Rapla valla haldusterritooriumil avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded – Riigi Teataja
Rapla valla haldusterritooriumil avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded
Rapla valla haldusterritooriumil avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded - sisukord
§ 4 Ürituse korraldamise üldnõuded
§ 5 Ürituse korraldaja kohustused ja vastutus
§ 6 Loa taotluse vorm
§ 7 Loa taotluse esitamine
§ 8 Ürituse loa taotluse menetlemine
§ 9 Ürituse luba
§ 10 Ürituse toimumise aja või koha muutmine
§ 11 Ürituse loa andmisest keeldumine
RT IV, 28.09.2014, 14
Vastu võetud 25.09.2014 nr 21
Määrus kehtestatakse “Korrakaitseseaduse“ paragrahvi 59 lõike 1 alusel.
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse Rapla vallas toimuva avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded eesmärgiga tagada sündmusel avalik kord ja turvalisus.
(2) Määrus on täitmiseks kohustuslik kõigile Rapla valla haldusterritooriumil elavatele, tegutsevatele ja viibivatele füüsilistele ning juriidilistele isikutele.
(3) Käesoleva määrusega reguleerimata juhtudel otsustab üksikküsimused Rapla Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(1) Avalik üritus (edaspidi üritus) käesoleva määruse tähenduses on avalikus kohas toimuv ja avalikkusele avatud lõbustusüritus, võistlus, etendus, kaubandusüritus või muu sellesarnane inimeste koos olemine, mis ei ole koosolek, hõlmatud “Spordiseaduse“ või mõne muu seadusega.
(2) Ürituse luba (edaspidi luba) on vallavalitsuse korraldus, millega ürituse korraldajale antakse luba ja vajadusel sätestatakse lisatingimused ürituse läbiviimiseks.
Üritust võib korraldada nii füüsiline kui ka juriidiline isik (edaspidi korraldaja).
§ 4. Ürituse korraldamise üldnõuded
(1) Rapla valla haldusterritooriumil tohib üritust korraldada ainult vallavalitsuse väljastatud korralduse alusel ja selles sätestatud tingimusi arvestades.
(2) Luba ei ole vaja taotleda vabaks liikumiseks ja kasutamiseks piiratud territooriumil, ehitises või selle osas (s.h hoone siseruumides) avaliku ürituse korraldamiseks.
§ 5. Ürituse korraldaja kohustused ja vastutus
(1) Ürituse ettevalmistamise ja läbiviimise eest vastutab ürituse korraldaja vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
(2) Ürituse korraldaja on ürituse planeerimisel, ettevalmistamisel ja läbiviimisel kohustatud:
1) viima selle läbi vastavalt taotluses märgitud ürituse vormile, sisule ja tingimustele ning väljastatud loa nõuetele;
2) tagama üritusest osavõtjate ohutuse ja turvalisuse vastavalt turvaplaanile (selle olemasolul), ning kindlustama liikluskorralduse vastavalt Maanteeameti või vallavalitsuse vastutava ametniku poolt kooskõlastatud liikluskorralduse skeemile;
4) tuletöödega seotud ürituste korraldamisel juhinduma siseministri määrusega kehtestatud tuleohutusnõuetest.
5) täitma ürituse korraldamise loa kooskõlastanud isikute või ametkondade seatud tingimusi ja ettekirjutusi ning järgima käesoleva määrusega sätestatut;
6) ürituse ärajäämisest teavitama viivitamatult vallavalitsust ja loa kooskõlastanuid ametkondi.
§ 6. Loa taotluse vorm
Ürituse korraldamise loa taotluse (edaspidi taotluse) vormi kehtestab vallavalitsus.
§ 7. Loa taotluse esitamine
(1) Loa taotlemiseks esitab korraldaja vähemalt 7 tööpäeva enne ürituse toimumist vallavalitsusele taotluse.
(2) Taotluses esitatakse alljärgnevad andmed:
1) ürituse nimetus, liik (spordivõistlus, millele ei laiene “Spordiseaduse“ sätted, vabaõhukontsert, etendus, näitus, laat vm) ja eeldatav osalejate arv;
2) toimumise koht ja vajadusel liikumismarsruut;
3) alguse ja lõpu kuupäevad ning kellaajad;
4) ürituse toimumiskoha maa-ala või tee omaniku kooskõlastus;
5) liikluskorralduse muutmise vajadus ning parkimise korraldus;
6) helitehnika kasutamine;
7) lahtise tule ja/või pürotehnika kasutamine;
8) info alkoholi müügi või pakkumise kohta;
9) andmed ürituse turvalisust tagava isiku kohta.
(3) Kui avalikul üritusel korraldatakse ilutulestik kategooriate III ja IV pürotehniliste toodetega tuleb selleks taotleda eraldi luba “Lõhkematerjaliseaduses“ sätestatud alustel ja korras.
(4) Taotluse ja lisadokumendid allkirjastab korraldaja.
(5) Vallavalitsusel on õigus nõuda korraldajalt täiendavate toimingute teostamist (avalikkuse täiendav teavitamine, ürituse toimumiskoha heakorrastamine vms) või lisateavet ürituse toimumise ja korraldamise detailide kohta.
(6) Vallavalitsuse või vallavalitsuse hallatava asutuse poolt korraldatava kultuuri-, etendus- või mõne muu sarnase ürituse läbiviimiseks ei ole vaja esitada ürituse loa taotlust.
§ 8. Ürituse loa taotluse menetlemine
(1) Vallavalitsuse vastava valdkonna ametnik (edaspidi menetleja) vaatab taotluse läbi viie tööpäeva jooksul nõuetekohase taotluse saabumise päevast.
(2) Kui taotluses või nõutavates lisadokumentides on puudusi (andmed on puudulikud, puuduvad vajalikud kooskõlastused vms), määrab menetleja puuduste kõrvaldamiseks tähtaja, teavitades sellest taotlejat kirjalikult. Puuduste kõrvaldamisel antud tähtajaks võetakse taotlus uuesti menetlusse, vastasel korral jäetakse taotlus läbi vaatamata ja sellest teavitatakse korraldajat kirjalikult.
(3) Menetleja valmistab ette vallavalitsuse vastava korralduse eelnõu.
(4) Vallavalitsus annab korraldusega loa avaliku ürituse korraldamiseks 7 tööpäeva jooksul alates nõuetekohase taotluse esitamisele järgnevast päevast või keeldub loa andmisest käesoleva määruse §-s 11 sätestatud põhjustel.
§ 9. Ürituse luba
(1) Ürituse luba vormistatakse vallavalitsuse korraldusena, milles märgitakse:
1) andmed korraldaja kohta (nimi, isiku- või registrikood, aadress);
2) ürituse nimetus;
4) ürituse toimumise alguse ja lõpu kuupäev ning kellaaeg
5) vajadusel muud tingimused ja ettekirjutused avaliku ürituse korraldamiseks.
