Käina Vallavalitsus (kustutatud) - Hanked
Hiiu mnt 28, Käina alevik
92101 Käina vald
Reg. Nr. 75011211
Ettevõttest/asutusest
Väljaandja: Käina Vallavalitsus
Redaktsiooni jõustumise kp: 20.01.2013
Avaldamismärge: RT IV, 17.01.2013, 65
Käina valla hankekord
Vastu võetud 09.01.2013 nr 1
Määrus kehtestatakse riigihangete seaduse § 13 1alusel.
(1) Määrus reguleerib Käina Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ja vallavalitsuse hallatavate asutuste (edaspidi allasutus) poolt korraldatavate riigihangete, sh lihthangete, lihtsustatud korras tellitavate teenuste hangete ja alla lihthanke piirmäära jäävate hangete planeerimist, korraldamist ning hankelepingute (edaspidi leping) sõlmimist.
(2) Asjade ostmisel, teenuste ja ehitustööde tellimisel, ideekonkursside korraldamisel ning ehitustööde ja teenuste kontsessioonide andmisel tuleb, sõltumata lepingu maksumusest, järgida riigihangete seaduses (edaspidi RHS) sätestatud riigihanke korraldamise üldpõhimõtteid.
(3) Vallavalitsuse või allasutuse nimel riigihanke korraldamise õigus on eelarves kinnitatud mahus riigihanke eest vastutaval isikul, kelleks on alaeelarve kasutaja, allasutuse juht või vallavanem. Hankelepingu sõlmimise õigus on allasutuse juhil või vallavanemal.
(4) Riigihangete, mille kulusid ei ole eelarves ette nähtud, korraldamise otsustab ja vastutava isiku nimetab vallavalitsus, arvestades Käina Vallavolikogu poolt kehtestatud nõudeid.
(5) Riigihanke eest vastutav isik on üldjuhul ka lepingu täitmise eest vastutav.
(6) Vallavalitsus võib volitada hankeplaani kantud hanget korraldama vastutava isiku asemel abivallavanema või vastavat teenust osutava spetsialisti (volitatud isik).
(1) Riigihangete kavandamiseks koostatakse igaks aastaks hankeplaan.
(2) Hankeplaani kantakse aastasse planeeritavad riigihanked eeldatava maksumusega alates 10000 eurost (ilma käibemaksuta) ning planeeritavad ideekonkursid, ehitustööde ja teenuste kontsessiooni andmiseks korraldatavad riigihanked.
(3) Hankeplaani võib kanda lisaks lõikes 2 toodutele riigihankeid, mille eeldatav maksumus jääb alla 10000 euro.
(4) Hankeplaani koostab abivallavanem. Hankeplaani koostamiseks esitavad alaeelarve kasutajad ja allasutuste juhid hiljemalt iga aasta 1. detsembriks abivallavanemale järgmisel kalendriaastal planeeritavate hangete kohta järgneva informatsiooni:
1) planeeritava riigihanke objekt;
2) riigihanke korraldamise eeldatav aeg kvartali täpsusega;
3) lepingu täitmise eeldatav aeg aasta täpsusega;
4) riigihanke korraldamise eest vastutav isik;
5) lepingu eeldatav maksumus ja hankemenetluse liik.
(5) Vallavalitsus kinnitab hankeplaani korraldusega hiljemalt 1.veebruariks.
(6) Hankeplaan peab sisaldama selle paragrahvi lõike 4 punktides 1 - 4 nimetatud informatsiooni.
(7) Hankeplaani muudetakse eelarveaasta jooksul vastavalt vajadusele. Abivallavanem teeb alaeelarvete kasutajatelt või allasutuste juhtidelt saadud informatsiooni alusel vallavalitsusele ettepaneku hankeplaani muutmiseks.
(8) Erakorralisi riigihankeid teostatakse plaaniväliselt vastavalt vajadusele.
§ 3. Alla RHS § 15 lõikes 3 nimetatud piirmäära jäävate riigihangete korraldamine ja RHS §-s 19 nimetatud lihtsustatud korras teenuste tellimine
(1) Alla 3000 eurot (koos käibemaksuga) maksva riigihanke korral võib kasutada otseostu, kohaldades RHS
§-s 3 sätestatud üldpõhimõtteid selliselt, et riigihanke korraldamisel kaasneks vallavalitsusele või allasutustele
võimalikult väike halduskoormus, sh aja-, raha- ja tööjõukulu.
(2) Alla RHS § 15 lõikes 3 toodud lihthanke piirmäära jääva riigihanke läbiviimisel või RHS §-s 19 nimetatud lihtsustatud korras teenuste tellimisel tagatakse RHS § 3 sätestatud üldpõhimõtetest kinnipidamine, sealhulgas peab riigihanke eesmärgi saavutama mõistliku hinnaga, tagades konkurentsi korral erinevate pakkumuste võrdlemise teel parima võimaliku hinna ja kvaliteedi suhte. Riigihanke protsess dokumenteeritakse säilitades vähemalt pakkumusi ja dokumente konkreetse pakkumuse valiku põhjendusega või põhjendusega, miks pakkumusi ei võetud.
(3) Lepingu kirjalik vorm on kohustuslik riigihankele maksumusega alates 6000 eurost (koos käibemaksuga).
§ 4. Hankekomisjon
(1) Hankekomisjoni (edaspidi komisjon) koosseis kinnitatakse esimese koosoleku protokollis vähemalt kolmeliikmelisena ning kooseisu kuuluvad vallavanem (esimees), abivallavanem ja riigihanke eest vastutav isik, kes võivad vajadusel volitada komisjoni liikmeks endale asendaja. Samuti võib kinnitada komisjoni liikmeks vastavat valdkonda tundvaid teisi isikuid.
(2) Komisjon kinnitab hankedokumendid, avab pakkumused, kontrollib pakkujate kvalifikatsiooni ja kvalifitseeritud pakkujate poolt esitatud pakkumuste vastavust hankedokumentides esitatud tingimustele, tunnistab pakkumused osaliselt või täielikult vastavaks või lükkab tagasi, võrdleb ja hindab vastuvõetud pakkumusi ning selgitab välja eduka pakkumuse. Vajadusel võib komisjon anda ja nõuda hankemenetlust puudutavaid selgitusi, hinnata alternatiivseid lahendusi, muuta tööde mahtu, tunnistada hankemenetluse kehtetuks või pidada pakkujatega dialoogi või läbirääkimisi vastavalt hankedokumentides sätestatule.
(3) Riigihanke maksumusega kuni 6000 eurot (koos käibemaksuga) pakkumuse edukaks tunnistamise otsustab komisjon.
(4) Riigihanke maksumusega alates 6000 eurost (koos käibemaksuga) pakkumuse edukaks tunnistamiseks teeb komisjon vallavalitsusele ettepaneku ning vallavalitsus annab välja korralduse pakkumuse edukas tunnistamise kohta.
(5) Komisjonil on õigus oma töösse kaasata spetsialiste ja teisi isikuid.
(6) Komisjon võib teha otsuse ka koosolekut kokku kutsumata, kui üle poole komisjoni liikmetest, sh esimees, on oma seisukoha esitanud elektrooniliselt ning keegi ei nõua koosoleku kokkukutsumist.
(7) Komisjoni koosoleku protokolli koostab abivallavanem või tema asendaja komisjonis, protokollile kirjutavad alla kõik koosolekul osalenud komisjoni liikmed. Protokoll registreeritakse ja säilitatakse vallavalitsuse elektroonilises dokumendiregistris ning arhiivis.
