Täitemenetluse seadustiku, jälitustegevuse seaduse, kriminaalmenetluse koodeksi ning halduskohtumenetluse seadustiku muutmise ja täiendamise seadus – Riigi Teataja
Täitemenetluse seadustiku, jälitustegevuse seaduse, kriminaalmenetluse koodeksi ning halduskohtumenetluse seadustiku muutmise ja täiendamise seadus
RT I 1998, 61, 981
Vastu võetud 11.06.1998
I. Täitemenetluse seadustikus (RT I 1993, 49, 693; 1997, 43/44, 723; 1998, 41/42, 625; 51, 756 ) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 1. Paragrahvis 98:
1) paragrahvi senine tekst loetakse lõikeks 1 ja lõike 1 punktist 5 jäetakse välja sõnad «administratsiooni kontrolli all»;
2) paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
«(2) Kõik kinnipeetavale saadetud või tema poolt saadetavad kirjad, välja arvatud käesoleva paragrahvi 1. lõike punktis 7 tähendatud asutustele adresseeritud kirjad, avatakse julgeoleku ja ohutuse tagamiseks kinnipeetava juuresolekul ning võetakse sealt ära keelatud esemed.»
§ 2. Paragrahvis 122:
1) paragrahvi senine tekst loetakse lõikeks 1 ja tekstist jäetakse välja sõnad «administratsiooni järelevalve all»;
«(2) Kinnipeetava kirjavahetuse, postisaadetiste ning telefoni, telegraafi või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalitega edastatavate sõnumite sisu on õigus kontrollida ainult jälitustegevuse seaduses (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955; 1997, 81, 1361; 93, 1557; 1998, 47, 698; 50, 753; 51, 756) sätestatud alustel ja korras kohtu loal.»
§ 3. Paragrahvis 171:
«(4) Eelvangistuses peetaval on õigus kirjavahetusele, postisaadetistele, telefoni, telegraafi või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalite kasutamisele ning kokkusaamistele vabaduses viibivate isikutega kinnipidamiskoha sisekorraeeskirjadega kehtestatud korras. Seda õigust võib kinnipidamiskoha administratsioon piirata ainult uurija, prokuröri või kohtu, kui kriminaalasi on kohtu menetluses, seaduslike nõudmistega. Keelatud on eelvangistuses peetava kirjavahetuse, postisaadetiste, telefoni, telegraafi või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalite kasutamise piiramine suhtlemiseks kaitsja, prokuröri, uurija, kohtu või Vanglate Ametiga.»;
2) paragrahvi täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
«(41) Eelvangistuses peetava kirjavahetuse, postisaadetiste, telefoni, telegraafi või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalitega edastatavate sõnumite sisu on õigus kontrollida ainult jälitustegevuse seaduses sätestatud alustel ja korras kohtu loal.»
II. Jälitustegevuse seaduses (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955; 1997, 81, 1361; 93, 1557; 1998, 47, 698; 50, 753; 51, 756) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 4. Paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) Käesoleva seaduse §-s 121 loetletud jälituse erandtoimingute teostamise ajendiks on:
2) tõe selgitamise vajadus eelvangistuses peetava või vabadusekaotust kandva kinnipeetava kriminaalasjas, olenemata toimepandud kuriteo raskusastmest.»
§ 5. Paragrahvi 12 lõiget 3 täiendatakse pärast sõna «lõikes» sõnadega «ning käesoleva seaduse §-s 121».
§ 6. Paragrahvi 12 lõiget 4 täiendatakse pärast sõna «jälitusametkonnad» sõnadega «välja arvatud Vanglate Amet».
§ 7. Seadust täiendatakse §-ga 121 järgmises sõnastuses:
«§ 121. Jälituse erandtoimingute teostamine kinnipidamiskohas
Vanglate Ametil on õigus teostada kinnipidamiskohtades järgmisi jälituse erandtoiminguid:
2) eelvangistuses peetava või vabadusekaotust kandva kinnipeetava telegraafi, telefoni või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalite kaudu edastatavate sõnumite ja muu teabe salajast pealtkuulamist ning salvestamist.»
§ 8. Seadust täiendatakse §-ga 131 järgmises sõnastuses:
«§ 131. Kohtu luba jälituse erandtoimingute teostamiseks kinnipidamiskohas
(1) Uurija, kelle menetluses on eelvangistuses peetava või vabadusekaotust kandva kinnipeetava kriminaalasi, esitab põhjendatud kirjaliku taotluse kinnipidamiskoha asukohajärgsele maa- või linnakohtule käesoleva seaduse §-s 121 nimetatud jälituse erandtoimingute teostamiseks Vanglate Ametile loa andmiseks või alustatud jälitusmenetluse jätkamise lubamiseks, mis on vajalik eelvangistuses peetava või vabadusekaotust kandva kinnipeetava kriminaalasjas tõe väljaselgitamiseks.
(2) Vanglate Ameti peadirektor või tema kohuseid täitev isik esitab põhjendatud kirjaliku taotluse kinnipidamiskoha asukohajärgsele halduskohtule käesoleva seaduse §-s 121 nimetatud jälituse erandtoimingute teostamiseks Vanglate Ametile loa andmiseks või alustatud jälitusmenetluse jätkamise lubamiseks, mis on vajalik kinnipeetavate poolt kinnipidamiskohas ettevalmistatava või toimepandava kuriteo tõkestamiseks ja avastamiseks.
(3) Edasilükkamatutel juhtudel võib Vanglate Ameti peadirektor või tema kohuseid täitev ametiisik anda kirjaliku korralduse käesolevas seaduses loetletud jälituse erandtoimingute tegemiseks ilma kohtuniku loata. Vanglate Ameti peadirektor või tema kohuseid täitev ametiisik saadab kohe kirjaliku teate vastava korralduse väljaandmisest järelevalvet teostavale prokurörile ja teatab sellest vastavalt maa- või linnakohtunikule või halduskohtunikule hiljemalt järgmisel tööpäeval ning taotleb kohtunikult jälituse erandtoimingu tunnistamist õigustatuks ning vajadusel luba selle jätkamiseks.
(5) Kui kohtunik ei tunnista jälituse erandtoimingut õigustatuks või ei anna luba selle jätkamiseks, on Vanglate Ameti peadirektor või tema kohuseid täitev isik kohustatud viivitamata andma korralduse jälituse erandtoimingu lõpetamiseks.
(7) Loa kehtivus lõpeb ennetähtaegselt, kui jälitusmenetlus lõpetatakse käesoleva seaduse §-s 11 sätestatud tingimustel ja korras, või kui kohtunik tühistab põhjendatult loa või kui Vanglate Amet otsustab jälituse erandtoimingu lõpetada.»
§ 9. Paragrahvi 19 lõikes 4 asendatakse sõnad «ja politseipeadirektori» sõnadega «politseipeadirektori ja Vanglate Ameti peadirektori».
III. Kriminaalmenetluse koodeksis (ENSV Ülemnõukogu Teataja 1961, 1, 4 ja lisa; RT I 1995, 6--8, 69; 15, 173; 83, 1441; 1996, 6, 101; 31, 631; 48, 943; 1997, 24, 362; 29, 447; 77, 1312; 81, 1361; 86, 1461; 87, 1468; 1998, 4, 62; 17, 265; 51, 756) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 10. Paragrahvis 73:
1) lõiget 2 täiendatakse pärast sõnu «vahi alla võtmiseks» sõnadega «ja jälitustegevuse seaduse §-s 121 tähendatud jälituse erandtoimingute teostamiseks» ning pärast sõnu «tähtaja pikendamist» sõnadega «ja jälitustegevuse seaduse §-s 121 tähendatud jälituse erandtoimingute teostamist»;
2) lõiget 5 täiendatakse pärast sõnu «Vahi alla võtmise» sõnadega «ja jälitustegevuse seaduse §-s 121 tähendatud jälituse erandtoimingute teostamise».
§ 11. Paragrahvis 75:
«(4) Vahistatul on õigus kohtumistele, kirjavahetusele või muule sidepidamisele sugulaste või teiste vabaduses viibivate isikutega. Seda õigust võib kinnipidamiskoha administratsioon piirata ainult uurija või kohtu loal, kelle menetluses on kriminaalasi.»;
2) paragrahvi täiendatakse lõigetega 5 ja 6 järgmises sõnastuses:
«(5) Jälitustegevuse seaduse §-s 121 nimetatud jälitustegevuse erandtoimingute teostamine -- vahistatu postisaadetiste varjatud läbivaatus ning telegraafi, telefoni või muude üldkasutatavate tehniliste sidekanalite kaudu edastatavate sõnumite ja muu teabe salajane pealtkuulamine ning salvestamine -- on lubatud ainult kohtu loal.
(6) Uurija võib vahi alla võtmise taotluses või eraldi esitatud taotluses paluda maa- või linnakohtult luba jälitustegevuse seaduse §-s 121 nimetatud jälitustegevuse erandtoimingute teostamiseks kahtlustatava või süüdistatava suhtes Vanglate Ameti poolt, kui see on vajalik tema menetluses olevas kriminaalasjas tõe selgitamiseks.»
