text:
Kauba kättesaamine - Autopartner24.ee
Otsi tootjakoodi järgi... Otsi search
1 Kauba kättesaamine
2 Laod
3 Tarneajad ja -kulud
4.1 Tarned Eesti laost
4.2 Tarned Saksa laost
5 LÄTI
5.1 Tarned Eesti laost
5.2 Tarned Saksa laost
§ 1 Kauba kättesaamine
Siit leiad info meie ladude, tarne sihtriikide ja tarnemeetodite kohta.
§ 2 Laod
Kaup saadetakse välja otse tootjate ladudest, mis teeb tarne kiireks ja võimaldab ka laos kaubaga tutvuda. Ladude asukohad:
Koplipere 29, Rae vald, Harjumaa, Eesti
Gregor-von-Brück-Ring 1, 14822 Brück, Saksamaa
See, kas kaup on pärit Eesti või Saksa laost, ei mõjuta transpordi kulu ega tarnemeetodi valikut!
Uuri allpoolt järgi erinevuse kohta tarneaegades.
§ 3 Tarneajad ja -kulud
§ 4 EESTI
Seoses Eesti Vabariigis kehtiva eriolukorraga võivad tarneajad pikeneda 1-3 tööpäeva võrra. Kasuta tarne jälgmist, et täpsemalt teada saada oma tellimuse täpne tarneaeg.
Kauba teelepanemisest teavitatakse teid SMS-i või e-kirjaga. Kullerveo puhul saadetakse telefonile sõnum üleandmise ligikaudse aja kohta. Samuti saadetakse teile link, kust saab vajadusel muuta üleandmise aega või suunata saadetis endale sobivasse pakiautomaati.
Autopartner24 pakub Tallinnas ja Rae vallas kullerteenust kättesaamisega samal päeval. Tellides enne 12:00, saad kauba kätte samal päeval vahemikus 13:00-15:00. Kui tellid enne kella 15.00, jõuab saadetis sinuni samal päeval vahemikus 15:30-17:00
Pakiautomaati tarne puhul saadetakse ostjale SMS-i ja/või e-kirjaga pakiautomaadi uksekood.
Mõnel juhul võib jälgimisteabe ilmumiseni pärast saadetise teelepanemist kuluda kuni 24 h.
§ 4.1 Tarned Eesti laost
Koplipere 29, Rae vald, Harjumaa
Oodatav aeg (tööpäeva)
Pikim aeg (tööpäeva)
Tarne kulu (käibemaksuta)
Tarne kulu (käibemaksuga)
Tarne jälgmine
Samal päeval 14 pv* 0.00 EUR 0.00 EUR email
Autopartneri kuller
Samal päeval 1 pv 0.00 EUR 0.00 EUR email
Järgmisel 2 pv** 8.00 EUR 9.60 EUR www
Ülejärgmisel 3 pv** 5.00 EUR 6.00 EUR www
* 14 päeva jooksul mitte järgi tuldud tellimus võidakse pakkida lahti ootejärjekorra vabastamiseks
** Uuri oma tellimuse tarneaeg välja jälgimise lingiga – hetkel kehtiv eriolukord võib tarnet mõjutada!
Uuri muude tarnevõimaluste kohta meie käest e-mailiga: support@autopartner24.ee
§ 4.2 Tarned Saksa laost
5 pv 14 pv* 0.00 EUR 0.00 EUR email
7 pv 14 pv** 8.00 EUR 9.60 EUR www
10 pv 14 pv** 5.00 EUR 6.00 EUR www
§ 5 LÄTI
Seoses Läti Vabariigis kehtiva eriolukorraga võivad tarneajad pikeneda 1-3 tööpäeva võrra. Kasuta tarne jälgmist, et täpsemalt teada saada oma tellimuse täpne tarneaeg.
§ 5.1 Tarned Eesti laost
Ülejärgmisel 3 pv** 10.00 EUR 12.00 EUR www
§ 5.2 Tarned Saksa laost
10 pv 14 pv** 10.00 EUR 12.00 EUR www
Autopartner24 eesmärgiks on olla Sinu usaldusväärne ja operatiivne partner autode kuluosade pakkumisel.
Kindluse tagamiseks pakume üksnes kõrge kvaliteediga varuosasid. Selleks oleme valinud oma peamisteks koostööpartneriteks Saksamaa kauaaegse ja kõrgelt hinnatud kvaliteetvaruosade tootja MAPCO ning piduritele spetsialieerunud FRENIX’i. Lao hea asukoht, annab meile hea eelise kiire tarne osas. Pakutavad varuosad on meil laos reaalselt olemas.
Siin kuvatavaid andmeid ei tohi kopeerida. Andmete ja andmebaasi dubleerimine ning andmete levitamine ja / või kolmandate osapoolte levitamisealane juhendamine on rangelt keelatud ilma TecAlliance'i eelneva nõusolekuta. Sisu mis tahes viisil kasutamine on autoriõiguste rikkumine ja rikkujad võetakse vastutusele.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 4
§ 4
§ 5
§ 5
§ 5


Lastetoetuste seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Lastetoetuste seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus
RT I 1999, 82, 749
Vastu võetud 13.10.1999
Vabariigi Presidendi 28. oktoobri 1999. a otsusega nr 642
I. Lastetoetuste seaduses (RT I 1997, 42, 676; 77, 1309; 1998, 86/87, 1407; 1999, 10, 150; 16, 273; 67, 657) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 1. Seaduse pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« RIIKLIKE PERETOETUSTE SEADUS ».
§ 2. Paragrahvi 1, § 2 lõikes 1, § 4 lõigetes 1, 11 ja 3 ja §-s 17 asendatakse sõna «lastetoetused» sõnaga «peretoetused» vastavas käändes.
1) punktis 3 asendatakse sõna «ülalpidamistoetus» sõnaga «lapsehooldustasu»;
2) punkt 4 tunnistatakse kehtetuks.
