Toila Vallavolikogu töökord – Riigi Teataja
Toila Vallavolikogu töökord
Toila Vallavolikogu töökord - sisukord
§ 2 Volikogu tööorgan
§ 5 Komisjoni tegutsemisvõimetus
§ 6 Komisjoni koosoleku protokoll
§ 7 Volikogu õigusaktide algatamise õigus
§ 8 Õigusakti eelnõule esitatavad nõuded
§ 9 Õigusakti eelnõudesse muudatusettepanekute tegemine
§ 10 Eelnõu tagasivõtmine ja menetlusest väljalangemine
§ 11 Arupärimised, vallale olulise tähtsusega küsimuste arutelud ja volikogu avaldused
§ 12 Volikogu töö vorm ja toimumise aeg
§ 121 Volikogu istungi läbiviimine elektrooniliselt
§ 15 Päevakorraküsimuse arutamine istungil
§ 16 Volikogu liikme enesetaandamine
§ 18 Hääletamine isikuvalimistel
§ 19 Volikogu istungi protokoll
RT IV, 02.05.2020, 24
Vastu võetud 26.09.2018 nr 26
RT IV, 03.10.2018, 11
29.04.2020 RT IV, 02.05.2020, 23 05.05.2020
(1) Määruses sätestatakse Toila Vallavolikogu (edaspidi volikogu) ja tema komisjonide töökord.
(2) Volikogu töökeel on eesti keel.
(3) Volikogu ja komisjonide asjaajamise korraldamise ning tehnilise teenindamise tagab Toila Vallavolikogu kantselei (edaspidi volikogu kantselei).
(4) Volikogu õigusaktide eelnõude, õigusaktide, istungite protokollide ja komisjonide koosolekute protokollide osas on asjaajamisperioodiks kalendriaasta.
(5) Volikogu töökorras reglementeerimata küsimused lahendab volikogu esimees.
§ 2. Volikogu tööorgan
Volikogu tööorganid on juhatus ja komisjon.
(1) Volikogu juhatus on volikogu istungit ettevalmistav ning nõuandev tööorgan volikogu esimehe juures. Juhatuse otsustused on volikogu esimehele soovitusliku iseloomuga.
(2) Volikogu juhatusse kuuluvad volikogu esimees, volikogu aseesimees, alatiste komisjonide esimehed.
(3) Juhatuse koosoleku kutsub vajadusel kokku ja juhatab volikogu esimees või tema volitusel aseesimees.
(4) Juhatus on otsustusvõimeline, kui tema koosolekust võtab osa üle poole juhatuse liikmetest.
(5) Juhatus vaatab volikogu esimehe ettepanekul läbi volikogu istungi päevakorra projekti ja arutab muid volikogu töö korraldamisega seotud küsimusi.
(6) Juhul kui muudatusi tehakse volikogu istungi päevakorras või suunatakse volikogusse eelnõu, mida volikogu komisjon ei ole läbi vaadanud, protokollitakse juhatuse koosolek ning edastatakse protokoll volikogu komisjoni liikmetele.
(7) Juhatuse koosolek protokollitakse. Protokollile kirjutab alla koosoleku juhataja ja protokollija. Protokoll vormistatakse ning avalikustatakse komisjonide protokollidega samas korras. Elektroonilise koosoleku toimumise või juhatuse liikme(te) elektroonilise osalemise kohta tehakse protokolli sellekohane märge.
(1) Komisjoni esimehe ülesanded:
2) esitab volikogule ettepanekuid komisjoni koosseisu muutmiseks;
6) koostab komisjoni koosoleku päevakorra projekti;
(2) Komisjon on kohustatud tema menetlusse suunatud volikogu õigusakti eelnõu läbi vaatama järgmisel korralisel komisjoni koosolekul. Selgitustaotlused, märgukirjad ja avaldused vaadatakse läbi seaduses sätestatud tähtajal, muud dokumendid vaadatakse läbi volikogu esimehe määratud tähtajal.
(3) Volikogu kantselei juhataja korraldab komisjoni liikmetele ja kutsutud isikutele vähemalt kaks tööpäeva enne komisjoni koosoleku algust koosoleku päevakorra ja arutusele tulevate õigusaktide eelnõude teatavakstegemise.
(4) Volikogu alatise ja ajutise komisjoni töö vorm on koosolek. Komisjoni koosoleku kutsub kokku ja koosolekut juhatab komisjoni esimees või tema äraolekul aseesimees (edaspidi ühiselt nimetatud komisjoni juhataja). Komisjoni esimehe või aseesimehe äraolekul kutsub komisjoni vajadusel kokku volikogu esimees.
(5) Kui komisjoni liige ei saa koosolekust osa võtta, informeerib ta sellest volikogu kantselei juhatajat.
(6) Komisjoni liige, kes ei saa komisjoni koosolekust osa võtta, võib saata oma seisukohad kõikide arutusele tulevate küsimuste kohta kirjalikult ning seda arvestatakse komisjoni töös osalemisena. Komisjoni liikme kirjalik seisukoht lisatakse komisjoni koosoleku protokollile.
(7) Komisjoni liige, kes ei saa komisjoni koosolekule kohale tulla, võib kokkuleppel komisjoni juhatajaga osaleda komisjoni koosolekul sidevahendite (nt Skype jms) kaudu, kui selleks on olemas tehniline võimekus. Sel juhul kantakse komisjoni liikme osalemine koosoleku kvoorumilehele märkega „osales sidevahendi kaudu“.
(8) Komisjoni koosolek on üldjuhul kinnine. Komisjoni koosolekul võib sõnaõigusega osaleda vallavalitsuse liige. Teiste isikute kutsumise komisjoni koosolekule ja neile sõnaõiguse andmise otsustab komisjoni juhataja.
(9) Komisjon võtab otsuseid vastu poolthäälteenamusega. Häälte võrdsuse korral otsustab koosoleku juhataja hääl. Komisjoni otsused on volikogule soovitusliku iseloomuga.
§ 5. Komisjoni tegutsemisvõimetus
(1) Alatine komisjon on tegutsemisvõimetu, kui komisjon ei ole kolmel järjestikusel korral täitnud tähtaegselt talle antud ülesannet või ei ole pidanud otsustusvõimelisi koosolekuid.
(2) Komisjoni tegutsemisvõimetuse korral teeb volikogu esimees volikogule ettepaneku valida komisjonile uus esimees ja aseesimees. Komisjoni esimehe ettepanekul kinnitatakse komisjoni uus koosseis.
§ 6. Komisjoni koosoleku protokoll
(1) Komisjon annab dokumentide kohta oma kirjaliku seisukoha komisjoni koosoleku protokollis.
(2) Komisjoni koosoleku kohta koostatakse protokoll, mis sisaldab koosoleku päevakorra, toimumise aja, koosolekust osa võtnud isikute nimekirja, komisjoni otsused ja komisjoni liikmete eriarvamused ning hääletamistulemused, kui küsimus otsustati hääletamise teel. Komisjoni koosolekust kirjaliku osavõtu kohta vastavalt § 4 lõikele 5 tehakse protokolli sellekohane märge.
(3) Komisjoni koosoleku kohta vormistatakse kolme tööpäeva jooksul protokoll. Protokollile kirjutab alla koosoleku juhataja ja protokollija. Protokoll avalikustatakse valla dokumendiregistris.
(4) Komisjoni dokumendid vormistatakse volikogu üldplangil, millele on lisatud komisjoni nimi.
§ 7. Volikogu õigusaktide algatamise õigus
6) vähemalt ühel protsendil hääleõiguslikest vallaelanikest seaduses sätestatud korras.
(2) Volikogu võib vallavalitsusele teha ülesandeks õigusakti eelnõu koostamise.
(3) Õigusakti eelnõu esitatakse volikogu kantseleisse üldjuhul hiljemalt 15 päeva enne istungi algust. Volikogu juhatuses võib istungi päevakorda võtta nimetatud tähtajast hiljem esitatud eelnõu või kui puudub vajadus selle läbivaatamiseks volikogu komisjonis.
(4) Kõigis alatistes komisjonides menetletakse põhimääruse, eelarve, lisaeelarve, eelarvestrateegia, valla arengukava ja üldplaneeringu ning nende muutmise eelnõu.
(5) Kõik eelnõud (välja arvatud organisatsioonilised küsimused), mis pole algatatud valitsuse poolt, saadetakse valitsusele tutvumiseks või seisukoha andmiseks. Valitsus teatab kirjalikult volikogule oma seisukoha hiljemalt nelja tööpäeva jooksul eelnõu saamisest arvates.
§ 8. Õigusakti eelnõule esitatavad nõuded
4) õigusakti, mis muudab valla eelarvet vastuvõtmisest tulenevad kulutused ja nende katteallikad;
5) eelnõu kooskõlastamine ja avaliku huvi korral huvirühmade ja avalikkuse kaasamine;
7) nimekiri, keda kutsuda istungile.
(5) Kui volikogu menetleb õigusakti eelnõu mitmel lugemisel, siis annab õigusakti eelnõu esitaja selle volikogule teiseks lugemiseks uue terviktekstina, arvestades tehtud muudatusi.
§ 9. Õigusakti eelnõudesse muudatusettepanekute tegemine
(1) Eelnõude kohta võib teha kirjalikke muudatusettepanekuid käesolevas korras ettenähtud tähtaegadeks või volikogu esimehe poolt antud tähtajaks. Muudatusettepanekud esitatakse volikogu kantseleile, kes edastab need eelnõu koostajale.
(2) Volikogu istungil võib arutatava eelnõu kohta teha redaktsioonilisi täiendusi ja parandusi.
§ 10. Eelnõu tagasivõtmine ja menetlusest väljalangemine
(1) Eelnõu esitajal on õigus tema poolt algatatud eelnõu tagasi võtta volikogus menetlemise igal etapil, välja arvatud juhul, kui eelnõu on pandud volikogu istungil lõpphääletusele. Eelnõu tagasivõtmisel langeb eelnõu volikogu menetlusest välja.
(2) Volikogu koosseisu volituste lõppemisega langeb menetlusest välja selle koosseisu volituste ajal lõpuni menetlemata jäänud eelnõud.
§ 11. Arupärimised, vallale olulise tähtsusega küsimuste arutelud ja volikogu avaldused
(3) Volikogu komisjon võib algatada vallale olulise tähtsusega küsimuse arutelu, esitades sellekohase taotluse volikogu esimehele. Taotluses märgitakse arutatav küsimus, arutelu soovitav aeg ja ettekandja.
(4) Vallavanem, valitsus või komisjon võib esitada volikogule arutamiseks volikogu avalduse, esitades sellekohase taotluse volikogu esimehele. Taotluses märgitakse arutatav avaldus, arutelu soovitav aeg ja ettekandja.
§ 12. Volikogu töö vorm ja toimumise aeg
(2) Volikogu istung toimub üldjuhul üks kord kuus kuu viimasel kolmapäeval algusega kell 17.00. Kui istungi toimumise päev langeb riiklikule pühale, määrab volikogu esimees istungi toimumise aja. Juulikuus üldjuhul volikogu istungit ei toimu.
(3) Istungist raadio- ja teleülekannete ning video- ja fonosalvestuste tegemisest informeeritakse eelnevalt istungi juhatajat, kes teeb selle teatavaks volikogule.
(4) Volikogu liikmed registreerivad ennast istungil osalejaks. Istungile hilinemine või enne istungi lõppu lahkumine kajastatakse istungi protokollis.
§ 121. Volikogu istungi läbiviimine elektrooniliselt
[RT IV, 02.05.2020, 23 - jõust. 05.05.2020]
(1) Volikogu istungi toimumise kohta saadetakse volikogu liikmetele kirjalik kutse koos päevakorra kavandiga e-posti teel. Kutsega koos tehakse volikogu liikmetele kättesaadavaks istungi materjalid. Eelinformatsioon volikogu järgmise istungi aja ja koha kohta teatatakse volikogu istungi lõpus.
(2) Kutse peab olema volikogu liikmetele teatavaks tehtud volikogu istungile eelneva nädala viimasel tööpäeval, kui volikogu istung toimub kuu viimasel kolmapäeval, kuid mitte hiljem kui neli päeva enne volikogu istungi toimumise päeva. Samaks ajaks peab olema valla veebilehel välja pandud volikogu istungi päevakorra kavand. Nimetatud nõuded ei kehti uue koosseisu esimese istungi kohta.
(3) Volikogu istungi õigusaktide eelnõud ning muud vajalikud materjalid on avalikkusele kättesaadavad volikogu kantseleis ja valla veebilehel vähemalt neli päeva enne volikogu istungit.
(4) Volikogu liige teatab võimalusel volikogu istungilt puudumisest volikogu kantseleisse.
(5) Volikogu istungi päevakorra kavandi koostab ja esitab istungile kinnitamiseks volikogu esimees või tema puudumisel aseesimees.
(6) Ettepanekuid volikogu istungi päevakorra kavandi kohta (nt võtta küsimus päevakorrast maha või lisada informatsioon)võivad teha kuni päevakorra kinnitamiseni:
(1) Volikogu istungi avab ja seda juhatab volikogu esimees või aseesimees. Esimehe või aseesimehe äraolekul juhatab istungit kohalolevatest volikogu liikmetest vanim liige. Uue koosseisu esimese istungi avab valla valimiskomisjoni esimees või aseesimees.
1) istungile registreerunud volikogu liikmete arvu kindlaksmääramine ning kutsutud külalistest teatamine;
2) päevakorra kavandi arutamine, kavandile tehtud ettepanekute läbivaatamine ja päevakorra kinnitamine.
(3) Kuni päevakorra kinnitamiseni on võimalik eelnõu algatajal eelnõu päevakorrast välja arvata. Selleks tuleb suuliselt teavitada volikogu esimeest ja päevakorrapunkt arvatakse päevakorrast välja ilma hääletamiseta.
(4) Volikogu istungi päevakord kinnitatakse poolthäälte enamusega (poolt hääletab rohkem istungil osalevaid volikogu liikmeid kui vastu). Kui päevakorda tervikuna ei kinnitata, paneb istungi juhataja kõik punktid ükshaaval hääletamisele.
(5) Pärast päevakorra kinnitamist tehakse teatavaks volikogu liikmete ja komisjonide avaldused. Volikogu liikmed ja valitsuse liikmed võivad üle anda volikogu õigusakti eelnõu või esineda avaldusega, mille kestus ei tohi ületada viit minutit. Avaldusele ei järgne kommentaare ega läbirääkimisi. Avalduse tekst tuleb esitada kirjalikult ja see lisatakse istungi protokollile.
§ 15. Päevakorraküsimuse arutamine istungil
(1) Küsimuse arutamine algab eelnõu algataja või tema esindaja ettekandega. Seejärel kuulatakse ära eelnõu menetlenud volikogu komisjoni(de) kaasettekanded. Juhul, kui istungi juhataja esineb ettekande või kaasettekandega, peab ta ettekande või kaasettekande tegemise ajaks istungi juhatamise üle andma asendajale.
(2) Eelnõu algataja võib teha eelnõus enne selle lõpphääletusele panemist redaktsioonilisi muudatusi, esitades muudatuse teksti istungi juhatajale.
(3) Igal volikogu liikmel on õigus ühes päevakorrapunktis esitada ettekandjale ja kaasettekandjale kokku kuni 2 suulist küsimust või ettepanekut.
(4) Eelnõu ei saa esimesel lugemisel vastu võtta, kui eelnõu puudutab vallaeelarve vastuvõtmist, muutmist või lisaeelarve kinnitamist.
(5) Volikogu otsusel võib teha ühel istungil ühe eelnõu mitu lugemist, sellisel juhul peab iga lugemise vahel olema vähemalt 10-minutiline vaheaeg.
(7) Istungi juhataja võib protseduuriliste küsimuste lahendamiseks võtta vaheaja kuni viis minutit.
(8) Pärast eelnõu hääletamisele panemist enam sõna ei anta.
(9) Istungist võtavad sõnaõigusega osa vallavalitsuse liikmed ja vallasekretär, samuti volikogu istungile kutsutud isikud. Kinnisest istungist võtavad osa volikogu liikmed ja volikogu esimehe määratud isikud. Sõna andmise neile otsustab istungi juhataja.
(10) Kui istungi päevakorras on arupärimisele vastamine, koosneb arutelu arupärimise esitaja soovil sõnavõtust, milles põhjendatakse arupärimise esitamise motiive, vastaja ettekandest ja küsimustele vastamisest. Küsimuste esitamise eesõigus on arupärimise esitajal. Kui arupärimise esitajat istungil ei ole, piirdutakse kirjaliku vastusega.
(12) Volikogu istungil antakse aeg valitsuse informatsiooni ära kuulamiseks. Volikogu liikmetele on õigus esitada sel ajal küsimusi kõikidele valitsuse liikmetele.
(13) Istungi lõpetab istungi juhataja sõnadega “Istung on lõppenud” ja kinnitab seda haamrilöögiga.
§ 16. Volikogu liikme enesetaandamine
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud juhul on volikogu liige kohustatud enne küsimuse arutelu algust tegema avalduse enda mitteosalemise kohta antud päevakorrapunkti arutamisel. Vastav märge fikseeritakse volikogu istungi protokollis. Küsimuste arutamiseks ja otsustamiseks vajalik kvoorum on selle volikogu liikme võrra väiksem.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatut ei kohaldata isikuvalimistele ega valitsuse liikme kinnitamisele või ametisse nimetamisele.
(2) Volikogu õigusaktid võetakse vastu poolhäälte enamusega, kui seaduses ei ole sätestatud volikogu koosseisu häälteenamuse nõuet.
(3) Hääletamisest võtavad osa istungil viibivad volikogu liikmed. Volikogu liige ei saa hääletamisõigust edasi volitada.
(4) Volikogu liige saab küsimuse hääletamisel anda hääle küsimuse poolt, vastu või jääda erapooletuks.
(5) Hääletamine toimub käe tõstmisega, isikuvalimised toimuvad salajase hääletamise teel hääletussedelite täitmisega määruse § 18 sätestatud korras.
(6) Hääletamine on nimeline, kui seda nõuab vähemalt üks volikogu liige ja teda toetab üks kolmandik kohal viibivatest volikogu liikmetest. Nimeline hääletamine toimub nimekirja alusel, kus iga volikogu liige ütleb, kas ta on poolt, vastu, erapooletu või ei osale hääletamisel.
(7) Muudatusettepanekuid hääletatakse juhul, kui vähemalt üks volikogu liige seda nõuab. Istungi juhataja paneb muudatusettepanekud hääletusele nende esitamise järjekorras. Vastuvõetuks loetakse muudatusettepanek, mis saab rohkem poolt- kui vastuhääli. Häälte võrdsel jagunemisel korraldatakse veel kord muudatusettepanekute arutelu ja siis uus hääletus. Juhul kui uus hääletus ei anna tulemust, katkestatakse arutelu ja jätkatakse seda järgmisel istungil.
(8) Volikogu liige ei saa osaleda sellise küsimuse hääletamisel, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastase seaduse tähenduses.
(9) Eelnõu pannakse tervikuna lõpphääletusele pärast kõigi muudatusettepanekute läbihääletamist. Volikogu lõpphääletuse fikseerib istungi juhataja haamrilöögiga.
§ 18. Hääletamine isikuvalimistel
(2) Õigus seada üles kandidaate isikuvalimistel on volikogu liikmel.
(3) Kandidaadi ülesseadmise kohta esitatakse istungi juhatajale kirjalik ettepanek. Ülesseatud kandidaadid annavad suulise nõusoleku kandideerida. Ülesseatud kandidaadid võivad oma kandidatuuri taandada kuni nimekirja sulgemiseni. Istungilt puuduva kandidaadi nõusolekut kandideerimiseks kinnitab tema poolt antud kirjalik nõusolek.
(4) Kandidaatidest koostatakse nimekiri vastavalt nende ülesseadmise järjekorrale. Nimekirja sulgemise otsustab volikogu avalikul hääletamisel poolthäälte enamusega. Pärast nimekirja sulgemist kuulutab istungi juhataja välja vaheaja kandidaatide nimede kandmiseks hääletussedelitele. Hääletussedelitele kantakse kandidaadid ülesseadmise järjekorras, kandidaadi nime järele märgitakse lahtrid „poolt“ ja „vastu“
(5) Volikogu liikme soovil antakse kandidaadile enda tutvustamiseks kuni viis minutit. Volikogu liikmetel on õigus esitada talle kuni kaks küsimust. Kandidaatide tutvustamine toimub kandidaatide ülesseadmise järjekorras. Istungilt puuduvat kandidaati võib tutvustada kandidaadi esitaja.
(6) Hääletusprotseduuri viib läbi volikogu liikmete poolthäälte enamusega moodustatud kolmeliikmeline häältelugemiskomisjon, kes nimetab endi hulgast komisjoni esimehe.
(7) Enne hääletuse väljakuulutamist kontrollib häältelugemiskomisjon valimiskasti ja pitseerib selle. Hääletussedelite väljaandmise aluseks on volikogu liikmete nimekiri. Volikogu liige saab häältelugemiskomisjonilt allkirja vastu hääletussedeli.
(8) Istungi juhataja kuulutab välja hääletuse. Volikogu liige märgistab hääletussedelil ristiga „poolt“ lahtri selle kandidaadi nime juures, kelle poolt ta hääletab. Kui hääletussedelil on sama palju kandidaate, kui konkreetsel valimisel on volikogu liikmel hääli, märgistab volikogu liige hääletussedelil kandidaadi järele lahtri „poolt“ või „vastu“. Pärast hääletussedeli täitmist laseb volikogu liige isiklikult hääletussedeli valimiskasti.
(9) Kui hääletussedel rikutakse enne selle laskmist valimiskasti, on volikogu liikmel õigus, tagastades rikutud sedel, saada häältelugemiskomisjonilt uus hääletussedel, mille kohta tehakse vastav märge volikogu liikmete nimekirjas.
(10) Häälte lugemine toimub vahetult pärast hääletuse lõppemist ja on avalik.
(11) Kehtetuks tunnistatakse hääletussedel, millel on:
(12) Kui hääletussedel ei ole täidetud nõuetekohaselt, kuid sellel on arusaadavalt märgitud, kelle poolt volikogu liige hääletas, loetakse hääletussedel ja kandidaadile antud hääl kehtivaks. Kahtluse korral otsustab hääletussedeli kehtivuse häältelugemiskomisjon hääletamise teel.
(13) Kui ükski kandidaatidest ei saa nõutavat häälteenamust, viiakse läbi teine hääletusvoor. Teises hääletusvoorus jäävad kandideerima kaks esimeses voorus enim hääli saanud kandidaati. Kui häältearvult teine ja kolmas kandidaat said võrdselt hääli, siis pannakse nad eraldi salajasele hääletusele ning edasi jääb konkureerima enim hääli saanud kandidaat. Kui nad ka nüüd saavad võrdselt hääli, otsustab teise vooru edasipääseja loos.
(14) Hääletustulemuste kohta koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla kõik häältelugemiskomisjoni liikmed. Häältelugemiskomisjoni protokolli loeb ette häältelugemiskomisjoni esimees ja esitab selle istungi juhatajale. Isikuvalimiste tulemused vormistatakse volikogu otsusena, isikuvalimiste tulemusi üle ei hääletata.
(15) Volikogu liikmel on õigus esitada kirjalik motiveeritud protest hääletamise korraldamise või hääletustulemuse kindlakstegemise kohta kohe pärast hääletustulemuste teatavakstegemist. Protesti rahuldamise otsustab volikogu avalikul hääletusel. Kui protest rahuldatakse, korraldatakse isikuvalimised uuesti volikogu otsusel kas samal või järgmisel volikogu istungil.
(16) Häältelugemiskomisjon hävitab hääletussedelid pärast hääletustulemuste kindlakstegemist ja protestide lahendamist.
(17) Isikuvalimistel, kus ei nõuta volikogu koosseisu häälteenamust, loetakse valituks poolthäälte enamusega enim hääli saanud kandidaat.
§ 19. Volikogu istungi protokoll
(1) Volikogu istung protokollitakse. Protokollile lisatakse vastuvõetud õigusaktid, häältelugemiskomisjoni protokollid isikuvalimiste kohta, kirjalikult esitatud informatsioonid.
(2) Protokolli kantakse istungi toimumise aeg ja koht, osavõtjate nimed, arutusel olnud küsimused, nende kohta esitatud ettepanekud ja vastuvõetud otsused, hääletustulemused, kui küsimus otsustati hääletamise teel, ning otsustajate ja küsimuste algatajate eriarvamused. Sõnavõtud protokollitakse kokkuvõtvalt, andes edasi olulisema. Kinnise istungi protokollis ei näidata küsimuste arutelu käiku.
(3) Volikogu istung võidakse volikogu kantselei poolt salvestada. Salvestised on asutusesiseseks kasutamiseks ja neid kasutatakse volikogu istungi protokolli koostamiseks. Salvestisi ei ole lubatud kopeerida.
(4) Protokollid vormistatakse hiljemalt seitsmendal päeval pärast volikogu istungit. Volikogu istungite protokollid on paberkandjal kättesaadavad volikogu kantseleis ning protokoll avalikustatakse valla dokumendiregistris.
(5) Volikogu istungi protokollile kirjutab alla istungi juhataja ja protokollija.