IV. Halduskohtumenetluse seadustikus (RT I 1993, 50, 694; 1994, 16, 290; 28, 425; 1995, 29, 358 ja 359; 1996, 37, 739; 1997, 16, 260; 30, 472; 87, 1468; 93, 1557; 95/96, 1575; 1998, 17, 265) tehakse järgmine täiendus:
§ 12. Paragrahvi 171 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
«(6) Kinnipidamiskohas ettevalmistatava või toimepandava kuriteo tõkestamiseks või toimepandud kuriteo avastamiseks jälituse erandtoiminguteks loa andmise või selle tühistamise otsustab kinnipidamiskoha asukohajärgne halduskohus käesolevas paragrahvis ja jälitustegevuse seaduses sätestatud korras.»


text:
Portal Ewropew Ġustizzja-e - Talba għal assistenza ġudizzjarja
Varasemate süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmine - Slovakkia
Register trestov Generálnej Prokuratúry Slovenskej republiky (Slovaki Vabariigi prokuratuuri karistusregistri büroo)
Telefon: + 421 2 554 25 649, + 421 2 208 36 129, + 421 2 208 36 133
Https://www.slovensko.sk/sk/lokator-sluzieb Veebisait: https://www.slovensko.sk/sk/lokator-sluzieb
osakond – bürooajad
Teave karistusregistri väljavõtte/koopia taotluse kohta
Alates 01.11.2015 võib karistusregistri väljavõtte ja koopia esitada ainult Slovaki Vabariigi kriminaalregistri büroole – Kvetná 13, Bratislava. Taotlusi menetletakse nn hierarhiliselt.
Taotluse võib esitada Slovenská Pošta Rahvusvahelises Migratsiooniorganisatsioonis (IOMO). Taotlusi menetletakse nn hierarhiliselt. Lisateave teenuse osutamise kohta IOMO veebisaidil on esitatud järgmistel ridadel: https://www.posta.sk/sluzby/sluzby-statu-na-poste
Karistusregistri väljavõte
Karistusregistri väljavõttes märgitakse Slovaki Vabariigi kohtu, teise Euroopa Liidu liikmesriigi kohtu ja sellise teise riigi kohtu, kelle otsuseid Slovaki Vabariigi kohus on tunnustanud, reguleerimata süüdimõistvad kohtuotsused, sealhulgas teave määratud karistuste käitumise, kaitsemeetmete ja asjakohaste piirangute või kohustuste kohta, kui kohus või seadus ei otsusta õigusrikkuja üle nii, nagu teda ei oleks süüdi mõistetud.
Karistusregistri andmete vähenemine
Karistusregistri väljavõtte koopia on ametlik dokument, mis sisaldab järgmisi andmeid:
mis tahes lõplik süüdimõistev kohtuotsus, sealhulgas teise Euroopa Liidu liikmesriigi kohus või teise riigi kohus, kelle otsust on Slovaki Vabariigi kohus tunnustanud;
karistuse täideviimine ja kaitsemeetme täideviimine,
süüdimõistvad kohtuotsused, kuigi neid on käsitletud kohtuotsusega või seadusega.
Karistusregistri andmete allahindamine sisaldab andmeid
lõplik kohtuotsus või prokuröri lõplik otsus süüdistuse esitamise peatamise kohta;
kohtu või prokuröri lõplik otsus, millega kiidetakse heaks kokkuleppemenetlus ja kriminaalmenetluse lõpetamine;
Slovaki Vabariigi kodaniku lõplik süüdimõistmine või Slovaki Vabariigi territooriumil alaliselt elava isiku lõplik süüdimõistmine muu riigi kui Euroopa Liidu liikmesriigi kohtus, mida Slovaki Vabariigi kohus ei ole tunnustanud, märkides, et sellel otsusel ei ole Slovaki Vabariigi territooriumil õiguslikku toimet ja see on üksnes informatiivne.
Karistusregistri andmete allakirjutamine karistusregistri seaduse § 14 lõigete 2 ja 3 alusel, millega muudetakse teatavaid tegusid seoses poolelioleva süüdimõistva kohtuotsusega Euroopa Liidu teise liikmesriigi kohtus ja sellise teise riigi kohtus, mida Slovaki Vabariigi kohus ei ole tunnustanud, näitab, et nendel otsustel ei ole Slovaki Vabariigi territooriumil õiguslikke tagajärgi ja need on tehtud üksnes teavitamise eesmärgil.
Vastus karistusregistri andmete taotlusele
Kui teise Euroopa Liidu liikmesriigi keskasutus taotleb prokuratuurilt Slovakkia kodaniku kohta karistusregistriandmeid, esitab peaprokuratuur talle kümne tööpäeva jooksul teabe järgmise kohta:
Slovaki Vabariigi kohtu tehtud lõplik vaidlustamata süüdimõistev kohtuotsus, mis on kantud karistusregistrisse;
Euroopa Liidu teise liikmesriigi kohtu tehtud lõplik seadustamata süüdimõistev kohtuotsus, mida on ajakohastatud vastavalt karistusregistri seaduse artikli 17 lõikele 4 ja millega muudetakse teatavaid akte;
lõplik vaidlustamata süüdimõistev kohtuotsus, mille on teinud teise riigi kohus ja mis on kantud karistusregistrisse.
Viimati uuendatud: 18/03/2020

matches:
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 14
kohus
kohus


Regionaalse kultuuritegevuse toetamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Regionaalse kultuuritegevuse toetamise tingimused ja kord
Regionaalse kultuuritegevuse toetamise tingimused ja kord - sisukord
§ 1 Reguleerimis- ja kohaldamisala
§ 3 Toetatavad tegevused ning vähese tähtsusega abi
2 Nõuded taotlejale ja taotlusele ning toetuse taotlemine
§ 5 Nõuded taotlusele
§ 6 Taotlusvooru avamine
§ 7 Taotluse esitamine
3 Kulude abikõlblikkus ja toetuse määr
§ 8 Kulude abikõlblikkus
§ 9 Abikõlblikkuse periood
§ 10 Toetuse minimaalne ja maksimaalne summa ning osakaal
§ 11 Taotluse menetlemine
§ 13 Taotluse rahuldamise ja rahuldamata jätmise tingimused ja kord
§ 14 Taotleja ja toetuse saaja ärakuulamine
§ 15 Vaide esitamine
5 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine ja kehtetuks tunnistamine
§ 16 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine
§ 17 Taotluse rahuldamise otsuse kehtetuks tunnistamine
6 Toetuse maksmise tingimused ja aruannete esitamine
§ 18 Toetuse maksmise tingimused
§ 19 Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
7 Toetuse tagasinõudmine
§ 20 Toetuse tagasinõudmine ja -maksmine
8 Toetuse saaja ja toetuse andja õigused ja kohustused
§ 21 Toetuse saaja kohustused
§ 22 Toetuse saaja õigused
§ 23 Toetuse andja kohustused
§ 24 Toetuse andja õigused
RT I, 04.01.2019, 22
Vastu võetud 31.12.2018 nr 22
§ 1. Reguleerimis- ja kohaldamisala
(1) Määrusega kehtestatakse taotlusvoorust „Regionaalne kultuuritegevus” (edaspidi taotlusvoor) vahendite saamiseks ning saadud vahendite kasutamiseks tingimused ja kord.
(2) Toetuse andja on Rahvakultuuri Keskus.
(3) Määruses reguleerimata küsimustele kohaldatakse haldusmenetluse seadust ning toetuse andmisel vähese tähtsusega abina Euroopa Liidu vastavaid õigusakte.
(4) Määrust ei kohaldata Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1), (edaspidi VTA määrus) artikli 1 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
(1) Toetuse andmise eesmärk on luua ja säilitada kultuurist osasaamise ning kultuuriloome võimalusi kogu Eestis, soodustades kultuurielu järjepidevust ja arengut, eelkõige kogukondlike ning lastele ja noortele suunatud tegevuste kaudu.
(2) Toetuse andmisega aidatakse väärtustada ja hoida kogukondlikku kultuuritegevust, laiendades kultuuris osalejaid. Oodatava mõjuna on kultuurist võimalik paremini osa saada ja kultuuripilt muutub mitmekesisemaks. Luuakse tingimused kultuuri identiteedi tugevdamiseks ning kultuuripärandi uurimiseks, kasutamiseks ja arendamiseks.
(3) Toetuse andmisega suureneb kogu Eestis regioonide- ja/või valdkondadevaheline kultuurikoostöö, laienevad eri vanuse-, rahvuse- ja keelegruppide osalemisvõimalused ning kultuuritegevus mitmekesistub.
