnistuse kehtivuse pikendamise taotluse esitamist.


Identiteet – KATRIN MARKII
Mida ma arvan või siis ei arva, mida ma tahan või siis ei taha, miks ma olen või siis ei ole …
Isikusamasust kasutatakse nii füüsilises keskkonnas (füüsiline identiteet) kui ka digitaalses (ehk elektroonses) keskkonnas (digitaalne identiteet). Seega isikusamasuse mõistet kasutatakse ja rakendatakse erinevates keskkondades. Lisaks võib nii füüsiline kui ka digitaalne identiteet olla nii väiteline (väidetud identiteedi omaniku poolt) kui ka tõestatud (õigeks tunnistatud kolmanda osapoole poolt).
Füüsilises keskkonnas on isikusamasuse tuvastamise põhivahendiks isik ise. See tähendab, et igapäevases suhtluses kasutatakse isiku tuvastamiseks teda teadvate inimeste poolt isiku visuaalseid jm iseloomulikke tunnuseid (nagu nägu, hääl, kõnnak, riietumine jmt). Kui tuvastatav isik on teisele poolele tundmatu, kasutatakse füüsilises keskkonnas samasuses veendumiseks erinevaid vahendeid. Tänapäeval on peamiseks isiku samasuse kontrollimiseks lahenduseks isiku võrdlemine tema esitatud isikut tõendava dokumendiga või andmetega vastavast andmekogust. Oma isikusamasuse tõendamisel teistele või selle kontrollimisel huvitatud osapoolte poolt kasutatakse füüsilise identiteedi kandjad, mis jagunevad kaheks: riigipoolse garantiiga (isikusamasus tuvastatud) ja riigipoolse garantiita (isikusamasus kontrollitud) kandjateks. Riigipoolse garantiiga füüsilise identiteedi kandjad Isikut tõendavate dokumentide seaduse §2 lg1 ja lg 2 tähenduses on riigiasutuse poolt väljaantud isikut tõendavad dokumendid (isikutunnistus, pass jne).
Digitaalne identiteeti kasutatakse elektroonilistes keskkondades (Internet või asutuste sisevõrgud) ehk digitaalne identiteet on objekti identiteet digitaalses keskkonnas. Objektideks digitaalses keskkonnas võivad olla nii inimesed kui ka mitteinimesed (non-human actors). Digitaalses keskkonnas on objekti ainuomaste tunnuste hulk võrreldes füüsilise keskkonnaga oluliselt piiratum: puudub võimalus vahetult kontrollida erinevaid unikaalseid tunnuseid, mis on tavaliselt isikuid eristavad (nägu, hääl, kõnemaneeri, kõnnakut, lõhna jms).
Digitaalsetes keskkondades on levinud sarnaselt füüsilisele keskkonnale erineva tõeväärtusega identiteedid: nii väitelised digitaalsed identiteedid kui ka tõestatud isikusamasus. Omaette alamliigina võib sotsiaalse identiteedi mõistest tulenevalt tuua välja ka virtuaalmaailmades loodud teisesed identiteedid, mida kasutatakse arvutimängudes jt virtuaalreaalsustes ning kutsutakse avatariks. Sellised identiteedid ei pretendeerigi otsesele isikusamasusele, vaid on osa fantaasiamaailmast. Samas on sotsiaalses mõttes siiski tegemist identiteediga ka väljapool virtuaalset maailma, sest sageli väljuvad tegevused ja kontaktid virtuaalmaailma raamest ning toimuvad otsekontaktid ja vahetu inimlik sotsiaalne lävimine sama grupikuuluvusega inimeste vahel. https://et.wikipedia.org/wiki/Isikusamasus
Virtuaalmaailm on arvutipõhine simuleeritud maailm, kus inimesed saavad üksteisega suhelda ning luua ja kasutada selles keskkonnas olevaid objekte, omades selleks kindlaid kasutajaid, mis võivad olla tekstikujul, kahedimensioonilised või kolmedimensioonilised. Näiteks jututoas on kasutajaks nimi, mille igaüks endale valib. Graafilistes arvutimängudes aga on kasutajaks või karakteriks nii öelda avatar, mis võib olla inimese kuju, loomakuju või mingi fiktsionaalne tegelane.
