§ 10 Perearsti tegevuskoht
§ 35 Perearstina tegutsemise õiguse andmine
RT I, 04.07.2012, 16
30.09.2009 RT I 2009, 49, 331 01.01.2010, osaliselt 01.04.2010 (seaduses asendatud sõna «Tervishoiuamet» sõnaga «Terviseamet» vastavas käändes)
06.06.2012 RT I, 29.06.2012, 4 01.01.2013, osaliselt 09.07.2012 ja 01.09.2012
13.06.2012 RT I, 10.07.2012, 1 01.04.2013
(2) Käesolevat seadust kohaldatakse tervishoiuteenuste osutamise korraldusele Kaitseministeeriumi valitsemisalas koos kaitseväeteenistuse seadusest tulenevate erisustega.
(3) Igal ravikindlustusega hõlmatud Eesti kodanikul ja elamisloa alusel Eestis viibival välismaalasel on õigus registreeruda perearsti nimistusse ja vahetada kirjaliku avalduse alusel perearsti. Isiku üleminekut uue perearsti nimistusse arvestatakse järgmise kalendrikuu esimesest päevast.
(4) Perearsti nimistu moodustub perearsti juurde registreerunud isikutest ja maavanema poolt nimistu piirsuurust arvestades alalise elukoha alusel määratud isikutest. Nimistu piirsuuruse, moodustamise, muutmise ja võrdlemise alused ning korra kehtestab sotsiaalminister.
(5) Nimistute piirarvu maakondade kaupa kinnitab sotsiaalminister.
(8) Perearsti töölt eemal viibimisel asendab perearsti ajutiselt arst, kellel on perearsti kvalifikatsioon. Perearsti kvalifikatsioon ei ole vajalik, kui ajutine asendamine kestab vähem kui kolm kuud. Perearst teavitab ajutisest asendamisest maavanemat kirjalikult kümne päeva jooksul ajutise asendamise alustamisest alates. Perearst teavitab tema nimistusse kantud inimesi ajutisest asendamisest, märkides ära ajutise asendamise kestuse ning ajutise asendaja nime ja kvalifikatsiooni. Ajutine asendamine kestab kuni üks aasta ning lapsehoolduspuhkuse korral kuni puhkuseseaduses sätestatud ajani.
Perearsti teeninduspiirkond on maavanema määratud omavalitsusüksuse ala, kus elavale või ajutiselt viibivale isikule, kes ei kuulu perearsti nimistusse, osutab perearst üldarstiabi. Perearsti nimistusse mittekuuluvatele isikutele üldarstiabi eest tasumise korra kehtestab sotsiaalminister.
§ 10. Perearsti tegevuskoht
Perearsti tegevuskoha ruumidele, sisseseadele ja aparatuurile esitatavad nõuded kehtestab sotsiaalminister .
Perearstid võivad tegutseda füüsilisest isikust ettevõtjana või asutada üldarstiabi osutava äriühingu.
(3) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud osanik või aktsionär oli äriühingu ainus osanik või aktsionär, peab ta oma osa või aktsia võõrandama kolme kuu jooksul perearstile, kes hakkab selle ühingu kaudu tervishoiuteenuseid osutama, või otsustama äriühingu lõpetamise. Kui perearst nimetatud õigust ei kasuta, lõpetatakse äriühing nimistu moodustamise õiguse andja nõudel kohtuotsusega.
(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud osanik või aktsionär oli äriühingu ainus osanik või aktsionär, võib pärija pärandi vastuvõtmisest alates kuue kuu jooksul võõrandada osa või aktsia perearstile, kes hakkab selle ühingu kaudu tervishoiuteenuseid osutama, või otsustada äriühingu lõpetamise. Kui pärija ei kasuta nimetatud õigusi, lõpetatakse äriühing nimistu moodustamise õiguse andja nõudel kohtuotsusega.
(1) Euroopa Liidu liikmesriigis, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis (edaspidi Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriik) või Šveitsis kvalifikatsiooni omandanud isiku registreerimise suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 28 lõikeid 1-2 ning 5 ja 6.
(1) Käesoleva seaduse §-s 29 nimetamata välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku registreerimise suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 28 lõikeid 1-2 ja 5-6.
(1) Nimistu moodustamise õiguse andmiseks viib maavanem läbi avaliku konkursi sotsiaalministri kehtestatud korras.
(2) Nimistu moodustamise õiguse taotleja esitab maavanemale järgmised dokumendid ja andmed:
§ 35. Perearstina tegutsemise õiguse andmine
(1) Perearsti nimistu kinnitab ja perearsti teeninduspiirkonna määrab maavanem korraldusega.
(2) Perearstina tegutsemise õigus tekib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud korralduse jõustumisel.
(3) Perearst on kohustatud käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud korralduse jõustumisest alates kahe kuu jooksul viima oma tegevuskoha ruumid, sisseseade ja aparatuuri vastavusse käesoleva seaduse alusel kehtestatud nõuetega, registreerima andmekaitse järelevalve asutuses delikaatsete isikuandmete töötlemise ning tagama andmete edastamise tervise infosüsteemi.
(1) Maavanem on kohustatud teatama Terviseametile perearsti tegevuskoha ja aadressi ning perearstiga koos töötavate tervishoiutöötajate koosseisu perearstile tegutsemise õiguse andmisest alates ühe kuu jooksul.
2) teate tegevuskoha ja aadressi muutumise kohta 30 päeva jooksul muudatuse toimumisest arvates.
(3) Perearst on kohustatud käesoleva seaduse § 56 lõike 1 punkti 1 alusel kehtestatud nõuete kohaselt koostama tervishoiustatistika ja tervishoiualase majandustegevuse aruandeid ning esitama need maavanemale.
(1) Maavanem annab korralduse perearstina tegutsemise õiguse äravõtmiseks, kui:
3) perearst ei ole nimistu kinnitamisest ja teeninduspiirkonna määramisest alates kahe kuu jooksul viinud oma tegevuskoha ruume, sisseseadet või aparatuuri vastavusse käesoleva seaduse alusel kehtestatud nõuetega;
4) perearsti tegevuskoha ruumid, sisseseade või aparatuur ei vasta käesoleva seaduse alusel kehtestatud nõuetele;
10) perearsti ajutine asendamine on kestnud kauem kui käesoleva seaduse § 8 lõikes 8 kehtestatud aeg;
(2) Enne käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 3-5 või punktis 11 sätestatud alusel perearstina tegutsemise õiguse äravõtmist võib maavanem teha perearstile ettekirjutuse.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib maavanem rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras või anda korralduse perearstina tegutsemise õiguse äravõtmiseks.
(5) Perearstina tegutsemise õiguse äravõtmise korraldus tehakse perearstile käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1-6 või punktis 11 nimetatud juhtudel teatavaks korralduse andmisest alates viie tööpäeva jooksul. Perearstina tegutsemise õiguse äravõtmise korraldus avaldatakse ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(1) Perearstina tegutsemise õiguse äravõtmise korral korraldab maavanem perearsti nimistusse kuuluvate isikute ja teeninduspiirkonna teenindamise kuni uue perearsti tegutsemise õiguse kinnitamiseni.
(2) Perearstina tegutsemise õiguse äravõtmisel on perearst või tema pärija kohustatud andma nimistut puudutavad dokumendid üle maavanemale sotsiaalministri kehtestatud korras.
6) tervishoiutöötajate nimed ja isikukoodid ning esmasel tegevusloa taotlemisel tervishoiutöötajate kirjalikud nõusolekud tegevusluba taotleva tervishoiuteenuse osutaja juurde tööle asumiseks.
10) tervishoiuteenuse osutajate nimi, perekonnanimi ja eriala.
(6) Terviseamet avalikustab veebilehel kõik § 42 lõike 11 punktides 1-10 loetletud andmed.
§ 44. [Kehtetu - RT I 2006, 56, 416 - jõust. 01.01.2008]
5) varasem tegevusluba on käesoleva seaduse § 48 lõike 1 punktides 2-5 nimetatud alustel tunnistatud kehtetuks ja kehtetuks tunnistamisest on möödunud vähem kui üks aasta.
(2) Tegevusloa omaja on kohustatud käesoleva seaduse § 56 lõike 1 punkti 1 alusel kehtestatud nõuete kohaselt koostama tervishoiustatistikat ja tervishoiualase majandustegevuse aruandeid ning esitama need maavanemale.
