Mulgi vallavara valitsemise kord – Riigi Teataja
Mulgi vallavara valitsemise kord
Mulgi vallavara valitsemise kord - sisukord
§ 5 Vallavara valitsemine
§ 7 Vallavara omandamise viisid
§ 8 Vallavara omandamine
§ 10 Riigihangete korraldamine
§ 11 Laenu või muu varalise kohustuse võtmine
§ 14 Vallavara tasuta või tavalisest väiksema tasu eest kasutusse andmine
§ 15 Vallavara kasutusse andmise otsustamine
§ 16 Vallavara kasutuslepingu tingimused
§ 18 Vallavara enampakkumise korras kasutusse andmine
§ 24 Elektroonilise enampakkumise läbiviimise kord
§ 26 Vallavara eelläbirääkimistega pakkumise korras kasutusse andmine
§ 27 Kasutusse antud vallavarale tehtud parendused ja muudatused
§ 28 Parenduste ja muudatuste hüvitamine
§ 29 Valla omandis olevatele ehitistele või kinnistutele reklaami, teabe või muu väikevormi paigaldamine
§ 30 Vallavara võõrandamise mõiste
§ 31 Vallavara võõrandamise tingimused
§ 32 Vallavara võõrandamise otsustamine
§ 34 Vallavara võõrandamine otsustuskorras
§ 36 Enampakkumise ettevalmistamine
§ 37 Alghind, osavõtutasu ja tagatisraha
§ 38 Enampakkumises osaleda võivate isikute ring
§ 39 Enampakkumise läbiviimine
§ 40 Enampakkumise tulemuste kinnitamine
§ 41 Müügilepingu sõlmimine
§ 42 Vallavara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
§ 43 Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamine ja läbiviimine
§ 44 Tulemuste kinnitamine
§ 45 Vallavara koormamise mõiste
§ 46 Reaalservituudi, reaalkoormatise või ostueesõiguse seadmine
§ 47 Isikliku servituudi seadmine
§ 48 Hoonestusõiguse seadmine
§ 49 Hoonestusõiguse seadmise algatamine
§ 50 Hoonestusõiguse lepingu tingimused
§ 51 Hoonestusõiguse võõrandamine ja koormamine
§ 52 Vallavara mahakandmine
§ 53 Vallavara hulka kuuluvate nõuete esitamine ja nõuetest loobumine
§ 54 Määruste kehtetuks tunnistamine
RT IV, 03.07.2018, 11
Vastu võetud 20.06.2018 nr 44
(1) Mulgi vallavara valitsemise kord (edaspidi kord) sätestab Mulgi valla (edaspidi vald) omandis oleva vara (edaspidi vallavara) valitsemise, kasutamise ja käsutamise õiguslikud alused.
(2) Käesolev kord ei reguleeri vallale kuuluvate eluruumide, sh sotsiaaleluruumide kasutusse andmist.
(3) Käesolevat korda kohaldatakse koos Eesti Vabariigis kehtivate seaduste ja teiste õigusaktidega.
(1) Vallavaraks käesoleva korra tähenduses on valla omandis olevad kinnis- ja vallasasjad, valla kasuks seatud servituudid, reaalkoormatised, hoonestusõigus, ostueesõigus ja pandiõigus ning teised rahaliselt hinnatavad õigused ja kohustused.
(2) Käesolevas korras kinnisasja kohta kehtestatud sätteid kohaldatakse ka ehitistele, nende reaalosadele ja mõttelistele osadele ning pooleliolevatele ehitistele kuni nende aluse ja nende teenindamiseks vajaliku maatüki kandmiseni kinnistusraamatusse või maa riigi omandisse jätmise jõustumiseni.
(3) Vallavara käsutamisest ja kasutamisest saadud tulu, samuti tulu, mis saadakse valla teenistuses olevate isikute tegevuse läbi töö- või teenistuslepingu alusel, kuulub vallale, kui seadusest või valla õigusaktidest ei tulene teisiti.
(1) Vallavara valitsejad käesoleva korra mõttes on:
1) Mulgi Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus);
2) Mulgi Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu);
3) vallavalitsuse hallatavad asutused (edaspidi hallatav asutus).
(2) Avalikuks otstarbeks kasutatav vallavara on vara, mis oma ühiskondliku olemuse tõttu on kasutatav igaühe poolt (avalikud teed, tänavad, pargid, veekogud jne).
(3) Avalikul otstarbel kasutatava vallavara kasutamise tingimused, kasutamisele piirangute seadmine ja otstarbe muutmine toimub vallavolikogu otsuse alusel.
(4) Valitsemise otstarbel kasutatakse vallavara, mis on vajalik vallavolikogule, vallavalitsusele ning hallatavatele asutustele põhimääruses ettenähtud ülesannete täitmiseks.
(5) Tulus saamiseks kasutatav vallavara on vara, mida ei kasutata avalikuks ega valitsemise otstarbeks ning mida ei ole otsustatud võõrandada, antakse kasutusse tulu saamise eesmärgil. Tulu saamiseks võib vallavara anda kasutusvaldusesse, rendile või üürile.
(6) Kui vallavara ei ole valitsejale vajalik põhimäärusest tulenevate ülesannete täitmiseks, teatab vallavara valitseja sellest vallavalitsusele. Vallavalitsus korraldab selle vara üleandmise või võõrandamise vastavalt käesolevas korras sätestatule.
§ 5. Vallavara valitsemine
(1) Vallavara valitsemine on vara suhtes omandiõiguse korraldamine omaniku poolt käesoleva korraga antud õiguste piires.
(2) Vallavara valitsejad peavad arvestust nende valitsemisel oleva vallavara kohta raamatupidamise seaduses ja selle alusel antud õigusaktides sätestatud korras.
(3) Valla poolt omandatav vara loetakse selle vallavara valitseja valitsemisalas olevaks, kellele see vara seaduse või tehingu alusel tuleb üle anda või kes on õigustatud või kohustatud selle vastu võtma. Kui niisugust vallavara valitsejat seadusest või tehingust otseselt ei selgu, määrab vara valitseja vallavalitsus.
(4) Vallale kuuluvate aktsiate, osade ja väärtpaberite valitseja on vallavalitsus (ametiasutusena).
(5) Vallavara valitseja määrab vallavara eest materiaalselt vastutavad isikud. Kui vallavara eest materiaalselt vastutavat isikut ei ole määratud, on selle vallavara eest materiaalselt vastutav asutuse juht.
(6) Vallavara majandamiseks vajalikud kommunaalteenuste osutamise lepingud sõlmib selleks ettenähtud vahendite piires vallavara valitseja, kui käesolevas korras või vallavolikogu või -valitsuse õigusaktis ei ole sätestatud teisiti.
(7) Vallavara valitseja valitsemisel olevat vallavara võib anda teise valitseja kasutusse. Sellise kasutusse andmise otsustab vallavalitsus.
(8) Käesoleva paragrahvi lõike 7 alusel vallavara kasutusse andmisel sätestatakse vastavas haldusaktis:
3) sellise vallavara teistele isikutele kasutusse andmise ning kasutamise eest võetava tasu käsutamise tingimused;
4) vallavara valitseja ning kasutaja muud õigused ja kohustused vastavalt vajadusele.
(9) Vallavara valdamise, kasutamise ja käsutamise üle teostab kontrolli vallavalitsus ja vallavolikogu revisjonikomisjon.
(1) Vallavara üleandmise ühelt valitsejalt teisele valitsejale otsustab kinnisvara puhul vallavolikogu ja vallasvara puhul vallavalitsus.
(2) Vallavara üleandmine ja vastuvõtmine ühelt valitsejalt teisele toimub kirjaliku akti alusel. Akti märgitakse üleandmise alus, andmed üleandja ja vastuvõtja, üleandmise aja ning vara koosseisu ja bilansilise väärtuse kohta. Aktile lisatakse üleantava varaga seotud dokumentatsioon. Akt koostatakse kolmes eksemplaris, millest üks jääb üleandjale, teine vastuvõtjale ja kolmas vallavalitsuse raamatupidamisele.
§ 7. Vallavara omandamise viisid
Vallavara omandamise viisid on:
1) ostmine;
2) kinkimine;
3) pärimine;
4) riigivara ja riigimaa munitsipaliseerimine;
5) igamine;
6) ehitamine;
7) muud seadusega sätestatud viisid.
§ 8. Vallavara omandamine
(1) Vallavara omandamisel peab kasutama rahalisi vahendeid säästlikult ja otstarbekalt ning järgima riigihangete seaduses sätestatut.
(2) Vallavara omandatakse vallaelanike huvides avalikuks kasutamiseks, valitsemiseks või tulu saamiseks.
(3) Kinnisvara soetatakse vallale vallavolikogu otsuse alusel.
(4) Asja ostmise, teenuse või ehitustöö tellimise (edaspidi vallavara omandamise) otsustab:
1) vallavara valitseja seadusega pandud ülesannete täitmiseks või vallavolikogu poolt antud ülesannete täitmiseks;
2) vallavolikogu, kui sellega võetakse vallale rahalisi kohustusi, mida ei ole ette nähtud valla jooksva aasta eelarve kuludes või kui seaduses või käesolevas määruses on selliselt sätestatud.
(5) Riigilt valla omandisse vara taotlemine ja vallale üleandmine toimub nimetatud valdkonda reguleerivates õigusaktides ettenähtud korras.
(6) Vallavara omandamise lepingu sõlmib vallavanem või vallavanema poolt volitatud isik. Kui vallavara omandamine kuulub hallatava asutuse pädevusse, sõlmib vara omandamise lepingu vastava asutuse juht või tema poolt volitatud isik.
(1) Ostueesõiguse kasutamise või sellest loobumise otsustab vallavalitsuse ettepanekul volikogu. Ostueesõiguse kasutamisel peab olema näidatud valla huvides asja kasutamise otstarve ja vajalik finantseerimisallikas.
(2) Pärimismenetluse algatamise otsustab vallavolikogu. Pärandi vastuvõtmise otsustab vallavalitsus. Kui pärandvara inventuuri käigus selgub, et pärandvara nõuded on ilmselt suuremad kui pärandvara väärtus, otsustab vallavalitsus pärandvara pankrotimenetluse algatamise avalduse esitamise.
(3) Kui vallale kingitud kingiga kaasnevad õigused on ilmselt väiksemad kui sellega kaasnevad kohustused, otsustab kingi vastuvõtmise vallavolikogu.
(4) Vallale tasuta antud vara hindamise korraldab vallavalitsus ja see võetakse vallavarana arvele hariliku väärtuse järgi.
§ 10. Riigihangete korraldamine
(1) Vallale seadusega pandud või volikogu poolt antud ülesannete täitmiseks vajalike asjade ostmiseks või teenuste ja ehitustööde tellimiseks korraldab riigihankeid vallavalitsus või kooskõlastatult vallavalitsusega hallatav asutus või lepingu alusel kolmas isik riigihangete seaduses ettenähtud korras.
(2) Pakkumuse tunnistab edukaks ja hankelepingu sõlmib vallavalitsus.
(3) Kui hankelepinguga võetakse vallale rahalisi kohustusi, mida ei ole ette nähtud jooksva aasta eelarve kuludes, annab riigihanke korraldamiseks ja riigihankelepingu sõlmimiseks loa vallavolikogu.
(4) Riigihangete planeerimisel ning läbiviimisel peab hankija juhinduma riigihangete seadusest (edaspidi RHS) ja selle alusel antud õigusaktidest, käesolevast korrast ning tagama rahaliste vahendite läbipaistva, otstarbeka ja säästliku kasutamise, isikute võrdse kohtlemise ning olemasolevate konkurentsitingimuste efektiivse ärakasutamise.
(5) Lihtsustatud korras tellitavate teenuste korral peab hankija juhinduma RHSi sellekohastest sätetest.
(6) Riigihangete seaduses nimetatud hankekorra kehtestab vallavalitsus.
§ 11. Laenu või muu varalise kohustuse võtmine
(1) Laenu võtmise ja selle suuruse otsustab vallavolikogu.
1) vallavolikogu, kui sellega võetakse vallale rahalisi kohustusi, mida ei ole ette nähtud jooksva aasta eelarve kuludes või kui kulutused ületavad ühte eelarveaastat;
(4) Laenulepingu või muud rahalist kohustust sisaldava lepingu sõlmib vallavalitsus, kui käesolevas korras ei ole sätestatud teisiti.
(5) Varaliste kohustuste võtmisel peab arvestama varadele ja kohustuste võtmisele esitatavaid nõudeid, mis tulenevad kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seadusest, selle alusel või teistest antud valdkonda reguleerivatest õigusaktidest ning käesolevast korrast.
(1) Vallavara antakse kasutusse kolmandatele isikutele:
1) tasu eest enampakkumisel, eelläbirääkimistega pakkumisel või otsustuskorras;
2) tasuta otsustuskorras.