§ 5. Avaldatav teave
Käina valla veebilehel www.kaina.hiiumaa.ee avaldatakse teave kõigi vallavalitsuse ja allasutuste poolt korraldatavate riigihangete kohta, mille lepingu eeldatav maksumus asjade ostmisel või teenuste tellimisel ületab Käina vallavolikogu poolt kehtestatud kuulutuse avaldamise nõude.
Helen Härmson
Hanke staatus
Kõik hanked Käimasolevad Tühistatud viimase 21 päeva jooksul Lõppenud viimase 21 päeva jooksul Otsustatud viimase 21 päeva jooksul.


text:
Mõisaküla Hoolekandekeskusesse hooldamisele võtmise kord – Riigi Teataja
Mõisaküla Hoolekandekeskusesse hooldamisele võtmise kord
Mõisaküla Hoolekandekeskusesse hooldamisele võtmise kord - sisukord
2 HOOLKANDEKESKUSESSE VASTUVÕTMINE
§ 2 Hoolekandekeskusesse vastuvõtmise taotlemine
§ 3 Hoolekandekeskusesse paigutamine
§ 4 Hoolekandekeskusest lahkumine ja väljaarvamine
3 HOOLDUSKULUDE TASUMINE
§ 5 Hoolduskulude eest tasumine
§ 7 Rakendussätted ja määruse jõustumine
RT IV, 17.11.2012, 30
Vastu võetud 25.10.2012 nr 26
Määruse kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 6 lõigete 1 ja 2 ning Mõisaküla Hoolekandekeskuse põhimääruse § 9 lõike 3 alusel.
(1) Käesolev kord reguleerib hooldust vajava isiku Mõisaküla Hoolekandekeskusesse (edaspidi hoolekandekeskus) ööpäevasele hooldamisele vastuvõtmist, sealt lahkumist ning hoolduskulude tasumist.
(2) Hoolekandekeskusesse võetakse eelisjärjekorras Mõisaküla linna rahvastikuregistris olevaid ja Mõisaküla linnas alaliselt elavaid vanureid ja puudega inimesi, kes vajavad ööpäevaringset abi ja järelevalvet.
(3) Vabade kohtade olemasolul võetakse hoolekandekeskusesse hooldusele hooldust vajavaid isikuid ka teistest omavalitsustest.
(4) Hoolekandekeskuse kohamaks kinnitatakse Mõisaküla Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) poolt vähemalt üks kuu enne eelarvesaasta algust.
(5) Üldjuhul võetakse hoolekandekeskusesse hooldust vajavaid isikuid vastu linnavalitsuse korralduse alusel. Vabade kohtade olemasolul võib hoolekandekeskuse juhataja võtta väljastpoolt Mõisaküla linna tuleva isiku hooldusele enne linnavalitsuse korralduse vastuvõtmist, kui on eelnevalt kokkulepitud hoolduskulude tasumine.
2. peatükk HOOLKANDEKESKUSESSE VASTUVÕTMINE
§ 2. Hoolekandekeskusesse vastuvõtmise taotlemine
(1) Hoolekandekeskusesse vastuvõtmist võivad taotleda nii hooldust vajav isik kui ka tema pereliikmed, eestkostja või muu isik (edaspidi taotleja).
(2) Taotleja esitab linnavalitsusele kirjaliku avalduse.
(3) Avaldusele lisatakse alljärgnevad dokumendid:
2) arsti tõend hooldamist vajava isiku tervisliku seisundi kohta;
3) kohaliku omavalitsuse garantiikiri, kui omavalitsus osaleb hoolduskulude tasumisel.
(4) Teistest omavalitsusüksustest taotlejad esitavad avalduse ja nõutavad dokumendid hoolekandekeskuse juhatajale, kes edastab avalduse ja hoolduskulude tasumise garantiikirja linnavalitsusele.
(5) Linna elanik, kellel puuduvad seadusjärgsed ülalpidajad või kui seadusjärgsed ülalpidajad on olemas, kuid on maksujõuetud, võib taotleda hoolduskulude katmisel linna osalust vastavalt Mõisaküla Linnavolikogu poolt kehtestatud korrale. Sel juhul tuleb esitada lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud dokumentidele lisaks:
1) tõend igakuise riigi poolt makstava sissetuleku suuruse kohta;
2) koopia Arstliku Ekspertiisi Komisjoni otsusest (olemasolul);
3) geriaatrilise seisundi hindamise kokkuvõte või rehabilitatsiooniplaan (olemasolul);
4) vajadusel täiendavad andmeid.
(6) Linnavalitsuse sotsiaaltööspetsialistil on linna elaniku hooldusvajaduse väljaselgitamiseks õigus külastada hooldust vajava isiku kodu, küsitleda isikuga kooskõlastatult tema lähedasi ning kontrollida isiku ja tema ülalpidamiskohustusega perekonnaliikmete majanduslikku olukorda ja teha päringuid elatusvahendite hindamiseks.
§ 3. Hoolekandekeskusesse paigutamine
(1) Linna registris oleva omasteta isiku hoolekandekeskusesse paigutamise otsustab linnavalitsus hiljemalt kahe nädala jooksul vastava avalduse ja dokumentide laekumisest.
(2) Hoolekandekeskusesse paigutamisest on õigus keelduda, kui:
1) seadus- või lepingujärgsed ülalpidajad põhjendamatult ei nõustu osalema hoolduskulude katmisel;
2) isik on vaimuhaige, alkohoolik või narkomaan, põeb ohtlikku nakkushaigust, on endale või teistele ohtlik.
3) isik vajab igapäevast hooldushaigla teenust (tilgutit, süstimist, sondiga toitmist jmt)
4) hoolekandekeskuses ei ole vabu kohti;
5) isiku toimetulek tagatakse teiste sotsiaalteenustega.
§ 4. Hoolekandekeskusest lahkumine ja väljaarvamine
(1) Hooldust vajavale isikule lõpetatakse hooldusteenuse osutamine:
1) isikliku, seadusjärgse- ülalpidaja või eestkostja avalduse alusel;
2) hooldatav vajab paigutamist kinnipidamisasutusse või erihooldekodusse;
3) hooldatav või hoolduskulude tasuja ei täida lepingujärgseid kohustus.
(2) Kui hooldust vajav isik lahkub hoolekandekeskusest ajutiselt (sugulaste juurde), võimaldatakse talle hoolduskoha säilimine hoolduskulude tasumisel, millest on maha arvestatud toiduraha äraoldud päevade eest.
(3) Isik arvatakse hoolekandekeskusest välja tema surma korral.
3. peatükk HOOLDUSKULUDE TASUMINE
§ 5. Hoolduskulude eest tasumine
(1) Hooldust vajava isiku või tema seadusjärgse ülalpidaja või eeskostja või tema elukohajärgse omavalitsuse ja hoolekandekeskuse juhataja vahel sõlmitakse vormikohane hooldusleping, milles sätestatakse hoolduskulu, hoolekandekeskuse ning hoolealuse õigused ja kohustused.
(2) Hoolekandekeskusesse elama asumisel võtab hooldust vajav isik või isiku hooldusele võtmise taotleja endale kohustuse tasuda kas osaliselt või täielikult (vastavalt sõlmitud lepingule) hooldust vajava isiku ülalpidamiskulud hoolekandekeskuses.