« § 4. Finantseerimisallikas, lapsetoetuse ning lapsehooldustasu määr»;
2) lõikes 2 asendatakse sõnad «seadusega sätestatud lastetoetuste» sõnadega «seaduse § 3 punktides 1, 2 ja 5–9 nimetatud toetuste»;
3) lõikes 4 asendatakse sõna «pooles» sõnadega «ühekordses lapsetoetuse»;
« (5) Käesoleva seadusega sätestatud lapsehooldustasu arvutamise aluseks on lapsehooldustasu määr, mis kehtestatakse igaks eelarveaastaks riigieelarvega. Lapsehooldustasu uus määr ei või olla väiksem kehtivast määrast.»
§ 5. Paragrahvis 5:
1) paragrahvi senine tekst loetakse lõikeks 1 ja selles asendatakse number «20» numbriga «25» ja number «15» numbriga «20»;
« (2) Mitmikute sünni korral makstakse ühekordset sünnitoetust igale lapsele lapsetoetuse 25-kordses määras.»
« § 7. Lapsehooldustasu
(1) Ühele vanemale, kes kasvatab ühte või enamat kuni kolmeaastast last, makstakse igakuiselt lapsehooldustasu pooles lapsehooldustasu määras iga kuni kolmeaastase lapse kohta.
(2) Kui peres on lisaks ühele või enamale kuni kolmeaastasele lapsele ka kolme- kuni kaheksa-aastasi lapsi, makstakse igakuiselt lapsehooldustasu ühele lapsi kasvatavale vanemale ühes neljandikus lapsehooldustasu määras iga kolme- kuni kaheksa-aastase lapse kohta. Kui koolikohustuslik laps läheb esimesse klassi ja saab jooksval õppeaastal kaheksa-aastaseks, makstakse nimetatud lapse kohta lapsehooldustasu õppeaasta lõpuni.
(3) Kolme- ja enamalapselises perekonnas kolme või enamat lapsetoetust saavat vähemalt kolmeaastast last kasvatavale ühele vanemale makstakse igakuiselt lapsehooldustasu ühes neljandikus lapsehooldustasu määras iga kolme- kuni kaheksa-aastase lapse kohta. Kui koolikohustuslik laps läheb esimesse klassi ja saab jooksval õppeaastal kaheksa-aastaseks, makstakse nimetatud lapse kohta lapsehooldustasu õppeaasta lõpuni.
(4) Kui üks vanematest on lapsehoolduspuhkusel kuni kolmeaastase lapsega, makstakse lapsehooldustasu lapsehoolduspuhkusel olevale vanemale.
(5) Kui lapsehoolduspuhkust kasutab vanema asemel mõni teine isik, siis makstakse eelnimetatud isikule lapsehooldustasu igakuiselt pooles lapsehooldustasu määras iga lapse kohta, kellega eelnimetatud isik on lapsehoolduspuhkusel, kuid kokku mitte rohkem kui poolteisekordses lapsehooldustasu määras. Vanemale nimetatud laste kohta lapsehooldustasu käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel ei maksta.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1–4 sätestatud tingimustel makstakse lapsehooldustasu ka lapse hooldajale, kellega on sõlmitud kirjalik perekonnas hooldamise leping, või lapse eestkostjale.»
§ 7. Paragrahv 8 tunnistatakse kehtetuks.
§ 8. Paragrahvi 9 punktides 1 ja 2 asendatakse sõna «ühekordses» sõnaga «kahekordses».
§ 9. Paragrahvis 10 asendatakse sõna «neljakordses» sõnaga «viiekordses».
§ 10. Seadust täiendatakse §-ga 141 järgmises sõnastuses:
« § 141. Andmete kandmine registrisse
(1) Andmed riiklike peretoetuste määramise, määramise aluste ja maksmise kohta kantakse riikliku pensionikindlustuse seaduse (RT I 1998, 64/65, 1009; 1999, 10, 150) alusel moodustatud riiklikku pensionikindlustuse registrisse.
(2) Andmete kandmine registrisse ja andmete saamine registrist toimub vastavalt andmekogude seadusele (RT I 1997, 28, 423; 1998 36/37, 552; 99, 10, 155), isikuandmete kaitse seadusele (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833) ja teistele seadustele ning riikliku pensionikindlustuse registri pidamise põhimäärusele (RT I 1999, 9, 139).»
§ 11. Seadust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
« § 151. Toetuste maksmise peatamine ja jätkamine
(1) Pensioniamet peatab valla- või linnavalitsuse korralduse alusel toetuse maksmise, kui vanem ei täida perekonnaseadusest (RT I 1994, 75, 1326; 1996, 40, 773; 49, 953; 1997, 28, 422; 35, 538) tulenevat kohustust last kasvatada ja tema eest hoolitseda. Ettepaneku valla- või linnavalitsusele korralduse tegemiseks toetuse maksmise peatamise kohta teeb kohaliku omavalitsuse poolt moodustatud sotsiaalküsimustega tegelev komisjon.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud põhjuste äralangemisel jätkab pensioniamet valla- või linnavalitsuse korralduse või kohtuotsuse alusel toetuse maksmist lapse vanemale.
(3) Vanemliku hoolitsuseta jäänud lapse puhul jätkab pensioniamet valla- või linnavalitsuse korralduse või kohtuotsuse alusel toetuse maksmist võõrasvanemale või kasuvanemale.
(4) Kui vanemliku hoolitsuseta jäänud laps on asunud iseseisvalt elama, jätkab pensioniamet valla- või linnavalitsuse korralduse alusel toetuse maksmist lapsele.
(5) Toetuse maksmise jätkamisel makstakse toetust tagantjärele mitte rohkem kui vastava taotluse esitamisele eelneva kuue kuu eest.
(6) Kui toetuse peatamise perioodil oli laps täielikul riiklikul ülalpidamisel, siis täielikul riiklikul ülalpidamisel oldud aja eest toetust tagantjärele ei maksta, välja arvatud käesoleva seaduse § 4 lõikes 4 toodud juhul.»
