Järva maakonna kaitstavad looduse üksikobjektid ja nende piiranguvööndi ulatus – Riigi Teataja
Järva maakonna kaitstavad looduse üksikobjektid ja nende piiranguvööndi ulatus
Järva maakonna kaitstavad looduse üksikobjektid ja nende piiranguvööndi ulatus - sisukord
§ 2 Üksikpuude piiranguvööndi ulatus
§ 3 Geoloogiliste üksikobjektide piiranguvööndi ulatus
§ 4 Hüdrogeoloogilise üksikobjekti piiranguvööndi ulatus
§ 6 Üksikobjektide kaitsmise ja piiranguvööndi ulatuse määramise põhjendused
§ 8 Menetluse läbiviimine
§ 9 Vaidlustamine
RT I, 20.11.2019, 1
Vastu võetud 18.11.2019 nr 62
Määrus kehtestatakse looduskaitseseaduse § 10 lõike 6 ja § 11 lõike 3 alusel.
(1) Määruse eesmärk on tagada Järva maakonnas asuvate kaitstavate looduse üksikobjektide säilimine.
(2) Määrusega nimetatakse Järva maakonnas asuvate kaitstavate looduse üksikobjektide või -objektide rühma nimi ja asukoht ning määratakse piiranguvööndi ulatus. Määruses nimetatud kaitstava looduse üksikobjekti või objektide rühma piiranguvööndi ulatus või pindala on esitatud kaartidel määruse lisades1.
§ 2. Üksikpuude piiranguvööndi ulatus
Järva maakonnas paiknevatele üksikpuudele kehtestatakse järgmine piiranguvööndi ulatus:
1) Huuksi kaksikpärn2 Järva vallas Huuksi külas Huuksi mõisa pargis – 0 m (lisa 1);
2) Vetepere tamm2 ehk Tammsaare tamm Järva vallas Vetepere külas Kõrvemaa maastikukaitsealal – 0 m (lisa 2);
3) Väike-Kareda euroopa lehis2 Järva vallas Väike-Kareda külas Väike-Kareda mõisa pargis – 0 m (lisa 3);
4) Ojaküla pärn2 Paide linnas Ojaküla külas – 0,25 ha (lisa 4);
5) Ojaküla tamm2 Paide linnas Ojaküla külas – 30 m (lisa 5);
6) Prääma põõsaskask3 Paide linnas Prääma külas – 0,04 ha (lisa 6);
7) Kalmaste mänd2 Paide linnas Purdi külas – 0,76 ha (lisa 7);
8) Sargvere saar4 Paide linnas Sargvere külas Sargvere mõisa pargis – 0 m (lisa 8);
9) Kõljala tamm2 Türi vallas Aasuvälja külas – 30 m (lisa 9);
10) Raudemetsa mänd5 Türi vallas Kirna ja Pala külas Türi maastikukaitsealal – 0 m (lisa 10)
11) Pidapa vana mänd6 Türi vallas Kullimaa külas – 50 m (lisa 11);
12) Käru tamm7 Türi vallas Käru alevikus – 0,06 ha (lisa 12);
13) Pärnamäe pärn8 Türi vallas Piiumetsa külas – 0,12 ha (lisa 13);
14) Saare-Siimu tamm2 Türi vallas Rassi külas – 30 m (lisa 14).
§ 3. Geoloogiliste üksikobjektide piiranguvööndi ulatus
Järva maakonnas paiknevatele geoloogilistele üksikobjektidele kehtestatakse järgmine piiranguvööndi ulatus:
1) Kabala kivi5 ehk Maasika talu kivi Järva vallas Eistvere külas – 30 m (lisa 15);
2) Miinakivi9 Järva vallas Järva-Madise küla – 30 m (lisa 16);
3) Prümli kivi9 ehk Laikivi Järva vallas Jõgisoo külas – 10 m (lisa 17);
4) Karinu ohvrikivi2 Järva vallas Karinu külas – 0,03 ha (lisa 18);
5) Pillisaare rändrahn10 Järva vallas Käsukonna külas – 10 m (lisa 19);
6) Eevakivi9 Järva vallas Mägise külas – 30 m (lisa 20);
7) Kabrani rändrahn11 Järva vallas Peedu külas – 30 m (lisa 21);
8) Ausammaste9 kivi ehk Seidla suurkivi Järva vallas Seidla külas – 10 m (lisa 22);
9) Kabeli suurkivi12 Paide linnas Kirisaare küla – 10 m (lisa 23);
10) Väljaotsa rändrahn12 Paide linnas Kriilevälja külas – 30 m (lisa 24);
11) Ojaküla ohvrikivi2 ehk Köstrikivi Paide linnas Ojaküla külas – 10 m (lisa 25);
12) Otsamäe rändrahn12 Paide linnas Sõmeru külas – 50 m (lisa 26);
13) Nõmme rändrahn2 Türi vallas Aasuvälja külas – 10 m (lisa 27);
14) Võstermäe rändrahn12 Türi vallas Laupa külas – 30 m (lisa 28);
15) Vassaare metsakivi12 Türi vallas Metsaküla külas – 30 m (lisa 29);
16) Luisu rändrahn12 Türi vallas Rikassaare külas – 10 m (lisa 30);
17) Saaremäe rändrahn12 Türi vallas Villevere külas – 10 m (lisa 31);
18) Vaki kivi12 Türi vallas Villevere külas Nõmme raba looduskaitsealal – 0 m (lisa 32);
19) Villevere rändrahn12 Türi vallas Villevere külas – 10 m (lisa 33);
20) Vissuvere rändrahn2 Türi vallas Vissuvere külas – 10 m (lisa 34);
21) Äiamaa rändrahn9 Türi vallas Äiamaa külas – 10 m (lisa 35).
§ 4. Hüdrogeoloogilise üksikobjekti piiranguvööndi ulatus
Järva maakonnas paiknevale hüdrogeoloogilisele üksikobjektile Aravete allikad13 Järva vallas Aravete alevikus kehtestatakse piiranguvöönd ulatusega 0,62 ha (lisa 36).
(1) Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitsekord on kehtestatud keskkonnaministri 2. aprilli 2003. a määrusega nr 27 „Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri”.
(2) Kaitstava looduse üksikobjekti paiknemisel kaitsealal tuleb tegevuste kavandamisel lähtuda ka vastavas kaitseala kaitse-eeskirjas sätestatust.
§ 6. Üksikobjektide kaitsmise ja piiranguvööndi ulatuse määramise põhjendused
Määruse seletuskirjas14 on esitatud põhjendused:
2) loodusobjekti kaitse alla jätmise otstarbekuse kohta;
4) kaitstava loodusobjekti piiranguvööndi piiri ulatuse ja kulgemise kohta.
§ 8. Menetluse läbiviimine
Määruse menetlus viidi läbi keskkonnaministri 6. aprilli 2011. a käskkirjaga nr 502 algatatud haldusmenetluses. Menetluse ülevaade koos ärakuulamise tulemustega on esitatud määruse seletuskirjas.
2 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud ENSV Ministrite Nõukogu Looduskaitse Valitsuse juhataja 17. märtsi 1959. a käskkirjaga nr 25 „Riikliku kaitse alla kuuluvate rändrahnude, kivikülvide ja põliste puude nimekirjade kinnitamisest”.
3 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Järva Maakonnavalitsuse 18. septembri 1991. a määrusega nr 173 „Järvamaa looduskaitseobjektide nimekirja kinnitamine”.
4 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud ENSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsuse juhataja 30. aprilli 1966. a käskkirjaga nr 84 „Muutustest looduskaitsealuste üksikobjektide nimekirjades”.
5 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Looduskaitse Nõukogu 23. novembri 1937. a otsusega „Üksikute puude ja rändrahnude kaitse alla võtmise asjas”.
6 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Eesti NSV Hariduse Rahvakomissari otsus üksikute puude, rändrahnude ja hiiukirnu looduskaitse alla võtmise asjas 22. veebruaril 1941. a.
7 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Rapla Rajooni RSN Täitevkomitee 24. novembri 1981. a otsusega nr 268 „Looduskaitse kohta Rapla rajoonis”.
8 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Paide Rajooni TSN Täitevkomitee 12. oktoobri 1966. a otsusega nr 182 „Paide rajooni territooriumil asuvate looduskaitse alla kuuluvate kohaliku tähtsusega objektide nimekirja täiendamise kohta”.
9 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Looduskaitse Nõukogu 13. jaanuari 1937. a otsusega „Üksikute puude ja rändrahnude kaitses”.
10 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud Looduskaitse Nõukogu 22. mai 1937. a otsusega „Üksikute puude ja rändrahnude kaitses”.
11 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud sotsiaalministri 13. juuni 1938. a otsusega „Üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus”.
12 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud sotsiaalministri 26. veebruari 1940. a otsusega „Üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus”.
13 Üksikobjekt on esimest korda kaitse alla võetud ENSV Paide Rajooni RSN Täitevkomitee 26. jaanuari 1981. a otsusega nr 15 „Uute looduskaitseobjektide arvele võtmise kohta”.