(3) Kaitsevägi esitab käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud andmed Kaitseministeeriumile, kes edastab need Terviseametile või maavanemale.
2) eriarstiabi või iseseisvalt õendusabi osutamise ruumid, sisseseade või aparatuur ei vasta käesoleva seaduse alusel kehtestatud nõuetele;
81) tervishoiuteenuse osutaja või tema töötaja rikub oluliselt isikuandmete töötlemise nõudeid.
9) tervishoiuteenuse osutaja on jätnud täitmata käesoleva seaduse § 47 lõikes 1 nimetatud kohustuse või ilmneb käesoleva seaduse § 45 lõike 1 punktides 2-4 sätestatud alus.
(11) Enne käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2-5 ja 7-9 sätestatud alusel tegevusloa kehtetuks tunnistamist võib Terviseamet teha tegevusloa omajale ettekirjutuse puuduste kõrvaldamiseks.
(2) Uus tegevusluba antakse välja käesoleva seaduse §-des 41-45 sätestatud korras.
(2) Tervishoiuteenuse osutamise tegevuslubade riikliku registri asutamise ja kasutusele võtmise eesmärk on pidada arvestust kiirabi, eriarstiabi, iseseisvalt õendusabi osutamise ning iseseisvalt ämmaemandusabi osutamise õiguse saanud füüsilisest ja juriidilisest isikust ettevõtjate üle ning tagada ministeeriumidele, Eesti Haigekassale ja maavalitsustele seadustest ja teistest õigusaktidest tulenevate tervishoiuvaldkonna juhtimise ja korraldamise ülesannete täitmiseks ning tervisestatistika korraldamiseks vajalikud andmed.
2) kohtu poolt määratud meditsiiniliste mõjutusvahendite kohaldamist ja kohtupsühhiaatriaekspertiisi;
4) vangistuse asemel kohaldatud üheksa kuu pikkust sõltuvusravi.
2) kaitseväeteenistuskõlblikkuse astme määramist kaitseväeteenistuse seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud arstlikes komisjonides;
4) kaitseväelastele, eruväelastele, kaitseliitlastele, okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seaduse § 2 lõigetes 1 ja 2 ja § 4 lõikes 1 nimetatud isikutele ning kaitseväeteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud kaitseväelaste perekonnaliikmetele taastusravi osutamist;
(5) Kui süüdimõistetu on nõustunud sõltuvusraviga vastavalt karistusseadustiku §-le 692, kannab riik süüdimõistetu üheksa kuu pikkuse sõltuvusravi kulud vastavalt käesoleva paragrahvi lõike 2 punktile 4.
(5) Lähtetoetust saanud arst on kohustatud tagastama talle väljamakstud lähtetoetuse, kui tema pidev töötamine või tegutsemine käesoleva seaduse § 541 lõigetes 2-4 nimetatud tingimustel lõpeb enne viie aasta möödumist toetuse saamisest. Töötamine või tegutsemine loetakse peatunuks lähtetoetust saanud arsti lapsehoolduspuhkuse või ajateenistuskohustuse täitmise ajal ning arsti töötamise või tegutsemise kohustus pikeneb nimetatud aja võrra. Töötamine või tegutsemine loetakse pidevaks arsti töövõimetuse ajal või juhul, kui lähtetoetust saanud isiku eriarstina töötamise staaž käesoleva seaduse § 541 lõigetes 2-4 sätestatud tingimuste kohaselt ei katke viieaastase perioodi kestel rohkem kui kolmeks kuuks korraga. Lähtetoetus tuleb maksta tagasi lähtetoetuse tagasimaksmise teatise esitamisest arvates kolme aasta jooksul igal aastal ühe kolmandiku suuruses osas tagasimaksmisele kuuluvast lähtetoetuse summast.
3) nõuded haigla funktsionaalsele arengukavale ning haigla funktsionaalse arengukava ja ehitusprojekti meditsiinitehnoloogia osa kinnitamise korra;
(2) Sotsiaalminister avaldab eelmise kalendriaasta tervishoiu statistilised andmed iga aasta teises kvartalis Internetis ja kolmandas kvartalis trükitud väljaandena.
(1) Käesoleva seaduse 2. peatüki 3. jaos ning 3. peatüki 1. ja 3. jaos sätestatud ülesandeid täidab Terviseamet.
Veaparandus - Kustutatud korduv sõna "eest". Alus: Riigi Teataja seadus § 10 lõige 4.
(1) Maavanema ülesanded käesoleva seaduse alusel on:
1) koguda maakonnast tervishoiustatistika ja tervishoiualase majandustegevuse aruandeid, koostada koondaruanne ning edastada need käesoleva seaduse § 56 lõike 1 punkti 1 alusel kehtestatud korra kohaselt sotsiaalministrile;
2) korraldada maakonnas perearsti nimistu alusel tegutsevate perearstide ajutist asendamist.
(2) Maavanemal on õigus anda käesoleva seadusega talle pandud ülesannete täitmine kohaliku omavalitsuse territooriumil tegutsevate perearstide osas halduslepinguga üle kohalikule omavalitsusüksusele, välja arvatud käesoleva seaduse 6. peatükis sätestatud ülesannete täitmine.
(1) Käesoleva seadusega tervishoiuteenuste osutajatele sätestatud nõuete täitmise üle teostavad järelevalvet maavanem ja Terviseameti selleks volitatud ametnikud.
(2) Maavanem teostab järelevalvet maakonnas perearsti nimistu alusel tegutsevate perearstide tegevuse üle.
2) teha maavanemale ettepaneku perearstilt perearstina tegutsemise õiguse äravõtmiseks,
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaja jooksul taotluse esitamata jätmise korral või juhul, kui isikule ei väljastata tegevusluba käesoleva seaduse § 45 lõike 1 punktides 1-4 loetletud alustel, kaotab isik õiguse osutada tervishoiuteenuseid.
§ 67. - § 72. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
(2) Käesoleva seaduse § 22 lõige 2 jõustub 2003. aasta 1. jaanuaril ja §-d 12-15 jõustuvad 2005. aasta 1. jaanuaril.


Kaubandustegevuse seadus – Riigi Teataja
Kaubandustegevuse seadus (lühend - KaubTS)
Kaubandustegevuse seadus - sisukord
§ 3 Kaubandustegevus
2 KAUPLEJALE, KAUBANDUSE KORRALDAJALE JA MÜÜJALE ESITATAVAD NÕUDED
§ 4 Kauplejale ja kaubanduse korraldajale esitatavad nõuded
§ 5 Müüjale esitatavad nõuded
3 KAUBALE JA TEENUSELE NING NENDE MÜÜGILE ESITATAVAD NÕUDED
§ 6 Kaubale ja teenusele esitatavad nõuded
§ 7 Kauba ja teenuse müügile esitatavad nõuded
§ 8 Saatedokument
§ 9 Arveldamine
§ 10 Kaubanduslik teave
§ 11 Kauba soodustingimustel müügist teavitamine
4 TEGEVUSKOHT KAUBA VÕI TEENUSE MÜÜGIL
§ 12 Tegelemine kaubandustegevusega
§ 13 Registreerimistaotlus
§ 14 Tegevuskoht
§ 15 Kauplus, kiosk ja rändkauplus
§ 16 Registreerimismenetlus
5 TÄNAVA- JA TURUKAUBANDUS NING KAUBANDUS AVALIKUL ÜRITUSEL
§ 17 Tänava- ja turukaubandus
§ 18 Müügipilet
§ 19 Müügi piirangud
§ 20 Kaubandus avalikul üritusel
6 JÄRELEVALVE
§ 21 Riiklik järelevalve
§ 22 Riikliku järelevalve erimeetmed
§ 23 Sunniraha määr
§ 24 Nõuetele mittevastavas tegevuskohas tegutsemine
§ 25 Kauba või teenuse müük nõuetekohaselt tähistamata tegevuskohas
§ 26 Kauba või teenuse müük selleks mitteettenähtud kohas
§ 27 Kauba või teenuse müük ilma sellekohase märketa registreeringus
§ 28 Müügipiletile ja selle väljastamisele kehtestatud nõuete rikkumine
§ 29 Müügipiletita tegutsemine
§ 30 Kauba või teenuse müügile kehtestatud nõuete rikkumine
§ 31 Nõuetele mittevastava kauba või teenuse müük
§ 32 Kauba müügil saatedokumendi puudumine või esitamata jätmine
§ 33 Menetlus
§ 34 Üleminekusätted
§ 35 Seaduse jõustumine
RT I, 13.03.2019, 78
Kaubandustegevuse seadus
Vastu võetud 11.02.2004
RT I 2004, 12, 78
jõustumine 15.04.2004
31.01.2008 RT I 2008, 8, 58 15.05.2008
(1) Käesolev seadus sätestab kaubandustegevuse alused ja korra, järelevalve teostamise korralduse ning vastutuse seaduse rikkumise eest.