https://et.wikipedia.org/wiki/Virtuaalmaailm
Virtuaalmaailma üheks näiteks http://secondlife.com/
Väiteline isikusamasus on digitaalses keskkonnas kasutusel üldiselt sellistel juhtudel, kus isikusamasuse kontroll ei ole kriitilise tähtsusega. Näiteks foorumi postituste ja interneti kommentaaride puhul puudub kindlus, kas konkreetne kasutaja on tegelikult see, kes ta väidab ennast olevat. Kasutaja ligipääs on üldjuhul kaitstud kasutajanime ja parooliga, ning puuduvad välised sertifitseerijad, kes kinnitaksid tegelikult valitud kasutajanime seost isikulise identiteediga. Omane elektroonilistele keskkondadele, kus ei ole otsest ligipääsu oluliste ressursside kasutusele ja/või keskkondades, kus teatud otsese isikulise identiteedi varjamine on taotluslik. Digitaalset keskkonda kasutatakse ka suhetes, kus osapoolte jaoks on oluline, et isikuline identiteet ja esitatav digitaalne identiteet oleksid õiguslikult siduvalt vastavuses. Sellise kindluse saamiseks võetakse tõestatud isikusamasuse tagamiseks kasutusele tõestatud digitaalse identiteedi kandjad. Sellistes olukordade on kombeks kasutada usaldusväärsete kolmandate osapoolte digitaalseid tõendeid (sertifikaate) ja kinnitusi nende kehtivuse kohta (kehtivuskinnituse teenus). Maailma praktika kohaselt nimetatakse selliseid osapooli sertifitseerimisteenuse osutajaks. Eestis selle valdkonna reguleerimiseks eraldi seadusandlus (Isikut tõendavate dokumentide seadus ja digitaalallkirja seadus) mille kohaselt tõestatud digitaalsest isikusamasusest saab Eestis rääkida ainult riiklikult välja antud sertifikaatide korral. Väline osapool (näiteks riigiasutus, mille ülesandeks on isiku sidumine tema identiteediga) kinnitab vajalikke protseduure kasutades (digitaalse isikutunnistuse väljaandmine, isikutunnistusel vastavad sertifikaadid digitaalses keskkonnas kasutamiseks vms), et isiku füüsiline identiteet ja digitaalne identiteet kattuvad. Näiteks kui isik allkirjastab digitaalses keskkonnas lepingu, millega kaasnevad kohustused, siis on oluline, et seda teeks just tema, mitte keegi teine allkirjastaja identiteeti kasutades. Toimingutes siduvate digitaalsete jälgede saamiseks ning nende vääramise vältimiseks on digitaalsete isikusamasuste kontrolli ja isikute tahte elektrooniliste kinnituste kaitseks rakendatud mitmeid krüpteerimise ja turvatehnoloogiaid. Seetõttu on digitaalse identiteedi teema väga tihedalt seotud avaliku võtme taristu, digitaalsete dokumentide ja sertifitseerimise temaatikatega.
Isiku tahte kinnitamine digitaalses keskkonnas – toimub kinnitatava objekti digitaalse allkirjastamisega. Digitaalallkirja moodustamiseks kasutatakse vastavalt digitaalallkirja seadusele välja antud elektroonilist sertifikaati ja sellele vastavat isiklikku võtit ning kasutatava elektroonilise sertifikaadi kehtivuskinnitust allkirjastamise hetkel ja seoses allkirjastatava objektiga. Elektroonilises keskkonnas kasutatakse isiku tõendamiseks ja isikusamasuse kontrollimiseks digitaalse identiteedi kandjaid, milleks võivad olla isikutunnistus (ITDS §3lg3, §19, §191), digitaalne isikutunnistus (ITDS §3lg3, §201), mobiil-ID. AO, https://et.wikipedia.org/w/index.php?curid=231456
Identiteedivargus on isiku identiteedi volituseta kasutamise ehk teise isiku tähtsate isikuandmete (nimi, isikukood, dokument või pangakaart) andmete kuritarvitamine, mille tulemusena tekitatakse isikule materiaalset või moraalset kahju. Identiteet tähistab isikusamasust, mis võib väljenduda isiku mis tahes omadustes või toimingutes, mida teised isikud tema tuvastamiseks piisavaks peavad.
Identiteedivargus on isiksusõiguste rikkumine. Isiksusõigusteks on
isiku õigus informatsioonilisele enesemääratlemisele ehk tema õigus otsustada, mida ta enda kohta teistele avaldada soovib;
isiku enesekujutamisõigus, mille järgi vaid isikul endal on õigus iseendana esineda ja sedagi juhul, kui ta seda soovib või vajalikuks peab.