14 Seletuskirjaga saab tutvuda Keskkonnaministeeriumi veebilehel www.envir.ee.
Lisa 1 Huuksi kaksikpärn
Lisa 2 Vetepere tamm ehk Tammsaare tamm
Lisa 3 Väike-Kareda euroopa lehis
Lisa 4 Ojaküla pärn
Lisa 5 Ojaküla tamm
Lisa 6 Prääma põõsaskask
Lisa 7 Kalmaste mänd
Lisa 8 Sargvere saar
Lisa 9 Kõljala tamm
Lisa 10 Raudemetsa mänd
Lisa 11 Pidapa vana mänd
Lisa 12 Käru tamm
Lisa 13 Pärnamäe pärn
Lisa 14 Saare-Siimu tamm
Lisa 15 Kabala kivi ehk Maasika talu kivi
Lisa 16 Miinakivi
Lisa 17 Prümli kivi ehk Laikivi
Lisa 18 Karinu ohvrikivi
Lisa 19 Pillisaare rändrahn
Lisa 20 Eevakivi
Lisa 21 Kabrani rändrahn
Lisa 22 Ausammaste kivi
Lisa 23 Kabeli suurkivi
Lisa 24 Väljaotsa rändrahn
Lisa 25 Ojaküla ohvrikivi ehk Köstrikivi
Lisa 26 Otsamäe rändrahn
Lisa 27 Nõmme rändrahn
Lisa 28 Võstermäe rändrahn
Lisa 29 Vassaare metsakivi
Lisa 30 Luisu rändrahn
Lisa 31 Saaremäe rändrahn
Lisa 32 Vaki kivi
Lisa 33 Villevere rändrahn
Lisa 34 Vissuvere rändrahn
Lisa 35 Äiamaa rändrahn
Lisa 36 Aravete allikad


Kokku: 100| Näitan: 1 - 20
2-17-11887/61 Riigikohtu tsiviilkolleegium 30.01.2019
TsMS § 614 lg 3
TsMS § 198 lg 3
AÕS § 89
Menetluses, mille ese on vahetult seotud üksnes osa kaasomanikega ega puuduta kõiki kaasomanikke, võib TsMS § 198 lg 3 alusel kaasata üksnes need kaasomanikud, kelle õigusi asja lahendamine otseselt puudutab. (p 11)
AÕS § 89 kohaldub mh korteriomanikest kaasomanike vahelistes suhetes. (p 13)
AÕS § 89 kohaldub ka korteriomanikest kaasomanike vahelistes suhetes. (p 13) Õhksoojuspumba paigaldamine kaasomandis olevale elamuseinale ja maapinnale ei ole käsitatav asja või selle majandusliku otstarbe olulise muutmisena AÕS § 74 lg 1 tähenduses ning on kaasomandis olevale elamuseinale ja maapinnale on kaasomandis oleva elamuseina ja maa tavakasutus, mida korteriomanikud võivad otsustada häälteenamusega. (p 14) Kaasomanikul on õigus nõuda teiselt kaasomanikult endise olukorra taastamist AÕS § 72 lg 5 ja KOS § 11 lg 1 p 1 alusel, kui viimane on kaasomandiosa AÕS § 74 lg 1 mõttes oluliselt muutnud (vt nt Riigikohtu 14. novembri 2018. a otsus tsiviilasjas nr 2-12-24747/180, p 28). (p 18)
2-18-10407/9 Riigikohtu tsiviilkolleegium 16.01.2019
KrtS § 23 lg 1
KrtS § 17 lg 2
MTÜS § 21 lg 1
KOS § 19 lg 2
KrtS § 20 lg 1
Alates 01.01.2018 kehtiva KrtS § 23 lg 1 järgi on korteriomanike korduv üldkoosolek otsustusvõimeline osalejate arvust olenemata ning seda ei ole võimalik põhikirjaga teisiti reguleerida. Kui põhikirjas (sh enne 01.01.2018 vastu võetud põhikirjas) sätestatud korduva üldkoosoleku otsustusvõimelisuse nõue on vastuolus KrtS § 23 lg-ga 1, tuleb põhikirja asemel lähtuda seadusest. (p 12)
2-14-53081/178 Riigikohtu tsiviilkolleegium 22.11.2018
TsÜS § 146 lg 4
TsÜS § 146 lg 1
VÕS § 164 lg 2
TsÜS § 149 lg 1
KÜS § 5 1 lg 1
Korteriühistu liikme suhe korteriühistuga on tehingulaadne suhe. Ainuüksi asjaolu, et kostja on väidetavalt rikkunud KOS-ist ja KÜS-ist tulenevaid kohustusi, ei muuda õigussuhet tervikuna seaduse alusel tekkinud õigussuhteks. Seetõttu ei ole kohaldatav seadusest tuleneva nõude aegumistähtaeg. Korteriomaniku nõude aegumisele kohaldub TsÜS § 146 lg 1 järgi kolmeaastane aegumistähtaeg. (p 17) Seadusest ei tulene otseselt, millal võib võlausaldaja nõuda lepingu rikkumisest tuleneva kahju hüvitamist. Kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, peab võlgnik VÕS § 82 lg 3 järgi täitma kohustuse ning võlausaldaja võib VÕS § 82 lg 7 kolmanda lause järgi nõuda kohustuse täitmist selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist. Rikkumisest tulenev kahju hüvitamise nõue tekib pärast kohustuse rikkumise tõttu kahju tekkimist ning muutub sissenõutavaks kohustuse täitmiseks vajaliku mõistliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist. (p 18) Kahju tekkimise aja määramisel tuleb lähtuda nn kahju ühtsuse printsiibist. Kahju hüvitamise nõue tekib ja muutub sissenõutavaks ning seega hakkab ka aeguma kogu tulevikus tekkiva kahju osas, kui juba tekkinud kahju hüvitamiseks saab esitada hagi kohtusse ja nõuda samas hagis ka tulevikus tekkiva kahju hüvitamist. Tulevikus tekkiv kahju saab eraldi aeguma hakata üksnes erandlikel juhtudel, kui ilmnevad ootamatud ja täiesti uued asjaolud, mille tekkimist tulevikus ei olnud kahju hüvitamise nõude sissenõutavaks muutumise ajal võimalik mõistlikult ette näha. (p 19) Korteriühistu hoolsuskohustuse rikkumise tõttu läbijooksude esinemisest pidi korteriomanik mõistlikult ette nägema, et läbijooksude kõrvaldamata jätmisel võib nendest alguse saada seenkahjustus. (p 20)
KÜS § 5^1 mõttes ei ole korteriühistu liikme õigused korteriomaniku kahju hüvitamise nõuded korteriühistu vastu. (p 22)
2-17-7999/68 Riigikohtu tsiviilkolleegium 24.10.2018
KÜS § 2 lg 1
KOS § 11 lg 1
KrtS § 30 lg 4
KrtS § 39
KrtS § 35 lg 1
KOS § 16 lg 1
Korteriomaniku reaalosas oleva elektrisüsteemiga võib olla tegemist juhul, kui elektrijuhtmed on vajalikud üksnes ühe korteriomaniku elektritarbimiseks ning need on eemaldatavad, ilma et kaasomandit või teiste korteriomanike õigusi kahjustataks (vt Riigikohtu 16. mai 2018. a otsus tsiviilasjas nr 2-16-8344/41, p 11). Eeltoodu kehtib ka muude kommunikatsioonide ja tehnosüsteemide kohta. (p 13.3) Maja ühiskommunikatsioonid (mh vee- ja kanalisatsioonitorustikud) kuuluvad eelduslikult kaasomandi koosseisu ja kõigile korteriomanikest kaasomanikele. Korteriomandi eseme reaalosa teenindavad torustiku osad võivad kuuluda ka korteriomandi eseme reaalosa (eriomandi) koosseisu. Kuuluda ei saa need aga elamut haldavale korteriühistule, kes ei ole korteriomanik. (p 13.4)
Korteriomanike ühisusest tuleneb (olenemata korteriühistu olemasolust) eriline seadusjärgne võlasuhe korteriomanike kui kaasomanike vahel VÕS § 3 p 6 mõttes, millele kohaldub VÕS § 1 lg 1 järgi erisätetega reguleerimata ulatuses ka võlaõigusseaduses võlasuhte, mh võlasuhtest tulenevate kohustuste täitmise ja rikkumise kohta sätestatu (vt ka nt Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 23). Muu hulgas on selle suhte sisuks kaasomaniku AÕS § 72 lg 5 esimese lause järgne õigus nõuda teistelt kaasomanikelt, et kaasomandis olevat asja vallataks ja kasutataks kõigi kaasomanike huvides. Samuti sisustab seda võlasuhet AÕS § 72 lg 5 teine lause, mille järgi peavad kaasomanikud üksteise suhtes käituma lähtuvalt hea usu põhimõttest, eelkõige hoiduma teiste kaasomanike õiguste kahjustamisest.
Kohtuvaidlus, mis tuleneb korteriomanike kaasomandi esemeks olevate torude kahjustamisest, tuleb 1. jaanuarist 2018 kehtiva TsMS § 613 lg 1 p 1 kohaselt lahendada hagita menetluses. (p 18) Kuna vaidlus puudutab kaasomandiosa, tuleb sellesse hagita menetlusse kaasata menetlusosalistena kõik korteriomanikud. (p 19) Kui korter kuulub ühisvarasse abikaasaga, võib olla vajalik mh PKS § 29 lg 1 esimese lause järgi menetlusse kaasata ka abikaasa või vähemasti saada vaidluseks tema nõusolek. (p 20)
Korterite juurdeehitamist ei saa vähemasti üldjuhul pidada maja remondiks KÜS § 151 lg 2 teise lause mõttes. (p 24.4)
Korteriomanike ühisusest tuleneb (olenemata korteriühistu olemasolust) eriline seadusjärgne võlasuhe korteriomanike kui kaasomanike vahel VÕS § 3 p 6 mõttes, millele kohaldub VÕS § 1 lg 1 järgi erisätetega reguleerimata ulatuses ka võlaõigusseaduses võlasuhte, mh võlasuhtest tulenevate kohustuste täitmise ja rikkumise kohta sätestatu (vt ka nt Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 23). Muu hulgas on selle suhte sisuks kaasomaniku AÕS § 72 lg 5 esimese lause järgne õigus nõuda teistelt kaasomanikelt, et kaasomandis olevat asja vallataks ja kasutataks kõigi kaasomanike huvides. Samuti sisustab seda võlasuhet AÕS § 72 lg 5 teine lause, mille järgi peavad kaasomanikud üksteise suhtes käituma lähtuvalt hea usu põhimõttest, eelkõige hoiduma teiste kaasomanike õiguste kahjustamisest. (p 27.1)
Korteriomanikule võib hea usu põhimõttest tuleneda mh kohustus mitte kahjustada ühistut ja panustada selle juhtimisse, mille väljendusena võib ta mh olla kohustatud hääletama maja valitsemiseks vajalike otsuste poolt või nõustuma valitsemiseks vajalike kokkulepetega (vt ka Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 23; 11. detsembri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-129-13, p 20). (p 27.1) Kokkuleppega mittenõustunud korteriomanikult saab kokkuleppe sõlmimise tahteavaldust (nõusolekut) nõuda, kui vastavad eeldused on täidetud. Vajalik tahteavaldus on võimalik kohtulahendiga asendada. Kohtulahendis saab määrata kindlaks tahteavalduse andmise tingimused. (p 28) Vt korteriomaniku kohustuste kohta enne 1. jaanuari 2018 kehtinud KOS-i alusel Riigikohtu 11. detsembri 2013 otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-129-13, p 20. (p 30) Kaasomandi kui eriomandi eseme kahjustamisest hoidumise kohustus on sarnaselt ette nähtud ka 1. jaanuarist 2018 kehtivas KrtS-is. (p 35)
Korteriomanike vahel kehtib kaasomanikele kehtiv üldine nõue valitseda ühist asja vastavalt kõigi kaasomanike huvidele ning üldine hea usu põhimõtte järgimise kohustus (AÕS § 72 lg 5) (vt ka Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 23). (p 23.3) Kui korterist vee- ja kanalisatsioonitorude läbiviimine on ehituslik või muu kaasomandi eseme korrashoiuks vajalikust muudatusest suurem ümberkorraldus KOS § 16 lg 1 tähenduses, on selle tegemiseks vajalik korteriomanike kokkulepe. (p 23) Vähemasti põhiosas üksnes juurdeehitatud korterite huvides korteriomaniku korterist torustiku läbiviimist ei saa üldjuhul mahutada kulutuste hulka, mida korteriühistu võiks otsustada liikmete enamusega selliselt, et kohustada üht korteriomanikku tahtevastaselt torusid taluma. Korterite juurdeehitamist ei saa vähemasti üldjuhul pidada maja remondiks KÜS § 151 lg 2 teise lause mõttes. (p 24.4) Ka KrtS-i alusel on ehituslikeks või muudeks kaasomandi eseme korrashoiuks vajalikest muudatustest suuremateks ümberkorraldusteks üldjuhul vaja korteriomanike kokkulepet ning neid ei saa otsustada tavapärase valitsemise raames KrtS § 35 lg 1 tähenduses. (p 25.1) Elamu rekonstrueerimistööd on käsitatavad kaasomandi eseme ajakohastamisena KrtS § 39 tähenduses. Kui kanalisatsioonitorude läbiviimine korterist on tingitud elamu laiendamisest, s.o kahe uue korteri ehitamisest hoone katusealusele, siis see ei kujuta endast iseenesest kaasomandi eseme ajakohastamist KrtS § 39 tähenduses. (p 25.2)
Korteriühistu kui juriidilise isiku liikmetele kehtib täiendavalt TsÜS § 32. Korteriomanikule võib hea usu põhimõttest tuleneda mh kohustus mitte kahjustada ühistut ja panustada selle juhtimisse, mille väljendusena võib ta mh olla kohustatud hääletama maja valitsemiseks vajalike otsuste poolt või nõustuma valitsemiseks vajalike kokkulepetega (vt ka Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 23; 11. detsembri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-129-13, p 20). (p 27.1
Korterisse õigusliku aluseta paigaldatud vee- ja kanalisatsioonitorusid ei tohi korteriomanik ise läbi lõigata. Tsiviilühiskonnas realiseeritakse oma varalisi nõudeid esmajoones kohtu vahendusel, mitte omaabi teel (vt ka nt Riigikohtu 30. novembri 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-123-05, p 30). (p 29) Torude läbilõikamise asemel saab korteriomanik nõuda teistelt korteriomanikelt oma korteri reaalossa vastuolus KOS § 16 lg-ga 1 paigaldatud vee- ja kanalisatsioonitorude eemaldamist, pöördudes vajadusel kohtusse endise olukorra taastamise nõudes. Sellise nõude õiguslik alus on vähemasti AÕS § 89. (p 34)
2-17-7663/23 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 29.08.2018
1997. a kehtinud MTÜS § 15 lg 1 nägi ette võimaluse mittetulundusühingust välja astuda ja § 13 lg 1 sätestas võimaluse astuda liikmeks. Seega oli võimalik, et üks liige lahkus mittetulundusühingust ning liikmeks astus teine isik (p 7).
TsMS § 442 lõikes 8 sätestatud analüüsimiskohustust ei saa täita ainuüksi asjaolude loetlemisega (p 8).
2-18-7177/5 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 24.05.2018
Korteriühistu pandiõigus on seadusjärgne pandiõigus ning korteriomandi- ja korteriühistu seaduse (KrtS) § 44 lg 2 kohaselt kohaldatakse korteriühistu pandiõigusele seadustes esimesel järjekohal oleva hüpoteegi kohta sätestatut. Korteriühistu pandiõiguse järjekoht on seega määratud seadusega, mistõttu ei tule seda järjekoha saamiseks kinnistusraamatusse kanda ja see omandab asjaõigusliku toime kinnistusraamatusse kandmata (p 6).