II. § 12. Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduses (RT I 1999, 16, 273) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 8 lõike 1 punktis 1 ning lõike 2 punktis 1 asendatakse sõnad «2–16-aastast» sõnadega «3–16-aastast»;
2) paragrahvi 25 lõike 1 punktid 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks.
III. § 13. Eesti Vabariigi puhkuseseaduse (RT 1992, 37, 481; 1993, 10, 150; RT I 1994, 84, 1474; 1995, 16, 228; 1997, 74, 1229; 93, 1560) § 30 lõikes 5 asendatakse sõnad «riiklikku ülalpidamistoetust vastavalt lastetoetuste seadusele (RT 1992, nr 6, art 90)» sõnadega «lapsehooldustasu vastavalt riiklike peretoetuste seadusele».
IV. § 14. Töötu sotsiaalse kaitse seaduses (RT I 1994, 81, 1381; 1995, 89, 1572; 1996, 42, 810; 49, 953; 1997, 77, 1309; 1999, 10, 150; 58, 609) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 6 lõike 2 punktis 1 asendatakse sõnad «alla 7-aastast last» sõnadega «alla 8-aastast last või 8-aastast last kuni esimese klassi lõpetamiseni»;
2) paragrahvi 14 lõikes 21 asendatakse sõnad «lastetoetuste seadusega (RT I 1994, 13, 232; 68, 1171; 1995, 55, 918) kehtestatud ülalpidamistoetust» sõnadega «riiklike peretoetuste seadusega sätestatud lapsehooldustasu».
V. § 15. Sotsiaalmaksuseaduse (RT I 1998, 40, 611; 61, 982; 113/114, 1875, 1876; 1999, 29, 397; 71, 685) § 6 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) isiku, kellele makstakse lapsehooldustasu riiklike peretoetuste seaduse § 7 lõigete 1, 5 või 6 alusel, ja mittetöötava vanema, kellele makstakse lapsehooldustasu nimetatud seaduse § 7 lõike 3 alusel,».
VI. § 16. Käesolev seadus jõustub 2000. aasta 1. jaanuaril.


Pärnu ja Tartu maakonna looduse üksikobjektide kaitse alt väljaarvamine – Riigi Teataja
Pärnu ja Tartu maakonna looduse üksikobjektide kaitse alt väljaarvamine
Pärnu ja Tartu maakonna looduse üksikobjektide kaitse alt väljaarvamine - sisukord
§ 2 Kaitse alla võtmise otsuste kehtetuks tunnistamine
§ 3 Otsuste kehtetuks tunnistamise põhjendus
RT I, 09.08.2017, 7
Vastu võetud 07.08.2017 nr 27
Veaparandus. Parandatud ilmne ebatäpsus määruse vastuvõtukuupäevas Riigi Teataja seaduse § 10 lg 3 alusel ja arvestades Keskkonnaministeeriumi 17.08.2017 taotlust nr 1-5/17-5694.
(1) Loodusobjektide hävimise või nende looduskaitseväärtuse kadumise tõttu arvatakse kaitse alt välja järgmised Pärnu maakonnas asuvad kaitstavad looduse üksikobjektid:
1) Lauri jalakas; Lauri künnapuu (KLO4000885)1;
2) Kassikivi (KLO4001034);
3) Tammed (5) (KLO4000156);
4) Pärnad (2) (KLO4000136);
5) Ussikuusk; Kivilaane ussikuusk (KLO4000164);
6) Vitskuusk (KLO4000371);
7) Jalakas; Asuja jalakas (KLO4000764);
8) Künnapuu, Asuja künnapuu (KLO4000765);
9) Laiksaare tamm (KLO4000087);
10) Muraka küla kaheharuline pärn; (Pärn; Muraka küla kaheharuline mänd) (KLO4000883);
11) Paisu tammed (2); Paisu talu tamm (KLO4000874).
(2) Loodusobjektide hävimise või nende looduskaitseväärtuse kadumise tõttu arvatakse kaitse alt välja järgmised Tartu maakonnas asuvad kaitstavad looduse üksikobjektid:
1) Sanglepp; (Jalaks ja lepp; Juhan Liivi puu) (KLO4000683);
2) Oja talu allee ja puud (KLO4001098);
3) Kullese männid (2); (Kullese mänd) (KLO4001114);
4) Kallaste saar (Kask) (KLO4000201);
5) Kambja Kuusk; (Kuusk) (KLO4000202);
6) Kodijärve pärnad (2) (KLO4000699);
7) Kirepi kuusk; (Kuused) (KLO4000207);
8) Aru pirnipuud (2); (3 pirnipuud) (KLO4000613);
9) Kadakate allee (KLO4001102);
10) Hantsi kadakas; (Kadakas) (KLO4000682);
11) Kaspre pärnad (KLO4000205);
12) Nõo kalmistu pärn; (Pärn) (KLO4000227);
13) Süti kask; (Kask) (KLO4000245);
14) Andresjaani tammed (4); (Andresjaani tamm) (KLO4000716);
15) Vana-Kubja pärn (KLO4000364);
16) Amuuri korgipuu (KLO4000711);
17) Harilik hobukastan (KLO4000750);
18) Tamm; Püramiidtamm; (Hariliku tamme püramiidvorm) (KLO4000248);
19) Püramiidtammed; (Hariliku tamme 6 püramiidvormi) (KLO4000710);
20) Rühm nulge (KLO4000285);
21) Amuuri korgipuu (KLO4000182);
22) Elupuud (2) (KLO4000658);
23) Elupuud; (Suured elupuud) (KLO4000185);
24) Kollane hobukastan (KLO4000210);
25) Pirnipuu „Järve seemik”; (Külmakindel pirnipuu „Järve seemik”) (KLO4000230);
26) Pirnipuu (KLO4000231);
27) Torkav kuusk (Torkivad kuused (4 eks.)), KLO4001128);
28) Harilik tamm (KLO4000191);
29) Harilik pärn; (Pärn; Suur pärn) (KLO4000659);
30) Ahunapalu kadakad; (Kadakad) (KLO4000850);
31) Vabaduse tamm; (Tamm; Körberi tamm) (KLO4000413).