(2) Vallavara kasutamisel teenuste osutamiseks kolmandatele isikutele kehtestab teenuste hinnad vallavalitsus, kui seaduse või vallavolikogu õigusaktidega ei ole sätestatud teisiti.
(3) Vallavara antakse kolmandatele isikutele kasutusse kasutuslepinguga, mis sõlmitakse käesolevas korras sätestatust lähtuvalt valla haldusakti alusel.
(4) Valla nimel sõlmib vallavara kasutuslepingu vallavalitsus. Lepingu allkirjastab vallavanem või tema poolt volitatud isik. Lepingu allkirjastaja on kohustatud tagama sõlmitava kasutuslepingu vastavuse vara kasutusse andmise haldusaktiga. Kui vallavara kasutusse andmine kuulub vallavara valitseja pädevusse, sõlmib vara kasutusse andmise lepingu vallavara valitseja.
(5) Vallavara kasutaja poolt vara osaliselt või täielikult allkasutusse andmine kolmandale isikule on lubatud üksnes vara kasutusse andmise lepinguga sätestatud tingimustel ja korras.
(7) Vallavara kasutusse andmise lepingute muutmine, sh pikendamine, otsustatakse vastava organi haldusaktiga, kelle pädevusse kuulub selle vara kasutusse andmine.
(1) Vallavara kolmandatele isikutele kasutusse andmisel ei või tähtaeg ületada:
1) vallasvaral – 5 aastat;
2) kinnisasja osadel (ruumid) – 10 aastat;
3) kinnisasjadel – 25 aastat;
4) tervikvaral – 25 aastat.
(2) Tervikvara käesoleva korra tähenduses on asjade kogum, millest osa eraldamise korral muutub ülejäänud osa sihipärane kasutamine võimatuks või oluliselt raskendatuks. Tervikvarast asja eraldamise ning lahutatud asja eraldi käsutamise otsustab vallavalitsus.
§ 14. Vallavara tasuta või tavalisest väiksema tasu eest kasutusse andmine
(1) Vallavara võib lähtudes valla huvidest anda kasutusse tasuta või tavalisest väiksema tasu eest, kui kasutajaks on:
1) hoolekandeasutus;
3) sihtasutus (fond);
4) avaliku ürituse läbiviija.
(2) Vallavara võib muudel juhtudel anda kasutusse tasuta või tavalisest väiksema tasu eest vallavolikogu otsuse alusel.
(3) Vallavara tasuta või tavalisest väiksema tasu eest kasutusse andmisel tuleb lähtuda järgmistest tingimustest:
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel tasu eest kasutusse andmisel määrab tasu suuruse vallavalitsus vastava haldusaktiga.
§ 15. Vallavara kasutusse andmise otsustamine
(1) Vallavara kasutusse andmise otsustab:
1) vallavara valitseja, kui kasutusse antakse väheväärtuslikku kuluinventari vallavalitsuse poolt kehtestatud tingimustel;
2) vallavara kasutaja, kui kasutusse antakse vallavara valitseja valitsemisel või kasutuses olevaid ruume, mida kolmas isik kasutab piiratud aja jooksul vallavalitsuse poolt kinnitatud hinna alusel;
(2) Vallavara kasutusse andmiseks peab andma loa vallvolikogu, kui:
1) vara antakse kasutusse tähtajaga üle 10 aasta;
2) vara koormatakse kasutusse andmisel ostueesõigusega.
(3) Vallavara kasutusse andmise otsustaja määrab:
1) vara kasutusse andmise korraldaja;
2) vara kasutusse andmise viisi (enampakkumine, eelläbirääkimistega pakkumine, otsustuskord);
3) kasutusse andmise tähtaja;
4) alghinna või vara kasutamise tasu suuruse;
5) vara kasutamise (kasutuslepingu) tingimused;
6) osavõtutasu ja tagatisraha suuruse;
7) vara tasuta või tavalisest väiksema tasu eest kasutusse andmise põhjenduse;
8) muud vajalikud tingimused.
(4) Lõikes 3 nimetatud haldusaktiga sätestatud tingimused on vallavara kasutusse andmise lepingu sõlmimisel kohustuslikud ning neid võib muuta üksnes pärast vastava haldusakti muutmist.
§ 16. Vallavara kasutuslepingu tingimused
2) lepingu sõlmimise aluseks olev haldusakt;
11) kasutusse andmise eritingimused vastavalt kasutusse andmise haldusaktile;
12) sanktsioonid lepingu mittetäitmise või mittenõuetekohase täitmise korral;
13) vara allkasutusse andmise tingimused ja kord;
14) tagatisraha suurus lepingust tulenevate nõuete tagamiseks kasutusse andjale;
15) lepingu ülesütlemise alused;
16) muud vajalikud tingimused.
(2) Vallavalitsus võib kinnitada teisi kasutuslepingute tüüpvorme.
(3) Kasutusele antava vara üleandmine kasutajale ning vara tagastamine fikseeritakse kahepoolse vara üleandmis-vastuvõtmisaktiga, mis vormistatakse vastavalt vallavalitsuse kinnitatud tüüpvormile. Vara üleandmis-vastuvõtmisaktis fikseeritakse andmed vara koosseisu ja seisukorra kohta.
(4) Vallavara valitseja kontrollib kasutusse andmise lepingu täitmist ja on kohustatud võtma tarvitusele kõik seadusandlikud abinõud vältimaks vallale kahju tekitamist.
5) kui vallavara kasutusse andmine enampakkumise või eelläbirääkimistega pakkumise korras on ebaõnnestunud;
7) vallaga äriruumide kasutuslepingut omavale isikule tema majandustegevuse laiendamiseks täiendava äriruumi taotlemisel tingimusel, et täiendav äriruum asub juba kasutatava äriruumi vahetus läheduses ning ei ole sellest suurem;
8) isikule, kes soovib temaga sõlmitud vallavara kasutuslepingu tähtaja möödumisel jätkata sama vallavara kasutamist.
(3) Kasutusse andmise otsustamisel käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 8 sätestatud alusel peab vallavalitsus arvestama eelkõige järgmiste asjaoludega:
(4) Vallavara kasutamise tasu suuruse määramisel arvestatakse samas piirkonnas samal otstarbel ja seisukorras ning samadel tingimustel kasutatava vara tasumäärasid. Vallavara kasutamise tasu määrab vallavalitsus.
§ 18. Vallavara enampakkumise korras kasutusse andmine
Enampakkumise viisid on:
2) kirjalik enampakkumine;
3) elektrooniline enampakkumine.
(1) Enampakkumise ettevalmistamise käigus määrab vallavalitsus:
2) üüri või rendi alghinna;
3) osavõtutasu ja tagatisraha suurused;
5) vähemalt 3-liikmelise komisjoni ning nimetab nende hulgast komisjoni esimehe;
(2) Enampakkumise läbiviimisest annab enampakkumise korraldaja teada vastava kuulutuse kaudu Mulgi valla veebilehel ja maakonna ajalehes. Kuulutus avaldatakse vähemalt 14 päeva enne enampakkumise läbiviimist. Teistkordsel enampakkumisel võib kuulutuse avaldamise tähtaeg olla lühem, kuid mitte vähem kui 7 päeva.
4) enampakkumise läbiviimise viis (suuline, kirjalik, elektrooniline), kirjaliku pakkumise korral pakkumiste esitamise tähtaeg ja koht ning pakkumisele märgitav märgusõna, elektroonilise enampakkumise korral koduleht ja pakkumiste esitamise lõpptähtaeg;
2) samalaadse vara kasutamise eest eeldatavalt saadav tulu;
(2) Alghinna, osavõtutasu ja tagatisraha määrab vallavalitsus.
(3) Tagatisraha suurus on üldjuhul 10% alghinnast. Kui alghind on väiksem kui 10 eurot, otsustab tagatisraha suuruse vallavalitsus.
(1) Enampakkumisest võivad osa võtta kõik füüsilised ja juriidilised isikud, kellel on õigus sõlmida vastavat lepingut ja kelle osavõtt enampakkumisest ei ole keelatud.
(2) Enampakkumisest ei saa osa võtta isiklikult või esindaja kaudu riiklike ja Mulgi vallas kehtestatud kohalike maksude võlglased ning isikud, kellel on valla ees täitmata lepingutest tulenevad rahalised kohustused.
(1) Enampakkumise läbiviimise komisjoni esimees, kuulutades suulise enampakkumise määratud ajal ja kohas avatuks, tutvustab komisjoni liikmeid ja enampakkumise läbiviijat, teeb enampakkumise ruumis kohalviibijatele ettepaneku registreerida end pakkujatena. Pakkujate nimed ning elu- või asukohad protokollitakse. Pakkujad või neid esindavad isikud esitavad isikut tõendava dokumendi, juriidilise isiku esindajal tuleb lisaks esitada volitusi tõendav dokument.
(2) Enne enampakkumise alustamist annavad kõik pakkujatena registreerunud isikud allkirja selle kohta, et nad on teadlikud enampakkumise ja kasutuslepingute tingimustest, ning esitavad tõendid selle kohta, et nad on tasunud osavõtumaksu ja tagatisraha. Isikuid, kes ei nõustu andma käesolevas lõikes ettenähtud allkirja või ei esita tõendeid osavõtumaksu ja tagatisraha tasumise kohta, enampakkumisel osaleda ei saa. Kui pakkuja on täitnud käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 talle esitatud nõuded, väljastatakse talle registreerimisnumber, mille all ta esineb enampakkumise lõpuni. Seejärel tutvustab enampakkumise läbiviija enampakkumise läbiviimise ja kaebuste esitamise korda ning kuulutab välja enampakkumise alghinna ja pakkujad.
(3) Kui enampakkumisele ei registreerita ühtegi pakkujat või ühelgi pakkujal ei lubata enampakkumisest osa võtta, tunnistab komisjon enampakkumise nurjunuks osutumise.
(4) Pärast käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud toimingute tegemist ning enampakkumise läbiviija vastavat korraldust alustavad enampakkumisest osavõtjad pakkumist. Kui enampakkumisel on määratud alghind, alustatakse pakkumistega alghinnast. Osavõtja annab enampakkumise läbiviijale märku registreerimisnumbri tõstmisega ning teatab pakkumise suuruse pärast seda, kui ta on saanud enampakkumise läbiviijalt vastava loa. Enampakkumise sammu suuruse kehtestab ja avalikustab enne pakkumiste alustamist enampakkumise läbiviija. Pakkumise kuulutab enampakkumise läbiviija lõppenuks pärast kõrgeima pakutud kasutustasu kolmekordset teatamist.
(5) Enampakkumise tulemused ja käik protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla kõik kohal viibinud komisjoni liikmed. Komisjoni liikmetest peavad kohal olema ja protokolli allkirjastama vähemalt pooled komisjoni liikmed. Enampakkumisest osavõtjatel on õigus enampakkumise protokolliga tutvuda ja esitada protokolli ning enampakkumisega seonduva kohta kirjalikult märkusi või kaebusi kolme tööpäeva jooksul arvates enampakkumise toimumisest.
(6) Pakkuja, kelle pakkumine on suurim, annab enne lahkumist allkirja selle kohta, et ta kohustub sõlmima vastava lepingu enampakkumiseks esitatud tingimustel pärast enampakkumise tulemuste kinnitamist kehtestatud korras. Allkirja andmisest keeldumisel kaotab ta õiguse lepingu sõlmimisele ning talle ei tagastata tagatisraha. Sellise keeldumise korral võib enampakkumise läbiviija teha osavõtjatele teatavaks, et vara antakse kasutusse pakkujale, kes on teinud suuruselt järgmise pakkumise. Kui ka teine pakkuja keeldub allkirja andmast, kaotab ta õiguse tagasi saada tagatisraha ning enampakkumine kuulutatakse nurjunuks.
(7) Pakkujatele, kellele ei laiene käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatu, tagastatakse tagatisraha viie tööpäeva jooksul pärast enampakkumise läbiviimist. Osavõtumaksu osavõtjatele ei tagastata.
(1) Kirjaliku enampakkumise korral tuleb pakkumine esitada enampakkumise kuulutuses märgitud tähtajaks ja kohta. Pakkumine peab olema märgusõna kandvas kinnises ümbrikus või digitaalselt allkirjastatud dokumendina.
(4) Pakkumised, mis ei ole esitatud tähtaegselt või ei vasta täpselt eelnevalt nimetatud nõuetele, enampakkumises ei osale, välja arvatud juhul, kui enampakkumise komisjon on tuvastanud, et tegemist ei ole sisulise kõrvalekaldumisega pakkumise kohta esitatud nõuetest ning see minetus ei takista pakkumismenetluse objektiivset läbiviimist ega too kaasa ebaõiget tulemust.