2-16-15491/44 Riigikohtu tsiviilkolleegium 14.03.2018
Olukorras, kus korteriomanik pöördub MTÜS §-de 24 ja 241 ning KÜS § 13 lg 3 (kehtivas korteriomandi- ja korteriühistuseaduses on samasuguse sisuga säte § 29) alusel kohtusse, kuid võõrandab menetluse ajal oma korteri, on TsMS § 210 kohaldatav. Korteriomandit ja sellega lahutamatult seotud liikmesust korteriühistus saab pidada vaidlusaluseks esemeks TsMS § 210 mõttes, kui hageja õigus esitada hagi tulenes tema korteriomandiga lahutamatult seotud liikmesusest korteriühistus. (p 15) Korteriühistu liikmesuse kaotus (sh korteri võõrandamise tõttu) ei anna alust pidada hagi pärast liikmesuse lõppemist õiguslikult perspektiivituks ega jätta seega läbi vaatamata. Mittetulundusühingu liige võib ka pärast liikmesuse kaotust nõuda ühingu otsuse kehtetuks tunnistamist, eeldusel et ta oli otsuse tegemise ajal ühingu liige (vt Riigikohtu 15. oktoobri 2003. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-119-03, p 17). See kohaldub mh ka korteriühistu üldkoosoleku otsuste vaidlustamisel. (p 16)
2-16-9905/34 Riigikohtu tsiviilkolleegium 17.01.2018
MTÜS § 24
MTÜS § 31 lg 1
MTÜS § 24 lg-s 7 on peetud silmas, et üldkoosoleku otsusega samas korras võib vaidlustada MTÜS § 31 lg-s 1 ettenähtud organite otsuseid (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 9. oktoobri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-95-13, p 11). (p 10) Kohus on MTÜS § 24 alusel esitatud hagi lahendades õigustatud hindama seda, kas mittetulundusühingu organi otsuse tegemisel on arvestatud hea usu põhimõttega, sh kas ühingu liikmeid on koheldud võrdselt. (p 14)
Ühingu ja liikme suhetes tuleb arvestada hea usu põhimõttega (vt nt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 9. detsembri 2015. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-137-15, p 11). Ühingu liikmete võrdse kohtlemise põhimõte on olemuselt ühinguõigusliku hea usu põhimõtte konkretiseering, mis kohaldub ka mittetulundusühingu liikmetele. Mittetulundusühingu liikmed vajavad samasugust kaitset nende põhjendamatult ebavõrdse kohtlemise eest nagu äriühingute osanikud, aktsionärid ja liikmed (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 15. aprilli 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-29-15, p 14). Kohus on MTÜS § 24 alusel esitatud hagi lahendades õigustatud hindama seda, kas mittetulundusühingu organi otsuse tegemisel on arvestatud hea usu põhimõttega, sh kas ühingu liikmeid on koheldud võrdselt. (p 14)
Liikme ühingust väljaarvamise õigsuse hindamisel tuleb otsustada, kas väljaarvamine oli sisuliselt õigustatud ja mõistlik (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 3. juuni 2003. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-65-03, p-d 29 ja 30). (p 14)
Kuna MTÜ põhitegevuseks ei tohi olla majandustegevus, võib see olla sundlõpetamise aluseks. (p 11) Õiguslik huvi MTÜS § 40 lg 1 p 2 mõttes MTÜ sundlõpetamise avalduse esitamiseks võib muu hulgas tuleneda ka asjaolust, et avalduse esitanud isik on MTÜ-ga samas või sarnases valdkonnas tegutsev äriühing. Äriühingutele näeb seadus majandustegevuses osalemiseks ette reeglid, mis tagavad kas osanike isikliku vastutuse ühingu kohustuste eest või omakapitali säilitamise kohustuse. MTÜ-le ei näe seadus ette kapitalinõudeid ega liikmete isiklikku täiendavat vastutust ühingu kohustuste eest, mistõttu võib äriühing eelnimetatud nõuete täitmise kohustuse tõttu olla MTÜ-ga konkureerides halvemas olukorras. (p 12) Kui kohtule on MTÜ sundlõpetamise avalduse esitanud isik, keda ei saa pidada huvitatud isikuks, tuleb kohtul talle teatavaks saanud asjaolude põhjal kaaluda, kas sundlõpetamise menetlus algatada või mitte. Seaduses sätestatud juriidilise isiku õigusliku vormi kuritarvitamine võib olla asjaoluks, mis tingib vähemalt sundlõpetamise menetluse algatamise. (p 13)
Õiguslik huvi MTÜS § 40 lg 1 p 2 mõttes MTÜ sundlõpetamise avalduse esitamiseks võib muu hulgas tuleneda ka asjaolust, et avalduse esitanud isik on MTÜ-ga samas või sarnases valdkonnas tegutsev äriühing. Äriühingutele näeb seadus majandustegevuses osalemiseks ette reeglid, mis tagavad kas osanike isikliku vastutuse ühingu kohustuste eest või omakapitali säilitamise kohustuse. MTÜ-le ei näe seadus ette kapitalinõudeid ega liikmete isiklikku täiendavat vastutust ühingu kohustuste eest, mistõttu võib äriühing eelnimetatud nõuete täitmise kohustuse tõttu olla MTÜ-ga konkureerides halvemas olukorras. (p 12) Kui kohtule on MTÜ sundlõpetamise avalduse esitanud isik, keda ei saa pidada huvitatud isikuks, tuleb kohtul talle teatavaks saanud asjaolude põhjal kaaluda, kas sundlõpetamise menetlus algatada või mitte. Seaduses sätestatud juriidilise isiku õigusliku vormi kuritarvitamine võib olla asjaoluks, mis tingib vähemalt sundlõpetamise menetluse algatamise. (p 13)
3-2-1-42-17 Riigikohus 07.06.2017
MTÜS § 30 lg 1
MTÜS § 76 lg 1
ÄS § 59 lg 6
KÜS § 1 lg 2
TsMS § 602 kolmas lause, mille järgi võib kohus määrata juriidilisele isikule juhtorgani asendusliikme sõltumata juriidilise isiku põhikirja võimalikest piirangutest, kui juhtorgani liikmed ei ole kättesaadavad, on kohaldatav ka muudel juhatuse asendusliikme määramise juhtudel. Muu hulgas ei ole kohus juhatuse asendusliikme määramisel seotud juriidilise isiku põhikirjas sätestatud juhatuse liikmete miinimum- ega maksimumarvuga. (p 15)
Korteriühistu liige on huvitatud isik MTÜS § 30 esimese lause mõttes ja tal on õigus esitada avaldus ühistu juhatuse asendusliikme määramiseks. (p 11) Mõjuv põhjus juhatuse asendusliikme määramiseks MTÜS § 30 järgi võib olla ka juhul, kui juhatuse liikmete ametiaeg on möödunud ja pikema aja jooksul ei ole õnnestunud uusi juhatuse liikmeid valida. Ühistut ähvardav sundlõpetamine on piisav mõjuv põhjus juhatuse asendusliikme määramiseks. (p 12-13) MTÜS § 30 esimest lauset saab kohaldada ka olukorras, kus vaidluse tõttu juhatuse liikme valimise või ametiaja üle selgub alles hiljem, kas juhatuse liige oli tegelikult välja langenud. Sel juhul täidab asendusliige oma ülesandeid vaidluse ajal. Ka sel ajal vajab ühistu vähemalt ühte isikut, keda oleks õiguskäibes kahtluseta võimalik pidada ühistu seaduslikuks esindajaks ja kes oleks selliselt kantud ka registrisse. (p 14)
3-2-1-6-17 Riigikohus 22.03.2017
Õigusaktidest ei tulene, et korteriühistu sõlmitud töövõtulepingust tulenevad ebakvaliteetsel tööl põhinevad nõuded saaksid seaduse alusel üle minna lepinguvälisele isikule, korteriomanikule. (p 13)
KÜS § 2 lg-st 1 tuleneb korteriühistule võlaõiguslik ühise omandi majandamise ja hooldamise kohustus, mille täitmist on õigus nõuda isikutel, kes on korteriühistu liikmed. Kui korteriühistu rikub seda kohustust, on võimalik korteriühistu vastutus KÜS § 2 lg-st 1 ja VÕS § 115 lg-st 1 tulenevalt, kui on täidetud ka VÕS § 115 lg 2 või 3 eeldused. (p 11) Korterelamus tehtavad parandustööd tuleb ühistul korraldada kompleksselt, sh ette näha remondijärgsete võimalike viimistlustööde kohustatud subjekt (kas korteriomanikud ise omal kulul või töövõtja kõikide korteriomanike maksete arvel) ning muude remondi käigus väidetavalt tekkivate puuduste kõrvaldamise ja sellega seotud kulude katmise korraldus. (p 11) Õigusaktidest ei tulene, et korteriühistu sõlmitud töövõtulepingust tulenevad ebakvaliteetsel tööl põhinevad nõuded saaksid seaduse alusel üle minna lepinguvälisele isikule, korteriomanikule. (p 13)
Maja haldava korteriühistu või valitseja vastutuse aluseks saab olla mh tema tegevusetus, sh tehnosüsteemide korrasoleku kontrollimise või parandustööde korraldamata jätmine (vt nt RKTKo nr 3-2-1-61-14, p 30; RKTKo nr 3-2-1-129-13, p 51). (p 11) Korterelamus tehtavad parandustööd tuleb ühistul korraldada kompleksselt, sh ette näha remondijärgsete võimalike viimistlustööde kohustatud subjekt (kas korteriomanikud ise omal kulul või töövõtja kõikide korteriomanike maksete arvel) ning muude remondi käigus väidetavalt tekkivate puuduste kõrvaldamise ja sellega seotud kulude katmise korraldus. (p 11)
KarS § 14 lg 1 näeb ette tuletatud (derivatiivse) vastutuse põhimõtte. Juriidiline isik vastutab vaid siis, kui tema organi, selle liikme, juhtivtöötaja või pädeva esindaja käitumises esinevad kõik KarS § 2 lg-s 2 sätestatud deliktistruktuuri elemendid ehk kui tegu vastab süüteokoosseisule, on õigusvastane ja isik on selle toimepanemises süüdi. Vaid erandjuhtudel (nt organisisese salajase hääletuse puhul) ei ole deliktistruktuuri elemente vaja välja selgitada organi iga liikme tegevuses, kui on ilmne, et õigusrikkumisele viinud otsuse tegemisel vastas organi liikmete tegevus deliktistruktuuri kõigile elementidele. Eelmärgitu ei välista siiski juriidilise isiku karistamist juhtudel, kui teo on toime pannud juriidilise isiku tavatöötaja juhtivtöötaja või organi käsul (korraldusel) või vähemalt heakskiidul. Lisaks eeldab juriidilise isiku karistusõiguslik vastutus seda, et juriidilise isiku organi või juhtivtöötaja koosseisupärane, õigusvastane ja süüline tegu oleks toime pandud juriidilise isiku huvides. Juriidilise isiku organi või juhtivtöötaja tegutsemine juriidilise isiku huvides peab olema tuvastatud koos teiste objektiivse ja subjektiivse koosseisu tunnustega enne, kui asutakse vaagima õigusvastasuse küsimust. (3-1-1-7-04, p 10; 3-1-1-88-12, p 7; 3-1-1-66-14, p 6; 3-1-1-82-04, p 11; 3-1-1-90-14, p-d 37–38) (p-d 27 ja 29) See, milline organi liige, juhtivtöötaja või pädev esindaja on pannud juriidilise isiku huvides toime koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo või andnud selle teo toimepanemiseks õigusvastaselt ja süüliselt käsu või heakskiidu, peab olema ära toodud juba väärteoprotokollis või kiirmenetluse otsuses. Seejuures kehtib selline nõue nii tegevus- kui ka tegevusetusdeliktide korral. Tegevusetusdeliktide puhul tuleb mh näidata, millest tulenevalt menetleja leidis, et tegutsemiskohustus oli just konkreetsel füüsilisel isikul, ja milline oli nõutav tegu, mille ta tegemata jättis, samuti seda, millises vormis oli täidetud subjektiivne koosseis. (p 28) Juriidilist isikut ei saa karistada KOKS § 66^2 lg 2 järgi heakorraeeskirja rikkumise eest tegevusetusega, kui rikutud tegutsemiskohustus ei laienenud füüsilisele isikule, kelle tegu on võimalik KarS § 14 lg 1 alusel juriidilisele isikule omistada. (p-d 30–41)