§ 3. Toetatavad tegevused ning vähese tähtsusega abi
(1) Toetust antakse projektile, mis panustab käesoleva määruse §-s 2 nimetatud eesmärkide ja tulemuste saavutamisse ning mille raames
1) korraldatakse kultuurivaldkonna populariseerimiseks siseriiklikke ja rahvusvahelisi kultuurisündmusi erinevates regioonides;
2) viiakse ellu residentuuriga seotud kogukondlikke algatusi;
3) luuakse lastele ja noortele võimalused osalemaks valdkondlikus õppeprotsessis ning kaasatakse neid siseriiklikele ja rahvusvahelistele kultuurisündmustele;
4) korraldatakse haridusliku väljundiga kultuuriprogramme ja laagreid lastele ja noortele;
5) kaasatakse lapsi ja noori kultuurimälestiste ja pärandipaikade hooldamisse ja tutvustamisse;
6) korraldatakse järjepidevusele suunatud maakondlikke laulu- ja tantsupidusid;
7) koostatakse ja uuendatakse Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu sissekandeid;
8) korraldatakse rahvusvähemuste kultuuri tutvustavaid sündmusi ning rahvusvähemuste koostööd ja ühistegevusi eesti kultuuriorganisatsioonidega.
(2) Toetust ei anta projektile, mis on lõpetatud või täielikult ellu viidud enne taotluse esitamist.
(3) Toetust ei anta iga-aastase Kultuuriministeeriumi valitsemisala eelarve käskkirjaga kinnitatud tegevustoetuse saajale ja spordivaldkonna projektile.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevuste toetamine võib kvalifitseeruda vähese tähtsusega abiks VTA määruse artikli 3 tähenduses ning konkurentsiseaduse § 33 lõike 1 mõistes.
(5) Kui toetus loetakse vähese tähtsusega abiks VTA määruse mõistes, kontrollib toetuse andja riigiabi ja vähese tähtsusega abi registrist, et taotletava toetuse andmisel ei ületaks taotlejale kolme järjestikuse majandusaasta jooksul eraldatud vähese tähtsusega abi koos taotlusvoorust eraldatava toetusega 200 000 eurot.
(6) Kui vähese tähtsusega abina kvalifitseeruvat toetust taotletakse suuremas summas kui taotleja on vähese tähtsusega abina õigustatud saama, vähendab toetuse andja taotleja nõusolekul toetuse summat vähese tähtsusega abi ülemmäärani.
(7) Vähese tähtsusega abi suuruse arvestamisel loetakse üheks ettevõtjaks isikuid, kes on omavahel seotud VTA määruse artikli 2 lõike 2 kohaselt. Lisaks võetakse vähese tähtsusega abi andmisel arvesse VTA määruse artiklis 5 sätestatud erinevateks eesmärkideks antava vähese tähtsusega abi kumuleerimisreegleid.
2. peatükk Nõuded taotlejale ja taotlusele ning toetuse taotlemine
(1) Taotlejaks võib olla Eestis registreeritud juriidiline isik, kohaliku omavalitsuse üksus või äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja.
(2) Taotleja peab vastama järgmistele nõuetele:
1) tal ei ole maksu- või maksevõlga riigi ees või see on ajatatud;
2) ta ei ole pankrotis, likvideerimisel ega sundlõpetamisel ning tal ei ole kehtivat äriregistrist kustutamise hoiatust;
3) juhul kui toetuse andja on teinud talle varasemalt toetuse tagasinõudmise otsuse, ei tohi tal olla otsuse kohaselt tagasimaksmisele kuuluv toetus tähtajaks tagasi maksmata;
4) ta on suutlik käesoleva määruse § 10 lõikes 2 nimetatud omafinantseeringut ja mitteabikõlblikke kulusid tasuma;
5) tal ei ole majandusaasta aruande esitamise võlga;
6) tal ei ole aruande esitamise võlga ja muid täitmata kohustusi toetuse andja ees.
§ 5. Nõuded taotlusele
(1) Taotluses kirjeldatud projektil peab olema turutõrge ning see peab panustama käesoleva määruse §-s 2 nimetatud eesmärgi ja tulemuse saavutamisse.
(2) Projekti abikõlblikkuse periood peab vastama käesoleva määruse §-s 9 sätestatud tingimustele.
(3) Taotletud toetuse suurus peab jääma käesoleva määruse §-s 10 sätestatud osakaalu piiridesse ning sisaldama nõutud määra omafinantseeringut.
(4) Taotlus peab muuhulgas sisaldama järgmisi andmeid ja dokumente:
1) andmed taotleja kohta, sealhulgas teave projektijuhi kvalifikatsioonist ja kogemustest projekti elluviimisel ja haldamisel;
2) andmed projekti kohta, sealhulgas projekti nimetus, eesmärk, oodatavad tulemused, elluviimise aeg ning koht, sihtrühm, aja- ja tegevuskava, eelarve tegevuste lõikes, üldmaksumus, taotletava toetuse summa, oma- ja kaasfinantseeringu summa finantseerijate lõikes;
3) vähemalt kaks võrreldavat hinnapakkumist üksteisest sõltumatult pakkujalt kõikide kulutuste kohta, mille korral taotleja teeb projekti elluviimiseks üheliigiliste teenuste, materiaalsete või immateriaalsete varade ostutehingu, mille maksumus on ilma käibemaksuta võrdne 500 euroga või ületab seda. Juhul kui kaht sõltumatut hinnapakkumist ei ole võimalik esitada või kui odavaimat pakkumist ei valita, tuleb esitada sellekohane põhjendus;
4) projekti meeskonna kirjeldus;
5) volikiri, kui taotleja esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel ja volitus ei ole tehtud toetuse andja taotluste e-keskkonna (edaspidi e-keskkond) kaudu;
6) vaimse kultuuripärandi nimistu sissekande tegemiseks toetuse taotlemisel ideekavand ja olemasoleva sissekande uuendamisel info muudatuse vajalikkuse kohta;
7) sündmuste korraldamise projektile toetuse taotlemisel andmed projektimeeskonna, teenuse pakkuja, lektori, õpetaja ja/või esineja kohta, sisseostetava teenuse hind ja teenuseosutaja kirjalik nõusolek projektis osalemise kohta.
(5) Kui taotleja on taotlenud projektile või projekti osadele tegevustele toetust samal ajal mitmest meetmest või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, peab taotluses olema esitatud sellekohane teave.
§ 6. Taotlusvooru avamine
(1) Taotlusvoorude eelarve suurus sõltub hasartmängumaksu laekumisest riigieelarvesse.
(2) Kalendriaasta jooksul avatakse neli taotlusvooru. Taotlusvooru avamisest, taotluse esitamise tähtajast ja eelarvest teavitab toetuse andja oma veebilehel 14 kalendripäeva enne taotlusvooru avamise päeva.
§ 7. Taotluse esitamine
(1) Taotlus tuleb esitada käesoleva määruse § 6 lõike 2 kohaselt teatatud tähtaja jooksul.
(2) Taotluse peab esitama esindusõiguslik isik poolt e-keskkonna kaudu. Toetuse andja saadab taotlejale kinnituse taotluse kättesaamise kohta.
(3) Kui taotluse esitamisel esineb e-keskkonnas tehniline viga, mis takistab taotluse tähtaegset esitamist, loetakse taotluse esitamise tähtpäevaks järgmine tööpäev pärast vea likvideerimist.
(4) Kui taotleja taotleb mitme projekti rahastust, tuleb iga projekt esitada eraldi taotluses.
3. peatükk Kulude abikõlblikkus ja toetuse määr
§ 8. Kulude abikõlblikkus
(1) Kulu on abikõlblik, kui see on tegevuste elluviimiseks vajalik, põhjendatud, tekib projekti abikõlblikkuse perioodil tehtavate toetatavate tegevuste käigus, tasutakse toetuse saaja poolt ning on kooskõlas õigusaktidega, sealhulgas
1) on tasutud toetuse saaja arvelduskontolt, välja arvatud kui omafinantseeringusse ja/või kaasfinantseeringusse panustab kolmas isik või koostööpartner;
2) on tõendatud algdokumendiga;
3) on tehtud järgides riigihangete seaduse põhimõtteid kooskõlas käesoleva määruse § 5 lõike 3 punktiga 3;
4) kulu, mis on selgelt eristatavalt kirjendatud raamatupidamises ja vastab Eesti finantsaruandluse standardile.
(2) Kulu loetakse põhjendatuks, kui kulu on sobiv, vajalik ja tõhus käesoleva määruse §-s 2 nimetatud eesmärgi ja tulemuse saavutamiseks ning see tekib toetatavate tegevuste käigus.
(3) Mitteabikõlblik kulu on
1) organisatsiooni liikmemaks;
2) esinduskulu ja erisoodustusmaks;
3) maamaks;
4) trahv, kohtukulu, viivis;
5) käibemaks, välja arvatud, kui käibemaks ei ole käibemaksuseaduse alusel tagasisaadav;
6) vara soetamine eraisikule;
7) remondi- ja ehituskulu;
8) toitlustuskulu, välja arvatud laste- ja noortele kuni 19. aastani;
9) mööbli- ja inventari soetamise kulu;
10) sularahas tasutud kulu;
11) etenduskunstide üksiklavastuse, üksikkontserdi ja üksiknäituse väljatoomise kulu;
12) trükiste ja helikandja väljaandmise kulu;
13) välisreisi ja rahvusvahelisel konkursil osalemise kulu;
14) välisesinejate transpordikulu Eestisse;
15) kulu, mis on toetuse saajal hüvitatud teistest meetmetest, riigieelarve, muu avaliku sektori või välisabi vahenditest.