(7) Pakkumiste läbivaatamise käigus avatakse pakkumised nende registreerimise järjekorras. Pakkumised ja nendele lisatud dokumendid kantakse enampakkumise protokolli. Protokollile kirjutavad alla kõik kohal viibinud komisjoni liikmed.
(8) Ühe pakkuja poolt esitatud esialgse ja täiendavate pakkumiste puhul võetakse arvesse neist kõige suurem pakkumine.
(9) Kui kaks või enam enampakkumises osalejat on teinud võrdse kõrgeima pakkumise, korraldatakse nende vahel viie tööpäeva jooksul arvates enampakkumise läbiviimisele järgnevast päevast täiendav kirjalik enampakkumise voor.
(10) Kõigil pakkujatel on õigus ise või esindajate kaudu osaleda pakkumiste avamisel ning tutvuda pakkumiste avamise protokolliga ning esitada kaebusi või proteste enampakkumise läbiviimise kohta käesoleva korra paragrahvi 22 lõikes 5 sätestatud korras.
§ 24. Elektroonilise enampakkumise läbiviimise kord
(1) Elektroonilisel enampakkumisel teevad enampakkumisel osalejad pakkumisi ja suhtlevad enampakkumise läbiviijaga üldkasutatava andmesidevõrgu vahendusel ja osalejate kasutajanimed ja tehtud pakkumised on kõigile enampakkumisel osalejatele üldkasutatava andmesidevõrgu vahendusel reaalajas kättesaadavad.
(2) Elektrooniline enampakkumine avatakse enampakkumise teates märgitud ajal ja kohas vajaliku teabe kättesaadavaks muutmise ning pakkumiste tegemise võimaldamise teel.
(6) Elektroonilisel enampakkumisel osaleja võib teha piiratud arvu pakkumisi, mis ei tohi olla alla alghinna. Ühe pakkuja tehtud pakkumistest läheb arvesse kõrgeim juhul, kui ta on teinud mitu erinevat pakkumist.
(7) Elektrooniline enampakkumine lõpeb enampakkumise tingimustes märgitud tähtpäeval.
(8) Elektroonilise enampakkumise võitjaks on kõrgeima pakkumise teinud osaleja.
(2) Enampakkumise tulemuste kinnitamine või kinnitamata jätmine peab toimuma hiljemalt kümne tööpäeva jooksul arvates enampakkumisele järgnevast päevast.
4) enampakkumise võitjaks osutub käesoleva korra paragrahvi 21 lõikes 2 nimetatud isik.
(4) Enampakkumise tulemuste kinnitaja peab enampakkumise tulemuste kinnitamata jätmise põhjused formuleerima ja kirjalikult vormistama.
(6) Enampakkumise tulemuste mittekinnitamisel käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 1 ja 2 nimetatud põhjustel enampakkumise korraldaja või läbiviija süül tagastatakse enampakkujale tema poolt tasutud tagatisraha ja osavõtutasu täies ulatuses.
(7) Enampakkumise võitjale saadetakse otsus enampakkumise tulemuste kinnitamise kohta tähitud postiga või väljastatakse allkirja vastu. Enampakkumise võitja on kohustatud ilmuma lepingu sõlmimiseks teates märgitud kohta ning tähtajaks.
(8) Teistele enampakkumises osalenutele tagastatakse tagatisraha ja teatatakse enampakkumise tulemus nende osas enampakkumise tingimustes ettenähtud viisil ja korras.
(9) Lepingu sõlmimisele ettenähtud tähtajaks mõjuva põhjuseta mitteilmumisel või mõjuvast põhjusest mitteteatamisel kaotab enampakkumise võitja tagatisraha ja õiguse lepingut sõlmida.
(10) Lepingu sõlmimise korral muutub tagatisraha lepingujärgseks makseks.
(11) Kui enampakkumine kuulutatakse nurjunuks, tulemusi ei kinnitata või võitjaga lepingut ei sõlmita, otsustab vallavalitsus, kas sõlmida leping paremuselt järgmise pakkujaga, korraldada uus enampakkumine, anda vara kasutusse eelläbirääkimistega pakkumise või otsustuskorras või käsutada seda muul viisil samas haldusaktis, milles enampakkumine nurjunuks kuulutatakse, tulemusi ei kinnitata või võitjaga lepingut ei sõlmita.
§ 26. Vallavara eelläbirääkimistega pakkumise korras kasutusse andmine
(4) Vallavara kasutusse andmine eelläbirääkimistega pakkumise korras toimub käesoleva korra paragrahvides 18–23 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) eelläbirääkimistega pakkumise kuulutusse märgitakse lisaks korra paragrahvi 19 lõikes 3 nimetatud andmetele ära eelläbirääkimistega pakkumise lisatingimused ning pakkumise võitja väljaselgitamise alused;
3) eelläbirääkimistele kutsutakse ainult nõuetele vastava pakkumise teinud osalejad;
4) eelläbirääkimiste sisu avalikkusele ega teistele pakkujatele avaldamisele ei kuulu, avalikustada võib asjaolu, kui palju pakkumisi on tehtud ja palju neist vastab nõuetele;
5) pärast eelläbirääkimiste lõppu vormistab iga pakkuja kirjalikult pakkumise vara kasutamise tasu ja kõigi lisatingimuste kohta;
(5) Sobivate pakkumiste puudumisel tunnistab vallavalitsus eelläbirääkimistega pakkumise nurjunuks.
§ 27. Kasutusse antud vallavarale tehtud parendused ja muudatused
(1) Vallavara kasutaja võib üüri- või rendilepingu alusel kasutatavale vallavarale teha parendusi või muudatusi ainult vallavara valitseja või vallavalitsuse eelneval kirjalikul nõusolekul. Nõusoleku parenduseks või muudatuseks annab vallavalitsus, kui parenduste ja muudatustega kaasneb kulude hüvitamine, muudel juhtudel vallavara valitseja.
(2) Enne kirjaliku nõusoleku andmist hinnatakse parendamisel või muutmisel tehtavate kulutuste jaotumist vajalikeks, kasulikeks ja toreduslikeks tsiviilseadustiku üldosa seaduse tähenduses. Kasulike ja toreduslike kulutuste tegemist vallavarale võib lubada ainult avalikes huvides.
§ 28. Parenduste ja muudatuste hüvitamine
(1) Vallavara parendamisel või muutmisel tehtud kulutuste hüvitamise otsustab vallavalitsus enne vastavate töödega alustamist, näidates ära millised ja millises ulatuses parendustega või muudatustega seotud kulud hüvitatakse ning näidates vajadusel tehtavate parenduste amortisatsiooni määra.
(3) Vallavara parendamisel ja muutmisel tehtud kulutused hüvitatakse tulevikus tasumisele kuuluva üüri või rendi arvel, st vallavara kasutaja vabastatakse üüri või rendi tasumisest, kui seaduses või lepinguga ei ole sätestatud teisiti.
(4) Käsundita asjaajamisele (võlaõigusseaduse § 286 lg 2) rakendatakse käesolevas paragrahvis sätestatut arvestades järgmiste erisustega:
1) asjaajamisele asumisest või asjaajamisest teatatakse vallavara valitsejale;
2) asjaajamisel tehtud kulutuste hüvitamise ja tasu maksmise otsustab vallavalitsus.
§ 29. Valla omandis olevatele ehitistele või kinnistutele reklaami, teabe või muu väikevormi paigaldamine
(1) Valla omandis olevale ehitisele või kinnistule (välja arvatud tee) reklaami, teabe või muu väikevormi paigaldamiseks peab olema vallavara valitseja eelnev kirjalik nõusolek, kui vallavalitsuse või -volikogu õigusaktides ei ole sätestatud teisiti.
(2) Vallavalitsus võib vajadusel kehtestada nõusoleku andmiseks täpsema korra.
§ 30. Vallavara võõrandamise mõiste
Võõrandamise all mõistetakse käesolevas korras vallavara tasu eest või tasuta andmist teise isiku omandisse.
§ 31. Vallavara võõrandamise tingimused
2) vallavara ei ole valitsemise otstarbeks vajalik ning selle muul viisil vallavarana kasutamine ja käsutamine ilma võõrandamiseta ei ole võimalik, põhjendatud või on vallale kahjulik;
3) vallavara võõrandatakse isikule, kes vajab seda töö tegemiseks avalikes huvides ja nimetatud töö tegemine ei ole ilma vallavara omandamiseta võimalik;
4) vallavara on vajalik heategevuslikele ja avalikke huve teenivatele organisatsioonidele nende ülesannete täitmiseks;
5) vallavara on antud varasemalt kasutusse hilisema võõrandamise kohustusega;
6) vallavara ei anna tulu;
7) muudel seaduses või vallavolikogu poolt ettenähtud juhtudel.
§ 32. Vallavara võõrandamise otsustamine
1) vallavolikogu, kui võõrandatakse kinnisvara, mille turuväärtus on suurem kui 6000 eurot või vallale kuuluvaid aktsiaid või osasid või vallavara võõrandatakse tasuta või alandatud hinna eest;
(2) Vallavara võõrandamise lepingu ja asjaõiguslepingu sõlmib vallavalitsus. Lepingu allkirjastab vallavanem või tema poolt volitatud isik.
(3) Vallavara võõrandamist otsustavas õigusaktis peab olema ära näidatud:
1) vallavara nimetus, asukoht ja põhinäitajad, aktsiate ja osade müügi korral müüdavate aktsiate arv ja nimiväärtus ning osa suurust iseloomustavad andmed;
3) otsustuskorras tasu eest võõrandamisel vara müügihind;
4) vallavara tasuta või alandatud hinna eest võõrandamisel põhjendus;
5) võõrandamise korraldaja, kui võõrandatakse otsustuskorras;
6) aktsiate või osa enampakkumise korras müügi puhul nende alghind ja maksetingimused;
7) vajadusel müügi lisatingimused.
(4) Vallavara võõrandamise viisi ja tasu suuruse määrab võõrandamise otsustaja.
3) eelläbirääkimistega pakkumise korras;
4) äriühingu aktsiate, osakute avalik müük.
(2) Vallavara võõrandatakse üldjuhul enampakkumise korras.
§ 34. Vallavara võõrandamine otsustuskorras
(1) Vallavara võõrandamine otsustuskorras enampakkumist või eelläbirääkimistega pakkumist korraldamata võib toimuda, kui:
1) võõrandatav vara ei ole tervikvarast eraldatud osa;
2) võõrandatav vara võib laguneda või hävida enne enampakkumise või eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimist;
3) enampakkumise või eelläbirääkimistega pakkumise korras võõrandamine on nurjunud;
4) kui vara võõrandatakse valla osalusega juriidilistele isikutele või avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele;
5) võõrandamine on vajalik planeeringu- ja maakorraldusnõuetest tulenevalt või ehitise teenindamiseks vajaliku maa koosseisu muutmiseks;
6) võõrandatakse vallale kuuluvaid aktsiaid või osasid teistele selle äriühingu aktsionäridele või osanikele võõrandamise otsustaja poolt kinnitatud hinnaga;
7) lähtudes avalikest huvidest;
8) muudel juhtudel volikogu kaalutletud otsuse alusel.
(2) Vallavara võõrandamisel otsustuskorras käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 7 nimetatud alustel peab võõrandamise otsustaja vastavat avalikku huvi põhjendama.
(1) Enampakkumine käesoleva korra tähenduses on vallavara võõrandamise viis, kus ostu-müügileping sõlmitakse isikuga, kes nõustub kehtestatud lisatingimustega, kui need on kehtestatud ja on pakkunud kõige kõrgema ostuhinna.
(2) Vallavara võõrandatakse avaliku enampakkumise korras. Enampakkumine võib olla suuline, kirjalik ja elektrooniline.
§ 36. Enampakkumise ettevalmistamine
1) enampakkumise läbiviimise tingimused ja viisi (suuline, kirjalik, elektrooniline);
2) alghinna ja maksetingimused;
3) ostu-müügilepingu tingimused;
5) enampakkumise korraldaja ja enampakkumise läbiviimise komisjoni.
(2) Enampakkumise läbiviimisest teatab enampakkumise korraldaja vastava kuulutuse kaudu Mulgi valla veebilehe l ja maakonna ajalehes. Kuulutus avaldatakse hiljemalt 14 päeva enne enampakkumise läbiviimise päeva. Kuulutus peab sisaldama järgmisi enampakkumise tingimusi ja andmeid:
2) võõrandamisele kuuluva vallavara nimetus ja asukoht, sh kinnisvara puhul maatüki suurus ja sihtotstarve. Vara täpsem kirjeldus ei ole vajalik, kui kuulutuses teatatakse pakkujatele võimalusest tutvuda võõrandatava varaga kuulutuses nimetatud kohas ja ajal;
4) enampakkumise läbiviimise viis (suuline, kirjalik, elektrooniline), kirjalike pakkumiste korral nende esitamise tähtaeg ja koht, elektroonilise enampakkumise korral koduleht ja pakkumiste esitamise lõpptähtaeg;
5) alghind ja enampakkumise osavõtumaksu ning tagatisraha suurused ja nende tasumise kord;
6) müüdava vara ostjale üleandmise kord, ostuhinna tasumise kord ja tähtaeg, ostuhinna järelmaksuga tasumisel lepingu täitmise tagatised ning võõrandamise lisatingimused juhul, kui need on sätestatud. Käesolevas lõikes nimetatud andmeid võib mitte avaldada, kuid sellisel juhul peab kuulutus sisaldama enampakkumise ja müügilepingu tingimustega tutvumiseks ettenähtud kohta ja aega.