Juriidilise isiku ja tema juhatuse liikme kohustusi ei saa samastada. Juhatuse liikmel võib juriidilise isiku sisemisest tööjaotusest või selle puudumisest tulenevalt olla juriidilise isiku siseselt kohustus korraldada juriidilise isiku mingi tegutsemiskohustuse täitmine. Märgitust ei saa aga veel järeldada, et kõnealune tegutsemiskohustus laieneb juhatuse liikmele ka välissuhtes ja et ta vastutab selle kohustuse rikkumise korral koos juriidilise isikuga. Juhatuse liikme selline vastutus nõuab eraldi õiguslikku alust, mis paneks tegutsemiskohustuse juriidilise isiku kõrval ka juhatuse liikmele isiklikult. (p-d 38–39) Juriidilise isiku juhatuse liikme käitumine ei saa vastata süüteokoosseisule, mis tunnistab karistatavaks üksnes juriidilisele isikule endale, mitte aga tema juhatuse liikme(te)le suunatud tegutsemiskohustuse rikkumise. Tegevusdeliktide puhul on olukord teistsugune. Süüteokoosseisus kirjeldatud tegevuse eest vastutab üldjuhul iga isik, kes nii käitub, arvestades KarS §-s 24 viidatud erandeid. (p 40)
Olukorras, kus tänavaäärse ehitise katusel paiknev jää või lumi tekitab vahetu ohu kõnniteel liiklevate inimeste elule ja tervisele, on tavaliselt on tegemist kõrgendatud vahetu ohuga avalikule korrale KorS § 5 lg-te 4 ja 5 mõttes. Esmaselt on ohu tõrjumine KorS § 2 lg 2 järgi avaliku korra eest vastutava isiku (KorS § 15) ülesanne. Ehitise katusel olevast jääst ja lumest tingitud ohu puhul on avaliku korra eest vastutavaks isikuks eeskätt kinnisasja omanik või omanikud, korteriomanditeks jagatud kinnisasja puhul seega korteriomanikud. Tulenevalt kohaliku omavalitsuse üksuse kehtestatud heakorraeeskirjast võib korterelamu katusel olevatest jääpurikatest ja lumest tingitud ohu puhul avaliku korra eest vastutava isikuna olla lisaks käsitatav ka näiteks korterelamut haldav korteriühistu. (p 46 ja 47) Kui on alust arvata, et avaliku korra eest vastutav isik on suuteline ehitisel olevast jääst ja lumest lähtuva ohu piisavalt kiiresti ise tõrjuma, võib korrakaitseorgan esmalt piirduda isiku teavitamisega ohust KorS § 26 lg 1 järgi või teha talle KorS § 28 lg 1 alusel ohu tõrjumiseks kohustava ettekirjutuse koos hoiatusega haldussunnivahendite kohaldamise kohta. Olukorras, kus ehitise katusel olev jää ja lumi seavad vahetult ohtu inimeste elu ja tervise, peab korrakaitseorgan olema teavituse või ettekirjutuse tegemisel siiski veendunud, et see on avaliku korra tagamiseks piisav, s.t et avaliku korra eest vastutav isik tõrjub teavituse või ettekirjutuse järel ohu viivitamata. Olukorras, kus ehitise katusel olev jää ja lumi ohustavad vahetult inimeste elu ja tervist, võib korrakaitseorgan kõiki asjaolusid arvestades olla KorS § 29 lg-st 1 ja § 2 lg-st 3 tulenevalt kohustatud astuma vahetuid samme jää ja lume ehitise katuselt eemaldamiseks. Kui on põhjust arvata, et omanik või muu avaliku korra eest vastutav isik inimeste elu ja tervist vahetult ohustavat jääd ja lund piisavalt kiiresti ehitiselt ei kõrvalda, on korrakaitseorgan KorS § 29 lg 1 alusel muu hulgas pädev rakendama asendustäitmist, kusjuures kõnealuses situatsioonis on üldjuhul tegemist ATSS §-s 12 nimetatud erijuhuga, mil asendustäitmist on lubatud rakendada ettekirjutuse, hoiatuse ja täitekorralduseta. (p 48-50)
Viitamine väärteoprotokollis nimetamata blanketset normi sisustavatele sätetele, kui seejuures ei muudeta etteheidetava teo sisu (faktilisi asjaolusid), ei ole väärteomenetlusõiguse rikkumine (vt RKKKo 3-1-1-5-15, p 10). Samas peab menetlusalusel isikul väärteomenetluses olema võimalik esitada kohtu õiguslikule hinnangule vastuväiteid, et oleks tagatud kaitseõigus kooskõlas VTMS § 19 lg 1 p-ga 1 (vt ka RKKKo 3-1-1-5-15, p 10). (p 22) Kohtu kohaldatav õigusnorm, sh norm, millele tuginetakse blanketset koosseisutunnust sisustades, ei tohi olla süüdistatavale (menetlusalusele isikule) üllatuslik. Normile tuginemine on üllatuslik eeskätt siis, kui selle kohaldamise võimalus ei olnud kohtumenetluse poolele aegsasti piisavalt äratuntav ja kui selle normi kohaldamisele on võimalik esitada mõni selline vastuväide, mis varasema õigusliku hinnangu raames polnuks asjakohane. Pidades vajalikuks kaaluda varasemas menetluses tähelepanuta jäänud normi kohaldamist, saab kohus vältida selle üllatuslikkust, juhtides normi kohaldamise võimalusele menetlusaluse isiku ja kaitsja tähelepanu kirjalikult enne kohtuistungit; kuulutades kaitseõiguse tagamiseks välja kohtuistungi vaheaja või uuendades kohtuliku arutamise VTMS §-st 2 ja KrMS § 307 lg 1 p-st 2 ning lg-st 2 tulenevas korras, küsimaks pooltelt arvamust normi kohaldamise kohta. (p 23) Olukorras, kus kaitsja on maakohtule esitatud kaebuses väärteoprotokollis viitamata sättele ise osutanud, selgitades ühtlasi, miks tema arvates ei ole see norm asjakohane, pole normi kohaldamine kaitsjale üllatuslik. (p 24) Sarnaselt kriminaalmenetlusele pole väärteomenetluses kaitseõigust rikutud, kui isikule on tagatud tõhus võimalus esitada vastuväited kohtuotsuse aluseks olevale õiguskäsitlusele järgnevas kohtukaebemenetluses. Väärteoasja maakohtule uueks arutamiseks saatmine normi üllatusliku kohaldamise tõttu võib kõne alla tulla eeskätt siis, kui kassatsioonist nähtub, et kohtumenetluse pool soovib esitada selle normi kohaldamisele mõnd sellist vastuväidet, mille hindamine eeldaks täiendavat faktiliste asjaolude tuvastamist. (p 25)
3-2-1-156-16 Riigikohus 14.02.2017
Nõuetekohaselt vastuvõetud korteriühistu otsuste täitmine võib erandlikel asjaoludel, eelkõige otsuse vastu hääletanud korteriomaniku suhtes, olla vastuolus hea usu põhimõttega (vt RKTKo nr 3-2-1-116-11, p 24; RKTKo nr 3-2-1-137-15, p 11). (p 13)
Kuna KÜS § 7 lg 3 alusel tekib võõrandaja ja omandaja solidaarvastutus, ei ole korteriomandaja eelmise korteriomaniku eriõigusjärglane, mil mh saaks hinnata eriõigusjärglase teadlikkust hagi esitamisest või varem tehtud kohtuotsusest (TsMS § 460). Korteriomandaja vastutus tekib võõrandaja vastutuse kõrval, mitte selle asemel. (p 16) Varasem kohtulahend kui täitedokument majandamiskulude võlgade kohta ei kehti isiku suhtes, kes on hiljem omandanud korteriomandi, millest tulenevate majandamiskulude võlgnevuse kohta kohtulahend tehti. Kui sissenõudja soovib maksma panna korteriomandi ostnud isiku KÜS § 7 lg-st 3 tulenevat solidaarvastutust, tuleb esitada tema vastu hagi. Sissenõudjal on ka võimalik esitada sundtäitmisele senine kohtulahend varasema korteriomaniku vastu. (p 16) Kuna seadusandja on andnud kohtutäiturile TMS § 18 lg 1 kohaselt õiguse ja kohustuse kontrollida, kas täitedokument kehtib seal märgitud sissenõudja või võlgniku õigusjärglase suhtes, on vastavalt ka võlgnikul või sissenõudjal õigus kohtutäituri otsus vaidlustada ning kohtumenetluses vaadatakse see kaebus TsMS § 475 lg 1 p 15 kohaselt läbi hagita menetluses. Kaebus tuleb rahuldada juhul, kui materiaalõiguslikult on eriõigusjärglus välistatud. TMS § 18 lg 3 võimaldab sissenõudjale ja TMS § 220 võlgnikule esitada ka teise poole vastu hagi õigusjärgluse või selle puudumise tuvastamiseks. (p 17)
KÜS § 7 lg 3 alusel tekib omandaja ja võõrandaja solidaarvastutus, st viidatud sätte alusel võib korteriühistu nõuda korteriomandi võõrandamise korral võõrandaja tasumata jäänud maksete tasumist nii võõrandajalt kui ka omandajalt. Sätte eesmärk ei ole vabastada korteriomandi võõrandajat tema omanikuks oleku ajal tekkinud võlgnevuse tasumisest, vaid lihtsustada korteriühistu nõude maksmapanekut olukorras, kus korteriomandi omanik on vahetunud (vt RKTKo nr 3-2-1-48-11, p 12). (p 14) KÜS § 7 lg-s 3 sätestatud võlgade ülemineku regulatsioon kehtib ka korteriomandi müümisel täitemenetluses toimunud enampakkumisel (vt RKTKo nr 3-2-1-192-12, p 15). (p 15) Kuna KÜS § 7 lg 3 alusel tekib võõrandaja ja omandaja solidaarvastutus, ei ole korteriomandaja eelmise korteriomaniku eriõigusjärglane, mil mh saaks hinnata eriõigusjärglase teadlikkust hagi esitamisest või varem tehtud kohtuotsusest (TsMS § 460). Korteriomandaja vastutus tekib võõrandaja vastutuse kõrval, mitte selle asemel. (p 16) Varasem kohtulahend kui täitedokument majandamiskulude võlgade kohta ei kehti isiku suhtes, kes on hiljem omandanud korteriomandi, millest tulenevate majandamiskulude võlgnevuse kohta kohtulahend tehti. Kui sissenõudja soovib maksma panna korteriomandi ostnud isiku KÜS § 7 lg-st 3 tulenevat solidaarvastutust, tuleb esitada tema vastu hagi. Sissenõudjal on ka võimalik esitada sundtäitmisele senine kohtulahend varasema korteriomaniku vastu. (p 16)


Hiiumaa valla kaasava eelarve menetlemise kord – Riigi Teataja
Hiiumaa valla kaasava eelarve menetlemise kord
Hiiumaa valla kaasava eelarve menetlemise kord - sisukord
§ 2 Ettepanekute esitamine
§ 3 Ettepanekute hindamine
§ 4 Rahvahääletus
§ 5 Ettepaneku realiseerimine
RT IV, 22.11.2018, 32
Vastu võetud 15.11.2018 nr 40
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 21 lg 1 punkti 2 alusel.
(1) Määrus reguleerib Hiiumaa valla (edaspidi valla) eelarve menetlemisel kaasava eelarve menetlusprotsessi, mille käigus antakse osa kohaliku omavalitsuse eelarve vahendite kasutamise otsustamise õigusest kohaliku omavalitsuse elanikele.
(2) Kaasava eelarve eesmärk on avalikult kasutatava investeeringu tegemine või ürituse korraldamine.
(3) Kaasava eelarve tulemusel elluviidav idee peab pakkuma avalikku hüve, olema avalikus kasutuses või suunatud avalikkusele (üritus) ning ettepanek ei tohi tekitada ebamõistlikku kulu valla järgnevate aastate eelarvetele.
(4) Kaasavat eelarvet rakendatakse osavaldade põhiselt. Kaasava eelarve osa suuruseks valla eelarves on 50 000 eurot, millest iga osavalla osa suuruseks on 10 000 eurot.
§ 2. Ettepanekute esitamine
(1) Hiiumaa Vallavalitsus tutvustab kaasava eelarve menetlust avalikkusele ja kutsub valla arengust huvitatud isikuid tegema ettepanekuid valla kaasavasse eelarvesse hiljemalt 20. septembriks.
(2) Ettepanek esitatakse e-posti teel või paberkandjal.
(3) Ettepanek peab sisaldama:
3) olulisust (millise kogukonna probleemi lahendab või millise uue võimaluse loob);
4) kirjeldust (mil viisil ettepanek ellu viikse, kas ettepanek on teostatav 12 kuu jooksul ja muu oluline teave, mida idee hindajal on oluline teada).
5) eelarvet (ettepaneku teostamise hinnanguline maksumus ning soovitavalt hinnapakkumine).
(4) Ettepaneku, mida eelmise kaasava eelarve menetluses ei teostatud, võib esitada uuesti.
(5) Ettepaneku minimaalne hinnanguline maksumus on 1 000 eurot ja maksimaalne 10 000 eurot.
§ 3. Ettepanekute hindamine
(1) Hindamise tulemusel selguvad ettepanekud, millised pannakse rahvahääletusele.
(2) Ettepanekuid hindab Hiiumaa Vallavalitsuse moodustatud komisjon (edaspidi komisjon). Komisjon annab ettepaneku esitajale võimaluse ettepaneku täpsustamiseks ja parandamiseks.