§ 9. Abikõlblikkuse periood
(1) Projekti abikõlblikkuse periood on taotluses määratud ajavahemik, millal tegevused algavad ja lõpevad ning tegevuste teostamiseks vajalikud kulud tekivad.
(2) Projekti abikõlblikkuse periood võib alata taotluse esitamise kuupäevast või taotluses märgitud hilisemast kuupäevast, kuid ei või olla pikem kui taotlusvooru toimumise kalendriaasta 31. detsember.
(3) Toetuse andja loeb projekti lõppenuks pärast aruande kinnitamist ning sellest teavitatakse toetuse saajat e-keskkonna kaudu.
(4) Toetuse saaja võib taotleda projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamist järgmistel tingimustel:
1) tegevuste elluviimisel on ilmnenud toetuse saajast sõltumatud erakordsed ja/või ettenägematud asjaolud;
2) taotluse projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamiseks on toetuse saaja esitanud enne projekti abikõlblikkuse perioodi lõppu.
(5) Taotlus projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamiseks tuleb esitada toetuse saaja esindusõiguslikul isikul e-keskkonna kaudu.
(6) Projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamise taotluse rahuldamisest või mitterahuldamisest teavitab toetuse andja toetuse saajat e-keskkonna kaudu kümne tööpäeva jooksul taotluse esitamisest arvates.
(7) Kui projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamise taotlus on rahuldatud, loetakse abikõlblikkuse perioodi kestuse lõpuks muudatus taotluses sätestatud kuupäev.
§ 10. Toetuse minimaalne ja maksimaalne summa ning osakaal
(1) Taotletava toetuse minimaalne summa on 500 eurot ja maksimaalne summa on 15 000 eurot taotluse kohta. Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu sissekande koostamiseks ja/või uuendamiseks toetuse taotlemisel on minimaalne toetuse summa 150 eurot taotluse kohta.
(2) Toetuse maksimaalne osakaal projekti abikõlblikest kuludest on 90%. Toetuse osakaalu arvutamisel võetakse arvesse ainult abikõlblikke kulusid. Vähemalt 10% taotluse eelarves esitatud abikõlblikest kuludest peab toetuse saaja katma oma- või kaasfinantseeringu arvelt.
§ 11. Taotluse menetlemine
(1) Taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 60 tööpäeva alates taotlusvooru sulgemisest.
(2) Taotluse tähtaja jooksul esitamata jätmisel või käesoleva määruse § 3 lõikes 5 toodud asjaolu ilmnemisel jäetakse taotlus läbi vaatamata.
(3) Kui taotluse esitamise tähtaja on taotleja ületanud mõjuval põhjusel, võib toetuse andja oma algatusel või taotleja taotluse alusel tähtaja ennistada haldusmenetluse seaduse §-s 34 sätestatud korras.
(4) Taotluse menetlemise käigus võib toetuse andja nõuda taotlejalt selgitusi, lisainformatsiooni, taotluse täiendamist või muutmist, kui ta leiab, et taotlus ei ole piisavalt selge, selles esinevad puudused ja/või taotluses esitatud informatsiooni alusel ei ole võimalik taotlust hinnata.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud puuduste kõrvaldamiseks võib toetuse andja anda taotlejale kuni kümme tööpäeva, mil peatub taotluse menetlemise aeg.
(6) Toetuse andja jätab taotluse läbi vaatamata ja sisuliselt hindamata, kui taotleja ei ole tähtaja jooksul puudusi kõrvaldanud, ning teavitab sellest taotlejat e-keskkonna kaudu kümne tööpäeva jooksul alates käesoleva paragrahvi lõikes 5 toodud tähtaja saabumisest. Kui puudus kõrvaldatakse, loetakse puudusega seotud nõue täidetuks.
(7) Toetuse andjal on õigus teha taotlejale ettepanek muuta taotluse eelarvet ja projektis kavandatud tegevusi tingimusel, et taotletav toetuse summa ja osakaal ei suurene ning projekti eesmärgid ei muutu.
(8) Toetuse andja tunnistab taotleja ja taotluse nõuetele vastavaks juhul, kui on täidetud kõik käesoleva määruse §-des 4 ja 5 sätestatud nõuded.
(1) Nõuetele vastavaks tunnistatud taotluseid hindab toetuse andja moodustatud komisjon, mille koosseis kooskõlastatakse Kultuuriministeeriumiga ja avalikustatakse toetuse andja veebilehel.
(2) Taotlusi hinnatakse järgmiste kriteeriumide alusel:
1) projekti vastavus taotlusvooru eesmärkidele;
2) eelarve läbipaistvus, kuluefektiivsus, kulude arvutamise alused ning kaasfinantseeringu või omafinantseeringu määr kogu eelarvest;
3) planeeritavate kulutuste põhjendatust, selgitus ja vastavus eesmärkidele;
4) projekti vajalikkus, tulemuslikkus, valdkondlik ja regionaalne mõju;
5) projekti elluviimiseks ja haldamiseks vajalik kvalifikatsioon ja kogemus ning õiguslik, organisatsiooniline või tehniline eeldus;
6) erinevate kogukondade kaasatus, koostööpartnerite olemasolu ja nende panus;
7) mõju kultuuri kättesaadavuse parandamisele, noorte kultuuriteadlikkuse tõstmisele ja kultuuris osalemisele.
(3) Komisjon kaasab vajadusel hindamisprotsessi täiendavaid hääleõiguseta eksperte.
(4) Komisjoni liikmed ja eksperdid peavad kooskõlas korruptsioonivastase seadusega deklareerima oma erapooletust ja sõltumatust hinnatavast taotlusest ja taotlejast. Seotuse olemasolul on komisjoni liige ja/või ekspert kohustatud ennast haldusmenetluse seaduse §-s 10 toodud tingimustel ja korras taandama.
(5) Komisjon teeb toetuse andjale ettepaneku taotluse rahuldamise ning põhjendatud juhtudel osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta.
§ 13. Taotluse rahuldamise ja rahuldamata jätmise tingimused ja kord
(1) Taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse teeb komisjoni ettepanekul toetuse andja.
(2) Taotluse rahuldamise otsus tehakse juhul, kui taotleja ja taotlus vastavad käesolevas määruses nimetatud nõuetele ja taotlus kuulub hindamistulemuste põhjal rahuldamisele.
(3) Taotluse võib rahuldada osaliselt, kui taotluse täielik rahuldamine ei ole võimalik taotlusvooru eelarve mahu tõttu ja/või kui taotluses täielik rahuldamine ei ole põhjendatud, arvestades taotletud toetuse summat, projekti tegevusi ja nendega saavutatavaid tulemusi. Osalise rahuldamise ettepanek sisaldab ettepanekut taotletud toetuse vähendamiseks või projektis kavandatud toetatavate tegevuste muutmiseks. Taotluse võib osaliselt rahuldada tingimusel, et taotleja on sellega nõus. Taotleja võib nõustuda taotluse osalise rahuldamisega tingimusel, et taotluses toodud eesmärk on taotluse osalise rahuldamise korral saavutatav.
(4) Taotluse rahuldamise otsuse võib teha haldusmenetluse seaduse § 53 tähenduses kõrvaltingimusega, kui on tõenäoline, et lõpliku otsuse tegemiseks vajalik eeldus saabub või täidetakse hiljemalt kõrvaltingimuses märgitud tähtaja jooksul ja kõrvaltingimuse seadmine on mõistlik. Kõrvaltingimuse nõuetekohasel saabumisel või täitmisel vormistatakse sellekohane teave taotluse rahuldamise otsuse juurde.
(5) Taotluse tingimusliku rahuldamise otsuse põhjal ei teki toetuse saajal õigust toetuse maksele. Õigus toetusega seotud maksele tekib toetuse saajal pärast seda, kui toetuse andja on tingimuse saabumise või täitmise tuvastanud toetuse saaja esitatud teabe põhjal, välja arvatud siis, kui teavet on võimalik toetuse andjal tuvastada infosüsteemi vm registrist või andmeallikast.
(6) Taotluse rahuldamata jätmise otsus tehakse juhul, kui
1) taotleja ja/või taotlus ei vasta kasvõi ühele käesoleva määruse §-des 4 ja 5 või teistele käesolevas määruses nimetatud nõuetele;
2) taotleja mõjutab pettuse või ähvardusega või muul õigusvastasel viisil taotluse menetlemist;
3) taotleja ei võimalda taotluse nõuetele vastavust kontrollida;
4) komisjoni hindamistulemuste põhjal ei kuulu taotlus rahuldamisele;
5) taotlusvooru eelarve mahu tõttu ei ole võimalik projekti toetada;
6) taotleja ei ole nõus käesoleva paragrahvi lõike 3 kohase taotluse osalise rahuldamise ettepanekuga toetuse vähendamise või projektis kavandatud tegevuste muutmise kohta.
(7) Toetuse andja võib jätta taotluse rahuldamata, kui taotluses esitatud ja taotluse menetlemise raames kogutud teabe põhjal ilmneb, et projekti eesmärgid on saavutatavad ilma toetuseta.