§ 37. Alghind, osavõtutasu ja tagatisraha
(2) Tagatisraha suurus on üldjuhul 10% alghinnast. Kui alghind on väiksem kui 10 eurot, otsustab tagatisraha suuruse vallavalitsus.
§ 38. Enampakkumises osaleda võivate isikute ring
Enampakkumine on avalik ning selles võivad osaleda kõik füüsilised ja juriidilised isikud, arvestades seadustega ettenähtud piiranguid.
§ 39. Enampakkumise läbiviimine
(1) Enampakkumise läbiviijaks on vallavalitsuse või enampakkumise korraldaja poolt määratud komisjon. Komisjonis peab olema vähemalt kolm liiget.
(2) Enampakkumine viiakse läbi vastavalt käesoleva korra paragrahvides 18 ja 19 sätestatule, arvestades käesolevast peatükist tulenevate erisustega sh, et enampakkumise esemeks on vallavara müügihind.
§ 40. Enampakkumise tulemuste kinnitamine
(2) Enampakkumise tulemuste kinnitamine või kinnitamata jätmine peab toimuma hiljemalt 10 tööpäeva jooksul arvates enampakkumise toimumisele järgnevast päevast.
(3) Enampakkumise tulemused võib jätta kinnitamata, kui enampakkumise ettevalmistamisel või läbiviimisel rikuti oluliselt käesolevas korras sätestatud korda. Enampakkumise tulemuste mittekinnitamise korral tuleb ära märkida mittekinnitamise põhjus.
(4) Enampakkumise tulemuste kinnitamata jätmisel, nurjunuks tunnistamisel või müügihinna mittetasumisel ja lepingu mittesõlmimisel otsustab varaga edasise toimimise viisi vallavalitsus sama haldusaktiga, millega enampakkumise tulemused kinnitamata jäetakse, nurjunuks tunnistatakse või müügileping sõlmimata jäetakse.
(5) Enampakkumise võitjale saadetakse otsus enampakkumise tulemuste kinnitamise kohta tähitud postiga või väljastatakse allkirja vastu. Enampakkumise võitja on kohustatud ilmuma lepingu sõlmimiseks teates märgitud kohta ning tähtajaks.
(6) Teistele enampakkumises osalenutele tagastatakse tagatisraha enampakkumise tingimustes ettenähtud viisil ja korras.
(7) Lepingu sõlmimisele ettenähtud tähtajaks mõjuva põhjuseta mitteilmumisel või mõjuvast põhjusest mitteteatamisel kaotab enampakkumise võitja tagatisraha ja õiguse lepingut sõlmida.
§ 41. Müügilepingu sõlmimine
(1) Enampakkumise võitjaga sõlmitakse kirjalik, seaduses ettenähtud juhtudel aga notariaalselt tõestatud müügileping.
(2) Enampakkumise võitjale teatatakse enampakkumise tulemuste kinnitamisest (kinnitamata jätmisest) pärast vastava otsuse tegemist kirjalikult allkirja vastu. Pärast enampakkumise kinnitamise teate saamist on enampakkumise võitja kohustatud tasuma müügihinna või järelmaksu rakendamisel osa müügihinnast enampakkumise tingimustes ettenähtud tähtajaks või kui sellist tähtaega määratud ei ole, siis teates märgitud tähtajaks. Enampakkumise võitjale teatatakse müügilepingu sõlmimise aeg ja koht.
(3) Enne müügilepingu ja asjaõiguslepingu sõlmimist on enampakkumise võitja kohustatud esitama kõik nõutavad lepingu täitmise tagatised.
(4) Tähtaegselt müügihinna või selle osa mittetasumisel, samuti lepingu sõlmimisele mitteilmumisel ning nõutavate tagatiste esitamata jätmisel kaotab enampakkumise võitja õiguse nõuda müügilepingu sõlmimist, samuti ei tagastata talle tagatisraha või realiseeritakse pangagarantii.
(5) Kui enampakkumise võitja täidab käesolevas paragrahvis talle esitatud nõuded, arvestatakse tagatisraha müügihinna hulka.
(6) Kui enampakkumise võitja täidab oma kohustused ja enampakkumise tulemused on kinnitatud, on tal õigus nõuda lepingu sõlmimist ja vara üleandmist.
§ 42. Vallavara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
(3) Võõrandamise otsustajal on õigus kehtestada arvuliselt väljendatavatele lisatingimustele piirsuurusi.
(4) Eelläbirääkimistega pakkumine on avalik ning sellest võivad osa võtta kõik isikud, arvestades seaduses ettenähtud piiranguid.
§ 43. Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamine ja läbiviimine
(1) Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamise käigus kinnitab vallavalitsus:
1) eelläbirääkimistega pakkumise tingimused;
2) müügilepingu tingimused;
3) eelläbirääkimistega pakkumise korraldaja ning eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimise komisjoni;
4) muud eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimisega seotud tingimused, mis ei ole määratud müügi otsustaja poolt.
(2) Vallavara müügist eelläbirääkimistega pakkumise korras teatatakse käesoleva korra paragrahvi 33 lõige 2 kohaselt, arvestades, et eelläbirääkimistega pakkumise esemeks on ostuhind ja lisatingimused.
(3) Pakkumisest osa võtta soovija peab tegema pakkumise nii ostuhinna kui ka kõigi nõutud lisatingimuste kohta ning esitama tehtud pakkumise täitmiseks piisavad tagatised.
(4) Pakkumistega ümbrikud avab komisjon üks tund pärast pakkumiste tähtaja möödumist. Pakkumiste avamise kohta koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla komisjoni liikmed. Komisjoni liikmetest peavad kohal olema ja protokolli allkirjastama vähemalt pooled komisjoni liikmed. ja protokollija.
(5) Isikuid, kes on teinud nõuetele mittevastava pakkumise, läbirääkimistele ei lubata. Seda otsust võib 5 tööpäeva jooksul arvates komisjoni vastava otsuse tegemise kuupäevast vaidlustada, esitades kaebuse müügi otsustajale.
(6) Eelläbirääkimiste sisu avalikkusele ega teistele pakkujatele avaldamisele ei kuulu. Avalikustada võib esitatud pakkumiste arvu ning mitu neist vastab kehtestatud nõuetele.
(7) Eelläbirääkimistele kutsutakse nõuetele vastava pakkumise teinud osalejad. Pärast eelläbirääkimiste lõppu vormistab iga pakkuja kirjalikult oma lõpliku pakkumise nii ostuhinna kui ka kõigi lisatingimuste kohta ning esitab pakkumise täitmise tagatise täies ulatuses.
(8) Lõplike pakkumiste kohta koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla komisjoni liikmed ja protokollija.
(9) Komisjon hindab lõplikke pakkumisi ja reastab need paremusjärjekorras.
(10) Võrdväärsete pakkumiste korral annab komisjon ostja selgitamiseks nendele pakkujatele võimaluse oma pakkumisi kuni 10 tööpäeva jooksul täiendada.
§ 44. Tulemuste kinnitamine
(1) Eelläbirääkimistega pakkumise tulemused kinnitab võõrandamise otsustaja hiljemalt:
1) 20 tööpäeva jooksul pärast lõplike või täiendavate pakkumiste esitamise tähtaja saabumist, kui võõrandamise otsustaja on vallavolikogu;
2) 10 tööpäeva jooksul pärast lõplike või täiendavate pakkumiste esitamise tähtaja saabumist, kui võõrandamise otsustaja on vallavalitsus.
(2) Eelläbirääkimistega pakkumise tulemuste kinnitaja on kohustatud kontrollima temale esitatud dokumentide alusel pakkumisest osavõtnud isikute õigust eelläbirääkimistega pakkumisel osaleda ning eelläbirääkimiste protseduuri järgimist eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimisel.
(3) Eelläbirääkimistega pakkumise tulemused jäetakse kinnitamata, kui:
1) eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimisel rikuti oluliselt pakkumise protseduuri;
2) selgub, et pakkumise võitjal ei olnud õigust eelläbirääkimistega pakkumisest osa võtta;
3) eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimisel on rikutud õigusaktidega sätestatud korda.
(4) Eelläbirääkimistega pakkumise tulemuste kinnitaja peab eelläbirääkimistega pakkumise tulemuste kinnitamata jätmise põhjused formuleerima ja kirjalikult vormistama.
(5) Sobivate pakkumiste puudumisel on võõrandamise otsustajal õigustunnistada eelläbirääkimistega pakkumine nurjunuks.
(6) Müügileping sõlmitakse isikuga, kelle pakkumine on tunnistatud parimaks, arvestades nii kehtestatud lisatingimusi kui ka pakutud hinda.
(7) Kui parima pakkumise teinud isik ei ilmu ettenähtud tähtajaks müügilepingu sõlmimisele või ei tasu õigeaegselt ostusummat, on pakkumise tulemuste kinnitajal õigustühistada oma otsus ning tunnistada eelläbirääkimistega pakkumine nurjunuks.
(8) Eelläbirääkimistega pakkumise nurjunuks tunnistamisel või tulemuste kinnitamata jätmisel otsustab varaga edasise toimimise viisi müügi otsustaja.
§ 45. Vallavara koormamise mõiste
§ 46. Reaalservituudi, reaalkoormatise või ostueesõiguse seadmine
(1) Valla omandis olevale kinnisasjale seatakse reaalservituut, reaalkoormatis või ostueesõigus, kui see toimub:
(2) Valla omandis olevale kinnisasjale seatakse reaalservituut, reaalkoormatis või ostueesõigus vallavolikogu poolt. Vallavara koormamise lepingu, vajadusel ka asjaõiguslepingu sõlmib vallavalitsus.
§ 47. Isikliku servituudi seadmine
(1) Valla omandis olevale kinnisasjale isikliku servituudi seadmine on lubatud, kui see toimub:
1) vallavalitsus, kui see toimub vastaval kinnisasjal asuva tehnovõrgu või –rajatise omaniku kasuks;
(3) Isiklik servituut seatakse tasu eest või tasuta. Tasuta isikliku servituudi seadmine võib toimuda ainult seaduses sätestatud juhtudel või avalikest huvidest lähtuvalt. Sellekohast avalikku huvi peab põhjendama.
(4) Isikliku servituudi seadmise lepingu sõlmib vallavalitsus.
§ 48. Hoonestusõiguse seadmine
(2) Hoonestusõigust võib seada enampakkumise või otsustuskorras.
(5) Hoonestusõiguse seadmisel ei või hoonestusõiguse tähtaeg olla üle viiekümne aasta, välja arvatud juhud, mil hoonestaja peab hoonestusõiguse lepingu kohaselt teostama kinnisasjal või selle abil teatud töid valla huvides, mille tähtaeg ületab viitkümmend aastat.
(6) Hoonestusõiguse seadmise lepingu sõlmib vallavalitsus.
§ 49. Hoonestusõiguse seadmise algatamine
(2) Hoonestusõiguse seadmine enampakkumise korras toimub käesoleva korra paragrahvides 18–22 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) enampakkumise kuulutuses märgitakse lisaks nimetatud andmetele hoonestusõiguse tähtaeg ning hoonestamise tingimused;
§ 50. Hoonestusõiguse lepingu tingimused
§ 51. Hoonestusõiguse võõrandamine ja koormamine
Hoonestusõiguse võõrandamisel on vallavalitsusel eesõigus, mis kantakse valla kasuks kinnistusraamatusse vastavalt asjaõigusseaduse paragrahvile 257. Hoonestusõiguse võõrandamiseks ja koormamiseks asjaõigusega on vajalik vallavalitsuse nõusolek, milline tingimus kantakse vajadusel vastavalt asjaõigusseaduse paragrahvile 249 kinnistusraamatusse.
§ 52. Vallavara mahakandmine
(1) Vallavara utiliseeritakse või hävitatakse, kui see ei ole enam vajalik, seda ei ole võimalik võõrandada ning selle säilitamine on ebaotstarbekas.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud vallavara koosseisus olev põhivara kantakse maha (bilansist välja).
(3) Vallavara mahakandmise aluse tekkimisel koostab vallavara valitseja mahakandmise akti, milles peavad sisalduma järgmised andmed: mahakandmisele kuluva vallavara koosseis, bilansiline maksumus, kõlbmatuks tunnistamise põhjused, vallavaraga seotud rahalised õigused ja kohustused, vallavara hävitamise või utiliseerimise viis ja selle maksumus, samuti muud vallavaraga seotud olulised andmed.
