text:
Milline aadress tuleks arvele märkida? - Raamatupidaja
Euroopa Kohtus vaieldi selle üle, milline aadress arvele tuleb märkida
Käibemaksuseaduses (KMS) on arvele esitatavad kohustuslikud nõuded sätestatud § 37. Muuhulgas tuleb KMS § 37 lg 7 p 3 alusel arvele märkida kauba soetaja või teenuse saaja nimi ja aadress. Euroopa Kohtusse on jõudnud kaks sarnast vaidlust[1] selle üle, kas arvel märgitud aadress peab olema see, kus maksukohustuslane reaalselt igapäevaselt äritegevusega tegeleb või piisab sellest aadressist, kus on temaga võimalik operatiivselt ühendust võtta (nn postiaadress). Kohtuotsust veel tänaseks ei ole, aga kohtujurist on oma arvamuse avaldanud.
Siinkohal tasub meenutada, et vaidlusalune küsimus on üsna aktuaalne ka Eestis, sest väga paljud Eesti äriühingud on registreeritud ettevõtjate kodustele aadressidele, kus nad tegelikult reaalselt oma äritegevusega paljudel juhtudel ei tegele. Samuti kasutavad välismaa ettevõtjad Eesti advokaadibüroode ja raamatupidamisbüroode teenuseid ning nende postiaadressi.
Euroopa Kohtule esitati seoses nende vaidlustega kaks küsimust, kuid antud teema raames käsitlen lühidalt vaid esimest, arve aadressiga seotud teemat. Küsimus kohtule oli, et kuidas tuleb tõlgendada Euroopa Liidu Nõukogu 28. novembri 2006. aasta käibemaksudirektiivi 2006/112/EÜ artikli 226 punktis 5 sätestatud nõuet, et arvele tuleb märkida maksukohustuslase aadress: kas aadressi mõistet tuleb tõlgendada nii, et see on koht, kus maksukohustuslane tegeleb oma majandustegevusega või piisab sellest, et see on koht, kus temaga saab ühendust võtta?
Ettevõtja tegeles sõiduautode müügiga ja deklareeris 0% ühendusesisest käivet. Saksamaa maksuhaldur ei nõustunud ettevõtja deklaratsiooniga ja määras käibemaksu summa kindlaks vastavalt kahe maksukontrolli tulemustele. Maksuamet leidis, et 0% käibena deklareeritud liidusisesed mootorsõidukite tarned Hispaaniasse tuleb maksustada standardmääraga, sest asjaomaseid sõidukeid ei viidud tegelikult Hispaaniasse, vaid müüdi Saksamaal. Ettevõtja väljastatud arvete alusel deklareeritud käibemaksusummad ei kuulunud mahaarvamisele, sest tegemist oli „variettevõtjaga“, kelle asukoht ei ole arvel esitatud aadressil.
Maksuhaldur tuvastas, et kuigi aadress, mille ettevõtja oli oma arvetele märkinud, on tema registreeritud asukoht, on see kõigest „postkastiaadress“. Sel aadressil sai temaga ühendust võtta ainult posti teel. Kuigi sellel aadressil asus üks raamatupidamisbüroo, siis ettevõtja majandustegevust seal ei toimunud.
Kohtujurist pidas vajalikuks oma arvamuses rõhutada järgmiseid asjaolusid. Euroopa Kohus on järjepidevalt sedastanud, et mahaarvamise süsteemi mõte on vabastada ettevõtja täielikult tema majandustegevuse raames tasumisele kuuluvast või tasutud käibemaksust. Ühise käibemaksusüsteemi aluseks olev neutraalse maksustamise põhimõte kindlustab kogu majandustegevuse täielikult neutraalse maksustamise, sõltumata selle eesmärkidest või tulemitest, tingimusel et nimetatud tegevused on põhimõtteliselt käibemaksuga maksustatavad.[2] See põhimõte peegeldab käibemaksuvaldkonnas võrdse kohtlemise põhimõtet.[3]
Mahaarvamise materiaalõiguslikud tingimused
Käibemaksudirektiivi artikli 168 punktis a on loetletud sisendkäibemaksu mahaarvamise materiaalõiguslikud tingimused. Selle õiguse saamiseks peavad ettevõtjad täitma kolm tingimust. Esiteks peab asjaomane isik olema direktiivi tähenduses maksukohustuslane. Teiseks peab maksukohustuslane kaupu või teenuseid, mille pealt tasutud käibemaksu ta tahab maha arvata, kasutama oma maksustatavate väljundtehingute tarbeks. Kolmandaks peab asjaomased sisendina kasutatavad kaubad või teenused olema tarninud teine maksukohustuslane.[4]
Saksamaa seadus ja senine kohtupraktika nõudsid arvel sellise aadressi olemasolu, kus maksukohustuslane reaalselt tegutses, mitte ainult postiaadressi. Kohtujurist ei olnud selle Saksamaa praktikaga nõus[5]. Oma arvamust põhjendab ta järgmiselt.
Euroopa Kohus on järjepidevalt sedastanud, et käibemaksu mahaarvamise õigus on käibemaksudirektiiviga loodud käibemaksusüsteemi lahutamatu osa ja seda ei või põhimõtteliselt piirata.[6] Käibemaksu mahaarvamise õigus antakse siis, kui sisulised nõuded on täidetud, isegi kui maksukohustuslane on jätnud mõne vorminõude täitmata. Konkreetsemalt on Euroopa Kohus sedastanud, et käibemaksudirektiivi artiklis 226 ette nähtud andmeid sisaldava arve omamine kujutab endast käibemaksu mahaarvamise õiguse vormilist, mitte sisulist tingimust[7].
Lisaks täpsustab käibemaksudirektiivi artikkel 226, et ilma selle direktiivi erisätete kohaldamist piiramata tuleb artiklite 220 ja 221 kohaselt koostatud arvetel esitada seoses käibemaksuga üksnes artiklis 226 nimetatud andmed. Seega ei või liikmesriigid väljakujunenud kohtupraktika kohaselt seada käibemaksu mahaarvamise õigust sõltuvusse sellistest arvete sisu käsitlevatest tingimustest, mida ei ole käibemaksudirektiivis sõnaselgelt ette nähtud.[8]
Euroopa Kohus on alati lähenenud käibemaksunormide tõlgendamisele realistlikult ja pragmaatiliselt, mitte formaalselt. Tavatähenduses[9] tähendab see mõiste aadressi, k.a „postkastiaadressi“, tingimusel, et sellel saab asjaomase isikuga tegelikult ühendust võtta. Seda seisukohta toetab ka käibemaksudirektiivi artikli 9 lõike 1 lai sõnastus maksukohustuslase mõiste määratluses.
