text:
esitatud 29. novembril 2018(1)
Kohtuasi C‑347/17
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank Rotterdam (Rotterdami esimese astme kohus, Madalmaad))
Eelotsusetaotlus – Määrus (EÜ) nr 853/2004 – Määrus (EÜ) nr 854/2004 – Loomset päritolu toidu hügieen – Kodulinnud – Tapamajade kohustused pärast siseelundite eemaldamist – Laad ja sisu – Rümpade puhastamine – Mõiste „saastumine“ – Nähtav või nähtamatu saaste rümbal – Saastumine fekaalide, sapi ja pugusisaldisega – Kontrollid – Ametnike volitused
1. Mitme kontrolli põhjal trahvisid Madalmaade ametiasutused seitset tapamajapidajat selle eest, et nad ei järginud liikmesriigi ja liidu õigusakte loomset päritolu toidu kohta. Kontrollid viidi läbi sellel tapamenetluse etapil, mis järgneb kodulindude siseelundite eemaldamisele ja nende puhastamisele ning eelneb jahutamisele. Paljudelt rümpadelt leiti nähtavat saastet: fekaale, sappi või pugusisaldist.
2. Asjaomased linnutapamajad vaidlevad vastu sellele, kuidas kontrollid läbi viidi, ning järeldustele, millele liikmesriigi ametiasutused oma menetlustes on jõudnud. Seoses sellega palutakse Euroopa Kohtul tõlgendada kodulinnusektori tapamajadele liidu õigusnormidest tekkivate kohustuste laadi ja sisu, sealhulgas küsimustes, mis laadi saastet tuleb tapamenetluse käigus vältida ja millised volitused annab liidu õigus veterinaarametnikele kontrolli läbiviimiseks tapamenetluse käigus.
1. Määrus (EÜ) nr 853/2004
3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad (edaspidi „määrus nr 853/2004“),(2) artikli 3 lõikes 1 on sätestatud, et „[t]oidukäitlejad peavad järgima II ja III lisa asjakohaseid sätteid“.
4. III lisa II osas on sätestatud konkreetsed nõuded lindude ja jäneseliste liha suhtes. II peatükis on selle sektori tapamajade kohta ette nähtud:
b) omama eraldi ruumi siseelundite eemaldamiseks ja täiendavaks korrastamiseks, […]
ii) kitkumine või nülgimine ja mis tahes kuumtöötlemine ja
5. III lisa II jao IV peatükis on sätestatud rida tapahügieeniga seotud nõudeid, mida kodulinnusektori tapamajade käitajad peavad täitma:
2. Määrus (EÜ) nr 854/2004
6. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks (edaspidi „määrus nr 854/2004“),(3) põhjenduses 8 on märgitud: „Liha tootmise ametlikud kontrollid on vajalikud, tõendamaks, et toidukäitlejad täidavad hügieenieeskirju ning järgivad ühenduse õigusaktides sätestatud kriteeriume ja eesmärke. Nimetatud ametlikud kontrollid peaksid hõlmama toidukäitlejate tegevuste kontrollimist ja erilisi kontrolle, kaasa arvatud toidukäitlejate enda kontrollide auditeerimisi.“
7. Artikli 4 lõikest 3 tulenevalt kuuluvad ametliku kontrolli hulka:
„a) heade hügieenitavade ning ohuanalüüsil ja kriitilistel kontrollpunktidel (HACCP) põhinevate menetluste auditeerimised;
b) artiklites 5–8 nimetatud ametlikud kontrollid ja
c) lisades täpsustatud konkreetsed auditeerimisülesanded.“
8. Artiklis 5 on sätestatud: „Liikmesriigid tagavad, et värske liha ametlikud kontrollid viiakse läbi I lisa kohaselt.
e) määratletud riskiteguriga materjal ja muud loomsed kõrvalsaadused, ja
f) laboratoorne kontroll.“
9. I lisa I jaos on ette nähtud riikliku veterinaararsti ülesanded värske liha sektoris. Muu hulgas on selle jao I peatükis ette nähtud auditeerimisülesanded ja II peatükis kontrolliülesanded.
10. I peatüki punkti 2 alapunktis b on sätestatud: „Lisaks artikli 4 lõike 5 HACCP-süsteemil põhinevate menetluste auditeerimise üldnõuetele kontrollib riiklik veterinaararst, et käitlejate menetlused tagavad võimaluste piires, et […] liha ei ole fekaalselt või muul viisil saastunud […]“.
11. II peatüki D osas on ette nähtud, kuidas tuleb läbi viia tapajärgne kontroll:
„1. Rümpade ja nendega kaasasoleva rupsi suhtes viiakse pärast tapmist viivitamata läbi tapajärgne kontroll. Uuritakse kõiki välispindasid. Rümpade ja rupsi minimaalne käitlemine või tehnilised erivahendid võivad osutuda vajalikuks selleks otstarbeks. Erilist tähelepanu pööratakse zoonootiliste haiguste ja OIE A‑nimekirjas ning vajaduse korral OIE B‑nimekirjas olevate haiguste avastamisele. Tapmisliini kiirus ja kohapeal oleva kontrolli läbiviiva personali hulk on sellised, et kontrolli võib nõuetekohaselt läbi viia.
2. Lisauuringuid, nt rümba osade ja rupsi palpeerimine ja sisselõiked ning laborikatsed, viiakse läbi siis, kui neid peetakse vajalikuks […]
12. I lisa II jao V peatükis on sätestatud eeskirjad liha käsitlevate otsuste kohta, mis tuleb pärast kontrolli teha. Muu hulgas on punkti 1 alapunktis s sätestatud, et „[l]iha tunnistatakse inimtoiduks kõlbmatuks, kui […] selles on näha mustus, fekaalne või muu saastumine“.
13. I lisa IV jao V peatüki B osas on konkreetselt kodulindude tapajärgse kontrolli kohta sätestatud:
b) iga sama päritoluga lindude partiist juhuslikult valitud, tapajärgse kontrolli järel inimtoiduks kõlbmatuks tunnistatud lindude osade või tervete lindude üksikasjalik kontroll, ja
c) kõik täiendavad uuringud, mis osutuvad vajalikuks, kui on alust kahtlustada, et kõnealuste lindude liha võib olla inimtoiduks kõlbmatu.“
3. Määrus (EÜ) nr 882/2004
14. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda‑ ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (edaspidi „määrus nr 882/2004“),(4) artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et „[a]metlikke kontrolle tehakse sööda või toidu ning loomade ja loomsete saaduste tootmise, töötlemise ja turustamise mis tahes etapis“.
15. Artikli 10 lõikes 1 on ette nähtud, et „[a]metlike kontrollidega seotud ülesandeid täidetakse üldiselt kasutades asjakohaseid kontrollimeetodeid ja ‑võtteid, näiteks järelevalvet, seiret, kontrollimist, auditit, ülevaatusi, proovide võtmist ja analüüside tegemist“.
4. Määrus (EÜ) nr 852/2004
16. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta (edaspidi „määrus nr 852/2004“)(5) artikli 2 lõike 1 punktis f on „saastumine“ määratletud kui „ohu olemasolu või levimine“.
17. Artikkel 5 käsitleb ohuanalüüsi ja kriitilisi kontrollpunkte (HACCP):
5. Määrus (EÜ) nr 178/2002
18. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (edaspidi „määrus nr 178/2002“ või „toidualaste õigusnormide üldmäärus“),(6) artikli 3 punktis 14 on „oht“ määratletud kui „toidu või sööda bioloogiline, keemiline või füüsikaline mõjur või seisund, mis võib avaldada kahjulikku mõju tervisele“.
19. Artiklis 14 on sätestatud toiduohutusnõuded:
a) toidu tavapäraseid kasutustingimusi tarbija poolt ning igal tootmis-, töötlemis‑ ja turustamisetapil ning
1. Loomapidamise seadus
20. 19. mai 2011. aasta seaduse, milles sätestatakse loomapidamise eeskirjade ja sellega seotud küsimuste integreeritud raamistik (Wet van 19 mei 2011, houdende een integraal kader voor regels over gehouden dieren en daaraan gerelateerde onderwerpen; edaspidi „loomapidamise seadus“(7)) artikli 6.2 lõikes 1 on sätestatud: „Üldise määrusega või üldise määruse alusel või ministri määrusega nimetatud EL määruste sätteid, mis puudutavad küsimusi, mille suhtes kohaldatakse käesolevat seadust, on keelatud rikkuda.“
21. Vastavalt loomapidamise seaduse artiklile 8.7 võib Minister van Economische Zaken (majandusminister) määrata haldustrahvi isikule, kes paneb toime rikkumise selle seaduse artikli 8.6 lõike 1 tähenduses.
2. Loomsete saaduste määrus
22. Majandusministri 7. detsembri 2012. aasta määruse nr WJZ/12346914, millega kehtestatakse eeskirjad loomsetele saadustele (Regeling van de Minister van Economische Zaken van 7 december 2012, nr WJZ/12346914, houdende regels met betrekking tot dierlijke producten; edaspidi „loomsete saaduste määrus“(8)), artikli 2.4 lõikes 1 on sätestatud:
„EL määruste sätted seaduse artikli 6.2 lõike 1 tähenduses on:
d) määruse (EÜ) nr 853/2004 artikkel 3, artikli 4 lõiked 1–4, samuti artikkel 5 ja artikli 7 lõige 1.
23. Nederlandse Voedsel‑ en Warenautoriteit (Madalmaade toiduainete ja tarbekaupade amet, edaspidi „NVWA“) alustas 2015. aastal suurte linnutapamajade riskipõhist kontrollimist. Sedalaadi kontroll hõlmab nendes tapamajades iga päev paljude proovide võtmist. Kolmel korral iga vahetuse jooksul kontrollitakse tapaliinilt võetud 50 rümpa.
24. Põhikohtuasjas on kaebused esitanud seitse äriühingut, kes peavad Madalmaades linnutapamaju. Kontrollide käigus, mida NVWA viis läbi kaebajate ruumides, leiti saastunud rümpasid. Need kontrollid viidi läbi nn siseelundite eemaldamise liini (etapp, milles eemaldatakse seedetrakt ja pugu) lõpus, enne jahutamist. Kontrollimise käigus vaadati rümbad välis‑ ja seespidiselt üle, tõstes vahel ka rasvkudet. Leiti kolmesugust saastet: fekaale (mida on nimetatud ka sõnnikuks või soolesisaldiseks), pugusisaldist (viljaterade osad või kestad) ja sappi.
25. Esimesel kahel korral, kui rikkumine tuvastati, saadeti kaebajatele kirjalikud hoiatused. Kolmandal rikkumise tuvastamisel kehtestati kaebajate suhtes parandusmeetmed nõudega, et nad HACCP-toiminguid korrigeeriksid. Samuti määrati igale kaebajale rahatrahv summas 2500 eurot 27. novembri, 11. detsembri ja 18. detsembri 2015. aasta otsustega.
26. Kaebajad esitasid nende otsuste peale vaided Staatssecretaris van Economische Zaken’ile (majandusasjade riigisekretär; edaspidi „vastustaja“). Vastustaja jättis 29. aprilli, 2. mai ja 3. mai 2016. aasta otsustega (edaspidi „vaidlustatud otsused“) kaebajate vaided põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
27. Seejärel pöördusid kaebajad vaidlustatud otsuste peale kaebustega Rechtbank Rotterdami (Rotterdami esimese astme kohus, Madalmaad). Muu hulgas vaidlevad kaebajad vastu sellele, et määratud trahvid on seotud saastega, mis ilmnes nn toiduvalmiks muutmise liinil. Siiski oleks liiga „vara“ uurida, kas rümpadel ilmneb selles etapis saaste jälgi, ja nende ilmnemise korral määrata karistus. Kaebajad ei ole nõus ka sellega, et fekaalid, pugusisaldis ja sapp võivad saastumist põhjustada. Samuti peavad nad küsitavaks seda, kuidas kontroll läbi viidi.
28. Nendel faktilistel ja õiguslikel asjaoludel otsustas Rechtbank Rotterdam (Rotterdami esimese astme kohus, Madalmaad) menetluse peatada ja taotleda Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:
„1. Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad (ELT 2004, L 139, lk 55; ELT eriväljaanne 03/45, lk 14), III lisa II jao IV peatüki punkte 5 ja 8 tuleb tõlgendada nii, et linnu rümbal ei tohi pärast siseelundite eemaldamist ja puhastamist esineda mingisugust nähtavat saastet?
5. Kui vastus esimesele küsimusele on eitav ning seega tohib linnu rümbal esineda nähtavat saastet: kuidas tuleb sellisel juhul tõlgendada [määruse nr 853/2004] III lisa II jao IV peatüki punkte 5 ja 8? Mil viisil saavutatakse sellisel juhul viidatud määruse eesmärk, nimelt tagada rahvatervise kõrgetasemeline kaitse?“
29. Kaebajad, Taani, Saksamaa, Madalmaade ja Soome valitsus ning komisjon on esitanud oma kirjalikud seisukohad. Kohtuistungil, mis peeti 4. oktoobril 2018, esitasid kaebajad, Taani ja Madalmaade valitsus ning Euroopa Komisjon oma suulised seisukohad.
30. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu viie küsimuse keskmes on sisuliselt kolm teemat. Esimene puudutab määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punktis 5 (edaspidi „punkt 5“) kasutatud mõiste „saastumine“ ulatuse tõlgendamist (teine ja viies küsimus ning osalt ka esimene küsimus). Teine teema on seotud sama lisa punktis 5 ja ka punktis 8 (edaspidi „punkt 8“) kehtestatud kohustuste laadi ja sisuga selles osas, mis puudutab linnutapamaju ja konkreetset tapamenetluse etappi, mille käigus tuleb need kohustused täita (kolmas küsimus ja osalt ka esimene küsimus). Kolmas teema puudutab ametlikku kontrolli, mille kaudu tuleb hinnata nende eri kohustuste täitmist (neljas küsimus ja osalt ka esimene küsimus).
31. Eelistan käesolevas ettepanekus käsitleda eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusi nendes tõstatatud eraldi probleemide kontekstis: (A) mida täpselt tuleb ametiasutustel menetluses kontrollida; (B) millal see kontroll tuleb menetluse käigus läbi viia; ning (C) kes peab selle kontrolli läbi viima ja millisel õiguslikul alusel. Olles käesolevas kohtuasjas tekkinud põhiküsimusi nõnda hinnanud, olen seisukohal, et vastus eelotsusetaotluse esitanud kohtu täpsetele küsimustele saab üpris selgeks (D).
A. Mis on „saastumine“?
32. Punktis 5 on ette nähtud: „Uimastamine, veretustamine, nülgimine või kitkumine, siseelundite eemaldamine ja muu korrastamine tuleb läbi viia asjatu viivituseta ning liha saastumist vältivalt. Eelkõige tuleb võtta meetmeid, et vältida seedetrakti sisu pudenemist siseelundite eemaldamise ajal.“(9)
33. Punktis 8 on sätestatud: „Pärast kontrollimist ja siseelundite eemaldamist tuleb tapetud loomad puhastada ning esimesel võimalusel jahutada kuni 4 °C, välja arvatud kui liha lõigatakse veel soojana.“
34. Käesolevas alajaos käsitlen kõigepealt küsimust, kas punktid 5 ja 8 hõlmavad ainult nähtavat saastet, sest eelotsusetaotluse esitanud kohus on nimetanud oma küsimuste sõnastuses üksnes seda konkreetset laadi saastet (1). Seejärel analüüsin punktis 5 viidatud saastumise allikaid, iseäranis seda, kas saastumine saab olla põhjustatud fekaalidest, sapist ja pugusisaldisest (2).