1) vallavolikogu, kui vara bilansiline väärtus on suurem kui 2000 eurot;
2) vallavara valitseja, kui vallavara jääkmaksumus on 0 eurot;
(5) Käesolevas paragrahvi lõikes 1 nimetatud vallavara koosseisus oleva bilansivälise vara osas toimub bilansivälisest arvestusest väljaarvamine raamatupidamise sise-eeskirjades sätestatud korras.
§ 53. Vallavara hulka kuuluvate nõuete esitamine ja nõuetest loobumine
1) vallavolikogu, kui nõue on suurem kui 2000 eurot;
§ 54. Määruste kehtetuks tunnistamine
1) Halliste Vallavolikogu 30.03.2016 määrus nr 12 “Halliste vallavara valitsemise kord”.
2) Abja Vallavolikogu 12.01.2012 määrus nr 43 „Abja vallavara valitsemise kord“.
3) Karksi Vallavolikogu 15.05.2014 määrus nr 13 „Karksi vallavara valitsemise kord“.
4) Mõisaküla Linnavolikogu 20.06.2013 määrus nr 7 „Mõisaküla linnavara valitsemise kord“.


§ 71 Sigade klassikalise katku ja sigade Aafrika katku ohu korral ettevõttes rakendatavad täiendavad bioohutusmeetmed ning bioohutuskava koostamine
§ 26 Loomakasvatushoonesse uute sigade toomine
§ 42 Taudistunud ala suhtes rakendatavad kitsendused
§ 49 Rakendussäte
RT I, 04.11.2016, 8
[RT I, 04.11.2016, 7 - jõust. 07.11.2016]
06.08.2015 RT I, 07.08.2015, 19 10.08.2015
01.11.2016 RT I, 04.11.2016, 7 07.11.2016 määruse pealkirjas ja tekstis asendatakse läbivalt sõnad "sigade aafrika katk" sõnadega "sigade Aafrika katk" vastavas käändes; - määruse tekstis asendatakse läbivalt sõna "sigala" sõnaga "loomakasvatushoone" vastavas käändes
(2) Sigade Aafrika katk on väga nakkav sigade haigus, mille tekitajaks on sugukonna Asfarviridae perekonna Asfvirus DNA viirus. Haiguse kulg on sõltuvalt viiruse virulentsusest üliägedast krooniliseni. Esineb sümptomiteta viirusekandjaid. Haiguse peiteaeg on 5–40 päeva. Virulentse tüve levimise korral kulgeb haigus üliägedalt või ägedalt ning seda iseloomustab kõrge palavik, täielik isutus, verevalumid nahal ja siseorganeis ning surm 7.–10. päeval pärast tunnuste ilmnemist. Suremus võib küündida 100%-ni. Väiksema virulentsusega tüved põhjustavad alaägedat või kroonilist haiguse kulgu, mida iseloomustab kerge palavik, isu vähenemine ja depressioon. Suremus võib olla väike. Viirus on väliskeskkonnas, korjustes ja lihas väga vastupidav, talub suuri keskkonna happesuse muutusi ja on raskesti inaktiveeritav desinfektsioonivahendite abil.
3) ettevõte – ettevõtja või loomatauditõrje seaduse § 196 lõikes 3 nimetatud isiku loomakasvatushoone või -rajatis, koos krundi ja kõrvalhoonetega sõnniku, läga, allapanu, sööda jms ladustamise jaoks, või loomade pidamiseks piiritletud ala, kus alaliselt peetakse, sealhulgas aretatakse sigu põllumajandusliku tootmise või muul eesmärgil. Termin ei laiene tapamajale, veovahendile ega metssigade pidamiseks piiritletud alale, kus jahipidamine on lubatud;
[RT I, 07.08.2015, 19 - jõust. 10.08.2015]
§ 71. Sigade klassikalise katku ja sigade Aafrika katku ohu korral ettevõttes rakendatavad täiendavad bioohutusmeetmed ning bioohutuskava koostamine
(1) Ettevõttes, kus peetakse sigu, rakendab loomapidaja sigade klassikalise katku ja sigade Aafrika katku ohu korral loomatauditõrje seaduse § 321 lõike 3 kohasest loomataudi ohust teavitamisest arvates lisaks loomatauditõrje seaduse §-s 71 sätestatud bioohutusmeetmetele järgmisi bioohutusmeetmeid:
1) peab sigu loomakasvatushoones viisil, mis välistab sigade väljas pidamise ja kokkupuute muude loomadega;
2) korraldab isikute ja veovahendite sissepääsu ettevõtte territooriumile üksnes desobarjääri kaudu;
3) tagab, et enne loomakasvatushoonesse sisenemist ja pärast sealt lahkumist vahetatakse üleriided ja jalatsid ning pestakse ja desinfitseeritakse käed ja jalatsid;
4) tagab, et isik, kelle puhul ei saa välistada vahetut kokkupuudet metsseaga, sealhulgas metssea korjusega, või sellelt pärit loomsete kõrvalsaadustega, ei sisene loomakasvatushoonesse 48 tunni jooksul pärast kokkupuudet nendega;
5) korraldab loomapidamise viisil, mis välistab inventari, sööda ja allapanu viimise ühelt loomakasvatushoone territooriumilt teisele;
6) välistab kütitud metssea ning surnult leitud metssea korjuse ja selle osade toomise ettevõtte territooriumile;
7) välistab haljassööda toomise ettevõtte territooriumile;
8) kasutab sigade söötmiseks sööta, mida on viimase 30 päeva jooksul enne kasutamist hoiustatud nii, et on välistatud muude loomade ja võimalikku viirust edasikandvate isikute juurdepääs sellele, või mida on kuumtöödeldud väljaspool loomakasvatushoone territooriumit viiruse hävitamiseks piisaval meetodil;
9) kasutab allapanuks üksnes materjali, mida on viimase 90 päeva jooksul enne kasutamist hoiustatud nii, et on välistatud muude loomade ja võimalikku viirust edasikandvate isikute juurdepääs sellele;
10) selgitab ettevõttes rakendatavaid bioohutusmeetmeid sigade pidamises osalevale isikule, sealhulgas nõuab temalt pärast metsas viibimist punktis 3 sätestatud bioohutusmeetmete rakendamist;
11) tarastab loomakasvatushoone territooriumi selliselt, et aluspinnasega ühendatud tara kaudu oleks välistatud muude loomade sissepääs loomakasvatushoone territooriumile, sealhulgas juurdepääs kasutatavale inventarile, söödale, allapanule, veele, sõnniku ja läga ladestuskohale ning loomakasvatushoonesse.
(2) Sigade klassikalise katku ja sigade Aafrika katku ohu korral koostab loomapidaja kahe päeva jooksul loomatauditõrje seaduse § 321 lõike 3 kohasest loomataudi ohust teavitamisest arvates ettevõttes bioohutusmeetmete rakendamise kohta bioohutuskava.
(3) Loomapidaja peab lõikes 2 nimetatud bioohutuskavas ette nähtud bioohutusmeetmete rakendamise üle jooksvalt arvestust kuni taudistunud alal kitsenduste lõpetamiseni § 46 kohaselt.
(1) Diagnoosimise protseduuride läbiviimisel, proovide võtmisel, laboratooriumisse saatmisel ning laboratoorsete uurimiste tulemuste hindamisel tuleb järgida selles määruses ning sigade klassikalise katku kohta Euroopa Komisjoni otsuse 2002/106/EÜ ning sigade Aafrika katku kohta Euroopa Komisjoni otsuse 2003/422/EÜ alusel koostatud diagnoosimise juhendis (edaspidi diagnoosimise juhend) toodud juhiseid, nõudeid ja kriteeriume.
(4) Veterinaar- ja Toidulaboratoorium saadab haiguse esmakordsel diagnoosimisel isoleeritud viiruse isolaadi edasiseks genotüübi määramiseks Euroopa Liidu referentlaboratooriumisse.
8) esitama veterinaarjärelevalveametnikule nimekirja loomakasvatushoones töötavate ja teiste seal olevate isikute kohta, kelle sisenemine eeldatavasse taudipunkti on vajalik, samuti loomakasvatushoonet teenindavate veovahendite loetelu;
9) välistama kõrvaliste isikute pääsu eeldatavas taudipunktis asuvasse loomakasvatushoonesse;
10) kasutama loomakasvatushoones töötamiseks eraldi ülerõivaid ja jalatseid, mida hoitakse loomakasvatushoone ruumides, ja tagama nende kasutamise ka loomakasvatushoone töötajatele;
11) paigutama loomakasvatushoone ja ettevõtte väljapääsudele desinfektsioonimatid ja regulaarselt niisutama neid Veterinaar- ja Toiduameti ettenähtud desinfektsioonivahendiga;
1) ettevõttest sigu välja viia ja sinna juurde tuua ning ühest loomakasvatushoonest teise ümber paigutada, samuti sigu karjatada või lasta neid sigade väljas pidamiseks ettenähtud taraga piiratud alale (edaspidi välilaager). Vajaduse korral võib veterinaarjärelevalveametnik keelata ka teiste loomaliikide väljaviimise ettevõtte territooriumilt või nende ümberpaigutamise ettevõttesiseselt;
2) ettevõttest välja viia sigade spermat, embrüoid ja munarakke, tapasaadusi, sealhulgas sealiha, korjuseid, sööta, loomakasvatushoone sisseseadet ja inventari, sõnnikut, allapanu ja teisi võimalikke nakkust edasikandvaid materjale ning jäätmeid;
(2) [Kehtetu - RT I, 04.11.2016, 7 - jõust. 07.11.2016]
(3) Lõikes 1 loetletud kitsendusi kohaldatakse ka ettevõttes ja piirkonnas, milles epidemioloogilise uurimise tulemused annavad põhjuse kahtlustada taudi levikut.
7) pärast sigade tapmist puhastatakse ning desinfitseeritakse või töödeldakse loomakasvatushoone koos inventari ja seadmetega, samuti kasutatud veovahendid, tekkinud sõnnik, läga, virts jms, mis võib olla nakkuse levitaja, vajaduse korral ka loomakasvatushoone ümbruse pinnas Veterinaar- ja Toiduameti lubatud desinfektsioonivahendiga veterinaarjärelevalveametniku juhiste kohaselt. Puhastamise, desinfitseerimise ja töötlemise kirjeldus on toodud lisas 3;
(2) Kui taudipunktis on rohkem kui üks loomakasvatushoone, võib tauditõrje komisjoni otsusel tabandumata loomakasvatushoones kitsendusi mitte kehtestada, kui see asub vähemalt kahe kilomeetri kaugusel tabandunud loomakasvatushoonest. Selle eelduseks on, et loomakasvatushoonet majandatakse täielikult eraldi (eraldi töötajad, vedu, söödavarud, sõnniku ladustamine) ning et Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juht kinnitab, et täidetud on kõik nõuded tabandunud ettevõtte või piirkonna eraldiasuvasse loomakasvatushoonesse nakkuse leviku vältimiseks.
3) taudipunkti asukoht ja selle kaugus lähimast loomakasvatushoonest;
Sigade katku puhangu korral kehtestatud kitsendused lõpetab 30 päeva pärast loomakasvatushoone lõppdesinfektsiooni Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juht. Karantiini lõpetab Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhi ettepanekul maavanem kirjaliku korraldusega ning sellest teavitatakse elanikkonda massiteabevahendite kaudu.
§ 26. Loomakasvatushoonesse uute sigade toomine
(1) Loomakasvatushoonesse võib uusi sigu tuua (edaspidi asustamine) 30 päeva pärast karantiini lõpetamisest arvates.
(2) Sigade katku kitsendusteta ettevõttest tuuakse loomakasvatushoonesse sigade katku viiruse antikehadeta sead (senitel pigs, kontrollsead), kes paigutatakse loomakasvatushoones laiali veterinaarjärelevalveametniku määratud kohtadesse. Sigu uuritakse seroloogiliselt sigade katku antikehade olemasolu suhtes diagnoosimise juhendi kohaselt pärast 40 päeva möödumist sigade loomakasvatushoonesse toomisest. Uurimise negatiivse tulemuse korral on lubatud asustada kogu loomakasvatushoone. Enne negatiivse tulemuse selgumist ei tohi loomakasvatushoonest välja viia ühtegi siga.
(3) Kinnise õhusüsteemiga loomakasvatushoone puhul võib asustada loomakasvatushoone uute sigadega ka kohe täismahus. Sellisel juhul peavad olema täidetud järgmised nõuded:
1) loomakasvatushoone asustatakse sigade katku kitsendusteta ettevõttest pärinevate sigadega 20 päeva jooksul;
2) asutatud loomakasvatushoone seakarja sigu uuritakse seroloogiliselt sigade katku antikehade olemasolu suhtes diagnoosimise juhendi kohaselt pärast 40 päeva möödumist viimase sea karja saabumisest. Enne negatiivse tulemuse selgumist ei tohi loomakasvatushoonest välja viia ühtegi siga.