Seega piisab sellest, kui arvele on kirjutatud maksukohustuslase postiaadress, kus on temaga võimalik reaalselt ühendust saada.
[1] C-374/16 ja C-375/16
[2] Kohtuotsus Rompelman C-268/83, punkt 19.
[3] Kohtuotsus Marks & Spencer C?309/06, punkt 49.
[4] Kohtuotsus PPUH Stehcemp C?277/14, punkt 28.
[5] Kohtujuristi ettepanek asjas c-374/16 ja 375/16 punkt 30.
[6] Kohtuotsus Senatex C?518/14, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika.
[7] Kohtuotsus Senatex C?518/14, punkt 38.
[8] Selle kohta vt kohtuotsused, Barlis 06 – Investimentos Imobili?rios e Tur?sticos, C?516/14, punkt 25 ja Pannon Gép Centrum C?368/09, punktid 40 ja 41.
[9] Kohtuotsus C?678/13, punkt 46.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/08/21/milline-aadress-tuleks-arvele-markida?+raamatupidaja-rss+%28www.raamatupidaja.ee%29

matches:
§ 37
§ 37
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus


Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid – Riigi Teataja
Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid
Jõustumine: 30.11.201829.06.2013
RT I, 27.11.2018, 12
Määrus kehtestatakse tööstusheite seaduse § 137 lõike 1 ja § 138 alusel.
Määrusega kehtestatakse välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused lahustite kasutamisel tööstusheite seaduse §-s 113 nimetatud tegevusaladel ning heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid.
§ 2. Heite piirväärtuste arvutamise tingimused
Heite piirväärtused arvutatakse standardtingimustel temperatuuril 273,15 kelvinit (K) ja rõhu juures 101,3 kilopaskalit (kPa).
§ 3. Heite piirväärtused orgaanilisi lahusteid kasutatavatel tegevusaladel
Heite piirväärtused tööstusheite seaduse § 113 lõikes 1 sätestatud orgaanilisi lahusteid kasutavatel tegevusaladel ning nende kohaldamise erisused tegevusalade kaupa on esitatud käesoleva määruse lisas 1.
§ 4. Konkreetse riskilause või ohulausega tähistatud lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused
(1) Tööstusheite seaduse §-s 140 nimetatud lenduvate orgaaniliste ühendite keskkonda sattumisel, kui nende ühendite massivoogude summa on 10 g/h või suurem, on heite piirväärtuseks 2 mg/m3, mis arvestatakse erinevate lenduvate orgaaniliste ühendite massi summana.
(2) Riskilausega R40 või R68 või ohulausega H341 või H351 määratud halogeenitud orgaaniliste lenduvate ühendite sattumisel välisõhku, kui sellist märgistamist põhjustavate ühendite massivoogude summa on 100 g/h või suurem, on heite piirväärtuseks 20 mg/m3, mis arvestatakse erinevate lenduvate orgaaniliste ühendite massi summana.
(3) Lenduvate orgaaniliste ühendite massivoog on väljuvate lenduvate orgaaniliste ühendite kogus ajaühikus (massiühikut tunni kohta).
§ 5. Heite piirväärtused sõidukite kattekihiga tööstuskatmisel
(1) Heite piirväärtused uute autode, uute veoautokabiinide, uute furgoonide ja veoautode ning uute busside kattekihiga katmisel, kui lahustite tarbimine on 15 tonni aastas või enam, on esitatud käesoleva määruse lisas 2.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tööde juures, kui lahustite tarbimine on alla 15 tonni aastas, kehtivad käitises tekkivatele lenduvate orgaaniliste ühendite heitele käesoleva määruse lisa 1 punktis 5 sõidukite taasviimistlemisele kehtestatud piirväärtused.
§ 6. Sõidukite kattekihiga tööstuskatmisel kehtiva piirväärtuse arvutamise metoodika
(1) Sõidukite kattekihiga tööstuskatmisel loetakse toote pindala hulka käitises kattekihiga kaetava toote üldpind või kogu elektroforeesmenetlusel kaetud pind ja selliste detailide pind, mida võib kogupinnale lisada järgnevatel kattekihiga katmise etappidel, kui neid detaile kaetakse samade kattekihtidega, millega kaetakse põhitooted.
(2) Sõidukite elektroforeesmenetlusel kaetud pindala arvutatakse järgmist valemit kasutades:
2 × toote kesta summaarne mass / metall-lehe keskmine paksus × metall-lehe tihedus.
(3) Sõiduki kattekihiga tööstuskatmisel välisõhku eralduva heite summaarne piirväärtus kehtib ühe käitise tööprotsessi kõikide järkude kohta elektroforeesi- või muul menetlusel kattekihiga katmisest kuni pealiskattekihi vahatamise ja poleerimiseni, samuti seadmete, sealhulgas pihustamiskambrite ja teiste kinnitatud käitiste puhastamiseks kasutatavate lahustite kohta, seda nii tootmise ajal kui ka väljaspool seda. Summaarset heitkogust väljendatakse orgaaniliste ühendite summaarse massina grammides kattekihiga kaetud toote pinna ruutmeetri kohta ja kilogrammides kogu autokere kohta.
§ 7. Heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid
(1) Pideva seire korral loetakse heite piirväärtused täidetuks, kui:
1) käitise normaalkäitamisel ükski mõõdetud 24 tunni keskmine heitkogus ei ületa heite piirväärtust;
2) ükski mõõdetud keskmine ühe tunni heitkogus ei ületa heite piirväärtust rohkem kui 1,5 korda.
(2) Perioodilise seire korral loetakse heite piirväärtused täidetuks, kui ühe seireperioodi jooksul:
1) kõigi mõõtmistulemuste keskmine heitkogus ei ületa heite piirväärtust;
2) ükski ühe tunni keskmine heitkogus ei ületa heite piirväärtust rohkem kui 1,5 korda.