(2) Ürituse korraldamisest informeerib vallavalitsus viivitamatult Politsei- ja Piirivalveameti Lääne prefektuuri Rapla politseijaoskonda ning vajadusel ka Päästeameti Lääne päästekeskuse Rapla päästepiirkonda, saates vastava teabe ametkondadele e-postiga.
§ 10. Ürituse toimumise aja või koha muutmine
(1) Menetleja võib teha ürituse korraldajale ettepaneku muuta ürituse toimumise aega või kohta, kui:
1) eelnevalt on vastu võetud taotlus või antud luba samas kohas samal ajal ja samas kohas teise ürituse toimumiseks;
2) on ülekaalukas avalik huvi korraldada samas kohas samal ajal ja samas kohas teine üritus ning mitut üritust samal ajal samas kohas pidada ei ole võimalik;
3) ürituse pidamise aeg või koht või mõlemad ei ole sobiv(ad) sihtgrupile, kellele üritus on suunatud.
(3) Nõustumisel ürituse muudetud aja või kohaga ja kõigi vajalike kooskõlastuste olemasolul annab vallavalitsus korraldusega loa ürituse läbiviimiseks.
§ 11. Ürituse loa andmisest keeldumine
Vallavalitsuse motiveeritud korraldusega võib jätta loa ürituse korraldamiseks andmata:
1) kui ürituse korraldamise loa taotlus ei vasta esitatud nõuetele või ei ole esitatud tähtaegselt;
2) kui samal ajal ja samas kohas või liikumismarsruudil on varem lubatud mõne teise ürituse või avaliku koosoleku läbiviimine;
3) kui korraldaja ei ole täitnud või ei täida ürituse loa taotluse kooskõlastanute ettekirjutusi;
4) kui ürituse korraldamise loa taotluses toodud sündmuse läbiviimine on vastuolus Eesti Vabariigi või Rapla valla õigustloovate aktidega.


§ 66 Riigilõivuseaduse muutmine
§ 67 Toiduseaduse muutmine
§ 68 Loomatauditõrje seaduse muutmine
§ 69 Söödaseaduse muutmine
§ 11 Geneetiliselt muundatud sööt
§ 32 Sööda impordi kord
§ 70 Põllumajandusloomade aretuse seaduse muutmine
26.04.2004 otsus nr 621
(1) Veterinaarjärelevalvet ja põllumajandusloomade aretuse järelevalvet teostav pädev asutus on Veterinaar- ja Toiduamet (edaspidi Amet ).
(4) Põllumajandusloomade aretuse järelevalve käigus tehtav kontroll käesoleva seaduse tähenduses on EÜ Nõukogu direktiivi 90/425/EMÜ artikli 2 punktis 2 sätestatud kontroll (edaspidi zootehniline kontroll ). Zootehniline kontroll tehakse veterinaarjärelevalve käigus.
(3) Loomne saadus käesoleva seaduse tähenduses on loomse päritoluga toidutoore ja toit toiduseaduse (RT I 1999, 30, 415; 2002, 13, 81; 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177) tähenduses (edaspidi toit ) ning toiduks mittekasutatav loomne saadus ja sellest valmistatud toode.
(6) Nõuded loomade ja loomsete saaduste impordiks ettenähtud piiripunktile, piiripunktide lahtioleku ajad ning piiripunktide Euroopa Komisjoni loetellu kandmise ja sealt väljaarvamise alused,nõuded selleks tehtavale menetlusele ja menetluse korra kehtestab Euroopa Liidu õigusaktide nõudeid arvestades Vabariigi Valitsus .
(1) Piiripunktis teostavad vajalikke veterinaarjärelevalve toiminguid veterinaarjärelevalve ametnikud. Piiripunktis peab veterinaarkontrolli tegemiseks olema piisav arv veterinaarjärelevalve ametnikke. Piiripunkti tööd juhib seal asuva Ameti vastava struktuuriüksuse juhatajaks olev veterinaarjärelevalve ametnik (edaspidi piiripunkti juhataja ), kes vastutab piiripunktis tehtava veterinaarkontrolli eest.
(4) Värske kala ja esmatöödeldud kalandustoodete importimisel teostatakse järelevalvet toiduseaduse § 26 lõike 4 alusel kehtestatud erihügieeni eeskirjades sätestatud nõuete täitmise üle sellises kaubandusliku meresõidu ülesannetega sadamas sadamaseaduse (RT 1997, 77, 1315; 1999, 88, 805 ja 531; 2002, 1, 1; 42, 267; 58, 363; 61, 375; 63, 387; 88, 591 ja 594; 2004, 24, 164) tähenduses, kus toimub kala vastuvõtt kalalaevadelt.
§ 66. Riigilõivuseaduse muutmine
Riigilõivuseaduse (RT I 1997, 80, 1344; 2001, 55, 331; 53, 310; 56, 332; 64, 367; 65, 377; 85, 512; 88, 531; 91, 543; 93, 565; 2002, 1, 1; 18, 97; 23, 131; 24, 135; 27, 151 ja 153; 30, 178; 35, 214; 44, 281; 47, 297; 51, 316; 57, 358; 58, 361; 61, 375; 62, 377; 82, 477; 90, 519; 102, 599; 105, 610; 2003, 4, 20; 13, 68; 15, 84 ja 85; 20, 118; 21, 128; 23, 146; 25, 153 ja 154; 26, 156 ja 160; 30, õiend; 51, 352; 66, 449; 68, 461; 71, 471; 78, 527; 79, 530; 81, 545; 88, 589 ja 591; 2004, 2, 7; 6, 31; 9, 52 ja 53; 14, 91 ja 92; 18, 131 ja 132; 20, 141; 24, 165; 25, 170; 26, 173) §-s 891 tehakse järgmised muudatused:
1) lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(5) Sööda vahendaja, kes impordib mitteloomset päritolu sööta vabasse ringlusse lubamise tolliprotseduuriga, tasub iga kvartali esimese kuu kümnendaks päevaks riigilõivu järelevalvetoimingute eest sõltuvalt tema poolt eelmises kvartalis vabaks ringluseks imporditud mitteloomset päritolu sööda kogusest ühe kaubapositsiooni kohta ühel kaubadeklaratsioonil järgmiselt:
1) söödamaterjal – 0,01 krooni kilogrammi kohta;
2) söödalisand – 0,07 krooni kilogrammi kohta;
3) eelsegu – 0,05 krooni kilogrammi kohta;
4) täiendsööt – 0,03 krooni kilogrammi kohta;
5) segasööt – 0,02 krooni kilogrammi kohta;
6) erisöödamaterjal – 0,07 krooni kilogrammi kohta.»;
2) lõigetes 6 ja 8 asendatakse sõna «sissevedu» sõnaga 174import» vastavas käändes;
3) lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(7) Kaupade KN koodid, millesse kuuluvate kaupade järelevalvetoimingute eest tasutakse riigilõivu käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud määrade järgi, määrab põllumajandusminister.»;
4) paragrahvi täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnatuses:«(9) Laboratooriumile järelevalve käigus võetud proovide analüüsimiseks esmakordse volituse eest tasutakse riigilõivu 1500 krooni.»