(4) Kui karantiini lõpetamisest on möödas rohkem kui kuus kuud, on Veterinaar- ja Toiduametil õigus epidemioloogilist olukorda arvestades loomakasvatushoone asustamisel uute sigadega lubada erandeid lõigetest 2 ja 3.
4) loomakasvatushoonete geograafilist asukohta ja paiknemise tihedust;
(1) Loomapidaja peab ettevõttes peetavate sigade kohta arvestust loomakasvatushoonete kaupa ja fikseerib kõik sigade arvu muutused vanuse ja tehnoloogiliste rühmade kaupa ning esitab asjakohased andmed veterinaarjärelevalveametnikule tema nõudmisel.
(3) Ohustatud tsoonis asuvate ettevõtete ülevaatust tegevad veterinaararstid registreerivad sigade arvu loomakasvatushoones rühmade kaupa, viivad läbi karja kliinilise uurimise, kontrollivad loomapidaja peetavat sigade arvestust ning sigade nõuetekohast märgistust. Sigade massilise haigestumise ja suremise korral loetakse kari nakkuskahtlaseks ning kohaldatakse selle peatüki jao 1 sätteid.
1) sigade ohustatud tsooni toomine ja sealt väljaviimine, samuti sigade liikumine ja vedu ohustatud tsooni avalikult kasutataval teel ja erateel, välja arvatud loomakasvatushoone teenindamisega otseselt seotud teelõigul, on keelatud. Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhil on õigus lubada sigade vedu lõigetes 2–4 toodud juhtudel ja nõuetel ning sigade transiiti läbi ohustatud tsooni üksnes eeldusel, et vedu toimub ilma peatuseta ja veol kasutatakse üksnes põhimaanteed või raudteed. Läbi ohustatud tsooni kavandatavast sigade veost teatab veose omanik Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhile 24 tundi ette;
6) isikud, kes sisenevad loomakasvatushoonesse või lahkuvad sealt, järgivad veterinaarjärelevalveametniku juhiseid ja korraldusi, et vähendada nakkuse leviku riski.
2) sead hukatakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1099/2009, loomade kaitse kohta surmamisel (ELT L 303, 18.11.2009, lk 1–29) sätestatud nõuete kohaselt ja korjused kahjutustatakse või kõrvaldatakse veterinaarjärelevalveametniku kontrolli all Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1069/2009, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete tervise-eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1774/2002 (ELT L 300, 14.11.2009, lk 1–33), sätestatud nõuete kohaselt;
3) sead paigutatakse ümber teise loomakasvatushoonesse, mis paikneb ohustatud tsoonis. Sellisest sigade ümberpaigutamisest teavitab Veterinaar- ja Toiduameti peadirektor viivitamata Euroopa Komisjoni.
5) tapamajas hoitakse ja tapetakse ohustatud tsoonist saabuvaid sigu eraldi ülejäänud sigadest ning enne ja pärast tapmist uurib tapamaja veterinaararst sigu sigade katku tunnuste suhtes. Sellistelt sigadelt pärit loomne saadus märgistatakse ja töödeldakse põllumajandusministri 13. mai 2005. a määruse nr 55 „Loomsete saaduste ja nende käitlemise, sealhulgas nendega kauplemise, veterinaarnõuded” § 4 nõuete kohaselt. Loomsed kõrvalsaadused kahjutustatakse või kõrvaldatakse veterinaarjärelevalveametniku kontrolli all Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1069/2009 sätestatud nõuete kohaselt.
1) sigade liikumine ja vedu järelevalvetsooni avalikult kasutataval teel ja erateel, välja arvatud loomakasvatushoone teenindamisega otseselt seotud teelõigul, on lubatud ainult Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhi loal. Lubatud on sigade vedu väljastpoolt järelevalvetsooni otse järelevalvetsoonis paiknevasse tapamajja viivitamata tapmiseks ning transiit läbi järelevalvetsooni eeldusel, et vedu toimub ilma peatuseta ja veol kasutatakse ainult põhimaanteed või raudteed. Kavandatavast sigade veost järelevalvetsooni või läbi järelevalvetsooni teatab loomapidaja Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhile 24 tundi ette;
6) kõik isikud, kes sisenevad loomakasvatushoonesse või lahkuvad sealt, järgivad veterinaarjärelevalveametniku juhiseid ja korraldusi, et vähendada nakkuse leviku riski.
(2) Kui esmase puhastuse ja desinfektsiooni läbiviimisest viimases taudipunktis on möödunud vähemalt 21 päeva või erandjuhtudel ka varem, samuti kui kitsendused järelevalvetsoonis on kehtinud üle 30 päeva ja vajadus tuleneb looma heaoluga seotud või muudest probleemidest loomade pidamisel seoses uute taudipunktide lisandumisega, on Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhil õigus lubada vedada sigu § 31 lõikes 2 toodud juhtudel, kui on täidetud § 31 lõikes 3 toodud nõuded.
Ohustatud tsoonis ja järelevalvetsoonis korraldab seroloogilise uurimise Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) Sigade klassikalise katku erakorralise vaktsineerimise (edaspidi erakorraline vaktsineerimine) ja selle ulatuse otsustab riikliku loomatauditõrje komisjoni ettepanekul valdkonna eest vastutav minister. Peamised kriteeriumid ja riskifaktorid, mida riiklik loomatauditõrje komisjon otsuse tegemisel arvestab, on toodud lisas 5.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet rakendab taudistunud alal järgmisi abinõusid:
1) koostab taudistunud alal asuvate ettevõtete loetelu;
2) määrab veterinaarjärelevalveametnikud ja volitatud veterinaararstid, kes teevad taudistunud alal asuvate ettevõtete üle kohapealset kontrolli ning kontrollivad ettevõttes §-s 71 sätestatud bioohutusmeetmete rakendamist;
3) korraldab kütitud või surnult leitud metssea epidemioloogilise uurimise sigade katku suhtes koostöös jahipidamisõigust omavate isikutega;
4) korraldab surnult leitud metssea korjuse ja selle osade kogumise, kahjutustamise ja kõrvaldamise Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1069/2009 sätestatud nõuete kohaselt koostöös jahipidamisõigust omavate isikutega;
5) korraldab kütitud metssealt proovide võtmise ning Veterinaar- ja Toidulaboratooriumisse saatmise koostöös jahipidamisõigust omavate isikutega.
(4) Enne sigade katku suhtes uurimistulemuste selgumist on taudistunud alal kütitud metssea rümba käitlemine keelatud.
(5) Sigade katku suhtes positiivse uurimistulemuse korral kahjutustatakse ja kõrvaldatakse lõikes 4 nimetatud metssea rümp ja rümbast pärinevad loomsed saadused veterinaarjärelevalveametniku kontrolli all Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1069/2009 sätestatud nõuete kohaselt.
(6) Veterinaarjärelevalveametnik või volitatud veterinaararst teeb taudistunud alal asuva ettevõtte üle kohapealse kontrolli ja:
1) kontrollib järjepidevalt ettevõtet võimaliku nakkuse avastamiseks;
2) uurib kõiki ettevõtte sigade katku sümptomitega haigeid või surnud sigu sigade katku suhtes.
(5) [Kehtetu - RT I, 07.08.2015, 19 - jõust. 10.08.2015]
§ 42. Taudistunud ala suhtes rakendatavad kitsendused
(1) Taudistunud alal asuva ettevõtte suhtes rakendatakse järgmisi kitsendusi:
1) ettevõttest on keelatud sigu välja viia ja sinna tuua, samuti sigu ühest loomakasvatushoonest teise ümber paigutada Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse juhi loata;
2) ettevõttest pärit sealiha, loomseid saadusi, embrüoid, munarakke ja spermat eksportida ning nendega kaubelda võib komisjoni otsuse 2014/709/EL kohaselt.
(2) Taudistunud ala suhtes rakendatakse järgmisi kitsendusi:
1) taudistunud alalt kütitud sellise metssea liha, kelle uurimistulemus on sigade katku suhtes negatiivne, on lubatud turustada üksnes Eestis;
2) sigade katku diagnoosiga metssea liha säilitamise ruum ning lihaga kokku puutunud ese, seade ja veovahend desinfitseeritakse veterinaarjärelevalveametniku juhiste kohaselt;
3) taudistunud alal metsseaga, sealhulgas metssea korjusega, või sellelt pärit loomsete kõrvalsaadustega vahetult kokku puutunud isik võtab sigade katku viiruse leviku riski vähendamiseks kasutusele asjakohased bioohutusmeetmed, nagu riiete, jalanõude, veovahendite ning muu materjali puhastamine ja pesemine;
4) taudistunud alalt leitud metssea korjuse ja kütitud metssea ning neilt pärinevate loomsete kõrvalsaaduste veol tuleb tagada lekkekindlus.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet teeb pärast ekspertgrupiga konsulteerimist kooskõlas loomatauditõrje seaduse § 47 lõikega 11 Keskkonnaametile ettepaneku korraldada jahipidamist uluki kaudu leviva haiguse tõkestamiseks jahiseaduses sätestatud korras.
(4) Mootorsõiduki kasutaja laseb pesta taudistunud alal metsa maapinna ettevalmistamiseks kasutatud mootorsõiduki veermiku ja selle mootorsõiduki veoks kasutatava haagise Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel avaldatud kohas enne nende viimist väljapoole sigade katku esinemise tõttu Euroopa Komisjoni õigusaktiga kehtestatud kaubanduspiirangutega piirkonda.
(5) Mootorsõiduki kasutaja teavitab lõike 4 kohase pesemise ajast ja kohast eelnevalt Veterinaar- ja Toiduameti kohalikku asutust. Veterinaar- ja Toiduameti kohalikku asutust tuleb teavitada võimalusel vähemalt 24 tundi enne pesemist.
(6) Lõikes 4 sätestatud kitsendust rakendatakse Euroopa Komisjoni õigusaktiga kehtestatud kaubanduspiirangutega piirkonna suhtes kuni kaubanduspiirangute lõpetamiseni.
1) võtma ettevõtte sisse- ja väljapääsuteedel ning loomakasvatushoone sisse- ja väljapääsu ees kasutusele vajalikud desinfektsiooniabinõud;
2) tagama, et loomakasvatushoones töötavad isikud kasutavad tööl üleriietust ja jalanõusid, mis on ette nähtud üksnes tööl kandmiseks;
(2) Erakorralise vaktsineerimise ja selle ulatuse otsustab riikliku loomatauditõrje komisjoni ettepanekul valdkonna eest vastutav minister.
§ 49. Rakendussäte
(1) Loomapidaja, kellele on antud § 71 lõike 5 kohaselt luba sigade välitingimustes pidamiseks või § 401 lõike 5 kohaselt luba metssigade välitingimustes pidamiseks, peab § 71 lõike 1 punktis 1 sätestatud nõude täitma hiljemalt 1. septembriks 2015.
(2) Lõikes 1 sätestatud loomapidaja peab kuni lõikes 1 sätestatud nõude täitmiseni pidama sigu topeltpiirdega alal ja täitma loomapidamiseks piiritletud alal § 71 lõike 1 punktides 2–9 sätestatud nõudeid.
(3) Loomapidaja peab § 71 lõike 1 punktis 10 sätestatud tarastamise nõude täitma hiljemalt 1. septembriks 2015.


text:
Täiendavate riigikaitselise töökohustusega ameti- ja töökohtade loetelu ning loetelu moodustamise, riigikaitselise töökohustusega ameti- või töökoha loomise ning muutmise ja andmete esitamise kord – Riigi Teataja
Täiendavate riigikaitselise töökohustusega ameti- ja töökohtade loetelu ning loetelu moodustamise, riigikaitselise töökohustusega ameti- või töökoha loomise ning muutmise ja andmete esitamise kord
Täiendavate riigikaitselise töökohustusega ameti- ja töökohtade loetelu ning loetelu moodustamise, riigikaitselise töökohustusega ameti- või töökoha loomise ning muutmise ja andmete esitamise kord - sisukord
§ 2 Riigikaitselise töökohustusega ametikoha määramine
§ 3 Riigikaitselise töökohustusega ametikohtade loetelu
§ 4 Riigikaitselise töökohustusega ametikohtade arvestus
§ 5 Riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötava kaitseväekohustuslase suhtes rakendatavate piirangute arvestus
RT I, 26.04.2019, 12
Vastu võetud 23.09.2016 nr 103
RT I, 27.09.2016, 2
jõustumine 30.09.2016
25.04.2019 RT I, 26.04.2019, 11 01.05.2019
Määrus kehtestatakse riigikaitseseaduse § 46 lõike 3 alusel.