§ 2. Kaitse alla võtmise otsuste kehtetuks tunnistamine
(1) Seoses § 1 lõikes 1 nimetatud kaitstavate loodusobjektide kaitse alt väljaarvamisega tunnistatakse kehtetuks järgmised kaitse alla võtmise otsused:
1) Sotsiaalministri 16. detsembri 1938. a otsuse „Üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus” alajaotuse a) „Puud” punkt 6;
2) Eesti NSV Hariduse Rahvakomissari 22. veebruari 1941. a otsuse „Üksikute puude, rändrahnude ja hiiukirnu looduskaitse alla võtmise asjas” alajaotuse „II Rändrahnud” punkt 17;
3) Pärnu Linna RSN Täitevkomitee 12. septembri 1958. a otsuse nr 376 „Kohaliku tähtsusega looduse objektide kaitse alla võtmisest” lisa nr 1 alajaotuse „VI Rändrahnud” punkt 1;
4) Vändra Rajooni TSN Täitevkomitee 8. oktoobri 1958. a otsuse nr 103 „Looduskaitse objektide kinnitamisest” punkt r;
5) Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Looduskaitse Valitsuse juhataja 17. märtsi 1959. a käskkirja nr 25 „Riikliku kaitse alla kuuluvate rändrahnude, kivikülvide ja põliste puude nimekirjade kinnitamisest” lisa nr 2 „Riikliku looduskaitse alla võetud põliste puude nimestik” punktid 11, 12 ja 332;
6) Pärnu Rajooni RSN Täitevkomitee 5. veebruari 1964. a otsuse nr 26 „Pärnu Rajooni looduse kaitsest” lisa nr 1 alajaotuse „Puud. Tihemetsa külanõukogus” punkt 7 ja alajaotuse „Rändrahnud” punkt 2 ning lisa 2 alajaotuse „VIII Põlised puud” punktid 5, 6 ja 26;
7) ENSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsuse juhataja 30. aprilli 1966. a käskkirja nr 84 „Muudatustest looduskaitsealuste üksikobjektide nimekirjades” lisa nr 3 alajaotus „Põlised puud” punktid 19 ja 21;
8) Pärnu Rajooni TSN Täitevkomitee 27. septembri 1976. a otsuse nr 253 „Looduskaitse objektide kohta rajoonis” lisa 3 punktid 15, 27 ja 28;
9) Pärnu Linna RSN Täitevkomitee 13. novembri 1981. a otsuse nr 348 „Pärnu parkide, puiesteede ja teiste loodusobjektide looduskaitse alla võtmise kohta” punkt 1.3 tammed (5 tk) ja pärnad (2 tk) Alevi kalmistul;
10) Pärnu maakonnavalitsuse 12. juuni 1991. a määruse nr 319 „Kohaliku tähtsusega looduskaitseobjektide kohta” lisa 1 punktid 59, 81, 82 ja 84.
(2) Seoses § 1 lõikes 2 nimetatud kaitstavate loodusobjektide kaitse alt väljaarvamisega tunnistatakse kehtetuks järgmised kaitse alla võtmise otsused:
1) Looduskaitse Nõukogu 23. novembri 1937. a otsuse „Üksikute puude ja rändrahnude kaitse alla võtmise asjas” punkti a) „Puud” alajaotise „Saari” punkt 1;
2) Elva Rajooni TSN Täitevkomitee 10. juuli 1957. a otsuse nr 198 „Looduskaitse korraldamisest Elva rajoonis” lisa nr 2 „Looduskaitse alla võetud objektid. Põlised puud” punktid 8 ja 9;
3) Kallaste Rajooni TSN Täitevkomitee 31. juuli 1957. a otsuse nr 52 „Abinõudest looduskaitse organiseerimiseks rajoonis” lisas „Kultuurimälestusmärkide ja loodus- ning muinsuskaitse alla kuuluvate kohtade ja objektide nimetused, asukohad ja hooldajad” nimetatud lepp ja saar;
4) Tartu Linna TSN Täitevkomitee 4. oktoobri 1957. a otsuse nr 306 „Abinõudest looduskaitse organiseerimiseks Tartu linnas” punkti 1 alapunktis a nimetatud külmakindlad pirnipuud „Järve seemik” Lembitu tn 5 aias ning pirnipuu Vanemuise tn 46 ja 10. seitsmeklassilise kooli vahelisel alal; punkti 2 alapunktid e, g, h, n ja o;
5) Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 6. augusti 1958. a otsuse nr 122 „Looduskaitse ja kultuurimälestusmärkide kaitse organiseerimisest Tartu rajoonis” lisa 1 „Looduskaitse alla kuuluvate objektide nimekiri Tartu rajoonis” punkt 22;
6) ENSV MN 13. märtsi 1959. a korralduse nr 331-k „Maastiku üksikelementide, dendraariumide ja katsekultuuride ning viljapuude ja viljapuuaedade riikliku kaitse alla võtmisest” lisa 3 „Riikliku kaitse alla kuuluvate väärtuslike viljapuude ja viljapuuaedade loetelu” punktid 10 ja 11;
7) Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Looduskaitse Valitsuse juhataja 17. märtsi 1959. a käskkirja nr 25 „Riikliku kaitse alla kuuluvate rändrahnude, kivikülvide ja põliste puude nimekirjade kinnitamisest” lisa 2 „Riikliku looduskaitse alla võetud põliste puude nimestik” punktid 17, 22, 25, 244, 245, 256 ja 257;
8) Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 28. juuni 1961. a otsuse nr 88 „Looduskaitse maa-alade kinnitamisest rajoonis” punktid 2 ja 3;
9) Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 9. septembri 1964. a otsuse nr 99 „Looduse kaitsest Tartu rajoonis” lisa 1 „Riikliku kaitse alla võetud kohaliku tähtsusega loodusobjektide loetelu” punktid 21, 31, 56, 60, 61 ja 77 ning lisa 2 „Riikliku kaitse alla võetud vabariikliku tähtsusega loodusobjektide loetelu” punktid 14, 18, 22, 27 ja 40;
10) Tartu Linna TSN Täitevkomitee 21. aprilli 1967. a otsuse nr 114 „Looduskaitse korrast Tartu linnas” lisa alajaotuse „Viljapuuaiad ja viljapuud” punkti b loetelus nimetatud pirnipuud „Järve seemik” ja pirnipuu Vanemuise tn 42 ja 10. 8-klassilise kooli vahelisel alal; lisa alajaotuse „Ilupuud” punktid 1, 2, 3, 8, 10, 12, 13 ja 15;
11) Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 29. novembri 1972. a otsuse nr 378 „Tartu rajooni kohaliku tähtsusega ajaloo-, arheoloogia-, arhitektuurimälestistele ning looduskaitsealastele objektidele täiendavast kaitse kehtestamisest ning mõnede ajaloo-, arhitektuurimälestiste ning looduskaitse objektide kaitse alt mahavõtmisest” lisa 3 punktid 6, 9, 14, 16 ja 20;
12) Tartu Linna RSN Täitevkomitee 29. juuli 1986. a otsuse nr 186 „Looduse kaitsest Tartu linnas” lisa 1 „Tartu linna riikliku looduskaitse alla võetud kohaliku tähtsusega objektid” punktid 9, 10, 14, 15, 16, 17 ja 21 ning lisa 2 „Tartu linnas riikliku looduskaitse alla võetud vabariikliku tähtsusega objektid” punktid 4, 7 ja 8.
§ 3. Otsuste kehtetuks tunnistamise põhjendus
Määruse menetlus viidi läbi keskkonnaministri 31. oktoobri 2016. a käskkirjaga nr 1075 algatatud haldusmenetluses. Menetluse ülevaade koos ärakuulamise tulemustega on esitatud käesoleva määruse seletuskirjas2.
1 Sulgudes on siin ja edaspidi märgitud keskkonnaregistri kood (KKR).


Võlaõiguslik leping – Vikipeedia
Võlaõiguslikuks lepinguks (saksa keeles schuldrechtlicher Vertrag) nimetatakse lepingut, millest tekivad võlasuhted.[1] Võlaõigusseaduse (VÕS) § 8 lg 1 määratleb lepingu mõiste võlaõiguslikus tähenduses.[2] VÕS § 8 lg 1 kohaselt on leping tehing kahe või enama isiku (lepingupooled) vahel, millega lepingupool kohustub või lepingupooled kohustuvad midagi tegema või tegemata jätma.[3] Võlaõiguslik leping on põhiline lepinguvorm, mis loob asjaosaliste vahel õigused ja kohustused hüvede vahetamise valdkonnas (näiteks müük, rent, töövõtuleping).[4] Tüüpilisteks võlaõiguslikeks lepinguteks on näiteks müügileping VÕS § 208, üürileping VÕS § 271, töövõtuleping VÕS § 635, laenuleping VÕS § 396. Leping on lepingupooltele täitmiseks kohustuslik (VÕS § 8 lg 2). Põhimõte, mille kohaselt on leping pooltele siduv, nimetatakse pacta sunt servanda.
1 Leping kui üks võlasuhte tekkimise alustest ja võlasuhte relatiivsus
2 Võlaõiguslik leping ja viisakussuhe
3 Võlaõiguslik leping ja teised tsiviilõiguslikud lepingud
4 Võlaõiguslikust lepingust tulenevate kohustuste liigitus
4.1 Esmased ja teisesed kohustused
4.2 Põhisooritus- ja kõrvalsoorituskohustused
4.3 Sooritus- ja kaitsekohustused
Leping kui üks võlasuhte tekkimise alustest ja võlasuhte relatiivsus[muuda | muuda lähteteksti]
VÕS § 3 sätestab, et võlasuhe võib tekkida lepingust, kahju õigusvastasest tekitamisest, alusetust rikastumisest, käsundita asjaajamisest, tasu avalikust lubamisest ja muust seadusest tulenevast alusest. Võlasuhe on VÕS § 2 lg 1 kohaselt õigussuhe, millest tuleneb ühe isiku (kohustatud isik ehk võlgnik) kohustus teha teise isiku (õigustatud isik ehk võlausaldaja) kasuks teatud tegu või jätta see tegemata (täita kohustus) ning võlausaldaja õigus nõuda võlgnikult kohustuse täitmist. Võlasuhe on relatiivne ja sellest tulenevad kohustused on relatiivsed, s.t võlasuhe toimib ainult võlasuhte poolte vahel (inter partes). Sellest tulenevalt ei ole kolmandad isikud ei õigustatud ega ka kohustatud isikuteks, kuid on olemas teatuid erandeid.[5] Näiteks VÕS § 80 lg 1 sätestab , et lepingus võib ette näha või võlasuhte olemusest tuleneda, et kohustus tuleb võlausaldaja asemel täita kolmandale isikule (leping kolmanda isiku kasuks), aga VÕS § 80 lg 2 kohaselt võib kolmas isik nõuda lepingu täitmist, kui see on ette nähtud lepinguga või tuleneb seadusest. Kolmandateks isikuteks on need isikud, kes ei ole võlasuhte poolteks. See tähendab, et võlasuhtest tulenevaid õigusi ja kohustusi ei saa teostada kolmandate isikute suhtes.[6]
Võlaõiguslik leping ja viisakussuhe[muuda | muuda lähteteksti]
Õigusteoorias eristatakse võlasuhte kõrval viisakussuhet. Põhiliseks juhtumiks on võlaõigusliku lepingu eristamine viisakussuhtest.