(3) Väljuva gaasi mahtu võib gaasi jahutamise või lahjendamise otstarbel suurendada, kui see on tehniliselt õigustatud, kuid seda ei arvestata väljuvas gaasis sisalduva saasteaine massikontsentratsiooni määramisel.
(4) Tegelike heitkoguste vastavust sõidukite kattekihiga tööstuskatmisele sätestatud piirväärtustele tõestab kasutatavate lenduvate orgaaniliste ühendite massikontsentratsiooni summa. Kõigil teistel juhtudel tõestab seda vastavust orgaanilise süsiniku summaarne heide, kui käesoleva määruse lisas 1 ei ole sätestatud teisiti.


Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste akrediteerimise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste akrediteerimise tingimused ja kord
Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste akrediteerimise tingimused ja kord - sisukord
§ 3 Akrediteerimise algatamine
§ 4 Auditi läbiviimine
§ 5 Auditi lõpparuande koostamine ja esitamine
§ 6 Auditi lõpparuande analüüs
§ 7 Abinõude plaani koostamine ja esitamine
§ 8 Järelauditi läbiviimine, aruande koostamine ja esitamine
§ 9 Akrediteerimise või mitteakrediteerimise otsuse tegemine
§ 10 Volituse kehtivus
§ 11 Erakorraline audit
RT I 2006, 61, 460
Vastu võetud 22.12.2006 nr 275
Määrus kehtestatakse «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 6 lõike 5 alusel.
(1) Määrusega sätestatakse Vabariigi Valitsuse poolt rakendusüksuseks nimetatud isiku või asutuse, rakendusasutuse või korraldusasutuse akrediteerimise tingimused ja kord ning akrediteerimise läbiviimise protseduur. Rakendusasutust ja korraldusasutust akrediteeritakse nende poolt täidetavate rakendusüksuse ülesannete osas.
(2) Akrediteerimise eesmärgiks on kontrollida isiku või asutuse struktuuritoetuse andmise ning kasutamise süsteemi vastavust Euroopa Liidu nõukogu (edaspidi nõukogu) määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, 31.07.2006, lk 25–69), artiklis 58 sätestatud nõuetele ning anda sisend nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 71 lõikes 2 nimetatud arvamuse andmiseks. Juhtimis- ja kontrollisüsteemide nõuetele vastavust kontrollitakse käesoleva määruse lisas nimetatud kriteeriumide alusel.
1) akrediteeritav asutus on rakendusüksus, rakendusasutus või korraldusasutus, kes pärast akrediteerimise otsuse tegemist hakkab täitma rakendusüksuse ülesandeid;
2) akrediteerimisprotsess on asutusepõhine protsess, mis hõlmab endas juhtimis- ja kontrollisüsteemide vastavusauditit, vastavusauditi aruande analüüsi, vajadusel abinõude plaani koostamist ning tõendusmaterjalide kogumist ja analüüsi ning nende toimingutega seonduva dokumentatsiooni esitamist, vajadusel järelauditi läbiviimist ning akrediteerimise või mitteakrediteerimise otsuse tegemist. Kui akrediteeritavaks asutuseks on korraldusasutus, viib käesoleva määruse § 6 lõikes 1, § 7 lõikes 1, § 8 lõikes 1, § 9 lõigetes 3 ja 4 ning § 11 lõigetes 1 ja 3–6 sätestatud korraldusasutuse tegevusi läbi auditeeriv asutus;
3) vastavusaudit (edaspidi audit) on akrediteeritava asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemide nõuetele vastavusele hinnangu andmine vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 9 lõike 3 alusel kehtestatud korras sätestatule;
4) olulised tähelepanekud on auditi lõpparuandes olevad tähelepanekud, mis viitavad akrediteeritava asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemides esinevatele puudustele, mis mõjutavad oluliselt rakendusüksuse ülesannete täitmist. Olulised tähelepanekud nõuavad akrediteeritava asutuse juhtkonnalt kiiret reageerimist ja tähelepanekutes viidatud puuduste lahendamist;
5) väheolulised tähelepanekud on auditi lõpparuandes olevad tähelepanekud, mis viitavad akrediteeritava asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemides esinevatele puudustele, mis ei mõjuta oluliselt rakendusüksuse ülesannete täitmist. Väheolulised tähelepanekud nõuavad akrediteeritava asutuse juhtkonnalt reageerimist, kuid ei takista akrediteerimise otsuse tegemist;
6) abinõude plaan on dokument, mis sisaldab auditi käigus tuvastatud olulisi tähelepanekuid ning milles akrediteeritav asutus määrab kindlaks tähelepanekutes viidatud puuduste kõrvaldamise tegevused, ajakava ja puuduste kõrvaldamise eest vastutavad isikud.
§ 3. Akrediteerimise algatamine
(1) Akrediteeritava asutuse juht esitab korraldusasutusele juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduse. Kui akrediteeritavaks asutuseks on rakendusüksus, esitatakse koopia juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjeldusest ka vastavale rakendusasutusele.
(2) Kui juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduses ei esine puudusi, esitab korraldusasutus selle koos taotlusega akrediteerimisprotsessi algatamiseks auditeerivale asutusele.
(3) Kui juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduses esineb puudusi, määrab korraldusasutus akrediteeritavale asutusele tähtaja puuduste kõrvaldamiseks. Pärast puuduste kõrvaldamist esitab korraldusasutus juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduse koos taotlusega akrediteerimisprotsessi algatamiseks auditeerivale asutusele.
(4) Auditeeriv asutus lisab auditi oma auditi aasta tööplaani ning alustab auditi läbiviimist akrediteeritava asutusega kokkulepitud ajal.
§ 4. Auditi läbiviimine
Auditi viib läbi auditeeriv asutus akrediteeritava asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduse ning käesoleva määruse lisas nimetatud kriteeriumide alusel.
§ 5. Auditi lõpparuande koostamine ja esitamine
(1) Auditeeriv asutus koostab auditi lõpparuande projekti, milles on esitatud arvamus juhtimis- ja kontrollisüsteemide vastavuse kohta ning välja toodud olulised ja väheolulised tähelepanekud. Lõpparuande projekt esitatakse akrediteeritavale asutusele kommenteerimiseks.