1) riigi ametiasutuse, valitsusasutuse hallatava riigiasutuse, riigile kuuluva sihtasutuse ja riigikaitseliste ülesannetega avalik-õigusliku juriidilise isiku (edaspidi koos riigikaitseline asutus) koosseisus olevate riigikaitseliste ülesannete täitmisega, sisejulgeoleku ja põhiseadusliku korra või elutähtsa teenuse toimepidevuse tagamisega vahetult seotud riigikaitselise töökohustusega ameti- ja töökohtade (edaspidi koos riigikaitselise töökohustusega ametikoht) loetelu ning loetelu moodustamise, riigikaitselise töökohustusega ametikoha loomise ning muutmise ja andmete esitamise kord;
2) loetelu ametikohtadest, millel töötav isik loetakse ametikohale asumise kuupäevast kuni ametikohalt vabastamise kuupäevani riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötavaks isikuks.
§ 2. Riigikaitselise töökohustusega ametikoha määramine
(1) Riigikaitselise töökohustusega ametikohaks võib määrata:
1) Eesti Kohtuekspertiisi Instituut – kuni 50 protsenti töökohtadest;
2) Eesti Pank – kuni 50 protsenti töökohtadest;
3) Harju Maakohus – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
4) Häirekeskus – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
5) Justiitsministeerium – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
6) Kaitseliit – kuni 88 protsenti teenistuskohtadest;
7) Kaitseministeerium – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
8) Kaitsepolitseiamet – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
9) Kaitseressursside Amet – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
10) Kaitsevägi – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
11) Keskkonnaagentuur – kuni 45 protsenti teenistuskohtadest;
12) Keskkonnaamet – kuni 5 protsenti teenistuskohtadest;
13) Keskkonnaministeerium – kuni 5 protsenti teenistuskohtadest;
14) Keskkonnaministeeriumi Infotehnoloogiakeskus – kuni 21 protsenti töökohtadest;
15) Konkurentsiamet – kuni 3 protsenti teenistuskohtadest;
16) Lennuamet – kuni 10 protsenti teenistuskohtadest;
17) Maaeluministeerium – kuni 25 protsenti teenistuskohtadest;
[RT I, 26.04.2019, 11 - jõust. 01.05.2019]
18) Maanteeamet – kuni 20 protsenti teenistuskohtadest;
19) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium – kuni 22 protsenti teenistuskohtadest;
20) Maksu- ja Tolliamet – kuni 80 protsenti teenistuskohtadest;
21) Patendiamet – kuni 8 protsenti teenistuskohtadest;
22) Politsei- ja Piirivalveamet – kuni 95 protsenti teenistuskohtadest;
23) Prokuratuur – kuni 70 protsenti teenistuskohtadest;
24) Pärnu Maakohus – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
25) Päästeamet – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
26) Rahandusministeerium – kuni 21 protsenti teenistuskohtadest;
27) Rahandusministeeriumi Infotehnoloogiakeskus – kuni 55 protsenti töökohtadest;
28) Ravimiamet – kuni 10 protsenti teenistuskohtadest;
29) Registrite ja Infosüsteemide Keskus – kuni 30 protsenti töökohtadest;
30) Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus – kuni 64 protsenti töökohtadest;
31) Riigi Infosüsteemi Amet – kuni 54 protsenti teenistuskohtadest;
311) Riigi Kaitseinvesteeringute Keskus – kuni 70 protsenti töökohtadest;
32) Riigi Tugiteenuste Keskus – kuni 20 protsenti töökohtadest;
33) Riigikantselei – kuni 75 protsenti teenistuskohtadest;
34) Riigikogu Kantselei – kuni 45 protsenti teenistuskohtadest;
35) Riigikohus – kuni 55 protsenti teenistuskohtadest;
36) Riigikontroll – kuni 50 protsenti teenistuskohtadest;
37) Siseministeerium – kuni 70 protsenti teenistuskohtadest;
38) Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus – kuni 75 protsenti töökohtadest;
39) Sotsiaalkindlustusamet – kuni 30 protsenti teenistuskohtadest;
40) Sotsiaalministeerium – kuni 15 protsenti teenistuskohtadest;
41) Tallinna Halduskohus – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
42) Tallinna Ringkonnakohus – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
43) Tallinna Vangla – kuni 87 protsenti teenistuskohtadest;
44) Tartu Halduskohus – kuni 45 protsenti teenistuskohtadest;
45) Tartu Maakohus – kuni 45 protsenti teenistuskohtadest;
46) Tartu Ringkonnakohus – kuni 45 protsenti teenistuskohtadest;
47) Tartu Vangla – kuni 87 protsenti teenistuskohtadest;
48) Välisluureamet – kuni 100 protsenti teenistuskohtadest;
49) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet – kuni 9 protsenti teenistuskohtadest;
50) Terviseamet – kuni 46 protsenti teenistuskohtadest;
501) Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus – kuni 30 protsenti töökohtadest;
51) Vabariigi Presidendi Kantselei – kuni 38 protsenti teenistuskohtadest;
52) Veeteede Amet – kuni 70 protsenti teenistuskohtadest;
53) Veterinaar- ja Toiduamet – kuni 46 protsenti teenistuskohtadest;
54) Veterinaar- ja Toidulaboratoorium – kuni 12 protsenti teenistuskohtadest;
55) Viru Maakohus – kuni 40 protsenti teenistuskohtadest;
56) Viru Vangla – kuni 87 protsenti teenistuskohtadest;
57) Välisministeerium – kuni 90 protsenti teenistuskohtadest;
58) Õiguskantsleri Kantselei – kuni 63 protsenti teenistuskohtadest.
(2) Lõikes 1 nimetatud riigikaitselise asutuse piirmäära hulka kuulub ka ameti- või töökoht, mis on nimetatud §-s 3 ja on vastava riigikaitselise asutuse koosseisus.
(3) Ameti- või töökoha, mis lõike 1 kohaselt loetakse riigikaitselise töökohustusega ametikohaks, määrab riigikaitseline asutus, mille koosseisus on ette nähtud riigikaitselise töökohustusega ametikoht, arvestades lõikes 1 sätestatud piirmäära, haldusakti või otsusega.
(4) Riigikogu ja Euroopa Parlamendi liikmeid ei arvata lõike 1 punktis 34 sätestatud teenistuskohtade piirarvu hulka.
§ 3. Riigikaitselise töökohustusega ametikohtade loetelu
Riigikaitselise töökohustusega ametikohtadeks lisaks § 2 lõigetes 1–3 sätestatud korras määratud ameti- või töökohtadele on järgmised ametikohad:
1) riigikaitseseaduse § 46 lõikes 1 nimetatud ametikoht.
2) [kehtetu - RT I, 12.12.2017, 1 - jõust. 01.01.2018]
§ 4. Riigikaitselise töökohustusega ametikohtade arvestus
(1) Riigikaitseline asutus peab arvestust tema koosseisus olevate riigikaitselise töökohustusega ametikohtade ja neil töötavate isikute üle. Riigikogu liikmete ja Euroopa Parlamendi liikmete üle peab arvestust Riigikogu Kantselei.
(2) Riigikaitselise töökohustusega ametikohta arvestatakse täistööajaga ametikohana. Mitme isiku osalise tööajaga töötamisel samal ameti- või töökohal arvatakse riigikaitselise töökohustusega isikuks vaid üks isik.
(3) Paragrahvi 2 lõikes 1 sätestatud piirmäära ületavaid ameti- või töökohti ei loeta riigikaitselise töökohustusega ametikohtadeks ulatuses, mis ületab kehtestatud piirmäära. Arvestust riigikaitselise töökohustusega ametikohtade piirmäära täitmise üle peetakse riigikaitselise töökohustusega inimeste arvu järgi.
§ 5. Riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötava kaitseväekohustuslase suhtes rakendatavate piirangute arvestus
(1) Riigikaitselise töökohustusega ametikohtadel töötavate kaitseväekohustuslaste ja kaitseväekohustust võtta soovivate isikute suhtes rakendatavate piirangute üle peetakse arvestust kaitseväekohustuslaste registris.
(2) Riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötava kaitseväekohustuslase andmed esitatakse kaitseväekohustuslaste registrisse töötamise registriga toimuva andmevahetuse kaudu. Andmete esitamise ajaks loetakse kaitseväekohustuslaste registris märke tegemise aeg.
(3) Paragrahvi 2 lõikes 1 sätestatud piirmäära ületamisel on Kaitseressursside Ametil õigus nõuda viimasena määratud ameti- või töökoha arvestamata jätmist riigikaitselise töökohustusega ametikohana ja isikute arvestamata jätmist riigikaitselise töökohustusega isikuna ning teha haldusakti või otsuse andnud asutusele ettepanek riigikaitselise töökohustusega ametikohtade arvu muutmiseks. Kaitseressursside Ametil on õigus nõuda muutmist vaid ulatuses, mis ületab § 2 lõikes 1 sätestatud piirmäära.
(4) [Kehtetu - RT I, 28.06.2018, 7 - jõust. 01.07.2018]
(5) [Kehtetu - RT I, 28.06.2018, 7 - jõust. 01.07.2018]
(6) Kaitseväekohustuslast ja kaitseväekohustust võtta soovivat isikut, kelle kohta ei ole kaitseväekohustuslaste registri piirangute osas riigikaitselise töökohustusega ametikohaga seotud märget tehtud, ei loeta riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötavaks isikuks, välja arvatud isik, kes töötab riigikaitseseaduse § 46 lõikes 1 nimetatud ametikohal, ning tema suhtes ei kohaldata kaitseväeteenistusega seotud piiranguid.
(7) Kaitseliidu seaduse § 321 lõikes 2 sätestatud nõusoleku andnud kaitseväekohustuseta Kaitseliidu tegevliiget ei loeta sõjaväelise auastmega sõjaaja ametikohale nimetamisest kuni sõjaaja ametikohalt vabastamiseni riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötavaks isikuks, välja arvatud Riigikogu, Euroopa Parlamendi ja Vabariigi Valitsuse liige ning Vabariigi President.
(8) Kaitseressursside Ametil on õigus kustutada kaitseväekohustuslaste registrist märge rakendatavate piirangute kohta, kui Kaitseressursside Ametile saab teatavaks isiku mittetöötamine riigikaitselise töökohustusega ametikohal. Juhul kui vastav teave saab teatavaks avalikult kasutatava teabe või muu isiku esitatud teabe alusel, saadab Kaitseressursside Amet isiku riigikaitselise töökohustusega ametikohal töötamisest teatanud riigikaitselisele asutusele kirjaliku teate märke kustutamise kohta. Kirjaliku teate saanud riigikaitselise asutuse nõusolekul või 30 kalendripäeva möödumisel kirjaliku teate saatmisest kustutab Kaitseressursside Amet märke kaitseväekohustuslaste registrist.
(9) Kaitseväekohustuseta Kaitseliidu tegevliikme sõjaväelise auastmega sõjaaja ametikohale nimetamisest teada saamisel on Kaitseressursside Ametil õigus kustutada märge piirangute kohta kaitseväekohustuslaste registrist riigikaitselise asutuse eelneva teavitamise kohustuseta ja nõusolekuta, välja arvatud Riigikogu, Euroopa Parlamendi ja Vabariigi Valitsuse liikme ning Vabariigi Presidendi puhul.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 46
§ 2
Riigikohus
§ 3
§ 2
§ 46
§ 4
§ 5
§ 2
§ 46
§ 321


Teede- ja sideministri 21. mai 2001. a määruse nr 51 „Suuremõõtmelise ja/või raskekaalulise autoveo eeskiri” muutmine – Riigi Teataja
Teede- ja sideministri 21. mai 2001. a määruse nr 51 „Suuremõõtmelise ja/või raskekaalulise autoveo eeskiri” muutmine
RT I, 28.06.2011, 38
Vastu võetud 27.06.2011 nr 59
Määrus kehtestatakse „Autoveoseaduse” § 23 lõike 1 punkti 1 ja „Liiklusseaduse” § 73 lõike 11 alusel.