§ 67. Toiduseaduse muutmine
Toiduseaduses (RT I 1999, 30, 415; 2002, 13, 81; 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177) tehakse järgmised muudatused:
1) seaduse 7. peatükk muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«7. peatükk
IMPORT JA EKSPORT NING JÄRELEVALVE SELLE ÜLE
(3) Käesolevas peatükis sätestatut kohaldatakse üksnes loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse (RT I 2004, 34, 236) § 8 lõikes 1 nimetamata toidutoorme ja toidu suhtes.
(2) Kui toidutoorme või toidu eest vastutav isik ei täida käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud järelevalveametniku otsust, kuulub mittenõuetekohane toidutoore või toit konfiskeerimisele. Kui toidutoorme või toidu impordi eest vastutavat isikut ei ole võimalik kindlaks teha, hävitatakse toidutoore või toit riigi kulul. Hävitamise kohta koostatakse akt, mille kinnitab järelevalveasutuse peadirektor.»;
2) paragrahvi 47 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:«(31) Maksu- ja Tolliamet teostab järelevalvet käesoleva seaduse § 43 lõikes 3 nimetatud juhul.»;
3) paragrahvi 512 lõikes 2 asendatakse sõna «sisseveol» sõnaga «importimisel».
§ 68. Loomatauditõrje seaduse muutmine
Loomatauditõrje seaduses (RT I 1999, 57, 598; 2002, 13, 80; 61, 375; 63, 387; 96, 566; 2004, 19, 135) tehakse järgmised muudatused:
1) seaduse 2. peatüki 7. jagu ning § 29 tunnistatakse kehtetuks;
2) seadust täiendatakse §-ga 643 järgmises sõnastuses:«§ 643. Veterinaarsertifikaatide kehtivus
Enne 2004. aasta 1. maid käesoleva seaduse § 29 alusel väljastatud veterinaarsertifikaadid kehtivad kuni 2004. aasta 30. aprillini.»;
3) paragrahvi 54 lõike 2 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«3) loomade liikumise, sealhulgas kauplemise, impordi ja ekspordi piirangud ja keelud;»;
4) paragrahvi 586 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§ 586. Loomade ja loomsete saaduste veo ja loomsete saaduste käitlemise veterinaarnõuete rikkumine
(1) Loomade ja loomsete saaduste veo ja loomsete saaduste käitlemise veterinaarnõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.»
§ 69. Söödaseaduse muutmine
Söödaseaduses (RT I 2002, 18, 97; 63, 387; 2003, 48, 340; 88, 591) tehakse järgmised muudatused:
(1) Seaduse tekstis asendatakse sõna «kontrollproov» sõnaga «proov» ja sõna «vahendamine» sõnadega «ringlusse lubamine» vastavas käändes.
(2) Paragrahvi 1 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
(3) Paragrahvi 2:
1) lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(1) Söödana käesoleva seaduse tähenduses käsitatakse söödamaterjali, söödalisandit, eelsegu, segasööta, ravimsööta, erisöödamaterjali ja muud ainet või toodet, mis on mõeldud või mida kasutatakse loomade söötmiseks.»;
2) täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:«(11) Sööt on loomade söötmiseks mõeldud töötlemata, värske või konserveeritud taimset või loomset päritolu toode, sellest tööstusliku töötlemise abil saadud toode ning eraldi või segudena kasutatav orgaaniline või anorgaaniline aine, lisanditega või lisanditeta.
(12) Söödatoode on söödamaterjal, eelsegu, söödalisand, sööt ja iga muu söödana kasutamiseks mõeldud või söödas kasutatav toode.»;
3) lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(3) Söödalisand käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 1831/2003/EÜ loomasöödas kasutatavate söödalisandite kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 29–43) artikli 2 punkti 2 alapunktis a sätestatud söödalisand.»;
4) lõiget 5 täiendatakse pärast sõnu «söödamaterjalide segu» sõnadega «, mida söödetakse loomale täis- või täiendsöödana»;
5) lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(7) Täiendsööt käesoleva seaduse tähenduses on söötade segu, milles on suur teatud ainete sisaldus ja mis oma koostiselt sobib looma päevase söödavajaduse rahuldamiseks, kui seda kasutatakse koos teiste söötadega.»
(4) Paragrahvi 4 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Soovimatute ainete loetelu ja nende ainete sisalduse lubatud piirmäärad söödas kehtestab põllumajandusminister määrusega.»
(5) Paragrahvi 5:
1) lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(2) Keelatud koostisosa käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Komisjoni otsuses 2004/217/EÜ, millega kehtestatakse loetelu koostisosadest, mille kasutamine segasöötades on keelatud (ELT L 067, 05.03.2004, lk 31–33), nimetatud aine või toode.»;
(6) Paragrahvi 6 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Toota, ringlusse lubada ja kasutada võib nõuetekohast söödamaterjali.
(2) Nõuded söödamaterjalide ringlusse lubamise ja kasutamise kohta kehtestab Euroopa Komisjoni direktiivis 96/25/EÜ, mis käsitleb söödamaterjali ringlust (EÜT L 125, 23.05.1996, lk 35–58), sätestatud nõudeid arvestades põllumajandusminister määrusega.
(3) Toota, ringlusse lubada ja kasutada võib nõuetekohast segasööta.
(4) Nõuded segasööda ringlusse lubamise ja märgistamise kohta kehtestab EÜ Nõukogu direktiivis 79/373/EMÜ segasööda ringluse kohta (EÜT L 86, 06.04.1979, lk 30–46) sätestatud nõudeid arvestades põllumajandusminister.»
(7) Paragrahvi 7 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Ringlusse lubada ja loomade söötmiseks kasutada võib söödalisandit ja seda sisaldavat eelsegu kooskõlas Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruses 1831/2003/EÜ sätestatud nõuetega ning erisöödamaterjalide loetelus nimetatud erisöödamaterjali.
(2) Erisöödamaterjalide loetelu ning nõuded erisöödamaterjali kasutamise ja märgistamisel avaldatava teabe kohta kehtestab EÜ Nõukogu direktiivis 82/471/EMÜ loomade söötmiseks mõeldud teatud proteiintoodete kohta (EÜT L 213, 21.07.1982, lk 8–14) sätestatud nõudeid arvestades põllumajandusminister määrusega.
(3) Isik, kes soovib alustada sellise söödalisandi tootmist, mille ringlusse lubamine ja kasutamine ei ole kooskõlas käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõuetega, esitab tootmise alustamiseks Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 1831/2003/EÜ artikli 7 kohaselt Euroopa Komisjonile taotluse andmetega söödalisandi omaduste, kasutamistingimuste, tõhususe ja ohutuse kohta, samuti selle kohta, millist mõju söödalisand avaldab loomadele ja loomsetele saadustele.
