Vedelkütusevaru seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 31.10.2013, 5
30.10.2013 otsus nr 322
Vastu võetud 24.10.2013
§ 1. Vedelkütusevaru seaduses tehakse järgmised muudatused:
„(2) Vedelkütusevaru (edaspidi varu) on riigi käsutuses või kontrolli all olev käesoleva seadusega kindlaksmääratud energiatoodete kogus, mis moodustatakse riigi varustuskindluse kõrge taseme, riigi julgeoleku ning rahvusvaheliste lepingute alusel võetud kohustuste täitmise ja elanikkonna toimetuleku tagamiseks, kasutades rahvusvaheliste organisatsioonide ja Euroopa Liidu liikmesriikide solidaarsusel põhinevaid usaldusväärseid ja läbipaistvaid mehhanisme.”;
2) paragrahvi 1 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Energiatooted on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1099/2008 energiastatistika kohta (ELT L 304, 14.11.2008, lk 1–62) lisa C punkti 3.1 esimeses lõigus loetletud energiatooted.”;
3) seadust täiendatakse §-ga 11 järgmises sõnastuses:
„§ 11. Varustamisraskus
(2) Kehtiv rahvusvaheline otsus varude kasutusele võtmise kohta on igasugune Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu jõus olev otsus teha energiatooted turul kättesaadavaks, võttes kasutusele oma liikmete varud ja vajaduse korral rakendades täiendavaid meetmeid.”;
4) paragrahvid 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 2. Varu koosseis
(7) Biokütus on välisõhu kaitse seaduse § 58 lõikes 22 nimetatud kütus.
(8) Biomass on välisõhu kaitse seaduse § 58 lõikes 23 nimetatud toode.
(11) Olenemata käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatust, määratakse ajavahemikul 1. jaanuarist kuni 31. märtsini vastava kalendriaasta varu hoidmise kohustus üle-eelmise kalendriaasta andmete alusel.”;
5) seaduse 1. peatükki täiendatakse §-dega 31 ja 32 järgmises sõnastuses:
„§ 31. Erivaru
(4) Olemasoleva varu koguse arvutamisel võetakse biokütus ja lisaained arvesse, kui need on segatud asjaomaste energiatoodetega või neid hoitakse Eestis ja on tagatud nende segamine varuna hoitavate energiatoodetega ning need on mõeldud kasutamiseks transpordis.”;
6) paragrahvi 5 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Varu haldaja võib varu hoida Eestis või teises Euroopa Liidu liikmesriigis (edaspidi liikmesriik) või teise liikmesriigi varu hoidmise kesküksuses (edaspidi kesküksus).”;
7) paragrahvi 5 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Käesoleva seaduse § 3 lõikes 1 nimetatud varust tuleb hoida Eestis kogus, mis vastab vähemalt 30 päeva keskmisele vastava energiatoote sisetarbimise kogusele eelmisel kalendriaastal. Kohustus kehtib selle energiatoote varu kohta, mille sisetarbimine eelmisel kalendriaastal moodustas vähemalt 75 protsenti kõigi energiatoodete sisetarbimise kogusummast.”;
8) paragrahvi 5 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Hoiulepingus peab olema sätestatud vähemalt:
5) nõue, et varustamisraskuste ajal ei saa lepingut ühepoolselt lõpetada.”;
9) paragrahvi 5 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Varu hoidmise kohustuse täitmiseks või varu roteerimise korral varu hoidmise kohustuse täitmise tagamiseks võib varu haldaja sõlmida tähtajalise lepingu, mille alusel teine äriühing, teine liikmesriik, teise liikmesriigi kesküksus või muu juriidiline isik võtab endale varu hoidmise kohustuse ning varu haldaja omandab õiguse osta lepinguga hõlmatud varu (edaspidi delegeeritud varu).”;
10) paragrahvi 5 lõike 7 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) lepingu kehtivusaeg.”;
11) paragrahvi 5 lõige 9 tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 6 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Teises liikmesriigis on varu hoidmise aluseks riikidevaheline välisleping või selle liikmesriigi heakskiit, kelle territooriumil varu hoidma hakatakse, kui liikmesriik on heakskiidu andmise ette näinud.”;
13) paragrahvi 6 lõiget 2 täiendatakse punktiga 41 järgmises sõnastuses:
„41) sätestama varu statistilise kokkuvõtte koostamiseks vajalike andmete edastamise korra;”;
14) paragrahvi 6 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
15) seadust täiendatakse §-ga 61 järgmises sõnastuses:
„§ 61. Heakskiidu andmine varu hoidmiseks Eestis
(3) Varu haldaja teavitab oma heakskiidu andmisest asjakohase liikmesriigi vastavat asutust.”;
16) paragrahv 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 7. Varu kasutamine
(2) Varustamisraskuste ilmnemise korral otsustab Vabariigi Valitsus korraldusega varu kasutusele võtmise, tehes seda majandus- ja kommunikatsiooniministri ettepanekul, mis on kooskõlastatud Vabariigi Valitsuse kriisikomisjoniga.