(2) Akrediteeritaval asutusel on õigus enne auditi lõpparuande kinnitamist esitada selle kohta kirjalikke selgitusi ja vastulauseid.
(3) Auditeeriv asutus esitab auditi lõpparuande akrediteeritavale asutusele, korraldusasutusele ja makseasutusele viie tööpäeva jooksul auditi lõpparuande kinnitamisest arvates. Kui akrediteeritavaks asutuseks on rakendusüksus, esitatakse auditi lõpparuanne ka vastavale rakendusasutusele.
§ 6. Auditi lõpparuande analüüs
(1) Koostöös makseasutusega analüüsib korraldusasutus auditi lõpparuandes toodud tähelepanekuid ja nendes viidatud puudustega kaasnevaid riske kümne tööpäeva jooksul auditi lõpparuande saamisest arvates.
(2) Kui auditi lõpparuandes on välja toodud ainult väheolulised tähelepanekud, toimuvad edasised tegevused vastavalt käesoleva määruse § 9 lõikes 1 sätestatule.
§ 7. Abinõude plaani koostamine ja esitamine
(1) Kui auditi lõpparuandes on välja toodud olulised tähelepanekud, koostab korraldusasutus abinõude plaani ja esitab selle akrediteeritavale asutusele täiendamiseks.
(2) Akrediteeritav asutus täiendab abinõude plaani ja esitab selle korraldusasutusele 10 tööpäeva jooksul selle saamisest arvates.
(3) Kui kõik abinõude plaanis väljatoodud puudused on kõrvaldatud vastavalt abinõude plaanis ettenähtud tähtaegadele ja tegevustele, esitab akrediteeritav asutus korraldusasutusele abinõude plaani täitmise aruande koos tõendusmaterjaliga.
(4) Edasised tegevused toimuvad vastavalt käesoleva määruse § 9 lõigetes 2–6 sätestatule.
§ 8. Järelauditi läbiviimine, aruande koostamine ja esitamine
(1) Kui abinõude plaanis nimetatud tegevuste kirjelduste või abinõude plaani täitmise aruande analüüsimisel leiab korraldusasutus puudusi, mis takistavad akrediteerimise otsuse tegemist ning mida ei ole võimalik kokkuleppel akrediteeritava asutusega lahendada, esitab korraldusasutus auditeerivale asutusele ettepaneku järelauditi läbiviimiseks, teavitades auditeerivat asutust sellest kirjalikult ette vähemalt üks kuu. Kokkuleppel auditeeriva asutusega võib etteteatamise aega lühendada.
(2) Pärast korraldusasutuselt lõikes 1 nimetatud ettepaneku saamist lisab auditeeriv asutus järelauditi oma auditi aasta tööplaani ning alustab akrediteeritava asutusega kokkulepitud ajal järelauditi läbiviimist.
(3) Järelaudit viiakse läbi vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 9 lõike 3 alusel kehtestatud korrale.
(4) Auditeeriv asutus esitab järelauditi aruande akrediteeritavale asutusele, korraldusasutusele ja makseasutusele seisukoha võtmiseks viie tööpäeva jooksul aruande kinnitamisest arvates. Kui akrediteeritavaks asutuseks on rakendusüksus, esitatakse järelauditi aruanne ka vastavale rakendusasutusele.
(5) Järelauditi aruande analüüsimisel ja sellele järgneva akrediteerimise või mitteakrediteerimise otsuse tegemisel lähtutakse käesoleva määruse §-des 6, 7 ja 9 sätestatust.
§ 9. Akrediteerimise või mitteakrediteerimise otsuse tegemine
(1) Kui auditi lõpparuandes on välja toodud ainult väheolulised tähelepanekud, esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritava asutuse akrediteerimise otsuse tegemiseks.
(2) Kui abinõude plaan on täidetud ning esitatud tõendusmaterjal kinnitab juhtimis- ja kontrollisüsteemides esinenud puuduste kõrvaldamist, esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritava asutuse akrediteerimise otsuse tegemiseks.
(3) Kui abinõude plaanis fikseeritud juhtimis- ja kontrollisüsteemide puudused on tähtajaks kõrvaldamata, kuid akrediteeritav asutus on puuduste kõrvaldamata jätmist piisavalt põhjendanud ning korraldusasutus on akrediteeritava asutusega kokku leppinud edasise tegevuskava ja tähtajad puuduste kõrvaldamise osas, võib rahandusminister akrediteerimise otsuse ettepaneku esitamise kuni puuduste kõrvaldamiseni edasi lükata.
(4) Akrediteerimise otsuse ettepaneku esitamise edasilükkamise korral kontrollib korraldusasutus pärast käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel sätestatud tähtaja möödumist puuduste kõrvaldamist. Sõltuvalt kontrolli tulemustest esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritava asutuse akrediteerimise või mitteakrediteerimise otsuse tegemiseks. Vajadusel esitab korraldusasutus auditeerivale asutusele ettepaneku järelauditi läbiviimiseks.
(5) Kui järelauditi käigus leiab kinnitust, et abinõude plaani täitmise aruanne ei ole tõepärane, tõendusmaterjalina on esitatud valeandmeid või tuvastatakse abinõude plaanis esitatud kõrvaldamata puudusi, esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritava asutuse mitteakrediteerimise otsuse tegemiseks.
(6) Kui järelauditi käigus leitakse, et kõik puudused on kõrvaldatud, esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritava asutuse akrediteerimise otsuse tegemiseks.
(7) Akrediteerimise otsuse kohaselt on asutus akrediteeritud juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduse ja käesoleva määruse lisas nimetatud kriteeriumide alusel, tingimusel, et struktuuritoetuse andmine, kasutamise järelevalve ja tagasinõudmine on kooskõlas rakenduskava ning akrediteerimise aluseks olevate dokumentidega.
§ 10. Volituse kehtivus
(1) Vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 6 lõikele 4 volitab Vabariigi Valitsus koos akrediteerimise otsuse tegemisega akrediteeritavat asutust täitma rakendusüksuse ülesandeid.
(2) Volitused rakendusüksuse ülesannete täitmiseks lõpevad programmeerimisperioodi tegevuste lõppedes.