(3) Ettepanekuid hinnatakse lähtuvalt järgnevatest kriteeriumitest:
1) vajalikkus ja olulisus kogukonnale;
2) teostatavus eelarveaasta jooksul;
3) jätkusuutlikkus;
4) kulutuste põhjendatus ja eelarve läbipaistvus.
(4) Hindamise käigus võib komisjon sarnased ettepanekud isiku nõusolekul liita ja vajadusel täiendada.
(5) Ettepanek, mis ei vasta määruses nimetatud nõuetele või mis on vastuolus hea tava või õigusaktiga, kõrvaldatakse menetlusest.
(6) Komisjon avaldab rahvahääletusele minevad ideed koos komisjoni seisukohaga hiljemalt 30. septembril valla veebilehel.
§ 4. Rahvahääletus
(1) Ettepanekute paremusjärjestus selgub valla elanike rahvahääletuse tulemusel hiljemalt 30. oktoobriks, rahvahääletus toimub vähemalt 20 päeva jooksul peale ettepanekute avalikustamist.
(2) Rahvahääletusel saab osaleda vähemalt 16-aastane isik, kelle elukoht on rahvahääletuse ajal rahvastikuregistri andmetel valla territooriumil.
(3) Rahvahääletusel osalev isik saab hääletada kuni kolme ettepaneku poolt.
(4) Rahvahääletuse korraldab ja kuulutab välja Hiiumaa Vallavalitsus ja see viiakse läbi elektrooniliselt keskkonnas VOLIS.
(5) Hääletada saab isiklikult. Elektrooniliselt hääletamiseks tuleb end identifitseerida isikutunnistusega või mobiil-IDga elektroonilises keskkonnas VOLIS. Hääletada saab elektrooniliselt ka osavalla valitsuses, millisel juhul tuleb end identifitseerida isikut tõendava dokumendiga.
(6) Hääletamine on salajane.
(7) Hiiumaa Vallavalitsus kinnitab ettepanekute paremusjärjestuse, reastades ettepanekud osavalla põhiselt.
§ 5. Ettepaneku realiseerimine
(1) Osavallas viiakse ellu paremusjärjestuses esitatud ettepanekud, mille täismahus realiseerimine ei ületa osavalla kaasava eelarve mahtu. Realiseerimisele kuuluv elluviidav objekt või avalikkusele suunatud üritus peab asuma või olema läbiviidav vastava osavalla territooriumil.
(2) Kui selgub, et paremusjärjestuse kohaselt järgmisena rahastatava ettepaneku jaoks on jäänud kaasava eelarve summast alles väiksem summa kui selle ettepaneku eeldatav maksumus, pakutakse esitajale osalist rahastust. Viimase loobumisel osalisest rahastamisest jääb kasutamata osa osavalla kasutamiseks avalikuks otstarbeks.
(3) Realiseerimisele kuuluv ettepanek lisatakse Hiiumaa Vallavolikogule esitatavasse eelarve eelnõusse.
(4) Rahvahääletusel toetust leidnud kaasava eelarve objektide realiseerimise korraldab osavalla valitsus koostöös ettepaneku esitajaga.
2019. aasta kaasava eelarve menetlusprotsessi läbiviimise tähtajad kehtestab Hiiumaa Vallavalitsus.


Sihtasutus BETTI ALVERI MUUSEUM PÕHIKIRI
§ 1. Sihtasutuse nimi, asukoht ja tegutsemise alused
(1) Sihtasutuse nimeks on Sihtasutus Betti Alveri Muuseum (edaspidi Sihtasutus).
(2) Sihtasutuse asutajaks on Jõgeva linn.
(3) Sihtasutuse asukoht on Eesti Vabariik Jõgeva linn Jaama 3B 48 305.
(4) Sihtasutus on eraõiguslik juriidiline isik, millel ei ole liikmeid ja mis on registreeritud mittetulundusühingute ja sihtasutuste registris.
(5) Sihtasutusel on oma pitsat, pangaarve, eelarve ja sümboolika.
(6) Sihtasutuse põhikiri on koostatud ning Sihtasutus tegutseb Sihtasutuste seaduse alusel. Sihtasutus juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigis kehtivatest seadustest, käesolevast põhikirjast ja nõukogu ning juhatuse otsustest.
SIHTASUTUSE EESMÄRGID JA ÜLESANDED
Sihtasutuse eesmärgiks on:
(1)	Betti Alveri ja Alo Mattiiseni pärandi ning Jõgeva linna kultuuriloo kogumine, uurimine, süstematiseerimine ja säilitamine ning üldsusele vahendamine teaduslikel, hariduslikel ja meelelahutuslikel eesmärkidel;
(2)	Kultuuriürituste korraldamine oma majandustegevuse, investeeringute ja ettevõtluse kaasamise ning toetuste ja annetuste kaudu.
Eesmärkide elluviimiseks täidab Sihtasutus järgmisi ülesandeid:
1) kogub, säilitab, uurib ja süstematiseerib Betti Alveri, Alo Mattiiseni ja Jõgeva kultuuriinimeste tegevust kajastavat materjali;
2) koostab andmepanka Jõgeva linna kultuuriinimeste, lähiümbruse ajaloo ja kujunemisloo kohta, inimeste mälestuste ja elulugude kohta;
3) korraldab Muuseumi fondis olevate museaalide eksponeerimist ja eespool nimetatud ainevaldkondade üldsusele vahendamist ja teavitamist;
4) võimaldab kasutada uurijail muuseumi kogusid;
5) teenindab üksikisikuid, asutusi ja organisatsioone, tehes kättesaadavaks muuseumikogus olevat informatsiooni, andes erialast konsultatsiooni ja korraldades ekskursioone muuseumis;
6) algatab ja teostab erinevaid projekte ja kultuuriüritusi (näitused, kultuuri- ja ajalootunnid, loengud, seminarid, konverentsid, esitlused, kursused, õpitoad, kirjandus- ja luuleõhtud, elulugude õhtud, kohtumised kirjanike ja muusikutega jne.) ning osaleb nende rahastamises;
7) koostab ja avaldab Jõgeva kultuurilooga seotud trükiseid;
8) väärtustab ja tutvustab Jõgeva linna miljööväärtusega objekte linna külalistele koostöös linna teiste kultuuriasutustega;
9) osaleb Jõgeva kui kultuurilinna maine kujundamises.
§ 4. Sihtasutuse vara ja selle kasutamise, käsutamise kord
(1) Sihtasutuse vara moodustub:
1) sihtasutuse asutamisel üleantud varast;
2) Jõgeva linna iga-aastasest eelarvest sihtasutuse tegevuskuludeks eraldatud vahenditest,
3) sihtotstarbelistest eraldistest;
4) fondidest ja abiprogrammidest saadavatest toetustest,
5) annetustest ja muudest füüsiliste ja juriidiliste isikute poolt sihtasutusele üleantud vahenditest;
6) sihtasutuse omatulust;
(2) Sihtasutus võib oma vara kasutada ja käsutada ainult põhikirjaliste eesmärkide saavutamiseks vastavalt nõukogu poolt kinnitatud aastaeelarvele.
(3)	Sihtasutuse vara valdamist, kasutamist ja käsutamist teostab juhatus õigusaktides ja käesoleva põhikirjaga ettenähtud korras, arvestades asutaja ja nõukogu otsuseid ning nendest tulenevaid piiranguid.
(4)	Nõukogu võib kehtestada sihtasutuse vara valdamist, kasutamist ja käsutamist reguleeriva korra.
(5) Sihtasutusele vara vastuvõtmist korraldab juhatus:
1) Sihtasutusele üleantav raha kantakse sihtasutuse pangaarvele.
2) Sihtasutusele üleantavad mitterahalised vahendid võtab vastu juhatus, kes korraldab vara hindamise ja teeb omandiõiguse sihtasutusele üleminekuks vajalikud toimingud.
3) Sihtasutusele laekunud sihtotstarbelised annetused võtab juhatus arvele vastava märkega ning neid kasutatakse vastavalt annetaja soovile.
(6) Museaalide arvelevõtmisel ja säilitamisel juhindutakse kultuuriministri korrast ja nõukogu poolt kehtestatud kogude korraldamise eeskirjast.
(7) Juhatus peab esitama nõukogule vähemalt kord nelja kuu jooksul ülevaate sihtasutuse majandustegevusest ja majanduslikust seisundist, samuti teatama kohe sihtasutuse majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja muudest sihtasutuse majandustegevusega seotud olulistest asjaoludest.
§ 6. Juhatus
(1) Sihtasutust juhib ja esindab juhatus.
(2) Sihtasutuse juhatus määratakse asutamisotsusega.
(3) Juhatuse koosseisus muudatuste tegemise ja juhatuse liikmete tagasikutsumise otsustab nõukogu.
(4) Juhatus koosneb ühest liikmest (juhataja).
(5) Juhatuse liikme ametiaeg on viis aastat ja tema pädevusse kuulub:
1) sihtasutuse igapäevase töö korraldamine,
2) sihtasutuse töötajate töölevõtmine ja vabastamine, töötajate palgatingimuste määramine;
3) majandusaasta aruande ja eelarve koostamine ning esitamine nõukogule kinnitamiseks;
4) raamatupidamise ja aruandluse korraldamine;
5) muude sihtasutuse tegevusega seonduvate ülesannete täitmine, mis ei kuulu seaduste ja käesoleva põhikirja kohaselt nõukogu või asutaja pädevusse.
(6) Tehinguid, mis väljuvad igapäevase tegevuse raamest, võib juhatus teha ainult nõukogu nõusolekul.
(7) Juhatuse liikmele makstakse tema ülesannetele ja sihtasutuse majanduslikule olukorrale vastavat tasu, mille suurus ja maksmise kord määratakse nõukogu otsusega.
(8) Nõukogu võib juhatuse liikme tagasi kutsuda ainult mõjuval põhjusel, milleks on eelkõige kohustuste olulisel määral täitmata jätmine või võimetus sihtasutust juhtida. Temaga sõlmitud juhatuse liikme lepingust tulenevad õigused ja kohustused lõpevad vastavalt lepingule.
(1) Sihtasutuse nõukogu kavandab sihtasutuse tegevust ning korraldab sihtasutuse juhtimist ja teostab järelevalvet sihtasutuse tegevuse üle.
(2) Nõukogul on kolm liiget. Nõukogu liikmed määrab ja kutsub tagasi asutaja.
(3) Nõukogu liige määratakse viieks aastaks.
(4) Nõukogu liikmed valivad endi hulgast esimehe, kes korraldab nõukogu tegevust.
(5) Nõukogu liikmele võib maksta tasu lähtudes tema ülesannetest ja sihtasutuse majanduslikust olukorrast. Tasu maksmise ja tasu suuruse otsustab asutaja.
(6) Sihtasutuse nõukogu:
1) kinnitab sihtasutuse järgneva aasta eelarve;
2) kinnitab majandusaasta aruande;
3) määrab ja kutsub tagasi juhatuse liikmed, määrab juhatuse liikmele makstava tasu suuruse ja maksmise korra, sõlmib sihtasutuse nimel lepingud juhatuse liikmega;
4) kinnitab juhatuse ettepanekul sihtasutuse struktuuri;
5) otsustab osalemise või osalemise lõpetamine teistes juriidilistes isikutes;
6) kontrollib sihtasutuse tegevuse sihipärasust, selle vastavust õigusaktidele, raamatupidamise õigsust ja vara olemasolu, kuulab kord kvartalis ära juhatuse poolt esitatud ülevaate sihtasutuse majandustegevusest ja majanduslikust seisundist;
täidab muid põhikirjast ja seadusest tulenevaid ülesandeid.
(7) Nõukogu annab juhatusele nõusoleku tehingute tegemiseks, mis väljuvad igapäevase tegevuse raamest, eelkõige tehingute tegemiseks, millega kaasneb:
1) osaluse omandamine ja lõppemine äriühingus;
2) kinnisasjade, samuti registrisse kantavate vallasasjade võõrandamine või asjaõigusega koormamine,
3) laenude võtmine;
4) soetuste tegemine maksumusega üle 6400 euro.
(8) Nõukogu koosolekud toimuvad vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem kui neli korda aastas. Koosoleku kutsub kokku nõukogu esimees või teda asendav nõukogu liige.
(9) Nõukogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletas üle poole koosolekul osalenud nõukogu liikmetest. Isiku valimisel loetakse valituks kandidaat, kes sai teistest enim hääli. Häälte võrdsel jagunemisel loetakse valituks isik, kelle poolt hääletas nõukogu esimees või teda asendav isik.
(10) Igal nõukogu liikmel on üks hääl. Nõukogu liikmel ei ole õigust hääletamisest keelduda ega erapooletuks jääda.