(9) Varu kasutusele võtmisel käesoleva paragrahvi lõigetes 4–7 sätestatud juhtudel tuleb varu taas nõutavale tasemele viia Euroopa Komisjoni määratud aja jooksul.”;
17) seaduse 2. peatükki täiendatakse §-dega 71 ja 72 järgmises sõnastuses:
„§ 71. Tegevus varustamisraskuste korral
(2) Piirangute kehtestamisel võib eelistada ettevõtjaid, kes tagavad riigile elutähtsate teenuste toimimise hädaolukorra seaduse tähenduses.
(5) Kütuse müüja käesoleva seaduse tähenduses on isik, kellel on kütuse müügiks registreering vedelkütuse seaduse tähenduses ning sama seaduse § 13 lõikele 2 vastav märge kütuse tarbimisse lubamiseks.
(8) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab määrusega varu haldaja tegutsemispõhimõtted ning käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud isikutele varu haldaja poolt müügiks pakutava varu müümise korra varustamisraskuste puhul.
(1) Käesoleva seaduse § 7 lõikes 2 nimetatud ettepaneku koostamiseks moodustab majandus- ja kommunikatsiooniminister nõuandva komisjoni.
(3) Nõuandvat komisjoni juhib Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindaja.”;
18) paragrahvi 8 lõike 2 neljas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Varumakse maksjaks loetakse ka isik, kes varustab reaktiivkütusega Eestis tangitavat õhusõidukit.”;
19) paragrahvi 9 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Varumakse tasumise kohustus tekib bensiini, diislikütuse, kerge kütteõli, raske kütteõli, petrooli ja reaktiivkütuse tarbimisse lubamisel või teisest liikmesriigist ilma ajutise aktsiisivabastuseta Eestisse toimetamisel alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse tähenduses või reaktiivkütuse korral kütuse aktsiisi- või tollilaost õhusõiduki tankimiseks lähetamisel või muudel juhtudel reaktiivkütuse üleandmisel.”;
20) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 24 järgmises sõnastuses:
„(24) Varumakse tasumise kohustust ei teki, kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud energiatoodet ei kasutata kütusena ja isik on esitanud varu haldajale Maksu- ja Tolliameti väljastatud kehtiva aktsiisivabastuse loa koopia.”;
21) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Varumakse maksjal on õigus saada varu haldajalt varumakse maksmise kohustusega seonduvat teavet.”;
22) paragrahvi 9 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Kui varumakse maksja ei ole tasunud varumakset ettenähtud tähtpäevaks, on ta kohustatud maksma tähtpäevaks tasumata summalt viivist 0,06 protsenti päevas, kuid kokku mitte rohkem kui tasumisele kuuluv varumakse summa.”;
23) paragrahvi 10 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Varumakse määra kehtestab varu haldaja ettepanekul majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega käesolevas paragrahvis sätestatud varumakse alam- ja ülemmäära piirides.”;
24) paragrahvi 10 lõige 11 tunnistatakse kehtetuks;
25) paragrahvi 10 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Varumakse määr, väljendatuna eurodes 1000 liitri kütuse kohta bensiini, reaktiivkütuse, diislikütuse, kerge kütteõli ja petrooli korral ning 1000 kilogrammi kütuse kohta raske kütteõli korral, kehtestatakse igale nimetatud energiatootele kalendriaastaks vähemalt üks kuu enne kalendriaasta algust.”;
26) paragrahvi 10 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa „ja § 23 lõike 1”;
27) paragrahvi 10 lõiked 6–8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Varumakse alam- ja ülemmäär on seotud ühe päeva varu kogusele vastavate varu haldamiskuludega eurodes 1000 liitri kütuse kohta bensiini, reaktiivkütuse, diislikütuse, kerge kütteõli ja petrooli korral ning 1000 kilogrammi kütuse kohta raske kütteõli korral.