§ 11. Erakorraline audit
(1) Erakorralise auditi läbiviimise võib algatada korraldusasutus või makseasutus, teavitades sellest eelnevalt korraldusasutust, kui paikvaatluse tulemustest, auditi aruannetest või muudest toimingutest või dokumentidest on saadud informatsiooni, et akrediteeritud asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemid ei vasta nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 58 sätestatud nõuetele.
(2) Korraldusasutus või makseasutus võib esitada ettepaneku erakorralise auditi läbiviimiseks auditeerivale asutusele või audiitoräriühingule. Auditeerivat asutust teavitatakse ette vähemalt üks kuu, kokkuleppel võib etteteatamise aega lühendada.
(3) Auditeeriv asutus või audiitoräriühing viib erakorralise auditi läbi ja esitab auditi lõpparuande rakendusüksusele, korraldusasutusele ja makseasutusele seisukoha võtmiseks viie tööpäeva jooksul auditi lõpparuande kinnitamisest arvates. Kui auditeeritavaks asutuseks on rakendusüksus, esitatakse auditi lõpparuanne ka vastavale rakendusasutusele.
(4) Tuginedes erakorralise auditi tulemustele, määrab korraldusasutus tähtaja auditi aruandes nimetatud olulistes tähelepanekutes toodud puuduste kõrvaldamiseks või esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku akrediteeritud asutuse volituste täielikuks või osaliseks peatamiseks vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõikele 5. Vajadusel otsustab Vabariigi Valitsus pärast rakendusüksuse volituste täielikku või osalist peatamist rakendusüksuse ülesannete edasise täitmise.
(5) Koos volituste täieliku või osalise peatamisega määrab korraldusasutus akrediteeritud asutusele tähtaja volituste peatamise aluseks olevate olulistes tähelepanekutes toodud puuduste kõrvaldamiseks.
(6) Pärast käesoleva paragrahvi lõigete 4 ja 5 alusel määratud tähtaegade möödumist kontrollib korraldusasutus auditi aruandes nimetatud olulistes tähelepanekutes toodud puuduste kõrvaldamist.
(7) Kui akrediteeritud asutus on puudused käesoleva paragrahvi lõike 4 alusel määratud tähtajaks kõrvaldanud, jätkab ta tööd rakendusüksuse ülesannete täitmisel. Kui puudused ei ole kõrvaldatud, esitab rahandusminister vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõikele 5 Vabariigi Valitsusele ettepaneku asutuse volituste peatamiseks või lõpetamiseks. Vabariigi Valitsus otsustab pärast volituste lõpetamise otsust rakendusüksuse ülesannete edasise täitmise.
(8) Kui akrediteeritud asutus on puudused käesoleva paragrahvi lõike 5 alusel määratud tähtajaks kõrvaldanud, esitab rahandusminister Vabariigi Valitsusele ettepaneku asutuse volituste jätkamiseks. Kui puudused ei ole kõrvaldatud, esitab rahandusminister vastavalt «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõikele 5 Vabariigi Valitsusele ettepaneku asutuse volituste lõpetamiseks. Rakendusüksuse ülesannete edasise täitmise otsustab Vabariigi Valitsus pärast volituste lõpetamise otsust.
Vabariigi Valitsuse 22.detsembri 2006. a määruse nr 275 «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste akrediteerimise tingimused ja kord»
AKREDITEERIMISE KRITEERIUMID
1. Akrediteerimise kriteeriumid jagunevad horisontaalseteks ning protsessipõhisteks kriteeriumideks.
1) Horisontaalsetest kriteeriumidest lähtutakse rakendussüsteemi kui terviku vastavuse hindamisel ning nendega määratletakse rakendussüsteemidele esitatavad põhilised nõuded.
2) Protsessipõhiste kriteeriumide alusel hinnatakse juhtimis- ja kontrollisüsteemide nõuetele vastavust protsesside lõikes.2. Horisontaalsete kriteeriumide puhul hinnatakse, kas:
1) ülesannete jaotus on akrediteeritava asutuse juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjelduses, põhimääruses, ametijuhendites või protseduurides määratletud;
2) ülesannete jaotuse määratlemisel on arvestatud kohustuste lahususe põhimõtet;
3) on tagatud kontrolljälje olemasolu ning säilitamine;
4) on tagatud toetusest hüvitatavate kulude eristatavus asutuse raamatupidamises;
5) on tagatud piisav infoturve.3. Protsessipõhiste kriteeriumide puhul hinnatakse, kas asutus on kirjeldanud järgmisi protsesse:
2) järelevalve toetuse saaja üle;
3) väljamaksetaotluste menetlemine;
4) kuluaruannete koostamine;
5) vaiete menetlemine.4. Punktis 3 nimetatud protsesside kirjeldus:
1) peab olema kooskõlas horisontaalsete kriteeriumidega ning võimaldama kontrollida nende täitmist;
2) peab tagama taotlejate ning toetuse saajate võrdse ning erapooletu kohtlemise;
3) peab tagama, et projektide rakendamises avastatud puuduste osas teostatakse järeltoiminguid ning mitteabikõlblikud kulud arvatakse väljamakse taotlustest ja maksetaotlustest välja.5. Asutus kirjeldab ainult neid punktis 3 nimetatud protsesse, milles ta osaleb.


Märjamaa valla õppestipendiumi maksmise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Märjamaa valla õppestipendiumi maksmise tingimused ja kord
Märjamaa valla õppestipendiumi maksmise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Stipendiumi maksmise tingimused
§ 3 Stipendiumi suurus ja toetuse maksmise periood
§ 7 Stipendiumi maksmise peatamine
§ 8 Stipendiumi maksmise lõpetamine
RT IV, 22.05.2020, 23
Vastu võetud 19.05.2020 nr 96
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 5 ja tulumaksuseaduse § 19 lg 5 punkti 1 alusel.
(1) Käesolev määrus sätestab valla eelarvest makstava õppestipendiumi (edaspidi stipendium) taotlemise, maksmise, peatamise, tagastamise tingimused ja korra.
(2) Stipendiumi eesmärk on toetada ja motiveerida Märjamaa vallale (edaspidi valla) oluliste erialade õppureid kindlustamaks vajalike spetsialistide olemasolu.
(3) Stipendiumi taotletakse teadmiste või oskuste omandamise, võimete arendamise ning loomingulise või teadusliku tegevuse soodustamiseks.