(11) Nõukogu liige ei võta osa hääletamisest, kui otsustatakse tema ja sihtasutuse vahelise tehingu tegemiseks nõusoleku andmist, samuti kolmanda isiku ja sihtasutuse vahelise tehingu tegemiseks nõusoleku andmist, kui nõukogu liikme sellest tehingust tulenevad huvid on vastuolus sihtasutuse huvidega.
§ 8. Sihtasutuse raamatupidamine
(1) Sihtasutuse raamatupidamist korraldab juhatuse esimees.
(2) Sihtasutuse majandusaasta algab 1. jaanuaril ja lõpeb 31. detsembril.
(3) Majandusaasta aruanne koos audiitori järeldusotsusega esitatakse Sihtasutuse nõukogule kinnitamiseks.
VI SIHTASUTUSE LÕPETAMINE, ÜHINEMINE JA JAGUNEMINE
§ 9. Sihtasutuse lõpetamine
(1)	Sihtasutuse tegevus lõpetatakse asutaja poolt seaduses sätestatud korras.
(2)	Sihtasutuse lõpetamise korral antakse Sihtasutuse vara üle asutajale.
§ 10. Sihtasutuse ühinemine ja jagunemine
Sihtasutuse ühinemine ja jagunemine toimub asutaja loal.
§ 11. Põhikirja muutmine
Sihtasutuse põhikirja võib muuta asutaja.


Liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise koolituskursuse õppekava – Riigi Teataja
Liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise koolituskursuse õppekava
Liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise koolituskursuse õppekava - sisukord
§ 2 Üldnõuded õppekava läbinud isiku teadmistele ja oskustele
§ 3 Koolituskursuse õppekava
§ 4 Koolituskursuse läbiviimine ja eksam
RT I, 03.07.2015, 28
Liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise koolituskursuse õppekava1
Vastu võetud 02.07.2015 nr 81
Määrus kehtestatakse ehitusseadustiku § 102 lõike 2 punkti 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse liikluse ohutustehnika ja õnnetuste analüüsimise koolituskursuse (edaspidi koolituskursus) õppekava, mille isik peab läbima liiklusohutuse audiitori pädevuse tõendamiseks.
§ 2. Üldnõuded õppekava läbinud isiku teadmistele ja oskustele
(1) Õppekava läbinud isik peab teadma:
1) teehoiu tehnilisi norme ning kehtivaid õigusakte seoses liiklusohutusega;
2) liiklusohutuse üldiseid aluseid ja liikluskorralduse põhimõtteid;
3) liiklusohutusele avalduva mõju hindamise tingimusi ja nõudeid mõju hindamisele;
4) liiklusohutuse auditeerimise tingimusi ja nõudeid auditi tegemisele;
5) tee ohutuse määramise tingimusi ja nõudeid tee ohutuse määramisele;
6) tee ohutuse kontrollimise tingimusi ja nõudeid tee ohutuse kontrollimisele;
7) erinevate ilmastikutingimuste ja nähtavuse mõju liikleja ohutusele erinevate projektlahenduste puhul;
8) tee konstruktsioonist põhjustatud liiklusõnnetuste asjaolusid;
9) liiklusõnnetuste analüüsi üldisi põhimõtteid ning infrastruktuuri komponentide mõju liiklusohutusele;
10) erinevaid ennetavaid parandusmeetmeid liiklusohutuse tagamiseks;
11) teiste riikide uurimistulemusi ja praktikat infrastruktuuri ohutuse parandamisel;
12) audiitori aruannete täitmise põhimõtteid;
13) liiklusohutuse audiitori vastutuse ulatust.
(2) Õppekava läbinud isik peab oskama:
1) analüüsida, kuidas uus tee või olemasoleva teedevõrgu olulised muudatused avaldavad mõju liiklusohutusele;
2) hinnata auditeeritava teeobjekti liikluskorraldusliku lahenduse potentsiaalseid ohte ning esitada ettepanekuid, mille tulemusena viiakse liiklusõnnetuse tekkimise tõenäosus ja võimalike liiklusõnnetuste tagajärjed (liiklusõnnetuse raskusaste) miinimumini;
3) analüüsida liiklusõnnetuste põhjuseid ja liiklejate käitumist sõltuvalt projekteeritud liikluskorralduslikust lahendusest.
§ 3. Koolituskursuse õppekava
(1) Esmase koolituskursuse õppekava teemad ja õppetundide maht nende teemade käsitlemiseks peavad olema vähemalt järgmised:
1) Eesti Liiklusohutusprogramm – üks õppetund;
2) ehitusseadustik ja liiklusseadus ning nende alusel kehtestatud õigusaktid seoses liiklusohutuse ja liiklusõnnetuste analüüsiga – kaks õppetundi;
3) planeerimisseadus ja tee planeerimisega seotud õigusaktid seoses liiklusohutusele avalduva mõju hindamisega – üks õppetundi;
4) teehoiu tehnilised normid seoses liiklusohutusega – kolm õppetundi;
5) teede projekteerimise normid – tee projekti hindamine ohutu liiklemise perspektiivist – kolm õppetundi;
6) ehituse käigus toimunud projekti muudatused ning nende mõju liiklusohutusele – üks õppetund;
7) erinevate kliimatingimuste mõju arvestamine projektis ja selle mõju liiklusohutusele – üks õppetund;
8) liikluskorralduse põhimõtted – kolm õppetundi;
9) liiklusohutuse üldised alused seoses teega (liiklusõnnetuse mõiste, põhjused, raskusaste, liiklusohtlike kohtade väljaselgitamine ja liigitus, liiklusõnnetuste statistika ja muud asjakohased teemad) – kaks õppetundi;
10) objekti kavandamise ja tee ehitustööde erinevate etappide tüüpilisemad vead ja selle mõju liiklusohutusele – kaks õppetundi;
11) liiklusohutusele avalduva mõju hindamise tingimused ja nõuded mõju hindamisele planeeringutes ja eelprojekti koostamisel – neli õppetundi;
12) liiklusohutuse auditeerimise tingimused ja nõuded auditi tegemisele – kaks õppetundi;
13) tee ohutuse määramise tingimused ja nõuded tee ohutuse määramisele – kolm õppetundi;
14) tee ohutuse kontrollimise tingimused ja nõuded tee ohutuse kontrollimisele – kaks õppetundi;
15) auditi õiguslik tähendus, liiklusohutuse audiitori vastutus ning auditi aruande vormistamise nõuded – üks õppetund;
16) liiklusõnnetuste analüüs ja erinevate tegurite mõju hindamine õnnetuste toimumise riskile ning raskusastmele – kaks õppetundi;
17) liikluskeskkonnast tulenevate riskide tuvastamine teel, mis sisaldab reguleeritud ja reguleerimata ristmiku, ringristmiku, jalakäijate ülekäigukoha ja raudteeülesõidukoha auditeerimist – seitse õppetundi;
18) tee ehitusprojekti liiklusohutuse auditeerimine, aruande koostamine koos kaitsmisega – viis õppetundi.
(2) Korduvkoolituskursuse õppekava teemad ja õppetundide maht nende teemade käsitlemiseks peavad olema vähemalt järgmised:
2) ehitusseadustik ja liiklusseadus ning nende alusel välja antud õigusaktid seoses liiklusohutusega ja liiklusõnnetuste analüüsiga – kaks õppetundi;
3) teehoiu tehnilised normid seoses liiklusohutusega – üks õppetund;
4) teede projekteerimise normid – normide rakendamine arvestades ohutu tee projekteerimise printsiipe, kõrvalekalded normidest – kaks õppetundi;
5) planeerimisseadus ja planeerimisega seotud õigusaktid seoses liiklusohutusele avalduva mõju hindamisega – üks õppetund;
6) liiklusohutusele avalduva mõju hindamise tingimused ja nõuded mõju hindamisele planeeringutes – üks õppetund;
7) liiklusõnnetuste sotsiaalmajanduslik mõju – üks õppetund;
8) liiklusõnnetuste analüüs ja erinevate tegurite mõju hindamine õnnetuste toimumise riskile ning raskusastmele – kaks õppetundi;
9) tee ohutuse määramise ja hindamise tingimused ja nõuded – kolm õppetundi;
10) kestliku ohutu tee projekteerimise printsiibid – üks õppetund;
11) objekti ohutus, ehitusaegne liikluskorraldus, riskide hindamine – üks õppetund.
(3) Liiklusohutuse audiitor peab korduvkoolituskursuse õppekava läbima iga viie aasta tagant.
§ 4. Koolituskursuse läbiviimine ja eksam
(1) Koolituskursuse õppetunni kestus on 45 minutit. Iga kahe õppetuni järel on vähemalt veerandtunnine vaheaeg.
(2) Õppekava teemade läbimise järel peavad koolituskursusest osavõtjad sooritama kirjaliku eksami.
(3) Eksamiks on vähemalt 60 valikvastusega küsimust. Küsimused koostab ja võtab eksameid vastu Maanteeameti komisjon, milles on vähemalt kolm liiget.
(4) Koolituskursusest osavõtja eksam loetakse sooritatuks, kui õigeid vastuseid küsimuste üldarvust on vähemalt 75%.
(5) Esmast koolituskursust ei loeta läbituks, kui eksamil on õigeid vastuseid alla 75% või ei ole osaletud käesoleva määruse § 3 lõike 1 punktides 17 ja 18 sätestatud praktilistel töödel.
(6) Koolituskursuse läbiviija annab koolituse läbinule sellekohase tunnistuse.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/96/EÜ, maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamise kohta (ELT L 319, 29.11.2008, lk 59–67).


§ 12 Kaitseväe juhataja pädevus sõjaajal
§ 13 Kaitseväe juhataja pädevus vaherahu sõlmimisel
RT I, 08.07.2011, 72
15.07.2011 RT I, 08.07.2011, 8 22.07.2011
(31) Sõjaseisukorra ajal otsustab kaitsejõudude mobilisatsiooni ulatuse pärast mobilisatsiooni väljakuulutamist kaitseväe juhataja.
(1) Sõjalist tegevust riigi kaitseks juhib ainuisikuliselt kaitseväe juhataja, kelle alluvuses on kaitsevägi ja Kaitseliit. Käesoleva seaduse rakendamisel lähevad Siseministeeriumi valitsemisalas olevad sõjaväeliselt korraldatud üksused Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras kaitseväe koosseisu.
2) kaitseväe juhataja 2. lõike punktides 1, 2, 3, 5, 6 ja 7 ning 3. lõike punktis 4 sätestatud piirangute ja kohustuste osas.
1) täidab rahuaja riigikaitse seadusega temale pandud ülesandeid, välja arvatud need ülesanded, mis käesoleva seadusega on antud Riigikogu, Vabariigi Presidendi ja kaitseväe juhataja pädevusse;
2) esitab Riigikogule riigieelarve muutmise seaduse või lisaeelarve eelnõu ning otsustab vajadusel Riigikogule esitatud eelnõu rakendamise kuni Riigikogu poolt küsimuse otsustamiseni, kusjuures enne Riigikogu poolt küsimuse otsustamist tehtavate kulude kogumaht ei tohi ületada 10% jooksva aasta riigieelarve kulude mahust;
3) kui Riigikogu ei ole riigieelarvet eelarveaasta alguseks vastu võtnud, otsustab vajadusel rakendada Riigikogule esitatud riigieelarve eelnõu kuni Riigikogu poolt riigieelarve vastuvõtmiseni, kusjuures enne Riigikogu poolt riigieelarve vastuvõtmist igakuiselt tehtavad kulud ei tohi ületada 1/12 eelmise aasta riigieelarve kulude mahust. Lisaks sellele võib Vabariigi Valitsus täiendavalt rakendada Riigikogule esitatud eelnõu kuni Riigikogu poolt riigieelarve vastuvõtmiseni mahus, mis ei ületa 10% eelmise aasta riigieelarve kulude mahust;
4) esitab Riigikogule riigilaenu või riigile muu varalise kohustuse võtmiseks eelnõu ning otsustab vajadusel rakendada Riigikogule esitatud eelnõu kuni Riigikogu poolt küsimuse otsustamiseni, kusjuures enne Riigikogu poolt küsimuse otsustamist võetavate riigilaenude või muude varaliste kohustuste kogumaht ei tohi ületada 10% jooksva aasta riigieelarve kulude mahust;
5) [kehtetu - RT I 2003, 13, 69 - jõust. 01.05.2003]
6) annab kaitseväe juhataja alluvusse üksusi ja asutusi;
(2) Vabariigi Valitsusel on õigus peatada kaitseväe juhataja poolt temale mitteallutatud juriidilistele ja füüsilistele isikutele antud käske ja korraldusi.