Näide: Sõber kutsub oma tuttava õhtusöögile. Tegemist on tavalise igapäevase suhtlemisega. Seega on tegemist viisakussuhtega.[7]
Sageli tekitab lepingu eristamine viisakussuhtest raskusi. Selliseks juhtumiks on eelkõige sooritus, mida tehakse tasuta.[8] Võlaõigusliku lepingu tunnistamiseks peab olema isikul tahe ennast õiguslikult siduda. Tahte poolt olla õiguslikult seotud räägivad järgmised eeldused: tehingu tasulisus, kohustuse tõsidus ja suur tähendus partneri jaoks. Tahte vastu olla õiguslikult seotud räägivad järgmised eeldused: tehing ei ole tasuline, partneri jaoks on kohustus vähetähtis [9] Kuid tasuta tehing ei tähenda alati seda, et poolte vahel puudub leping. Näiteks VÕS § 259 lg 1 kohaselt kohustub kinkelepinguga üks isik (kinkija) tasuta teisele isikule (kingisaaja) üle andma talle kuuluva eseme ja tegema võimalikuks omandi ülemineku kingisaajale või tasuta varalisest õigusest kingisaaja kasuks loobuma või muul viisil kingisaajat rikastama.
Võlaõiguslik leping ja teised tsiviilõiguslikud lepingud[muuda | muuda lähteteksti]
Tsiviilõigus omab peale võlaõiguslike lepinguid ka teisi lepinguid. Vastavalt valdkondadele võib lepinguid eraõiguses liigitada võla-, asja-, perekonna-, pärimis- ja ühinguõiguslikeks lepinguteks.[2]
Võlaõiguslikust lepingust tulenevate kohustuste liigitus[muuda | muuda lähteteksti]
Esmased ja teisesed kohustused[muuda | muuda lähteteksti]
Esmaseks kohustuseks nimetatakse kohustust, mis tuleneb vahetult lepingulisest kokkuleppest.[10] Primaarkohustus ehk esmane kohustus on suunatud sooritusele. Esmaste kohustuste täitmine on lepingu tegelik eesmärk. Teisesed kohustused järgnevad esmaste kohustuse rikkumisele. Teisesed kohustused saavad sellisel juhul astuda esmaste kohustuste asemele või esmaste kohustuste kõrvale[11].
Põhisooritus- ja kõrvalsoorituskohustused[muuda | muuda lähteteksti]
Võlasuhtest tulenevaid kohustusi võib lähtudes nende kaalukusest võlausaldaja jaoks ning olulisusest teiste kohustustega võrreldes liigitada põhisooritus- ja kõrvalsoorituskohustusteks.[12] Põhisoorituskohustused teenivad ekvivalentsihuve hüvede vahetamisel. Nende kohustuste hulka liigitatakse sellised kohustused, mis annavad sellele võlasuhtele neid tunnuseid, mis on sellele võlasuhtele iseloomulikud. Lepingute korral tulenevad põhisoorituskohustused sellest, milles lepiti kokku.[13] See tähendab, et põhisoorituskohustused aitavad määratleda lepingute puhul seda, mis liiki lepinguga on tegemist. Kõrvalsoorituskohustused kuuluvad samuti põhisoorituskohustuste hulka ning toetavad ja aitavad kaasa põhisoorituskohustuste täitmisele. Konkreetsed kõrvalsoorituskohustused näevad ette konkretiseeritavaid kohustusi, mis võlgnetava põhisoorituskohustuse kõrval iseseisvat eesmärki teenivad (näiteks informeerimiskohustus, autentsussertifikaadi üleandmine).[13] Lepinguvabaduse põhimõttest tulenevalt võivad pooled kokkuleppeliselt anda põhikohustuse tähenduse ka kohustustele, mis sama tüüpi lepingutes on tavaliselt kõrvalkohustusteks.[14]
Sooritus- ja kaitsekohustused[muuda | muuda lähteteksti]
Soorituskohustuse sisuks on teha mingi tegu või teo tegemisest hoiduda ning need kohustused võib sisse nõuda iseseisvalt.[15] Soorituse tegemist võlasuhte sisuna tuleb mõista selle kõige laiemas tähenduses, st selleks võib olla kaupade või muude väärtuste üleandmine, teenuse osutamine, kaitse tagamine (VÕS § 2 lg 2), teost hoidumine jne.[16] Kaitsekohustus on reguleeritud VÕS § 2 lg- s 2. VÕS § 2 lg 2 kohaselt võib võlasuhte olemusest tuleneda võlasuhte poolte kohustus teatud viisil arvestada teise võlasuhte poole õiguste ja huvidega. Kaitsekohustus peab kaitsma kahjude eest, mis võivad võlasuhte teostamise käigus tekkida. Selline kohustus tekib seadustest, kokkuleppe sisust või arvestades hea usu põhimõtet lepingulise kokkulepe iseloomust. Kaitsekohustuse sisu ja maht sõltuvad tugevasti võlasuhte sisust ja intensiivsusest.[17] Kaitsekohustus on suunatud teise poole õigushüvede ja huvide järgimiseks ning see kohustus on sõltumatu sooritusest. Näiteks peab maaler seinte renoveerimisel mitte ainult korralikult seinu värvima, aga ka tellija sisustuse kahjustamist vältima.[18] Võlgnik peab hoiduma kohustuse täitmisel teisele poolele kahju tekitamisest, sõltumata sellest, kas selles on eraldi kokku lepitud või mitte. Teatud lepingutes, nagu kestuslepingud (nt. rendi-, üüri-, käsundus-, agendileping, seltsing), on kaitsekohustused rangemad kui lepingutes, mille sisuks on ühekordsed sooritused (nt. müügileping).[19]
Näide: käsunduslepingu korral peab käsundisaaja tegutsema käsundi täitmisel VÕS § 620 lg 1 järgi käsundiandjale lojaalselt ja käsundi laadist tuleneva vajaliku hoolsusega. Käsundisaaja peab täitma käsundi VÕS § 620 lg 2 järgi vastavalt oma teadmistele ja võimetele käsundiandja jaoks parima kasuga ning ära hoidma kahju tekkimise käsundiandja varale, sh peab majandus- või kutsetegevuses tegutsev käsundisaaja lisaks sellele toimima üldiselt tunnustatud kutseoskuste tasemel. Seega lasub käsundisaajal seadusest tulenevalt hoolsuskohustus, mis tähendab mh seda, et käsundisaaja peab tegema kõik endast oleneva käsundiandja huvides parima võimaliku tulemuse saavutamiseks ja käsundiandjal kahju tekkimise ärahoidmiseks. VÕS § 620 lg 2 esimesest lausest tuleneb käsunduslepingu olemust ja sisu arvestades koosmõjus VÕS § 2 lg-ga 2 kostjale kaitsekohustus, mille kohaselt võib iga veekeskuse külastaja eeldada, et teenuse pakkuja hoiab ära teenuse kasutajale kahju tekkimise ja teda teavitatakse veekeskuses valitsevatest ohtudest. (RKTKo 3-2-1-127-16 p- d 13- 14.)