(3) Kui hooldustvajava isiku ning seadusjärgsete ülalpidajate sissetulekust ei piisa, tasub puuduva osa hooldustvajava isiku elukohajärgne kohalik omavalitsus.
(4) Ülalpidamiskuludest puudujääva osa katmiseks võib sõlmida lepingu hoolealuse vara arvelt või tasuvad selle seadus- või lepingujärgsed ülalpidajad.
(5) Hooldusalusel isikul on õigus oma vabal tahtel teha hoolduskulude katmiseks oma isikliku kinnisvara kohta notariaalne kinkeleping Mõisaküla linna kasuks.
(6) Hoolduskulude maksmiseks lepingu sõlminud isik (hooldust vajav isik ise, seadusjärgsed ülalpidajad, isiku elukohajärgne omavalitsus) tasub hoolduskulude eest vastavalt linnavalitsuse poolt esitatud arvele.
Kinnitada hoolekandekeskusesse hooldamisele võtmise avalduse (lisa 1) ja hoolduslepingu vormid (lisa 2).
§ 7. Rakendussätted ja määruse jõustumine
(1) Tunnistada kehtetuks Mõisaküla Linnavalitsuse 15. aprilli 2002. a määrus nr 12 „Mõisaküla Hoolekandekeskusesse ööpäevasele hooldamisele võtmise alused ja kord“.
Lisa Leping

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 7
§ 6
§ 9
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 7


Viimsi valla sotsiaalteenuste osutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Viimsi valla sotsiaalteenuste osutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Teenusele õigustatud isik
§ 5 Sotsiaalteenuste määramine
§ 6 Sotsiaalteenuste eest tasumine
§ 20 Muu vajaduspõhine sotsiaalteenus
§ 22 Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
RT IV, 29.12.2018, 22
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5, sotsiaalhoolekande seaduse § 5 ja § 14 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Viimsi valla sotsiaalteenuste (edaspidi teenus) taotlemise, määramise ja osutamise tingimused ning kord (edaspidi kord).
§ 2. Teenusele õigustatud isik
(1) Teenuseid on õigustatud taotlema teenust vajav isik, kes on rahvastikuregistri andmetel Viimsi valla elanik.
(2) Põhjendatud juhtudel võib kooskõlastatult teenust vajava isiku rahvastikuregistrisse kantud elukoha järgse kohaliku omavalitsuse üksusega osutada sotsiaalhoolekandelist abi isikule, kelle rahvastikuregistri järgne elukoht ei ole Viimsi vallas.
(1) Teenuse saamiseks esitab teenust vajav isik (edaspidi taotleja) Viimsi Vallavalitsuse sotsiaal- ja tervishoiuosakonnale (edaspidi osakond) allkirjastatud taotluse, milles on märgitud taotleja andmed ja teenuse taotlemise põhjus.
(2) Taotlust menetleval teenistujal on õigus ja kohustus hinnata taotleja toimetulekut igapäevases keskkonnas ja vajadusel nõuda taotlejalt teenuse määramiseks täiendavaid andmeid või dokumente taotluse vastuvõtmisel või kümne tööpäeva jooksul pärast taotluse vastuvõtmist.
(3) Teenuse taotleja vastutab esitatud andmete ja dokumentide õigsuse eest. Valeandmete esitamise korral teenuse taotluse menetlemine ja teenuse osutamine lõpetatakse. Vallavalitsusel on õigusteenuse kulud seaduses sätestatud korras tagasi nõuda.
(4) Otsuse teenuse määramise või määramata jätmise kohta teeb osakond kümne tööpäeva jooksul alates teenuse taotlemiseks vajaliku viimase dokumendi esitamise tähtpäevast.
(1) Taotlust menetlev teenistuja hindab abivajaja toimetulekut ja ühiskonnaelus osalemist mõjutavaid asjaolusid, sealhulgas isiku personaalse tegevusvõimega ning füüsilise ja sotsiaalse elukeskkonnaga seonduvaid asjaolusid.
(2) Teenuse määramisel arvestatakse taotleja abivajadust, teenuse maksumust ning teenust saava isiku ja tema perekonna majanduslikku olukorda.
§ 5. Sotsiaalteenuste määramine
(1) Teenuse määramise otsustab osakond hiljemalt kümne tööpäeva jooksul taotluse vastuvõtmisest või teenuse taotlemiseks vajaliku viimase dokumendi saamise päevast.
(3) Osakonna kaalutlusotsuse alusel on õigus erandkorras määrata teenus korras reguleerimata juhtudel.
(4) Teenuse määramisel kinnitatakse teenuse saamise maht, periood ning toimingud, mida teenus sisaldab.
(5) Osakond korraldab teenuste osutamise koostöös eraõigusliku juriidilise või füüsilise isikuga või teise kohaliku omavalitsuse üksuse ametiasutusega, määrates teenuse tegevused, mahu ja rahastamise.
(6) Teenuse osutamise otsuse alusel sõlmitakse vastava teenuse osutajaga vajadusel leping.
§ 6. Sotsiaalteenuste eest tasumine
Sotsiaalteenuste määramisel võib osakond kehtestada määratud teenuse taotlejale omaosaluse, mille suurus sõltub sotsiaalteenuse mahust, teenuse maksumusest ning teenust saava isiku ja tema perekonna majanduslikust olukorrast.
(4) Koduteenuse on eelkõige:
(5) Koduteenust osutatakse igale teenuse vajajale koostatud personaalse hoolduskava alusel.
(1) Tugiisikuteenuse üldeesmärk on iseseisva toimetuleku toetamine olukordades, kus isik vajab sotsiaalsete, majanduslike, psühholoogiliste või tervislike probleemide tõttu oma kohustuste täitmisel ja õiguste teostamisel olulisel määral kõrvalabi. Kõrvalabi seisneb juhendamises, motiveerimises ning isiku suurema omavastutuse võime arendamises.
(2) Last kasvatavale isikule tugiisikuteenuse osutamise eesmärk on lapse hooldamise ning turvalise ja toetava kasvukeskkonna tagamine.
(4) Hooldust teostab osakonna otsusega määratud isik. Hooldus seatakse ja hooldaja määratakse hooldatava ja hooldaja nõusolekul.
(2) Isiklikuks abistajaks ei määrata teenuse saaja seadusjärgse ülalpidamiskohustus esimese ja teise astme ülenejat või alanejat sugulast ning isikut, kes elab alaliselt või püsivalt samas eluruumis teenuse saajaga.
(2) Teenust osutatakse nii alalise elukoha kasutamise võimaluseta isikutele kui ka vältimatu abi raames ööbimiskohta vajavatele isikutele.
(2) Käesoleva korra sätete alusel osutatakse teenust puudega lastele. Raske või sügava puudega lapse puhul hindab osakond lapsehoiuteenuse vajadust individuaalselt.
§ 20. Muu vajaduspõhine sotsiaalteenus
1) päevahoid;
2) intervallhoid;
3) erialaspetsialisti nõustamisteenus;
5) tugirühmad, tugiprogrammid ja koolitused;
8) viipekeele teenus;
9) häirenupu teenus;
10) muud vajalikud teenused.
§ 22. Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
Viimsi Vallavolikogu 04. veebruari 2016. a määrus nr 6 „Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ning hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord“;
Viimsi Vallavolikogu 29. märtsi 2016. a määrus nr 14 „Koduteenuste osutamise tingimused ja kord“.