1. Nähtav ja nähtamatu saaste
35. Eelotsusetaotluse esitanud kohus on oma küsimuste, eeskätt esimese küsimuse sõnastuses piirdunud „nähtava saastega“. Saan aru, et see konkreetne ja üsna kitsas fookus tuleneb põhikohtuasja faktiliste asjaolude kontekstist. Puudutab ju käesolev juhtum ainult nähtavat saastet kodulinnurümpadel.
36. Ent kuna taotletakse liidu õiguse mõiste „saastumine“ üldist(atud) tõlgendust, on kõigepealt vaja selgitust.
37. Minu arvates ei ole põhjust nähtavat saastet määruse nr 853/2004 kohaldamisel kodulindude suhtes eraldi esile tõsta. Nagu kõik kohtuistungil osalenud nõustusid, kuuluvad punkti 5 ja selle loogilise tagajärjena ka punkti 8 kohaldamisalasse nii nähtav kui ka nähtamatu saaste. See tuleneb nende sätete sõnastusest, kontekstist ja eesmärgist.
38. Esiteks, mis puudutab punktide 5 ja 8 sõnastust, tuleb kõigepealt tähele panna, et kumbki eelotsusetaotluse esitanud kohtu tsiteeritud säte ei piirdu oma vastavas kohaldamisalas ainult nähtava saastega. Punktis 8 ei ole seda mõistet otsesõnaliselt kasutatud. Punktis 5 on viidatud saastumisele üldiselt, eristamata nähtavat saastet nähtamatust.
39. Teiseks, kui vaadata asjaolusid süstemaatiliselt, näib, et määruses nr 853/2004 on nähtavat saastumist sõnaselgelt nimetatud ainult ühel korral, nimelt kodukabiloomade puhul.(10) Seega, kui liidu seadusandja oleks soovinud kasutada seda mõistet kitsalt, oli tal võimalus teha seda sõnaselgelt, kui sellist eristamist oleks nähtavasti olnud tarvis. Kodulindude osas sellist piirangut seevastu ette nähtud ei ole.
40. Kolmandaks toetab seda tõlgendust veelgi punktide 5 ja 8 süsteemne lugemine mitte ainult määruse nr 853/2004 raames, vaid ka ulatuslikumalt, muude õigusaktide puhul. On ju mitmes viimati nimetatud määruse sättes viidatud linnutapamajade kohustusele vältida saastumist, täpsustamata, mis laadi saastumist. Näiteks peavad tapamajad liha saastamise vältimiseks tagama tapamenetluse eri etappide füüsilise ja ajalise eraldatuse.(11) Rümpade sukeljahutamisel tuleb võtta kõik ettevaatusabinõud rümpade saastamise vältimiseks.(12) Lisaks määrusele nr 853/2004, mis käsitleb spetsiifiliselt loomset päritolu toitu, on toiduainete hügieeni üldiselt käsitleva määruse nr 852/2004 artikli 2 lõike 1 punktis f määratletud „saastumine“ kui „ohu olemasolu või levimine“.(13) „Oht“ omakorda on toidualaste õigusnormide üldisi põhimõtteid kehtestava määruse nr 178/2002 artikli 3 punktis 14 määratletud laialt kui „toidu või sööda bioloogiline, keemiline või füüsikaline mõjur või seisund, mis võib avaldada kahjulikku mõju tervisele“.
41. Neljandaks ja viimaseks viitab ka määruse nr 853/2004 üldine eesmärk sellele, et nimetatud mõiste hõlmab igasugust, nii nähtavat kui ka nähtamatut saastet. Põhjenduse 9 kohaselt on selle määruse eesmärk tagada kõrgetasemeline tarbijakaitse toiduohutuse valdkonnas. Siiski oleks raske väita, et niisugune kõrge tase saavutatakse ainuüksi nähtavale saastele keskendudes. Vahest veel enam on see nii kodulindude osas, kus saaste tuleneb, nagu kaebajad on märkinud, peamiselt nahast, kintsudest ja sulestikust ning on tegelikult tõenäoliselt nähtamatu.
42. Niisiis olen seisukohal, et punktis 5 sätestatud kohustus hoida ära liha saastumine hõlmab nii nähtavat kui ka nähtamatut saastet.
2. Fekaalid, sapp ja pugusisaldis
43. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu teine küsimus puudutab kolme võimalikku (nähtava) saaste allikat, mida linnutapamajadel tuleb vältida. Kas fekaalid, sapp ja pugusisaldis kuuluvad punkti 5 – koostoimes punktiga 8 – kohaldamisalasse?
44. Kaebajate sõnul on vastus eitav. Muu hulgas, mis puudutab sappi, ei saa seda pidada saasteks, sest mikrobioloogilises mõttes on see steriilne. Ka pugusisaldist ei saa saasteks liigitada, sest see ei ole mao‑ ega soolesisaldise osa ega kuulu seega punkti 5 kohaldamisalasse.
45. Madalmaade valitsus, samuti Taani, Saksamaa ja Soome valitsus ning komisjon väidavad, et fekaalid, sapp ja pugusisaldis võivad kõik olla saaste, sest need kõik on osa „seedetraktist“, mis on enamikus punkti 5 keeleversioonides – ehkki mitte hollandikeelses – kasutatud mõiste.
46. Olen nõus. Fekaale, sappi ja pugusisaldist rümbal saab pidada määruse nr 853/2004, sealhulgas punkti 5 tähenduses saasteks.
47. Esiteks ei ole punktis 5 selgelt määratletud, millised võivad olla saastumise allikad. Ent selles punktis sisalduva õigusnormi ülesehitus viitab, et seedetrakti sisu pudenemine siseelundite eemaldamise ajal on seotud liha saastumisega. On ju punkti 5 esimeses lauses üldiselt nõutud, et tapamenetluse etapis rümba „toiduvalmiks“ muutmise eri toimingud tuleb sooritada liha saastumist vältivalt, teises lauses aga konkreetselt ette nähtud meetmete võtmine selleks, et „vältida seedetrakti sisu pudenemist siseelundite eemaldamise ajal“. Seega on üpris ilmne, et seedetrakti sisu peeti liha saastumise allikaks, mis selgitab nõuet vältida selle pudenemist.
48. Teiseks, mis puudutab konkreetset mõistet „seedetrakti sisu“, on eelotsusetaotluse esitanud kohus, nagu ka teised Euroopa Kohtu menetluse osalised, osutanud sellele, et punkti 5 teise lause eri keeleversioonide vahel on erinevusi. Hollandi‑ ja saksakeelne versioon näivad olevat kitsama ulatusega, sest need viitavad üksnes mao‑ ja soolesisaldisele,(14) enamik teisi keeli(15) aga viitavad seedetrakti sisule laiemalt.
49. Euroopa Kohtu sellekohase praktika kohaselt välistab kõikide liidu keelte võrdne autentsus keeleversioonide erinevuse korral õigusakti ühe keeleversiooni eraldiseisva käsitlemise. Arvesse tuleb võtta kõnealuste sätete üldist ülesehitust ja eesmärki, eeskätt kõikides ülejäänud ametlikes keeltes koostatud versioone.(16)
50. Lihtsast loogikast tulenevalt, võttes arvesse, kuidas tapamenetlus läbi viiakse, peaksin tõesti üsna kummaliseks, kui liidu seadusandja soovis – selle sätestamisel, mida ei tohi rümpadele pudeneda – kodulinnurümbast äsja valimatult eemaldatud eri elundite sisaldist eristada. Sellepärast tuleb punkti 5 minu arvates tõlgendada nii, et selle kohaselt on tapamajad kohustatud siseelundite eemaldamise ajal võtma meetmeid, et vältida „seedetrakti sisu“ pudenemist rümpadele. Selle laia mõiste tavatähendus hõlmab mitte ainult kõiki seedetraktiga seotud elundeid alates suust kuni pärakuni, vaid ka nende sisaldist. Seega hõlmab punkt 5 igal juhul maksa (ja sappi), soolestikku (ja fekaale) ning pugu (ja selle sisaldist).
51. Kolmandaks ja nagu juba eespool märgitud,(17) soovis liidu seadusandja toetada kõrgetasemelist toiduohutust, käsitades mõistet „saastumine“ laialt, nii et see tähendab toidu või sööda bioloogilist, keemilist või füüsikalist mõjurit või seisundit, mis võib avaldada kahjulikku mõju tervisele. Selle poolest võivad kolm eespool mainitud võimalikku saasteallikat sisaldada baktereid, nagu on argumenteerinud Madalmaade valitsus.
52. Neljandaks ja viimaseks, mis puudutab ehk tervet mõistust – eeldusel, et seda ei ole kõnealusest õigusvaldkonnast eemaldatud nagu siseelundeid –, kaldun nõustuma Taani valitsusega, et vaevalt saab mõistet „saastumine“ taandada sellele, et toiduaine on tervisele kahjulik. Toiduaine saastumine peab hõlmama ka lihtsalt sellist olukorda, kus liha ei sobi inimesele toiduks,(18) isegi kui selle söömise tagajärjel ei pruugi kohe tekkida toidumürgistust või muud otsest tervisekahju. Niisiis, isegi kui rümp, milles on fekaale, sappi või pugusisaldist, ei osutunud mikrobioloogilisel tasandil otseselt tervisele kahjulikuks, nagu kaebajad on väitnud, võib siiski julgelt eeldada, et niisugune liha ei sobi (tavalisele) inimesele toiduks, kui ehk jätta arvestamata vaid need gurmaanid, kellel on väga omapärane maitse.
53. Kokkuvõttes tuleb määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punkti 5 tõlgendada nii, et see kehtib ka fekaalide, sapi ja pugusisaldisega saastumise kohta.
B. Millised kohustused ja millises tapamenetluse etapis?
54. Oma esimeses küsimuses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, mis laad ja mis sisu on määrusega nr 853/2004 linnutapamajadele kehtestatud kohustustel seoses (nähtava) saastega. Kas punktides 5 ja 8 on nõutud, et kodulinnurümbal ei tohi pärast siseelundite eemaldamist ja puhastamist esineda mingisugustki (nähtavat) saastet? Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus oma kolmandas küsimuses sisuliselt teada, millal peab puhastamine tapamenetluses toimuma. Eeskätt, kas see peab toimuma vahetult pärast siseelundite eemaldamist või võib toimuda hilisemas etapis, vahest ka jahutamise, tükeldamise või pakendamise ajal?
55. Nendes küsimustes tuleb Euroopa Kohtul analüüsida kahte omavahel tihedalt seotud aspekti. Esiteks, milline kohustus on pandud linnutapamajadele seoses saastumisega ja kas selle kohustuse laad muutub tapamenetluse käigus? Teiseks, millal tuleb punktis 8 ette nähtud konkreetne puhastamistoiming sooritada?
56. Käesolevas jaos selgitan, 1) miks selle kohustuse ulatus ja laad tapamenetluse etapist olenevalt varieerub ja 2) miks punktis 8 ette nähtud puhastamine peab toimuma pärast tapajärgset kontrolli ja siseelundite eemaldamist, kuid enne jahutamist.
1. Milline kohustus (millised kohustused)?
57. Kaebajate sõnul lasub linnutapamajadel kogu tapamenetluse käigus nö vahenditega seotud kohustus (kõige endast oleneva tegemiseks). Kuna seedetrakti sisu pudenemist siseelundite eemaldamise ajal on võimatu täielikult ära hoida, on tapamajad kohustatud tegema kõik endast oleneva, et vältida liha saastumist. See kohustus kehtib siseelundite eemaldamise etapis, aga ka puhastamise etapis. Nii ei saa punkti 5 või 8 alusel eeldada, et pudenemist ei toimugi ja rümbad on toiduvalmiks muutmise ahela lõpus enne jahutamist täiesti puhtad; sellel seisukohal on ka eelotsusetaotluse esitanud kohus. Punktis 8 ei ole ette nähtud ühtegi konkreetset tulemust (nagu „nähtava saaste puudumine“) pärast puhastamist. Kaebajad on märkinud, et nähtavaid saaste jääke saab eemaldada ka hiljem, tükeldamise või pakendamise ajal, nii et neile ei saa selles suhtes panna tulemusega seotud ranget kohustust („nulltolerants“) pärast siseelundite eemaldamist ja puhastamist ning enne jahutamist. Nende väitel on nii kõrge taseme nõudmine tapaliini kiiruse tõttu mehaanilises protsessis tehniliselt ebarealistlik. Pealegi ei ole nõudel, et nähtav saaste tuleb kõrvaldada pärast siseelundite eemaldamist ja enne jahutamist, teaduslikku alust, sest tavaliselt võib saastumine toimuda varemgi, kodulindude kitkumise ajal.
58. Teised Euroopa Kohtu menetluse osalised eristavad – mõne väikese variatsiooniga – tapamajade kohustusi siseelundite eemaldamise ajal nende kohustustest puhastamise ajal. Ühest küljest tuleb siseelundid eemaldada hoolikalt, et vältida saastumist. Teisest küljest peavad rümbad pärast siseelundite eemaldamist ja enne jahutamist, kui puhastamine on lõppenud, olema puhtad ja ilma saasteta, sest puhastamise eesmärk on kõrvaldada igasugused nähtavad saastejäägid.
59. Olen suuresti nõus viimati kirjeldatud seisukohaga.
60. Punktid 5 ja 8 sisaldavad kahte eraldiseisvat, ent teineteist täiendavat kohustust, mis kehtivad tapamenetluse eri etappide suhtes. Kuni etapini, mil on lõpetatud siseelundite eemaldamine, kehtib kohustus olla nõuetekohaselt hoolikas: tapaliinid peavad olema üles seatud ja töötama nii, et saastumist välditakse, niivõrd kui see on tehniliselt võimalik (punkt 5). Pärast siseelundite eemaldamist, rümpade tapajärgset kontrolli ja puhastamist peavad tapamajad tagama, et rümbad on saastest puhtad (punkt 8).
61. Esiteks ilmneb punkti 5 sõnastusest, et linnutapamajad peavad võtma õigel ajal kõik asjakohased meetmed, et hoida ära liha saastumine igas tapamenetluse etapis, nimelt uimastamisel, veretustamisel, nülgimisel, kitkumisel, siseelundite eemaldamisel ja muul korrastamisel. Muu hulgas peavad tapamajad tegema kõik endast oleneva, et siseelundite eemaldamisel ei pudeneks rümbale seedetrakti sisu, mis, nagu eespool märgitud,(19) oleks saastumise allikas.