(8) Raske kütteõli ühe päeva varu kogusele vastav varumakse alammäär on 0,01 eurot ning ülemmäär 0,26 eurot 1000 kilogrammi kütuse kohta.”;
28) paragrahv 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 11. Varu andmed ja statistiline kokkuvõte
(8) Käesoleva seaduse § 7 lõigetes 3–6 sätestatud juhtudel on kütuse müüjad kohustatud andma varu haldaja nõudel andmeid, mis on vajalikud Rahvusvahelisele Energiaagentuurile ja Euroopa Komisjonile informatsiooni esitamiseks.”;
29) seadust täiendatakse §-dega 111 ja 112 järgmises sõnastuses:
„§ 111. Erivaru statistiline kokkuvõte
(2) Kaubanduslik varu on majandustegevuses osalejate energiatoodete varu, mille hoidmine ei ole käesoleva seaduse alusel kohustuslik.”;
30) paragrahvi 12 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmed esitatakse iga varumakse maksja kohta käesoleva seaduse § 9 lõikes 2 nimetatud energiatoodete kaupa.
(3) Kütuse müüja turuosa määramiseks ning varu kasutuselevõtu valmisoleku tagamiseks on varu haldajal õigus saada andmeid Maksu- ja Tolliametilt.”;
31) paragrahvi 14 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Osaluse valitseja riigivaraseaduse tähenduses peab oma aktsionäriõiguste teostamisel hoolitsema, et varu haldaja põhikirjas on sätestatud järgmised nõuded:
3) isikud, keda kütuse müüjad nõukogu liikme kandidaatideks esitavad või soovivad nõukogu liikme kohalt tagasi kutsuda, valib kütuse müüjaid ühendav organisatsioon, kes esitab sellesisulise ettepaneku samal ajal osaluse valitsejale ja rahandusministrile;
1) kütuse müüjate esitatud nõukogu liikme kandidaatide hulgast pooled nõukogu liikmed valib ja kutsub tagasi osaluse valitseja rahandusministri ettepanekul ning pooled oma äranägemisel;
2) kui kütuse müüjate esitatud nõukogu liikmete kandidaatide hulgast valitakse nõukogu liikmeks paaritu arv isikuid, valitakse enamliige rahandusministri ettepanekul;
3) kui kütuse müüjaid ühendav organisatsioon ei esita nõukogu liikmete kandidaate või esitab neid ettenähtust vähem, valib puuduolevad nõukogu liikmed osaluse valitseja, arvestades rahandusministri õigust teha nõukogu liikmete valimiseks ettepanek vastavalt käesoleva lõike punktidele 1 ja 2;
4) nõukogu liikmetest, kelle kandidatuuri ei esitanud kütuse müüjad, valib pooled ja kutsub tagasi osaluse valitseja rahandusministri ettepanekul ning pooled oma äranägemisel;
(6) Varu haldaja võib kütust importida ja müüa ilma registreeringuta vedelkütuse seaduse tähenduses.”;
32) paragrahvi 17 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Varu roteerimisel võib varu müüa turuhinnaga ning tingimusel, et varu müügil ja taassoetamisel on energiatoote hinnarisk maandatud. Sama kehtib ka juhul, kui hoiulepingu lõppemise tõttu varu ühes hoiukohas müüakse ja uues hoiukohas taassoetatakse.
(2) Varu haldajal on õigus varu vähendamiseks varu müüa, kui varu olemasolev kogus ületab käesoleva seaduse § 3 lõikes 1 sätestatud varu koguse viie protsendi ulatuses. Varu vähendamiseks võib varu müüa turuhinnaga selle koguse ulatuses, mis ületab kohustusliku varu koguse rohkem kui viis protsenti. Kui turuhind on madalam vastava energiatoote kaalutud keskmisest soetushinnast, on varu müük lubatud majandus- ja kommunikatsiooniministri loal.