subjektiivset külge ja isikut iseloomustavate tunnuste alternatiivsus
Nii KarS §-s 389^1 kui ka §-s 389^2 ette nähtud kuriteokoosseis näeb ette nõude, et valeandmeid esitatakse maksu- või kinnipidamiskohustuse vähendamise või tagastusnõude suurendamise või tekitamise eesmärgil ja just sel eesmärgil valeandmete esitamise tagajärjel jääb maksudena laekumata, tagastatakse, tasaarvestatakse või hüvitatakse alusetult suurele kahjule vastav summa. Seejuures on seadusandja tahte kohaselt kehtivas õiguses olukord selline, et juhul, kui isik on põhjustanud vähemalt suurele kahjule vastava maksusumma laekumata jäämise teadva valeandmete esitamisega tagastusnõude suurendamise või tekitamise eesmärgil, tuleb tema käitumine selles osas kvalifitseerida maksukelmusena suures ulatuses (KarS § 389^2).
Tsiviilhagi suhtes tehtud otsustuse põhistamatuse korral tuleb ka kriminaalasjas tehtud kohtuotsus tsiviilhagi lahendamist puudutavas osas TsMS § 692 lg 1 p 2 ja § 669 lg 1 p 5 alusel tühistada. Olukorras, kus isiku karistamise aluseks olevat seadust on pärast ringkonnakohtu otsuse tegemist muudetud, millest tulenevalt on isiku teo jätkuva karistatavuse kontrollimiseks vaja tuvastada faktilisi asjaolusid, mis apellatsioonimenetluse ajal kehtinud seaduse redaktsiooni kohaselt õiguslikku tähendust ei omanud, tuleb kriminaalasi süüdistatavate käitumise jätkuva karistatavuse kontrollimiseks saata uueks arutamiseks kohtule, kelle pädevuses on faktiliste asjaolude tuvastamine.
Kriminaalasjas tehtavas kohtuotsuses maksu- või vastutusotsuse sisule esitatavate põhinõuete järgimise kohustus (RKÜKo 3-1-1-120-03) tähendab, et kohtuotsusest peab selguma, kuidas on kuriteo tagajärjel laekumata jäänud maksusumma määratud. Samuti tuleb kohtuotsuses põhjendada maksukohustuslase esitatud tõendite täielikku või osalist arvestamata jätmist maksusumma määramisel. Maksukuriteo asja lahendaval kohtul on õigus anda kriminaalasjas kogutud tõenditele hinnang, mis erineb halduskohtu poolt samadele tõenditele halduskohtumenetluses antud hinnangust, kuid kriminaalasja lahendav kohus ei või kuriteo koosseisulistele tunnustele vastavate asjaolude kohta tehtud halduskohtu järeldused põhjendusteta tähelepanuta jätta, vaid peab konkreetselt põhjendama, miks ta halduskohtu otsuse järeldustega ei nõustu.
Kriminaalmenetluse seadustiku sätted, mis näevad ette võimaluse nõuda kuriteoga tekitatud kahju hüvitamist kriminaalmenetluse raames, loovad kannatanule üksnes menetlusliku võimaluse esitada oma nõue kriminaalmenetluses, ent ei ole käsitatavad kahju hüvitamise materiaalõigusliku alusena, millest lähtudes saaks otsustada kahjunõude põhjendatuse üle. Kuriteoga tekitatud kahju hüvitamise hagi ei ole materiaalõiguslikult iseseisev nõue. Isiku mingi teo lugemine kuriteoks on üksnes karistusõiguslik hinnang teole, mitte uus iseseisev tegu, millest tekiks eraldiseisev tsiviilõiguslik nõue. Tsiviilõiguslikult ei mõjuta kriminaalasjas tehtud otsus seega tsiviilkohtumenetluses nõudele antavat kvalifikatsiooni. Tsiviilõiguslik vastutus saab jätkuvalt põhineda esmajoones lepingu rikkumisel või deliktil (RKTKo 3-2-1-41-05, p 19).
Olukorras, kus leiab tuvastamist, et maksukohustuslase poolt esitatud müügiarvetel kauba müüjana näidatud isik ei ole kauba tegelik müüja, ei ole süüdistusel kohustust tõendada, kellelt kütus tegelikult osteti ja kas see tegelik müüja oli käibemaksukohustuslane ning ka ta arvestas müügitehingutelt käibemaksu või mitte. Olukorras, kus leiab tuvastamist, et maksukohustuslase poolt esitatud müügiarvetel kauba müüjana näidatud isik ei ole kauba tegelik müüja, ei ole süüdistusel kohustust tõendada, kellelt kütus tegelikult osteti ja kas see tegelik müüja oli käibemaksukohustuslane ning ka ta arvestas müügitehingutelt käibemaksu või mitte.
Juhtudel, mil teo kriminaalkorras karistatavus sõltub hinnangust mingile haldusõiguslikule või mis tahes muule õigussuhtele, antakse ka see hinnang kriminaalmenetluse raames ja kriminaalmenetluse reeglite kohaselt (RKÜKo 3-1-1-120-03). Osutatud põhimõte kehtib ka juhul, kui teo kriminaalkorras karistatavus sõltub hinnangust sellisele maksuõigussuhtele, kus maksumaksjaks ei ole mitte maksukuriteos süüdistatav, vaid teine isik (nt süüdistatava poolt esindatav äriühing), kes ise pole kriminaalmenetluses menetlusosaline ja kelle suhtes pole maksukohustust siduvalt kindlaks määratud. Maksukuriteo toimepanija karistusõiguslik vastutus teise isiku (maksumaksja) maksukohustust puudutava kuriteo eest ei ole menetluslikult sõltuv sellest, kas riik nõuab maksumaksjalt kuriteo tagajärjel tekkinud maksuvõla tasumist ja teeb selleks maksuotsuse või mitte. Maksuotsuse tegemata jätmine ei välista selle äriühingu maksukohustuse rikkumise eest vastutavate isikute karistamist. Isik on võimalik tunnistada maksukuriteos süüdi ka siis, kui kuriteoga seotud maksukohustus on lõppenud (RKÜKo 3-1-1-120-03). Kriminaalasja lahendava kohtu pädevus tuvastada teatud maksuõigussuhte olemasolu või puudumine kui maksukuriteo koosseisutunnusele vastav faktiline asjaolu ei sõltu sellest, kas kohtu alla mitte antud maksumaksja suhtes on maksukohustus kindlaks määratud või mitte. Seejuures saab maksukohustuse olemasolu ja suuruse kriminaalmenetluses tuvastada nii juhul, mil see on lõppenud (nt maksumaksja on likvideeritud), aga ka siis, kui maksukohustus on veel alles, kuid seda pole mingil põhjusel (nt maksumaksja ilmse maksevõimetuse tõttu) maksumaksja suhtes maksuotsusega kindlaks määratud. Tunnistamaks isikut süüdi kuriteos, mille koosseisulisele tunnusele vastav asjaolu on võõra maksukohustuse suurus, pole nõutav, et see asjaolu oleks tuvastatud maksumaksja jaoks siduval viisil. Seetõttu on kriminaalmenetluses võimalik kuriteo koosseisulise asjaoluna tuvastada igasugune eksisteeriv või eksisteerinud maksukohustus sõltumata sellest, kas maksumaksja on kriminaalmenetluses kohtumenetluse pool või kas tema suhtes on maksukohustuse suurus jõustunud haldusakti või kohtuotsusega kindlaks määratud. Tulenevalt MKS § 41 lg-st 3 on kehtivas õiguses maksukuriteos süüdimõistetud isiku maksuõiguslik vastutus kuriteo tagajärjel tekkinud võõra maksuvõla eest mitteaktsessoorne, s.t ei lõpe maksukohustuse lõppemisega (RKHKo 3-3-1-11-07, p 14). Maksumenetluslik vastutusotsuse tegemise keeld ei tähenda kriminaalmenetluslikku takistust kontrollida, kas isiku käitumises on kuriteo tunnused.