1) täidab rahuaja riigikaitse seadusega temale pandud ülesandeid, välja arvatud need ülesanded, mis käesoleva seadusega on antud kaitseväe juhataja pädevusse;
2) [kehtetu - RT I 2003, 13, 69 - jõust. 01.05.2003]
4) [kehtetu - RT I 2003, 13, 69 - jõust. 01.05.2003]
7) korraldab kaitsejõudude majandamist, varustamist ja tervishoidu ning sõjapidamiseks vajalike varustustagavarade soetamist, säilitamist ja väljaandmist.
8) [kehtetu - RT I 2003, 13, 69 - jõust. 01.05.2003]
4) täidavad Vabariigi Valitsuse või kaitseväe juhataja poolt neile pandud riigikaitselisi ülesandeid vastavalt käesoleva seaduse § 9 punktile 11 ning § 12 2. lõike punktile 2 ja 3. lõike punktile 6.
5. peatükk Kaitseväe juhataja
§ 12. Kaitseväe juhataja pädevus sõjaajal
(1) Kaitseväe juhataja täidab sõjaajal rahuaja riigikaitse seaduse ja käesoleva seadusega temale pandud ülesandeid.
(11) [Kehtetu - RT I 2007, 16, 77 - jõust. 01.01.2008]
(2) Kaitseväe juhataja sõjaseisukorra ajal:
(3) Kaitseväe juhataja sõjalise tegevuse juhtimisel:
1) juhib sõjalist tegevust ainuisikuliselt, rakendades selleks tema käsutuses olevaid struktuuriüksusi ja vahendeid nii, nagu ta peab seda otstarbekaks;
2) [kehtetu - RT I 2008, 35, 212 - jõust. 01.01.2009]
4) annab tulenevalt käesoleva seaduse § 5 4. lõike punktist 2 edasilükkamatu vajaduse korral käske ja korraldusi temale mitteallutatud juriidilistele ja füüsilistele isikutele nende rakendamiseks riigikaitseliste ülesannete täitmisel sõjalise tegevuse huvides;
7) kohustab vajadusel sõidukeid, ujuvvahendeid ja õhusõidukeid omavaid või valdavaid isikuid väljaspool järjekorda või viivitamatult edasi toimetama väeüksusi, kaitseväelasi, samuti riigikaitseks vajalikke varasid;
9) võib sõjalise tegevuse huvides käesoleva lõike punktides 6, 7, 8 ja 10 sätestatud pädevust osaliselt või täielikult delegeerida temale alluvate väeüksuste ülematele;
§ 13. Kaitseväe juhataja pädevus vaherahu sõlmimisel
(1) Kaitseväe juhataja võib sõlmida vaenlasega vaherahu.
(2) Kaitseväe juhataja võib katkestada vaherahu, kui vaenlane oma tegevusega ei täida sõlmitud vaherahu tingimusi.
1) kaitseväe juhataja teadmisel kaitsejõududele üleantud varade sihipärast kasutamist ja tervishoiu korraldust;
(2) Kaitseväe juhatajal on sõjaajal õigus kontrollida riigikaitseliste ülesannete täitmist riigiasutuste, kohaliku omavalitsuse täitevorganite ning muude asutuste ja organisatsioonide poolt.


text:
3-1-1-116-06 Riigikohus 18.06.2007
tollipiiri mõiste
Kriminaalkoodeksi § 76 lg-s 1 sätestatud salakaubaveo üheks koosseisutunnuseks kauba toimetamine üle tollipiiri. 1998. a tolliseaduse kohaselt ei olnud ei olnud Eesti tollilaos ladustatud või Eesti tolli järelevalve all tollitransiidis oleva kauba ebaseaduslik vabasse ringlusse laskmine Eesti territooriumil käsitatav kauba üle tollipiiri toimetamisena.
Kuriteo täideviija ja kaasaaitaja isikute gruppi ei moodusta. Tegutsemine isikute grupis saab tähendada üksnes kaastäideviimist. Kuriteole kihutajad ja kaasaaitajad grupi koosseisu ei kuulu (vt RKKKo nr 3-1-1-15-97 ja 3-1-1-88-03).
KarS § 291^1 eeldab teo toimepanijalt vähemalt otsese tahtluse olemasolu.
KrMS § 309 lg-s 2 sätestatut peab tõlgendama koostoimes KrMS § 268 lg-ga 8. Seega on kuriteo tuvastamatusega KrMS § 309 lg 2 mõttes tegemist ka juhul, kui kohus asub nõupidamistoas seisukohale, et isiku tegu ei vasta süüdistuses märgitud kuriteokoosseisule, ning leiab ühtlasi, et puudub võimalus samadest asjaoludest lähtuvalt muuta kuriteo kvalifikatsiooni, kergendades isiku olukorda. Kriminaalmenetluse seadustiku § 268 lg-st 2 järeldub, et süüdistatava olukorra kergendamine võrreldes esitatud süüdistusega ei või endaga kaasa tuua süüdistuse olulist muutmist (3-1-1-96-06, p 15). Süüdistuse oluline muutmine võib seisneda ka selles, et kohus annab süüdistuses kirjeldatud faktilistele asjaoludele süüdistuses märgitust oluliselt erineva õigusliku hinnangu. Tulenevalt KrMS § 268 lg-st 8 ei saa kohus tunnistada kuriteo täideviimises süüdi isikut, kellele on esitatud süüdistus kuriteole kaasaaitamises, kuna täideviimine on võrreldes kaasaaitamisega raskem kuriteo toimepanemise vorm (RKKKo 3-1-1-76-05).
KrMS § 309 lg-s 2 sätestatut peab tõlgendama koostoimes KrMS § 268 lg-ga 8. Seega on kuriteo tuvastamatusega KrMS § 309 lg 2 mõttes tegemist ka juhul, kui kohus asub nõupidamistoas seisukohale, et isiku tegu ei vasta süüdistuses märgitud kuriteokoosseisule, ning leiab ühtlasi, et puudub võimalus samadest asjaoludest lähtuvalt muuta kuriteo kvalifikatsiooni, kergendades isiku olukorda. Kriminaalmenetluse seadustiku § 268 lg-st 2 järeldub, et süüdistatava olukorra kergendamine võrreldes esitatud süüdistusega ei või endaga kaasa tuua süüdistuse olulist muutmist (3-1-1-96-06, p 15). Süüdistuse oluline muutmine võib seisneda ka selles, et kohus annab süüdistuses kirjeldatud faktilistele asjaoludele süüdistuses märgitust oluliselt erineva õigusliku hinnangu.
Õiguspraktika ühtlustamiseks selgitab Riigikohtu kriminaalkolleegium, et nii süüdistusakt kui ka kohtuotsus peavad olema keeleliselt arusaadavad ja vastama keeleseaduse § 1 lg 2 alusel kehtestatud eesti kirjakeele normile. Kolleegium taunib praktikat formuleerida süüdistuse tekst võimalikult väikese arvu lausetega ja koondada igasse lausesse palju erinevaid mõtteid. Ülipikkade mitmeastmeliste lausete kasutamine ning nendes mahuka informatsiooni edastamine muudab süüdistuse teksti lugemise aeganõudvaks, vähendab selle arusaadavust ja võib põhjustada mitmetimõistetavusi.
asitõendite hoiu-, saate ja hävitamiskulud
Süüdimõistetult asitõendite hoiukulu väljamõistmisel tuleb kohtul pärast riigi tegeliku hoiukulu suuruse kindlakstegemist hinnata ka hoiukulu põhjendatust, sealhulgas sedagi, kas asitõendite säilitamise maht ja ajaline kestus on olnud kriminaalmenetluse huvides vajalik. Riik ei saa süüdimõistetult nõuda asitõendite hoidmisel tehtud ilmselt ebamõistlike kulutuste hüvitamist (vt RKKKo nr 3-1-1-108-05).

matches:
Riigikohus
§ 76
§ 291
§ 309
§ 268
§ 309
kohus
§ 268
kohus
§ 268
kohus
§ 309
§ 268
§ 309
kohus
§ 268
kohus
§ 1


1-18-9683/75 Riigikohtu kriminaalkolleegium 15.11.2019
KarS § 215 lg 2 p 1
AÕS § 36 lg 1
KarS § 215 eesmärk on kaitsta eelkõige toimepanija jaoks võõrast valdusõigust. Seega peab kõigepealt tuvastama, et vallasasi, mida kasutati, oli süüdistatava jaoks võõras (vt RKKKo 3-1-1-99-15, p 36). Seejärel tuleb kontrollida, kas asja valdus läks selle seaduslikult valdajalt süüdistatava valdusesse seadusliku valdaja tahte kohaselt või süüdistatava omavoli tagajärjel. Kui asja valdus läks süüdistatavale üle asja seadusliku valdaja tahte järgi, ei saa rääkida asja omavolilisest kasutamisest KarS § 215 tähenduses. (p 10)
Varasemas praktikas on kolleegium leidnud, et asja kasutamine KarS § 215 mõttes on omavoliline juhul, kui asi on AÕS § 40 lg 2 kohaselt toimepanija omavolilises valduses või kui toimepanija vastutab AÕS § 40 lg 4 järgi omavolilise valduse tagajärgede eest. AÕS § 40 lg 2 näeb ette, et omavoli on valdaja nõusolekuta seadusvastaselt asja valduse rikkumine või valduse äravõtmine ning sel viisil saadud valdus on omavoliline. (Vt RKKKo 3-1-1-99-15, p 37.) Seega puudub valdaja nõusolek ja tegemist on omavoliga ilmselgelt juhtudel, mil valdaja ei ole ise teadlikult asja valdust üle andnud või on teinud seda teise isiku sunni (nt vägivallaähvarduse) mõjul. (p 12)
Asja omavolilise ajutise kasutamisega ei ole reegeljuhtumil tegemist juhul, kui asi on antud seadusliku valdaja nõusolekul teisele isikule kasutada, kuid viimane ei kasuta eset seadusliku valdaja soovitud eesmärgil. Sellises olukorras puudub koosseisu tuvastamiseks vajalik element - omavoli. KarS § 215 mõttes on oluline tuvastada valduse saamine omavoliliselt, mitte see, kas valduse (õiguspärasel) saamisel rikutakse vallasasja kasutamise kokkulepet. (p 14)
Kui sõiduki seaduslik valdaja annab teisele isikule üle sõiduki võtmed, on vajalik tuvastada, kas seaduslik valdaja soovis üle anda vaid sõiduki võtmete valduse või koos võtmetega ka sõiduki valdamise ja kasutamise õiguse. Asja omavolilise kasutamisega on tegemist siis, kui üle anti vaid sõiduki võtmed ilma sõiduki kasutamise õiguseta. Lisaks nimetatud objektiivse koosseisu asjaolule on isiku vastutusele võtmiseks asja omavolilise ajutise kasutamise eest vajalik tuvastada ka subjektiivse koosseisu olemasolu. See tähendab, et isegi juhul, kui leiab tuvastamist, et sõiduki seadusliku valdaja tahe oli teisele isikule üle anda vaid sõiduki võtmed, kuid mitte sõiduki valdust, tuleb tuvastada, kas teine isik (kellele võtmed üle anti) vähemalt kaudse tahtluse vormis sai sellest nii ka aru. (p 15)
valduse omandamine ja lõppemine
Asjaõigusseaduse (AÕS) § 36 lg 1 järgi omandatakse valdus tegeliku võimu saamisega asja üle või abinõude üle, mis võimaldavad tegelikku võimu asja üle (edaspidi abinõu). Seega saab valdust omandada lisaks asja enda üleandmisele ka abinõu valduse saamisega. Tüüpiliseks AÕS § 36 lg-s 1 nimetatud abinõuks on näiteks uksevõti. (p 11)
Isegi kui tuvastada, et abinõu valdus saadi õiguspärase valdaja tahte kohaselt, ei tähenda see automaatselt ka seadusliku valdaja tahet anda üle põhiasja valdus. Seda tahet peab seaduslik valdaja eraldi väljendama. See võib seisneda mistahes vormis, sh konkludentselt, tulenevalt abinõu üleandmise eesmärgist või üleandmise viisist. Näiteks olukorras, kus seaduslik valdaja annab autovõtmed teatri valvelauda kellelegi teisele üleandmiseks, ei loovuta võtmete üleandja ühtaegu ka sõiduauto valdust. Järelikult valvelaua töötaja saab küll tehniliselt võimaluse teostada tegelikku võimu (valdust) auto üle, kuid selline sõiduauto valdus oleks valdaja tahte vastane, s.t ebaseaduslik. (p 13)
3-2-1-46-09 Riigikohus 19.05.2009
VÕS § 389
AÕSRS § 9 1
TsÜS § 62 lg 1
Valduse rikkumise korral on hüvitatavaks kahjuks eelkõige kaotatud kasutuseelised TsÜS § 62 lg 1 mõttes. Kaotatud kasutuseeliste väärtust arvestatakse abstraktselt - võrreldakse valdaja kasutusõiguse väärtust sarnase asja keskmise kasutusõiguse väärtusega ning kui valdaja kasutusõigus oli suurema väärtusega, tuleb talle hüvitada väärtuste vahe. Kaotatud kasutuseelise arvestamisel võib lähtekohaks olla kasu, mida hageja võinuks saada, arvestades ka kulutusi, mida ta kasu saamiseks pidi tegema.