(4) Isik, kes soovib alustada sellise erisöödamaterjali tootmist, mille ringlusse lubamine ja kasutamine ei ole kooskõlas käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud nõuetega või mida ei ole nimetatud lõike 2 alusel kehtestatud loetelus, esitab Taimetoodangu Inspektsioonile tootmise alustamiseks taotluse andmetega erisöödamaterjali omaduste, kasutamistingimuste, tõhususe ja ohutuse kohta, samuti selle kohta, millist mõju erisöödamaterjal avaldab loomadele ja loomsetele saadustele.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 nimetatud taotluse sisu- ja vorminõuded ning lõikes 4 nimetatud taotluse esitamise ja menetlemise, erisöödamaterjali omaduste, kasutamistingimuste, tõhususe ja ohutuse kindlakstegemise korraldamise ning ekspertiisikulude tasumise korra kehtestab EÜ Nõukogu direktiivides 87/153/EMÜ söödalisandite hindamissuuniste kohta (EÜT L 64, 07.03.1987, lk 19–28) ja 83/228/EMÜ proteiintoodete hindamissuuniste kohta (EÜT L 126, 13.05.1983, lk 23–32) sätestatud nõudeid arvestades põllumajandusminister määrusega.»
(8) Paragrahvid 10 ja 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 10. Loomne proteiin
(1) Loomne proteiin käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruses 1774/2002/EÜ, millega kehtestatakse toiduks mittemõeldud loomsete kõrvalsaaduste tervisereeglid (EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1–95), nimetatud loomne proteiin.
(2) Loomseid proteiine võib kasutada loomadele söötmiseks ja sööda tootmiseks ning lubada ringlusse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruses 999/2001/EÜ, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongiformsete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (EÜT 147, 31.05.2001, lk 1–40), sätestatud nõuetega.
§ 11. Geneetiliselt muundatud sööt
(1) Geneetiliselt muundatud sööta ja söödaks kasutatavat geneetiliselt muundatud organismi võib ringlusse lubada üksnes Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruses 1829/2003/EÜ geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1–23) sätestatud nõuete kohaselt.
(2) Pädev asutus Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 1829/2003/EÜ artikli 17 lõike 2 tähenduses on Taimetoodangu Inspektsioon ja artiklis 27 nimetatud juhul Veterinaar- ja Toiduamet.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikest 2 tulenevate ülesannete täitmisel võib nimetatud pädev asutus pöörduda seisukoha saamiseks geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduse alusel moodustatud geenitehnoloogiakomisjoni poole.»
(9) Paragrahv 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 12. Teadustöös kasutatava sööda kohta esitatavad nõuded
(1) Teadustööks, sealhulgas katsete tegemiseks, on lubatud Eestisse toimetada ja kasutada söödalisandeid, mida ei ole kantud Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 1831/2003/EÜ artiklis 17 nimetatud Ühenduse söödalisandite registrisse, käesoleva seaduse § 7 lõike 2 alusel kehtestatud loetelus nimetamata erisöödamaterjale ning neid sisaldavaid eelsegusid ja segasöötasid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 1831/2003/EÜ artikli 3 lõikes 2 sätestatud nõuetega. Neid söötasid on teadustöö, sealhulgas katsete tegemise eesmärgil lubatud Eestisse toimetada Taimetoodangu Inspektsiooni ning Veterinaar- ja Toiduameti kirjalikul nõusolekul teadus- ja arendusasutuse taotluse alusel.
(2) Erisöödamaterjalide, söödalisandite ning neid sisaldavate eelsegude ja segasöötade käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud eesmärgil Eestisse toimetamise ja kasutamise nõuded ning Eestisse toimetamiseks kirjaliku nõusoleku saamiseks esitatava taotluse menetlemise korra kehtestab põllumajandusminister määrusega.»
(10) Paragrahvi 13 senine tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 2 ja 3 järgmises sõnastuses:
«(2) Taimetoodangu Inspektsioon koostab EL Nõukogu direktiivi 95/53/EÜ, millega kehtestatakse riikliku söödajärelevalve korraldamise põhimõtted (EÜT L 126, 08.11.1995, lk 17–22), artiklis 4a nimetatud eriolukorras tegutsemise plaani, milles sätestatakse inimeste või loomade tervisele või keskkonnale ohtlikust söödast teate saamise korral viivitamata rakendatavad meetmed. Nimetatud plaanis täpsustatakse järelevalveametnike tegevust, nende õigusi ja kohustusi ning teabevahetuskanalite tegevust ohtlikust söödast teatamisel. Taimetoodangu Inspektsioon teeb plaanis muudatusi vastavalt vajadusele, arvestades järelevalve tulemusi ja järelevalve korraldamisel tehtud muudatusi.
(3) Taimetoodangu Inspektsioon edastab teabe eriolukorras tegutsemise plaani kasutusele võtmise ja toimimise kohta Euroopa Komisjonile ja põllumajandusministrile.»
(11) Seaduse 2. peatükki täiendatakse §-ga 131 järgmises sõnastuses:
«§ 131. Ohuteadete süsteemi rakendamine ning järelevalvekoostöö Euroopa Liidu liikmesriikidega
(1) Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 178/2002/EÜ, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ning kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 01.02.2002 lk 1–42), artiklis 50 nimetatud toidu ja sööda ohuteadete süsteemi kontaktasutus Eestis on Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) Kui Taimetoodangu Inspektsioon on järelevalve käigus saanud teavet ohtliku sööda kohta, teavitab ta sellest Veterinaar- ja Toiduametit, kes teavitab sellest käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ohuteadete süsteemi kaudu Euroopa Komisjoni.
(3) Kui Euroopa Komisjon on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ohuteadete süsteemi kaudu edastanud Veterinaar- ja Toiduametile ohuteate mõnes Euroopa Liidu liikmesriigis tuvastatud ohtliku sööda kohta, edastab Veterinaar- ja Toiduamet selle teate Taimetoodangu Inspektsioonile. Taimetoodangu Inspektsioon uurib ohu esinemise võimalikkust Eestis ning teavitab uurimistulemustest Veterinaar- ja Toiduametit.»
(12) Paragrahvi 14:
1) lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(2) Ringlusse lubamine käesoleva seaduse tähenduses on sööda valdamine selle müügi eesmärgil ja sööda müümine, müügiks pakkumine või muul viisil tasuta või tasu eest üleandmine EL Nõukogu direktiivi 95/53/EÜ artikli 2 punkti h kohaselt.»;
2) lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(4) Vahendaja käesoleva seaduse tähenduses on isik, kes sööta selle müügi eesmärgil hoiab, müügiks pakub, müüb või annab muul viisil tasu eest või tasuta teisele isikule, sööta impordib või osutab selle ladustamise teenust.»