(2) Käesolevat seadust kohaldatakse muu õigusaktiga reguleerimata osas majandus- või kutsetegevusele, mille raames toimub:
1) vallasasja pakkumine ja müük ning müüdud vallasasjaga seonduva teenuse osutamine;
[RT I 2008, 8, 58 - jõust. 15.05.2008]
2) vallasasja valdusse või kasutusse andmine ja võtmine
3) vallasasja valmistamine või muutmine kliendi tellimusel;
31) vallasasja hooldamine või parandamine;
32) ehitise puhastusteenuse pakkumine ja osutamine;
4) ilu- ja isikuteenuse pakkumine ja osutamine;
5) toitlustamine;
6) tänava- ja turukaubanduse korraldamine ning kaubanduse korraldamine avalikul üritusel.
(3) Käesolevat seadust kohaldatakse ka juhul, kui vallasasja pakkumine ja müük toimub väljaspool isiku majandus- või kutsetegevust tänava- või turukaubanduse korras või avalikul üritusel.
(4) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi.
1) kaupleja – isik või asutus, kes majandus- või kutsetegevuse raames pakub ja müüb kaupa või pakub ja osutab teenust;
2) kaubanduse korraldaja – isik või asutus, kes majandus- või kutsetegevuse raames korraldab turu- või tänavakaubandust või kaubandust avalikul üritusel, sealhulgas laadal ja messil;
3) müüja – kaupleja nimel klienti teenindav füüsiline isik või isik, kes müüb kaupa või osutab teenust väljaspool majandus- või kutsetegevust tänava- või turukaubanduse korras;
4) kaup – müügiks pakutav või müüdav vallasasi;
5) klient – tarbija tarbijakaitseseaduse tähenduses (edaspidi tarbija) ja tarbijaks mitteolev isik, kes soovib teha või teeb tehingu kauplejaga;
6) müügikoht – koht, kus kaupleja vahetult pakub ja müüb kaupa või pakub ja osutab teenust;
7) e-kaubandus – kauba või teenuse müügiks pakkumine ja müük Internetis ilma osapoolte üheaegse füüsilise kohalolekuta.
§ 3. Kaubandustegevus
(1) Kaubandustegevus käesoleva seaduse tähenduses on isiku või asutuse tegevus, mille raames toimuvad käesoleva seaduse § 1 lõike 2 punktides 1–5 nimetatud tegevused (edaspidi kauba või teenuse müük) ning punktis 6 nimetatud tegevus.
(2) Kaubandustegevus jaguneb järgmiselt:
1) hulgikaubandus, mille korral müüakse kaupa ja selle müügiga seonduvat teenust isikule, kes ei ole tarbija;
2) jaekaubandus, mille korral müüakse kaupa ja selle müügiga seonduvat teenust kliendile ning millega kaasneva tegevusena võib valmistada või serveerida toitu;
3) toitlustamine, mille korral müüakse toitu koos valmistamise ja serveerimisega kohapeal tarbimiseks või serveerimisega kohapeal tarbimiseks. Toitlustamisel võib müüa kaasnevat kaupa või osutada täiendavat teenust;
4) teenindus, mille korral tehakse töö kliendi tellimusel ning mille käigus valmistatakse uus vallasasi või hooldatakse, parandatakse või muudetakse olemasolevat vallasasja või selle omadusi või vallasasi antakse või võetakse valdusse või kasutusse või pakutakse ja osutatakse ehitise puhastusteenust või ilu- ja isikuteenust (edaspidi teenus) ning müüakse sellise teenusega seonduvat kaupa;
5) tänava- või turukaubanduse korraldamine või kaubanduse korraldamine avalikul üritusel, mille korral kaubanduse korraldaja korraldab kauba või teenuse müüki või toitlustamist oma valduses oleva tegevuskoha kaudu.
2. peatükk KAUPLEJALE, KAUBANDUSE KORRALDAJALE JA MÜÜJALE ESITATAVAD NÕUDED
§ 4. Kauplejale ja kaubanduse korraldajale esitatavad nõuded
(1) Kaupleja on kohustatud:
1) looma nõuetele vastavad tingimused kauba või teenuse müügiks ning tagama nende nõuete täitmise;
2) tagama tööks vajaliku ettevalmistusega personali olemasolu;
3) kontrollima kauba vastuvõtmisel selle vastavust saatedokumendile ja saatedokumendi vastavust kehtestatud nõuetele;
4) tagama kaubale ja teenusele kehtestatud nõuete täitmise;
5) tagama tõese ja nõuetele vastava teabe andmise müüdava kauba või teenuse kohta;
6) tagama arveldamise õigsuse ja mõõtmise täpsuse;
7) omama kauba saatedokumenti ning esitama selle järelevalvet teostava isiku nõudmisel, välja arvatud juhul, kui seda ei ole kontrollimomendil võimalik esitada kauplejal seadusega lasuvate muude kohustuste tõttu;
8) esitama kauba nõuetele vastavust tõendavad dokumendid järelevalvet teostava isiku nõudmisel viimase määratud ajaks;
9) [kehtetu - RT I, 25.03.2011, 1 - jõust. 01.07.2014 (jõustumine muudetud - RT I, 22.12.2013, 1)]
10) tähistama tegevuskoha kaupleja ärinime ja teabega kauplemisaja kohta ning tegevuskoha nime olemasolu korral ka tegevuskoha nimega. Hulgikaubanduse tegevusalal tegutsemise korral ei ole tegevuskoha kauplemisaja märkimine kohustuslik;
11) kauba või teenuse müügil e-kaubanduse korras Internetis avaldama kaupleja ärinime või nime, asukoha aadressi, kontaktandmed, kauba või teenuse hinna vastavalt tarbijakaitseseaduses sätestatule ning võlaõigusseaduses ja infoühiskonna teenuse seaduses sätestatud e-kaubandust puudutava teabe;
12) tagama, et kauba või teenuse müük tegevuskohas ei kahjusta tegevuskoha vahetus läheduses elavate või pidevalt viibivate inimeste huve.
(2) Kauplejal on keelatud:
1) ebaseaduslikult piirata või soodustada kauba või teenuse müüki, mõjutada klienti teise kaupleja kauba või teenuse halvustamisega, ärinime lubamatu kasutamisega või muul moel, mis on vastuolus kaubandustegevuse heade kommete ja tavadega;
2) müüa kaupa, mille käitlemine on seadusega keelatud;
3) võtta müügile kaupa isikult, kellel ei ole õigust selle kauba vastavaks käitlemiseks, kui see tegevus on seadusega piiratud.
4) [kehtetu - RT I 2008, 8, 58 - jõust. 15.05.2008]
(3) Kaubanduse korraldaja on kohustatud:
1) tagama tegevuskoha vastavuse seal müüa lubatud kauba või teenuse müügiks kehtestatud nõuetele;
2) tagama, et kaupa või teenust müüakse selleks ettenähtud müügikohas ja kauplemisajal;
3) tagama käesoleva seaduse §-des 19 ja 20 sätestatud nõuete täitmise;
4) väljastama müügipileti vastavalt käesoleva seaduse §-s 18 sätestatud nõuetele.
§ 5. Müüjale esitatavad nõuded
(1) Kaupleja nimel klienti teenindav füüsiline isik peab:
1) omama erialaseid teadmisi, tundma oma müüdavat kaupa või teenust ning järgima selle müügiks kehtestatud nõudeid;
2) kliendi nõudmisel andma lisaks kauba või teenuse juurde kuuluvale kirjalikule teabele ka täiendavat suulist teavet müüdava kauba või teenuse omaduste, päritolu, kasutamistingimuste, hinna ja müügigarantii ning rahvusvaheliselt kasutatavate või üldtuntud tingmärkide tähenduse kohta;
3) [kehtetu - RT I 2008, 8, 58 - jõust. 15.05.2008]
4) kauba või teenuse müügil väljaspool kaupleja tegevuskohta kliendi või järelevalvet teostava ametiisiku nõudmisel tõendama õigust kaupleja nimel tegeleda klienditeenindamisega.