(8) Taotlejale saadetakse tema taotluse kohta tehtud otsus e-keskkonna kaudu.
§ 14. Taotleja ja toetuse saaja ärakuulamine
(1) Taotlejale antakse võimalus esitada oma seisukohad enne
1) taotluse osalist rahuldamist;
2) taotluse rahuldamata jätmist, välja arvatud kui otsus põhineb taotluses esitatud andmetel ning puuduste kõrvaldamiseks esitatud teabel ja selgitustel.
(2) Toetuse saajale antakse võimalus esitada oma seisukohad enne
1) taotluse rahuldamise otsuse kehtetuks tunnistamist või muutmist, välja arvatud kui toetuse saaja taotlus rahuldatakse täielikult;
2) toetuse tagasinõudmise otsuse tegemist.
(3) Toetuse andja võib teha käesoleva paragrahvi lõikest 1 erandi juhul, kui taotlusvooru taotluse esitanud taotlejate arv on suurem kui 50 ning muudel haldusmenetluse seaduse §-s 40 sätestatud juhtudel.
§ 15. Vaide esitamine
(1) Vaie haldusaktile või toimingule tuleb esitada toetuse andjale 30 kalendripäeva jooksul arvates päevast, millal taotleja või toetuse saaja vaidlustatavast haldusaktist või toimingust teada sai või oleks pidanud teada saama.
(2) Taotleja või toetuse saaja, kelle vaie jääb vaidemenetluses rahuldamata või kelle õigusi on vaidemenetluses rikutud, on õigus pöörduda halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud tingimustel ja korras kaebusega halduskohtusse. Halduskohtusse võib pöörduda ka vaiet esitamata.
5. peatükk Taotluse rahuldamise otsuse muutmine ja kehtetuks tunnistamine
§ 16. Taotluse rahuldamise otsuse muutmine
(1) Taotluse rahuldamise otsust muudetakse toetuse andja algatusel või toetuse saaja sellekohase kirjaliku avalduse alusel.
(2) Taotluse rahuldamise otsust võib muuta kuni projekti abikõlblikkuse perioodi lõpuni, kuid mitte pärast projekti tegevuste lõppemist, ning tagasiulatuvalt alates muudatustaotluse esitamise kuupäevast, kui see aitab kaasa projekti tulemuste saavutamisele ja muudatus on põhjendatud.
(3) Toetuse andjal on õigus keelduda taotluse rahuldamise otsuse muutmisest juhul, kui soovitav muudatus seab kahtluse alla projekti oodatavate tulemuste saavutamise või projekti tegevuste lõpetamise abikõlblikkuse perioodil.
(4) Taotluse rahuldamise otsuse muutmise otsustab toetuse andja 14 tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise avalduse saamist ja teavitab sellest toetuse saajat e-keskkonna kaudu.
§ 17. Taotluse rahuldamise otsuse kehtetuks tunnistamine
(1) Taotluse rahuldamise otsus tunnistatakse täielikult või osaliselt kehtetuks järgmistel juhtudel:
1) ilmneb asjaolu, mille korral taotlust ei oleks rahuldatud või taotlus oleks rahuldatud osaliselt;
2) taotlemisel või projekti elluviimisel on teadlikult esitatud ebaõiget või mittetäielikku teavet või teave on jäetud teadlikult esitamata;
3) kõrvaltingimusega taotluse rahuldamise otsuse korral kõrvaltingimus ei saabu või kõrvaltingimust ei suudeta täita;
4) toetuse saaja avaldust taotluse rahuldamise otsuse muutmiseks ei rahuldata ja toetuse saajal ei ole toetuse kasutamist ettenähtud tingimustel võimalik jätkata;
5) toetuse saaja esitab avalduse toetuse kasutamisest loobumise kohta.
(2) Toetuse saajal tuleb saadud toetus taotluse rahuldamise otsuse osaliselt või täielikult kehtetuks tunnistamise otsuse kohaselt tagastada.
6. peatükk Toetuse maksmise tingimused ja aruannete esitamine
§ 18. Toetuse maksmise tingimused
(1) Toetus makstakse toetuse saajale välja enne kulude abikõlblikkuse tõendamist ettemaksena vastavalt taotluse rahuldamise otsuses ja käesolevas määruses sätestatud tingimustele.
(2) Ettemaksena makstakse toetus välja toetuse saaja kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis esitatud sooviavalduse alusel, kus on sätestatud ettemakse vajadus.
(3) Kui taotluse rahuldamise otsuse jõustumine sõltub kõrvaltingimuse saabumisest või täitmisest, makstakse toetus välja pärast kõrvaltingimuse saabumist või täitmist.
§ 19. Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
(1) Toetuse saaja esitab projekti aruande toetuse andjale e-keskkonna kaudu taotluse rahuldamise otsuses märgitud tähtajal.
(2) Toetuse andja menetleb aruannet kuni 90 tööpäeva esitamisest arvates.
(3) Aruande esitamise tähtaega võib põhjendatud juhtudel toetuse saaja avalduse alusel pikendada tingimusel, et toetuse saaja on esitanud pikendamise avalduse enne käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud toodud tähtaja saabumist.
(4) Kui aruandes on puudusi, võib toetuse andja anda toetuse saajale kuni 14 kalendripäeva puuduste kõrvaldamiseks, mil peatub käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud aruande menetlemise aeg.
(5) Toetuse andja kinnitab aruande, kui toetuse saaja on käesoleva paragrahvi lõike 4 kohase tähtaja jooksul puudused kõrvaldanud, toetuse andja ei ole tuvastanud rikkumist ning toetuse saaja on tagastanud toetuse andjale toetuse kasutamata jäägi.
7. peatükk Toetuse tagasinõudmine
§ 20. Toetuse tagasinõudmine ja -maksmine
(1) Otsuse toetuse osalise või täieliku tagasinõudmise kohta teeb toetuse andja kaalutlusõiguse kohaselt järgmistel juhtudel:
1) toetust on kasutatud mitteabikõlbliku kulu hüvitamiseks;
2) käesoleva määruse §-s 2 toodud eesmärki ja tulemust ei saavutatud ja/või ei viidud ellu taotluses ettenähtud tegevusi;
3) abikõlblike kulude maksumus kujunes planeeritust väiksemaks;
4) kuludokumente on kasutatud muu toetuse kuludokumendina;
5) toetuse saaja on jätnud osaliselt või täielikult täitmata kohustuse või nõude ja see on mõjutanud kulu abikõlblikkust;
6) toetuse saaja on esitanud valeandmeid või andmeid varjanud;
7) aruanne ei ole esitatud tähtajaks;
8) toetuse saaja suhtes on algatatud pankroti- või likvideerimismenetlus;
9) toetuse andmine ei ole kooskõlas riigiabi reeglitega.
(2) Toetuse tagasinõudmise otsust ei tehta
1) kui puudus kõrvaldatakse või kohustus ja nõue täidetakse;
2) kui toetuse saaja avastas ja teatas toetuse andjale esimesel võimalusel, et talle on hüvitatud mitteabikõlblik kulu ning tagastas toetuse.
(3) Toetuse tagasinõudmise otsuse võib teha kolme aasta jooksul toetuse saaja viimase kohustuse täitmise lõppemisest arvates.
(4) Kui toetust on eraldatud vähese tähtsusega abina, võib toetuse tagasinõudmise otsuse teha kümne aasta jooksul pärast toetuse saajale toetuse eraldamist.
(5) Toetuse saaja peab maksma tagasi toetuse tagasinõudmise otsuses nimetatud toetuse 60 kalendripäeva jooksul otsuse kehtima hakkamise päevast arvates.
(6) Ebaseadusliku riigiabi korral nõutakse toetus tagasi koos intressiga toetuse väljamaksmisest arvates Euroopa Komisjoni kehtestatud määrade järgi.
(7) Kui ilmneb, et toetuse saaja on eiranud oma kohustusi või talle kehtestatud nõudeid ja rikkumine tõi kaasa rahalise mõju, kuid toetuse andjal ei ole võimalik rahalise mõju suurust hinnata, vähendatakse toetust protsentuaalselt olenevalt rikkumise raskusest ja mõjust kulu abikõlblikkusele.
(8) Tagasimaksmisele kuuluva toetuse võib ajatada toetuse saaja põhjendatud taotluse alusel, kui korraga maksmine seab toetuse saaja olulisel määral makseraskustesse.
(9) Toetuse tagasimaksmise ajatamiseks esitab toetuse saaja toetuse andjale hiljemalt kümne tööpäeva jooksul toetuse tagasinõudmise otsuse kättesaamisest arvates kirjaliku taotluse, milles on toodud ajatamise vajaduse põhjendus ja soovitud tagasimaksmise ajatamiskava. Ajatamise taotlusele peab toetuse saaja lisama finantsseisu kajastavad dokumendid, mida toetuse andja nõuab.
(10) Ajatamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta teeb toetuse andja otsuse kümne tööpäeva jooksul ajatamise taotluse saamisest arvates. Põhjendatud juhul võib otsuse tegemise tähtaega pikendada mõistliku aja võrra, teavitades sellest toetuse saajat.