(13) Paragrahvi 17 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Geneetiliselt muundatud organisme sisaldav, neist koosnev või neist toodetud sööt peab olema märgistatud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määrustes 1829/2003/EÜ ja 1830/2003/EÜ, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist ning geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust (ELT L 268, 18.10.2003, lk 24–28), sätestatud nõuetega.»
(14) Paragrahvi 18 lõige 3 ja § 19 lõike 1 punkt 5 tunnistatakse kehtetuks.
(15) Paragrahvi 28 lõiget 1 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
«Registrit peetakse kooskõlas EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ, millega nähakse ette teatavate loomasöödasektoris tegutsevate ettevõtete ja vahendajate tunnustamise ja registreerimise tingimused ning kord (EÜT L 332, 30.12.1995, lk 15–35), artiklitega 5 ja 10 ning Euroopa Komisjoni direktiiviga 98/51/EÜ loomasööda ettevõtete tunnustamise ja registreerimise korraldamise kohta (EÜT L 208, 24.07.1998, lk 43–48).»
(16) Seaduse 6. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«SÖÖDA IMPORT JA EKSPORT».
(17) Paragrahvid 31 ja 32 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 31. Sööda nõuetekohasuse tõendamine selle importimisel ja eksportimisel
(1) Import käesoleva seaduse tähenduses on sööda:
1) toimetamine väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvast riigist (edaspidi ühenduseväline riik) Euroopa Liidu territooriumile vabasse ringlusse lubamiseks EÜ Nõukogu määruse 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1–50), artikli 79 tähenduses;
2) toimetamine ühendusevälisest riigist Euroopa Liidu territooriumil asuvasse vabatsooni, vabalattu või tollilattu;
3) toimetamine ühendusevälisest riigist Euroopa Liidu territooriumile muul eesmärgil.
(2) Eksport käesoleva seaduse tähenduses on sööda vedu Euroopa Liidust ühendusevälisesse riiki EÜ Nõukogu määruse 2913/92/EMÜ artikli 161 tähenduses.
(3) Imporditav sööt peab olema käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete kohane.
(4) Sööda impordist peab vahendaja kirjalikult teatama Taimetoodangu Inspektsioonile või kui sööda suhtes tuleb teha veterinaarkontroll, Veterinaar- ja Toiduametile vähemalt 24 tundi enne kavandatavat piirile jõudmist.
(5) Taimetoodangu Inspektsioon ning Veterinaar- ja Toiduamet teostavad järelevalvet eksporditava sööda üle ja väljastavad sööda tootja või vahendaja avalduse alusel dokumendi, mis tõendab järelevalvet tootja või vahendaja üle.
(6) Sööda impordil on lubatud kohaldada seestöötlemise ja tollikontrolli all töötlemise tolliprotseduure tolliseaduse tähenduses üksnes siis, kui sööta töödeldakse käesoleva seaduse alusel tunnustatud või registreeritud ettevõttes.
§ 32. Sööda impordi kord
(1) Sööta on lubatud importida taimekaitseseaduse (RT I 2004, 32, 226) § 37 lõike 3 alusel kehtestatud piiripunktide kaudu. Sööta, mille suhtes tuleb teha veterinaarkontroll, on lubatud importida üksnes Euroopa Komisjoni kehtestatud loetelus nimetatud piiripunktide kaudu.
(2) Sööda importimisel peab piiripunktis iga partii puhul kontrollima dokumente ja tegema sööda pistelist vastavuskontrolli. Sööda füüsilist kontrolli tehakse pisteliselt enne turustamist kas piiripunktis või söödapartii sihtkohas. EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artikli 2 lõike 2 punktides a, b ja c ning artikli 7 lõike 2 punktides a, b ja c nimetatud sööta on lubatud Eestisse importida ühendusevälise riigi ettevõttest, mis on Euroopa Komisjoni direktiivi 98/51/EÜ artiklite 3 ja 4 kohaselt Euroopa Komisjoni kehtestatud loetelus.
(3) Vabasse ringlusse lubamise tolliprotseduuri tolliseaduse (RT I 2004, 28, 188) tähenduses võib kohaldada üksnes järelevalveametniku loal pärast järelevalvetoimingu tegemist. Enne järelevalveametnikult loa saamist on keelatud söödapartiid või selle osa kasutada.
(4) Loomset päritolu sööda ohutuse ja nõuetekohasuse üle teostatakse järelevalvet lisaks käesolevas seaduses sätestatule ka loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse (RT I 2004, 34, 236) kohaselt.»
(18) Paragrahvi 33 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) Põllumajandusministeerium teatab Euroopa Komisjonile järelevalveasutuste tegevuspiirkonna ja järelevalveala ulatuse, järelevalve käigus võetud proovide analüüsimiseks volitatud laboratooriumide nimekirja ning nende piiripunktide loetelu, mille kaudu on lubatud sööta sisse vedada.»
(19) Seadust täiendatakse paragrahviga 331 järgmises sõnastuses:
«§ 331. Järelevalve teostamise kord
(1) Järelevalveasutus teostab järelevalvet selleks ettenähtud korras järelevalveplaani kohaselt.
(2) Sööda üle järelevalve teostamise nõuded ja järelevalve korra kehtestab EL Nõukogu direktiivis 95/53/EÜ sätestatud nõudeid arvestades põllumajandusminister määrusega.
(3) Järelevalveasutus koostab hiljemalt iga aasta 1. oktoobriks järgmise aasta järelevalveplaani, arvestades järelevalve teostamise vajadust ning määrates tehtavate järelevalvetoimingute liigi ja sageduse, ning osaleb liikmesriikide koordineeritud järelevalveprogrammi rakendamisel.
(4) Hiljemalt 1. aprilliks edastab järelevalveasutus Euroopa Komisjonile ja põllumajandusministrile teabe eelmisel aastal teostatud plaanilise järelevalve kohta, sealhulgas teabe järelevalveplaani koostamise aluste, tehtud järelevalvetoimingute liigi ja arvu, järelevalvetoimingute tulemuste, avastatud rikkumiste liigi ja arvu ning rikkumiste korral rakendatud meetmete kohta.»
(20) Paragrahvi 34 lõiget 1 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
«Järelevalvetoiminguid tehakse korrapäraselt, kahtluse korral, et sööt ei ole nõuetekohane, tehakse, kui on tarvis, täiendavaid järelevalvetoiminguid, kasutades järelevalve eesmärgi saavutamiseks vajalikke vahendeid ning kogemusi.»
(21) Paragrahv 38 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 38. Järelevalve ajal võetud proovide analüüsimine
(1) Proovide analüüsimisel kasutatakse sööda ohutuse kontrollimiseks või sööda nõuetekohasuse kontrollimiseks Euroopa Liidu ametlikke analüüsimeetodeid või nende puudumise korral rahvusvahelisi standardmeetodeid. Analüüsimeetodid sööda nõuetekohasuse kontrollimiseks kehtestab põllumajandusminister määrusega.