(4) Stipendiumide määramine, maksmine, maksmise peatamine ja lõpetamine ning järelevalve on Märjamaa vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) pädevuses.
§ 2. Stipendiumi maksmise tingimused
(1) Stipendiumi makstakse isikule, kes vastab järgmistele tingimustele:
1) taotleja töö- või ametikoht on valla ametiasutuses või vallavalitsuse hallatavas asutustes;
2) taotleja omandab taotlemise ajal kutse-, kõrgharidust või akadeemilist kraadi;
3) taotleja töötab vähemalt 0,5 töö- või ametikoha koormusega.
(2) Töö- või ametikohana käesolevas määruse mõistes käsitletakse:
1) töötamist valla ametiasutuses;
2) töötamist vallavalitsuse hallatavas asutuses.
(3) Kõrgharidusena käesoleva määruse mõistes käsitletakse kõrgharidust ülikooliseaduse tähenduses.
(4) Kutseharidusena käesoleva määruse mõistes käsitletakse kutsekeskharidust Eesti Vabariigi haridusseaduse tähenduses.
(5) Stipendiumi on võimalik taotleda täiskoormusega õppes õpitava eriala nominaalõpiaja jooksul.
§ 3. Stipendiumi suurus ja toetuse maksmise periood
(1) Stipendiumit makstakse 40% stipendiumi määramise aastal Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuu töötasu alammäärast.
(2) Stipendiumi määratakse üheks õppeaastaks. Stipendiumi makstakse õppe toimumise ajal üldjuhul septembrist juunini (kaasa arvatud).
(1) Vallavalitsus kuulutab välja konkursi stipendiaatide leidmiseks näidates ära erialad, mille õppureid kandideerima oodatakse. Konkursi teade avaldatakse Märjamaa Nädalalehes ja valla kodulehel.
(2) Stipendiumi taotlemiseks esitatakse vallavalitsusele vormikohane taotlus (määruse lisa) hiljemalt 15. septembriks. Taotluses taotleja kinnitab, et vastab stipendiumi maksmise tingimustele ja on tutvunud stipendiumi maksmise, peatamise ja tagastamise tingimustega.
(3) Stipendiumi taotlusele lisatakse õppeasutuse tõend õppima asumise kohta.
(4) Stipendiumi taotleja on kohustatud esitama vallavalitsusele viivitamatult andmed taotluses märgitud töö- või teenistuskoha muutuse, akadeemilise puhkuse, eksmatrikuleerimise või muu asjaolu kohta, mis annab aluse stipendiumi peatamiseks või lõpetamiseks.
(1) Stipendiumi määramise või keeldumise otsustab vallavalitsus 10 tööpäeva jooksul peale taotluste esitamise tähtaja möödumist.
(2) Stipendiumi taotlusi menetleb vallavalitsuse volitatud ametnik, kellel on vajaduse korral õigus ja kohustus kontrollida taotluses esitatud andmeid, hankida lisainformatsiooni ja nõuda taotlejalt täiendavaid andmeid.
(3) Vallavalitsus otsustab stipendiumi andmise oma korraldusega.
(4) Motiveeritud otsus taotluse rahuldamata jätmise kohta tehakse teatavaks viie tööpäeva jooksul.
Vallavalitsus sõlmib isikuga lepingu ühe kuu jooksul otsuse tegemisest arvates. Lepingus sätestatakse:
1) stipendiumi suurus;
2) stipendiumi saaja (edaspidi stipendiaat) kohustus töötada valla ametiasutuses või vallavalitsuse hallatavas asutuses õpitud erialal vähemalt kolm aastat kutse-, kõrghariduse või akadeemilise kraadi omandamisest alates;
3) stipendiaadi kohustus tagastada saadud stipendium täies mahus lepingu ennetähtaegsel lõpetamisel;
(1) Stipendiumi makstakse igakuiselt eeldusel, et isik vastab käesolevas määruses sätestatud stipendiumi maksmise tingimustele.
(2) Stipendiumi makstakse stipendiaadi taotluses märgitud pangakontole järgneva kuu 10-daks kuupäevaks
§ 7. Stipendiumi maksmise peatamine
(1) Stipendiumi ei maksta:
1) rasedus- ja sünnituspuhkuse ja lapsehoolduspuhkuse ajal;
2) aja- või asendusteenistusekohustuse täitmisel;
3) õpingutest võetud akadeemilise puhkuse ajal.
(2) Stipendiaat teavitab vallavalitsust kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis vähemalt 10 tööpäeva enne rasedus- ja sünnituspuhkusele, lapsehoolduspuhkusele, akadeemilisele puhkusele või aja- või asendusteenistuskohustuse täitmisele minekut.
(3) Lapsehoolduspuhkuse või akadeemilise puhkuse katkestamisest või aja- või asendusteenistusest vabastamisest enne aja- või asendusteenistuse tähtaja lõppemist teavitab stipendiaat vallavalitsust kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
(4) Stipendiumi maksmise peatumise asjaolude äralangemisel jätkatakse stipendiumi maksmist vastavalt lepingule.
(5) Stipendiumi maksmise peatamine ja selle maksmise jätkamine vormistatakse vallavalitsuse korraldusega.
§ 8. Stipendiumi maksmise lõpetamine
Stipendiumi maksmine lõpetatakse vallavalitsuse korraldusega, kui stipendiaat ei vasta käesoleva määruse § 2 lõikes 1 toodud tingimustele või ei täida § 4 lõikes 4 sätestatud kohustust.
(1) Stipendiaat on kohustatud tagasi maksma talle väljamakstud stipendiumi, kui tema pidev töötamine valla ametiasutuses või vallavalitsuse hallatavas asutuses lõpeb enne kolme aasta möödumist kooli lõpetamisest. Töötamine loetakse pidevaks stipendiaadi püsiva töövõimetuse ajal.
(2) Vallavalitsuse volitatud ametnik esitab stipendiumi tagasimaksmiseks kohustatud isikule stipendiumi tagasimaksmise teatise ühe kuu jooksul stipendiaadi töölepingu või teenistussuhte lõppemisest teadasaamisest.
(3) Stipendium tuleb maksta tagasi stipendiumi tagasimaksmise teatise esitamisest alates kuue kuu jooksul.