(2) Isik, kes müüb kaupa või teenust väljaspool majandus- või kutsetegevust tänava- või turukaubanduse korras või avalikul üritusel, peab:
1) tundma oma müüdavat kaupa või teenust;
2) järgima kauba või teenuse müügiks kehtestatud nõudeid;
3) kandma nähtaval kohal nimesilti oma nimega.
3. peatükk KAUBALE JA TEENUSELE NING NENDE MÜÜGILE ESITATAVAD NÕUDED
§ 6. Kaubale ja teenusele esitatavad nõuded
(1) Müüdav kaup või teenus peab vastama sellele kaubale või teenusele õigusaktiga kehtestatud nõuetele.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatu laieneb:
1) kauba müügil sellega kaasneva teenuse osutamisele;
2) teenuse osutamisel sellega kaasneva kauba müügile;
3) kauba või teenuse müügil tasuta kaasa antud või mis tahes müügiedenduse eesmärgil üleantavale kaubale või osutatavale teenusele.
(3) Kui kaupa müüakse kaalu, mahu või mõõdu järgi vastavalt kliendi tellimusele ja asjakohane teave asub kauba vahetus läheduses selle müügikohas, ei pea müüja pakendatud kauba pakendi märgistus vastama kauba müügipakendile õigusaktiga kehtestatud nõuetele.
(4) Vabariigi Valitsuse volitatud minister võib kehtestada kauba märgistamise nõuded ja märgistuses nõutava kauba koostise või omaduste määramise meetodid.
§ 7. Kauba ja teenuse müügile esitatavad nõuded
(1) Kauba või teenuse müük peab vastama selle kauba või teenuse müügile õigusaktiga kehtestatud nõuetele.
(2) Õigusaktiga kehtestatud nõuetele mittevastava või kasutatud kauba müügi korral peab sellise kauba müügikohas olema vastavasisuline teave.
(3) Kaupleja on kohustatud kauba või teenuse müügi korral väljaspool hulgikaubandus-, jaekaubandus-, toitlustus- või teenindusettevõtet paiknevas tegevuskohas või väljaspool tegevuskohta kliendile teatavaks tegema kaupleja ärinime või nime ja kontaktandmed, samuti kauba ja teenuse nimetuse ning müügihinna.
(4) Kaupleja on kohustatud andma kliendile tellimuse vastuvõtmist tõendava dokumendi või märgise, kui tellimuse täitmisega seotud töö tehakse kliendi juuresolekuta. Märgis peab võimaldama identifitseerida kauplejat ärinime, nime või registrikoodi kaudu. Kliendi juuresolekul täidetava tellimuse korral väljastatakse tellimuse vastuvõtmist tõendav dokument kliendi soovil.
§ 8. Saatedokument
(1) Saatedokument käesoleva seaduse tähenduses on kaubaga kaasas olev dokument, mis võimaldab kaupa identifitseerida ja millel on raamatupidamise seadusega algdokumendile kehtestatud rekvisiidid.
(2) [Kehtetu - RT I 2008, 8, 58 - jõust. 15.05.2008]
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut ei kohaldata käesoleva seaduse § 5 lõikes 2 nimetatud isiku tegevuse suhtes.
§ 9. Arveldamine
(1) [Kehtetu - RT I 2010, 22, 108 - jõust. 15.01.2011]
(2) Kauba või teenuse eest maksekaardiga tasumise korral peab kaupleja kliendi nõudmisel võimaldama maksekaardi kasutamise kliendi juuresolekul.
§ 10. Kaubanduslik teave
(1) Kaubanduslik teave on:
1) müügikohas antav kauba, teenuse või selle müügitingimuste kohta käiv kliendile suunatud teave;
2) tegevuskoha tähistus kaupleja ärinime, kaubamärgi, domeeninime ning kliendile mõistetava tegevuskoha liigiga, tegevuskoha nime olemasolu korral ka tegevuskoha nimega;
3) tegevuskohas teave kauplemisaja kohta.
(2) Tegevuskoha tähistus võib paikneda kas ainult müügikoha juures, enne tegevuskoha sissepääsu või ehitisel, kus tegevuskoht asub, või kõikides nimetatud kohtades samaaegselt.
(3) Teave kauplemisaja kohta peab olema välja pandud uksel või vaateaknal enne tegevuskoha sissepääsu või müügikoha juures.
(4) Kaupleja peab tegevuse peatamisest või lõpetamisest teavitama käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud viisil.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatut ei kohaldata hulgikaubandusega tegeleva kaupleja tegevuskoha suhtes.
§ 11. Kauba soodustingimustel müügist teavitamine
(1) Sõnu «lõpumüük», «tühjendusmüük», «sulgemismüük» või muid vastava tähendusega sõnu või väljendeid võib kasutada kauba soodustingimustel müügist teavitamisel, kui:
1) müük on seotud kogu müüdava kauba või selle piiritletud osa lõpumüügiga;
2) selline müük kestab piiritletud aja;
3) selliselt müüdava kauba hind on tunduvalt madalam tavalisest hinnast.
(2) Sõnu «soodusmüük», «allahindlus» või muid vastava tähendusega sõnu või väljendeid võib soodustingimustel müügist teavitamisel kasutada, kui:
1) müük on seotud kaupleja poolt tavaliselt müüdava kauba müügiga;
4. peatükk TEGEVUSKOHT KAUBA VÕI TEENUSE MÜÜGIL
§ 12. Tegelemine kaubandustegevusega
§ 13. Registreerimistaotlus
§ 14. Tegevuskoht
(1) Käesoleva seaduse tähenduses on tegevuskoht hulgikaubandus-, jaekaubandus-, toitlustus- või teenindusettevõtte koosseisu kuuluv kaupleja müügikoht, mille juurde võib kuuluda tootmis-, hoiu- või muu koht.
(11) Tegevuskohaks loetakse e-kaubanduse korral veebilehe aadress.
(2) Müügikoht ja selle vahetus läheduses väljaspool siseruume asuv hooajaline laiendus loetakse üheks müügikohaks.
(3) Müügikoha hooajaline laiendus peab olema kooskõlastatud valla- või linnavalitsusega.
(4) Üheks tegevuskohaks loetakse, sõltumata müügikohtade arvust:
1) sama kaupleja müügikohad ühel avalikul üritusel;
2) rändkauplus;
3) kogu mõtteliselt piiratud ala, kus sama kaupleja tegeleb kauba või teenuse hooajalise müügiga;
4) kogu mõtteliselt piiratud ala, kus kaubanduse korraldaja korraldab kauba või teenuse müüki.
§ 15. Kauplus, kiosk ja rändkauplus
(1) Kauplus on eraldiseisva ehitisena, ehitise osas või sõitjateveo teenuse osutamisel kasutatavas vee- või õhusõidukis või reisirongis asuv jaekaubandusega tegeleva kaupleja tegevuskoht, millel on müügisaal.
(2) Kiosk on eraldiseisva ehitisena, ehitise osas või sõitjateveo teenuse osutamisel kasutatavas vee- või õhusõidukis või reisirongis asuv kaupleja tegevuskoht, millel puudub müügisaal.
(3) Rändkauplus on ühe või mitme valla või linna territooriumil asuvatest müügikohtadest moodustuval kaubandusliku teenindamise marsruudil liikuv kauba jaemüügiks kohandatud mootorsõiduk, millel ei pea olema müügisaali.
(4) Müügisaal on kaupluses asuv ruum, mis on kaupleja valduses ja kus pakutakse kaupa müügiks ning kuhu klient siseneb kauba valimiseks ja lepingu sõlmimiseks.
§ 16. Registreerimismenetlus
5. peatükk TÄNAVA- JA TURUKAUBANDUS NING KAUBANDUS AVALIKUL ÜRITUSEL
§ 17. Tänava- ja turukaubandus
(1) Tänavakaubanduse korral müüb kaupa või teenust valla- või linnavalitsuse lubatud tänaval või teises üldsusele avatud samalaadses kohas kaubanduse korraldaja omandis või valduses oleva müügikoha kaudu müügipileti alusel tegutsev kaupleja või käesoleva seaduse § 5 lõikes 2 nimetatud isik.