(2) Järelevalve ajal järelevalveametniku võetud proovide analüüsimise kulud kaetakse riigieelarvest.
(3) Kui laboratoorsete analüüside tulemuste põhjal ei ole sööt nõuetekohane, kannab tehtud analüüside ja sellest partiist täiendavateks uuringuteks võetavate proovide analüüsimise kulud sööda omanik.
(4) Proove analüüsitakse asjakohaste analüüside tegemiseks volitatud laboratooriumis.
(5) Analüüside tegemiseks võib volitada üksnes nende analüüside tegemiseks akrediteeritud laboratooriumi. Akrediteeritud on laboratoorium, kelle analüüside tegemise pädevust on ametlikult tunnustanud akrediteerimisorgan.
(6) Analüüside tegemiseks võib volitada üksnes käitlejast sõltumatut laboratooriumi.
(7) Õigus tegutseda volitatud laboratooriumina antakse põllumajandusministri käskkirjaga, kus kirjeldatakse volituse ulatust. Volitus antakse laboratooriumi kirjaliku taotluse alusel. Volituse taotlemise korra ja volitamise kriteeriumid kehtestab Vabariigi Valitsus.
(8) Kui analüüsi tegemiseks volitatud laboratoorium puudub, võib analüüsi teha laboratooriumis, kellel asjakohast volitust ei ole. Sellisel juhul vastutab tulemuste kasutamise eest analüüsi tellija.
(9) Kui volitatud laboratoorium ei täida ülesandeid nõuetekohaselt, on põllumajandusministril õigus anda puuduste kõrvaldamiseks kuni kolmekuuline tähtaeg. Kui puudusi tähtpäevaks ei kõrvaldata, tunnistatakse volitus osaliselt või täielikult kehtetuks. Puuduste kõrvaldamiseks ettenähtud ajal loetakse volitus peatatuks.»
(22) Paragrahvi 39 lõiked 3–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Taimetoodangu Inspektsioon avaldab oma veebilehel nende tootjate ja vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on tunnustatud kooskõlas EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artiklite 2 ja 3 nõuetega. Iga aasta 30. novembriks avaldab Taimetoodangu Inspektsioon nende tootjate ja vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on tunnustatud samal aastal, ning igal viiendal aastal kõigi toojate ja vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on tunnustatud. Taimetoodangu Inspektsioon edastab iga aasta 31. detsembriks need nimekirjad Euroopa Komisjonile. Iga aasta 31. detsembriks edastab Taimetoodangu Inspektsioon teiste liikmesriikide pädevatele asutustele nende tootjate ja vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on tunnustatud EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artikli 2 lõike 2 punktides a ja b või artikli 3 lõikes 1 nimetatud söödalisandite või neid sisaldavate eelsegude tootmiseks või ringlusse lubamiseks.
(4) Taimetoodangu Inspektsioon edastab iga aasta 31. detsembriks Euroopa Komisjonile nende tootjate või vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on registreeritud samal aastal kooskõlas EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artiklitega 7 ja 8 söödalisandi, seda sisaldava eelsegu või segasööda tootmiseks või ringlusse lubamiseks. Igal viiendal aastal edastab Taimetoodangu Inspektsioon Euroopa Komisjonile kõigi tootjate ja vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on registreeritud.
(5) Teiste liikmesriikide nõudmisel edastab Taimetoodangu Inspektsioon neile kõigi või osa tootjate nimekirja, kelle ettevõte on tunnustatud EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artikli 2 lõike 2 punktides c–f nimetatud segasööda tootmiseks, või nende tootjate või vahendajate nimekirja, kelle ettevõte on registreeritud kooskõlas EL Nõukogu direktiivi 95/69/EÜ artiklitega 7 ja 8 söödalisandite, neid sisaldavate eelsegude või segasöötade tootmiseks või söödalisandite või neid sisaldavate eelsegude vahendamiseks.»
(23) Paragrahv 40 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 40. Mittenõuetekohane sööt
(1) Sööda importimisel mittenõuetekohase sööda avastamise korral tuleb sõltuvalt rikkumisest keelata sellise sööda vabasse ringlusesse lubamine või import. Kui järelevalveasutusel on teavet ohtliku sööda kohta, võib järelevalvetoiminguid teha ka sööda veo ajal.
(2) Mittenõuetekohase sööda impordi korral teeb järelevalveametnik selle vabasse ringlusse lubamise keelamiseks vastava märke sööda saatedokumendile ja ühtlasi teeb ettekirjutuse sööda:
1) käesoleva seaduse nõuetega vastavusse viimise kohta;
2) saastumise kõrvaldamise kohta;
3) ohutuks muutmise eesmärgil ümbertöötamisele suunamise kohta;
4) muul otstarbel kasutamise kohta;
5) hävitamise kohta.
(3) Järelevalveametnik keelab mittenõuetekohase sööda impordi ja teeb, märkides ära avastatud rikkumise, saatedokumendile märke, et selline sööt tuleb Euroopa Liidu territooriumilt välja saata, teatades sellest viivitamata Euroopa Komisjonile ja teistele liikmesriikidele.
(4) Järelevalveametnik peatab sööda ringlusse lubamise, kui söödapartii sihtkohas või veo ajal teostatud järelevalvetoimingute käigus on avastatud selle sööda mittevastavus nõuetele, ja teeb ettekirjutuse sööda:
5) päritoluriiki tagasisaatmise kohta, teavitades sööda impordi korral sellest otsusest päritoluriigi pädevat asutust;
6) hävitamise kohta.
(5) Hävitamisele kuuluvat sööta käideldakse kooskõlas jäätmeseaduses (RT I 2004, 9, 52) sätestatud nõuetega.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2–4 nimetatud toimingud tehakse sööda omaniku või valdaja kulul ning inimese või looma tervisele või keskkonnale ohutul viisil.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktides 2, 4, 5 ja 6 nimetatud toimingute tegemisest sööda suhtes teavitab Taimetoodangu Inspektsioon viivitamata sööda lähtekoha liikmesriigi pädevat asutust. Sööda lähtekoha liikmesriigi pädev asutus võtab tarvitusele vajalikud meetmed ja teavitab Taimetoodangu Inspektsiooni tehtud järelevalvetoimingutest, nende tulemustest ja tehtud otsustest ning nende tegemise põhjustest.
(8) Kui Taimetoodangu Inspektsioon leiab, et need meetmed ei ole piisavad, otsib ta koos lähtekoha liikmesriigi pädeva asutusega viise ja vahendeid olukorra parandamiseks. Vajaduse korral teostatakse järelevalvetoiminguid kohapeal.
(9) Taimetoodangu Inspektsioon teavitab Euroopa Komisjoni ja teisi liikmesriike mittenõuetekohase sööda korduvast avastamisest.»