Tsiviilhagi lahendamisel tuleb kriminaalmenetluses juhinduda tsiviilmenetluse regulatsioonist, kui see ei ole vastuolus kriminaalmenetluse üldiste põhimõtetega (RKKKo 3-1-1-126-03, p 10; RKKKo 3-1-1-34-05, p 33). MKS §-d 41 ja 168 on kohaldatavad üksnes pärast 1. juulit 2002 toime pandud tegude tagajärjel tekkinud maksuvõla suhtes. Enne 1. juulit 2002 kehtinud maksukorralduse seadus ei sätestanud õigust nõuda osaühingu juhatuse liikmelt äriühingu maksuvõla tasumist (RKHKo 3-3-1-41-05, p 11). Kahju hüvitamisel ja vastutusel võõra maksuvõla eest on põhimõtteliselt erinevad alused (RKHKo 3-3-1-41-05, p 12). Ka kriminaalasja lahendav kohus peab tulenevalt TsMS § 436 lg-st 1, § 438 lg-st 1 ja § 442 lg-st 8 tsiviilhagi lahendamisel mis tahes nõude rahuldamisel otsuses ära näitama õigusnormid, mis moodustavad nõude rahuldamise materiaalõigusliku aluse. Selle nõude rikkumise korral on kohtuotsus tsiviilhagi lahendamist puudutavas osas õiguslikult põhistamata, mis toob kaasa kohtuotsuse osalise tühistamise. Kriminaalmenetluse seadustiku sätted, mis näevad ette võimaluse nõuda kuriteoga tekitatud kahju hüvitamist kriminaalmenetluse raames, loovad kannatanule üksnes menetlusliku võimaluse esitada oma nõue kriminaalmenetluses, ent ei ole käsitatavad kahju hüvitamise materiaalõigusliku alusena, millest lähtudes saaks otsustada kahjunõude põhjendatuse üle. Tsiviilhagi suhtes tehtud otsustuse põhistamatuse korral tuleb ka kriminaalasjas tehtud kohtuotsus tsiviilhagi lahendamist puudutavas osas TsMS § 692 lg 1 p 2 ja § 669 lg 1 p 5 alusel tühistada.
Tulenevalt KarS § 5 lg-test 1 ja 2 on isiku süüditunnistamine ja karistamine võimalik üksnes juhul, kui tema poolt toime pandud tegu on olnud jätkuvalt karistatav igal ajahetkel arvates teo toimepanemisest kuni kohtuotsuse jõustumiseni. Selle kontrollimine, kas isikule esitatud süüdistuses kirjeldatud tegu on karistatav ka pärast teo toimepanemist jõustunud karistusseaduse järgi, ei eelda vältimatult seda, et uus kvalifikatsioon ja kõik sellele vastavad asjaolud peaksid kajastuma isikule esitatud süüdistuses (RKKKo 3-1-1-83-05). Karistusseadustiku § 5 lg 2 kohaldamisel tuleb kõigi astmete kohtutel lähtuda õiguslikust olukorrast, mis kehtib kohtuotsuse tegemise ajal (RKKKo 3-1-1-83-05). Süüdistataval peab olema tõhus võimalus esitada vastuväiteid nii sellele, et süüdistuses kirjeldatud tegu oli kuriteona karistatav toimepanemise ajal, kui ka sellele, et tegu on olnud jätkuvalt karistatav igal ajahetkel arvates teo toimepanemisest kuni kohtuotsuse tegemiseni (RKKKm 3-1-1-139-05, p 25). Olukorras, kus isiku karistamise aluseks olevat seadust on pärast ringkonnakohtu otsuse tegemist muudetud, millest tulenevalt on isiku teo jätkuva karistatavuse kontrollimiseks vaja tuvastada faktilisi asjaolusid, mis apellatsioonimenetluse ajal kehtinud seaduse redaktsiooni kohaselt õiguslikku tähendust ei omanud, tuleb kriminaalasi süüdistatavate käitumise jätkuva karistatavuse kontrollimiseks saata uueks arutamiseks kohtule, kelle pädevuses on faktiliste asjaolude tuvastamine.


text:
Riigikohus andis postiljonidest FIE-de vaidluses õiguse Eesti Postile - Raamatupidaja
Riigikohus andis postiljonidest FIE-de vaidluses õiguse Eesti Postile
10. detsember 2009 16:11
Riigikohus tegi eile, 09. detsembril otsuse Maksu- ja Tolliameti (MTA) ning AS Eesti Post vahel alates 2007. aastast peetud maksuvaidluses.
Maksuhaldur püüdis vaidlusega saada selgust küsimuses, kas, millistel tingimustel ja kuidas saab maksustada töötajat, kes on vormistatud FIE-ks ja kes maksuhalduri arvates on hoopis töötaja, mitte ettevõtja. Selle probleemi maksuõiguslik lahendus ei saanud paraku kõigis maksuhalduri arvates olulistes punktides ühest vastust.
Maksu- ja Tolliameti ning AS Eesti Post vahel peetud vaidluse põhiküsimus seisnes selles, kas teatud postiljonidega sõlmitud lepingud olid töö- või käsunduslepingud ehk kas postiljonid olid posti laiali vedades füüsilisest isikust ettevõtjad või AS-i Eesti Post töötajad, selgitas MTA juriidilise osakonna juhataja Villy Lopman.
Maksuhaldur oli seisukohal, et tegemist on töösuhtega ja postiljonid ei ole ettevõtjad. Maksuhaldur leidis, et AS Eesti Post on ekslikult lugenud teatud enda töötajad FIEdeks. Vaidlus puudutas maapiirkondades töötavate postiljonide lepinguid.
AS Eesti Post ei nõustunud maksuhalduriga ning alustas kohtuvaidlust. Tallinna Halduskohus jagas AS-i Eesti Post seisukohta ja tühistas maksuotsuse.
Tallinna Ringkonnakohus aga oli sama meelt maksuhalduriga ning jättis maksuotsuse jõusse. AS Eesti Post esitas seejärel kassatsioonikaebuse Riigikohtusse.
Riigikohus rahuldas AS Eesti Post kassatsioonikaebuse, leides, et maksuhaldur oleks pidanud postiljonid kaasama maksumenetlusse. Maksuhaldur oli maksumenetluses küsitlenud 230 postiljoni 344-st, kuid Riigikohus ei pidanud seda piisavaks kaasamiseks haldusmenetluse mõttes. See rikkumine tõigi kaasa vaidlusaluse maksuotsuse tühistamise. Postiljonide kaasamise probleem ei tõusetunud ei Haldus- ega Ringkonnakohtus.
Riigikohus andis otsuses ka täpsustusi selle kohta, mis muutub ja millega peaks arvestama, kui postiljonide ja AS-i Eesti Post vaheline suhe ümber hinnatakse. Seejuures märkis kohus veel, et maksustamisel tuleb arvestada rakendatava meetme proportsionaalsust ja seda, et teatud juhtudel võib maksuhaldur jätta maksusumma määramata või sisse nõudmata.