62. Teiseks nähtub punkti 5 süsteemsel lugemisel, et liidu seadusandja tahe ei saanud olla niisugune, et siseelundite eemaldamine kui tapamenetluse üks aste peab olema alati plekitult puhas ja selle käigus ei tohi tekkida mingisugustki saastumist. See ei oleks mitte ainult ebamõistlik, vaid muudaks ka tapajärgse kontrolli mõnes mõttes ülearuseks. Punktile 5 loogiliselt järgnevatest punktidest 6 ja 7 tuleneb ju, et pärast tapajärgset kontrolli tuleb inimtoiduks kõlbmatud osad ettevõtte puhtalt poolelt esimesel võimalusel eemaldada ning rümba külge jäänud siseelundid või siseelundite osad, välja arvatud neerud, esimesel võimalusel täielikult eemaldada. Nendest eeskirjadest nähtub selgelt, et tapamajad võivad siseelundite eemaldamisel tekkinud probleemid vahetult järgnevas etapis lahendada. Seda tuleb ühel või teisel viisil teha, vastasel juhul tuleb kõrvaldada kogu rümp.
63. Viimati nimetatud aspektis tuleb tähele panna, et liha, milles on näha mustus, fekaalne või muu saastumine, tuleb tunnistada inimtoiduks kõlbmatuks.(20) Siiski, nagu Taani valitsus kohtuistungil minu arvates mõistlikult väitis, tuleb seda kohustust tõlgendada kitsalt suurema sedalaadi saastumise korral. Kui saastumine on väike, tuleb rümp enne jahutamist nõuetekohaselt puhastada. Kui seda ei tehta või ei saa teha, tuleb liha lõpuks inimtoiduks kõlbmatuks tunnistada.
64. Kolmandaks kinnitavad veel mitu asjakohaste liidu õigusaktide sätet, et kohustus vältida siseelundite eemaldamise etapis saastumist on niisugune, mis eeldab „kõige endast oleneva tegemist“ või „nõuetekohast hoolsust“. Tapamenetlused peavad olema kavandatud nii, et liha saastumine hoitakse ära niivõrd, kui see on tehniliselt võimalik. Näiteks tuleb hoida loomad ja tapamenetluse eri järgud üksteisest füüsiliselt ja ajaliselt eraldi, et vältida ristsaastumist.(21) Tapamajade HACCP toimingutega tuleb oht ära hoida, kõrvaldada või vähemalt vastuvõetavale tasemele vähendada.(22) Samuti kohustab määruse nr 854/2004 I lisa I jao I peatüki punkti 2 alapunkt b – tihedas seoses nähtava saaste küsimusega – riiklikku veterinaararsti kontrollima, et käitlejate menetlused tagavad võimaluste piires, et liha ei ole fekaalselt või muul viisil saastunud.
65. Kokkuvõttes ja nagu kõik Euroopa Kohtu menetluse osalised üksmeelselt nõustusid, tuleb punkti 5 seega tõlgendada nii, et tapaliini kasutamisel, sealhulgas siseelundite eemaldamisel, on tapamajad kohustatud nii suures ulatuses, kui see on tehniliselt võimalik, saastumist ära hoidma.
66. Selguse huvides ja kuna kaebajad on esitanud mitu argumenti tapamenetluse mehaanilise poole kohta, soovin lisada veel ühe aspekti. Minu arvates ei ole „tehniliselt võimatu“ sama kategooria mis „tehniliselt võimalik, aga kulukas“. Potentsiaalne vajadus tootmismenetlus ümber struktureerida ja/või kanda lisakulusid, mis muudaks selle menetluse tapamajapidajate jaoks vähem kasumlikuks (näiteks kui tapaliini läbilaskevõime oleks seetõttu väiksem kui praegune ligikaudu 10 000 kana tunnis, nii et puhastamisele saab pühendada rohkem aega), kuulub selgelt viimati nimetatud kategooriasse.
67. Teisest küljest puudutab punktis 8 sätestatud kohustus veel ühte (järgnevat) tapamenetluse etappi, nimelt liha toiduvalmiks muutmise ahela lõppu. See on ka teistsugust laadi. Punktis 8 on kehtestatud tapamajadele täiendav ja rangem kohustus, mis puudutab menetluse järgnevat etappi, mil liha peab olema valmis söömiseks. Sel hetkel peab tapamaja tagama, et liha on selles viimases etapis saastest puhas.
68. Möönan, et punktis 8 ei ole sõnaselgelt saastumisele viidatud. Seal on kõigest mainitud nõudeid liha – pärast siseelundite eemaldamist ja kontrolli – puhastada ja jahutada. Nõustun siiski Madalmaade valitsusega, et selles etapis on puhastamise eesmärk kõrvaldada igasugused, kindlasti aga nähtavad saaste jäägid. Jällegi, nagu Taani valitsus on minu arvates õigesti ja mõistlikult välja pakkunud:(23) kui suure saastumise tagajärjel tuleb liha tapajärgse kontrolli käigus tunnistada inimtoiduks kõlbmatuks, võib väiksem saastumine olla lubatud, kuid sel juhul tuleb liha põhjalikult ära puhastada, et muuta see inimtoiduks kõlblikuks.
69. Seega tuleneb punktist 5 koostoimes punktiga 8 esiteks, et tapamenetlustes tuleb kuni tapajärgse kontrollini igasugust saastumist vältida, niivõrd kui see on võimalik. Teiseks ja igal juhul peavad tapetud kodulinnud pärast puhastamist olema igasugusest saastest puhtad.
2. Millal tuleb puhastada?
70. Menetlusosalised on küsimuses, millal täpselt peab punktis 8 ette nähtud puhastamine tapamenetluse käigus toimuma, väljendanud kahte erinevat käsitust.
71. Kaebajate sõnul ei tähenda see, et punktis 8 on nimetatud puhastamist ja seejärel jahutamist, et puhastamine peab olema enne jahutamist lõpule viidud. Sellest sättest tuleneb pelgalt, et puhastamist peab olema kõigest alustatud enne jahutamist. Seevastu Madalmaade valitsus ja teised menetlusosalised on seisukohal, et puhastamine peab toimuma (ja olema lõpule viidud) enne jahutamist, sest see on viimane aeg, millal liha saab tapamenetluse käigus puhastada. Liiga hilja oleks puhastada tükeldamise või konditustamise etapis, mida muide reguleerib III lisa II jao V, mitte IV peatükk.
72. Minu arvates on üsna selge, et punktis 8 ette nähtud puhastamine peab toimuma ja olema lõpule viidud enne jahutamist.
73. Olen nõus, et grammatilisel lugemisel on punkt 8 mõnevõrra ebaselge. Seal on kirjas, et „[p]ärast kontrollimist ja siseelundite eemaldamist tuleb tapetud loomad puhastada ning esimesel võimalusel jahutada kuni 4 °C, välja arvatud kui liha lõigatakse veel soojana“. Kirjeldatud toimingute järjekord justkui tähendaks, et kontroll eelneb (mitte ei järgne) siseelundite eemaldamisele ning tapetud loomad tuleb tõepoolest puhastada ja jahutada. Sidesõnale „ja“ keskendudes saaks grammatiliselt väita, et mõlemad nimetatud toimingud võivad olla üheaegsed.
74. Ent nii struktuur kui ka loogika räägivad selgelt niisuguse käsituse vastu.
75. Esiteks nähtub määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punktide järjekorrast ja ülesehitusest selgelt, et esimeses järjekorras läbivad kodulinnud tapaeelse kontrolli, teises järjekorras nad tapetakse (kõik punktis 5 ette nähtud etapid) ja kolmandas järjekorras läbivad rümbad tapajärgse kontrolli (punkt 6). Seega, arvestades kahte kontrolli, mis tuleb läbi viia, ei ole sõnaselgelt väljendatud kronoloogiline järjekord sugugi täiesti vale. Puhastamine toimub pärast (tapajärgset) kontrolli ja enne jahutamist.
76. Teiseks kinnitab niisugust punkti 8 tõlgendust veega puhastamise eesmärk: kõrvaldada igasugune (nähtav) saaste. Kuigi kaebajad on väitnud, et kõik puhastustoimingud tapamenetluse käigus on üheväärsed, on punktis 8 mainitud puhastamisetapp oma olemuselt määrava tähtsusega, sest see konkreetne puhastamine on – nagu käesoleva ettepaneku eelmises jaos kirjeldatud – oluline võimalike saastejääkide kõrvaldamisel. Niisugust eesmärki arvestades oleks praktilisest aspektist mõnevõrra ebaloogiline, kui puhastamine peaks toimuma enne tapajärgset kontrolli või pärast jahutamist. Esimesel juhul ei saaks kontrollija oma kontrollimisülesandeid nõuetekohaselt täita, sest muu hulgas ei saaks ta märgata märkimisväärse saastumise jälgi (kuna see oleks ära pestud). Teisel juhul tekiks saastunud rümba sukeljahutamisel rümpade ristsaastumise oht, millele on viidatud määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punkti 9 alapunktis a.(24)
77. Kolmandaks tuleb viimati nimetatud argumendist esile, kui erisuguse eesmärgi ja laadiga on rümpade kokkupuude veega nende puhastamisel ja nende jahutamisel. Nagu kaebajad on märkinud, võib ka rümpade teataval temperatuuril veemahutisse kastmine neid ju mõningal määral puhastada. Ent isegi kui jätta kõrvale selles etapis saastumise küsimus, mida käsitlesin eelmises punktis, on jahutamine (nagu ka tükeldamine või pakendamine) lihtsalt osa teisest menetlusest, mis järgneb toiduvalmiks muutmise ahela lõpuleviimisele ja mille eesmärk ei ole mitte muuta liha „veelgi toiduvalmimaks“, vaid valmistada see ette veoks.
78. Kokkuvõttes on punktis 8 sätestatud kohustusega, mille kohaselt „tuleb tapetud loomad puhastada“, kehtestatud kohustus kõrvaldada igasugused saastejäägid pärast siseelundite eemaldamist ja puhastamist, kuid selgelt enne seda, kui algab jahutamismenetlus.
C. Kontroll
79. Oma neljanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus kindlaks teha, kuidas tuleb läbi viia ametlik kontroll, ja eeskätt, kas pädev asutus tohib eemaldada rümpasid tapaliinilt ning kontrollida rümbal ja selle sees ning rasvkoe all nähtava saaste esinemist.
80. Kõik menetlusosalised on vastanud sellele küsimusele jaatavalt, ehkki kaebajad ei ole nõus nulltolerantsiga, mida kontrollivad ametnikud väidetavalt kohaldavad.
81. Sissejuhatavalt olgu märgitud, et seoses põhikohtuasjas vaidluse all oleva kontrolli laadi ja õigusliku alusega näib valitsevat teatav segadus. Eelotsusetaotluse esitanud kohus on viidanud määruse nr 854/2004 sättele, mis käsitleb tapajärgset kontrolli, nimelt I lisa I jao II peatüki D osa punktile 1. Kaebajate sõnul aga ei hõlma tapajärgne kontroll üldse saaste esinemise kontrollimist rümpadel. Niisugune kontrollimine oleks ebaloogiline, kuna tapajärgset kontrolli ei viida läbi mitte toiduvalmiks muutmise menetluse lõpul, vaid poole peal, misjärel läbivad rümbad veel mitu puhastustoimingut. Madalmaade valitsus on märkinud, et kuna vaidlusalune kontroll hõlmab proovide võtmist pärast tapajärgset kontrolli ja puhastust, ei ole selle eesmärk võimalike haiguste kindlakstegemine. Selle kontrolli õiguslik alus võib seega olla hoopis määruse nr 854/2004 artikkel 4 ning määruse nr 882/2004 artiklid 3 ja 10. Taani valitsus on seisukohal, et asjakohane võib ehk olla ka määruse nr 854/2004 I lisa IV jao V peatüki B osa punkt 1, mis käsitleb proovide võtmist ja igapäevast sisikonna kontrollimist.
82. Kui võtta lähtekohaks Madalmaade valitsuse argumendid, mõistagi välistamata ühtegi teist potentsiaalselt asjakohast õiguslikku alust,(25) mis on lõpuks liikmesriigi kohtu kindlaks teha, näib, et tõepoolest võivad põhikohtuasjas vaidluse all oleva kontrolli õiguslikuks aluseks olla määruse nr 882/2004 artiklid 3 ja 10, mis puudutavad ametlikku kontrolli üldiselt, et tagada sööda‑ ja toidualaste õigusnormide järgimise kontroll. Muu hulgas on artikli 3 lõikes 3 ette nähtud, et „[a]metlikke kontrolle tehakse sööda või toidu ning loomade ja loomsete saaduste tootmise, töötlemise ja turustamise mis tahes etapis“. Artikli 10 lõike 2 punkti b alapunktis i on ette nähtud konkreetsemalt sööda ja toidu kontrollimine muu hulgas proovide võtmise teel.
83. Seoses riiklike veterinaararstide volituste ulatusega, millele keskendub eelotsusetaotluse esitanud kohus, ei ole viimati nimetatud määruse sätetes konkreetselt ühelegi meetmele viidatud. Määrus on sõnastatud avaralt. Järelikult võivad kontrollivate ametnike volitused hõlmata kontrolli hõlbustamise eesmärgil tapaliinilt eemaldatud proovirümpade välis‑ ja sisepindade ning rasvkudede puhastamisjärgset ja jahutamiseelset kontrollimist. Nii näib olevat täiesti selge, et liikmesriigi pädevatel asutusel on õigus viia läbi kontrolli igas tapamenetluse etapis.
84. Vastus küsimusele, millal tohib kontrolli läbi viia, erineb mõistagi vastusest küsimusele, mida ja millise mõõdupuu järgi võib kontrollida. Viimati nimetatud küsimusele tuleb vastata viitega eespool juba kirjeldatud kohustuste ulatusele ja laadile:(26) vastus oleneb sellest, kas kontrollitakse punktis 5 või punktis 8 sätestatud kohustuste täitmist. Kui need on kindlaks tehtud, selguvad täpsemad nõuded, mida kontrollijad võivad mõistlikult kohaldada.
85. Kuna napib täpset teavet selle kohta, millised täpselt on kõnealuse kontrolli faktilised ja õiguslikud asjaolud, on vaevalt võimalik anda täpsemaid sellekohaseid suuniseid peale üldise märkuse, et seda – nagu iga muudki kontrolli – tuleb läbi viia mõistlikult ja proportsionaalselt. Olenevalt sellest, mida täpselt ja millises tapamenetluse etapis tuleb kontrollida, peavad konkreetse kontrolli läbiviimiseks valitavad vahendid (proovide arv; kas liin tuleb peatada või mitte või võetakse kodulindude proovirümbad töötavalt liinilt jne) olema asjakohased selle suhtes, mida tuleb kontrollida (et see kontroll oleks tõepoolest representatiivne), kuid ei tohi ulatuda kaugemale sellest, mida on vaja selle kontrolli nõuetekohaseks läbiviimiseks.
86. Olles käsitlenud neid kolme teemat, mis on eelotsusetaotluse esitanud kohtu viie küsimuse keskmes, võtan selguse huvides lühidalt kokku vastused eelotsuse küsimustele.