(24) Paragrahvi 41:
1) pealkiri ja lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§41. Sööda tootmise, impordi, ringlusse lubamise ja kasutamise keeld ja piiramine
(1) Kui on põhjust arvata, et sööt võib olla ohtlik ning et käesolevas seaduses ettenähtud meetmetest ei piisa inimese või looma tervise või keskkonna kaitseks, teeb järelevalveasutuse juht otsuse selle sööda tootmise, impordi, ringlusse lubamise või kasutamise keelamise või piiramise kohta (edaspidi piirang). Otsuses näidatakse ära sööda nimetus ja sööta iseloomustavad muud andmed, piirangu sisu ja piirangu kehtivuse tähtaeg, järelevalveasutuse ja isikute kohustused ning ohu kõrvaldamise viis. Otsusest teavitab järelevalveasutuse juht kohe avalikkust, sööda tootjat või vahendajat ning asjakohane teave avaldatakse järelevalveasutuse veebilehel.»;
2) täiendatakse lõigetega 5–7 järgmises sõnastuses:«(5) Kui Taimetoodangu Inspektsioonil on teavet, et ühendusevälises riigis leidub ohtlikku sööta, teatab ta Euroopa Komisjonile ajutiste kaitsemeetmete rakendamise vajadusest. Kuni Euroopa Komisjon ei ole rakendanud asjakohaseid meetmeid, võib Taimetoodangu Inspektsiooni peadirektor vajaduse korral:
1) peatada sööda impordi sellest ühendusevälisest riigist, selle osast, selles riigis asuvast ettevõttest või transiitriigist, kus esineb oht;
2) kehtestada eritingimused ühendusevälisest riigist või selle osast imporditava sööda kohta.
(6) Kui Taimetoodangu Inspektsioonil on teavet, et liikmesriigis leidub ohtlikku sööta, ja kui söödast tulenevat ohtu ei saa kõrvaldada liikmesriikide pädevate asutuste koostöös rakendatavate meetmetega, teatab Taimetoodangu Inspektsioon Euroopa Komisjonile ajutiste kaitsemeetmete rakendamise vajadusest. Kuni Euroopa Komisjon ei ole rakendanud asjakohaseid meetmeid, võib Taimetoodangu Inspektsiooni peadirektor vajaduse korral:
1) peatada sellest liikmesriigist, selle osast või Euroopa Liidu territooriumil asuvast ettevõttest, kus esines oht, pärineva sööda ringlusse lubamise või kasutamise;
2) kehtestada eritingimused sellest liikmesriigist, selle osast või Euroopa Liidu territooriumil asuvast ettevõttest, kus esines oht, pärineva sööda ringlusse lubamise või kasutamise kohta.
(7) Käesoleva paragrahvi lõigetes 5 ja 6 nimetatud meetmete rakendamisest teavitab Taimetoodangu Inspektsioon teiste liikmesriikide pädevaid asutusi ja Euroopa Komisjoni. Kehtestatud piirangud tuleb viivitamata avalikustada Taimetoodangu Inspektsiooni veebilehel.»
(25) Paragrahv 513 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§513.Sööda tootmise või ringlusse lubamise nõuete rikkumine
(1) Sööda tootmise või ringlusse lubamise nõuete rikkumise, sealhulgas arvestuskohustuse täitmata jätmise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.
(26) Paragrahv 515 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§515. Impordist teatamata jätmine
(1) Järelevalveasutusele sööda impordist teatamata jätmise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 20 trahviühikut iga teatamata jäetud kaubadeklaratsiooni kohta.
(2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse rahatrahviga kuni 5000 krooni iga teatamata jäetud kaubadeklaratsiooni kohta.»
(27) Seadust täiendatakse §-ga 521 järgmises sõnastuses:
«§521.Seaduse rakendamine
Kuni 2004. aasta 17. oktoobrini esitatakse käesoleva seaduse § 7 lõikes 3 nimetatud taotlus Taimetoodangu Inspektsioonile ja seda menetletakse sama paragrahvi lõike 5 alusel kehtestatud korras.»
(28) Paragrahvi 59 tekstis asendatakse sõnad «§ 39 lõiked 3–5, mis jõustatakse eraldi seadusega» sõnadega «§ 38 lõiked 4 ja 5, mis jõustuvad 2005. aasta 1. jaanuaril».
§ 70. Põllumajandusloomade aretuse seaduse muutmine
Põllumajandusloomade aretuse seaduses (RT I 2002, 96, 566) tehakse järgmised muudatused:
(1) Paragrahvi 4 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) Aretuslooma mõiste loomaliikide kaupa on määratletud EÜ Nõukogu direktiivides 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta (EÜT L 206, 12.08.1977, lk 8–10), 88/661/EMÜ sigade aretamisel kohaldatavate zootehniliste standardite kohta (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 3638), 89/361/EMÜ tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta (EÜT L 153, 06.06.1989, lk 30–31), 90/427/EMÜ zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste kohta, mis kehtivad ühenduses kabjalistega kauplemisel (EÜT L 224, 18.08.1990, lk 55–59), ja 91/174/EMÜ, millega sätestatakse zootehnilised ja põlvnemisnõuded tõupuhaste loomade turustamiseks (EÜT L 085, 05.04.1991, lk 37–38).»
1) täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:«(11) Tõuraamatu mõiste eri loomaliikide puhul on määratletud EÜ Nõukogu direktiivides 77/504/EMÜ, 88/661/EMÜ, 89/361/EMÜ ja 90/427/EMÜ.»;
2) täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:«(21) Ristandaretussigade aretusregistri mõiste on määratletud EÜ Nõukogu direktiivi 88/661/EMÜ artikli 1 lõikes d.»
(3) Paragrahvi 8 lõikes 3 asendatakse sõnad «käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele» sõnadega «käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide ning Euroopa Liidu õigusaktide nõuetele».
(4) Paragrahvi 9 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(5) Tunnustamist taotlev aretusühing, kes tahab hakata pidama hobuslaste tõuraamatut või selle osa või aretusregistrit tõu kohta, mille orginaaltõuraamatut või -aretusregistrit juba peetakse Euroopa Liidu liikmesriigis, peab tagama, et on täidetud originaaltõuraamatut või -aretusregistrit pidava organisatsiooni või ühingu sätestatud põhimõtted.»
1) lõikes 5 asendatakse sõnad «looma jõudluse» sõnadega «asjaomase tõu aretusprogrammis esitatud»;
2) täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:«(7) Aretuslooma tõuraamatusse kandmine peab vastama lisaks käesolevas seaduses sätestatud nõuetele EÜ Nõukogu direktiivide 77/504/EMÜ artikli 4, 88/661/EMÜ artikli 4 ning 90/427/EMÜ artiklite 4 ja 6 nõuetele.»
(6) Paragrahv 18 ja § 19 lõiked 4–6 tunnistatakse kehtetuks.