(2) Turukaubanduse korral müüb kaupa või teenust valla- või linnavalitsuse lubatud piiritletud paigas kaubanduse korraldaja omandis või valduses oleva müügikoha kaudu kindlal kauplemisajal müügipileti alusel tegutsev kaupleja või käesoleva seaduse § 5 lõikes 2 nimetatud isik.
(3) Tänavakaubanduseks ei loeta kaupleja müügikoha hooajalist laiendamist väljapoole ettevõtte siseruume nende vahetus läheduses.
(4) Kohaliku omavalitsuse üksus võib lisaks käesolevas seaduses sätestatule kehtestada tänava- või turukaubanduse korra.
§ 18. Müügipilet
(1) Müügipilet on kaubanduse korraldaja väljastatud dokument, mille alusel võib sellel märgitud tingimustel kaupa või teenust müüa.
(2) Müügipiletile peab olema märgitud:
1) kaubanduse korraldaja nimi ja asukoht;
2) kaupleja nimi, registrikood, vastava registri nimi ja kaupleja asukoht või füüsilise isiku nimi, isikukood, viimase puudumise korral sünniaeg ja aadress;
3) müügipileti number;
4) müügikoha asukoht;
5) müügikohas müüdavate kaupade või teenuste loetelu;
6) kauplemisaeg;
7) müügipileti kehtivusaeg;
8) müügipileti hind.
(3) [Kehtetu - RT I, 13.03.2019, 2 - jõust. 15.03.2019]
(4) Müügipileti number on kaubanduse korraldaja määratud kordumatu numbrite kombinatsioon.
(5) [Kehtetu - RT I, 13.03.2019, 2 - jõust. 15.03.2019]
§ 19. Müügi piirangud
(1) Turukaubanduse korras on keelatud müüa:
1) kaupa või teenust, mille müügiga seoses esitatavas majandustegevusteates tuleb märkida seaduses sätestatud müüdava kauba või teenuse määratlus või mille müügiks on vajalik tegevusluba;
2) kaupa kataloogi, reklaamtrükise või muu trükise alusel;
3) salvestusega ning salvestuseta audio- ja videosalvestuseks mõeldud vahendeid;
4) arvutiprogramme andmekandjal või installeerituna kõvakettal;
5) muud kaupa või teenust seadusega sätestatud juhul.
(2) Tänavakaubanduse korras on lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule keelatud müüa kasutatud tööstuskaupu ning loomi loomakaitseseaduse tähenduses (edaspidi loom).
(3) Tänavakaubanduse korras võib istikuid müüa selle kaubagrupi jaoks eraldi piiratud müügikohas.
(4) Turukaubanduse korras võib toidukaupu, loomi ning istikuid, samuti kasutatud tööstuskaupu, sealhulgas mootorsõidukeid, müüa vaid nende kaupade jaoks eraldi piiratud müügikohtades.
§ 20. Kaubandus avalikul üritusel
(1) Avalikul üritusel võib kaupa või teenust müüa kaupleja või käesoleva seaduse § 5 lõikes 2 nimetatud isik kaubanduse korraldaja väljastatud müügipileti alusel.
(2) Avalikul üritusel kaubanduse korraldajale ja tema väljastatavale müügipiletile kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 18 sätestatut.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatu ei vabasta kauplejat asjaomase kauba või teenuse müügile kehtiva loa- või teatamiskohustuse täitmisest.
(4) Avalikul üritusel ei tohi müüa kaupa või teenust, mille müük avalikul üritusel on seadusega keelatud.
(5) Kohaliku omavalitsuse üksus võib lisaks käesolevas seaduses sätestatule kehtestada korra kauba või teenuse müügiks avalikul üritusel.
6. peatükk JÄRELEVALVE
§ 21. Riiklik järelevalve
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete, välja arvatud terviseohutuse nõuded, täitmise üle teostab Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet.
(2) Riiklikku järelevalvet terviseohutuse nõuete täitmise üle teostab Terviseamet.
(3) Riiklikku järelevalvet kaupleja tegevuskohale sätestatud nõuete ning turgudel, tänavatel ja avalikel üritustel kauplemise ja nõuetekohase saatedokumendi olemasolu nõuete täitmise üle oma haldusterritooriumil teostab valla- või linnavalitsus.
§ 22. Riikliku järelevalve erimeetmed
Korrakaitseorgan võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 49, 50 ja 51 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
§ 23. Sunniraha määr
Ettekirjutuse täitmata jätmise korral on sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras rakendatav sunniraha ülemmäär 640 eurot.
§ 24. Nõuetele mittevastavas tegevuskohas tegutsemine
§ 25. Kauba või teenuse müük nõuetekohaselt tähistamata tegevuskohas
§ 26. Kauba või teenuse müük selleks mitteettenähtud kohas
(1) Kaupleja või müüja poolt kauba või teenuse müügi eest või kaubanduse korraldaja poolt kauba või teenuse müügi korraldamise eest selleks mitteettenähtud kohas või selles müügikohas mitteettenähtud kauba või teenuse müügi või müügi korraldamise eest –
§ 27. Kauba või teenuse müük ilma sellekohase märketa registreeringus
§ 28. Müügipiletile ja selle väljastamisele kehtestatud nõuete rikkumine
§ 29. Müügipiletita tegutsemine
(1) Kaupleja või müüja tegutsemise eest ilma müügipiletita, kui müügipileti olemasolu oli nõutav, –
karistatakse rahatrahviga kuni 640 eurot.
§ 30. Kauba või teenuse müügile kehtestatud nõuete rikkumine
§ 31. Nõuetele mittevastava kauba või teenuse müük
(1) Kaupleja või müüja poolt nõuetele mittevastava kauba või teenuse müügi eest –
§ 32. Kauba müügil saatedokumendi puudumine või esitamata jätmine
§ 33. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-s 26 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on:
2) Terviseamet;
3) Politsei- ja Piirivalveamet;
4) valla- või linnavalitsus.
(2) Käesoleva seaduse §-s 29 sätestatud väärteo kohtuväline menetleja on:
3) valla- või linnavalitsus.
(3) Käesoleva seaduse §-s 31 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on:
3) Politsei- ja Piirivalveamet.
§ 34. Üleminekusätted
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist väljastatud tähtajaline kauplemisluba kehtib kauplemisloale märgitud tähtpäevani või sellele märgitud andmete muutumiseni, kuid mitte kauem kui 2005. aasta 15. aprillini.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist väljastatud tähtajatu kauplemisluba kehtib sellele märgitud andmete muutumiseni, kuid mitte kauem kui 2005. aasta 15. aprillini.
(3) Kauplemisloa kehtetuks tunnistamisele kohaldatakse registreeringu kustutamise aluseid kuni 2005. aasta 15. aprillini.
(4) Enne käesoleva seaduse jõustumist hulgikaubandusega tegeleval kauplejal on lubatud tegutseda registreeringuta kuni 2004. aasta 15. septembrini.
§ 35. Seaduse jõustumine
Käesolev seadus jõustub 2004. aasta 15. aprillil.