text:
Menetlustähtajad - Horvaatia
Horvaatia Vabariigis reguleerivad tsiviilkohtumenetluse tähtaegu tsiviilkohtumenetluse seaduse (Zakon o parničnom postupku (Narodne Novine (NN; Horvaatia Vabariigi ametlik väljaanne), nr 53/91, 91/92, 112/99, 129/00, 88/01, 117/03, 88/05, 2/07, 96/08, 84/08, 123/08, 57/11, 25/13 ja 89/14); edaspidi: ZPP) artiklid 111–114.
Tähtaeg on teatud ajavahemik, mille jooksul võib menetlustoimingu teha või enne mille lõppemist ei või seda teha.
Horvaatia menetlusõiguses tunnistatakse mitut liiki tähtaegu:
• seadusjärgsed (zakonski) ja kohtulikud (sudski) tähtajad – seadusjärgsete tähtaegade kestus on seadusega ette nähtud ja seda ei saa kohus või pooled muuta ning kohtulikud tähtajad määrab kindlaks kohus omal äranägemisel iga konkreetse asja puhul oma õiguslike volituste alusel.
• pikendatavad (produživi) ja mittepikendatavad (neproduživi) tähtajad – seadusjärgsed tähtajad ei ole pikendatavad, samas kui kohtulikke tähtaegu võib pikendada, mille üle otsustab kohus, kuid ainult asjaomase isiku taotluse alusel, kui selle tegemiseks on põhjendatud alused (ZPP artikli 111 lõige 2);
• subjektiivsed (subjektivni) ja objektiivsed (objektivni) tähtajad – subjektiivsed tähtajad on need, mille algus sõltub sellest, millal volitatud isik saab teada sündmusest, mis on tähtaja arvutamisel oluline, ning objektiivsed tähtajad arvutatakse alates olulise asjaolu ilmnemisest, olenemata sellest, kas volitatud isik on sellest teada saanud;
• aegumis- (prekluzivni) ja soovituslikud (instruktivni) tähtajad – aegumistähtajast mittekinnipidamine toob kaasa õiguse kadumise menetlustoimingu tegemiseks, samas kui soovituslikust tähtajast mittekinnipidamine ei too kaasa kahjulikke tagajärgi ja järgneva menetlustoimingu võib teostada;
• minimaalsed (dilatorni) ja täitmise (paricijski) tähtajad – minimaalsed tähtajad tähendavad, et menetlustoimingut ei või teha enne teatud ajavahemiku möödumist, samas kui täitmise tähtajad tähendavad, et kohus ei või teha teatud tegevust enne täitmise tähtaja möödumist;
• tsiviil- (građanskopravni) ja menetlusõiguslikud (procesnopravni) tähtajad – tsiviilõiguslikud tähtajad tähendavad tähtaegu, mis määravad kindlaks ajavahemiku loa saamiseks või kohustuste täitmiseks, mis tulenevad tsiviilõigusest, materiaalõigusest, samas kui menetlustähtajad määravad kindlaks ajavahemiku loa saamiseks või kohustuste täitmiseks, mis tulenevad (tsiviil)menetlusõigusest.
Horvaatia Vabariigis on puhkepäevade nimekiri reguleeritud Horvaatia Vabariigi riigipühade, mälestuspäevade ja puhkepäevade seadusega (Zakon o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u Republici Hrvatskoj) (NN nr 33/96, 96/01, 13/02, 136/02, 112/05, 59/06, 55/08, 74/11, 130/11).
Horvaatia Vabariigi riigipühad on järgmised:
esimene ja teine ülestõusmispüha
Kristuse ihu püha
22. juuni – fašismivastase võitluse päev
25. juuni – omariikluse päev
5. august – võidu- ja tänupüha päev ning kodumaa veteranide päev
8. oktoober – iseseisvuspäev
1. november – hingedepäev
26. detsember – teine jõulupüha / Püha Stefanose päev
Horvaatia Vabariigis on riigipühad puhkepäevad.
Tähtaegu arvutatakse päevades, kuudes ja aastates.
Tähtaegade arvutamise eeskirjad kehtivad kõikide tähtaegade kohta. Tähtajad arvutatakse täispäevades, keskööst keskööni (computatio civilis, a die ad diem), ja mitte hetkest hetkeni, tunde ja minuteid arvutades (computation naturalis, a momento ad momentum). Lisateabe saamiseks üldeeskirjade kohta vt vastus punktile 1.
Alguskuupäev on menetluse algatamise või muu toimingu (nt kättetoimetamine, teatavakstegemine) teostamise kuupäev, millest alates tuleb tähtaja kestust arvutada. Alguskuupäev ei sisaldu päevades väljendatud ajavahemikus. Esimene sellele järgnev päev võetakse tähtaja alguseks.
Kättetoimetamise üldise eeskirjaga kehtestatakse, et seda tuleb teha tööpäeval ja täpsemalt kl 7.00 kuni kl 20.00 kättetoimetamise adressaadiks oleva isiku elu- või töökohas või kohtus, kui nimetatud isik viibib seal. Eespool esitatud eeskiri selle kohta, et kättetoimetamine peab toimuma tööpäeval ja täpsemalt kl 7.00 kuni kl 20.00, ei kehti erandina posti teel või notaripoolse kättetoimetamise korral.
Kätte võib toimetada ka muul ajal ja kohas selle isiku nõusolekul, kes on kättetoimetamise adressaat.
Kui kohus peab seda vajalikuks, teeb ta korralduse kättetoimetamiseks muus kohas või muul ajal. Seda liiki kättetoimetamise korral tuleb isikule, kellele teade kätte toimetatakse, anda kohtuotsuse ärakiri, mille alusel see korraldus tehti. Otsusele ei ole vaja lisada selgitust.
Kui tähtaeg on arvutatud päevades, siis ei hõlma see tähtaeg kättetoimetamise või teatamise päeva ega selle sündmuse päeva, millest tähtaeg algab. Selle asemel algab tähtaeg esimesel sellele järgneval päeval.
Näiteks kui sündmus, millest 15päevane ajavahemik peab algama, toimus 5. veebruaril, lõpeb 15päevane tähtaeg 20. veebruari keskööl.
Seega ei alga tähtaja arvutamine sündmuse päeval (dies a quo), vaid järgmisel päeval.
Kui tähtaeg on väljendatud päevades, siis tähendab märgitud päevade arv kalendripäevi. Kui tähtaja viimane päev langeb riigipühale või pühapäevale või muule päevale, millal kohus ei ole avatud, lõpeb see tähtaeg sellele järgneva esimese tööpäeva lõpus.
Kuudes või aastates arvutatud tähtaeg lõpeb viimase kuu või aasta selle kuupäeva lõpus, millel on tähtaja alguspäevaga sama number.
Kui viimases kuus sellist kuupäeva ei ole, lõpeb tähtaeg selle kuu viimasel päeval.
Vt punkt 8.
Kohtu kehtestatud tähtaega võib pikendada ainult üks kord asjaomase isiku taotlusel, kui selleks on õiguspärased põhjused.
Taotlus tuleb esitada enne selle tähtaja lõppu, mille pikendamist taotletakse.
Tähtaja pikendamist käsitleva otsuse suhtes ei ole võimalik edasikaebust esitada.
Pikendatud tähtaeg algab esimesel päeval pärast selle tähtaja lõppemist, mille pikendamist taotleti.
Pooled võivad esitada edasikaebuse esimese astme kohtu tehtud otsuse suhtes viieteistkümne päeva jooksul alates kohtuotsuse kättetoimetamise kuupäevast, kui käesolevas seaduses ei ole muud tähtaega ette nähtud. Tšekke ja käskveksleid käsitlevates vaidlustes on tähtaeg kaheksa päeva.
Väiksemate nõuete menetluses, kaubanduskohtutes toimuvates menetlustes ja töövaidlustes on edasikaebuse esitamise tähtaeg kaheksa päeva.
Horvaatia Vabariigi tsiviilkohtumenetluse eeskirjad ei näe ette tähtaja pikendamist vastavalt poolte elukohale.
Tagajärjed sõltuvad tähtaegade õiguslikust olemusest, st seadusjärgsete tähtaegade puhul, mis ei ole pikendatavad, ja kui pool jätab menetlustoimingu ettenähtud tähtaja jooksul tegemata, toob tähtaja mittejärgimine kaasa õiguse kadumise järgneva menetlustoimingu tegemiseks.
Teisalt on olemas tähtajad, mille puhul nende järgimata jätmine ei too kaasa õiguse kadumist järgneva toimingu tegemiseks, ja selliseid tähtaegu nimetatakse soovituslikeks.
Kui pool ei ilmu kohtusse või ei pea kinni menetlustoimingu tegemise tähtajast ja kaotab sel põhjusel õiguse toimingut teha, võib kohus lubada poolel tema taotluse alusel teha see toiming hilisemal ajal (esialgse staatuse ennistamise taotlus), kui leiab, et tegematajätmiseks olid õiguspärased põhjused.
Taotlus tuleb esitada kaheksa päeva jooksul alates päevast, millal tegematajätmise põhjused lakkasid olemast; kui pool sai tegematajätmisest teada hilisemal ajal, algab eespool nimetatud ajavahemik päeval, millal ta sellest teada sai. Pärast kahe kuu möödumist tegematajätmise päevast ei saa esialgse staatuse ennistamise taotlust enam esitada.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Politsei ja piirivalve seaduse alusel tehtud jälitustoiminguga kogutud teabe vormistamise ja säilitamise ning jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kord – Riigi Teataja
Politsei ja piirivalve seaduse alusel tehtud jälitustoiminguga kogutud teabe vormistamise ja säilitamise ning jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kord
Politsei ja piirivalve seaduse alusel tehtud jälitustoiminguga kogutud teabe vormistamise ja säilitamise ning jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kord - sisukord
§ 2 Jälitustoiminguga kogutud teabe vormistamine
§ 3 Jälitustoimingust teavitamine
§ 4 Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamine
§ 5 Jälitustoiminguga kogutud teabe säilitamine ja hävitamine
RT I, 27.02.2013, 3
Vastu võetud 25.02.2013 nr 7
Määrus kehtestatakse politsei ja piirivalve seaduse § 757 ja § 758 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse Politsei- ja Piirivalveameti (edaspidi asutus) poolt politsei ja piirivalve seaduse alusel tehtud jälitustoiminguga (edaspidi jälitustoiming) kogutud teabe vormistamise ja säilitamise ning tehtud jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kord.
§ 2. Jälitustoiminguga kogutud teabe vormistamine
Jälitustoiminguga kogutud teave vormistatakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis ning sellele lisatakse jälitustoimingu käigus tehtud foto, film, heli- või videosalvestis või muu teabetalletus.
§ 3. Jälitustoimingust teavitamine
(1) Jälitustoimingust teavitatakse isikut pärast tema kohta jälitusteabele juurdepääsu või tema politseiteenistusse sobivuse otsustamist.
(2) Isikule edastatavas jälitustoimingust teavitamise teates tuleb märkida:
1) jälitustoimingu tegemise aeg;
2) jälitustoimingu liik;
3) jälitustoiminguga kogutud andmeid tutvustava asutuse aadress ja kontaktandmed;
4) jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaeg, mis ei või olla lühem kui üks kuu teate kättesaamisest arvates;
5) jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamata jätmise korral andmete tutvustamisest keeldumise loa kuupäev ja number;
6) isiku õigus esitada asutuse tegevuse peale kaebus haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
(3) Isikule toimetatakse teade kätte kooskõlas haldusmenetluse seaduses dokumendi kättetoimetamisele kehtestatud nõuetega ning loetakse kättetoimetatuks samas seaduses sätestatud tingimustel.
§ 4. Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamine
(1) Isikul võimaldatakse isiklikult tutvuda jälitustoiminguga kogutud andmetega ja jälitustoimingu käigus tehtud foto, filmi, heli- või videosalvestisega või muu teabetalletusega üksnes asutuse ametiruumides asutusega kokkulepitud ajal.
(2) Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kohta koostatakse jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokoll, mille allkirjastab selle koostanud isik ning mis peab sisaldama järgmisi andmeid:
1) jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise aeg ja koht;
2) tutvustatud andmete loetelu;
3) jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamist läbiviiva asutuse nimi ning kohalviibivate isikute nimed.
(3) Tutvumiseks esitatud andmetest ei tehta koopiat.
(4) Jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvutakse mõistliku aja jooksul. Kui tutvuja pahatahtlikult venitab tutvumise aega, siis tutvustamine lõpetatakse ning selle kohta tehakse vastav märge jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokolli.
(5) Kui tutvuja üritab rikkuda või hävitada tutvustatavat materjali ja jälitustoiminguga saadud teabetalletust, siis tutvustamine lõpetatakse ning selle kohta tehakse vastav märge jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokolli.
(6) Lõigetes 4 ja 5 nimetatud pahatahtliku käitumise korral võib tutvustaja keelduda jälitustoiminguga kogutud andmete edasisest tutvustamisest. Keeldumise kohta koostab tutvustaja otsuse, mis säilitatakse jälitustoimikus.
§ 5. Jälitustoiminguga kogutud teabe säilitamine ja hävitamine
(1) Jälitustoiminguga kogutud teavet ning muid jälitustoimingu käigus koostatud ja kogutud dokumente ning andmekandjaid säilitatakse ning need hävitatakse asutuse juhi kehtestatud korras.
(2) Riigisaladust või salastatud välisteavet sisaldavat jälitustoiminguga kogutud teavet käideldakse ja see märgistatakse vastavalt riigisaladuse ja salastatud välisteabe seadusele.
Määrust rakendatakse 2013. aasta 1. jaanuarist.