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus II. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 49. ISBN 9985-75-155-8
↑ 2,0 2,1 Paul Varul, Villu Kõve, Irene Kull, Martin käerdi, Kalev Saare. "Tsiviilõiguse üldosa", Tallinn: Juura, 2012. lk. 99. ISBN 978-9985-75-355-2
↑ https://www.riigiteataja.ee/akt/131122017008?leiaKehtiv (Vastu võetud 26.09.2001)
↑ Helmut Köhler. "Tsiviilseadustik. Üldosa", Tallinn: Juura, 1998. lk. 131. ISBN 9985-822-78-1
↑ Knut Werner Lange. "Sculdrecht AT", München: C.H.Beck, 2015. lk. 3. ISBN 978 3 406 67258 3.
↑ Peter Schlechtriem. "Võlaõigus. Üldosa.", Tallinn: Juura, 1999. lk. 4. ISBN 9985-75-036-5
↑ Koostajad Paul varul, Irene Kull, Villu Kõve, Martin Käerdi, Karin Sein, autor Irene Kull. " Võlaõigusseadus I Üldosa (§§ 1- 207). Kommenteeritud väljaanne", Tallinn: Juura, 2016. lk. 16. ISBN 978-9985-75-458-0
↑ Knut Werner Lange. "Sculdrecht AT", Münhen: C.H.Beck, 2015. lk. 6. ISBN 978 3 406 67258 3.
↑ Knut Werner Lange. "Sculdrecht AT", München: C.H.Beck, 2015. lk. 6. ISBN 978 3 406 67258 3.
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus II. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 39. ISBN 9985-75-155-8
↑ Dieter Medicus, Jens Petersen. Bürgerliches Recht. Eine nach Anspruchgrundlagen geordnete Darstellung zur Examensvorbereitung, München: Verlag Franz Vahlen, 2015. lk. 95. ISBN 978 3 8006 4992 1
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus II. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 41. ISBN 9985-75-155-8
↑ 13,0 13,1 Knut Werner Lange. "Sculdrecht AT", München: C.H.Beck, 2015. lk. 9. ISBN 978 3 406 67258 3.
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus I. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 42. ISBN 9985-75-155-8
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus I. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 39. ISBN 9985-75-155-8
↑ Koostajad Paul varul, Irene Kull, Villu Kõve, Martin Käerdi, Karin Sein, autor Irene Kull. " Võlaõigusseadus I Üldosa (§§ 1- 207). Kommenteeritud väljaanne", Tallinn: Juura, 2016. lk. 11. ISBN 978-9985-75-458-0
↑ Knut Werner Lange. "Sculdrecht AT", München: C.H.Beck, 2015. lk. 10. ISBN 978 3 406 67258 3.
↑ Dieter Medicus, Jens Petersen. Bürgerliches Recht. Eine nach Anspruchgrundlagen geordnete Darstellung zur Examensvorbereitung, München: Verlag Franz Vahlen, 2015. lk. 96. ISBN 978 3 8006 4992 1
↑ Irene Kull, Martin Käerdi, Villu Kõve. "Võlaõigus I. Üldosa.", Tallinn: Juura, 2004. lk. 40. ISBN 9985-75-155-8
Pärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Võlaõiguslik_leping&oldid=5263103"


Käibe toimumise aeg (uuendatud 01.01.2009)
Omatarbe puhul kauba võõrandamine või teenuse osutamine või ettevõtte kauba kasutuselevõtmine maksukohustuslase enda, tema töötaja, teenistuja või juhtimis- või kontrollorgani liikme poolt või muul ettevõtlusega mitteseotud eesmärgil.
Seega ei määratleta käibe tekkimise aega arve väljastamise alusel. See aga ei tähenda seda, et arve võib jättagi väljastamata. Ostja jaoks on arve endiselt oluline sisendkäibemaksu maha arvamisel.
Eelpooltoodud üldreegli alusel määratletakse käibe toimumise aega ka kapitalirendilepinguga kauba või teenuse võõrandamisel. Seega tekib kapitalirendilepingute alusel käibemaksuga maksustamise kohustus kauba müügihinnalt kauba üleandmisel, mitte enam perioodilistelt maksetelt.
Kapitalirendi üleminekusätte (KMS § 46 lg 7) kohaselt ei teki enne 1.maid 2004 sõlmitud kapitalirendi lepingute alusel kohustust tasuda käibemaksu kauba üleandmisel kogu müügihinnalt, vaid jätkatakse tasumist perioodilistelt maksetelt. Lisatingimuseks on, et kaup peab enne märgitud kuupäeva olema kasutajale üle antud, vastasel juhul tuleb kauba üleandmisel tasuda kogu käibemaks.