Kui isik valib alusetust rikastumisest tuleneva hüvitisnõude, peab kostja hageja valduse rikkumise tõttu maksma VÕS § 1037 lg 1 järgi hagejale hüvitist. Alusetu rikastumise teel saaduks ja hüvitamisele kuuluvaks esemeks võib sellisel juhul olla muu hulgas rikkumise teel saadud kasutuseelised TsÜS § 62 lg 1 järgi. Võõrast asja kasutades saadakse eelduslikult alati kasutuseeliseid, muu hulgas hoitakse kokku sellega seotud kulusid.
TsMS § 442 lg 8 neljas lause sätestab, et kohus ei pea alternatiivse nõude rahuldamisel põhjendama teise alternatiivse nõude rahuldamata jätmist. TsMS § 370 lg-st 2 tulenevalt on kohtule kohustuslik hageja taotlus kontrollida ühte võimalikest nõuetest esimeses järjekorras.
Kuna AÕSRS § 9^1 ei arvesta võimalust, et vallasasja kasutusvalduse leping võis olla sõlmitud ka tasuta kasutamise lepinguna, tuleb õiguslünga täitmiseks kasutada AÕSRS § 91 analoogiat ja lugeda kõnealune leping alates 1. juulist 2003 tasuta kasutamise lepinguks VÕS § 389 jj mõttes.
Asjaõigusseaduse § 36 lg-st 1 tulenevalt piisas praegusel juhul hoone või osa ruumide valduse üleandmiseks hagejale sellest, kui kostja vabastas hoones asuvad ruumid või osa ruume, teatas sellest hagejale ja ei teinud hagejale edaspidi takistusi ruume vallata. Asjaolu, et kostja kätte jäi väidetavalt ruumide üks võtmekomplekt, ei oma valduse üleandmise seisukohalt tähtsust, kui eespool nimetatud tingimused olid täidetud.
Kahju hüvitamise nõude korral tuleb viivist arvutada VÕS § 113 lg 2 järgi. Sellest sättest tulenevalt arvestatakse muu kui raha maksmise kohustuse rikkumise tõttu tekitatud kahju hüvitamise korral kahjuhüvitiselt viivist alates hetkest, mil kahju hüvitama kohustatud isik sai kahju tekkimisest teada või pidi sellest teada saama. Alusetust rikastumisest tuleneva hüvitisnõude korral tuleb viivist arvestada VÕS § 113 lg 1 esimese lause järgi, s.o alates nõude sissenõutavaks muutumisest.
Saamata jäänud tulu eest hüvitise saamiseks peab isik tõendama, et tal oli kavatsus ja võimalus tulu saada. Saamata jäänud tulu suuruse kindlakstegemiseks tuleb isiku võimalikust sissetulekust maha arvata vajalikud kulutused sellise sissetuleku saamiseks.


text:
Transiidiga seotud transporditeenuse maksustatamine
Tõnis Elling, Deloitte Advisory maksunõustaja • 7. märts 2019
Käibemaksuseaduse (KMS) § 15 lg 4 p 8 sätestab, et 0 maksumääraga maksustatakse kauba välistransiidi tolliprotseduuril oleva kauba veoteenus, sellise kaubaveo korraldamise teenus ning sellise kaubaveoga seotud kõrvalteenused, kui see vedu moodustab osa veost, mis algab või lõpeb liiduvälises riigis, kirjutab Deloitte Advisory maksunõustaja Tõnis Elling.
Transiidiga seotud transporditeenust ei maksustata alati 0 maksumääraga Foto: scanpix
Käibemaksudirektiivis on sama mõte sätestatud artikli 146 lg 1. Kaubaveoga seotud kõrvalteenuste ammendav loetelu on toodud KMS § 10 lg 8, mis sätestab, et kaubaveoga seotud kõrvalteenused on kauba laadimine, lossimine, käitlemine ja ladustamine veo raames, samuti kindlustamine, kaubaga seonduvate dokumentide vormistamine ja hankimine ning tolliformaalsuste teostamine. Rõhutan, et see loetelu on ammendav. Kõik muud teenused, mida kaubaveoga seoses osutatakse, maksustatakse tavakorras. KMS ei tee vahet, kes tegelikult veoteenust osutab, peaasi, et see oleks seotud eksporditolliprotseduuril oleva kauba vedamisega. Selle sätte mõte on selles, et kui kaup ise viiakse Euroopa Liidust välja, siis seda kaupa Euroopa Liidus ei maksustata ja sellega seoses ei maksustata ka ekspordiga seotud kaubaveoteenust.
Küll aga otsustas Euroopa Liidu Kohus1 (Euroopa Kohus), et transiidiga seotud kaubaveoteenus ei maksustata alati 0 maksumääraga. Vaidlus sai alguse meie lõunanaabrite juurest. Atek SIA tegeles transiidiprotseduurile suunatud kauba transportimisega Lätist Valgevenesse. Järgmise lepinguga tegi Atek teisele teenuse pakkujale ülesandeks seda veoteenust osutada (alltöövõtja). Alltöövõtt toimus Atek-ile kuuluvate sõidukitega, mida ta rentis alltöövõtjale. Kaubasaatjate suhtes tegutses Atek vedajana. Alltöövõtja vastutas omalt poolt veoteenuste osutamise käigus transpordivahendi juhtimise, selle parandamise, kütuse tankimise, piiripunktides tollidokumentide täitmise ja esitamise, samuti saadetise valvamise, saajale üleandmise ning laadimise ja mahalaadimisega seotud ülesannete eest.
Alltöövõtja maksustas oma veoteenused 0 maksumääraga, sest need olid seotud tolliprotseduuril viibiva kauba vedamisega. Läti kohus leidis, et kauba vedaja ja kauba saatja vahel puudus otsene õiguslik suhe, siis ei oleks tohtinud 0 maksumäära kasutada.
Eelotsusetaotluse teinud kohus soovis teada kuidas tuleks tõlgendada direktiivi 2006/112 artikli 146 lõike 1 punkti e. Eelkõige soovib kohus selgitada küsimust, kas hoolimata sellest, et alltöövõtja osutatavad teenused olid seotud Läti territooriumi läbivate kaupadega, mõjutab 0 maksumäära kohaldamist asjaolu, et veoteenuseid osutati mitte otseselt kaubasaajale või kaubasaatjale. Teiste sõnadega, kas 0 maksumäära kohaldamist mõjutab see, kes tegelikult transporditeenust osutab.
Euroopa Kohus tõi oma analüüsis välja, et direktiivi 2006/112 artikkel 146 käsitleb selliste tehingute käibemaksuvabastust, mis hõlmavad eksporti väljaspool Euroopa Liitu asuvasse sihtkohta. Rahvusvahelises kaubanduses on selle maksuvabastuse eesmärk järgida põhimõtet, mille kohaselt maksustatakse kaubad ja teenused nende sihtkohas. Iga eksporditehing, samuti sellega sarnane tehing tuleb käibemaksust vabastada, et tagada kõnealuse tehingu maksustamine üksnes kohas, kus kaupu tarbitakse. Euroopa Kohus rõhutas, et igasuguseid maksuvabastusi tuleb tõlgendada kitsalt, sest see on erand põhireeglist, mille alusel tuleb kõik kaubad ja teenused käibemaksuga maksustada.
Euroopa Kohus otsustas, et direktiivi 2006/112 artikli 146 lõike 1 punkti e tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud maksuvabastust ei kohaldata sellisel juhul kui kauba Euroopa Liidus välja viidava kaubaveo teenust ei osutata otseselt asjaomaste kaupade saatjale või saajale. Mis tähendab, et KMS regulatsioon ei ole kooskõlas Euroopa Kohtu seisukohaga. Kohus täpsustab, et 0 maksumääraga saab maksustada ainult seda teenust, mida transpordifirma osutab otse kauba saatjale või kauba saajale.
1C-288/16
KäibemaksKäibemaksu seadusMaksumäärad

matches:
§ 15
§ 10
kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus


text:
Tükipalgasüsteemi puhul ei pruugi konkreetsel juhul tulenevalt tükipalgasüsteemi olemusest ja poolte kokkuleppest olla rakendatavad töölepingu seaduse, töö- ja puhkeaja seaduse ja palgaseaduse sätted, mis reguleerivad töötamist üle kokkulepitud tööaja normi (ületunnitöö) ja töötamist puhkepäevadel, riigipühadel, õhtusel ja öisel ajal ning vastavate lisatasude maksmist. Pooled võivad tükipalgasüsteemi puhul tükitöö hinde kokkuleppimisel arvestada töötamisega üle TPS §-des 4 ja 9 sätestatud tööaja piirnormide või töötamisega puhkepäevadel, riigipühadel ja õhtusel ning öisel ajal. Sellisel juhul oleks tööandja suhtes ebaõiglane, kui ta peaks maksma töötajale lisaks lisatasusid, mis on ette nähtud ajatöö puhuks.
Tükipalgasüsteemi puhul kokku on võimalik leppida selliselt, et töötaja kohustub töötama kokku lepitud tööajal, kuid saab tasu tehtud töö koguse (mitte töötatud aja) järgi. Nimetatud juhul, kui töötaja nõustub töötama üle seaduses sätestatud tööaja normi või esialgu kokku lepitust kauem või töötama puhkepäevadel, riigipühadel ja õhtusel või öisel ajal, ei ole see käsitatav olukorrana, kus rakenduvad töölepingu seaduse, töö- ja puhkeaja seaduse ja palgaseaduse sätted, mis reguleerivad ületunnitööd või töötamist puhkepäevadel, riigipühadel ja õhtusel ning öisel ajal. Kõnealust liiki kokkulepe töö tasustamiseks üksnes tehtud töö koguse alusel ei ole iseenesest käsitatav töölepingu tingimusena, mis on töötaja jaoks halvem seaduses sätestatust ning kehtetu TLS § 15 järgi. Samas kui tööandja näeb sellise kokkuleppe sõlmimise ette tüüptingimusena, siis tuleb sellise kokkuleppe kehtivust hinnata VÕS § 42 järgi.
3-2-1-96-02 Riigikohus 09.10.2002
TLS § 27 lg 2 sätestab määratud ajaga töölepingute sõlmimise juhtude ammendava loetelu ning tööandja ei saa seda täiendada. Kauplemislubade andmine tähtajaliselt ei muuda müüja töö iseloomu ajutiseks ja ei saa olla tööandjale aluseks temaga määratud ajaks töölepingu sõlmimisel. TLS § 27 lg 2 meelevaldse laiendamise korral peavad kohtud kohaldama TLS § 15, mis sätestab töötaja olukorda halvendavate töölepingutingimuste kehtetuse.
Puhkepäevadel töötamine ei ole iseenesest vastuolus töö- ja puhkeaja seaduse § 28 lg-ga 2. Tööajanorm oli hagejaga kokku lepitud nii töölepingus kui ka tööajagraafikus ning kohtud ei ole tuvastanud, et hageja pidanuks kostja tegevusest tingitult töötama üle töölepingus kokkulepitud tööajanormi.
3-2-1-131-01 Riigikohus 07.11.2001
Sõlmitud lepingu alusel on kostja kohustatud maksma hagejale (endine töötaja) pensionilisa. TsÜS § 66 lg 1 võib kuuluda kohaldamisele, kui hagejale pidi pensionilisa makstama kui kostja juhatuse endisele liikmele. Sellise kohustuse võtmise headele kommetele vastavuse hindamisel peab kohus arvestama kõiki tuvastatud asjaolusid kogumis, sealhulgas hagejale käsitletava soodustuse andmise põhjust.
Sõlmitud lepingu alusel on kostja kohustatud maksma hagejale (endine töötaja) pensionilisa. Kui kostja kohustus pensionilisa maksma töölepingulisest suhtest tulenevalt, tuleb kohtul hinnata lepingu vastavust TLS §-s 10 lg 1 kehtestatud põhimõttele - töö edukusega mitteseotud eeliste lubamine ja andmine on seadusevastane.

matches:
§ 15
§ 42
Riigikohus
§ 27
§ 27
§ 15
§ 28
Riigikohus
§ 66
kohus