Riigikohus nõustus halduskohtuga selles, et majandusliku tõlgendamise põhimõttest lähtuvalt võib maksuhaldur maksumenetluse käigus poolte vahel tehtud tehingutele anda teistsuguse, majanduslikule sisule vastava hinnangu (maksuhaldur oli lugenud postiljonidest FIEd töölepingu aluselt töötavateks töötajateks) ning määrata tasumisele kuuluva maksusumma, lähtudes tehingu majanduslikest tagajärgedest, kuid sellise sekkumise võimalus isikute omavahelistesse tehingutesse on piiratud.
Maksu määramiseks ei piisa aga lepingu ümberkvalifitseerimisest, vaid viidata tuleb maksu määramise õiguslikule alusele, käesoleval juhul kas MKS § 83 lg-le 4 või MKS §-le 84. Mõlema sätte puhul on vaja tuvastada lepingupoolte tahtlus saada maksueelist. Kui AS Eesti Post on sõlminud teeseldud tehingu, aga maksueelist ei saanud, siis puudub õiguslik alus maksu määramiseks.
Loe Riigikohtu lahendit SIIT.
Kinnisvarafirma: maksuamet kimbutab maaklereid 12. detsember 2009 12:02
Kärsna: kohus FIEdele selgust ei toonud 12. detsember 2009 11:02
Nõustaja: Eesti Posti võit ei tähenda veel teiste võitu 12. detsember 2009 11:00
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2009/12/10/riigikohus-andis-postiljonidest-fie-de-vaidluses-oiguse-eesti-postile

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
§ 83
kohus


Kaitseliidu eraldusmärgid – Riigi Teataja
Kaitseliidu eraldusmärgid
RT I 2000, 73, 455
Vastu võetud 15.08.2000 nr 270
Määrus kehtestatakse «Kaitseliidu seaduse» (RT I 1999, 18, 300) paragrahvi 7 lõike 3 alusel.
(1) Kaitseliidu eraldusmärkideks (ametikoha tunnusteks) on kaitseliitlaste tavavormi pagunitel, välivormi kraenurkadel, käelindil ja varrukal asetsevad Kaitseliidu embleemil oleva kotka kujutis ja/või muud käesolevas määruses nimetatud kujundid.
(2) Kaitseliidu eraldusmärkidel kasutatakse Vabariigi Valitsuse 5. oktoobri 1999. a määrusega nr 285 «Kaitseliidu üldlipu ja Kaitseliidu embleemi kirjelduse kinnitamine» (RT I 1999, 76, 711) kinnitatud Kaitseliidu embleemil oleva kotka (edaspidi Kaitseliidu kotkas) kujutist.
§ 2. Kaitseliidu ülema eraldusmärgid
(1) Kaitseliidu ülema pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega ning kolm sümmeetrilist kaheksaharulist ümarike harudega tähte (edaspidi kaheksaharuline täht). Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetseb Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega piki paguni telgjoont 5 mm kaugusel paguni allservast ning sellele järgnevad kolm kaheksaharulist tähte 5 mm vahedega.
(3) Kraenurgal on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel ning sellele järgnevad kolm kaheksaharulist tähte 3 mm vahedega.
(4) Kaheksaharulise tähe läbimõõt on 16 mm, kõrgus 3 mm ja diagonaal 14 mm.
(5) Kaitseliidu kotkas ja kaheksaharulised tähed on valmistatud kulla värvi metallist.
§ 3. Kaitseliidu Peastaabi ülema eraldusmärgid
(1) Kaitseliidu Peastaabi ülema pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega ning kaks kaheksaharulist tähte. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega piki paguni telgjoont 5 mm kaugusel paguni allservast ning kaks kaheksaharulist tähte 5 mm vahedega.
(3) Kraenurgal on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel ning sellele järgnevad kaks kaheksaharulist tähte 3 mm vahedega.
(5) Kaitseliidu kotkas ja tähed on valmistatud kulla värvi metallist.
§ 4. Kaitseliidu maleva pealiku eraldusmärgid
(1) Kaitseliidu maleva pealiku pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega ning üks kaheksaharuline täht. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega piki paguni telgjoont 5 mm kaugusel paguni allservast ning sellele järgneb kaheksaharuline täht 5 mm vahega.
(3) Kraenurgal on Kaitseliidu kotkas koos tammelehisega kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel ning sellele järgneb kaheksaharuline täht 3 mm vahega.
(5) Kaitseliidu kotkas ja kaheksaharuline täht on valmistatud kulla värvi metallist.
§ 5. Kaitseliidu maleva vaneminstruktori eraldusmärgid
(1) Kaitseliidu maleva vaneminstruktori pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on neli kaheksaharulist tähte. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kaheksaharulised tähed piki paguni telgjoont 10 mm kaugusel paguni allservast 5 mm vahedega.
(3) Kraenurgal asetsevad kaheksaharulised tähed kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel 3 mm vahedega.
(5) Kaheksaharulised tähed on valmistatud kulla värvi metallist.
§ 6. Malevkonna pealiku eraldusmärgid
(1) Malevkonna pealiku pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on kolm kaheksaharulist tähte. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kaheksaharulised tähed piki paguni telgjoont, üks paguni keskel ja sellest kummalgi pool veel 5 mm vahedega üks täht.
§ 7. Kompanii pealiku eraldusmärgid
(1) Kompanii pealiku pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on kaks kaheksaharulist tähte. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kaheksaharulised tähed piki paguni telgjoont paguni keskkohast 2,5 mm kaugusel nii, et tähtede vahe on 5 mm.
§ 8. Rühma pealiku eraldusmärgid
(1) Rühma pealiku pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on üks kaheksaharuline harudega täht. Kaheksaharulise tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetseb kaheksaharuline täht piki paguni telgjoont paguni keskel.
(3) Kraenurgal asetseb kaheksaharuline täht kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel.
(5) Kaheksaharuline täht on valmistatud kulla värvi metallist.
§ 9. Rühma pealiku eriüksustes eraldusmärgid
(1) Rühma pealiku eriüksustes pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on neli kuusnurkset tähte, mis on kombineeritud kahest korrapärasest kolmnurgast. Viimased kujutavad endast tähekujuliselt laialiminevaid kiiri. Kuusnurkse tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kuusnurksed tähed piki paguni telgjoont, esimene 15 mm kaugusel paguni allservast, millele järgnevad 5 mm vahedega järgmised.
(3) Kraenurgal asetsevad kuusnurksed tähed kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel 5 mm vahedega.
(4) Kuusnurkse tähe läbimõõt on 12 mm, kõrgus 3 mm, diagonaal 10 mm.
(5) Kuusnurksed tähed on valmistatud hõbeda värvi metallist.
§ 10. Rühmapealiku abi eraldusmärgid
(1) Rühmapealiku abi pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on kolm kuusnurkset tähte, mis on kombineeritud kahest korrapärasest kolmnurgast. Viimased kujutavad endast tähekujuliselt laialiminevaid kiiri. Kuusnurkse tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kuusnurksed tähed piki paguni telgjoont, üks paguni keskel ja teised sellest kummalgi pool 5 mm kaugusel.
§ 11. Jaopealiku eraldusmärgid
(1) Jaopealiku pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on kaks kuusnurkset tähte, mis on kombineeritud kahest korrapärasest kolmnurgast. Viimased kujutavad endast tähekujuliselt laialiminevaid kiiri. Kuusnurkse tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetsevad kuusnurksed tähed piki paguni telgjoont keskkohast 2,5 mm kaugusel nii, et tähtede vahe on 5 mm.