87. Esimesele küsimusele tuleb vastata jaatavalt. Kui kõnealune kontroll viiakse läbi pärast siseelundite eemaldamist ja rümba puhastamist ning seega kontrollitakse punkti 8 järgimist, ei tohi olla mingisugust, iseäranis nähtavat saastet.
88. Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus on viidanud veel mõnele muule argumendile, ja olgugi et kaebajad esitasid kohtuistungil üsna üksikasjalikke argumente, ei arva ma, et Euroopa Kohus peaks sellest seisukohast kaugemale minema. Ehkki arutelu selle kohta, kas üks või kaks väikest (ja millise läbimõõduga?) fekaali‑ või sapiplekki rümba sees päraku juures võiksid kujutada endast veel „lubatavat“ saaste määra (nagu kaebajad kohtuistungil näiteks tõid), on kahtlemata olemuslikult intrigeeriv, ei ole Euroopa Kohtu ülesanne hinnata faktilisi asjaolusid, et lahendada eelotsusetaotluse esitanud kohtu menetluses olev juhtum.
89. Ka teisele küsimusele tuleb vastata jaatavalt: mõiste „saastumine“ hõlmab saastumist fekaalide, sapi või pugusisaldisega.
90. Mis puudutab kolmandat küsimust, peab puhastamine toimuma niipea kui võimalik pärast siseelundite eemaldamist, nagu on selgelt ette nähtud punktis 8, ning enne, kui algab jahutamine, tükeldamine ja pakendamine.
91. Neljanda küsimuse osas on küll teatavas mõttes selgusetu, mida täpselt millise liidu õigusnormi alusel kontrolliti, kuid on üsna selge, et ametiasutused võivad eemaldada tapaliinilt rümpasid ja kontrollida vastavate nõuete järgimist igas etapis, eriti pärast puhastamist, kuna see toiming on määravalt oluline kodulinnuliha toiduvalmiks muutmisel. See, mida täpselt ja milliste nõuete alusel võib kontrollida, oleneb sellest, millises etapis kontroll toimub ja seega sellest, kas kontrollitakse punktis 5 või punktis 8 või mis tahes muus kohaldatavas sättes ette nähtud kohustuste täitmist.
92. Eespool antud vastuseid, eriti esimesele küsimusele antud vastust arvesse võttes ei ole viiendale küsimusele vaja vastata.
93. Nendel kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Rechtbank Rotterdami (Rotterdami esimese astme kohus, Madalmaad) küsimustele järgmiselt:
– Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad, III lisa II jao IV peatüki punkte 5 ja 8 tuleb tõlgendada nii, et kodulinnurümbal ei tohi pärast siseelundite eemaldamist ja puhastamist esineda mingisugust saastet;
– määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punktid 5 ja 8 hõlmavad saastumist fekaalide, sapi ja pugusisaldisega;
– määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punkti 8 tuleb tõlgendada nii, et puhastamine peab toimuma pärast siseelundite eemaldamist, kuid enne jahutamist;
– Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda‑ ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks, artiklid 3 ja 10 lubavad pädeval asutusel läbi viia kontrolli igal asjakohasel tapamenetluse etapil, sealhulgas pärast puhastamist.
2 ELT 2004, L 139, lk 5; ELT eriväljaanne 03/45, lk 14.
3 ELT 2004, L 139, lk 206; ELT eriväljaanne 03/45, lk 75.
4 ELT 2004, L 165, lk 1; ELT eriväljaanne 03/45, lk 200.
5 ELT 2004, L 139, lk 1; ELT eriväljaanne 13/34, lk 319.
6 EÜT 2002, L 31, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 463.
10 Määruse nr 853/2004 III lisa I jao IV peatüki punktis 10 on sätestatud: „Rümbad ei tohi olla nähtavalt väljaheitega saastunud. Igasugune silmaga nähtav saaste tuleb viivitamata eemaldada trimmimise või võrdväärse mõjuga alternatiivmeetmete abil.“
11 Vt määruse nr 853/2004 III lisa II jao II peatüki punkt 2, ja III lisa II jao IV peatüki punkt 3.
12 Vt määruse nr 853/2004 III lisa II jao IV peatüki punkt 9.
13 Määruse nr 853/2004 artikli 1 lõikes 1 on ette nähtud, et selles määruses sätestatud eeskirjad on täienduseks määruses nr 852/2004 sätestatutele.
14 Vastavalt „inhoud van maag and darmen“ ja „Magen‑ und Darminhalt“.
15 Peale inglise keele („digestive tract contents“) nt tšehhi („obsah trávicího ústrojí“), prantsuse („contenu du tractus digestif“), itaalia („contenuto del tubo digerente“) ja hispaania („contenido del tubo digestivo“) keel.
16 Vt nt 7. septembri 2006. aasta kohtuotsus Nowaco Germany (C‑353/04, EU:C:2006:522, punkt 41); 3. oktoobri 2013. aasta kohtuotsus Confédération paysanne (C‑298/12, EU:C:2013:630, punkt 22) ja 23. detsembri 2015. aasta kohtuotsus Firma Theodor Pfister (C‑58/15, ei avaldata, EU:C:2015:849, punkt 25).
17 Vt käesoleva ettepaneku punkt 41.
18 See arusaam leiaks mõningast süsteemset tuge määruse nr 178/2002 artikli 14 lõikest 2, kus on sätestatud, et toitu ei saa pidada ohutuks, kui see on tervisele kahjulik või inimtoiduks kõlbmatu. Viimati nimetatud aspektis tuleb tähele panna, et liha tuleb tunnistada inimtoiduks kõlbmatuks, kui selles on näha mustus, fekaalne või muu saastumine (määruse nr 854/2004 I lisa II jao V peatüki punkti 1 alapunkt s; kohtujuristi kursiiv).
19 Käesoleva ettepaneku punktid 46–53.
20 Vt määruse nr 854/2004 I lisa II jao V peatüki punkti 1 alapunkt s.
21 Vt määruse nr 853/2004 III lisa II jao II peatüki punkt 2, ja III lisa II jao IV peatüki punkt 3.
22 Vt määruse nr 852/2004 artikkel 5.
23 Käesoleva ettepaneku punkt 63.
24 „Rümpade sukeljahutamisel […] [t]uleb võtta kõik ettevaatusabinõud rümpade saastamise vältimiseks“.
25 Tuleb tähele panna, et määruse nr 854/2004 artikli 5 lõige 1 annab riiklikele veterinaararstidele üsna lahtise volituse kontrollitoimingute läbiviimiseks tapamajades, nagu kinnitab sõnastus „eelkõige järgmist“.
26 Käesoleva ettepaneku punktid 54–78.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus


4 RAHVUSVAHELISE FINANTSSANKTSIOONI RAKENDAMISE JÄRELEVALVE
§ 21 Järelevalve teostaja õigused
RT I, 08.05.2012, 3
(5) Erikohustustega isikule käesoleva seaduse § 12 lõikest 2 ja § 14 lõikest 2 tuleneva teavitamiskohustuse täitmiseks kehtestab siseminister määrusega rahapesu andmebüroole esitatava teate vormi ja selle täitmise juhendi.
4. peatükk RAHVUSVAHELISE FINANTSSANKTSIOONI RAKENDAMISE JÄRELEVALVE
Rahvusvahelise finantssanktsiooni rakendamise üle teostab järelevalvet rahapesu andmebüroo, kui seaduses või Euroopa Liidu õigusaktis ei nähta ette teisiti.
§ 21. Järelevalve teostaja õigused
1) kontrollida käesoleva seaduse § 13 lõikes 6 nimetatud protseduurireeglite ja nende täitmise kontrollimise korra olemasolu ja täitmist;
2) siseneda erikohustustega isiku asu- või tegevuskohta või tema valduses olevasse hoonesse või ruumi selle kontrollimiseks kontrollitava isiku, tema esindaja või töötaja juuresolekul;
3) teha ettekirjutusi käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks informatsiooni, sealhulgas raamatupidamisdokumentide saamiseks kõigilt füüsilistelt ja juriidilistelt isikutelt rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduses ettenähtud korras;
4) teha ettekirjutusi käesoleva seadusega ja rahvusvahelist finantssanktsiooni kehtestava või rakendava õigusaktiga sätestatud nõuete rikkumise lõpetamise ja edasiste rikkumiste ärahoidmise kohta.
1) piiranguteta uurida asjakohaseid dokumente ja andmekandjaid, teha nendest väljavõtteid, ärakirju ja koopiaid, saada kontrollitavalt isikult, tema esindajalt ja töötajalt nende kohta selgitusi ning jälgida tööprotsesse;
2) saada kontrollitavalt isikult, tema esindajalt ning töötajalt suulisi ja kirjalikke selgitusi.
(3) Kontrolli tulemused kajastatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse §-s 50 sätestatud korras.
(4) Ettekirjutuse täitmata jätmisel võib järelevalve teostaja rakendada sunnivahendit asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Ettekirjutuse täitmata jätmisel on sunniraha ülemmäär esimesel korral 1300 eurot, järgmistel kordadel 5200 eurot.
§ 26. - § 31.[Käesolevast tekstist välja jäetud.]


Justiitsministri 24. jaanuari 2007. a määruse nr 5 „Tallinna Vangla teenistujate koosseis”, 6. detsembri 2001. a määruse nr 92 „Tallinna Vangla põhimäärus”,13. juuni 2006. a määruse nr 20 „Viru Vangla moodustamine ja põhimäärus” ja 22. aprilli 2013. a määruse nr 13 „Vanglaametnike ja vanglas töötavate riigiametnike töötasustamine” muutmine – Riigi Teataja
Justiitsministri 24. jaanuari 2007. a määruse nr 5 „Tallinna Vangla teenistujate koosseis”, 6. detsembri 2001. a määruse nr 92 „Tallinna Vangla põhimäärus”,13. juuni 2006. a määruse nr 20 „Viru Vangla moodustamine ja põhimäärus” ja 22. aprilli 2013. a määruse nr 13 „Vanglaametnike ja vanglas töötavate riigiametnike töötasustamine” muutmine
RT I, 25.04.2014, 4
Vastu võetud 22.04.2014 nr 15
Määrus kehtestatakse vangistusseaduse § 105 lõike 2, § 1361 lõike 1 ja kriminaalhooldusseaduse § 1 lõike 2 alusel.
Justiitsministri 24. jaanuari 2007. a määruse nr 5 „Tallinna Vangla teenistujate koosseis” § 1 tekst sõnastatakse järgmiselt:
Struktuuriüksus või valdkond
Ametikoha põhigrupp
Teenistuskoha jaotus vanglaametniku ametikohaks, ameti- või töökohaks ja koormus
Tähtajalisus
Vangla-
ametniku
Relvastatud üksus
Inspektor – üksuse juhi abi
Keskastmespetsialist
Sotsiaalteenuste korraldaja
Peaspetsialist-metoodik
Ida-Harju kriminaalhooldusosakond
Lääne-Harju kriminaalhooldusosakond
Teenistuskohad struktuuriüksuste kaupa
Teenistuskohti kokku
– neist vanglaametniku ametikohti
– neist muid ametikohti ja töökohti
Kinnipeetavatega täidetavad teenistuskohad
§ 2. Justiitsministri 6. detsembri 2001. a määruse nr 92 „Tallinna Vangla põhimäärus” muutmine
Justiitsministri 6. detsembri 2001. a määruses nr 92 „Tallinna Vangla põhimäärus” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 lõige 7 sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Vangla asub postiaadressidel Magasini 35, 10138 Tallinn ja Vana-Narva mnt 17, 74114 Maardu. Kui vangla struktuuriüksus ei paikne samas kohas, märgitakse struktuuriüksuse asukoht struktuuriüksuse põhimääruses.”;
2) paragrahvi 3 lõike 2 punkti 3 täiendatakse pärast sõna „teenistujaid” sõnadega „ning sõlmib, muudab ja lõpetab töölepinguid vangla töötajatega;”;
3) paragrahvi 6 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Vangla struktuuri kuuluvad juhtkond, osakonnad, üksused ja valdkonnapõhiselt liigitatud teenistuskohad.”;
4) paragrahvi 6 lõike 2 punktid 1 ja 5 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 6 lõike 2 punkt 7 sõnastatakse järgmiselt:
„7) Ida-Harju kriminaalhooldusosakond;”;
6) paragrahvi 6 lõiget 2 täiendatakse punktidega 8 ja 9 järgmises sõnastuses:
„8) Lääne-Harju kriminaalhooldusosakond;
9) Pärnu kriminaalhooldusosakond.”;
7) paragrahvi 6 lõiget 4 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
„6) taasühiskonnastamine.”;
8) paragrahv 61 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahv 62 sõnastatakse järgmiselt:
„§ 62. Kriminaalhooldusosakondade tööpiirkonnad
(3) Kriminaalhooldusosakonnal on piirkondlikud esindused. Kriminaalhooldusosakonna esinduste asukoht sätestatakse osakonna põhimääruses.”;
10) paragrahv 9 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahv 16 sõnastatakse järgmiselt:
„§ 16. Taasühiskonnastamise valdkonna teenistujad
Taasühiskonnastamise valdkonna teenistujate põhiülesanded on korraldada kinnipeetavate ja vahistatute sotsiaalhoolekannet, sotsiaal- ja psühholoogilist nõustamist, usuliste vajaduste rahuldamist, huvialategevust ja raamatukoguteenuse osutamist ning suunata kinnipeetavaid ja vahistatuid hariduse omandamisele.”;
12) paragrahvi 1910 tekst sõnastatakse järgmiselt:
„Kantselei valdkonna teenistujate põhiülesanne on korraldada vangla asjaajamist ja dokumentide säilitamist, pidada kinnipeetavate ja vahistatute statistilist arvestust ja isiklikke toimikuid ning järgida kinnipidamistähtaegu.”.
§ 3. Justiitsministri 13. juuni 2006. a määruse nr 20 „Viru Vangla moodustamine ja põhimäärus” muutmine
Justiitsministri 13. juuni 2006. a määruses nr 20 „Viru Vangla moodustamine ja põhimäärus” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõige 7 sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Vangla asub Jõhvi linnas. Vangla postiaadress on Ülesõidu 1, 41536 Jõhvi. Kui vangla struktuuriüksus ei paikne samas kohas, märgitakse struktuuriüksuse asukoht struktuuriüksuse põhimääruses.”;
2) paragrahvi 4 lõike 2 punkti 3 täiendatakse pärast sõna „teenistujad” sõnadega „ning sõlmib, muudab ja lõpetab töölepinguid vangla töötajatega;”;
4) paragrahvi 72 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kriminaalhooldusosakonnal on piirkondlikud esindused. Kriminaalhooldusosakonna esinduste asukoht sätestatakse osakonna põhimääruses.”.
§ 4. Justiitsministri 22. aprilli 2013. a määruse nr 13 „Vanglaametnike ja vanglas töötavate riigiametnike töötasustamine” muutmine
Justiitsministri 22. aprilli 2013. a määruse nr 13 „Vanglaametnike ja vanglas töötavate riigiametnike töötasustamine” § 6 tunnistatakse kehtetuks.
Määruse §-d 1–3 jõustuvad 1. mail 2014. aastal.