(4) Stipendiaat on kohustatud tagastama temale makstud stipendiumi:
1) töölt või teenistusest vabastamisel omal algatusel enne kolme aasta möödumist kutse-, kõrghariduse või akadeemilise kraadi omandamisest;
2) töölt või teenistusest vabastamisel tööandja algatusel töötajast või ametnikust tingitud põhjustel enne kolme aasta möödumist kutse-, kõrghariduse või akadeemilise kraadi omandamisest;
(1) Tunnistatakse kehtetuks Märjamaa Vallavolikogu 19.02.2008 määrus nr 89 „Märjamaa valla õppestipendiumi taotlemise, määramise ja maksmise kord“.
Lisa Märjamaa valla õppestipendiumi taotlus


Maksukohustuslasena registreerimine ja kustutamine | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Äriklient Tulu, kulu, käive, kasum Käibemaksuseaduse selgitused Maksukohustuslasena registreerimine ja kustutamine
10.1. Käibemaksukohustuslane
10.1.1. Maksukohustuslasena registreerimine
10.1.1.1. Maksukohustuslasena registreerimise kohustus
10.1.1.2. Maksukohustuslasena registreerimise võimalus
10.1.1.3. Maksukohustuslasena registreerimiseks esitatavad dokumendidl
10.1.1.4. Maksukohustuslase registreerimine maksuhalduri algatusel
10.1.1.5. Isiku, kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, maksukohustuslaseks registreerimine
10.1.2. Maksukohustuslase õigused ja kohustused
10.1.3. Maksukohustuslase registrist kustutamine
10.2. Piiratud maksukohustuslane
10.2.1. Piiratud maksukohustuslasena registreerimine
10.2.2. Piiratud maksukohustuslase õigused ja kohustused
10.2.3. Piiratud maksukohustuslase registrist kustutamine
Käibemaksuseaduse (edaspidi KMS) §-d 19, 20, 22 ja 24
RM 07.04.2004. a määrus nr 76 „Isiku maksukohustuslasena registreerimise avalduse vorm ja maksukohustuslase registreerimise kohta tehtava maksuhalduri otsuse vorm” (RTL 2004, 44, 759)
Järgnev ei kehti ettevõtlusega tegelevale välisriigi isikule, kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht. Kui isik teeb KMS § 1 lõike 1 punktides 1 ja 3 nimetatud tehinguid maksustatava käibega üle 40 000 eurot (kuni 2017. aasta lõpuni üle 16 000 eurot) kalendriaasta algusest arvates, siis tekib tal nimetatud suuruses käibe tekkimise päevast kohustus end maksukohustuslasena registreerida. Tehingute hulka ei loeta põhivara võõrandamist ja Eesti isikule teostatavat kaugmüüki. Registreerimiskohustust ei teki, kui isiku kogu maksustatava käibe moodustab nullprotsendise käibemaksumääraga maksustatav käive, välja arvatud kauba ühendusesisene käive ja KMS § 10 lõike 4 punktis 9 nimetatud teenuse käive, kui teenust osutatakse teise liikmesriigi maksukohustuslasele või piiratud maksukohustuslasele (KMS § 19 lg 1).
Näiteks ei pea ennast maksukohustuslasena registreerima välisriigi ettevõtja, kelle kogu tegevus seisneb kauba eksportimises või kes tegeleb üksnes kaubatehingutega tollilaos. Samas on ettevõtjal õigus end registreerida avalduse alusel ka juhul, kui tal ei ole registreerimiskohustust veel tekkinud.
Piirmäära hulka arvatakse KMS § 1 lõike 1 punktides 1 ja 3 nimetatud tehingute maksustatav käive:
kauba müük, mille käibe tekkimise koht on Eesti (KMS § 9 lõige 1)
teenus, mille käibe tekkimise koht on Eesti (KMS § 10 lõiked 1, 2 ja 3)
teenuse osutamine, mille käibe tekkimise koht ei ole Eesti (KMS § 10 lõiked 4 ja 5)
Piirmäära hulka ei arvata:
põhivarana kasutuses olnud kauba võõrandamist
Eesti isikule teostatavat kaugmüüki
kauba soetamist või teenuse saamist, mille puhul peab kauba soetaja või teenuse saaja Eestis maksma käibemaksu
Registreerimiskohustuse tekkimise päevast alates kolme tööpäeva jooksul on isik kohustatud esitama maksuhaldurile avalduse enda maksukohustuslasena registreerimiseks (KMS § 20 lg 1).
Kui isik ületas piirmäära 40 000 eurot 2. kuupäeval, reedel, tuleb tal avaldus enda maksukohustuslasena registreerimiseks esitada hiljemalt 7. kuupäeval, kolmapäeval. Samas tuleb arvestada asjaoluga, et maksuhaldur registreerib isiku maksukohustuslasena sellest päevast, mil piirmäär ületati. Seega siis 2. kuupäevast alates. Vastavasisulise otsuse tegemiseks on maksuhaldurile seadusandja poolt antud viis tööpäeva avalduse saamisest (KMS § 20 lg 3), mis toodud näite puhul tähendab sisuliselt seda, et hiljemalt 14. kuupäeval, kolmapäeval peab isiku maksukohustuslasena registreerimise otsus olema tehtud ning hiljemalt järgmisel tööpäeval, s.t 15. kuupäeval (neljapäeval) peab otsus olema isikule teatavaks tehtud (KMS § 20 lg 5).
Soovitavalt tuleks isikul end maksukohustuslasena registreerida veidi varem, kui ületatakse seadusega etteantud käibe piirmäär (vt allpool „Maksukohustuslaseks registreerimise võimalus"). See aitab hoiduda probleemidest, mis paratamatult kaasnevad päevapealt tekkivate kohustustega ajal, mil maksuhalduri vastavasisuline otsus pole veel maksumaksjani jõudnud ja (sellelt nähtuv) käibemaksukohustuslasena registreerimise number ei ole veel teada. Kui selline olukord siiski tekib, tuleb sel ajal tekkinud käibelt seaduse kohaselt ikkagi käibemaksu arvestada ning võimalusel väljastada vastavad arved hiljem (arve väljastatakse 7 päeva jooksul). N-ö „üleminekuperioodil" väljastatud ja KMS § 37 nõuetega vastuolus arved tuleb viia seaduse nõuetega vastavusse. Seda muuhulgas klientide huvides, sest nõuetega vastuolus arve alusel ei tohi sisendkäibemaksu maha arvata.