§ 12. Jaopealiku abi eraldusmärgid
(1) Jaopealiku abi pagunil ja kraenurkadel asetsevatel eraldusmärkidel on üks kuusnurkne täht, mis on kombineeritud kahest korrapärasest kolmnurgast. Viimased kujutavad endast tähekujuliselt laialiminevaid kiiri. Kuusnurkse tähe keskel on Kaitseliidu kotkas.
(2) Pagunil asetseb kuusnurkne täht piki paguni telgjoont paguni keskel.
(3) Kraenurgal asetseb kuusnurkne täht kraenurga välimisest servast 30 mm kaugusel oleval telgjoonel kraenurga allservast 20 mm kaugusel.
(5) Kuusnurkne täht on valmistatud hõbeda värvi metallist.
§ 13. Käelint
(1) Kaitseliidu käelint on 94 mm laiune valge lint, millel on lindi äärtest 12 mm kaugusel 10 mm laiused helesinised triibud.
(2) Lindi keskel on vastavas malevas ajalooliselt kasutusel olev embleem.
(3) Kaitseliidu vanematekogu ja keskjuhatuse liikmete käelintidel katavad lindiäärseid valgeid triipe 10 mm laiused kuldpaelad.
(4) Malevate juhatuste liikmete käelintidel on helesinistele triipudele asetatud kaks 5 mm laiust kuldpaela, mis katavad helesinist triipu nii, et see jääb keskkohast nähtavaks 5 mm laiuselt.
(5) Malevate allüksuste juhatuste liikmed kannavad käelindil helesiniste triipude keskel 5 mm laiust kuldpaela.
§ 14. Varrukaembleem
(1) Kaitseliitlase tava- või välivormi varrukal asetseval, lisas toodud mõõtmetega kaheosalisel varrukaembleemil on alumisel osal tikitud Kaitseliidu kotka kujutis ning selle kohal ülaosas 5 mm kaugusel tikitud vastava maleva nimetus.
(2) Varrukaembleem tikitakse vastavalt tava- või välivormi riidele.
(3) Varrukaembleem asetseb paremal varrukal 70 mm kaugusel varrukaõmblusest või embleemi aluse olemasolul selle peal.
Vabariigi Valitsuse 15. augusti 2000. a
määruse nr 270
«Kaitseliidu eraldusmärgid»
VARRUKAEMBLEEMI MÕÕTMED MILLIMEETRITES (NÄIDIS)


Elatustalude kohanemise toetuse saamise täpsemad nõuded ning toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise täpsem kord – Riigi Teataja
Elatustalude kohanemise toetuse saamise täpsemad nõuded ning toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise täpsem kord
Elatustalude kohanemise toetuse saamise täpsemad nõuded ning toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise täpsem kord - sisukord
§ 2 Nõuded toetuse saamiseks
§ 4 Avaldus taotluse menetlemise lõpetamiseks
§ 6 Taotluse kontrollimine
§ 7 Toetuse määramine või taotluse rahuldamata jätmine
RT I 2010, 74, 570
Vastu võetud 07.10.2010 nr 103
Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 52 lõike 2 ja § 53 lõike 2 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuste kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 160, 26.6.1999, lk 80–102) artikli 44 lõike 2 alusel heaks kiidetud «Eesti maaelu arengukavaga 2004–2006» (edaspidi arengukava).
Määrusega kehtestatakse arengukava punktis 9.4 toodud elatustalude kohanemise toetuse (edaspidi toetus) saamise täpsemad nõuded ning toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise täpsem kord.
§ 2. Nõuded toetuse saamiseks
(1) Toetust võib taotleda küla, alevi või aleviku territooriumil (edaspidi maapiirkond) põllumajandusega tegelev füüsilisest isikust ettevõtja (edaspidi taotleja), kes vastab arengukava punktis 9.4 sätestatud nõuetele ning kes taimekasvatusega tegeledes kasutab õiguslikul alusel vähemalt 0,30 hektarit põllumajandusmaad või loomakasvatusega tegeledes peab vähemalt ühte hane, hobust, jaanalindu, kalkunit, kana, kitse, küülikut, lammast, mesilassülemit, minki, naaritsat, parti, rebast, siga, tšintšiljat, tuhkrut, veist või vutti (edaspidi põllumajandusloom).
(2) Taotleja võtab kohustuse täita viis aastat alates toetuse taotlemiseks ettenähtud tähtaja viimasest päevast (edaspidi kohustuseperiood) järgmisi nõudeid:
1) saada kohustuseperioodil neljanda ja viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaastal tulu omatoodetud põllumajandussaaduste realiseerimisest;
2) suurendada kohustuseperioodi neljanda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustulu (edaspidi ettevõtlustulu) vähemalt 12% võrra võrreldes kohustuseperioodi esimese aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustuluga. Ettevõtlustulu suurenemise arvutamisel ei võeta arvesse selle määruse alusel saadud toetust;
3) suurendada kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustulu võrreldes kohustuseperioodi neljanda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustuluga;
4) teha kohustuseperioodi lõpuks iga kohustuseperioodi aasta kohta vähemalt ühe tegevuse vastavalt kavandatud tegevusaladele, millest kohustuseperioodi kolmanda aasta lõpuks peab olema tehtud vähemalt kolm ja kohustuseperioodi neljanda aasta lõpuks vähemalt neli kavandatud tegevusaladele vastavat tegevust.
(3) Taotleja võtab kohustuse märkida lisas 1 toodud vormi kohases tegevuskavas (edaspidi tegevuskava) kohustuseperioodi esimese aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta tegevusalad ja kavandada:
1) kohustuseperioodi tegevusalad;
2) kohustuseperioodi neljanda ja viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale eelnenud kalendriaasta kohta tulu omatoodetud põllumajandussaaduste realiseerimisest;
3) kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise kalendriaasta kohta tulu omatoodetud põllumajandussaaduste realiseerimisest;
4) kohustuseperioodi neljanda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustulu vastavalt lõike 2 punktile 2;
5) kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustulu vastavalt lõike 2 punktile 3;
6) kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise kalendriaasta ettevõtlustulu suurenemist võrreldes kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta ettevõtlustuluga;
7) iga kohustuseperioodi aasta kohta vähemalt ühe tegevuse vastavalt kohustuseperioodi kavandatud tegevusaladele.
(4) Taotlejal ei ole kohustuseperioodi neljanda ja viienda aasta 31. detsembri seisuga riikliku maksu maksuvõlga või taotleja riikliku maksu maksuvõla tasumine on ajatatud.
(5) Taotleja võib aastatel 2004–2006 võtta ühe kohustuse.
(1) Toetuse esmakordsel taotlemisel esitab taotleja Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA):
1) lisas 2 toodud vormi kohase taotluse ja kohustuse võtmise kinnituse;
2) toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta kohta esitatud residendist füüsilise isiku ettevõtlusest saadud tulu deklareerimise vormi E Maksu- ja Tolliameti kinnitatud koopia;
3) tegevuskava;
4) avalduse taotleja andmete kandmiseks põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrisse, kui taotleja andmed ei ole sellesse registrisse kantud.
(2) Kohustuseperioodi teise ja kolmanda aasta toetuse taotlemiseks sätestatud tähtajal esitab toetuse saaja PRIA-le lisas 3 toodud vormi kohase kohustuse jätkamise kinnituse.