Raamatupidamise seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 30.12.2015, 4
18.12.2015 otsus nr 718
§ 1. Raamatupidamise seaduse muutmine
Raamatupidamise seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) seaduse tekstis asendatakse sõnad „Eesti hea raamatupidamistava” sõnadega „Eesti finantsaruandluse standard” vastavas käändes;
2) seaduse tekstis asendatakse sõna „majandustulemus” sõnaga „finantstulemus” vastavas käändes;
3) paragrahvi 2 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Kui äriühing lakkab täitmast käesoleva seaduse § 3 punktides 14–20 nimetatud teatavale äriühingurühmale seatud kriteeriume, lõpeb käesolevas seaduses selle äriühingu majandusaasta aruande koostamist käsitlevate erisätete kohaldamine üksnes juhul, kui äriühing ei täida nimetatud kriteeriume kahel järjestikusel bilansipäeval.”;
4) paragrahvi 3 punktid 1–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) vara – raamatupidamiskohustuslase valitseva mõju all olev ressurss, mis on tekkinud minevikusündmuste tagajärjel ning mis eeldatavalt toob tulevikus majanduslikku kasu;
5) kulu – majandusliku kasu vähenemine aruandeperioodil vara vähenemise, ammendumise või amortisatsioonina või kohustiste tekkimisena, mille tulemusena omakapital väheneb, välja arvatud omakapitali arvel omanikele tehtud väljamaksed;”;
5) paragrahvi 3 punktid 7–9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) Eesti finantsaruandluse standard – rahvusvaheliselt tunnustatud arvestuse ja aruandluse põhimõtetele tuginev avalikkusele suunatud finantsaruandluse nõuete kogum, mille põhinõuded kehtestatakse käesoleva seadusega ning mida täpsustab käesoleva seaduse § 34 lõike 4 alusel kehtestatud valdkonna eest vastutava ministri määrus (edaspidi toimkonna juhend);
9) üldtunnustatud finantsaruandluse standardid – Rahvusvahelise Arvestusstandardite Nõukogu (IASB – ingl International Accounting Standards Board) kinnitatud rahvusvahelised finantsaruandluse standardid (IFRS – ingl International Financial Reporting Standards), väikese ja keskmise suurusega ettevõtete rahvusvaheline finantsaruandlusstandard (IFRS for SMEs – ingl International Financial Reporting Standard for Small and Medium-sized Entities), Rahvusvahelise Arvestusekspertide Föderatsiooni (IFAC – ingl International Federation of Accountants) Rahvusvahelise Avaliku Sektori Arvestusstandardi Nõukogu (International Public Sector Accounting Standards Board (IPSASB)) kinnitatud rahvusvahelised avaliku sektori finantsarvestuse standardid (IPSAS – ingl International Public Sector Accounting Standards) ja muud analoogsed standardid;”;
6) paragrahvi 3 punkt 10 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 3 täiendatakse punktidega 14−20 järgmises sõnastuses:
„14) mikroettevõtja – osaühing, kelle näitajad vastavad aruandeaasta bilansipäeval kõikidele järgmistele tingimustele: varad kokku kuni 175 000 eurot, kohustised ei ole suuremad kui omakapital, üks osanik, kes on ka juhatuse liige, ja kelle müügitulu on aruandeaastal kuni 50 000 eurot;
20) suur konsolideerimisgrupp – konsolideerimisgrupp, kelle aruandeaasta bilansipäeva konsolideeritud näitajatest vähemalt kaks ületavad käesoleva paragrahvi punktis 17 toodud tingimusi.”;
8) paragrahvi 6 lõikes 1, § 11 lõikes 1, § 12 lõikes 3, § 15 lõikes 3, § 16 punktides 1 ja 8, § 18 lõikes 1, § 19 lõikes 3 ning § 26 lõikes 1 asendatakse sõna „kohustused” sõnaga „kohustised” vastavas käändes;
9) paragrahvi 8 lõikes 2 ja § 11 lõikes 2 asendatakse sõna „üldeeskirja” sõnadega „avaliku sektori finantsarvestuse ja -aruandluse juhendi”;
10) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Mikroettevõtja, kes lähtub finantsarvestuse ja -aruandluse korraldamisel Eesti heast raamatupidamistavast, võib koostada majandusaasta aruande, mis koosneb üksnes raamatupidamise aastaaruandest.”;
11) paragrahvi 141 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Riigi või kohaliku omavalitsuse asutus või muu avalikke ülesandeid täitev isik võib andmete esitamisega kaasneva halduskoormuse vähendamise eesmärgil võimaldada raamatupidamiskohustuslasel esitada majandusaasta aruandes ning sellega koos esitatavates dokumentides avaliku sektori andmebaasides ristkasutatavaid andmeid.”;
12) paragrahvi 15 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Raamatupidamise aastaaruande koostamise ja avaldamise eesmärk on anda aruande kasutajale, kellel on aruandest arusaamiseks piisavad finantsalased teadmised, raamatupidamiskohustuslase finantsseisundi, -tulemuse ja rahavoogude kohta asjakohast ning tõepäraselt esitatud informatsiooni, mida aruande kasutaja saaks oma majandusotsuste tegemisel kasutada.”;
13) paragrahvi 15 täiendatakse lõigetega 21−23 järgmises sõnastuses:
„(21) Eesti heast raamatupidamistavast lähtuva mikroettevõtja ja väikeettevõtja raamatupidamise aastaaruanne koosneb vähemalt kahest põhiaruandest (bilanss, kasumiaruanne) ning lisadest (edaspidi lühendatud raamatupidamise aastaaruanne).
(23) Väikeettevõtja eesmärk lühendatud raamatupidamise aastaaruande koostamisel ja avaldamisel on anda aruande kasutajale, kellel on aruandest arusaamiseks piisavad finantsalased teadmised, oma finantsseisundi ja -tulemuse kohta asjakohast ning tõepäraselt esitatud informatsiooni, mida aruande kasutaja saaks oma majandusotsuste tegemisel kasutada.”;
14) paragrahvi 16 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) järjepidevuse ja võrreldavuse printsiip – raamatupidamise aruande koostamisel kasutatakse jätkuvalt varem kasutatud arvestuspõhimõtteid ja esitusviise. Esitusviisi ja arvestuspõhimõtteid tohib muuta, kui see võimalus tuleneb käesolevast seadusest või kui uus arvestuspõhimõte või esitusviis suurendab finantsinformatsiooni asjakohasust ja tõepärast esitust;”;
15) paragrahvi 16 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„9) avalikustamise printsiip – raamatupidamise aruandes esitatakse kogu informatsioon, mis võimaldab saada aruande kasutajatel, kellel on aruandest arusaamiseks piisavad finantsalased teadmised, raamatupidamiskohustuslase kohta asjakohast ja tõepäraselt esitatud finantsinformatsiooni;”;
16) paragrahv 17 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 17. Rakendatav finantsaruandluse standard
(6) Valdkondades, mida käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud standardid ei reguleeri, on raamatupidamiskohustuslasel lubatud finantsaruannete koostamisel lähtuda üldtunnustatud finantsaruandluse standarditest ulatuses, milles need pole vastuolus Eestis kehtivate õigusaktidega.”;
17) paragrahvi 18 lõike 3 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Raamatupidamiskohustuslane, kes lähtub käesoleva seaduse § 141 lõike 2 alusel kehtestatud aruandevormidest, võib esitada käesoleva seaduse lisas 1 esitatud bilansiskeemi kirjeid kasvavas likviidsuse järjekorras.”;
18) paragrahvi 18 täiendatakse lõigetega 31−34 järgmises sõnastuses:
„(31) Lühendatud raamatupidamise aastaaruandes peab mikroettevõtja esitama bilansis vähemalt käesoleva seaduse lisas 1 esitatud bilansiskeemi tärniga tähistatud kirjed.