Blogi - Page 4 of 4 - SiSi Finantsid OÜ
Read moreKuidas tööandja sõiduautolt erisoodustust arvestada
Categories auto kasutamine
29. aug. 2015 29. apr. 2015 by Ly Sillanurm
Käibemaksuseadus Käibemaksumäär 20% (KMS § 15 lg 1) Käibemaksumäär 9% (KMS § 15 lg 2) Käibemaksumäär 0% (KMS § 15 lg 3 ja 4) Tax free maksuvaba piirmäär 38 eurot (KMS § 5 lg 2 p 2) Käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse piirmäär 16 000 eurot (KMS § 19 lg 2) Sotsiaalmaksuseadus Sotsiaalmaksu määr 33% (SMS § 7 lg 1) maksustatavalt summalt Sotsiaalmaksu maksmise aluseks olev kuumäär 355 eurot (2015. a riigieelarve seadus … Read more2015. aasta numbrites
Categories maksud


text:
Materjalid – Page 4 of 19 – Eesti Inimõiguste Keskus
Esileht / Materials
Arhiiv: Materjalid
Õiguskantsler ja Riigikohus tuvastasid liiga pikki kinnipeetavate kartserikaristusi ning soovitavad pikki kartserikaristusi järjestikusele täitmisele mitte pöörata.
Õiguskantsler tuvastas lubamatut ohjeldusmeetmete rakendamist psühhiaatrilist abi osutavates asutustes.
Eestis kehtib alates 1. oktoobrist 2017 suitsetamise keeld kõikides vanglates.
Eeskätt seostatakse EIÕK artiklit 3 puudutavat praktikat kinnipeetavate õigustega. Selles valdkonnas tõstame esile strateegilise arengudokumendi „Kriminaalpoliitika põhialused kuni aastani 2030 eelnõu“.[1] Eelnõus seatakse üheks eesmärgiks kinnipeetavate inimväärikas kohtlemine: „muuta vangla ja kriminaalhooldus taasühiskonnastamise keskseks institutsiooniks, kus kinnipeetavaid koheldakse inimväärikalt ja täiskasvanulikult.“ Senised kriminaalpoliitika arengusuunad olid kindlaks määratud kuni aastani 2018,[2] milles aga kinnipeetavate inimväärikat kohtlemist ei nimetatud. Planeeritavaid täiendusi kriminaalpoliitika vallas saab märkida kui positiivset arengut artikli 3 vaatepunktist.
Aruandeperioodil tegi õiguskantsler kontrollkäigu Viru Vanglasse,[3] kus tuvastas, et vangla rakendas järjest pikki kartserikaristusi ja karistas kartseriga ka alaealisi. Õiguskantsleri hinnangul ei tohiks täiskasvanute ühe kartserikaristuse pikkus olla pikem kui 14 ööpäeva ja alaealistel pikem kui 3 ööpäeva. Veelgi parem oleks, kui alaealistele kartserikaristust ei määrataks. Kartserikaristuste kandmise vahele tuleb jätta mõistlik ajavahemik, kui karistuse aega koguneb üle 14 päeva. Sellisele seisukohale on varem asunud ka Riigikohus, leides otsuses nr 3-15-3133, et kinnipeetaval peab erinevate kartserikaristuste kandmise vahele jääma mõistlik arv päevi avavanglas.[4]
Õiguskantsler osundas ka vajakajäämistele psühhiaatrilist abi osutavates asutustes. Õiguskantsler tõi välja, et patsientide ohjeldamine tuleb vormistada nii, et dokumentides märgitaks iga kord ära ka ohjeldusmeetme rakendamise ning selle jätkamise põhjendus. Ohjeldamise jätkamist peab arst eraldi põhjendama, ei piisa üksnes patsiendi ohjeldamisele eelnenud käitumise kirjelduse kordamisest.[5] Ühtlasi leidis õiguskantsler Pärnu-Jaagupi Hoolduskodu kontrollkäigu järel, et klientide mehaaniline ohjeldamine liikumise ja liigutuste ulatuse piiramise eesmärgil ei ole üldhooldusteenusel lubatud. Personali hõivatuse ja nappusega ei saa õigustada inimese liikumisvabaduse õigusvastast piiramist. Kui inimese terviseseisund vähegi võimaldab, peab ta saama kasutada tualetti või potitooli. Töötajate ülesanne on klienti selles aidata. Mähkmete kasutamine juhul, kui patsient on abistaja toel võimeline kasutama potitooli, riivab inimväärikust.[6]
3. oktoobril 2017. aastal keelati kõikides Eesti vanglates suitsetamine. Suitsetamiskeelu eesmärk on kaitsta vangide ja vanglateenistujate tervist, aidata suitsetajal sõltuvusest vabaneda, säästa riigi ressursse ja tagada vangla julgeolek.[7] Keelu kehtestamine tõi kaasa mitmete kinnipeetavate pahameele – ühes tänaseks Riigikohtusse jõudnud kaasuses on kinnipeetav viidanud ka piinavale kohtlemisele.[8] Vanglateenistus on seisukohal, et Eesti on keeldu rakendades lähtunud sellest, et nii põhiseaduse, EIÕK kui ka EIK seisukohtade järgi on riik kohustatud tagama vangide ja vanglateenistujate kaitse passiivse suitsetamise eest.[9] Absoluutse suitsetamise keelu rakendamise puhul tõstatub siiski küsimus, kas tervisekaitse eesmärkide saavutamine ei ole võimalik meetmete abil, mis riivaksid kinnipeetavate õigust suitsetamisele vähem.
EIK tegi aruandeperioodil kokku kolm Eestit ja EIÕK artikli 3 kohaldamist puudutavat lahendit, millest artikli 3 rikkumise tuvastas ühel korral.
Lahendis Jatsõšõn vs. Eesti[10] hindas EIK, kas kinnipeetavale tagatud tingimused vangla saatebussis vedamiseks olid inimväärikust alandavad. Kinnipeetav viibis saatebussis kokku 20 minutit, sest vangla väravani jõudes loobus kinnipeetav planeeritud sõidust matustele. Kinnipeetavale oli saatebussis tagatud 0,51 m2 vaba ruumi ning metallalusele kinnitatud plastikiste, kuid puudusid turvavöö ja käepidemed. EIK selgitas, et EIÕK artikli 3 rikkumist ei saa hinnata võttes arvesse ainult kinnipeetavale tagatud ruumi pindala, vaid ka muid transportimisel tagatud tingimusi. EIK leidis sarnaselt Eesti kohtutega, et kinnipeetavale tagatud ruum oli võrreldav sellega, mis on nõutav isikute transpordiks, kes ei ole kinnipeetavad. Asjaolu, et saatebussis puudus turvavöö, ei kujuta endast veel EIÕK artikli 3 rikkumist ning ka Eesti siseriikliku õiguse järgi ei ole nõutav, et kõikides sõidukites on turvavööd. Ühtlasi viibis kinnipeetav saatebussis üksnes lühikest aega. EIK ei tuvastanud artikli 3 rikkumist, sest kinnipeetava kohtlemine ei vastanud artikliga 3 nõutavale raskusastmele.
Lahendis Nikitin jt vs. Eesti[11] väitsid kokku 7 kaebajat, et neid hoiti Tallinna Vanglas ebainimlikes ja alandavates tingimustes. Viidatud lahend puudutab veelkord põrandapinna minimaalset suurust ja isikutele artikli 3 rikkumise eest mõistetud mõistlikku hüvitist. EIK rõhutas taaskord, et väärkohtlemine peab saavutama teatud minimaalse tõsiduse, et langeda EIÕK artikli 3 kohaldamisalasse. See miinimumlävend sõltub kaasuse asjaoludest, nt kohtlemise kestus, füüsilised ja vaimsed mõjud, mõnel juhul ka isiku sugu, vanus ja terviseseisund. Miinimumlävendi täidab tavaliselt reaalne kehaline vigastus või tugev füüsiline või vaimne kannatus. Eelnimetatud asjaoludee puudumisel võib artikli 3 kohaldamisalasse kuuluda ka isikut alandav kohtlemine, kui näidatakse üles austuse puudumist või vähenemist isiku inimväärikuse vastu või tekitab selline kohtlemine hirmu, ängistust või alaväärsust, mis võib murda isiku moraalse ja füüsilise vastupidavuse. EIK tuvastas, et kinnipeetavaid peeti Tallinna Vanglas pikka aega väiksemas kui 3 m2põrandapinnaga ruumis. Selline kinnipidamine on põhjustanud kinnipeetavale raskusi, on ületanud kinnipidamisega vältimatult kaasneva kannatuse ning selle tõsidus ületab artikli 3 kohaldamisalasse kuulumise miinimumlävendi. EIK tuvastas artikli 3 rikkumise. EIK järeldust ei mõjutanud asjaolu, et kinnipeetavatele võimaldati üks tund päevas vabas õhus liikumist koos oma kongikaaslastega.
EIK hinnangul olid Eesti kohtute välja mõistetud hüvitised artikli 3 rikkumise eest väikesed (suurusjärgus 100–1100 eurot). Kusjuures, Eesti kohtupraktikas on ebainimliku kohtlemise või inimväärikust alandatavate tingimuste eest mõistetud hüvitised enamasti vahemikus 100 kuni 1000 eurot. Kaebaja Nikitin viibis ebainimlikes tingimustes kokku 2 aastat, kuid Eesti kohtu hinnangul oli kohane hüvitis 250 eurot. EIK suurendas nimetatud hüvitist märkimisväärselt ning mõistis artikli 3 rikkumise eest välja 8000 eurot. Analoogselt mõistis EIK ka teistele kaebajatele välja tunduvalt suuremad hüvitised (suurusjärgus 4575 kuni 9975 eurot). Kohtulahendi valguses võib edaspidi eeldada kohtusse pöördumise kasvu seoses ebainimliku kohtlemise ja inimväärikuse riivete eest mõistetud/mõistetavate hüvitiste suurustega.
Kaasuses A.T. vs. Eesti[12] kaebas kinnipeetav meditsiiniliste uuringute läbiviimisel talle rakendatud meetmete üle. Kaebaja hinnangul oli haiglavisiidil vanglariietuse ning käe- ja jalaraudade kandmine ebainimlik ja alandav, näidates teda avalikkusele kui kinnipeetavat. Kaebaja hinnangul olid tema suhtes rakendatud meetmed ebaproportsionaalsed, sest ta ei olnud kunagi püüdnud põgeneda. EIK leidis, et käeraudade kasutamine ei too tavaliselt kaasa artikli 3 rikkumist, kui käeraudu on kasutatud seoses õiguspärase kinnipidamisega ning see ei too kaasa jõu kasutamist või mõistlikult vajalikust suuremat avalikkusele näitamist. EIK võttis arvesse, et kaebaja ei austanud vanglarežiimi, oli agressiivne ning võimeline ründama teisi ja kahjustama iseennast. Asjaolu, et kaebaja ei olnud varem proovinud põgeneda, ei omanud tähtsust, sest oluline oli temast lähtuv oht teistele ja iseendale. EIK ei tuvastanud mingeid tervisega seotud asjaolusid, mis oleksid välistanud ohjeldusmeetmete kohaldamise. Seega ei tuvastanud EIK artikli 3 rikkumist.
Riigikohtu praktika suund on pöördunud varasemalt populaarselt teemalt – kinnipeetavate „põrandapinna vaidlustelt“ küsimustele kartserikaristuste täitmisest, vanglas suitsetamisest ja kinnipeetava õigusest arstiabile. Suuresti saab seda seostada endise Tallinna Vangla sulgemisega 2018. aastal, kus ebapiisava põrandapinna probleemid tingis vangla ülerahvastatus.
Kohtuasjas nr 3-15-2943[13] hindas Riigikohus, kas kinnipeetavale määratud distsiplinaarkaristusena 518 ja 236 päeva pikkune kartserisse paigutamine on õiguspärane, kui kartserikaristus pööratakse järjestikusele katkematule täitmisele. Kinnipeetava sõnul oli tegemist ebainimlike vangistustingimustega. Riigikohus leidis, et ka vaimselt ja füüsiliselt terve isiku puhul tuleb eeldada tavapärasel kartserirežiimil viibimise ebaproportsionaalsust, kui tema katkematu kartseris viibimise kestus on oluliselt ületanud vangistusseaduses sätestatud kartserikaristuse maksimummäära ehk 45 päeva. Seega, kohtupraktikast tuleneb, et 45 päeva ületav kartserikaristus ei ole kooskõlas EIÕK artikli 3 nõuetega, sest isiku inimväärikus saab kahjustatud.
2017. aastal Eesti vanglates suitsetamise keelamine tõi kaasa kohtusse pöördumise arvu kasvu seoses kinnipeetavate õigusega vanglaterritooriumil suitsetada. Haldusasja 3-18-253 kohaselt oli kinnipeetava hinnangul suitsetamise keeld põhiseaduse vastane, diskrimineeriv ja piinav.[14] Haldusasjas 3-17-2610 viitas kinnipeetav nikotiini puuduse piinavale mõjule.[15] Kummaski lahendis ei jõudnud Riigikohus suitsetamise keelu sisulise aruteluni, sest keskendus kaebuse esitamise formaalsetele eeldustele. Suitsetamise keelu analüüsil leidis Riigikohus lahendis nr 3-18-65,[16] et kohtud ei tohiks määruskaebust tagastada, vaid peaksid siiski kaebaja õiguste kaitseks menetlema sisuliselt nimetatud küsimust. Kuigi Riigikohtu hinnangul ei olnud määruskaebuse tagastamine põhjendatud, jättis Tartu Ringkonnakohus määruskaebuse sisuliselt siiski menetlemata, leides, et kaebetähtaeg oli ületatud.
Tsiviilasjas nr 2-15-18182 analüüsis Riigikohus kinnipeetava õigust meditsiinilisele abile ehk kinnipeetava kohtlemist kooskõlas EIÕK artikliga 3. Andes hinnangut sellele, milline peab olema mõistlik aeg patsiendile operatsiooni tagamiseks, ei ole Riigikohtu sõnul oluline lähtuda mitte niivõrd ajast, mille jooksul ei ole operatsiooni võimaldatud, vaid andmetest, mis võimaldavad võrrelda kõnealuse operatsiooni kättesaadavuse aega operatsioonijärjekorra alusel nii vanglas kui ka vabaduses. Riigikohus leidis, et artikkel 3 ei taga kinnipeetavale paremaid tingimusi kui vabaduses viibivatele isikutele. Riigikohus viitas asjakohasele EIK praktikale, mille järgi artiklit 3 ei saa tõlgendada nii, et see tagab kinnipeetavale õiguse samalaadsele meditsiinilisele teenindusele kui parimates tsiviilhaiglates.[17]
2018. aasta sügisel viidi läbi Justiitsministeeriumi tellitud uuring kinnipeetavate hinnangutest vangla sisekliimale.[18] Uuringust selgub, et kinnipeetavad hindavad inimlikkust ja individuaalsusega arvestamist 1-5 punkti skaalal 2,75 punktiga. Tähelepanuväärne on, et 40% küsitlusele vastanutest arvab, et teda ei kohelda inimlikult ja 53% tunneb, et teda koheldakse vanglas mõnikord alandavalt.
Karistusseadustiku § 324 sätestab, et kinnipidamiskoha ametniku poolt kinnipeetava, arestialuse, vahistatud või kainenema toimetatud isiku inimväärikuse teadvalt alandamise, diskrimineerimise või tema õiguste teadvalt ebaseadusliku piiramise eest ametiseisundit ära kasutades, kui puudub käesoleva seadustiku §-s 2901 sätestatud süüteokoosseis, karistatakse rahalise karistuse või kuni üheaastase vangistusega. Justiitsministeeriumi iga-aastase raporti „Kuritegevus Eestis“ kohaselt registreeriti Eestis 2018. aastal kümme KarS §-le 324 vastavat kuritegu.[19] See arv on viimase 13 aasta kõrgeim.
Vähemalt osalist lahendust ülal mainitud probleemidele võib näha selles, kui suureneb vanglaametnike arv Eesti vanglates.
Juhtumikirjeldus:
Kinnipeetav viibis vanglas 1,5 aastat ülerahvastatud kongis, kus tal oli vähem kui 3 m2 isiklikku pinda. Kongi oli ta lukustatud päevaks ja ööks, ainus võimalus kongist väljuda oli viibida iga päev 1 tund õues 15 m2 territooriumil. EIK tuvastas artikli 3 rikkumise ning selgitas, et sellistes tingimustes kinnipidamise aeg oli juba iseenesest liiga pikk, mistõttu muud asjaolud – nagu kinnipeetava piisav võimalus kongist väljaspool liikuda – ei vaja isegi kaalumist.
Kinnipeetavate kartserikaristuste täitmisele pööramisel arvestada kartseris viibimise järjestikust kestust, vajadusel võimaldada mõistlik arv päevi vangla tavatingimustes viibimiseks, sätestada vastav põhimõte vangla korraldust reguleerivas õigusaktis, mille järgimine vähendaks EIÕK artikli 3 rikkumisi
Psühhiaatrilist abi osutavates asutustes järgida, et mähkmeid ei kasutataks patsientidel, kes on ise võimelised käima tualetis või potitoolil
Psühhiaatrilist abi osutavates asutustes järgida, et ohjeldusmeetmeid ei rakendataks üldhoolduspatsientidele, ning et erihoolduspatsientide ohjeldusmeetmete rakendamine ei piiraks õigusvastaselt nende liikumisvabadust
[1] Justiitsministeerium. Kriminaalpoliitika põhialused aastani 2030.
[2] Kriminaalpoliitika arengusuunad aastani 2018.
[3] Õiguskantsler. Viru Vangla kontrollkäigu kokkuvõte, 07.08.2019.
[4] Riigikohtu halduskolleegiumi 10.10.2017 otsus nr 3-15-3133, p 18.
[5] Õiguskantsler. Aastaülevaade 2018.
[6] Õiguskantsler. Pärnu-Jaagupi Hooldekodu kontrollkäik, 13.08.2019.
[7] Vanglateenistuse aastaraamat 2018, lk 36.
[8] Riigikohtu halduskolleegiumi 28.06.2019 määrus nr 3-18-253, p 2.
[9] Vt viide 8, lk 37.
[10] Euroopa Inimõiguste Kohtu 30.01.2019 otsus Jatsõšõn vs. Eesti, nr 27603/15, p 36-45.
[11] Euroopa Inimõiguste Kohtu 24.06.2019 otsus Nikitin jt vs. Eesti, nr 23226/16 ja 6 teist.
[12] Euroopa Inimõiguste Kohtu 13.11.2018 otsus A.T. vs. Eesti, nr 23183/15. Samas kaasuses palus kaebaja tuvastada ka tema õiguste rikkumise EIÕK artiklite 6 ja 8 alusel, kui ta käis lastehaiglas vaatamas oma vastsündinud tütart. Nimetatud ulatuses rahuldas EIK avaldaja kaebuse.
[13] Riigikohtu halduskolleegiumi 04.06.2018 otsus nr 3-15-2943, p 19.
[14] Riigikohtu halduskolleegiumi 28.06.2019 määrus nr 3-18-253, p 2.
[15] Riigikohtu halduskolleegiumi 07.06.2019 määrus nr 3-17-2610, p 9.
[16] Tartu Ringkonnakohtu 23.10.2018 määrus haldusasjas nr 3-18-65.
[17] Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 22.03.2019 otsus nr 2-15-18182, p 13.
[18] Justiitsministeerium. 2018. Vanglate sisekliima uuring: Kinnipeetavate küsitlusuuring Tallinna, Tartu ja Viru vanglates, lk 44.
[19] Justiitsministeerium. 2018. Kuritegevus Eestis 2018, lk 72.
2019 LGBT aruanne (pdf)
Ealine diskrimineerimine-uuringu tulemused (pdf)
Eesti Inimõiguste Keskuse ja Balti Uuringute Instituudi koostöös valminud uuringu "Inimõigused ja inimõiguste alusväärtused Eesti koolis ja hariduspoliitikas" lõppraport.
io_lopparuanne (pdf)
Rootsi mitmekesisuse kokkuleppe juhi Gabriella Wiiala ingliskeelsed slaidid annavad 9 sammust koosnevad juhised, kuidas suurendada mitmekesisust ja see enda kasuks tööle panna.
DCS Tallinn 9 tips (pdf)
Sõbralikus töökohas austatakse kõigi õigusi ning tööandja oskab oma mitmekesist kollektiivi juhtida selliselt, et kedagi ei diskrimineerita. Käesolev juhend on tööandjale abiks, et luua sõbralik töökeskkond, kus töötajate õigused on kaitstud ning au sees on võrdne kohtlemine.
Sobralik-tooandja (pdf)
Juhend annab ülevaate, miks on töö- ja pereelu ühitamine tööandja jaoks oluline teema ning ühtlasi leiab praktilisi näpunäiteid ja soovitusi.
TPT-head-praktikad_linkidega_final (pdf)
Kes me oleme? Mis me teinud oleme? Mis me teeme? Kuidas meid aidata?
Ajatelg (pdf)
Eesti Inimõiguste Keskus on välja töötanud mitmekesisuse märgise “austame erinevusi”, mis koos mitmekesisuse kokkuleppe ja iga-aastase mitmekesisuse päevaga pakuvad võimalusi oma organisatsiooni või ettevõtet edendada.
voldik (pdf)