(7) Varustamisraskuste korral ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud müük lubatud.”;
33) seaduse 5. peatükki täiendatakse §-ga 191 järgmises sõnastuses:
„§ 191. Osalemine Euroopa Komisjoni ülevaadete koostamises
(1) Majandus- ja kommunikatsiooniminister nimetab ametnikud, kes osalevad Euroopa Komisjoni kutsel teises liikmesriigis varu hoidmise ja kättesaadavuse ülevaate koostamises.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ülevaate koostamises osalevad isikud ei või avaldada kolmandatele isikutele ameti- ega ärisaladust sisaldavat teavet, mida on kogutud või vahetatud käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud tegevuse käigus.”;
34) seadust täiendatakse §-ga 231 järgmises sõnastuses:
„§ 231. Paragrahvi 7 lõike 8 rakendamine
Käesoleva seaduse § 7 lõiget 8 rakendatakse, kui on jõustunud otsus Eesti Vabariigi ühinemise kohta Rahvusvahelise Energiaagentuuriga.”;
35) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1 Nõukogu direktiiv 2009/119/EÜ, millega kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid (ELT L 265, 09.10.2009, lk 9–23).”


Politseiametniku ja tema perekonnaliikmete ümberasumisega seotud kulude kompenseerimise ulatus ja kord – Riigi Teataja
Politseiametniku ja tema perekonnaliikmete ümberasumisega seotud kulude kompenseerimise ulatus ja kord
Politseiametniku ja tema perekonnaliikmete ümberasumisega seotud kulude kompenseerimise ulatus ja kord - sisukord
§ 2 Kulude kompenseerimise taotlus ja selle läbivaatamine
§ 3 Kulude kompenseerimise ulatus
§ 4 Kompenseerimisele kuuluva summa väljamaksmine
RT I, 29.12.2011, 217
Vastu võetud 17.12.2009 nr 213
RT I 2009, 65, 447
Määrus kehtestatakse «Politsei ja piirivalve seaduse» § 73 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse politseiametniku ja tema perekonnaliikmete ümberasumisega seotud sõidukulude ning vara veo kulude ja kolimiskulude (edaspidi ümberasumisega seotud kulud) kompenseerimise ulatus ja kord, kui ümberasumine on tingitud politseiametniku üleviimisest või nimetamisest teisele ametikohale, millega kaasneb elukohavahetus.
(2) Politseiametniku perekonnaliikmete hulka, keda arvestatakse ümberasumisega seotud sõidukulude kompenseerimisel, kuuluvad temaga koos elavad perekonnaliikmed, kes asuvad ümber koos politseiametnikuga.
§ 2. Kulude kompenseerimise taotlus ja selle läbivaatamine
(1) Ümberasumisega seotud kulud kompenseerib Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet või Sisekaitseakadeemia (edaspidi asutus) lähtuvalt sellest, kelle koosseisus olevale ametikohale politseiametnik nimetatakse.
(2) Ümberasumisega seotud kulude kompenseerimiseks esitab politseiametnik asutuse juhile kirjaliku taotluse, millele lisab ümberasumisega seotud kulude tasumist tõendavad maksedokumendid.
(3) Asutus kontrollib esitatud taotluse ja ümberasumisega seotud kulude põhjendatust ning asutuse juht teeb kahe nädala jooksul avalduse saamisest arvates otsuse ümberasumisega seotud kulude kompenseerimise kohta.
§ 3. Kulude kompenseerimise ulatus
(1) Ümberasumisega seotud sõidukulusid ei kompenseerita, kui Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet või Sisekaitseakadeemia võimaldas politseiametnikule ja tema perekonnaliikmetele tasuta sõidu uude elukohta asutuse transpordivahendiga. Samuti ei kompenseerita vara veo kulusid, kui Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet või Sisekaitseakadeemia võimaldas tasuta vara veo uude elukohta asutuse transpordivahendiga.
(2) Ümberasumisega seotud kulud kompenseeritakse vastavalt tegelikele kulutustele, kuid mitte rohkem kui 320 eurot kokku politseiametniku ja tema perekonnaliikmete kohta (edaspidi kompenseerimisele kuuluv summa).
§ 4. Kompenseerimisele kuuluva summa väljamaksmine
Kompenseerimisele kuuluv summa makstakse välja asutuse juhi käskkirja alusel vastavalt asutuses kehtivale korrale.