Teede- ja sideministri 21. mai 2001. a määrust nr 51 „Suuremõõtmelise ja/või raskekaalulise autoveo eeskiri” muudetakse järgmiselt:
1) määruse preambulis asendatakse tekst „paragrahvi 13 lõike 3” tekstiga „paragrahvi 73 lõike 11”;
2) paragrahvi 2 punktid 4 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 4 lõikes 3 asendatakse sõna „koorma” sõnaga „veose”;
„(2) Erandina ei ole luba vaja, kui suurveose laius ei ületa 3 m ja/või veos ei ulatu sõidukist, autorongist või masinrongist ette- ega tahapoole üle 2 m. Vedu peab toimuma ja suurveos peab olema tähistatud käesolevas määruses esitatud nõuete kohaselt.”;
„§ 6. Veo keeld
Sõidukist, autorongist või masinrongist üle 2 m ettepoole ja üle 4 m tahapoole ulatuva veose vedu on keelatud, välja arvatud selliste seadmete vedu, mille lühendamine ei ole võimalik.”;
6) paragrahv 71 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 71. Erisused suurveose vedamisel
Eriloata võib vedada mootorsõidukeid sihtotstarbelise autorongiga, mille pikkus veosega ei ole üle 2 m (üle 0,5 m ettepoole ja üle 1,5 m tahapoole) suurem „Liiklusseaduse” § 80 lõike 3 alusel kehtestatud suurimatest lubatud pikkustest ning sõidukite tegelikud massid ja sõidukite tegelikud teljekoormused ei ületa sõidukite registrimasse ja sõidukite registriteljekoormusi ning autorongi tegelik mass ei ületa „Liiklusseaduse” § 80 lõike 3 alusel kehtestatud suurimaid lubatud suurusi.”;
„§ 12. Liikluse reguleerimine
Eriveoste veol peab liiklust reguleerima „Liiklusseaduse” §-s 8 sätestatud korras ja reguleerimine peab toimuma „Liiklusseaduse” §-s 10 sätestatud märguannete andmisega.”;
8) paragrahvi 14 lõiked 7–9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Eesmise saateauto katusel peab olema ette- ja tahapoole nähtav välisvalgustusega helkpinnaline või seestvalgustusega tahvel ning tagumise saateauto katusel tahapoole nähtav välisvalgustusega helkpinnaline või seestvalgustusega tahvel. Tahvlite graafilised kujutised on esitatud määruse lisas joonistel 1–3. Tahvel on kollasetaustaline ristkülikukujuline 900 mm laiune ja 600 mm kõrgune ning sellele on kantud musta värvi 32 mm laiuse joonega 200 mm kõrgune üks järgmistest toodud kirjetest:
(9) Kui raskeveose veo korral kasutatakse saateautot, peab saateauto katusel olema välisvalgustusega helkpinnaline või seestvalgustusega kollasetaustaline ristkülikukujuline 900 mm laiune ja 450 mm kõrgune tahvel. Tahvlile on kantud musta värvi 24 mm laiuse joonega 150 mm kõrgune kirje „RASKE VEOS”. Tahvli graafiline kujutis on esitatud määruse lisas joonisel 5.”;
„(2) Teel töötav inimene peab kandma standardi EVS-EN 471 „Hoiatusrõivad professionaalseks kasutamiseks. Katsemeetodid ja nõuded” või selle standardiga vastavuses olevate nõuete kohast vähemalt 2. klassi oranži ohutusvesti või -riietust.”;
10) paragrahvi 20 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui suurveose laius ületab „Liiklusseaduse” § 80 lõike 3 alusel kehtestatud suurimat lubatud suurust või veos on sõidukist laiem, peab suurveose tähistama eestpoolt (määruse lisa joonis 6) järgmiselt:
4) valge või kollase lisamärgutulega. Lisamärgutule latern kinnitatakse veose või kergestipainduva varda külge juhul, kui sõiduki tulede ja veose ääretulede vaheline kaugus on üle 1 m. Lisamärgutule latern paigutatakse sõiduki tulede ja veose ääretulede laternate vahele.”;
11) paragrahvi 21 lõikeid 1–3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui suurveose laius ületab „Liiklusseaduse” § 80 lõike 3 alusel kehtestatud suurimat lubatud suurust või veos on sõidukist laiem, peab suurveose tähistama tagantpoolt (määruse lisa joonis 7) järgmiselt:
(3) Kui mootorsõiduki pikkus ja/või tegelik mass ületab „Liiklusseaduse” § 80 lõike 3 alusel kehtestatud suurimat lubatud suurust, peab eriveose tähistama tagantpoolt pikk-või raskeveose (mootorsõiduki) tunnusmärgiga.”;
„§ 23. Väljaulatuva veose tähistamine
Sõidukist, autorongist või masinrongist ette- või tahapoole üle 1 m väljaulatuva veose kaugeim punkt peab olema tähistatud väljaulatuva veose tunnusmärgiga. Väljaulatuva veose tunnusmärgi ülemise serva kõrgus ei tohi olla üle 1,6 m ja alumise serva kõrgus alla 0,4 m sõiduteest. Väljaulatuva veose tunnusmärkide juures peab olema ees valge või kollane ja taga punane latern. Väljaulatuva veose tunnusmärkide kaldvöötide laius on 1/8 tunnusmärgi küljepikkusest. Vöödid langevad tee telje poole. Väljaulatuva veose tunnusmärkide graafilised kujutised on esitatud määruse lisas joonisel 10.”;
13) viies peatükk tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 29 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui kontrollimisel ilmnevad õigusrikkumised, mida käsitlevad „Karistusseadustiku” §-d 406 ja 407, peab kontrollija veo katkestama kuni katkestamist põhjustanud asjaolude äralangemiseni.”;
15) määrust täiendatakse lisaga (lisatud).


11 Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioon
§ 21 Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioon
§ 24 Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioonile ülemineku tähtaeg
RT I, 26.06.2019, 12
19.06.2019 RT I, 26.06.2019, 11 01.01.2020
Määrus kehtestatakse maagaasiseaduse § 102 lõigete 6 ja 7, § 103 lõike 7, § 12 lõigete 11, 12 ja 13, § 122 lõike 3, § 173 lõike 2 ja § 24 lõigete 12 ja 6 alusel.
[RT I, 26.06.2019, 11 - jõust. 01.01.2020]
7) gaasikoguste energiaühikutesse teisendamise lähteandmed ja juhised, millest võrguettevõtja peab mõõdetud gaasikoguste energiaühikutesse teisendamisel lähtuma;
8) mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioonile ülemineku kohustus, tähtaeg ja kord.
11. peatükk Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioon
§ 21. Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioon
Võrguettevõtja tagab, et maagaasiseaduse § 24 lõigetes 13 ja 14 nimetatud mõõtepunktide gaasikoguste mõõteandmed edastatakse võrguettevõtjale kauglugemise teel.
(1) Võrguettevõtja esitab andmevahetusplatvormile kahesuunalised kauglugemisseadmega varustatud mõõtepunktide mõõteandmed tundide lõikes ja kohtloetavate mõõtepunktide andmed bilansiperioodide lõikes kuupmeetrites ja kilovatt-tundides.
§ 24. Mõõtesüsteemi kauglugemise funktsioonile ülemineku tähtaeg
Paragrahvis 21 sätestatud kohustuse tagab võrguettevõtja hiljemalt 1. jaanuarist 2021. aastal.


text:
3-2-1-91-03 Riigikohus 01.10.2003
ORAS § 7 lg 4 järgi saab ostja lepingulised kohustused lugeda täidetuks reeglina siis, kui need on täidetud täies ulatuses. Seda sätet ei või tõlgendada laiendavalt ja leida, et vara tagastamist saavad nõuda ka isikud, kes on oma lepingulised kohustused täitnud olulises osas.
3-2-1-85-03 Riigikohus 18.09.2003
Kohus ei ole vara õigusvastase võõrandamise aegse omaniku tuvastamisel seotud Õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise avalduste esitamise ja läbivaatamise ning tõendite esitamise ja hindamise korra punktis 21 loetletud tõenditega, vaid võib arvestada ka muid tsiviilkohtumenetluse seadustikus lubatud tõendeid.
Riigikohtu pädevus asja lahendamisel on piiratud vastavalt TsMS §-le 353. Sellest tulenevalt ei ole kolleegiumil õigust tuvastada asjaolusid ega hinnata tõendeid.
3-2-1-55-03 Riigikohus 08.05.2003
Õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise avalduste esitamise ja läbivaatamise ning tõendite hindamise korra p 36 ei keela taotlejal esitada pärast menetluse lõpetamist komisjonile uusi tõendeid, ja kirjeldab, mida peab avalduse vastuvõtja tegema uute tõendite esitamise korral. Seega on apellatsioonikohus ekslikult leidnud, et avaldaja on kaotanud võimaluse esitada uusi tõendeid vara õigusvastase võõrandamisaegse omaniku kindlakstegemiseks ja vara õigusvastase võõrandamise fakti tuvastamiseks. See, kas avaldajal on põhjendatud ja õigustatud huvi tema poolt nõutud faktide tuvastamiseks, oleneb sellest, kas tal on võimalik uuendada tagastamismenetlust.
3-2-1-11-03 Riigikohus 06.02.2003
Apellatsioonukohtu otsus on vastuoluline ja sellest ei selgu, milliste asjaolude põhjal on kohus oma järeldused teinud.
ORAS § 7 lg 4 alusel tuleb tuvastada lepingu sõlmimine omanikuga vara omandamiseks enne 16. juunit 1940. a, lepinguga vara omandamiseks võetud kohustuste täitmine ning omandiõiguse lõpuni vormistamata jäämine pooltest mitteolenevatel põhjustel. Lepingu sõlmimine on vaidlusaluses asjas tuvastatav BES § 3859, 3860 ja 3030 alusel. ORAS § 7 lg 4 järgi saab ostja lepingulised kohustused lugeda täidetuks reeglina siis, kui need on täidetud täies ulatuses.
3-2-1-83-02 Riigikohus 05.06.2002
Vara võõrandamisaegse omaniku kindlaks tegemiseks võib pöörduda TsMS § 1 lg 1 kohaselt maa- või linnakohtusse, kuna tegemist on väidetavalt eksisteerinud tsiviilõigussuhtest - omandiõigussuhtest - tekkinud vaidlusega.
3-2-1-68-02 Riigikohus 14.05.2002
Avaldus omandiõiguse ülemineku tuvastamiseks, millega hageja soovis tuvastada vara õigusvastase võõrandamise aegset omanikku, kuulub läbivaatamisele tsiviilkohtumenetluse korras.
Kohus juhindub õigusvastase võõrandamise aegse omaniku kindlakstegemisel omandireformi aluste seadusest ja sellest tulenevatest õigusaktidest ning seadustest, mis kehtisid väidetava omandiõiguse tekkimise ajal. Vara õigusvastase võõrandamise aegse omaniku tuvastamine eeldab kohtuotsuses selliste juriidiliste faktide kindlakstegemist, mis võimaldavad isikut omanikuks pidada.
(Kehtetu) õigusvastaselt võõrandatud vara omandireformi objektina

matches:
Riigikohus
§ 7
Riigikohus
Kohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
§ 7
§ 3859
§ 7
Riigikohus
§ 1
Riigikohus
Kohus


Rahandusministri 23. aprilli 2004. a määruse nr 87 “Kauba riigi omandisse ülekandmise, samuti kauba tollijärelevalve all hävitamise kord” muutmine – Riigi Teataja
Rahandusministri 23. aprilli 2004. a määruse nr 87 “Kauba riigi omandisse ülekandmise, samuti kauba tollijärelevalve all hävitamise kord” muutmine
RTL 2007, 41, 703
Vastu võetud 03.05.2007 nr 31
§ 1. Rahandusministri 23. aprilli 2004. a määruses nr 87 «Kauba riigi omandisse ülekandmise, samuti kauba tollijärelevalve all hävitamise kord» (RTL 2004, 50, 867) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse § 2 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
« 1) hävitamise teostaja nimi, isiku- või registrikood, aadress, andmed tegevus- või asukohajärgses keskkonnateenistuses registreerimise kohta ja «Jäätmeseaduses» sätestatud juhtudel jäätmeloa number;»;
2) määruse § 6 lõike 2 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
3) määruse § 6 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kui kauba hävitamise kohta on teinud otsuse Veterinaar- ja Toiduameti või Taimetoodangu Inspektsiooni järelevalveametnik ning vastavalt õigusaktidele hävitatakse kaup tolli järelevalve all, lähtutakse lõikes 1 nimetatud otsuse tegemisel järelevalveametniku otsusest.»;
4) määruse § 10 tekst sõnastatakse järgmiselt:
«Hävitamise meetod peab välistama kauba taaskasutuselevõtu sama kaubana, olema otstarbekas ja vastama «Jäätmeseaduses» ja muudes õigusaktides sätestatud nõuetele.»;
5) määruse § 11 lõike 2 punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
« 2) hävitamise tagajärjel tekkinud jäätmete liigid vastavalt «Jäätmeseaduse» § 2 lõike 4 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määrusele ning jäätmete kogus ja jäätmekäitlustoimingud vastavalt «Jäätmeseaduse» § 15 lõike 7 ja § 17 lõike 2 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määrusele.»;
6) määruse § 11 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kui kauba hävitamise otsus on tehtud Veterinaar- ja Toiduameti või Taimetoodangu Inspektsiooni järelevalveametniku otsuse alusel, saadetakse akti koopia ka hävitamise algatanud ametnikule.»;
7) määruse § 12 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 2. Määrus jõustub 2007. aasta 15. juunil.