(3) Kohustuseperioodi neljanda aasta toetuse taotlemiseks sätestatud tähtajal esitab toetuse saaja PRIA-le:
1) lisas 4 toodud vormi kohase vahearuande (edaspidi vahearuanne), kus märgib § 2 lõike 2 punktis 4 nimetatud kohustuseperioodil tehtud tegevused;
2) kohustuseperioodi neljanda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta kohta esitatud residendist füüsilise isiku ettevõtlusest saadud tulu deklareerimise vormi E Maksu- ja Tolliameti kinnitatud koopia.
(4) Kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemiseks sätestatud tähtajal esitab toetuse saaja PRIA-le kohustuseperioodi viienda aasta toetuse taotlemise tähtajale vahetult eelnenud kalendriaasta kohta esitatud residendist füüsilise isiku ettevõtlusest saadud tulu deklareerimise vormi E Maksu- ja Tolliameti kinnitatud koopia.
(5) Lõigetes 1 kuni 4 nimetatud dokumendid (edaspidi taotlus) esitab taotleja ajavahemikus 8. oktoobrist kuni 5. novembrini.
(6) Kui taotleja või toetuse saaja ei esita PRIA-le esimesel kohustuseaastal kõiki § 3 lõikes 1 nõutud dokumente või kui ta esitab need pärast lõikes 5 sätestatud tähtaega, jätab PRIA dokumendid läbi vaatamata.
§ 4. Avaldus taotluse menetlemise lõpetamiseks
Taotleja võib kohustuseperioodi jooksul esitada PRIA-le kirjaliku avalduse taotluse menetlemise lõpetamiseks komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004, millega sätestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjade ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) ettenähtud nõuetele vastavuse, modulatsiooni ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 141, 30.04.2004, lk 18–58), artikli 22 kohaselt.
Taotleja või toetuse saaja teavitab PRIA-t kirjalikult olulistest muudatustest võrreldes taotluses ja tegevuskava tabelites 1 ja 3 esitatuga kuni toetuse määramise otsuse tegemiseni, kuid mitte hiljem kui kohapealse kontrolli tegemise kavatsusest teadasaamiseni või kuni kohapealse kontrolli tegemiseni.
§ 6. Taotluse kontrollimine
(1) PRIA vaatab taotluse ja sellele lisatud dokumendid läbi ning kontrollib neis esitatud andmete õigsust ja taotleja vastavust toetuse saamise nõuetele.
(2) Igal kohustuseperioodi aastal kontrollib PRIA, kas taotleja või toetuse saaja on jätkuvalt füüsilisest isikust ettevõtja.
(3) PRIA kontrollib kohustuseperioodi neljandal aastal, kas § 2 lõike 2 punktides 1, 2 ja 4 ning § 2 lõikes 4 sätestatud nõuded on täidetud.
(4) PRIA kontrollib kohustuseperioodi viiendal aastal, kas § 2 lõigetes 2 ja 4 sätestatud nõuded on täidetud.
(5) PRIA teeb kohapealset kontrolli komisjoni määruse (EÜ) nr 817/2004, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1257/1999 (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks) kohaldamiseks (ELT L 153, 30.04.2004, lk 30–82), artikli 69 kohaselt.
(6) PRIA kontrollib kontrollvalimi alusel ja muul põhjendatud juhul kohapeal, kas § 2 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuded on täidetud.
(7) Järelevalveametnik võib kohapealse kontrolli käigus nõuda § 2 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuete täitmise kontrollimiseks vajalikke dokumente.
(8) Taotluse menetlemise käigus võib PRIA nõuda §-s 2 sätestatud nõuete täitmise kontrollimiseks vajalikke dokumente.
§ 7. Toetuse määramine või taotluse rahuldamata jätmine
(1) Arvestades §-s 6 sätestatud kontrolli tulemusi, otsustab PRIA peadirektor toetuse määramise või taotluse rahuldamata jätmise hiljemalt 10. märtsiks.
(2) Kui toetuse saaja ei ole saanud võetud kohustusi täita komisjoni määruse (EÜ) nr 817/2004 artiklis 39 nimetatud vääramatu jõu juhtude tõttu, siis säilib tema õigus saada toetust kohustuseperioodi selle aasta eest, millal vääramatu jõud ilmnes.
(3) Komisjoni määruse (EÜ) nr 817/2004 artikli 72 kohaselt jäetakse taotlus rahuldamata, kui taotleja on taotlusel või muudes dokumentides esitanud valeandmeid.
(4) Kui taotleja või toetuse saaja ei vasta §-s 2 sätestatud nõuetele ega ole vastavalt §-le 5 PRIA-t muudatustest teavitanud, jäetakse taotlus rahuldamata ja võetud kohustus lõpetatakse.
(5) Kui taotleja või toetuse saaja ei võimalda PRIA-l kohapealse kontrolli tegemist, jäetakse taotlus rahuldamata ja võetud kohustus lõpetatakse.
(6) Kui toetuse saaja ei esita PRIA-le § 3 lõigetes 2, 3 ja 4 nimetatud dokumente, siis võetud kohustus lõpetatakse.
(7) Kui toetuse saaja ei vasta §-s 2 sätestatud nõuetele ja teavitab sellest PRIA-t §-s 4 sätestatud korras, siis võetud kohustus lõpetatakse.
(8) Toetuse saaja võib võetud kohustuse vääramatu jõu juhtudel üle anda, kui kohustuse ülevõtjal ei ole juba kehtivat kohustust ja kui kohustuse ülevõtja vastab § 2 lõikes 1 toodud nõuetele.
(1) Toetuse määr on vastavalt arengukavale 1000 eurot taotleja kohta aastas.
(2) Kohustuseperioodi jooksul makstakse taotlejale kuni 5000 eurot.
Komisjoni määruse (EÜ) nr 817/2004 artikli 44 kohaselt makstakse toetus taotleja esitatud arvelduskontole § 7 lõikes 1 nimetatud otsuse alusel 30. aprilliks.
(1) Kui pärast toetuse väljamaksmist selgub, et toetus on makstud alusetult, nõuab PRIA toetuse tagasimaksmist riigieelarve tuludesse vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73.
(2) Kui toetuse saaja ei ole täitnud kohustuseperioodi esimesel kolmel aastal § 2 lõikes 1 sätestatud nõudeid ega ole esitanud § 4 kohaselt PRIA-le avaldust taotluse menetlemise lõpetamiseks, siis kohustus lõpetatakse ja PRIA nõuab toetuse tagasimaksmist riigieelarve tuludesse vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73.
(3) Kui toetuse saaja ei ole kohustuseperioodi neljandal või viiendal aastal täitnud § 2 lõigetes 1–3 js 5 sätestatud nõudeid ega ole §-s 5 sätestatud korras PRIA-t muudatustest teavitanud, kohustus lõpetatakse ja PRIA nõuab kohustuseperioodi neljanda ja viienda aasta toetuse tagasimaksmist riigieelarve tuludesse vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73.
(4) Kui toetuse saaja ei võimalda PRIA-l kohapealse kontrolli tegemist, nõuab PRIA toetuse tagasimaksmist riigieelarve tuludesse vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 artiklile 73.
(2) Põllumajandusministri 2. septembri 2005. a määrus nr 91 «Elatustalude kohanemise toetuse saamise täpsemad nõuded ning toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise täpsem kord» (RTL 2005, 96, 1459; 2008, 84, 1166) tunnistatakse alates 1. jaanuarist 2011. a kehtetuks.