Käibemaks arvutatakse laekunud summalt, kusjuures 18% käibemaksumääraga maksustatava tehingu puhul leitakse käibemaksusumma laekunud summa jagamisel 1,18-ga ja saadud tulemuse korrutamisel 0,18-ga. 9% käibemaksumääraga maksustatava tehingu puhul jagatakse laekunud summa 1,09-ga ja saadud tulemus korrutatakse 0,09-ga.
Juhul, kui teenust osutatakse 22. maist kuni 5. juulini 2004, loetakse teenuse osutamise ajaks juuli 2004
Kui sõiduk antakse rendile ning lepitakse kokku, et rendi eest tuleb tasuda kalendriaasta iga kvartali viimasel kuul, siis esimese kvartali renditeenus loetakse osutatuks märtsikuul.
Samas on eeltoodud näidete puhul tegemist teenuse osutamise aja määratlemisega, mitte käibe tekkimise ajaga. Teenuse osutamise aega käibe tekkimise ajana saab käsitleda ainult sellisel juhul, kui teenuse eest raha laekumine toimub ajaliselt hiljem.
Kui isik registreeriti käibemaksukohustuslasena alates 1.juunist ja ta väljastab mais lähetatud kauba eest arve juunis, ei kuulu tehing käibemaksuga maksustamisele.
Kui tasumine oli mais ning kaup lähetatakse juunis, tuleb tehingult arvestada käibemaks.
Ühendusesisese käibe tekkimise ja kauba soetamise aeg erineb KMS § 11 lõikes 1 sätestatud kriteeriumitest. Nii ühendusesisese käibe kui kauba ühendusesisese soetamise puhul loetakse käive tekkinuks kauba lähetamisele või kättesaadavaks tegemisele järgneva kuu 15. kuupäeval või arve väljastamise kuupäeval, kui see on varasem eelnimetatud 15. kuupäevast (KMS § 11 lg 2). Raha saamist ei loeta käibe tekkimise ajaks juhul, kui on tegemist kauba ühendusesisese käibega või kauba ühendusesisese soetamisega.
Kauba ühendusesisese käibe aruanne esitatakse kvartalile järgneva kuu 20. kuupäevaks.
Kui Eesti ettevõtja on müünud kaupa Saksamaale käibemaksukohustuslasele ja kaup lähetati teele augustis, tuleb müük deklareerida septembri eest esitatavas käibedeklaratsioonis. Kui arve kauba eest esitati varem - näiteks juulis, ja kaup lähetati teele augustis, on käibe toimumise aeg juuli ja deklareerida tuleb juulikuu käibedeklaratsioonis. Mõlemal juhul tuleb kauba müüki deklareerida ühendusesiseses kauba käibe aruandes, mis esitatakse maksuhaldurile 20. oktoobriks.
Kauba importimisel KMS § 6 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud juhtudel on importimise ajaks päev, mil kaup vabastatakse ühenduse tolliseadustiku tähenduses, KMS § 6 lõike 1 punktis 3 nimetatud juhtudel tollivõla tekkimise päev ja KMS § 6 lõikes 4 nimetatud juhul päev, mil kaup toimetati Eestisse.
Sellise korduskasutuspakendi, millele on pakendiseaduse alusel määratud tagatisraha ja mis ei ole arvatud kauba maksustatava väärtuse hulka ning mis on maksukohustuslasest tootjale kalendriaasta jooksul tagastamata, käive loetakse tekkinuks 31. detsembril. Käibe suurus võrdub kalendriaasta jooksul tagastamata korduskasutuspakendite tagatisraha summaga.
Seega tekib käive 31.detsembril üksnes sellise tagastamata korduskasutuspakendi puhul, mille väärtust ei ole varem tootja poolt arvatud kauba maksustatava väärtuse hulka ehk mida ei võõrandatud koos kaubaga (vt ka KMS § 12 lg 11).
KMS §-s 44 on sätestatud füüsilisest isikust ettevõtja käibemaksuga maksustamise erikord, mille kohaselt on füüsilisest isikust ettevõtjal võimalus lähtuda käibe arvestamisel kassapõhisest printsiibist, võttes käibe tekkimise ajana, välja arvatud kauba ühendusesisese käibe tekkimise või teenuse saamise ajana, päeva kui tehti KMS § 11 lõike 1 punktis 2 või 3 nimetatud toiming.
Oma valikust (rakendada erikorda) peab füüsilisest isikust ettevõtja kirjalikult teavitama maksuhaldurit enda registreerimisel maksukohustuslasena või valiku rakendamisele eelneval maksustamisperioodil või varem ja märkima kirjalikus teatises maksustamisperioodid, millest alates hakkab valikut rakendama.
Kui valikut rakendav füüsilisest isikust ettevõtja võõrandab kauba tasuta, on käibe tekkimise ajaks päev, mil kaup ostjale lähetatakse või kättesaadavaks tehakse.
KMS § 45 sätestab enne 01.05.2004 sõlmitud lepingu alusel toimuva käibe maksustamise. Nimetatud sätte alusel kohaldatakse 01.05.2004 kehtima hakanud käibemaksuseadust ka enne selle jõustumist sõlmitud lepingu alusel toimuva käibe maksustamisel, kui käive on tekkinud pärast 01.05.2004.
Juhul, kui tehingu käive oli tekkinud lähtudes enne 01.05.2004 kehtinud käibemaksuseadusest (näiteks arve esitamisel), siis vaatamata sellele, et teenus osutati või kaup tehti kättesaadavaks või raha laekus pärast 01.05.2004, tuli käivet deklareerida varasema seaduse sätete alusel.
Veel selles kategoorias: « Kauba käibe tekkimise koht (uuendatud 01.01.2009) Teenuse käibe tekkimise koht ja maksustamine (uuendatud jaanuar 2009) »