(11) Toetuse tagasimaksmise ajatamise perioodi määrab toetuse andja.
(12) Ajatamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse võib teha koos toetuse tagasinõudmise otsusega. Ajatamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsus saadetakse toetuse saajale e-keskkonna kaudu või tähtkirjaga posti teel.
(13) Kui toetuse saaja ei maksa ajatamiskava kohaselt toetust tagasi, võib ajatamise otsuse tunnistada kehtetuks. Ajatamise otsuse kehtetuks tunnistamise korral peab toetuse saaja maksma toetuse tagasi 30 kalendripäeva jooksul ajatamise otsuse kehtetuks tunnistamise otsuse kehtima hakkamisest arvates.
(14) Kui tagasimaksmisele kuuluvat toetust tähtaja jooksul tagasi ei maksta nõuab toetuse andja tagasimaksmisele kuuluva toetuse tagasi eraõiguses alusetu rikastumise kohta kehtivate sätete kohaselt.
8. peatükk Toetuse saaja ja toetuse andja õigused ja kohustused
§ 21. Toetuse saaja kohustused
Toetuse saaja tagab käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise, projekti eduka elluviimise taotluse rahuldamise otsuses fikseeritud tähtaegade ja tingimuste kohaselt, sealhulgas
1) kasutab toetust taotluses ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatu järgi;
2) tagab nõutud ulatuses oma- või kaasfinantseeringu;
3) esitab toetuse andjale tähtajaks nõutud teabe ja aruande;
4) järgib vähese tähtsusega abi andmist reguleerivatest õigusaktidest tulenevaid kohustusi ja nõudeid, kui need on asjakohased;
5) säilitab toetuse taotlemise, kulu abikõlblikkust tõendavad dokumendid ja muud tõendid raamatupidamisseaduses sätestatud tähtaegade järgi;
6) säilitab toetuse taotlemise, kulu abikõlblikkust tõendavad dokumendid ja muud tõendid kümme aastat toetuse saamisest, kui toetust anti vähese tähtsusega abina;
7) annab toetuse andjale projekti elluviimise, sealhulgas toetuse kasutamise kohta suulisi ja kirjalikke selgitusi ning andmeid, sealhulgas väljavõtteid raamatupidamisprogrammist ja pangakontost kolme tööpäeva jooksul alates sellekohasest nõudmisest, ning võimaldab neil teha dokumentidest koopiaid ja väljavõtteid;
8) peab projekti abikõlblike kulude, mitteabikõlblike kulude ja tulude kohta eraldi raamatupidamisarvestust;
9) võimaldab toetuse andjal kohapeal toetuse kasutust kontrollida ning osutab selleks igakülgset abi;
10) teavitab toetuse andjat viivitamata kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis taotluses esitatud või projekti elluviimisega seotud andmete muutumisest või projekti elluviimist takistavast asjaolust;
11) järgib kooskõlas käesoleva määruse § 5 lõike 3 punktiga 3 projektiga seotud teenuste ostmisel ja hangete läbiviimisel riigihangete seaduse §-s 3 toodud põhimõtteid;
12) tagastab toetuse kasutamata jäägi koos aruandega;
13) tagastab toetuse, kui toetuse andja esitab toetuse tagasinõude;
14) eksponeerib toetuse andja ja/või Kultuuriministeeriumi logo kõigil toetuse abil korraldatud sündmustel, sealhulgas nende reklaamil ja trükisel.
§ 22. Toetuse saaja õigused
Toetuse saajal on õigus
1) saada toetuse andjalt informatsiooni ja nõuandeid, mis on seotud õigusaktides, käesolevas määruses või taotluse rahuldamise otsuses sätestatud nõuete ja toetuse saaja kohustustega;
2) esitada oma seisukohad käesoleva määruse § 14 lõikes 2 sätestatud juhtudel ja puuduste kõrvaldamise raames;
3) tutvuda tema kohta koostatud dokumendis sisalduva või sellega lahutamatult seotud teabega avaliku teabe seaduses sätestatud korras;
4) toetusest loobuda või toetus tagastada igal ajal täies ulatuses.
§ 23. Toetuse andja kohustused
Toetuse andja on kohustatud
1) edastama taotlejale või toetuse saajale käesoleva määrusega reguleeritud otsused käesolevas määruses sätestatud aja jooksul;
2) tagama vähese tähtsusega abi andmise korral andmete kandmise registrisse ja vähese tähtsusega abi registrisse ja muude konkurentsiseaduse 6. peatükis toodud kohustuste täitmise;
3) säilitama vähese tähtsusega abi andmise korral toetuse taotlemise, andmise, kulu abikõlblikkust tõendavate ja muude dokumentide ning teabega seotud tõendeid kümme aastat taotluse rahuldamise otsuse tegemisest;
4) kontrollima projekti elluviimist;
5) tegema taotluse ja aruandevormid ning asjakohased juhendmaterjalid kättesaadavaks e-keskkonnas;
6) teavitama toetuse saajat viivitamatult käesolevas määruses ja muudes toetuse kasutamist reguleerivates õigusaktides tehtud muudatustest;
7) tegema muid käesolevas määruses, kohalduvates õigusaktides või taotluse rahuldamise otsuses sätestatud toiminguid.
§ 24. Toetuse andja õigused
Toetuse andjal on õigus
1) kontrollida toetuse saaja juures projektiga seotud kuludokumente ja projekti elluviimist, sealhulgas toetuse kasutamise vastavust käesolevale määrusele ning taotluse rahuldamise otsusele;
2) nõuda projekti eesmärkide, tulemuste ja kulude kohta täiendavate andmete ja dokumentide esitamist, mis tõendavad tegevuste nõuetekohast teostamist ning toetuse saaja kohustuste nõuetekohast täitmist;
3) jätta toetus välja maksmata ja/või nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui toetuse saaja rikub käesolevas määruses ja/või taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tingimusi või kaldub muul viisil kõrvale taotluses või taotluse rahuldamise otsuses või käesolevas määruses sätestatust;
4) kontrollida taotluse menetlemisel taotleja mitteabikõlblike kulude tasumise suutlikkust ning keelduda toetuse maksmisest, kui toetuse saajal on tekkinud maksu- või maksevõlg riigi ees ja see on ajatamata;
5) otsustada kaalutlusõigusele tuginedes käesoleva määruse § 20 kohane toetuse tagasinõudmise ulatus;
6) pikendada toetuse saajast mitteolenevate asjaolude ilmnemisel projekti elluviimise aega.


Kaubamärgiseadus
Riigikogu 22.05.2002 seadus; jõustumiskuupäev 01.05.2004
redaktsioon 01.01.2012 [RT I, 28.12.2011, 4]
21.11.2002 RT I 2002, 99, 582 01.05.2004
16.12.2003 RT I 2003, 82, 555 01.05.2004
(1) Käesolev seadus reguleerib üldtuntud ja registreeritud kauba- ja teenindusmärkide (edaspidi kaubamärk) õiguskaitset, kaubamärkidega seonduvaid õigusi ja kohustusi ning käesolevas seaduses sätestatud juhtudel EL nõukogu määruse 40/1994/EÜ Ühenduse kaubamärgi kohta (Euroopa Liidu Teataja L 011, 14.01.1994, lk 1-36) (edaspidi Ühenduse kaubamärgi määrus) alusel Siseturu Ühtlustamise Ameti poolt registreeritud kaubamärkidega (edaspidi Ühenduse kaubamärk) seonduvaid õigusi ja kohustusi.
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist "Justiitsminister" sõnadega "Valdkonna eest vastutav minister". ]
(3) Eestis märkide rahvusvahelise registreerimise Madridi kokkuleppe protokolli (RT II 1998, 36, 68) (edaspidi Madridi protokoll) alusel kehtiva rahvusvahelise registreeringu suhtes võib ainuõigust teostada ainult kaubamärgiomanikuna Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni Rahvusvahelise Büroo (edaspidi Büroo) rahvusvahelisse registrisse kantud isik, kui käesolev seadus ei sätesta teisiti.
(2) Taotluse esitamise kuupäevaks kasutamise tulemusena eristusvõime omandanud kaubamärgi ja üldtuntud kaubamärgi puhul ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2-4 sätestatut.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2-6 sätestatud õiguskaitset välistavaid asjaolusid ei arvestata, kui on olemas varasema kaubamärgi omaniku või muu varasema õiguse omaniku kirjalik luba.
6) Ühenduse kaubamärgi määruse alusel registreeritud Ühenduse kaubamärk, kui taotluse esitamise kuupäev, prioriteedikuupäev või Eesti registreeringu alusel omandatud vanemusekuupäev on varasem;
7) Ühenduse kaubamärgi määruse alusel registreerimiseks esitatud kaubamärk, kui taotluse esitamise kuupäev, prioriteedikuupäev või Eesti registreeringu alusel omandatud vanemusekuupäev on varasem. Registreerimiseks esitatud kaubamärk on varasem kaubamärk ainult juhul, kui see registreeritakse.