4) lisada täiendavaid kirjeid või kirjete alaliigendusi, kui see tuleb kasuks bilansi või kasumiaruande informatiivsusele ja loetavusele.”;
19) paragrahvi 18 lõikes 4 asendatakse tekstiosa „§ 15 lõikes 1” tekstiosaga „§-s 15”;
20) paragrahvi 21 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Raamatupidamise aastaaruande lisades on raamatupidamiskohustuslane kohustatud avalikustama:
(8) Käesoleva paragrahvi lõigetes 6 ja 7 sätestatut ei kohaldata mikroettevõtja lühendatud raamatupidamise aastaaruandele.”;
21) paragrahvi 24 lõikest 1 ja § 31 lõikest 1 jäetakse välja sõnad „järgmisel majandusaastal”;
22) paragrahvi 24 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Muu hulgas peab tegevusaruanne sisaldama teavet raamatupidamiskohustuslase välisriigis registreeritud filiaalide olemasolu kohta.”;
23) paragrahvi 24 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) finantsinstrumentide finantsriskide maandamise eesmärke ja põhimõtteid ning majandusaastal ja aruande koostamise perioodil ilmnenud valuutakursside, intressimäärade ja börsikursside muutumisega seonduvaid riske;”;
24) paragrahvi 24 täiendatakse lõigetega 5−8 järgmises sõnastuses:
„(5) Kui raamatupidamiskohustuslane on majandusaasta kestel omandanud või tagatiseks võtnud oma aktsiaid või osasid, esitatakse tegevusaruandes omandatud või tagatiseks võetud võõrandatud ja võõrandamata:
(8) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud raamatupidamiskohustuslasel puudub tema tegevusega kaasnevaid keskkonna- ja sotsiaalseid mõjusid ning inimressursi juhtimist ja inimõiguste järgimist ning korruptsioonivastast võitlust käsitlev poliitika või kui aruandeaastal välja töötatud poliitikat rakendatud ei ole, tuleb tegevusaruandes esitada argumenteeritud selgitus selle kohta, miks neid põhimõtteid välja töötatud ei ole või miks raamatupidamiskohustuslane välja töötatud poliitikat ei rakenda.”;
25) paragrahvi 242 lõiget 3 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) ülevaadet selle kohta, kuidas raamatupidamiskohustuslane on hea ühingujuhtimise tava rakendanud;”;
26) paragrahvi 242 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Suurettevõtja, kelle emiteeritud hääleõigust andvad väärtpaberid on võetud kauplemisele Eesti või muu lepinguriigi reguleeritud väärtpaberiturule, peab ühingujuhtimise aruandes kirjeldama äriühingu juhatuses ja kõrgemas juhtorganis ellu viidavat mitmekesisuspoliitikat ning selle rakendamise tulemusi aruandeaastal. Kui mitmekesisuspoliitikat aruandeaastal rakendatud ei ole, tuleb selle põhjuseid selgitada ühingujuhtimise aruandes.”;
27) paragrahvi 25 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Majandusaasta aruande heakskiitmisega kinnitab tegevjuhtkond või füüsilisest isikust ettevõtja majandusaasta aruandes esitatud andmete õigsust ja täielikkust, sealhulgas seda, et raamatupidamise aastaaruanne koostati kooskõlas käesoleva seaduse § 17 lõikes 1 nimetatud finantsaruandluse standardiga ning see kajastab asjakohast ja tõepäraselt esitatud informatsiooni raamatupidamiskohustuslase finantsseisundi ja -tulemuse ning rahavoo kohta või annab käesolevas seaduses nõutud informatsiooni.”;
28) paragrahvi 28 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande ja selle osade suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse 3. peatükis, välja arvatud mikroettevõtja ja väikeettevõtja kohta, sätestatut.”;
29) paragrahvi 29 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koostamise kohustusest on vabastatud konsolideeriv üksus, kelle konsolideeritud näitajad, millest pole maha arvatud omavahelisi tehinguid, ei ole suuremad kui käesoleva seaduse § 3 punktis 18 sätestatud väikese konsolideerimisgrupi bilansimahu ja netokäibe näitajad, millele on lisatud 20%.
3) konsolideeritava üksuse aktsiaid või osasid hoitakse üksnes nende hilisemaks edasimüügiks.”;
30) paragrahvi 30 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Konsolideerimisgrupi raamatupidamise aastaaruande eesmärk on anda asjakohast ja tõepäraselt esitatud finantsinformatsiooni konsolideerimisgrupi finantsseisundist, -tulemusest ja rahavoogudest.”;
31) paragrahvi 30 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui konsolideerimisse kaasatud ettevõtjate koosseis on aruandeaasta jooksul oluliselt muutunud, tuleb konsolideerimisgrupi raamatupidamise aastaaruandes esitada teave, mis võimaldab majandusaasta arvnäitajaid sellele eelnenud majandusaasta arvnäitajatega võrrelda.”;
32) paragrahvi 31 lõike 2 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Lisaks käesoleva seaduse § 24 lõigetes 1−4 nimetatule näidatakse konsolideerimisgrupi tegevusaruandes ära:”;
33) paragrahvi 31 täiendatakse lõigetega 3−6 järgmises sõnastuses:
„(3) Konsolideerimisgrupi tegevusaruandes tuleb muu hulgas näidata majandusaasta kestel konsolideeriva või tema konsolideeritava üksuse omandanud või tagatiseks võtnud konsolideeriva üksuse osade või aktsiate võõrandatud ja võõrandamata:
(6) Konsolideeriv ja konsolideeritav üksus ei ole kohustatud oma tegevusaruandes esitama käesoleva seaduse § 24 lõigetes 6−8 nimetatud informatsiooni, kui see kajastatakse käesoleva paragrahvi lõigete 4 ja 5 kohaselt konsolideeriva üksuse koostatavas konsolideeritud tegevusaruandes.”;
34) paragrahvis 311 asendatakse tekstiosa „§-s 24” tekstiosaga „§ 24 lõigetes 1−4”;
35) paragrahvi 312 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Suure konsolideerimisgrupi ühingujuhtimise aruandes tuleb kirjeldada konsolideerimisgrupi juhatustes ja kõrgemates juhtorganites ellu viidavat mitmekesisuspoliitikat ning selle rakendamise tulemusi aruandeaastal. Kui mitmekesisuspoliitikat aruandeaastal rakendatud ei ole, tuleb selle põhjuseid selgitada ühingujuhtimise aruandes.”;
36) paragrahvi 32 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Vabariigi Valitsus moodustab Raamatupidamise Toimkonna (edaspidi toimkond), mille ülesandeks on:
(8) Rahandusministril on õigus teha toimkonnale või selle liikmele käesolevast seadusest ja töökorrast tulenevate kohustuste täitmiseks kohustuslikke ettekirjutusi.”;
37) paragrahvi 33 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Toimkonna nimetab Vabariigi Valitsus valdkonna eest vastutava ministri ettepanekul seitsmeliikmelisena kolmeks aastaks raamatupidamise spetsialistidest, selle ala teadlastest ja praktikutest.
(7) Kui toimkonna liikmete volituste lõppemise tähtajaks ei ole uut toimkonna koosseisu nimetatud, pikenevad toimkonna liikmete volitused kuni toimkonna uue koosseisu nimetamiseni.”;
38) paragrahv 34 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 34. Toimkonna juhendid
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud määrus võib toimkonna esitatust erineda vaid ulatuses, mis on vajalik vastavuse tagamiseks Eestis kehtivate õigusaktidega või rahvusvaheliselt tunnustatud arvestuse ja aruandluse põhimõtetega.”;
39) seaduse 6. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
AVALIKU SEKTORI RAAMATUPIDAMISE KORRALDAMISE ERISUSED”;
40) paragrahv 35 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 35. Avaliku sektori finantsarvestuse ja -aruandluse korraldamine
(5) Toimkonna ette valmistatud ja valdkonna eest vastutavale ministrile esitatud avaliku sektori finantsarvestuse ja -aruandluse juhend kehtestatakse käesoleva seaduse § 34 lõikes 4 nimetatud määrusega.”;
41) paragrahv 36 tunnistatakse kehtetuks;
42) paragrahv 37 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 37. Riigi ja riigiraamatupidamiskohustuslase finantsaruanded
(5) Riigi majandusaasta koondaruande raamatupidamise aastaaruande, Riigikontrolli raamatupidamise aastaaruande ning riigi ja riigiraamatupidamiskohustuslase tehingute seaduslikkuse audiitorkontrolli pädevus, samuti riigi majandusaasta koondaruande avaldamise ja kinnitamise nõuded sätestatakse riigieelarve seaduses.”;
43) paragrahvi 38 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 38. Riigi majandusaasta koondaruande tegevusaruanne ja raamatupidamise aastaaruanne”;
44) paragrahvi 38 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) ülevaadet ministeeriumite siseauditi üksuste sise- ja välishindamise tulemustest.”;
45) paragrahvi 38 lõiked 2, 3 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
46) paragrahvi 38 lõike 10 punktis 3 asendatakse sõna „võlakohustuste” sõnaga „võlakohustiste”;
47) paragrahvid 41 ja 42 paigutatakse seaduse 6. peatükki;
48) seaduse 7. peatükki täiendatakse §-ga 452 järgmises sõnastuses:
„§ 452. Valitsussektori üksusele tehtud maksete aruanne
(7) Valdkonna eest vastutav minister võib vajaduse korral määrusega kehtestada valitsussektori üksusele tehtud maksete aruandele esitatavad täpsustatud nõuded.”;
49) paragrahvi 62 täiendatakse lõigetega 9−15 järgmises sõnastuses:
„(9) Käesoleva seaduse redaktsiooni, mis jõustus 2016. aasta 1. jaanuaril, kohaldatakse aruandeperioodidele, mis algavad 2016. aasta 1. jaanuaril või hiljem, ja nende kohta koostatud aruannetele.