Karistusseaduslik- vastav säte viidi sisse 15.10.2009 « § 1572. Teise isiku identiteedi ebaseaduslik kasutamine Teist isikut tuvastavate või tuvastada võimaldavate isikuandmete tema nõusolekuta edastamise, nendele juurdepääsu võimaldamise või nende kasutamise eest eesmärgiga luua teise isikuna esinemise teel temast teadvalt ebaõige ettekujutus, kui sellega on tekitatud kahju teise isiku seadusega kaitstud õigustele või huvidele, või varjata kuritegu– karistatakse rahalise karistuse või kuni kolmeaastase vangistusega.»
katrinmarkii
oktoober 13, 2016 oktoober 13, 2016
Õpiplaan


text:
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-80-02. Heade kommete vastane tehing ei saa olla samaaegselt näilik. Võlgniku poolt enne pankrotimenetluse algust tehtud tehingud on vastuolus heade kommetega, kui nende eesmärgiks oli võlausaldajate kahjustamine. Vara tagasivõitmiseks tehingu kehtetuks tunnistamisel ei kohaldu TsÜS § 66 lg 1 ulatuses, milles põhjendused tehingu heade kommete vastasusest kattuvad põhjendustega tehingu tagasivõidetavuse kohta pankrotiseaduse järgi, ning tagasivõitmise korras kehtetuks tunnistatavad tehingud ei ole tühised TsÜS § 66 lg 1 järgi.
3-2-1-4-04 Riigikohus 23.01.2004
Omandireformi õigustatud subjektil on õigus taotleda nende tehingute kehtetuks tunnistamist või tühisuse tuvastamist, mille pooleks ta küll ei ole, kuid mille tõttu on takistatud talle omandireformi käigus vara tagastamine.
3-2-1-113-02 Riigikohus 22.10.2002
TsK § 86 ja ka TsÜS § 116 kohaselt algab aegumistähtaeg päevast, mil isik sai teada või pidi teada saama oma õiguste rikkumisest.
AS Tirp asutamislepingu kohaselt saab ALMAVÜ kohalik klubi asutatavas äriühingus osa aktsiaid, tasudes nende eest mitterahaliseks sissemakseks oleva hoonega. Hoone üleandmise-vastuvõtmise aktil on hoone üleandmiseks kohustava tehingu (asutamislepingu) täitmise tähendus hoone valduse üleandmise kui faktilise toimingu näol. Aktis väljendatut saab lugeda TsK-le tuginedes omandiõiguse ülemineku kokkuleppeks, mistõttu akt on käsitletav tehingu või õigustoiminguna.
TsK § 28 ja 53 tõlgendamise tuleb arvestada, et juriidiline isik võis teha üksnes selliseid tehinguid, milleks tal oli õigus. Muud tehingud olid selle põhimõttega vastuolus, st keelatud oli kõik see, mis ei olnud lubatud.
TsK § 28 ja 53 tõlgendamise tuleb arvestada, et juriidiline isik võis teha üksnes selliseid tehinguid, milleks tal oli õigus. Muud tehingud olid selle põhimõttega vastuolus, st keelatud oli kõik see, mis ei olnud lubatud. Tehing oli nimetatud §-dega vastuolus, kuna põhikirjas polnud sätestatud luba kostja osalemiseks äriühingus.
Tulenevalt TsMS § 353 lg-st 2 ei saa kassatsioonimenetluses nõuda hagi aegumise kohaldamist.
Tulenevalt 1990. a kehtinud TsK §-dest 138 ja 139 sai omandiõigus hoonele tekkida hoone üle andmisel (valdusse andmisel), kuna teistsuguste kokkulepete sõlmimist tuvastatud ei olnud. Tuvastatud pole ka, et hoonet poleks üle antud või et üleandmine oleks toimunud muul ajal, mistõttu võib eeldada, et hoone üleandmise-vastuvõtmise aktis väljendatut saab lugeda omandiõiguse ülemineku kokkuleppeks.
Äriühingu asutamislepingul on õiguslikult kahekordne toime: ühelt poolt on tegemist äriühingu loomise ja selle juhtimise korraldamise organisatsioonilise lepinguga, teiselt poolt kohustuvad asutajad äriühingu suhtes mingiteks tegudeks ja neil on õigus nõuda äriühingult äriühingu aktsia või osa väljaandmist. Sellisele lepingutüübile ei saa otse kohaldada võlaõiguslike lepingutena reguleeritud müügi või vahetuse sätteid.
Aktsiate märkimisleping on mittetäielik kahekülgne vastastikune leping, millega märkija kohustub tasuma aktsiate eest, kuid aktsiaselts kohustub välja andma aktsiad märkijale juhul, kui aktsiakapital on suurenenud. Sellisele lepingutüübile ei saa otse kohaldada võlaõiguslike lepingutena reguleeritud müügi või vahetuse sätteid.