(1) Kaubamärgialaseid toiminguid Patendiametis ja tööstusomandi apellatsioonikomisjonis (edaspidi apellatsioonikomisjon) teeb asjast huvitatud isik isiklikult või tema poolt vahetult volitatud patendivolinik, kellele on patendivoliniku seaduse kohaselt antud patendivoliniku kutse tegutsemiseks kaubamärkide valdkonnas. Asjast huvitatud isik või patendivolinik võib suulisel menetlemisel Patendiametis või apellatsioonikomisjonis kaasata oma kulul tõlgi või esindamise õiguseta nõuandja.
(3) Kui kaubamärgialaseid toiminguid Patendiametis ja apellatsioonikomisjonis teevad mitu isikut ühiselt, võivad nad oma esindajaks volitada patendivoliniku või määrata enda hulgast esindaja (edaspidi ühine esindaja), kelle elu- või asukoht või tegutsev kaubandus- või tööstusettevõte on Eestis. Ühisel esindajal on õigus sooritada taotlejate nimel kõiki taotluse menetlemisega seotud toiminguid.
Käesoleva seaduse §-des 18-23 sätestatut kohaldatakse taotlusele ja taotlusest tulenevatele õigustele, arvestades taotluse õiguslikust staatusest tulenevaid erisusi.
2) volikiri või viide varem esitatud volikirjale, kui taotlejal on esindaja;
3) prioriteeti tõendavad dokumendid, kui taotletakse prioriteeti;
4) andmed riigilõivu tasumise kohta.
Kaubamärgi registreerimise avalduses peab sisalduma:
2) taotleja nimi, elukoha või asukoha aadress ning taotleja soovi korral muud kontaktandmed;
(2) Andmed riigilõivu tasumise kohta, prioriteedinõue ja taotleja esindajale antud volikiri esitatakse kahe kuu jooksul taotluse esitamise päevast arvates.
(3) Prioriteedinõuet tõendavad dokumendid esitatakse kolme kuu jooksul taotluse esitamise päevast arvates. Prioriteeti tõendavaid dokumente ei ole vaja esitada, kui prioriteedinõude aluseks on Eestis esitatud esmane taotlus.
(1) Kui taotluse sisu- ja vorminõuete kontrollimise käigus selgub, et taotluses puudub mõni käesoleva seaduse §-s 28 nimetatud dokument või dokumendid ei vasta §-des 30-33 kehtestatud nõuetele või § 34 lõike 4 alusel kehtestatud nõuetele, teatab Patendiamet sellest taotlejale kirjalikult ja annab puuduste kõrvaldamiseks või selgituste andmiseks vähemalt kahekuulise tähtaja.
(2) Kui taotleja oma vastuses käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teatele ei kõrvalda puudusi, tehakse taotluse tagasilükkamise otsus.
(3) Kui taotleja ei vasta tähtpäevaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teatele või ei esita käesoleva seaduse § 34 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul andmeid ettenähtud summas riigilõivu tasumise kohta või ei esita sätestatud tähtaja jooksul volikirja, loetakse taotlus tagasivõetuks.
(4) Kui taotleja ei ole esitanud käesoleva seaduse § 34 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul prioriteedinõuet või prioriteeti tõendavaid dokumente ei esitata tähtpäevaks või prioriteedinõue ei vasta §-s 29 sätestatule või esitatud dokumendid ei tõenda prioriteeti, jätab Patendiamet prioriteedinõude arvestamata.
(2) Kui ekspertiisi tulemusena ilmneb kaubamärgi õiguskaitset välistav asjaolu, teatab Patendiamet sellest taotlejale ja annab vähemalt kahekuulise tähtaja selle asjaolu kõrvaldamiseks või selgituste andmiseks. Kui taotleja ei vasta tähtpäevaks, loetakse taotlus tagasivõetuks.
(2) Patendiamet pikendab käesoleva seaduse § 37 lõikes 1 ja § 38 lõigetes 2 ja 4 nimetatud tähtaega taotleja avalduse alusel vähemalt kahe kuu kaupa, kuid kokku mitte üle 13 kuu. Avaldus koos andmetega riigilõivu tasumise kohta peab olema esitatud enne määratud tähtaja lõppemist.
(1) Taotleja võib taotluse jagada kaheks või enamaks taotluseks, jagades kaubad ja teenused nende vahel. Taotlust võib jagada kaubamärgi registreerimise või registreerimisest keeldumise otsuse tegemiseni, samuti nende otsuste kohta esitatud kaebuste või neist otsustest tulenevate vaidlustusavalduste menetluse lõpuni. Taotluse jagamiseks tuleb esitada vastav avaldus ja andmed tasutud riigilõivu kohta.
(2) Kui taotlus on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud viisil tagasi võetud või käesoleva seaduse §-s 37, 38 või 46 nimetatud juhtudel tagasivõetuks loetud, lõpetatakse menetlus. Menetluse lõpetamise korral taotluse dokumente ega riigilõivu ei tagastata.
(3) Taotleja võib nõuda menetluse taastamist, kui Patendiamet on lõpetanud menetluse, lugedes taotluse tagasivõetuks käesoleva seaduse § 37, 38 või 46 alusel, ja kui taotleja toimingud jäid sooritamata vääramatu jõu või taotlejast või tema esindajast sõltumatu muu takistuse tõttu.
(4) Patendiamet taastab menetluse, kui taotleja tõendab takistuse olemasolu ja sooritab ettenähtud toimingud kahe kuu jooksul pärast takistuse kadumist ning esitab andmed riigilõivu tasumise kohta.
(5) Menetluse taastamise nõuet saab esitada kuue kuu jooksul sooritamata jäänud toimingu tähtpäevast arvates.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3-5 sätestatut kohaldatakse ka prioriteedi ennistamisel.
(2) Kaubamärgiomanike arvust sõltumata antakse välja ainult üks kaubamärgitunnistus.
(4) Kaubamärgiomaniku avalduse alusel võib talle välja anda kaubamärgitunnistuse duplikaadi. Duplikaat antakse välja 20 tööpäeva jooksul avalduse ja riigilõivu tasumist tõendavate andmete esitamisest arvates.
(5) Kaubamärgitunnistuse vorminõuded ja selle plangi vormistamise kord kehtestatakse kaubamärgimäärusega.
(1) Kaubamärgiomanik võib ühe aasta jooksul enne kaubamärgi õiguskaitse kehtivusaja lõppemist nõuda kehtivusaja pikendamist. Sellekohane avaldus esitatakse koos andmetega riigilõivu tasumise kohta.
(2) Kaubamärgiomanik võib nõuda kaubamärgi õiguskaitse kehtivusaja pikendamise tähtaja ennistamist kuue kuu jooksul pärast kaubamärgi õiguskaitse kehtivusaja lõppemist. Sellekohane avaldus esitatakse koos andmetega riigilõivu ja täiendava riigilõivu tasumise kohta.
(2) Avaldusele lisatakse andmed riigilõivu tasumise kohta.
(3) Kui avalduse esitajaks on uus kaubamärgiomanik või isik, kellele kaubamärgiõigused üle lähevad, lisatakse avaldusele loovutamist või õiguste üleminekut tõendav dokument või selle Patendiameti poolt ametlikult kinnitatud ärakiri.
<!- START 50b2 -!>
<!- END 50b2 -!>
<!- START 50b3 -!>
<!- END 50b3 -!>
<!- START 50b4 -!>
<!- END 50b4 -!>
<!- START 50b5 -!>
(2) Litsentsi kohta registrisse kande tegemise avaldusele lisatakse litsentsilepingu väljavõte, mille vastavuse originaalile kinnitab Patendiamet ning mis sisaldab kande tegemiseks vajalikke andmeid lepingupoolte, litsentsi iseloomu, ulatuse ja tähtaja kohta. Samuti lisatakse avaldusele andmed riigilõivu tasumise kohta. Väljavõtet ei pea esitama, kui litsentsi kohta registrisse kande tegemise avaldusele on alla kirjutanud nii litsentsiandja kui ka litsentsisaaja ning avaldus sisaldab kande tegemiseks vajalikke andmeid.
<!- END 50b5 -!>
<!- START 50b6 -!>
(2) Avaldusele lisatakse pandi seadmise kokkulepe, mis on notariaalselt tõestatud, ja andmed riigilõivu tasumise kohta.
(3) Pandilepingu tingimuste muutmiseks esitatakse avaldus koos notariaalselt tõestatud pandilepingu lisa, kohtuotsuse või muu muutmist tõendava dokumendiga ja andmetega riigilõivu tasumise kohta.
(4) Pandipidaja isiku muutmiseks esitatakse avaldus koos muutmist tõendava dokumendiga, mis on notariaalselt tõestatud, ja andmetega riigilõivu tasumise kohta.
(5) Registerpandi järjekoha muutmiseks esitatakse avaldus koos nende isikute kokkuleppega, kelle õiguste järjekoht muutub, ja andmetega riigilõivu tasumise kohta.
<!- END 50b6 -!>
§ 507. Paragrahvides 50-506 nimetatud avalduse menetlemine
<!- START 50b7 -!>
(1) Kui käesoleva seaduse §-des 50-506 nimetatud avalduse esitab volitatud esindaja, lisatakse avaldusele volikiri. Volikirja ei ole vaja lisada, kui selle toimingu sooritamiseks Patendiametile varem esitatud volikiri kehtib.