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 324


Välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku sobivustesti koostamise, korraldamise ja hindamise kord ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise kord – Riigi Teataja
Välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku sobivustesti koostamise, korraldamise ja hindamise kord ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise kord
19. 07. 2002/101 (RTL 2002, 85, 1337) 05. 08. 2002
Määrus kehtestatakse «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» (RT I 2001, 50, 284) § 30 lõike 3 alusel.
(1) Määrus kehtestab sobivustesti koostamise, korraldamise ja hindamise korra ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise korra välisriigis omandatud arsti, hambaarsti, õe või ämmaemanda kvalifikatsiooni Eestis omandatud kvalifikatsioonile vastavuse hindamiseks.
(2) Määrust kohaldatakse välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku tervishoiutöötajate riiklikku registrisse kandmise taotluse menetlemisel Tervishoiuametis ning sobivustesti korraldamisel Tartu Ülikoolis, Tallinna Meditsiinikoolis ja Tartu Meditsiinikoolis.
[RTL 2002, 85, 1337 – jõust. 05. 08. 2002]
2) välisriik – riik, mis ei kuulu Euroopa Liitu;
3) tervishoiutöötaja sobivustest – tehakse välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku (edaspidi taotleja) kutse- ja erialaste teadmiste kontrollimiseks, eesmärgiga hinnata taotleja erialaste oskuste ja kvalifikatsiooni vastavust Eestis nõutavale kvalifikatsioonile;
4) tervishoiutöötaja kohanemisaeg – taotleja kuni kuuekuuline töötamine tervishoiuteenuse osutaja (perearstina tegutsemise õigust või tegevusluba omava isiku) juhendamisel ja vastutusel, mille eesmärk on taotleja erialaste oskuste ja kvalifikatsiooni vastavuse hindamine Eestis nõutavale kvalifikatsioonile.
§ 3. Sobivustesti või kohanemisaja rakendamine arstile, eriarstile ja hambaarstile
Tervishoiuamet teeb välisriigis kvalifikatsiooni omandanud taotlejale, kellel puudub enne käesoleva määruse jõustumist töökogemus Eestis, ettekirjutuse kas sobivustesti tegemiseks või kuni kuue kuu pikkuse kohanemisaja läbimiseks taotleja enda valikul järgmistel juhtudel:
1) taotleja on välisriigis omandanud kvalifikatsiooni õppekava (edaspidi taotleja õppekava) alusel, mis erineb Eestis arsti, eriarsti või hambaarsti kvalifikatsiooni aluseks olevast õppekavast;
§ 4. Sobivustesti või kohanemisaja rakendamine õele ja ämmaemandale
1) taotleja õppekava erineb Eestis õe või ämmaemanda kvalifikatsiooni aluseks olevast õppekavast;
2) taotleja õppekava ei vasta Eestis kehtivale õe või ämmaemanda kutsestandardile;
3) taotlejal puudub töökogemus, mida nõutakse Eestis üldõe või ämmaemandana töötamiseks.
SOBIVUSTESTI KOOSTAMINE, KORRALDAMINE JA HINDAMISE KORD
Arsti, eriarsti ja hambaarsti sobivustest
(1) Sobivustesti korraldamiseks moodustab Tartu Ülikooli arstiteaduskonna dekaan (edaspidi dekaan) õigusaktidega sätestatud korras 5-liikmelise eksamikomisjoni, millesse kuulub üks arsti ja üks hambaarsti erialaühenduse esindaja, kaks Tartu Ülikooli arstiteaduskonna esindajat ja üks Tervishoiuameti esindaja. Eksamikomisjoni esimehe nimetab dekaan komisjoni liikmete hulgast.
(4) Sobivustesti toimumise aja kinnitab eksamikomisjon kooskõlastatult Tervishoiuametiga.
(5) Sobivustesti tasu suuruse või sellest vabastamise korra kehtestab dekaan kooskõlastatult Tervishoiuametiga.
(6) Taotleja, kes on kvalifikatsiooni vastavuse hindamiseks valinud sobivustesti tegemise, esitab dekaanile Tervishoiuameti ettekirjutuse, milles on esitatud sobivustestis nõutavad õppeained, ja avalduse, milles on märgitud:
(2) Sobivustesti tulemusi hindab eksamikomisjon haridusministri 11. veebruari 1999. a määrusega nr 10 «Kõrgharidust andvate õppeasutuste ühtse hindamissüsteemi kehtestamine» (RTL 1999, 46, 598; 109, 1395 ) kehtestatud korras.
Taotlejal on õigus esitada vaie oma sobivustesti tulemuse vaidlustamiseks Tervishoiuametile «Haldusmenetluse seadusega» (RT I 2001, 58, 354) kehtestatud tingimustel ja korras.
Õe ja ämmaemanda sobivustest
(1) Õe ja ämmaemanda sobivustesti koostab Tallinna Meditsiinikool ja Tartu Meditsiinikool (edaspidi meditsiinikool).
(1) Sobivustesti korraldamiseks moodustab meditsiinikooli direktor õigusaktidega sätestatud korras 5-liikmelise eksamikomisjoni, millesse kuulub üks Õdede Ühingu ja üks Ämmaemandate Ühingu esindaja, kaks meditsiinikooli esindajat ja üks Tervishoiuameti esindaja. Eksamikomisjoni esimehe nimetab meditsiinikooli direktor komisjoni liikmete hulgast.
(4) Sobivustesti toimumise ajad kinnitab eksamikomisjon kooskõlastatult Tervishoiuametiga.
(5) Sobivustesti tasu suuruse või sellest vabastamise korra kehtestab meditsiinikooli direktor kooskõlastatult Tervishoiuametiga.
(6) Taotleja, kes on kvalifikatsiooni vastavuse hindamiseks valinud sobivustesti tegemise, esitab meditsiinikooli direktorile Tervishoiuameti ettekirjutuse, milles on esitatud sobivustestis nõutavad õppeained ja avalduse, milles on märgitud:
(8) Taotleja avalduse alusel vormistab meditsiinikooli direktor korralduse, milles kajastub taotleja sobivustestile registreerimine ja sobivustesti toimumise aeg. Korralduse koopia ja sobivustesti programm edastatakse taotlejale posti teel.
(9) Taotleja kinnitab sobivustestil osalemist registreerumisega vähemalt kaks nädalat enne sobivustesti toimumist meditsiinikoolis.
Sobivustesti sooritamist tõendava dokumendi sisu ja vormi kehtestab meditsiinikool.
Taotlejal on õigus esitada vaie oma sobivustesti tulemuse vaidlustamiseks Tervishoiuametile «Haldusmenetluse seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
KOHANEMISAJA LÄBIMISE NÕUDED JA HINDAMISE KORD
§ 15. Kohanemisaja läbimise nõuded
(1) Kohanemisaeg läbitakse tervishoiuteenuste osutaja juures, kellel on Tervishoiuameti väljastatud tegevusluba taotleja erialale või kutsele vastava tervishoiuteenuse osutamiseks või kellel on maavanema korraldusega antud perearstina tegutsemise õigus.
(2) Taotleja, kes on kvalifikatsiooni hindamiseks valinud kohanemisaja läbimise, peab esitama Tervishoiuametile tervishoiuteenuse osutaja või perearsti (edaspidi tervishoiuteenuse osutaja) sellekohase nõusoleku ja taotluse kohanemisaja läbimiseks, milles on märgitud:
3) kohanemisaja läbimise aeg ja koht;
4) tervishoiuteenuse osutaja kontaktandmed;
5) kuupäev.
(3) Tervishoiuamet teeb pärast nõusoleku läbivaatamist käskkirja taotleja kohanemisajale suunamise kohta.
(4) Tervishoiuameti käskkirjas esitatakse nõuded kohanemisaja läbimisele.
(5) Nõusoleku andnud tervishoiuteenuse osutaja määrab taotlejale pädeva juhendaja.
§ 16. Kohanemisaja tulemuste hindamise kord
(1) Kohanemisaja jooksul hinnatakse taotleja kvalifikatsiooni vastavust Eestis nõutavale tervishoiutöötaja kvalifikatsioonile ja juhendatakse taotlejat kvalifikatsiooni vastavuse saavutamiseks.
(2) Kohanemisaja tulemustele antakse kirjalik hinnang.
(3) Tervishoiuteenuse osutaja hinnangu koostab taotlejale määratud juhendaja ja vormistab tervishoiuteenuse osutaja. Hinnangus peavad olema kajastatud järgmised andmed:
4) kohanemisaja jooksul omandatud teadmised, oskused ja praktiline töökogemus ning nende vastavus Tervishoiuameti nõuetele;
5) kohanemisaja läbinud taotlejat juhendanud tervishoiutöötaja nimi ja ametinimetus;
6) väljastamise aeg ja koht;
7) tervishoiuteenuse osutaja seadusliku esindaja nimi ja allkiri.
§ 17. Kohanemisaja vaide lahendamine
Taotlejal on õigus esitada vaie oma kohanemisaja tulemuse vaidlustamiseks Tervishoiuametile «Haldusmenetluse seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
Välisriigis kvalifikatsiooni omandanud taotlejale, kes on enne käesoleva määruse jõustumist töötanud Eestis, kohaldatakse teooria- ja praktikaeksamit, mis võrdsustatakse sobivustesti sooritamise või kohanemisaja läbimisega, järgmistel juhtudel:
1) arsti, hambaarsti, õe või ämmaemanda kvalifikatsiooniga isik ei ole taotlenud enda registreerimist Tervishoiuametis 1. jaanuariks 2005. a;
2) isiku registreerimisest tervishoiutöötajana keeldutakse põhjusel, et ta ei ole viie aasta jooksul töötanud kvalifikatsiooni tõendavas dokumendis esitatud erialal;
3) isiku kvalifikatsiooni tõendav dokument ei sisaldu «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 29 lõike 2 alusel kehtestatud välisriigis omandatud kvalifikatsiooni Eestis nõutava kvalifikatsiooniga võrdlemise korras.


text:
autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate õiguste rikkumise subjekt
grupi liikme konkretiseerimata tahtlus kuriteo toimepanemisel
huligaanne motiiv
kehavigastuse tekitamisel
kriminaalvastutuse iga
subjektiivne külg surma põhjustamisel ettevaatamatuse tõttu
subjektiivse külje tuvastamine objektiivse külje kaudu
süüdimatus vaimutegevuse ajutise rikke tõttu
süüdimatuse meditsiiniliste tunnuste vääramatus tavalise joobe seisundi puhul
3-1-1-15-99 Riigikohus 09.03.1999
KrK § 136 sätestatud kuriteo subjektiks sai olla mitte ainult füüsilisest isikust ettevõtja, vaid ka isik, kes tegutses ettevõtlusega tegelenud aktsiaseltsi, kaasa arvatud nn ühemeheaktsiaseltsi, nimel. Ametiülesannete täitmine äriühingus ei välista isiku vastutust autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate õiguste rikkumiste eest tingimusel, et tema käitumises on kuriteokoosseis.
21. jaanuari 1999. a seadus, millega tunnistati kehtetuks KrK § 136 ning koodeksit täiendati uue, 15. ptk-ga, ei kõrvalda vastutust tegude eest, mis varem olid hõlmatud KrK § 136. Need teod on käesoleval ajal sõltuvalt asjaoludest kvalifitseeritavad KrK § 278 või § 280 lg 1 järgi.
3-1-1-119-97 Riigikohus 25.11.1997
autoriõigusega kaitstava teose ebaseaduslik kasutamine ettevõtluse eesmärgil
Autoriõigusega kaitstava teose ebaseadusliku kasutamisena ettevõtluse eesmärgil (KrK § 136 lg 2) tuleb mõista äritsemist, s.t süstemaatilist tegevust, mis on süüdlasele pea- või kõrvaltegevus ja millest ta saab tulu. Ettevõtlusega tegeleb ettevõtja, kelleks saab olla füüsiline isik või seaduses sätestatud äriühing, sealhulgas aktsiaselts. Isik, kes aktsiaseltsi juhatuse poolt korrektse televisiooniprogrammi edastamise otsuse tegemisel ei kuulunud aktsiaseltsi juhatusse, kuid hiljem sellesama aktsiaseltsi peadirektorina täitis aktsiaseltsi juhatuse korraldusi, ei tegutsenud enda nimel. Sel juhul ei saa tähendatud isik olla KrK § 136 lg-s 2 sätestatud kuriteo subjekt, kuna ettevõtlusega tegelejaks tuleb lugeda aktsiaseltsi.
3-1-3-31-97 Riigikohus 04.11.1997
Kannatanu löömine küünarnukiga rindu ja rusikaga üks kord näkku, mis kehavigastust ei tekitanud, kuid põhjustas kannatanu kukkumise kuklaga vastu asfalti ja tema surma, ei moodusta KrK §-s 107 lg 2 p-s 1 ettenähtud kuritegu, kui ülirasket kehavigastust ei tekitatud tahtlikult. Tahtluse puudumisel ka kannatanu surma suhtes võib kuritegu olla kvalifitseeritav KrK § 105 järgi. Lüües alkoholijoobes isikut niisuguse jõuga, mis põhjustab tema kukkumise asfaldile, võis süüdlane ette näha ja pidi ette nägema kannatanu surma saabumise võimalust, s.t ta tegutses hooletuse tõttu.
Kannatanu löömine küünarnukiga rindu ja rusikaga üks kord näkku, mis kehavigastust ei tekitanud, kuid põhjustas kannatanu kukkumise kuklaga vastu asfalti ja tema surma, ei moodusta KrK §-s 107 lg 2 p-s 1 ettenähtud kuritegu, kui ülirasket kehavigastust ei tekitatud tahtlikult. Tahtluse puudumisel ka kannatanu surma suhtes võib kuritegu olla kvalifitseeritav KrK § 105 järgi. Lüües alkoholijoobes isikut niisuguse jõuga, mis põhjustab tema kukkumise asfaldile, võis süüdlane ette näha ja pidi ette nägema kannatanu surma saabumise võimalust, s.t tegutses hooletuse tõttu.
3-1-3-19-97 Riigikohus 20.05.1997
Vaimutegevuse ajutist riket saab esile kutsuda ka psühhoos.
Isik, kes teo toimepanemisel ei olnud võimeline endale oma teost aru andma või seda juhtima KrK § 11 lg-s 1 nimetatud meditsiiniliste tunnuste tõttu, ei kuulu kriminaalvastutusele ka sel juhul, kui ta oli tavalise joobe seisundis.
3-1-1-44-97 Riigikohus 22.04.1997
Apellatsioonikohtul on õigus parandada esimese astme kohtu viga, kes karistuse mõistmisel jättis kohaldamata KrK § 40 lg 3 sätted.
Kannatanu löömine rusikaga niisuguse jõuga, mis põhjustab tema kukkumise, võib tõendada süüdlase poolt mistahes kehavigastuse tekitamise möönmist.
3-1-3-8-97 Riigikohus 11.02.1997
KrK § 140 lg 1 järgi võib kriminaalvastutusele kuuluda isik, kes enne kuriteo toimepanemist on saanud viisteist aastat vanaks.
3-1-1-124-96 Riigikohus 26.11.1996
Kasutuses olnud arvuti- ja kontoritehnikavahendite süstemaatiline müüa pakkumine väikepartiidena 15-16-aastase nooruki poolt turuhinnast tunduvalt odavamalt, seejuures esemed valmistanud firma dokumente lisamata ja niisuguses komplektsuses, mis välistab esemete pärinemise samalt omanikult, on piisav alus järelduseks, et müüa pakutakse kuritegelikul teel saadud vara.

matches:
Riigikohus
§ 136
§ 136
§ 136
§ 278
§ 280
Riigikohus
§ 136
§ 136
Riigikohus
§ 105
§ 105
Riigikohus
§ 11
Riigikohus
§ 40
Riigikohus
§ 140
Riigikohus