(7) Paragrahvi 22 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
«(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele peab aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamine olema EÜ Nõukogu direktiivides 87/328/EMÜ tõupuhaste aretusveiste tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta (EÜT L 167, 26.06.1987, lk 54–55), 90/118/EMÜ tõupuhaste aretussigade tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta (EÜT L 071, 17.03.1990, lk 34–35) ja 90/119/EMÜ ristandaretussigade aretuseks kasutamise kohta (EÜT L 071, 17.03.1990, lk 36–36) kehtestatud nõuete kohane.»
(8) Paragrahv 23 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§23. Võistlushobuslase võistlusel osalemise tingimused
(2) Euroopa Komisjoni otsuse 92/216/EMÜ kabjaliste võistlusi puudutavate andmete kogumise kohta, nagu on viidatud EÜ Nõukogu direktiivi 90/428/EMÜ artikli 4 lõikes 2 (EÜT L 104, 22.04.1992, lk 77–77), artiklis 1 nimetatud andmete kogumise eest vastutab Veterinaar- ja Toiduamet.»
(9) Paragrahvi 25 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 25. Aretusmaterjali varumine, säilitamine ja töötlemine
(1) Aretusmaterjali varutakse, säilitatakse ja töödeldakse ning nendeks toiminguteks kasutatav loomakasvatushoone või -rajatis ja nimetatud toiminguid tegevale isikule kuuluv personal tunnustatakse loomatauditõrje seaduse, käesoleva seaduse ja nende seaduste alusel kehtestatud õigusaktide nõuete kohaselt.»
(10) Paragrahv 27 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 27. Aretuslooma ja aretusmaterjali turustamine
(7) Aretuslooma põlvnemistunnistuse ja aretusmaterjali saatelehe vormi loomaliikide kaupa kehtestab Veterinaar- ja Toiduameti peadirektor.»
(11) Paragrahvid 28 ja 29 tunnistatakse kehtetuks.
(12) Paragrahvi 31 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
«(6) Järelevalveasutusel on õigus keelata aretusmaterjali aretuseks kasutamine, kui see kahjustab aretusprogrammi elluviimist ega taga aretusedu.
(7) Järelevalveasutus esitab Euroopa Komisjonile ja teistele Euroopa Liidu liikmesriikidele loetelu tunnustatud aretusühingute ja jõudluskontrolli tegijate kohta.»
§ 71. Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse (RT I 2004, 24, 163) §-s 74 asendatakse sõnad «§ 25 lõikes 1» sõnadega «§ 27 lõikes 1».


Erastamisväärtpaberite võõrandamise seadus – Riigi Teataja
Erastamisväärtpaberite võõrandamise seadus
(õ) 28.11.2008 00:10
Vabariigi Presidendi 13. juuli 1994. a.
otsusega nr. 389
(1) Käesolev seadus sätestab erastamisseaduse (RT I 1993, 45, 639) § 28 1. lõikes määratletud erastamisväärtpaberite võõrandamise tingimused.
(2) Erastamisväärtpaberi võõrandamisena käsitatakse selle arvestusliku väärtuse täielikku või osalist üleandmist teise isiku omandisse kinkimise, müügi või vahetuse teel.
(3) Erastamisväärtpaberite pärandamine toimub üldises korras.
§ 2. Erastamisväärtpaberite võõrandamine füüsilistele isikutele
(1) Füüsiline või juriidiline isik, välja arvatud käesoleva seaduse § 4 3. lõikes nimetatud isik, võib erastamisväärtpaberi võõrandada Eesti kodanikule või Eestis elavale välismaalasele, kellel on välismaalaste seaduses (RT I 1993, 44, 637) sätestatud alaline või tähtajaline elamisluba Eesti Vabariigis, kuni elamisloa saamiseni ka Eestisse enne 1990. aasta 1. juulit asunud ja jätkuvalt Eestis viibivale välismaalasele, kellel oli Eesti NSV alaline sissekirjutus.
(2) Erastamisväärtpaberit ei saa võõrandada välismaalasele, välja arvatud käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatud erandid.
§ 3. Erastamisväärtpaberite võõrandamine juriidilistele isikutele
Füüsiline või juriidiline isik, välja arvatud käesoleva seaduse § 4 3. lõikes nimetatud erandid, võib erastamisväärtpabereid võõrandada Eesti Vabariigis registreeritud juriidilistele isikutele.
§ 4. Erastamisväärtpaberite võõrandamine erastatava vara ostmisel
(1) Füüsiline isik võib erastamisväärtpaberi võõrandada erastamisseaduse §-s 4 sätestatud või seaduse alusel Vabariigi Valitsuse poolt määratud erastamise korraldajale, eluruumide erastamise kohustatud subjektile, Hüvitusfondile, erastamise investeerimisfondile või pensionifondile erastamisseaduse § 28 2. lõikes sätestatud otstarbel ja tingimustel.
(2) Juriidiline isik võib erastamisväärtpaberi võõrandada erastamisseaduse §-s 4 sätestatud või seaduse alusel Vabariigi Valitsuse poolt määratud erastamise korraldajale, eluruumide erastamise kohustatud subjektile või erastamise investeerimisfondile, omandireformi õigustatud subjekt ka Hüvitusfondile erastamisseaduse § 28 2. lõikes sätestatud otstarbel ja tingimustel.
(3) Erastamise korraldaja, riiklike ja munitsipaaleluruumide erastamise kohustatud subjekt ning Hüvitusfond ei või erastamisväärtpabereid võõrandada ühelegi füüsilisele ega juriidilisele isikule.
§ 5. Muudatused teistes seadustes
(1) Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seaduses (RT I 1993, 30, 509; 1994, 8, 106) tühistatakse § 14 2. lõige.
(2) Eluruumide erastamise seaduse (RT I 1993, 23, 411; 71, 1002, 1994, 25, 405; 32, 505) §-s 11 tehakse järgmised muudatused:
1) tühistatakse 1. lõige;
2) teise lõike esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Rahvakapitali obligatsiooni arvestuskaardile kantud tööaastate arvestuslikku väärtust võib üle kanda vanema, abikaasa, alaneja sugulase, õe, venna, õe või venna alaneja sugulase arvestuskaardile, kes on Eesti Vabariigi jurisdiktsioonile alluva territooriumi alaline elanik. Vanadus- või invaliidsuspensioni saav isik võib rahvakapitali obligatsiooni arvestuskaardile kantud tööaastate arvestuslikku väärtust üle kanda ka Eesti kodaniku või sellise Eesti Vabariigi jurisdiktsioonile alluva territooriumi alalise elaniku arvestuskaardile, kes on nimetatud territooriumil elanud vähemalt 15 aastat.»;
3) tühistatakse 3. lõige.
(1) Erastamisväärtpaberite võõrandamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
(2) Erastamisväärtpaberite võõrandamisel ei võeta riigilõivu.
(3) Vabariigi Valitsus võib kehtestada tähtajalisi piiranguid erastamisväärtpaberite võõrandamiseks käesoleva seaduse §-s 3 nimetatud juriidilistele isikutele.
(4) Käesolev seadus jõustub 1994. aasta 1. augustil.