Tunnistajale või eksperdile raha väljamaksmise kord ja väljaspool oma elukohta haldusmenetluses osalevale eksperdile või tunnistajale makstava sõidu-, korteri- ja päevaraha suurus – Riigi Teataja
Tunnistajale või eksperdile raha väljamaksmise kord ja väljaspool oma elukohta haldusmenetluses osalevale eksperdile või tunnistajale makstava sõidu-, korteri- ja päevaraha suurus
RT I 2001, 93, 570
Vastu võetud 27.11.2001 nr 362
Määrus kehtestatakse «Haldusmenetluse seaduse» (RT I 2001, 58, 354) § 39 lõike 5 alusel.
§ 1. Määrusega kehtestatakse tunnistajale või eksperdile raha väljamaksmise kord ning väljaspool oma elukohta haldusmenetluses osalevale tunnistajale või eksperdile makstava sõidu-, korteri- ja päevaraha suurus.
§ 2. Määrus ei laiene eksperdile, kes täidab oma kohustusi ametiülesandena.
§ 3. Tunnistaja või eksperdi kaasamise kulud kannab isik või haldusorgan, kelle taotlusel tunnistaja või ekspert menetlusse kaasati.
HALDUSORGANI KAASATUD TUNNISTAJA VÕI EKSPERDI KULUDE TASUMINE
§ 4. Haldusorgani taotlusel haldusmenetlusse kaasatud tunnistajal on õigus saada oma ülesannete täitmise eest keskmist töötasu. Kui tunnistaja ei esita haldusorganile tõendit oma keskmise palga kohta, makstakse talle hüvitist lähtudes Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäärast.
§ 5. Eksperdil on õigus saada töötasu haldusorgani taotlusel tehtud töö eest.
§ 6. Haldusorgani taotlusel haldusmenetlusse kaasatud ekspertidele makstakse ekspertiisi eest tunnitasu kuni 10 Vabariigi Valitsuse kehtestatud tunnipalga alammäära ulatuses.
§ 7. Tasu suuruse kindlaksmääramisel arvestab haldusorgan eksperdi kvalifikatsiooni, ekspertiisi keerukust ja ekspertiisi läbiviimiseks kulunud aega.
§ 8. Väljaspool oma elukohta haldusmenetluses osalevale eksperdile või tunnistajale makstakse sõidu-, korteri- ja päevaraha Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määrusega nr 453 «Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord» (RT I 2000, 102, 680; 2001, 33, 179) kehtestatud määrades, tingimustel ja korras.
§ 9. Tasu ning hüvitis määratakse kindlaks ning hüvitatakse menetlusse kaasatud tunnistaja või eksperdi poolt haldusorganile esitatud kirjaliku avalduse alusel.
MENETLUSOSALISE TAOTLUSEL HALDUSMENETLUSSE KAASATUD TUNNISTAJA VÕI EKSPERDI KULUDE TASUMINE
§ 10. Menetlusosalise taotlusel haldusmenetlusse kaasatud tunnistaja või eksperdi tasu ning hüvitis määratakse kindlaks menetlusosalise ning tunnistaja või eksperdi vahelise kokkuleppega.
§ 11. Määrus jõustub 1. jaanuaril 2002. a.


§ 41 Karja suuruse arvutamine
RT I, 19.02.2020, 5
14.02.2020 RT I, 19.02.2020, 4 22.02.2020
(2) Toetust võib taotleda taotleja, kes põllumajandusloomade registri andmete kohaselt kasvatab taotluse esitamise kalendriaasta 2. märtsist kuni 8. maini kuni 400 piimalehma.
[RT I, 19.02.2020, 4 - jõust. 22.02.2020]
(3) Taotleja, kes põllumajandusloomade registri andmete kohaselt kasvatab taotluse esitamise kalendriaastal 2. märtsist kuni 8. maini rohkem kui 400 piimalehma, võib toetust taotleda, kui ta kasvatab kõigist piimalehmadest kuni 400 piimalehma mujal kui Saaremaal, Hiiumaal, Muhus, Kihnus või Ruhnus asuvas ettevõttes või tegevuskohas.
(1) Toetuse andmisel võetakse arvesse piimalehm, kes vastab kõigile järgmistele nõuetele:
1) ta on nõuetekohaselt identifitseeritud ja tema andmed on kantud nõuetekohaselt põllumajandusloomade registrisse;
2) tal on eesti holsteini (EHF), eesti punase (EPK), eesti maatõu (EK), šviitsi (AP), äärširi (FA) või džörsi (JER) tõu tunnused;
3) teda kasvatatakse mujal kui Saaremaal, Hiiumaal, Muhus, Kihnus või Ruhnus asuvas ettevõttes või tegevuskohas;
4) ta on piimalehm taotluse esitamise kalendriaasta 2. märtsi seisuga.
(2) Piimalehmaks ei loeta lehma, kes on saadud lihatõugu veise ristamisel ja kes kuulub lihatootmiseks peetavate veistega samasse karja.
(1) Toetuse saamiseks peab taotleja § 2 lõikes 2 nimetatud ajavahemikul oma karjas vähemalt ühte §-s 3 sätestatud nõuete kohast piimalehma.
(2) Toetuse saamiseks ei tohi taotleja kõigi mujal kui Saaremaal, Hiiumaal, Muhus, Kihnus või Ruhnus asuvas ettevõttes või tegevuskohas kasvatatavate piimalehmade arv § 2 lõikes 2 nimetatud ajavahemikul olla suurem kui 400.
§ 41. Karja suuruse arvutamine
(1) Toetust antakse taotleja karjas § 2 lõikes 2 nimetatud ajavahemikul peetavate §-s 3 sätestatud nõuete kohaste piimalehmade arvu aritmeetilise keskmise alusel, mille arvutamisel võtab PRIA aluseks taotleja karjas peetavate §-s 3 sätestatud nõuete kohaste piimalehmade arvu § 2 lõikes 2 nimetatud ajavahemiku igal päeval ning ümardab saadud tulemuse täisarvuni.
(2) Karja suuruse arvutamisel võtab PRIA arvesse ka piimalehma, kelle suhtes esineb § 2 lõikes 2 nimetatud ajavahemikul vääramatu jõud või esinevad erandlikud asjaolud, sealhulgas järgmised asjaolud:
1) esineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 549–607) artikli 2 lõikes 2 nimetatud asjaolu;
(1) Taotleja esitab ajavahemikul 2. märtsist kuni 21. märtsini Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) elektrooniliselt PRIA e-teenuse keskkonna kaudu taotluse, mis sisaldab ka maaeluministri 17. aprilli 2015. a määruse nr 32 „Otsetoetuste saamise üldised nõuded, ühtne pindalatoetus, kliima- ja keskkonnatoetus ning noore põllumajandustootja toetus” §-s 151 nimetatud andmeid.


RTL 2007, 1, 7
Vastu võetud 29.12.2006 nr 68
Määrus kehtestatakse «Riigilõivuseaduse» § 9 lõike 7, § 11 lõike 4 ja § 13 lõike 2 alusel ning Vabariigi Valitsuse 21. detsembri 2006. a määruse nr 272 «Volituste andmine Eesti välisesinduses tehtava või tema kaudu vahendatava toimingu ja Eesti riigipiiril tehtava toimingu riigilõivu määra välisvaluutasse arvutamise korra ning riigilõivu sularahas vastuvõtmise, tasumise kontrollimise ja tagastamise korra kehtestamiseks» § 1 punkti 2 alusel. (õ) 20.03.2007 17:36
Riigilõivu võtja on kohustatud riigilõivu tasuja soovil vastu võtma sularahas kuni 100-kroonise riigilõivu.
Riigilõivu sularahas vastu võtva asutuse juht määrab isiku, kellel on õigus riigilõivu sularahas vastu võtta.
Kviitung peab sisaldama sularaha vastu võtva asutuse nimetust ning muid «Raamatupidamise seaduse» § 7 lõikes 1 nimetatud rekvisiite. Kviitungite väljastamise, kasutamise ja säilitamise kord sätestatakse asutuse raamatupidamise sise-eeskirjades.
Vastuvõetud riigilõiv kantakse Rahandusministeeriumi riigilõivude pangakontole vähemalt kaks korda kuus (5. ja 20. kuupäeval). Kui ülekandmisele kuuluv summa on alla 200 krooni, kantakse see üle üks kord kuus (20. kuupäeval). Eesti Vabariigi välisesinduste vastuvõetud riigilõiv kantakse riigieelarvesse «Riigieelarve seaduse» § 23 lõike 11 alusel antud rahandusministri määrusega kehtestatud korras.
Kui riigilõiv tasutakse ülekandega riigilõivu võtja näidatud pangakontole, siis kontrollib riigilõivu võtja enne toimingu tegemist riigilõivu laekumist vastavalt kontoväljavõttelt. Riigilõivu võtja teeb riigilõivu laekumise kontrollimisel märke selle kohta, millise toimingu eest riigilõiv on tasutud. Märkel kajastatakse toimingu number, kuupäev, toimingu eest võetava lõivu summa ja toimingu tegija nimi. Kliendi taotlusele kirjutab riigilõivu võtja operatsiooni numbri, laekumise kuupäeva ja summa, kinnitades andmeid oma allkirjaga.
Pangaväljavõtteid ja sularahakviitungeid kontrollib riigilõivu võtja elektroonilisel teel, võimaluse korral vastavas andmebaasis. Elektroonilisel teel kontrollimisel võib käesoleva määruse §-des 7 ja 8 nõutud kontoväljavõttele ning kliendi taotlusele lisatud märked asendada elektroonilise informatsiooniga vastavas andmebaasis. Andmebaasis salvestatakse ka riigilõivu võtja isik ning tema kirjalik allkiri ei ole sel juhul nõutav.
Akti preambulas parandatud Vabariigi Valitsuse määruse nr 272 kuupäevas aasta number.


Määrus kehtestatakse «Maamaksuseaduse» (RT I 1993, 24, 428; 1996, 41, 797; 89, 1589; 1997, 82, 1398; 1999, 27, 381; 95, 840; 2000, 95, 612) paragrahvi 13 lõike 2 alusel.
§ 1. Maamaksu arvutatakse maa korralise hindamise tulemusena määratud maksustamishinnast.
§ 3. Maamaksuseaduses sätestatud tähtajani maksab maamaksu maa kasutaja, kes jätkab maakasutust senise maakasutusõiguse alusel või kasutab maad tähtajalise lepingu alusel vastavalt Vabariigi Valitsuse 15. veebruari 1993. a määrusele nr 48 «Põllumajandusliku maakasutuse kohta» (RT 1993, 10, 158) ja ««Eesti Vabariigi maareformi seaduse» ja muude maareformiga seonduvate õigusaktide muutmise ja täiendamise seaduse» (RT I 1993, 20, 354) paragrahviga 19.
§ 6. Linna- või vallavolikogu kehtestab oma haldusterritooriumil maakasutuse kõigi sihtotstarvete, välja arvatud «Maamaksuseaduses» ettenähtud tähtajani haritav maa ja looduslik rohumaa, ning kõigi maksukohustust omavate isikute (edaspidi maksumaksja) jaoks maamaksu ühtse määra 0,5–2,0 protsenti maa maksustamishinnast aastas, kuni maamaksuseaduses sätestatud tähtajani põllumajandussaaduste tootmiseks kasutusel oleva haritava maa ja loodusliku rohumaa maamaksu ühtse määra 0,3–1,0 protsenti maa maksustamishinnast aastas.
§ 7. «Maamaksuseadusega» ettenähtud maksuvabastuste taotlemiseks esitavad «Riikliku pensionikindlustuse seaduse» (RT I 1998, 64/65, 1009; 2000, 36, 226; 102, 673 ja 674) alusel pensioni saavad pensionärid maa asukohajärgsele linna- või vallavalitsusele kirjaliku avalduse järgmiste andmetega:
§ 9. Kui maamaksu maksab riik, esitab maa asukohajärgse maksuameti kohalik asutus maamaksuteate Rahandusministeeriumile või viimase poolt määratud asutusele. Riigimetsamaalt maamaksu tasumiseks esitatakse maksuteade Riigimetsa Majandamise Keskusele.
§ 11. Maksumaksja, kes on maamaksuteate kätte saanud, kuid kelle maksuteates on maksustatava maakasutuse või maksumaksja andmed ebatäpsed, võib andmete täpsustamiseks pöörduda maa asukohajärgsesse linna- või vallavalitsusse või maksustamishinnaga mittenõustumisel kohtusse, või protestida hindamistulemused vastavalt Vabariigi Valitsuse 15. aprilli 1996. a määrusega nr 103 (RT I 1996, 26, 535) kinnitatud «Maa korralise hindamise korra» V osas sätestatule.
§ 12. Kui maksumaksja pole 1993. aasta II poolaasta ega ühegi järgneva aasta maamaksuteadet saanud, on ta kohustatud teatama maa asukohajärgsele linna- või vallavalitsusele tema omandis või kasutuses oleva maa suuruse ja sihtotstarbe. Pärast esitatud andmete linna- või vallavalitsuse poolt kontrollimist ning maksuameti kohalikule asutusele esitamist väljastab maksuameti kohalik asutus maamaksuteate.
§ 13. Maksumaksja, kes ei ole jooksva aasta maamaksuteadet 15. aprilliks kätte saanud, on kohustatud sellest teavitama maksuameti kohalikku asutust 30 päeva jooksul. Sellisel juhul väljastab maksuameti kohalik asutus uue teate.
§ 14. Maamaksuteate väljastamisel pärast seaduses ettenähtud tasumistähtpäeva möödumist lähtutakse uue tähtpäeva määramisel möödunud tähtpäevale langenud maksuosa tasumiseks «Maamaksuseaduse» paragrahvi 7 lõikest 2. Kui uus tähtpäev langeb järgmisele seaduses ettenähtud tasumistähtpäevale või sellest hilisemale kuupäevale, jaotatakse kogu aasta maksusumma kolmeks võrdseks osaks ja seaduses ettenähtud tasumistähtpäevadele lisatakse vajalik arv täiendavaid tasumistähtpäevi.
§ 15. Maksuamet kannab laekunud maamaksu üle linna- või vallavalitsuse eelarvesse vähemalt üks kord kuus.
§ 16. Rahandusministri 9. novembri 1995. a määrus nr 140 «Maamaksuseaduse rakendamise korra kinnitamine» (RTL 1995, 71, 2495; 1997, 16, 100; 214, 1133; 1999, 87, 1084; 2000, 9, 88) tunnistatakse kehtetuks.


Töötamise registreerimine töötamise registris | Veebisekretär
01/02/2020 01/02/2020 veebisekretär
Kui oled ettevõtja ja maksad endale juhatuse liikme tasu (kasvõi ebaregulaarselt), omad töölepinguga töötajaid või inimesi, kes teevad Sinu ettevõtte heaks tööd töövõtu- või käsunduslepinguga, siis tuleb ette võtta töötamise registreerimine töötamise registris.
Reegel on see, et registreerida tuleb inimeste töötamine, kui selle tulemusel tekib maksukohustus. Erandiks on siinjuures tasuta töötamine, mis samuti tuleb registreerida v.a tasuta töötavad praktikandid. Juhatuse liige, kes tasu ei saa, tema töötamist registreerida ei tule.