<!- END 50b7 -!>
(4) Registritoimikuga tutvumiseks või registrist ärakirjade või väljatrükkide saamiseks esitatakse kirjalik avaldus koos andmetega iga toimiku, dokumendi ärakirja ja väljatrüki eest riigilõivu tasumise kohta. Taotlejale ja kaubamärgiomanikule on oma kaubamärgi registritoimikuga tutvumine tasuta.
(5) Prioriteeti tõendava dokumendi, mis koosneb Patendiameti kinnitusest ja taotluse koopiast, saamiseks esitab taotleja või kaubamärgiomanik kirjaliku avalduse koos andmetega riigilõivu tasumise kohta.
(2) Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (RT II 1999, 22, 123) lisa 1C intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu artikli 50 kohaste ajutiste meetmete rakendamine kuulub rikkumise toimumise koha järgse maakohtu alluvusse. Hagi tagamise taotlus vaadatakse läbi viivitamata.
<!- START 60b1 -!>
<!- END 60b1 -!>
(5) Madridi protokolli artikli 8 lõigete 2-7 kohased rahvusvahelised tasud makstakse otse Büroole.
(1) Eestis kehtivast rahvusvahelisest registreeringust tulenev õiguskaitse on võrdne siseriiklikust registreeringust tuleneva õiguskaitsega ja rahvusvaheliselt registreeritud kaubamärgist tulenevad õigused ja kohustused võrdsed siseriiklikult registreeritud kaubamärgist tulenevatega.
(3) Kui siseriiklikult registreeritud kaubamärk registreeritakse samade kaupade ja teenuste suhtes ka rahvusvaheliselt, tehakse kaubamärgiomaniku nõudel registrisse märge siseriikliku registreeringu asendamise kohta, välja arvatud juhul, kui rahvusvaheline taotlus on esitatud käesoleva seaduse § 67 lõike 1 alusel.
(8) Kaubamärgi rahvusvaheliste registreeringute, milles Eesti Vabariik on märgitud lepinguosaline, siseriikliku menetluse andmekogu asutab ja peab Patendiamet.
(9) Kaubamärgi rahvusvaheliste registreeringute siseriikliku menetluse andmekogust väljastatakse käesoleva seaduse § 511 lõikes 1 nimetatud andmeid.
(10) Teabe väljastamise eest rahvusvaheliste registreeringute siseriikliku menetluse andmekogudest tasutakse riigilõiv.
§ 71. Rahvusvahelise registreeringu kehtivuse kaotamine ja muutmine siseriiklikuks taotluseks
(2) Kui kaubamärgi rahvusvaheline registreering on Madridi protokolli artikli 6 lõike 4 kohaselt kustutatud, võib selle kaubamärgi registreerida siseriikliku kaubamärgina rahvusvahelises registreeringus sisaldunud kaupade ja teenuste suhtes, kui kaubamärgiomanik esitab taotluse Patendiametile kolme kuu jooksul rahvusvahelise registreeringu kustutamise kuupäevast arvates. Sellise taotluse esitamise kuupäevaks loetakse kaubamärgi rahvusvahelise registreerimise kuupäev.
71. peatükk ÜHENDUSE KAUBAMÄRK
§ 711. Ühenduse kaubamärgi registreerimine
<!- START 71b1 -!>
(1) Ühenduse kaubamärgi registreerimise all mõistetakse kaubamärgi registreerimist Siseturu Ühtlustamise Ametis Ühenduse kaubamärgi määruse alusel.
(2) Patendiamet on Ühenduse kaubamärgi määruse tähenduses tööstusomandi keskametiks.
<!- END 71b1 -!>
<!- START 71b2 -!>
(1) Ühenduse kaubamärgi taotluse võib esitada Patendiametile, kes edastab taotluse Siseturu Ühtlustamise Ametile kahe nädala jooksul taotluse esitamise kuupäevast arvates ja väljastab taotlejale sellekohase teatise. Ühenduse kaubamärgi taotluse esitamisel Patendiametile tuleb tasuda riigilõiv taotluse edastamise eest Siseturu Ühtlustamise Ametile.
(2) Ühenduse kaubamärgi taotlus peab vastama Ühenduse kaubamärgi määruses ja EL komisjoni määruses 2868/1995/EÜ Nõukogu määruse Ühenduse kaubamärgi kohta rakendamiseks (Euroopa Liidu Teataja L 303, 15.12.1995, lk 1-32) sätestatud sisu- ja vorminõuetele. Ühenduse kaubamärgi määruse artikli 26 lõike 2 kohane tasu tuleb tasuda otse Siseturu Ühtlustamise Ametile.
(3) Ühenduse kaubamärgi taotluse Patendiametile esitamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister kaubamärgimäärusega.
(4) Patendiamet ei võta vastu ega edasta teisi Siseturu Ühtlustamise Ametile esitatavaid dokumente ja kirju.
(5) Ühenduse kaubamärgi määruse artikli 5 lõike 1 punktis a sätestatud isikuteks loetakse Eesti kodanikke ning Eestis asukohta omavaid juriidilisi isikuid.
<!- END 71b2 -!>
§ 713. Ühenduse kaubamärgi taotluse või Ühenduse kaubamärgi muutmine siseriiklikuks taotluseks
<!- START 71b3 -!>
(1) Ühenduse kaubamärgi taotluse või Ühenduse kaubamärgi muutmisel siseriiklikuks taotluseks vastavalt Ühenduse kaubamärgi määruse 3. osas sätestatule, loetakse siseriikliku taotluse esitamise kuupäevaks Ühenduse kaubamärgi taotluse esitamise kuupäev, prioriteedikuupäev või vanemusekuupäev.
(2) Vanemusekuupäev loetakse taotluse esitamise kuupäevaks üksnes juhul, kui Ühenduse kaubamärgi vanemuse aluseks oli Eestis registreeritud siseriiklik või Madridi protokolli alusel Eestis kehtinud kaubamärk.
(3) Ühenduse kaubamärgi taotluse või Ühenduse kaubamärgi muutmisel siseriikliku kaubamärgi taotluseks Ühenduse kaubamärgi määruse artikli 108 alusel esitab taotleja kahe kuu jooksul Siseturu Ühtlustamise Ametist vastava taotluse Patendiametisse saabumise kuupäevast arvates:
1) muutmise taotluse ja sellega kaasnevate dokumentide tõlke eesti keelde;
2) välisriigi isiku Eestis asuva tegutseva kaubandus- või tööstusettevõtte aadressi või volitatud patendivoliniku volikirja;
3) kaubamärgi reproduktsiooni;
(5) Patendiamet teeb ekspertiisi ja menetleb muutmise taotlusi käesoleva seaduse 4. peatükis sätestatu kohaselt, arvestades Ühenduse kaubamärgi määrusest tulenevaid erisusi.
<!- END 71b3 -!>
<!- START 71b4 -!>
Kui registreeritud või registreerimiseks esitatud Ühenduse kaubamärgi suhtes on nõutud varasema registreeritud kaubamärgi või Madridi protokolli alusel Eestis kehtiva kaubamärgi vanemust vastavalt Ühenduse kaubamärgi määruse artiklitele 34 ja 35, võib nõuda varasema kaubamärgiomaniku ainuõiguse tühiseks tunnistamist vastavalt käesoleva seaduse §-le 52 või lõppenuks tunnistamist vastavalt käesoleva seaduse §-le 53 isegi juhul, kui see varasem kaubamärk on registrist kustutatud kehtivusaja pikendamata jätmisel või kaubamärgiomaniku loobumisel kaubamärgist.
<!- END 71b4 -!>
§ 715. Kohtumenetluse erisused ühenduse kaubamärgi asjades
<!- START 71b5 -!>
(1) Ühenduse kaubamärkide õiguskaitse ja kehtivusega seotud asju vaatab esimese astme Ühenduse kaubamärgikohtuna läbi Harju Maakohus.
(2) Esimese astme Ühenduse kaubamärgikohtu peale esitatud kaebusi vaatab teise astme Ühenduse kaubamärgikohtuna läbi Tallinna Ringkonnakohus.
<!- END 71b5 -!>
§ 716. Ühenduse kaubamärgi kasutamise keelamine
<!- START 71b6 -!>
(1) Ühenduse kaubamärgi määruse artikli 159a punktis 5 sätestatud tingimustel võib varasema kaubamärgi omanik või muu varasema õiguse omaja registreeritud Ühenduse kaubamärgi omaniku vastu esitada käesoleva seaduse § 57 lõikes 1 nimetatud ainuõiguse kaitse hagi Ühenduse kaubamärgi Eestis kasutamise keelamiseks.
<!- END 71b6 -!>
(10) Käesoleva seaduse Ühenduse kaubamärki käsitlevad sätted jõustuvad Eesti liitumisel Euroopa Liiduga.
[RT I 2003, 82, 555 - jõust. 01.05.2004]
1 Esimene nõukogu direktiiv 89/104/EMÜ, kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 40, 11.02.1989, lk 1-7); EL nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 Ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 011, 14.01.1994, lk 1-36).