3-2-1-18-14 Riigikohus 09.04.2014
AÕS § 56 1 lg 2
TsMS § 389 lg 1
TsÜS § 88 lg 1 1
Sissenõudjad saavad täitemenetluses kontrollida hüpoteegipidaja nõuete olemasolu (ja neid vaidlustada) saadud tulemi jaotamisel, esitades TMS § 109 (koostoimes TMS §-ga 137) järgse hagi jaotuskava vaidlustamiseks.
Käsutuskeeld (ega keelumärge) ei anna õigustatud isikule eelisõigust täitemenetluses rahalise nõude realiseerimiseks, mida võimaldab talle kohtulik hüpoteek.
Käsutuskeelu (keelumärke) omajal ei ole õiguslikku huvi tuvastada tehingute tühisust heade kommete vastasuse tõttu TsÜS § 86 lg 1 alusel. Vara teadlikku kõrvaletoimetamist võlausaldajate kahjustamise eesmärgil ei saa pidada kooskõlas olevaks heade kommetega, kuid sellistest tehingutest tulenevate negatiivsete tagajärgede kõrvaldamiseks on sätestatud TMS-s ja PankrS-s tehingute tagasivõitmise korras kehtetuks tunnistamise instituut, mis välistab sarnaste põhjendustega TsÜS § 86 kohaldamise (vt Riigikohtu 23. septembri 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-80-05, p-d 23, 26, 27).
Arest kui kohtumäärus on TsMS § 466 lg-st 3 ja § 467 lg-st 5 tulenevalt viivitamata täidetav alates määruse kohustatud isikule kättetoimetamisest, st ajast, kui see isik saab teada arestimisest ja seega ka eseme käsutuskeelust (vt Riigikohtu 11. detsembri 2013. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-133-13, p 36). Selle ajaga saab TsÜS § 88 lg 11 ja AÕS § 561 lg 2 järgi võrdsustada käsutuskeelu kohta keelumärke kinnistusraamatusse kandmise aja, kui see toimus enne käsutuskeelust teadasaamist.
Hüpoteegi seadmise lepingu tühisuse tuvastamiseks tuleb tõendada, et hüpoteegi seadmise leping rikub käsutuskeeldu ja on seetõttu TsÜS § 88 lg 1 esimese lause järgi põhimõtteliselt tühine ja et hüpoteegi omandaja oli TsÜS § 88 lg 11 ning AÕS § 561 lg-te 2 ja 3 järgi hüpoteegi sissekandmise kinnistamisavalduse esitamise ajal käsutuskeelust teadlik või pidi sellest teadlik olema.
Isegi kui hüpoteegiga ei tagata tegelikke nõudeid, ei muuda see hüpoteegi seadmise lepingut ega hüpoteegi loovutamise lepingut kui abstraktseid käsutustehinguid näilisteks (vt Riigikohtu 23. septembri 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-80-05, p-d 25, 27).
TsMS § 445 lg 1 esimene lause ei välista tõlgendust, mille järgi saab otsuse täitmise mõne hagi tagamise abinõuga tagada või tagamisabinõu asendada ka pärast otsuse jõustumist, kui selleks on olemas poole õigustatud huvi.
Arest kui kohtumäärus on TsMS § 466 lg-st 3 ja § 467 lg-st 5 tulenevalt viivitamata täidetav alates määruse kohustatud isikule kättetoimetamisest, st ajast, kui see isik saab teada arestimisest ja seega ka eseme käsutuskeelust (vt Riigikohtu 11. detsembri 2013. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-133-13, p 36).
Hagi esitamisel koos hagi tagamise taotlusega ei ole õige toimetada hagimaterjale kostjale kätte enne, kui hagi tagamise taotlus on lahendatud.
Kehtiv asjaõigus tekib kinnisasja asjaõigusega koormamisel AÕS § 641 järgi üksnes juhul, kui täidetud on kõik järgmised eeldused: • asjaõiguse seadmiseks on sõlmitud kehtiv asjaõigusleping (käsutustehing); • kinnisasja koormanud (käsutustehingu teinud) isik oli ka käsutama õigustatud, st ta oli kinnisasja omanik või tulenes käsutamise õigus omaniku nõusolekust või seadusest; • õiguse kohta on tehtud kehtiv kanne kinnistusraamatusse. Erandlikult on käsutusõiguse puudumise korral võimalik õigust AÕS § 561 alusel heauskselt omandada (vt ka Riigikohtu 13. novembri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-127-13, p 20).
Enne käsutuskeelu sissekandmist kinnistusraamatusse kantud hüpoteek võib rikkuda keelumärkega õigustatud isiku õigusi, kui hüpoteegi omandaja oli käsutuskeelust teadlik või pidi sellest teadlik olema.
Käsutuskeeld (ega keelumärge) ei anna õigustatud isikule eelisõigust täitemenetluses ega pankrotimenetluses rahalise nõude realiseerimiseks, mida võimaldab talle kohtulik hüpoteek.
Kui hageja taotleb rahalise nõude tagamiseks üksnes kinnistusraamatusse keelumärke kandmist, on kohtul siiski õigus nõude tagamiseks seada kostja kinnisasjale kohtulik hüpoteek keelumärke asemel (Riigikohtu 3. märtsi 2010. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-10-10, p 12).
Kehtiv asjaõigus tekib kinnisasja asjaõigusega koormamisel AÕS § 641 järgi üksnes juhul, kui täidetud on kõik järgmised eeldused: • asjaõiguse seadmiseks on sõlmitud kehtiv asjaõigusleping (käsutustehing); • kinnisasja koormanud (käsutustehingu teinud) isik oli ka käsutama õigustatud, st ta oli kinnisasja omanik või tulenes käsutamise õigus omaniku nõusolekust või seadusest; • õiguse kohta on tehtud kehtiv kanne kinnistusraamatusse. Erandlikult on käsutusõiguse puudumise korral võimalik õigust AÕS § 561 alusel heauskselt omandada (vt ka Riigikohtu 13. novembri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-127-13, p 20). Enne käsutuskeelu sissekandmist kinnistusraamatusse kantud hüpoteek võib rikkuda keelumärkega õigustatud isiku õigusi, kui hüpoteegi omandaja oli käsutuskeelust teadlik või pidi sellest teadlik olema.
Käsutuskeeld (ega keelumärge) ei anna õigustatud isikule eelisõigust pankrotimenetluses rahalise nõude realiseerimiseks, mida võimaldab talle kohtulik hüpoteek.


Katastriüksuste koha-aadresside muutmine - Uudised ja teated - Anija Vallavalitsus
Katastriüksuste koha-aadresside muutmine
Võttes aluseks kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 2 ja § 30 lg 1 p 4, ruumiandmete seaduse § 48 lg 6, § 54 lg 1 ja lg 2, § 55 lg 1 ja lg 2, § 56 lg 1 ja § 57 lg 2, kohanimeseaduse § 5 lg 1 p 3 ja § 6 lg 1, lg 4, lg 8 ja lg 11, Vabariigi Valitsuse 8. oktoobri 2015 määruse nr 103 „Aadressiandmete süsteem" § 13 lg 2 p 1 ja lg 6, § 15 lg 1 ja § 17 lg 1, Anija Vallavolikogu 14. septembri 2006. määruse nr 34 „Kohanimeseadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimuste lahendamise delegeerimine" algatab Anija Vallavalitsus Vikipalu külas Sireli teega piirnevate katastriüksuste, millele aadressid on vastuolus aadressiandmete süsteemi nõuetega, koha-aadressi muutmise. Liikluspinna järgi määratavates lähiaadressides kasutatavad aadressinumbrid määratakse nii, et ühel pool liikluspinda kõrvuti asetsevatel maaüksustel või järjestikku paiknevatel hoonetel on paaritud numbrid ja teisel pool liikluspinda asetsevatel maaüksustel või järjestikku paiknevatel hoonetel on paarisnumbrid.
Kuna Sireli tee alguses paiknevatele Sireli tee 1, Sireli tee 2, Sireli tee 3, Sireli tee 4, Sireli tee 5, Sireli tee 6, Sireli tee 7, Sireli tee 8 ja Sireli tee 9 katastriüksustele määratud aadress vastab aadressiandmete süsteemi nõuetele ja need on nummerdatud kooskõlas kehtivate nõuetega, saab olemasolevat numeratsiooni järgides määrata aadressid ka ülejäänud üheteistkümnele Sireli teega piirnevale hoonestatud katastriüksusele.
Anija Vallavalitsus avaldas eelteate katastriüksuste aadressi muutmise kohta, avalikustas eelteate 31.01.2018 – 16.02.2018 Anija valla kodulehel ning saatis korralduse eelnõu kõikidele kelle katastriüksuse koha-aadressi muudetakse. Muudetava aadressiobjekti omanikul on õigus 15 päeva jooksul teate saamisest arvates esitada Anija Vallavalitsusele omapoolne kirjalik arvamus. Arvamuse tähtajaks esitamata jätmise korral loetakse, et aadressiobjekti omanik on aadressi muutmisega nõus.
Kinnistu nr
Senine aadress
14003:004:0140
Vikipalu küla, Sireli tee 15
Vikipalu küla, Sireli tee 10
14003:004:0010
Vikipalu küla, Sireli tee 11
14003:004:0001
Vikipalu küla, Sireli tee 17
Vikipalu küla, Sireli tee 12
14003:004:0020
Vikipalu küla, Sireli tee 13
14003:004:0170
Vikipalu küla, Sireli tee 19
Vikipalu küla, Sireli tee 14
14003:004:0110
14003:004:0180
Vikipalu küla, Sireli tee 20
Vikipalu küla, Sireli tee 16
14003:004:0120
14003:004:0130
14003:004:0150
Vikipalu küla, Sireli tee 21
8823502
14003:004:0160
Vikipalu küla, Sireli tee 18
Vikipalu küla, Sireli tee 23
Koha-aadressi muutmise korralduse eelnõu saadetakse arvamuse avaldamiseks puudutatud isikutele.


Koondumise lõpetamise otsus - Rautakirja Oyj/AS Lehepunkt loa andmine
02.05.2002.a. esitas Rautakirja Oyj esindaja Konkurentsiametile koondumise teate, mille kohaselt Rautakirja Oyj omandab aktsiate ostu-müügilepingu alusel AS-ilt Ekspress Grupp 50 % AS Lehepunkt aktsiatest. Nimetatud tehingu tulemusena omandab Rautakirja Oyj 100 % AS Lehepunkt aktsiatest ning saavutab valitseva mõju AS Lehepunkt üle konkurentsiseaduse (edaspidi KonkS) § 2 lg 4 tähenduses. Seega on tegemist koondumisega KonkS § 19 lg 1 p 2 sätestatud viisil.
Konkurentsiamet avaldas 16.05.2002.a. Rautakirja Oyj ja AS Lehepunkt koondumise teate saamise kohta teate väljaandes “Ametlikud teadaanded”. Kolmandad isikud nimetatud koondumise kohta arvamusi ja vastuväiteid ei esitanud.
Vastavalt KonkS § 20 punktidele 2 ja 4 on koondumise osaline füüsiline isik või ettevõtja, kes omandab valitseva mõju teise ettevõtja või tema osa üle, ja ettevõtja või tema osa, kelle üle omandatakse valitsev mõju. Seega on käesoleva koondumise osalised Rautakirja Oyj ja AS Lehepunkt.
Rautakirja Oyj on Soome Vabariigis registreeritud Sanoma WSOY kontserni kuuluv ettevõtja, kelle tegevusalad on ajakirjandusväljaannete ja raamatukaupade müük, toitlustuskohtade ja kinokeskuste haldamine ning e-teenuste pakkumine. Sanoma WSOY kontserni kuuluvad teised ettevõtjad tegelevad ajakirjandusväljaannete ja raamatukaupade kirjastamise ja müügiga ning e-teenuste pakkumisega.
Rautakirja Oyj äritegevus Eestis toimub läbi järgmiste tütarettevõtjate:
1) Lehti-Maja Eesti AS, kelle põhitegevusala on R-kioski kaubamärgi all toimuva kioski-kaubanduse kaudu ajakirjandusväljaannete ja tarbekaupade jaemüük;
2) Astro Raamatud AS, kelle põhitegevusala on Apollo kaubamärgi all toimuv raamatute hulgi- ning jaemüük;
3) AS MPDE, kelle põhitegevusala on kinofilmide levitamine. AS MPDE haldab Tallinnas kahte kinokeskust (Coca-Cola Plaza ja Kosmos) ning Tartus ühte kino (Ekraan).
4) AS Megapanus, kelle põhitegevusala on ennustustotalisaatori korraldamine.
Rautakirja Oyj-ga samasse kontserni kuuluv AS Infesto annab Eestis välja ajalehti “Kuldne Börs”, “Autobörs”, “Kinnisvarabörs” ja “Torgovõi mir”.
AS Lehepunkt on Eesti Vabariigis registreeritud ettevõtja, kelle põhitegevusala on trükiste, sh ajakirjandusväljaannete, hulgimüük.
2001.a. majandusaastal oli Rautakirja Oyj ülemaailmne käive 27,1 miljardit krooni ning AS Lehepunkt ülemaailmne käive 193,9 miljonit krooni. AS Lehepunkt kui ettevõtja, kelle üle omandatakse valitsev mõju, äritegevus toimub Eestis. Seega kuulub Rautakirja Oyj ja AS Lehepunkt koondumine KonkS § 21 lg 1 kohaselt kontrollimisele.
Käesoleva koondumise puhul tegutseb üks koondumise osaline (AS Lehepunkt) ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul ja teine koondumise osaline läbi oma tütarettevõtja Lehti-Maja Eesti AS ajakirjandusväljaannete jaemüügi ja kioskikaubanduse kaubaturul. Kuna käesoleva koondumise puhul on mõjutatud kaubaturgudeks ajakirjandusväljaannete hulgimüügi ja ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturud, piiritletakse kaubaturgudena nimetatud kaubaturud.
Koondumise teate kohaselt ei erine ajakirjandusväljaannete hulgimüügi ja jaemüügi kaubaturgude puhul konkurentsitingimused erinevates Eesti piirkondades ning ajakirjandusväljaannete hulgi- ja jaemüük toimub ühtlaselt kogu Eesti ulatuses. Arvestades Eesti territooriumi väiksust ja arenenud transpordivõimalusi on käesoleva koondumise puhul ajakirjandusväljaannete käibimise alaks kogu Eesti territoorium.
Ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul tegutsevad hulgimüüjad ostavad ajakirjandusväljaandeid ja müüvad neid edasi jaemüüjatele. Ühtlasi võivad hulgimüüjad osutada jaemüüjatele järgmiseid lisateenuseid: ajakirjanduse pakkimine, komplekteerimine ja sorteerimine ning transporditeenus.
Koondumise teate kohaselt oli Eesti ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturu kogumaht 2001.a. ligikaudu 211,1 miljonit krooni. AS Lehepunkt turuosa Eesti ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul oli 2001.a. ligikaudu 88 %. AS Lehepunkt tegevusele osutavad konkurentsi mõned maakondlikud ajakirjandusväljaannete hulgimüüjad. Samuti on kirjastajatel võimalus müüa ajakirjandusväljaandeid otse jaemüüjatele.
Olulisemad tarnijad AS-le Lehepunkt on AS […], […] AS, […] AS, […] AS ja […] kontserni kuuluv AS […].
AS Lehepunkt olulisemad kliendid on […] AS, […] AS, […] AS, […] AS ja […] kontserni kuuluv […] AS.
Ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul tegutsevad jaemüüjad müüvad ajakirjandusväljaandeid lõpptarbijatele läbi enda kasutuses olevate müügipunktide. Sellel kaubaturul tegutsemisel on määravaks eelduseks arenenud kioskikaubanduse olemasolu. Ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul tegutsevad valitseva mõju omandaja Rautakirja Oyj tütarettevõtjad Lehti-Maja Eesti AS ja Astro Raamatud AS.
Astro Raamatud AS tegeleb raamatute ja muude trükiste müügiga Apollo kaubamärgi all tegutsevate raamatukaupluste ning interneti lehekülje www.apollo.ee kaudu.
Lehti-Maja Eesti AS tegutseb ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul R-kioski kaubamärgi all. Lehti-Maja Eesti AS omas 2000.a. lõpus Eestis 203 R-kioski.
Lehti-Maja Eesti AS olulisemad konkurendid ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul on […] AS, […] AS, […] AS, […] AS ja […] AS.
Lehti-Maja Eesti AS […] tarnijaks on AS Lehepunkt ning klientideks on ajakirjandusväljaannete ostjad R-kioskitest.
Ajakirjandusväljaannete kirjastamise kaubaturul tegutseb Rautakirja Oyj-ga samasse kontserni kuuluv AS Infesto. AS Infesto annab välja nn. klassifitseeritud kuulutusi avaldavaid ajalehti (kuulutustelehed), mis sisaldavad peamiselt kaupade ja teenuste ostmise, müümise ja vahendamisega seotud informatsiooni. AS Infesto poolt kirjastatavad väljaanded on “Kuldne Börs”, “Autobörs”, “Kinnisvarabörs” ja “Torgovõi mir”. Klassifitseeritud ja muud kuulutused ning reklaam ilmuvad enamustes ajakirjandusväljaannetes ning kuulutuste vahendajateks on ka internetikeskkonnad ja muud meediakanalid.
Kuna käesoleva koondumise puhul ei esine KonkS § 22 lg 2 sätestatud asjaolusid ka juhul, kui piiritleda kaubaturud kitsamalt, käsitatakse ajakirjandusväljaannete kirjastamise kaubaturgu ühtse kaubaturuna.
KonkS § 22 lg 2 kohaselt Konkurentsiameti peadirektor või tema asetäitja keelab koondumise, kui see võib tekitada või tugevdada turguvalitsevat seisundit, mis oluliselt kahjustab konkurentsi kaubaturul.
KonkS § 13 kohaselt on turguvalitsev ettevõtja konkurentsiseaduse tähenduses ettevõtja, kellele kuulub kaubaturul vähemalt 40 protsenti käibest või kelle positsioon võimaldab tal sellel kaubaturul tegutseda arvestataval määral sõltumatult konkurentidest, varustajatest ja ostjatest või ka eri- või ainuõigust või olulist vahendit omav ettevõtja.
Koondumise teate kohaselt on AS Lehepunkt turuosa ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul ligikaudu 88 %. Seega omab AS Lehepunkt nimetatud kaubaturul turguvalitsevat seisundit.
Valitseva mõju omandaja Rautakirja Oyj ega ükski Sanoma WSOY kontserni kuuluv ettevõtja ei tegutse käesoleval ajal ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul.
Koondumise tulemusena muutub AS Lehepunkt üle valitseva mõju omaja, samas ei tugevne AS Lehepunkt turguvalitsev seisund ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul ning ei muutu nimetatud kaubaturu struktuur.
Koondumise teate kohaselt oli 2001.a. Lehti-Maja Eesti AS turuosa ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul hinnanguliselt 26,15 %, Astro Raamatud AS turuosa ligikaudu 0,23 % ning Rautakirja Oyj tütarettevõtjatel kokku 26,38 %.
Ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturu struktuur näitab, et ajakirjandusväljaannete turustuskanaliteks on muuhulgas toidukauplused, hüpermarketid ja muud kaubanduskeskused, bensiinijaamad, kioskid, kohvikud, raamatukauplused jms. Uute kaubanduskeskuste ja hüpermarketite lisandumisega eelistavad kliendid järjest rohkem neid kanaleid. Seega kasvab turuosaliste arv ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul. Uutel konkurentidel puuduvad sisenemistõkked nimetatud kaubaturule.
Kuna ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul on palju turuosalisi ning nende vahel valitseb tihe konkurents, ei ole Lehti-Maja Eesti AS-il võimalik tegutseda nimetatud kaubaturul sõltumatult konkurentidest ja ostjatest. Koondumise tulemusena ei muutu konkurentsiolukord ja kaubaturu struktuur.
Käesoleva koondumise tulemusena tekib vertikaalne suhe AS Lehepunkt ja Lehti-Maja Eesti AS vahel ning koondumisega on mõjutatud ajakirjandusväljaannete hulgimüügi ja ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturud. AS Lehepunkt varustab ajakirjandusväljaannetega nii Lehti-Maja Eesti AS-i kui ka tema konkurente. Arvestades olukorda, kus Lehti-Maja Eesti AS ei ole turguvalitsev ettevõtja ja tema positsioon ei võimalda tal tegutseda arvestataval määral sõltumatult konkurentidest ja ostjatest ning ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul tegutsevatel ettevõtjatel on võimalik hankida ajakirjandusväljaandeid ka otse kirjastustelt, ei tugevda koondumise tulemusena tekkiv vertikaalne suhe ei AS Lehepunkt turguvalitsevat seisundit ajakirjandusväljaannete hulgimüügi kaubaturul ega Lehti-Maja Eesti AS positsiooni ajakirjandusväljaannete jaemüügi kaubaturul. Seega KonkS § 22 lg-s 2 nimetatud asjaolusid, mis tingiksid koondumise keelamise, ei esine.