Töötamise registri andmete olulisus
Andmete olemasolu töötamise registris tagab Sulle ja Sinu töötajatele sotsiaalsed tagatised. Oluline on sisestatud andmete õigsus, kuna töötamise registrisse sisestatud andmed jõuavad lisaks Maksu- ja Tolliametile ka Eesti Haigekassasse (ravikindlustuse tekkimine), Eesti Töötukassasse (hüvitiste arvestamine), Sotsiaalkindlustusametisse (hüvitiste arvestamine), Politsei- ja Piirivalveametisse ning Tööinspektsiooni.
Eriti oluline on, et andmed oleksid õiged alates 1. juulist 2014, kuna sellest ajast saati on töötamise registri andmetel õiguslik tähendus. Varasemad andmed on registris vaid informatiivse tähendusega, kuna on üle tulnud haigekassast ja võivad olla vigased – on aluseks olnud vaid ravikindlustuse alaste otsuste tegemisel, töötamise registri võimalused on aga laiemad.
Volituste andmine töötamise registreerimiseks
Töötamise peab registreerima see isik/ettevõte, kes sõlmis töötamise aluseks oleva kokkuleppe ehk lepingu. Töötamised võid registreerida oma ettevõtte nimel ise, aga võid delegeerida ka kellelegi teisele.
Töötamise registreerimine kuulub raamatupidaja paketti, seega andes isikule õigused raamatupidaja paketina, on tal võimalik teha kandeid ka töötamise registris (vt postitust). Kui aga soovid edasi volitada vaid töötamise registreerimist, vali raamatupidaja paketi asemel jagatavaks pääsuõiguseks „Töötamise registris (TÖR) andmete muutmine“.
Töötamise registreerimise aeg
Reegel on see, et töötamine tuleb registreerida tööle asumise hetkeks ehk siis enne, kui inimese tööle lubad. Nt kui töötaja asub tööle alates homsest, siis tee kanne töötamise registrisse juba täna ära. Erandiks on 7-14-aastased lapsed, kelle töötamine tuleb registreerida vähemalt kümme tööpäeva enne lapse tööleasumist.
Töötamise registreerimine – alustamine
Töötamise registreerimine toimub Maksu- ja Tolliameti lehel emta.ee. Sisenemiseks vali ülevalt nurgast SISENEN e-MTAsse.
Vali sobiv sisenemisviis, täida avanevad väljad ja vajuta SISENEN.
Olles sisenenud registrisse, vali MINUGA SEOTUD JURIIDILISED ISIKUD alt oma ettevõte, kuhu soovid töötamise registreerida ja vajuta ettevõtte nime peal.
Võimalik, et enne edasi laskmist palub register Sul oma kontaktandmed üle vaadata ja vajadusel uuendada. Kui nii, siis tee seda ja vajuta KINNITAN!
Vali vasakul menüüs REGISTRID JA PÄRINGUD.
Seejärel avanud alammenüüs TÖÖTAMISE REGISTREERIMINE.
Kui soovid lisada uue töötamise, siis vajuta nupule +UUS TÖÖTAMINE.
Töötamise registreerimine algab isikukoodi sisestamisega. Olles seda teinud, kuvab süsteem isiku nime.
Seejärel lisa töötamise algus. Töölepingu puhul on selleks töötaja tööle asumise kuupäev, võlaõigusliku lepingu puhul lepingu jõustumise kuupäev.
Järgmisena tuleb valida töötamise liik. Tegu on olulise lahtriga selles mõttes, et valikust sõltub edasine lahtrite täitmise kohustuslikkus. Lisaks mängib valitud töötamise liik oma rolli ka ravikindlustuse puhul ja väljamakse liigi valikul TSD-l. Selle kohta on olemas hea kokkuvõttev tabel.
Telli oma ettevõtte aastaaruande koostamine ja ettevõtjaportaali sisestamine veebisekretärilt! Küsi pakkumist siit või info@veebisekretar.ee!
Töötamise liike on valikus päris palju. Tööleping, VÕS leping ning juhtimis-, kontrollorgani liige on põhilised, mis ettevõtjal ette võivad tulla. Seetõttu ka neist kolmest järgnevalt lähemalt.
Töötamise registris ei kehti see, et ühe inimese kohta üks kanne. Töötamise kandeid tuleb teha inimese kohta just nii palju, kui palju tal erinevaid töötamisi on. Näiteks, kui Sa saad oma ettevõttes nii juhatuse liikme tasu kui ka töötasu, siis tuleb mõlemad töötamised registreerida ehk teha kaks kannet.
Kui registreerid enda töötamise juhatuse liikmena, siis vali töötamise liigiks juhtimis-, kontrollorgani liige. Sel juhul ei tule Sinu tasult tasuda töötuskindlustusmakseid, teistes maksudes erisusi võrreldes töölepinguga ei ole. Sel juhul ei ole vaja täita ka ametinimetuse, töökoha aadressi ega ka tööaja määra lahtrit.
Sama kehtib ka siis, kui oled kellegagi sõlminud nt töövõtulepingu või käsunduslepingu. Sel juhul on töötamise liigiks VÕS leping ning ametinimetuse, töökoha aadressi ega ka tööaja määra lahtrit täita pole vaja.
Juhatuse ning kontrollorgani liikme lepingu ja võlaõigusliku lepingu alusel töötaval isikul on õigus ravikindlustusele, kui tööandja (või tööandjad kokku) on tema eest ühes kuus deklareerinud sotsiaalmaksuga maksustatavaid väljamakseid vähemalt sotsiaalmaksu miinimumkohustuse ulatuses. Ravikindlustus tekib sel juhul TSD esitamise tähtpäevast järgmisel päeval. Kindlustatud inimese kindlustuskaitse peatub ühe kuu möödumisel, kui tema eest ei ole Maksu- ja Tolliametilt saadud andmete kohaselt sotsiaalmaksu miinimumkohustuse ulatuses deklareeritud. Rohkem infot Haigekassa veebilehelt.
Kui oled aga isikuga sõlminud töölepingu, siis tuleb töötamise liigiks valida tööleping ning sel juhul on kohustus täita ka ametinimetuse, töökoha aadressi ja ka tööaja määra lahtrid. Üle ühekuulise tähtajaga või määramata ajaks sõlmitud töölepingu puhul, kui isiku eest makstakse sotsiaalmaksu, tekib ravikindlustus töötamise registrisse kantud töötamise alustamise kuupäevast arvestatava 14-päevase ooteaja möödumisel. Ravikindlustus lõpeb kahe kuu möödumisel töötamise registrisse kantud töötamise lõppemise päevast.
Tööaja määr ehk töökoormus on kohustuslik täita töölepingu puhul. Selleks on töötaja lepingu järgne tööaja määr ega sõltu tegelikult töötatud tundidest. Tööaja määr on kas täistööaeg (1,0) või siis osaline tööaeg (0,01-0,99) jms.
Töötamise lõpp ja lõpetamise alus koos täpsustusega jäta esialgu märkimata, välja arvatud juhul, kui Sul on juba lõpetamise andmed olemas – nt tähtajaline leping. Lõpetamise kandest on allpool pikemalt juttu.
Töökoha aadressiks on üldjuhul Sinu ettevõtte tegutsemiskoha aadress ehk siis aadress, kus asub Sinu ettevõtte kontor, müügikoht vms, kus töötaja reaalselt tööd teeb. Kui Su ettevõttel on mitu tegutsemiskohta ning töötaja täidab oma töökohustusi mõlemas kohas, siis vali töökoha aadressiks see, kus töötaja viibib suurema osa ajast. Kui aga tegu on ringiliikumist eeldava töö või kaugtööga, siis märgi töötaja töökoha aadressiks see aadress, kus asub töötaja otsene ülemus. Täpsemalt on töökoha aadressi määramine koos eranditega välja toodud Maksu- ja Tolliameti juhendis.
Töökoha aadressi sisestamist alusta nt tänava ja maja numbri sisestamisega. Misjärel kuvab süsteem sulle Sinu poolt sisestatud andmetele vastavad aadressid erinevates asulates, mille seast vali just see õige.
Ametinimetus tuleb sisestada kasutades klassifikaatorit. Kõige lihtsam on kirjutada ametinimetuse lahtrisse töötamist enim iseloomustav amet, mispeale valida avanevas klassifikaatoris kõige sobivam vaste – pakutud vasted on välja toodud sinises kirjas. Kui mõni toodud vastetest sobib, siis vajuta sellel, nii saab see valitud ametinimetuseks.
On ka teine viis – sirvida klassifikaatorit, vajutades nimetuse ees olevale plussmärgile. See on aga aeganõudvam viis õige nimetuse leidmiseks.
Klassifikaatoris on 10 pearühma – 1 on juhid, 2 on tippspetsialistid, 3 tehnikud ja keskastme spetsialistid jne järjest alanevate kvalifikatsiooninõuetega kuni 9-ni ehk lihttöölisteni välja. Seega koodi esimene number viitab kvalifikatsioonile – mida väiksem number, seda kõrgem kvalifikatsioon. Klassifikaatoris on ametinimetusel aga ees 8-kohaline kood. Kui esimene number näitab kvalifikatsiooni, siis 2, 3. ja 4. number kirjeldavad valdkondi. Koodi lõpunumbrid on aga ametinimetuste detailsema jaotuse tarbeks.
Seega kui Sinu otsitav ametinimetus omab klassifikaatoris mitut vastet, siis vaata esmalt, mis pearühmaga tegu on ehk mis numbriga klassifikaator algab ning seejärel vaata, kas valdkond klapib (2., 3, 4. tase). Kui aga täpne vaste puudub, siis leia ligilähedane, mis iseloomustab Sinu töötamist kõige enam. Rohkem infot ameti kohta leiad, kui vajutad juba valitud ametinimetuse all olevale lingile LUGEGE LÄHEMALT. Vajadusel saad juba valitud ametinimetuse välja vahetada, vajutades lingile VALIN UUE AMETINIMETUSE.
Kui Sa ei ole lõpuni rahul klassifikaatorist valitud ametinimetusega, siis kirjuta TÖÖANDJA LISAINFO väljale tegelik ametinimetus ja kirjelda seal tööülesandeid. Ja kui oled veendunud, et ükski klassifikaatoris olev ametinimetus ei kirjelda tegelikku ametit, siis juhtnöörid uue nimetuse lisamiseks leiad Maksu- ja Tolliameti juhendist.
Kui kõik nõutud väljad on täidetud, siis vaata veelkord sisestatud andmed üle ning vajuta nuppu REGISTREERIN. Ja ongi töötamine tegistreeritud.
Töötamise peatamine
Kui Sinu töötaja läheb lapsehoolduspuhkusele, aja- või asendusteenistusse või võtab tasustamata puhkust, mis kestab terve kalendrikuu või kauem, siis tuleb tema töötamine kümne kalendripäeva jooksul alates töötamise peatumisest peatada ka töötamise registris. Rohkem infot töötamise peatamise kohta leiad Maksu- ja Tolliameti juhendist.
Selleks otsi oma töötaja töötajate nimekirjast üles ja vajuta rea lõpus olevale pliiatsi ikoonile.
Sulle avaneb töötaja andmete vaade. Kerides all poole, jõuad nupuni +UUS PEATAMINE.
Sellele vajutades on Sul võimalik märkida peatamise algus – ja lõpukuupäev, valida sobiv peatamise alus ning vajutada rea lõpus olevale rohelisele valge linnukesega ikoonile.
Töötamise lõpetamine
Kümme kalendripäeva on oluline ka töötamise lõpetamise puhul. Nimelt tuleb kümne kalendripäeva jooksul alates töötamise lõpetamise päevast registreerida töötamise registris ka töötamise lõpetamine. Töötamise lõpetamise kuupäevaks on töölepingu alusel töö lõpetamise kuupäev ja võlaõigusliku lepingu korral lepingu lõppemise kuupäev.
Töötamise lõpetamiseks otsi oma töötaja töötajate nimekirjast üles ja vajuta rea lõpus olevale pliiatsi ikoonile (vt esimest ekraanipilti töötamise peatamise peatükist). Avaneb töötaja andmete vaade.
Lisaks lõpetamise kuupäevale tuleb sisestada lõpetamise alus. Korrektse aluse leidmine on oluline, kuna sellest võivad töölepingu puhul sõltuda Töötukassa hüvitised. Kui töötamise liigiks on tööleping, siis on lõpetamise aluseid mitmeid. Esmalt olen välja toonud lõpetamise aluse ja selle all täpsustuse(d). Kui on vaid üks täpsustus, siis on valikut teha lihtne. Kui aga täpsustuste valik on suurem (nt töötaja ja tööandja algatusel töösuhte lõpetamine), on mõistlik kindlasti vastava töölepingu seaduse regulatsiooniga tutvuda, et tehtud saaks just õige valik.
Koondamine sh likvideerimine (TLS)
TLS § 89 lg 1 koondamine
TLS § 89 lg 2 p 1 likvideerimine
TLS § 89 lg 2 p 2 pankrot
Tähtaja möödumine (TLS)
TLS § 80 lg 1 tähtaja möödumine
Poolte kokkuleppel (TLS)
TLS § 79 poolte kokkuleppel
Surma tõttu (TLS)
TLS § 81 töötaja surm
TLS § 111 lg 3 tööandja surm
Töötaja algatusel (TLS)
TLS § 37 lg 5 töötasu vähendamine
TLS § 85 lg 1 töötaja soovil
TLS § 91 lg 1 mõjuval põhjusel
TLS § 91 lg 2 p 1 ebaväärikas kohtlemine
TLS § 91 lg 2 p 2 viivitus töötasuga
TLS § 91 lg 2 p 3 oht elule ja tervisele
TLS § 91 lg 2 erakorraline ülesütlemine
TLS § 91 lg 3 töötaja isikust tulenev põhjus
TLS § 85 lg 2 töötaja soovil (asendamine)
Katseaeg (TLS)
TLS § 86 lg 1 ülesütlemine katseajal
Tööandja algatusel (TLS)
TLS § 88 lg 1 töötajast tuleneval põhjusel
TLS § 88 lg 1 p 1 terviseseisundi tõttu
TLS § 88 lg 1 p 2 sobimatuse tõttu
TLS § 88 lg 1 p 3 töökohustuste rikkumine
TLS § 88 lg 1 p 4 joobeseisundi tõttu
TLS § 88 lg 1 p 5 vargus, pettus
TLS § 88 lg 1 p 6 usaldamatuse tekitamine
TLS § 88 lg 1 p 7 kahju tekitamine
TLS § 88 lg 1 p 8 konkurentsipiirang
TLS § 88 lg 3 töötajast tuleneval põhjusel
Töövaidlusorgani otsus (TLS)
TLS § 107 lg 2 töövaidlusorgani otsusega
Maksukohustuse üleminek teise riiki (TLS)
Maksukohustuse üleminek teise riiki Eestist TLS alusel
Maksukohustuse üleminek teisest riigist Eestisse TLS alusel
VÕS lepingu puhul on lõpetamise aluseks võimalik valida vaid „Võlaõigusseadus (VÕS)“ ning levinuimaks täpsustuseks „Võlaõigusliku lepingu lõppemine“.