(15) Toimkonna juhendid ja üldeeskiri tuleb viia käesoleva seaduse § 3 punktide 1−5 2016. aasta 1. jaanuaril jõustunud redaktsiooniga kooskõlla 2017. aasta 1. jaanuariks.”;
50) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/34/EL teatavat liiki ettevõtjate aruandeaasta finantsaruannete, konsolideeritud finantsaruannete ja nendega seotud aruannete kohta ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/43/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ (ELT L 182, 29.06.2013, lk 19), muudetud direktiiviga 2014/95/EL (ELT L 330, 15.11.2014, lk 1).”;
51) seaduse lisad 1 ja 2 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud);
52) seaduse lisa 3 tunnistatakse kehtetuks.
Audiitortegevuse seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 91 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, on raamatupidamise aastaaruande audit kohustuslik raamatupidamise seaduse tähenduses raamatupidamiskohustuslasele, kelle raamatupidamise aastaaruandes toodud aruandeaasta näitajatest vähemalt kaks ületavad alljärgnevaid tingimusi:
1) müügitulu või tulu 4 000 000 eurot;
2) varad bilansipäeva seisuga kokku 2 000 000 eurot;
3) keskmine töötajate arv 60 inimest.
(2) Raamatupidamise aastaaruande audit on kohustuslik raamatupidamise seaduse tähenduses raamatupidamiskohustuslasele, kelle raamatupidamise aastaaruandes toodud aruandeaasta näitajatest vähemalt üks ületab alljärgnevaid tingimusi:
1) müügitulu või tulu 12 000 000 eurot;
2) varad bilansipäeva seisuga kokku 6 000 000 eurot;
3) keskmine töötajate arv 180 inimest.”;
2) paragrahvi 91 lõikes 3 asendatakse sõna „riigiraamatupidamiskohustuslasele” sõnaga „Riigikontrollile”;
3) paragrahvi 92 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, on raamatupidamise aastaaruande ülevaatus kohustuslik raamatupidamise seaduse tähenduses raamatupidamiskohustuslasele, kelle raamatupidamise aastaaruandes toodud aruandeaasta näitajatest vähemalt kaks ületavad alljärgnevaid tingimusi:
(2) Raamatupidamise aastaaruande ülevaatus on kohustuslik raamatupidamise seaduse tähenduses raamatupidamiskohustuslasele, kelle raamatupidamise aastaaruandes toodud aruandeaasta näitajatest vähemalt üks ületab alljärgnevaid tingimusi:
3) keskmine töötajate arv 72 inimest.”;
4) paragrahvi 184 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Käesoleva seaduse § 91 lõigete 1 ja 2 ning § 92 lõigete 1 ja 2 2016. aasta 1. jaanuaril jõustunud redaktsiooni kohaldatakse majandusaasta aruannete aruandeperioodide kohta, mis algavad 2016. aasta 1. jaanuaril või hiljem.”.
§ 3. Mittetulundusühingute seaduse muutmine
Mittetulundusühingute seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 36 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Majandusaasta aruanne kiidetakse heaks ja vormistatakse vastavalt raamatupidamise seaduse §-s 25 sätestatule.”;
2) paragrahvi 36 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Juhatus esitab heakskiidetud aruande üldkoosolekule.”;
3) paragrahvi 36 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 4. Riigieelarve seaduse muutmine
1) paragrahvi 77 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riigi majandusaasta aruanded on Riigikontrolli majandusaasta aruanne ja riigi majandusaasta koondaruanne. Aruanded koostatakse vastavalt raamatupidamise seadusele.
(2) Riigi majandusaasta koondaruande osaks oleva raamatupidamise aastaaruande auditi teeb Riigikontroll. Riigi tehingute seaduslikkust kontrollib Riigikontroll.”;
2) paragrahv 78 tunnistatakse kehtetuks.
§ 5. Riigikontrolli seaduse muutmine
Riigikontrolli seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 71 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Riigikontroll koordineerib ja juhendab vandeaudiitori kutsetegevusalaste ülesannete täitmist riigi konsolideeritud ja konsolideerimata raamatupidamise aastaaruande auditi ning riigi ja riigiraamatupidamiskohustuslaste, välja arvatud Riigikontrolli tehingute seaduslikkuse kontrolli teostamisel.”;
2) paragrahvist 8 jäetakse välja sõnad „Riigiasutused ja”.
§ 6. Sihtasutuste seaduse muutmine
Sihtasutuste seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 34 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
2) paragrahvi 34 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Juhatus esitab heakskiidetud aruande nõukogule kinnitamiseks nelja kuu jooksul majandusaasta lõppemisest arvates.”;
3) paragrahvi 34 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 7. Vabariigi Valitsuse seaduse muutmine
Vabariigi Valitsuse seaduse § 922 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kui ministeeriumis või Riigikantseleis on moodustatud siseaudiitori kutsetegevusalaste ülesannete täitmiseks asjaomane ametikoht või on loodud asjaomane struktuuriüksus, esitab ametnik või struktuuriüksuse juht täidesaatva riigivõimu asutuse siseauditeerimise üldeeskirjas sätestatud korras siseaudiitori aruande, milles avaldab arvamust sisekontrollisüsteemi rakendamise ja selle tulemuslikkuse kohta.”.
§ 8. Äriseadustiku muutmine
1) paragrahvi 97 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Kui ühing kapitaliseerib immateriaalse põhivarana arendustegevusega seotud väljaminekuid ja arendusväljaminekud ei ole täielikult amortiseeritud, ei tohi kasumit jaotada, välja arvatud juhul, kui reservide, mida on võimalik kasutada kasumi jaotamiseks, ja eelmiste perioodide jaotamata kasumi summa on vähemalt võrdne amortiseerimata arendusväljaminekutega.”;
2) paragrahvi 971 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Raamatupidamise seaduse § 29 lõike 5 või 6 kohaselt konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koostamisest vabastatud täisühing peab kuue kuu jooksul majandusaasta lõppemisest arvates esitama äriregistrile emaettevõtja koostatud konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koos vandeaudiitori aruandega, kui audiitorkontroll on kohustuslik. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruannet ega vandeaudiitori aruannet ei pea äriregistrile esitama, kui emaettevõtja on Eestis registreeritud juriidiline isik.”;
3) paragrahvi 157 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Kui ühing kapitaliseerib immateriaalse põhivarana arendustegevusega seotud väljaminekuid ja arendusväljaminekud ei ole täielikult amortiseeritud, ei tohi kasumit jaotada, välja arvatud juhul, kui reservide, mida on võimalik kasutada kasumi jaotamiseks, ja eelmiste perioodide jaotamata kasumi summa on vähemalt võrdne amortiseerimata arendusväljaminekutega.”;
4) paragrahvi 179 täiendatakse lõikega 42 järgmises sõnastuses:
„(42) Raamatupidamise seaduse § 29 lõike 5 või 6 kohaselt peab konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koostamisest vabastatud äriühingu juhatus kuue kuu jooksul majandusaasta lõppemisest arvates esitama äriregistrile emaettevõtja koostatud konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koos vandeaudiitori aruandega, kui audiitorkontroll on kohustuslik. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruannet ega vandeaudiitori aruannet ei pea äriregistrile esitama, kui emaettevõtja on Eestis registreeritud juriidiline isik.”;
5) paragrahvi 334 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Raamatupidamise seaduse § 29 lõike 5 või 6 kohaselt konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koostamisest vabastatud äriühingu juhatus peab kuue kuu jooksul majandusaasta lõppemisest arvates esitama äriregistrile emaettevõtja koostatud konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koos vandeaudiitori aruandega, kui audiitorkontroll on kohustuslik. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruannet ega vandeaudiitori aruannet ei pea äriregistrile esitama, kui emaettevõtja on Eestis registreeritud juriidiline isik.”;
6) paragrahvi 335 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Kui ühing kapitaliseerib immateriaalse põhivarana arendustegevusega seotud väljaminekuid ja arendusväljaminekud ei ole täielikult amortiseeritud, ei tohi kasumit jaotada, välja arvatud juhul, kui reservide, mida on võimalik kasutada kasumi jaotamiseks, ja eelmiste perioodide jaotamata kasumi summa on vähemalt võrdne amortiseerimata arendusväljaminekutega.”.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punktid 1, 5, 6, 9, 16, 36, 37, 38, 40 ja 41 jõustuvad 2017. aasta 1. jaanuaril.
(3) Käesoleva seaduse §-d 3 ja 6 jõustuvad 2016. aasta 1. veebruaril.
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus lisa tekstis "Muud finantstulud ja -kulud" Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Riigikogu Kantselei 26.01.2016 taotlust nr 4-14/16-9/2