Viimsi vallas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise kord – Riigi Teataja
Viimsi vallas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise kord
Viimsi vallas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise kord - sisukord
2 AVALIKU ÜRITUSE KORRALDAMISE LOA TAOTLEMINE
§ 3 Avaliku ürituse korraldamise loa taotlemine
§ 4 Avaliku ürituse korraldamise taotlus
§ 5 Avaliku ürituse korraldamise taotluse menetlemine
3 AVALIKU ÜRITUSE KORRALDAMISE LOA VÄLJASTAMINE
§ 6 Avaliku ürituse korraldamise loa andmine ja otsusest teavitamine
§ 7 Avaliku ürituse korraldamise loa andmisest keeldumine
§ 8 Avaliku ürituse korraldamise luba
§ 9 Avaliku ürituse korraldamise loa kehtetuks tunnistamine
4 AVALIKU ÜRITUSE PIDAMISE NÕUDED, VASTUTUS JA JÄRELEVALVE
§ 10 Avaliku ürituse korraldaja kohustused
§ 11 Avaliku ürituse katkestamine
§ 13 Üleminekusäte
RT IV, 21.01.2017, 12
Vastu võetud 15.12.2015 nr 23
RT IV, 23.12.2015, 12
17.01.2017 RT IV, 21.01.2017, 1 24.01.2017
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse avaliku ürituse (edaspidi üritus) korraldamise ja pidamise nõuded Viimsi valla haldusterritooriumil.
(2) Spordiürituste korraldamise ja pidamise nõuded sätestab spordiseadus. Spordiseaduse § 20 lõikes 2 nimetatud spordiürituste korraldamiseks loa andmine toimub spordiseaduses sätestatud korras. Muude spordiürituste korraldamisel rakendatakse käesolevat määrust.
(3) Avaliku koosoleku korraldamise ja pidamise nõuded sätestab korrakaitseseadus.
(4) Ilutulestiku korraldamist reguleerib Viimsi Vallavalitsuse 03.11.2015 määrus nr 23 „Ilutulestiku korraldamise loa taotlemise ja menetlemise kord Viimsi vallas“.
(5) Avaliku ürituse raames välireklaami paigaldamisele kohaldatakse Viimsi Vallavolikogu 24. oktoobri 2012 määrust nr 1 „Viimsi valla reklaamimäärus“.
(6) Avaliku ürituse raames teede ja tänavate sulgemisel kohaldatakse Viimsi Vallavolikogu 27. jaanuari 2015 määrust nr 2 „Viimsi valla teede ja tänavate sulgemise maks“.
(1) Avalik üritus on avalikus kohas toimuv ja avalikkusele avatud lõbustusüritus, võistlus, etendus, kaubandusüritus või muu sellesarnane inimeste koos olemine, mis ei ole avalik koosolek.
(2) Kõrgendatud turvariskiga avalik üritus on üritus, mille pidamisel:
2) kasutatakse ajutist ehitist (nt tribüün, teisaldatav lava, suuremõõtmeline telk või konstruktsioon) või muud inimese elule ja tervisele ohtu kujutada võivat lisainventari;
3) kasutatakse pürotehnilisi tooteid või lahtist tuld.
(3) Avalikku üritust võib korraldada teovõimeline füüsiline isik, juriidiline isik, juriidiliseks isikuks mitteolev ühendus või riigi- või kohaliku omavalitsuse asutus käesoleva määruse alusel väljastatud avaliku ürituse korraldamise loa olemasolul ja selles märgitud tingimusi arvestades.
2. peatükk AVALIKU ÜRITUSE KORRALDAMISE LOA TAOTLEMINE
§ 3. Avaliku ürituse korraldamise loa taotlemine
(1) Avaliku ürituse korraldamise loa (edaspidi loa) saamiseks esitab avaliku ürituse korraldaja (edaspidi korraldaja) Viimsi Vallavalitsuse haridus- ja kultuuriametile (edaspidi amet) vormikohase ja allkirjastatud avaliku ürituse korraldamise taotluse (edaspidi taotlus) koos kõigi nõutavate lisadokumentidega.
[RT IV, 21.01.2017, 1 - jõust. 24.01.2017]
(2) Taotlus tuleb esitada hiljemalt 14 päeva, kuid mitte varem kui 6 kuud enne ürituse toimumist.
(3) Luba ei ole vaja taotleda ürituse korraldamiseks piiratud territooriumil või ehitises (siseruumides), kui üritus vastab sellise territooriumi või ehitise kasutusotstarbele ja sellega ei kaasne kõrgendatud turvariski ja/või liikluse ümberkorraldamise vajadust. Korraldaja teavitab vallavalitsust sellise ürituse toimumisest vähemalt 14 (neliteist) päeva enne ürituse läbiviimise päeva elektronposti aadressil yritus@viimsivv.ee.
(4) Taotluse vormi kinnitab Viimsi Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) ja taotluse vorm on kättesaadav Viimsi valla veebilehel www.viimsi.ee ja vallavalitsuses.
§ 4. Avaliku ürituse korraldamise taotlus
(1) Taotluses märgitakse ürituse toimumise kohta järgmised andmed:
1) avaliku ürituse korraldaja andmed;
2) avaliku ürituse vastutav isik ja tema kontakttelefon üritusel;
3) avaliku ürituse nimetus;
4) avaliku ürituse toimumise koht;
5) avaliku ürituse korraldamiseks territooriumi kasutusse võtmise alguse ja lõpu kuupäev ning kellaajad;
6) avaliku ürituse toimumise aeg;
7) avaliku ürituse eeldatav osavõtjate arv;
8) märge avalikul üritusel kaubanduse korraldamise kavatsuse kohta;
9) märge avalikul üritusel alkohoolsete jookide pakkumise ja jaemüügi korraldamise kavatsuse kohta;
10) märge avaliku ürituse raames välireklaami paigaldamise kohta;
11) märge ilutulestiku korraldamise kohta;
12) märge lõkke tegemise kohta;
13) märge teede ja tänavate sulgemise vajaduse kohta (k.a liikluse ümberkorraldus).
1) avaliku ürituse toimumise asukoha skeem koos vajaliku atribuutika paigaldamise plaaniga;
2) avaliku ürituse kirjeldus ja ajakava;
3) kinnistu omaniku või maa-ala omaniku nõusolek kinnistu või maa-ala kasutamiseks;
4) territooriumi heakorra tagamise kava (vajadusel garantiikiri või lepingu koopia koristusfirmaga, sealhulgas prügikastide arvu ja tualettruumide kasutamise võimaluse äranäitamisega;
5) liikluse ümberkorraldamisel liiklusskeem. Vastav skeem tuleb esitada paberkandjal või elektrooniliselt mõõtkavas 1:1000 ja ristmike skeemid mõõtkavas 1:500, milles on näidatud vajalikud liikluskorraldusvahendid ja nende asukohad, parkimisvõimalused, liikluse korraldamise eest vastutav isik ja tema kontaktandmed;
6) sõidukite parkimise võimalused, kui liiklusskeem ei ole nõutav;
7) kõrgendatud turvariski korral turvaplaan. Vastava vormi kinnitab vallavalitsus.
§ 5. Avaliku ürituse korraldamise taotluse menetlemine
(1) Taotluse vaatab läbi amet.
(2) Kui korraldaja jätab koos taotlusega esitamata nõutud andmed või dokumendid või esitatud dokumentides on puudusi, määrab amet taotluse esitajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks või lisadokumentide esitamiseks. Tähtpäevaks puuduste kõrvaldamata jätmisel jäetakse taotlus läbi vaatamata. Taotluse läbi vaatamata jätmisest teavitatakse taotluse esitajat.
3. peatükk AVALIKU ÜRITUSE KORRALDAMISE LOA VÄLJASTAMINE
§ 6. Avaliku ürituse korraldamise loa andmine ja otsusest teavitamine
(1) Loa andmise või sellest keeldumise otsustab amet taotluse saamisest 10 päeva jooksul.
(2) Loa andmisel on ametil õigus:
1) näha avaliku korra, liikluse ja osavõtjate turvalisuse tagamiseks ette põhjendatud lisatingimusi, sh lepingu(te) sõlmimist;
2) teha ettepanek ürituse koha, marsruudi või aja muutmiseks;
3) näha ette muid põhjendatud lisatingimusi avaliku ürituse läbiviimiseks.
§ 7. Avaliku ürituse korraldamise loa andmisest keeldumine
(1) Ameti võib keeldub loa andmisest, kui:
2) korraldaja ei täida loa saamiseks vallavalitsuse poolt esitatud tingimusi;
3) avaliku üritust soovitakse läbi viia 01. septembrist kuni 31. maini ajavahemikus kella 23.00-st kuni 07.00-ni ning 01. juunist kuni 31. augustini ajavahemikus kella 24.00-st kuni 06.00-ni;
4) korraldaja on jätnud täitmata eelmis(t)e avalike üritus(t)e korraldamisel õigusaktidest või avaliku ürituse korraldamise loast tulenevad nõuded või jätnud hüvitamata üritusega Viimsi vallale tekitatud varalise kahju või on korraldanud avaliku ürituse ilma loata.
(2) Amet keeldub loa andmisest kui:
2) avalik üritus on vastuolus kõlblusnormidega;
3) samal ajal ja/või samas piirkonnas või liikumismarsruudil on varem lubatud mõne teise avaliku ürituse või avaliku koosoleku korraldamine, juhul kui üritused võivad hakata üksteist segama.
§ 8. Avaliku ürituse korraldamise luba
(1) Amet väljastab loa kui esitatud taotlus vastab kõikidele nõuetele. Loale kirjutab alla kultuuri- ja sporditöö peaspetsialist.
(2) Loas märgitakse:
3) avaliku ürituse toimumise koht;
4) avaliku ürituse toimumise aeg;
5) avaliku ürituse korraldamise lisatingimused.
(3) Loa vormi kinnitab vallavalitsus oma korraldusega.
§ 9. Avaliku ürituse korraldamise loa kehtetuks tunnistamine
(1) Amet võib põhjendatud otsusega tunnistada loa kehtetuks, kui:
1) avaliku ürituse korraldaja on esitanud loa taotluses valeandmeid;
2) avaliku ürituse korraldaja ei täida avaliku ürituse korraldamisel ja pidamisel õigusaktides sätestatud nõudeid;
3) korraldaja rikub käesoleva määruse § 10 sätestatuid kohustusi ja loal märgitud tingimusi;
4) loa kehtetuks tunnistamise tingivad asjaolud, mida ei olnud loa andmisel võimalik ette näha.
(2) Loa kehtetuks tunnistamisest teavitab amet koheselt korraldajat.
4. peatükk AVALIKU ÜRITUSE PIDAMISE NÕUDED, VASTUTUS JA JÄRELEVALVE
§ 10. Avaliku ürituse korraldaja kohustused
1) tagama avaliku ürituse korraldamise vastavalt avaliku ürituse korraldamise loal toodud tingimustele;
2) tagama, et avaliku ürituse eest vastutav isik on ürituse ajal ja kohas kättesaadav;
3) tagama avaliku ürituse rahumeelse toimumise;
4) tagama avaliku üritusest osavõtjate ohutuse, vajadusel piirama ohtlikud kohad;
5) ameti nõudmisel tagama avaliku ürituse toimumise ajal ja läbiviimise kohas meditsiinilise teenindamise;
6) täitma politsei ning meditsiini- ja päästeametnike korraldusi;
7) katkestama avaliku ürituse, kui üritusel toimuv muutub vägivaldseks ning ohustab avalikku korda, osalejate elu või tervist;
8) tagama avalikul üritusel osalejatele WC-de kasutamise võimaluse;
9) korraldama omal kulul ürituse toimumise ajal toimumiskohas ja selle lähipiirkonnas liikluse sulgemise, ümbersõidu ja sõidukite parkimise;
10) tagama parkimise korraldamisel ürituse toimumise piirkonnas asuvatele hoonetele või kinnistutele juurdepääsu;
11) tagama ürituse ajal heakorra ja korrastama ürituse territooriumi hiljemalt 4 tunni jooksul pärast ürituse lõppemist või avaliku ürituse korraldamise loal märgitud ajaks;
12) tagama järelevalvet teostavatele ametiisikutele juurdepääsu üritusele järelevalve teostamiseks;
13) esitama üritusel avaliku ürituse korraldamise loa politseile ja teistele järelevalvet teostavatele ametiisikutele;
14) tagama, et alkohoolse joogi jaemüügi korral on majandustegevuse registrile esitatud kehtiv majandustegevusteade.
(2) Avaliku ürituse ettevalmistamisel või korraldamisel tekitatud varalise kahju, keskkonnareostuse ja muu kahju hüvitab ürituse korraldaja vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
§ 11. Avaliku ürituse katkestamine
Õigusakte ja avaliku ürituse korraldamise loaga kehtestatud tingimusi rikkuvat üritust on politseil ja vallavalitsusel õigus katkestada.
Järelevalvet käesolevas määruses ja avaliku ürituse korraldamise loas toodud tingimuste täitmise üle teostavad vallavalitsuse ametnikud, kellele see on ametijuhendiga ülesandeks pandud ning Politsei- ja Piirivalveamet vastavalt oma pädevusele.
§ 13. Üleminekusäte
Enne käesoleva määruse jõustumist avaliku ürituse korraldamise loa saanud ürituste puhul toimub avalik üritus avaliku ürituse korraldamise loas sätestatud tingimustel ja korras.
Määrus jõustub 01. jaanuaril 2016.