Töötamise muutmine
Kui sisestasid vale töötamise alguskuupäeva või töötaja ametinimetus muutus või töötamise koht on teine või on toimunud muudatus tööaja määras või algselt tähtajaline leping muutus tähtajatuks jms, siis tuleb ette võtta juba sisestatud andmete muutmine.
Andmete muutmiseks otsi oma töötaja töötajate nimekirjast üles ja vajuta rea lõpus olevale pliiatsi ikoonile (vt esimest ekraanipilti töötamise peatamise peatükis). Avaneb töötaja andmete vaade. Töötaja andmeid muuta ei saa, samuti töötamise liiki. Ülejäänud andmed peaksid olema aga vajadusel muudetavad.
Kõiki sisestatud kuupäevi saab muuta esmakande kuupäevast +/- 3 kuu võrra nii kehtivate kui lõppenud registrikannete korral. Kui on vaja teha parandusi vanemates kannete kuupäevades kui kolm kuud, siis tuleb põhjendatud taotlusega pöörduda Maksu- ja Tolliameti poole.
Põhjalikumalt on töötamise registreerimine lahti kirjutatud Maksu- ja Tolliameti veebilehel.
Kui koostatud juhendist oli abi töötamise registreerimisel, siis palun jaga seda ka oma sõpradega!
raamatupidamineTöötamise register, Töötamise registreerimine


text:
PRIA - Toetused - - Kalapüügi innovatsiooniosaku toetus (EMKF meede 1.1.1) 2019
Lisatud: 09. oktoober 2019
Viimati muudetud: 18. oktoober 2019
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014-2020 (EMKF) meetme “Kalapüügi innovatsiooniosaku toetus“ eesmärgiks on innovatsiooni abil suurendada sektori konkurentsivõimet ja majandustulemuste kasvu. Toetuse abil saavad kalandussektori mikro-, väike- ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKE) koostöös teadus- ja arendusasustustega töötada välja innovaatilisi lahendusi arengutakistuste ületamiseks. Toetuse eesmärk on kindlustada tööhõivet kalanduses, andes hoogu sektori uuenduslikule ja teadmistele põhinevale arengule.
Meedet rahastatakse 75% ulatuses Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist ning 25% ulatuses Eesti riigieelarvest.
Meetme eelarve 2019. aastaks on 1 000 000 eurot.
Toetatavad tegevused ja nõuded toetatavatele tegevustele
Toetuse suurus ja omafinantseeringu minimaalne määr
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014-2020 (EMKF) meetme “Kalapüügi innovatsiooniosaku toetus“ eesmärgiks on innovatsiooni abil suurendada sektori konkurentsivõimet ja majandustulemuste kasvu.
Meetme abil toetatakse tegevusi, mille eesmärgiks on koostöös teadus- ja arendusasutustega töötada välja või võtta kasutusele uusi või oluliselt parendatud tooteid ja varustust, uusi või parendatud protsesse ja tehnikaid ning uusi või parendatud juhtimis- ja korraldussüsteeme, sealhulgas töötlemise ja turustamise tasandil.
Käesoleva meetme raames võib teenuseid osutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 26 lõikes 2 nimetatud asutus (edaspidi teadus- ja arendusasutus teadus- ja arendustegevuse korraldamise seaduse § 3 tähenduses). Toetust saab kasutada selliste tegevuste rahastamiseks, mis viiakse ellu avalikes teadus- ja arendusasutustes ning positiivselt evalveeritud eraõiguslikes teadus- ja arendusasutustes. Teadus- ja arendusasutuseks võivad olla ülikoolid, kõrgkoolid, rakenduskõrgkoolid, tehnoloogia arenduskeskused nii Eestis kui ka teistes Euroopa Liidu (edaspidi ka EL) liikmesriikides. Samuti on võimalik koostöö eespool nimetatud asutuste ning muude riikide teadus- ja arendusasutuste vahel. Toetusskeemi eesmärk on edendada tihedamat koostööd VKEde ning teadus- ja arendusasutuste vahel.
VASTUVÕTUAEG JA– KOHT
PRIA võtab taotlusi vastu alates 27. novembrist 2019 kuni 4. detsembrini 2019. Eeltäitmine toimub 22. novembrist 2019 kuni 26.novembrini 2019.
Toetustaotluste esitamine toimub elektroonselt PRIA e-teenuse keskkonna ehk e-PRIA kaudu. E-PRIA on PRIA kliendiportaal, mille kaudu saavad kliendid kasutada erinevaid PRIA pakutavaid elektroonilisi teenuseid. E-PRIAsse saate sisse logida kasutades ID-kaarti, Mobiil-IDd, Smart-IDd või pangalinki.
Maakondlikes teenindusbüroodes on kohapeal olemas kliendiarvutid, mille kasutamiseks on võimalik endale sobiv aeg broneerida (http://www.pria.ee/broneering).
Juhend kalapüügi innovatsiooniosaku toetustaotluse esitamiseks e-PRIAs on leitav toetustaotluse esitamise abimaterjalide alt.
Vajadusel saab e-PRIA kasutamisel abi investeeringutoetuste infotelefonil 737 7678 või e-posti aadressil info@pria.ee.
Toetuse nõuded ja tingimused on kehtestatud maaeluministri 20.06.2019 määrusega.
Toetust võib taotleda Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 2 punkti 28 tähenduses mikro-, väike- või keskmise suurusega ettevõtja, kes tegeleb majandustegevusega kalapüügi või kalapüügitoodete töötlemise tegevusalal (edaspidi taotleja).
Taotleja võib esitada toetuse taotlemise tähtajal vaid ühe taotluse.
Toetatav tegevus viiakse ellu taotleja ning vähemalt ühe Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 26 lõikes 2 nimetatud asutuse (edaspidi teadus- ja arendusasutus) koostöös.
Taotleja peab esitama järgmise info projekti kohta:
tegevuse kohta kirjelduse ja põhjenduse, miks on tegevuse elluviimine vajalik;
lähteülesande, milles esitatakse ülevaade tegevuse mahust ja sisust ning teave uuringut tegeva teadus- ja arendusasutuse uurimisrühma või teadlase kohta ja taotleja ning teadus- ja arendusasutuse vahelisest koostööst tekkiva lisaväärtuse kohta;
tegevuskava, kus on kirjeldatud tegevuse põhieesmärgid, uuringu uudsus, peamised meetodid, eeldatavad tulemused ja nende rakendamine, ning tegevuse elluviimise eeldatav ajakava;
tegevuse eelarve, kus abikõlblikud kulud on üksikasjalikult ja selgelt kirjeldatud, mõistlikud ning põhjendatud;
määruse paragrahvis 7 nimetatud hinnapakkumused ning § 7 lõigetes 5 ja 6 nimetatud juhtudel asjakohane selgitus, välja arvatud lõikes 7 nimetatud kulude kohta;
taotleja ning teadus- ja arendusasutuse vahel sõlmitava koostöölepingu projekt, milles mõlemad pooled kinnitavad, et on toetuse saamisel valmis viima ellu lähteülesandes kirjeldatud tegevusi;
kinnitus, et taotleja järgib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõike 1 punktides a–d nimetatud nõudeid ega ole pannud toime sama artikli lõikes 3 nimetatud pettust;
teadus- ja arendusasutuse kinnitus, et ta vastab toetuse saamiseks esitatud nõuetele ning et tema ja hinnapakkuja ei ole seotud isikud tulumaksuseaduse § 8 tähenduses.
Siinne loetelu nõuetest taotleja ja taotluse kohta ei ole ammendav, täpsete tingimuste osas palume tutvuda meetme määruses tooduga.
Toetuse taotlemise abikõlblikud ja mitteabikõlblikud kulud on leitavad meetme määrusest § 4 ja § 5.
Toetust võib taotleda järgmisteks tegevusteks:
1) koostööpartnerilt tellitav töö või teenus;
2) patendi ja litsentsi ostmise kulu;
3) vahendi ja seadme ostmise, liisimise, rentimise või paigaldamise kulu;
4) tegevuse elluviimisega seotud töölepingu järgne töötasu või töötaja lisatasu proportsionaalselt tegevuse elluviimise heaks töötatud ajaga ja sellelt tasult arvestatud maksud;
5) füüsilise isikuga sõlmitud töövõtu- või käsunduslepingu alusel makstav tasu ja sellelt tasult arvestatud maksud;
6) toetuse saaja koolitusel, seminaril, konverentsil või muul üritusel osalemise kulu;
7) toetuse saaja lähetuskulu;
8) toetuse objekti tähistamise ja Euroopa Liidu osalusele viitamise kulu;
Tegevuste 2 – 8 kulude osakaal ei tohi ületada 25 protsenti kogu projekti abikõlblikest kuludest.
Tegevuse eelarve võib kuni 15 protsendi ulatuses abikõlblike kulude eelarvest sisaldada kulusid, mille kasutusotstarve ei ole üksikasjalikult ja selgelt kirjeldatud. Seda eelarve osa võib kasutada selliste tegevuse eesmärgi saavutamiseks vajalike abikõlblike kulude tegemiseks, mida ei olnud võimalik toetuse taotlemisel ette näha.
Kui toetatava tegevuse raames kavandatava töö või teenuse või soetatava vara käibemaksuta maksumus ületab 5000 eurot, küsib taotleja üksteisest sõltumatute ettevõtjate käest vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumust koos tehniliste tingimuste loeteluga, mis osutavad tehnilisele spetsifikatsioonile.
Taotleja ei pea küsima hinnapakkumust koostöölepingus kokku lepitud töö või teenuse puhul, mille teostab koostöölepingu pooleks olev teadus- ja arendusasutus.
Toetuse taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded on leitavad määruse § 6.
Toetuse omafinantseeringu minimaalne määr on 20% abikõlblike kulude maksumusest, kui toetuse saaja on kalandussektori ettevõtja, kes tegeleb väikesemahulise rannapüügiga. Muudel juhtudel on omafinantseeringu minimaalne määr 50%.
Toetuse maksimaalne suurus on 50 000 eurot ühe taotluse kohta.
PRIA teeb taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse 55 tööpäeva jooksul arvates taotluste esitamise tähtaja lõppemisest.
PRIA kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ning taotleja, taotluse ja toetatava tegevuse nõuetekohasust, lähtudes kalandusturu korraldamise seaduse§-st 28.
PRIA moodustab taotluse hindamiseks hindamiskomisjoni. Esitatud taotlusi hinnatakse meetme määruse § 8 toodud hindamiskriteeriumitele vastavalt.
Hindamiskomisjon hindab nõuetekohaseid taotlusi hindamisskaalal null kuni kaks hindepunkti, võttes aluseks järgmised hindamiskriteeriumid ja nende osakaalud koondhindes:
tegevuse mõju meetme eesmärkide saavutamisele (40% koondhindest);
tegevuse põhjendatus (30% koondhindest);
tegevuse kulutõhusus (20% koondhindest);
taotleja suutlikkus tegevus ellu viia (10% koondhindest).
PRIA moodustab hindamistulemuste alusel taotluste paremusjärjestuse, lugedes paremaks sellise taotluse, mis on saanud suurema koondhinde. Taotluse koondhinne saadakse hindepunktide liitmise teel. Võrdse koondhindega taotluse korral eelistatakse varem esitatud taotlust.
Toetust makstakse üksnes abikõlbulike kulude hüvitamiseks tingimusel, et toetuse saaja on tegevuse elluviimisel järginud kõiki ettenähtud nõudeid. Toetust makstakse vastavalt meetme määruse §-le 10, milles on loetletud ka dokumendid, mis taotlejal tuleb seoses maksetaotlusega esitada.
Toetatav tegevus peab olema ellu viidud, sealhulgas esitatud viimane maksetaotlus koos kuludokumentidega kahe aasta jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse tegemisest.
PRIA teeb toetuse maksmise või toetuse maksmisest keeldumise otsuse 35 tööpäeva jooksul arvates nõuetekohaste maksetaotluse dokumentide saamisest.
Lisaks peab toetuse saaja esitama PRIA-le teadus- ja arendusasutusega sõlmitud koostöölepingu, milles on sätestatud poolte õigused ja kohustused, sealhulgas toetatava tegevuse elluviimise käigus tekkiva intellektuaalomandi ning tegevuse raames soetatavate või loodavate materiaalsete ja immateriaalsete varade kuuluvus ja jaotus, hiljemalt 30 tööpäeva jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse tegemisest.
DOKUMENTIDE SÄILITAMINE
Toetusega seotud objektide tähistamist reguleerib maaeluministri määruse nr 22 „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020 toetuse objekti tähistamise ning Euroopa Liidu osalusele viitamise nõuded ja kord“.
•PRIA kodulehelt EMKF tähistamise juhend
•Maaeluministeeriumi kodulehelt EMKF sümboolika
Lisainfot saab PRIA investeeringutoetuste infotelefonil 737 7678, e-post info@pria.ee.
Vabariigi Valitsus kiitis heaks Eesti maaelu arengukava 2014–2020 (MAK) muudatusettepanekud. Kokku tehakse arengukavas kümmekond muudatust.

matches:
§ 3
§ 7
§ 8
§ 4
§ 5
§ 6
§ 8


Karksi-Nuia Muusikakooli põhimäärus – Riigi Teataja
Karksi-Nuia Muusikakooli põhimäärus
Karksi-Nuia Muusikakooli põhimäärus - sisukord
§ 5 Põhimääruse kinnitamine
2 TEGEVUSE EESMÄRGID JA ÜLESAANDED
§ 14 Direktori ametisse kinnitamine
§ 22 Vara valdamine, kasutamine ja käsutamine
§ 23 Finantseerimine
§ 24 Raamatupidamisarvestus ja aruandlus
8 OSALEMINE ÜHISTEGEVUSES
§ 26 Osalemine muusikakoolide ühistegevuses
RT IV, 31.05.2014, 61
Vastu võetud 21.05.2008 nr 78
Määrus kehtestatakse huvikooli seaduse § 7 lõike 2 ja Karksi valla põhimääruse § 40 lõike 3 alusel.
Kooli nimetus on Karksi-Nuia Muusikakool (edaspidi muusikakool).
Muusikakooli asukoht on Eesti Vabariik, Viljandi maakond, Karksi vald ja aadress on Tartu mnt 31, 69104 Karksi-Nuia.
(1) Muusikkool on munitsipaalkool huvihariduse omandamiseks.
(2) Muusikakool on Karksi Vallavalitsuse (edaspidi kooli pidaja) hallatav asutus.
(3) Muusikakool juhindub oma tegevuses riigi ja Karksi valla õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest
(1) Muusikakoolil on Karksi valla vapi kujutise ja oma nimetusega pitsat ning oma sümboolika.
(2) Muusikakoolil on oma eelarve valla eelarve osana.
§ 5. Põhimääruse kinnitamine
Muusikakooli põhimääruse kinnitab, teeb selles muudatusi ja täiendusi Karksi Vallavolikogu.
Õppetöö muusikakoolis toimub eesti keeles.