3-2-1-100-02 Riigikohus 16.10.2002
Tulenevalt TsÜS § 61 lg- st 1 eeldatakse tahteavalduse vastavust tahtele, TsÜS § 61 lg 4 kohaselt ei loeta tahteavaldust isiku tahtega vastuolus olevaks, kui isik tegelikult ei tahtnud seda, mida avaldas, jättes tegeliku tahte avaldamata. Hageja nõue tehingu tühisuse tunnustamiseks tuleb jätta rahuldamata, kuna tema tahte puudumine vaidlusaluse tehingu sõlmimiseks pole tõendatud.
Hagi ostu-müügilepingu tühisuse tunnustamiseks TsÜS § 70 alusel, kuna notariaalse ostu-müügilepinguga püüti varjata pandilepingut, mida pooled tegelikult silmas pidasid, tuleb jätta rahuldamata. Arvestades TsÜS §-s 61 sätestatut vastas sõlmitud tehing poolte tahtele.
Andes hinnangu väidetele, milledele linnakohus oli oma otsuses juba hinnangu andnud ei ole ringkonnakohus rikkunud TsMS § 95 lg 1 nõuet hinnata seadusest juhindudes tõendeid igakülgselt, täielikult ja objektiivselt.
3-2-1-134-01 Riigikohus 16.11.2001
Kuna sõlmitud lepingud ei vastanud riikliku aktsiaseltsi õigusvõimele ja eesmärkidele (TsK § 28; ettevõtteseaduse § 5 lg 2) ning tema tegevuse aluseks olnud normatiivaktidele, siis olid nad tehingute tegemise ajal kehtinud TsK § 51 ja 53 kohaselt kehtetud.
Esitatud tõenditest ei ole võimalik järeldada, et RAS Ookean on Eesti Kalatööstuse õigusjärglane. Kostjate viidatud õigusaktidest - TsK § 39 lg-st 3, riiklike aktsiaseltside asutamise ajutise juhendi p-st 9, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 29.08.1991. a otsusest ja Vabariigi Valitsuse 12.09.1991. a määrusest nr 182 ja 06.07.1992. a määrusest nr 198, RAS Ookeani õigusjärglust ei tulene.
3-2-1-72-98 Riigikohus 11.06.1998
Kui kohus leidis, et elamu ja kõrvalhoonete ostu-müügi tehing oli teeseldud, siis pidanuks ta kohaldama TsÜS § 70 lg 3 kohaselt tootmishoonete ostu-müügi kohta kui varjatud tehingu kohta käivaid sätteid.
3-2-1-44-98 Riigikohus 22.04.1998
Lepingu sõlmimise ajal kehtinud TsK §-de 27 ja 28 kohaselt pidi juriidiline isik tegutsema oma põhikirja alusel ja tal oli õigusvõime vastavalt oma tegevuse eesmärkidele. TsK § 53 kohaselt oli kehtetu tehing, mille oli teostanud juriidiline isik vastuolus tema põhikirjaga või antud liigi organisatsioonide üldpõhimäärusega ettenähtud eesmärkidega. Hindamaks, kas tehing on tehtud õigusvõimet ületades, tuleb välja selgitada juriidilise isiku tegevuse eesmärgid ja määratleda lepingu olemus ning kas leping on sõlmitud eesmärkide saavutamiseks. Juriidilise isiku ükski organ ei ole pädev sõlmima õigusvõimet ületavat lepingut ja sellist lepingut ei saa hiljem heaks kiita keegi.
3-2-1-29-98 Riigikohus 09.03.1998
Pärast Ülemnõukogu 23. jaanuari 1992. a otsust NSV Liidu relvajõudude formeeringutega ilma Eesti Vabariigi Valitsuse nõusolekuta Eesti Vabariigi territooriumil paiknevate hoonete, rajatiste ja muu kinnisvaraga teostatud tehingud on kehtetud selle nõusoleku puudumisel. Varem sõlmitud tehingud, mis pidanuks Vabariigi Valitsuse 24. juuli 1992. a määruse nr 215 kohaselt olema Kaitseministeeriumis 15. augustiks 1992. a ümber vormistatud, on kehtetud ümbervormistuse puudumisel.
3-2-1-14-98 Riigikohus 12.02.1998
Kui tehing on tehtud teise tehingu varjamiseks, kohaldatakse selle tehingu kohta käivaid sätteid, mida pooled silmas pidasid.

matches:
§ 66
§ 66
Riigikohus
Riigikohus
§ 86
§ 116
§ 28
§ 28
§ 353
Riigikohus
§ 61
§ 61
§ 70
§ 95
Riigikohus
§ 28
§ 5
§ 51
§ 39
Riigikohus
kohus
§ 70
Riigikohus
§ 53
Riigikohus
Riigikohus