Isikute pädevuse tõendamine | Maanteeamet
AvalehtAmetistLoad ja kooskõlastusedIsikute pädevuse tõendamine Isikute pädevuse tõendamineLiikluskorraldusPlaneeringudTeehoiuvälised tegevusedTeemaa
Isikute pädevuse tõendamine Teeseaduse kehtetuks muutmumisest seoses ehitusseadustikule üleminekuga 1. juulil 2015. aastal kaotab teeseadus kehtivuse ning jõustub ehitusseadustik (edaspidi EHS). EHS jõustumisega ühtlustatakse kogu ehitusvaldkonda. Üheks ühtlustatavaks valdkonnaks on ka ettevõtjate tegutsemisõiguse aluste ühtlustamine, mis toob kaasa muudatusi teehoiutööde tegevuslubasid omavatele ettevõtjatele.
Seni on Maanteeamet väljastanud teeseaduse §-de 251-253 alusel ettevõtjatele teehoiutööde tegevuslubasid. EHS jõustumisel lõpetab Maanteeamet teehoiutööde tegevuslubade väljastamise ning kasutusele võetakse ülejäänud ehitusvaldkonnas juba kehtiv majandustegevusteate esitamine. EHS § 25 lõikes 1 on loetletud tegevusalad, millel tegutsemiseks peab ettevõtja esitama majandustegevusteate majandustegevuse registrile (edaspidi MTR). Tegevusalade alaliigid määratakse EHS § 25 lõike 4 alusel koostatavas majandus- ja taristuministri määruses „Kvalifikatsiooninõudega ehituse tegevusalade täpsem jagunemine ja nõuded pädevate isikute kvalifikatsioonile“.
Üleminek teehoiutööde tegevuslubadelt teatamiskohustusele on reguleeritud ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seaduses, mille § 16 lõike 16 kohaselt loetakse ehitusseadustiku §-s 25 sätestatud teatamiskohustus ehitusseadustiku jõustumise ajal täidetuks, kui ettevõtjal oli ehitusseadustiku jõustumise ajal kehtinud seaduse kohaselt vastaval tegevusalal teatamiskohustus täidetud või kehtiv tegevusluba.
Eelnevast tulenevalt muudetakse Maanteeameti poolt teeseaduse §-de 251-253 alusel väljastatud teehoiutööde tegevusload EHS jõustumisel 1. juulil 2015. aastal automaatselt MTR-s majandustegevusteadeteks. Juhime tähelepanu, et EHS § 25 lõike 1 alusel tekivad ehituse valdkonna alla uued majandustegevusteated, mille kehtivuse alguseks määratakse vastava teehoiutööde tegevusloa kehtivuse alguse kuupäev.
Eraldi tähelepanu tuleb juhtida kehtiva teeseaduse teehoiutööde tegevusalale „Liikluskorraldusvahendite paigaldamine“. Antud tegevusalal ei ole ehitusseadustikus ette nähtud teatamiskohustust, mis tähendab, et sellel tegevusalal ei toimu ka teehoiutööde tegevuslubade ülekandmist majandustegevusteadeteks. Olemasolevate tegevuslubade täiendav kehtetuks tunnistamine ei ole vajalik, kuna EHS jõustumisega kaob ära tegevusloakohustus ning uues seaduses sellel tegevusalal tegutsemiseks erinõudeid ei ole.
Teede valdkonnas on ehitusseadustikus võrreldes teeseadusega erinevuseks piirangute vähenemine pädevale isikule. Nimelt sätestab teeseaduse § 253 lõige 3 piirangu, et isik võib töötada vastutava spetsialistina korraga ainult ühe ettevõtja juures ühel tegevusalal. EHS § 25 lõike 3 kohaselt ei või pädev isik samal ajal tegutseda rohkem kui kolme ettevõtja pädeva isikuna.
Füüsilise isiku pädevuse tõendamine pärast ehitusseadstiku jõustumist
Ehitusseadustiku kohaselt saab füüsiline isik alates 01.07.2015 oma pädevust tõendada kutsetunnistusega. Kutsetunnistuse saamiseks tuleb pöörduda kutseandja (Eesti Ehitusinseneride Liit) poole.
Kutsetunnistuse ja seni kehtinud pädevustunnistuse taotluse lahendamise protseduurid on mõnevõrra erinevad, eelkõige nõuded täiendkoolituse osas. Nõuete erisuse tõttu on tehtud ka üleminekuperiood. Üleminekutingimused on sätestatud allpool toodud Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seaduse § 16 lg 13 ja 14.
Üleminekusätted kehtivad vaid nendele, kellel pädevustunnistus on ehitusseadustiku jõustumisel (01.07.2015) kehtiv. Füüsiline isik saab üleminekuperioodil oma pädevust tõendada nii pädevus- kui ka kutsetunnistusega.
Füüsiliste isikute pädevustunnistuste ja teehoiutööde tegevuslubade nimekiri seisuga 01.07.2015 (520.54 KB, PDF) Maanteeamet


Karula Rahvuspargi Administratsiooni põhimäärus – Riigi Teataja
Karula Rahvuspargi Administratsiooni põhimäärus
RTL 2000, 109, 1679
Vastu võetud 11.10.2000 nr 63
§ 1. Karula Rahvuspargi Administratsioon (edaspidi administratsioon, lühendatult Karula RP) on Keskkonnaministeeriumi hallatav riigiasutus. Administratsioon on asutatud keskkonnaministri 25. juuli 1994. a määrusega nr 119 (26A) «Karula Rahvuspargi administratsiooni asutamine ja põhimääruse kinnitamine».
§ 3. Administratsiooni kulud kaetakse riigieelarvest Keskkonnaministeeriumi kaudu. Administratsiooni eelarve kinnitab keskkonnaminister. Administratsioon võib taotleda sihtotstarbelist finantseerimist.
§ 4. Administratsioon asub Võru maakonnas Antsla vallas. Administratsiooni postiaadress on Ähijärve küla, 66405 Võru maakond.
§ 5. Administratsioon on Karula rahvuspargi ja teiste Vabariigi Valitsuse määratud kaitstavate loodusobjektide valitseja ning teostab täidesaatvat riigivõimu seaduses sätestatud ulatuses ja korras.
2) korraldab kaitse-eeskirjaga sätestatud ning kaitsekorralduskavaga kavandatud tegevust;
§ 11. Administratsioonil on sõõrikujuline 35-mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on väikese riigivapi kujutis. Pitsatil on lubatud kasutada administratsiooni lühendnimetust. Administratsioonil on sümbol, millel on kujutatud rohelist värvi stiliseeritud kupleid nende vahele jääva valge järvega. Kujundi all on kunstilises kirjas sõna KARULA ja selle all vasakul väikeses kirjas RAHVUSPARK, paremal NATIONAL PARK ning nende vahel roheline ring.
§ 15. Tunnistada kehtetuks keskkonnaministri 25. juuli 1994. a määruse nr 119 (26A) «Karula Rahvuspargi administratsiooni asutamine ja põhimääruse kinnitamine» punkt 2.


text:
Kolme- ja enamalapseliste perede laste huvihariduse toetamise kord – Riigi Teataja
Kolme- ja enamalapseliste perede laste huvihariduse toetamise kord
Kolme- ja enamalapseliste perede laste huvihariduse toetamise kord - sisukord
§ 3 Huvihariduse toetamise tingimused ja toetuse suurus
§ 4 Huvihariduse toetuse taotlemine
§ 5 Arveldamine ja järelevalve toetuse kasutamise üle
RT IV, 29.12.2017, 142
Vastu võetud 21.12.2017 nr 37
Kord reguleerib kolme- ja enamalapseliste perede (edaspidi pere) laste huvihariduse omandamisega kaasnevate kulude toetamist Paide linna eelarvest eesmärgiga luua kolme- ja enamalapseliste perede lastele lisaks üldhariduskoolis omandatavale haridusele võimalusi isiksuse mitmekülgseks arenguks ning toetada noore kujunemist hästi toimetulevaks ühiskonnaliikmeks.
(1) Huviharidus käesoleva korra tähenduses on munitsipaal- või erahuvikoolides antav haridus.
(2) Huvikool käesoleva korra tähenduses on Paide linna territooriumil huviharidust pakkuv munitsipaal- või eraõppeasutus, mis on registreeritud Eesti Hariduse Infosüsteemis (EHIS) ja omab koolitusluba.
(3) Toetus käesoleva korra mõistes on perele Paide linna eelarvest antav rahaline toetus pere lapse huvihariduse (huviring, stuudio, õpperühm, treening jms) tasu katmiseks, mis kantakse üle huvikoolile.
§ 3. Huvihariduse toetamise tingimused ja toetuse suurus
(1) Paide linn annab toetust ainult pere ühe lapse huvihariduse tasu katmiseks, kui on täidetud järgmised tingimused:
1) peres kasvab kolm või enam kuni 19-aastast last;
2) huvikoolis huviharidust omandava lapse ja tema vähemalt ühe vanema või muu seadusliku esindaja rahvastikuregistri järgne elukoht on Paide linn;
3) huvikoolis huviharidust omandav laps õpib Paide linna haldusterritooriumil asuvas üldhariduskoolis või kutseõppeasutuses.
(2) Toetust antakse ka lapsele, kes omandab huviharidust mõne teise omavalitsusüksuse haldusterritooriumil asuvas huvikoolis juhul, kui Paide linna haldusterritooriumil vastava huvihariduse omandamise võimalused puuduvad.
(3) Erandjuhtudel võib Paide Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) toetada lapse huvihariduse omandamist mõne teise omavalitsusüksuse huvikoolis, kui pere valitud huvikool pakub huviharidust kõrgemal tasemel kui Paide linnas. Sel juhul vormistatakse toetuse andmine linnavalitsuse korraldusega.
(4) Toetuse suurus pere ühe lapse eest on 20 eurot kalendrikuus perioodil 1. september kuni 31. mai.
§ 4. Huvihariduse toetuse taotlemine
(1) Toetuse taotlemiseks esitab lapse vanem või muu seaduslik esindaja linnavalitsusele vormikohase taotluse, milles on märgitud alljärgnevad andmed:
1) lapse nimi, isikukood ja rahvastikuregistrijärgne elukoht;
2) vanema või lapse seadusliku esindaja nimi, isikukood ja rahvastikuregistrijärgne elukoht;
3) huvikooli ja üldhariduskooli nimetus;
4) huvihariduse tasu ühes kuus.
(2) Toetuse taotlus tuleb esitada linnavalitsusele hiljemalt toetust taotletava kalendrikuu 15. kuupäevaks. Kui toetuse taotlus esitatakse pärast 15. kuupäeva, hakatakse toetust arvestama järgmisest kuust. Tagasiulatuvalt toetusi ei maksta.
(3) Igaks õppeaastaks tuleb esitada uus toetuse taotlus.
§ 5. Arveldamine ja järelevalve toetuse kasutamise üle
(1) Toetus lapse eest kantakse teise omavalitsusüksuse munitsipaal- või erahuvikoolile üle esitatud arve alusel. Paide linna huvikoolile nähakse vastavad toetussummad ette linna eelarves.
(2) Linnavalitsusel on õigus kontrollida lapse osalemist huvikoolis.
(3) Huvikoolist lahkumise korral on toetuse saaja kohustatud sellest hiljemalt viie tööpäeva jooksul informeerima linnavalitsust.
Paide Linnavolikogu 18. septembri 2014 määrus nr 16 „Kolme ja enamalapseliste perede laste huvihariduse toetamine“ tunnistatakse kehtetuks.

matches:
§ 3
§ 4
§ 5
§ 3
§ 4
§ 5