2. peatükk TEGEVUSE EESMÄRGID JA ÜLESAANDED
Muusikakooli tegevuse eesmärgiks on laste ja noorte loomevõimete avastamine ning kavakindel arendamine, muusikaalaseks kutseõppeks tarviliku ettevalmistuse andmine võimekamatele õpilastele, kohaliku kultuurielu edendamine eesti ja mulgi kultuurtraditsioonide alusel, olles kõikidele muusikaandeid omavatele lastele kättesaadavaks lüliks haridussüsteemis.
1) plaanipärase muusikahariduse andmine Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt õigusaktidega määratud mahus;
2) avastada ning arendada laste ja noorte muusikalist loomevõimet;
3) anda võimekamatele õpilastele kutseõppeks tarvilikku ettevalmistust;
4) edendada kohalikku kultuurielu Eesti kultuuritraditsioonide alusel;
5) arendada kontserttegevust;
6) korraldada põhitegevuse kõrval ning seda kahjustamata täiskasvanute koolitusi, seminare ja kursusi;
7) üürida muusikainstrumente ja ruume ning osutada muid tasulisi teenuseid.
(1) Muusikakooli õppekorralduse aluseks on Teadus- ja Haridusministeeriumi poolt kinnitatud riiklik raamõppekava, mille alusel kool koostab oma eripära ja võimalusi arvestava õppekava.
(2) Kooliõppekava registreeritakse Eesti Hariduse Infosüsteemis (EHIS) pärast selle läbivaatamist Haridus-ja Teadusministeeriumis.
(3) Kooli õppekava muutmiseks võib ettepanekuid teha kooli pidaja või tema poolt selleks volitatud ametiisik, muusikakooli hoolekogu või õppenõukogu. Muusikakooli õppekava muutmine, uue eriala lisamine või olemasoleva sulgemine toimub pärast vastava eriala õppeperioodi lõppu, millest kooli pidaja teavitab EHIS-e volitatud töötajat 20 päeva jooksul.
(1) Õppeaasta muusikakoolis kestab 1. septembrist kuni 31. maini. Õppeaasta jaguneb kaheks poolaastaks (neljaks õppeveerandiks) ning koosneb 35 õppenädalast.
(2) Õppeaasta ja –vaheaegade kestuse määramisel juhindutakse õppetöö ajalisest korraldusest August Kitzbergi nimelises Gümnaasiumis.
(3) Õpe koolis toimub tunniplaanide alusel individuaal- ja rühmatundidena, samuti arvestuste, eksamite ja kontsertide (ka loeng-kontsertide) vormis vastavalt õppekaval.
(4) Õpilaste teadmisi ja oskusi hinnatakse iga õppeperioodi (õppeveerandi, poolaasta, õppeaasta) lõpul, aga samuti kontsertidel, arvestustel ja eksamitel vastavalt “Karksi-Nuia Muusikakooli õpilaste hindamisjuhendile ja tunnustamise korral”.
(1) Muusikakooli õpilasteks võetakse sisseastumiskatsete alusel piirkonna lapsed ja noored, kes soovivad õppeasutuses õppida ning omavad selleks vajalike eeldusi lapsevanema (hooldaja või eestkostja) kirjaliku avalduse alusel.
(2) Õpilaste vastuvõtt muusikakooli vormistatakse direktori käskkirjaga ja kahepoolse lepinguga, millega lapsevanem (hooldaja või eestkostja) võtab endale vastutuse õpilase õppetulemuste, õppimiseks vajalike tingimuste loomise ja õppetasu õigeaegse tasumise eest.
(3) Õpilane kustutatakse kooli nimekirjast:
1) kooli või selle esimese astme lõpetamisel;
2) elama asumisel väljapoole õppeasutuse tegevuspiirkonda;
4) mitterahuldavate õppetulemuste korral;
6) kooli kodukorra ja üldtunnustatud käitumisnormide rikkumisel;
7) muudel põhjustel (huvi puudumine õppetöö vastu jms).
(4) Õpilase muusikakooli vastu võtmine, koolist välja arvamine ja kooli lõpetamine toimub vastavalt „Karksi-Nuia Muusikakooli õpilaste vastu võtmise, koolist lahkumise ja nimekirjast kustutamise korrale“.
(5) Muusikakooli või selle esimese astme (IV klassi) lõpetamise eelduseks on õppekavas ette nähtud eksamite sooritamine vastavalt „Karksi-Nuia Muusikakooli algastme ja lõpueksamite korraldamise korrale“.
(1) Muusikakooli õpilasel on õigus:
2) tutvuda enne huvikooli õppima asumist ja õppimise ajal huvialade õppekavade, huvikooli põhimääruse ning kodukorraga;
3) nõuda huviala õppekavale vastavat tegevust;
4) osaleda valitud esindaja kaudu huvikooli hoolekogu tegevuses;
5) moodustada õpilasomavalitsus ja osaleda selle tegevuses;
6) kasutada muid seaduse ja huvikooli põhimäärusega kehtestatud õigusi.
4) sooritama nõutud eksamid, arvestused;
5) osalema kontsertidel jt üritustel nii koolis kui kooli esindajana väljaspool kooli.
(3) Õpilase käsutusse antud inventari eest kannab materiaalset vastutust lapsevanem (hooldaja või eestkostja) vastavalt tsiviilseadustikule.
(4) Kool hoolitseb õpilase tervise kaitse eest koolis viibimise ajal vastavalt kehtivatele normidele.
(1) Muusikakooli juhib direktor, kelle ülesanne on tagada huvikooli tulemuslik töö, vastutada muusikakooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest.
1) teeb muusikakooli kasuks kooli pidaja nimel tehinguid ulatuses, mis on vajalik tema seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks;
5) kinnitab õpetajatele ja teistele töötajatele palgamäärad lähtudes töötajate töötasustamise alustest, atesteerimise järgust ja töökoormusest ning kooli eelarvelistest võimalustest;
6) kinnitab muusikakooli töösisekorraeeskirja, asjaajamiskorra ja kodukorra ning muud töökorraldusdokumendid;
7) kinnitab huvialade õppekavad, nende muudatused, lisamise ja sulgemise;
8) koostab muusikakooli eelarveprojekti ning esitab selle hoolekogule arvamuse avaldamiseks ja kooli pidajale kinnitamiseks;
9) esitab vähemalt üks kord aastas muusikakooli tegevuse aruande hoolekogule ja kooli pidajale või tema poolt volitatud ametiisikule;
11) lahendab muid käesoleva seadusega, muusikakooli põhimäärusega ja ametijuhendiga tema pädevusse antud küsimusi.
(4) Kooli tegevuse koordineerimiseks ja korraldamiseks annab direktor seaduses ja muusikakooli põhimääruses sätestatud pädevuses käskkirju.
§ 14. Direktori ametisse kinnitamine
(1) Muusikakooli direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi tingimused ja korra, direktorile esitatavad kvalifikatsiooninõuded, sealhulgas ka vajalike erialateadmiste taseme kehtestab kooli pidaja. Konkursi direktori vaba ametikoha täitmiseks kuulutab välja ja korraldab Karksi Vallavalitsus.
(2) Kooli direktoriga sõlmib, muudab, peatab ning lõpetab töölepingu Karksi vallavanem või selleks tema poolt volitatud ametiisik.
(1) Muusikakoolil on õppenõukogu, kelle ülesanne on õppetegevuse analüüsimine ja hindamine ning selle juhtimiseks vajalike otsuste tegemine.
(3) Õppenõukogu juhindub oma tegevuses „Karksi-Nuia Muusikakooli õppenõukogu põhimäärusest“.
1) arutab läbi kooli arengu- ja tegevuskava;
2) vaatab läbi õppekava ning sisseastumiskatsete, arvestuste ja eksamite korraldamise ja õpitulemuste hindamisega seoses koostatud dokumendid;
4) arutab muid õppekorralduse ja õpilaste arenguga seotud küsimusi ning annab hinnangu õppetulemustele;
5) teeb vallavalitsusele ettepanekuid kooli vakantsete ametikohtade täitmiseks konkursi korras ning osaleb selle korraldamises.
(1) Muusikakooli hoolekogu suunab muusikakooli tegevust ning teeb ettepanekuid muusikakooli direktorile ja kooli pidajale kooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes. Karksi Vallavalitsus moodustab 7-liikmelise hoolekogu, kuhu kuuluvad peale vallavolikogu ja –valitsuse esindaja veel lastevanemate, koolitöötajate, kooli toetavate organisatsioonide ja vilistlaste esindajad.
1) teeb vajadusel kooli pidajale ettepaneku järelevalve teostamiseks muusikakooli tegevuse üle;
2) kuulab ära muusikakooli direktori aruande kooli tegevuse ja eelarve täitmise kohta ning edastab selle koos omapoolse hinnanguga vallavalitsusele;
3) kuulab ära direktori koostatud eelarveprojekti ning edastab selle koos omapoolse hinnanguga vallavalitsusele;
6) aitab lahendada kooli juhtimisel tekkinud vaidlusküsimusi.
(3) Huvikooli hoolekogu teeb üksikküsimustes otsuseid.
Koolitöötajad (edaspidi personal) on õppe- ja kasvatustegevusega seotud töötajad (õppetöö sisule vastava eriharidusega koolijuht, õpetajad, kontsertmeistrid) ja teised töötajad (noodikoguhoidja, kütja-aednik-koristaja).
(1) Muusikakooli struktuuri ja koosseisu kinnitab kooli direktori ettepanekul Karksi Vallavolikogu.
(2) Muusikakooli personali töötasustamise aluse kinnitab Karksi Vallavolikogu.
(3) Personaliga sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingud muusikakooli direktor.
(4) Konkursi vabade või uute ametikohtade täitmiseks korraldab kooli direktor hoolekogu ettepanekul.
(5) Õppekava täitmiseks tarvilike pedagoogiliste koormuste kohta koostatakse iga õppeaasta alguses koolitöötajate kvalifikatsiooni määramiseks ja töötasu arvutamiseks vajalikke andmeid sisaldav tarifitseerimisnimekiri.
(6) Tegelikult kasutatud pedagoogiliste koormuste ja töötatud tundide kohta täidetakse kuu lõpul tööajatabel, mille järgi arvutatakse töötaja kuutöötasu.
(1) Personali ülesandeks on õpilastele võimaluste loomine huvihariduse omandamiseks ja isiksuse mitmekülgseks arenguks.
(2) Õppe- ja kasvatustöö tugineb õpilaste ja personali vastastikusel lugupidamisele ja teineteisemõistmisele ning koostööle õpilaste kodudega.
3) taotleda võimalust kvalifikatsiooni täiendamiseks korraldatud koolitustel osalemiseks;
(2) Kooli tööle asunud õpetaja üldised kohustused on:
1) töötada vastutustundega, arvestades kehtivat õppekava;
2) säilitada ja täiendada kvalifikatsiooni vastavalt kooli nõuetele ja eripärale;
5) võtta osa õpilaste hindamisest ja esinemisest ning kooli korraldatud üritustest;
6) täita nõuetekohaselt õppetööd kajastavaid dokumente.
(3) Koolitöötaja rakendamine ühest ametikohast (normkoormusest) erineva (suurema või väiksema) koormusega, samuti töötamine enam kui 7 (õppe) tundi päevas, nädalavahetustel ja õhtusel ajal toimub kooli direktori ja töötaja kokkuleppel ning fikseeritakse töölepingus.
(4) Koolitöötajate ja abipersonali töölevõtmine, töökoormuse- ja tingimuste muutmine, töölt vabastamine, puhkusele lubamine jm töötamist puudutavad asjaolud vormistatakse kooli direktori käskkirjaga.
(5) Personali tööülesanded ja –kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks kooli töösisekorraeeskirjaga, ametijuhendite ja töölepingutega, mis on kooskõlas töösuhteid reguleerivate õigusaktidega.
Muusikakooli vara moodustavad talle Karksi valla poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks antud maa, hooned inventar ning muu vara.
§ 22. Vara valdamine, kasutamine ja käsutamine
(1) Muusikakooli vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt Karksi Vallavolikogu poolt kehtestatud korrale.
(2) Muusikakool hoiab korras ruumid, territooriumi, inventari ja õppevahendid lähtudes koolile eelarveaastaks ettenähtud vahenditest.
§ 23. Finantseerimine
(1) Muusikakoolil on oma eelarve, mis on vallaeelarve osaks ja mille kinnitab vallavolikogu.
(2) Muusikakooli eelarve eelnõu koostab direktor ja kiidavad heaks kooli hoolekogu ning õppenõukogu.
(3) Muusikakooli eelarve tulud moodustuvad:
4) laekumised sihtasutustelt ja annetustest;
§ 24. Raamatupidamisarvestus ja aruandlus
(1) Muusikakooli raamatupidamisarvestust ja aruandlust korraldatakse vastavalt Eesti Vabariigi ja Karksi valla õigusaktidele.
(2) Muusikakooli eelarve täitmist kontrollib Karksi Vallavalitsus ning eelarve täitmine kinnitatakse valla majandusaasta aruandega Karksi Vallavolikogu poolt.
(3) Muusikakool esitab oma tegevuse kohta finants- ja statistilisi aruandeid õigusaktidega kehtestatud ulatuses ja korras.
(1) Muusikakooli tegevust kontrollib Karksi Vallavalitsus ja Karksi Vallavolikogu revisjonikomisjon.
(2) Riiklikku järelvalvet muusikakooli õppe- ja kasvatustegevuse seaduslikkuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri volitusel kooli asukohajärgne maavanem. Riiklikul järelvalveorganil on õigus kaasata järelevalve teostamisse eksperte.
8. peatükk OSALEMINE ÜHISTEGEVUSES
§ 26. Osalemine muusikakoolide ühistegevuses
(1) Muusikakool osaleb muusikakoolide ühistegevuses, osaledes Haridus- ja Teadusministeerium korraldusel toimuvatel kursustel ja seminaridel ning õpilaskonkurssidel.
(2) Kool on Eesti Muusikakoolide Liidu liige, tasub oma eelarvest liikmemaksu, kasutab ühistegevuse tulemusi soodustaud tingimustel ning osaleb liidu kaudu rahvusvahelises muusikahariduse alases koostöös.
(1) Muusikakooli korraldab ja kujundab ümber või lõpetab vallavalitsuse
ettepanekul Karksi Vallavolikogu.
(2) Muusikakooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine või tegevuse lõpetamine toimub pärast õppeperioodi lõppu.
(3) Kooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsus tehakse teatavaks õpilastele, lastevanematele, koolitöötajatele ning Eesti Hariduse Infosüsteemi (EHIS) volitatud töötlejale vähemalt neli kuud enne kooli õppeperioodi lõppu.
(5) Kooli ümberkorraldamise tulemusel moodustunud kool registreeritakse EHIS-es huvikooli seadusega kehtestatud tingimustel ja korras.
(6) Tegevuse lõpetanud muusikakooli õigused ja kohustused, sealhulgas dokumentatsiooni säilitamine ning duplikaatide väljastamine, läheb üle Karksi Vallavalitsusele või tema poolt määratud asutusele.
Jüri Eesik