Peale käibe piirmäära arvestuse arvates kalendriaasta algusest, tuleb sarnast arvestust pidada ka juhul, kui maksukohustuslase andmed on registrist kustutatud KMS § 22 lg 1 nimetatud avalduse alusel (s.o kui maksukohustuslase hinnangul ei ületa tema tehtavate maksustatavate tehingute käive järgneva 12 kuu jooksul 40 000-eurost piirmäära). Sellisel juhul algab 40 000 euro arvestus sama kalendriaasta raames registrist kustutamise päevale järgnevast päevast (KMS § 19 lg 2).
Registreerimisavalduse esitamise ja käsitamise protsess on sarnane eelpool kirjeldatuga (maksumaksjale kolm tööpäeva avalduse esitamiseks ja maksuhaldurile viis tööpäeva otsuse tegemiseks).
Maksustatava käibe piirmäära ületamisel on isikul seadusest tulenev kohustus end maksukohustuslasena registreerida. Samas on isikul võimalus end vabatahtlikult maksukohustuslaseks registreerida ka juhul, kui tema maksustatav käive ei ületa 40 000 eurost piirmäära või kui tal ei ole maksustatavat käivet veel tekkinud. Samuti on isikul õigus esitada avaldus enda maksukohustuslasena registreerimiseks juhul, kui tal tekib Eestis maksuvaba ühendusesisene soetamine või kauba eksport (KMS § 20 lg 1, 2).
Registreerimisavalduse esitamisel peab isik tõendama, et ta kas juba tegeleb ettevõtlusega Eestis või alustab seda. Kui isiku ettevõtlusega tegelemine või ettevõtluse alustamine ei ole piisavalt tõendatud, on maksuhalduril õigus nõuda isikult lisatõendeid või koguda neid omal algatusel. Tõend on igasugune teave, mis kinnitab, et avalduse esitaja on avalduses märgitud tegevuskohas kas alustanud ettevõtlust või ettevõtluse alustamine on kavandatud. Sellised tõendid võivad olla näiteks äriplaan, eellepingud, lepingud (rent, hange, tarne, tööd jms), tehtavate tööde objektid jne. Maksuhaldur otsustab registreerimise tõendite saamisest alates viie tööpäeva jooksul. Maksuhaldur jätab isiku registreerimata, kui isik ei tegele ettevõtlusega või ei alusta ettevõtlust (KMS § 20 lg 41).
Kui ettevõtlusega tegelemine on tõendatud, registreeritakse isik maksukohustuslasena avalduse saamise päeva või avaldaja soovil hilisema kuupäeva seisuga.
Kui isik märgib oma KMS § 20 lg 2 alusel esitatud avalduses soovitavaks maksukohustuslasena KRÜ registreerimise alguskuupäevaks avalduse esitamise kuupäevast varasema kuupäeva, registreeritakse isik maksukohustuslasena KMS kohaselt ikkagi avalduse esitamise päevast, mitte avaldusel näidatud varasemast kuupäevast (KMS § 20 lg 4).
10.1.1.3. Maksukohustuslasena registreerimiseks esitatavad dokumendid
Maksukohustuslasena registreerimiseks peab füüsiline isik või juriidilise isiku või riigi-, valla- või linnaasutuse esindaja esitama nõuetekohase avalduse ja oma isikut tõendama. Kui avalduse esitab maksukohustuslase volitatud esindaja, peab ta täiendavalt esitama ka volitust tõendava dokumendi (KMS § 20 lg 7).
Registreerimise avaldust saab esitada ka e-posti aadressile kmkr@emta.ee.
E-posti aadressile kmkr@emta.ee saadetud avaldus peab olema:
esitatud käibemaksukohustuslasena registreerimise avalduse vormil (täidetav PDF-fail)
esitatud ettevõtte seadusliku esindaja või volitatud isiku või notari poolt
täidetud eesti keeles
Заявление о регистрации налогообязанным по налогу с оборотa (131.82 KB, PDF)
Piiratud käibemaksukohustuslasena registreerimise avaldus (201.12 KB, PDF)
Vorm KRÜ. Käibemaksugrupina registreerimise avaldus (105.07 KB, PDF)
Samuti võib taotleda notarilt avalduse koostamist ja e-notari infosüsteemi kaudu esitamist (KMS § 20 lg 1).
Isik registreeritakse maksukohustuslasena viie tööpäeva jooksul alates avalduse või ettevõtlust tõendavate lisadokumentide saamist (KMS § 20 lg 3, 4 ja 41). Maksuhaldur jätab isiku registreerimata, kui isik ei tegele ettevõtlusega või ei alusta ettevõtlust (KMS § 20 41). Registreerimisotsuse teeb maksuhaldur isikule teatavaks hiljemalt otsuse tegemisele järgneval tööpäeval (KMS § 20 lõiked 3 ja 5).
Juhul, kui maksukohustuslane ei ole registreerimisavaldust seaduses sätestatud tähtaja jooksul esitanud (ei esita üldse avaldust või esitab selle hilinenult), registreerib maksuhaldur isiku tagasiulatuvalt omal algatusel päevast, mil käive ületas 40 000 eurot ning teeb vastavasisulise otsuse maksukohustuslasele teatavaks kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates (KMS § 20 lg 10).
Kui maksukohustuslane on registreerimisavalduse küll esitanud ja ka maksukohustuslasena registreeritud, kuid peale registreerimist selgub, et avaldus esitati hilinenult ja seaduses sätestatud käibe piirmäär on tegelikult ületatud varem, teeb maksuhaldur uue registreerimisotsuse. Maksuhaldur tunnistab oma esialgse otsuse tagasiulatuvalt kehtetuks ning isik registreeritakse uue otsusega päevast, mil vastavas suuruses maksustatav käive tekkis. Ka antud juhul edastab maksuhaldur isikule tema registreerimise kohta tehtud otsuse kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates (KMS § 20 lg 11).
Kui ettevõtlusega tegeleval välisriigi isikul, kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, tekib maksustatav käive, mille käibe tekkimise koht on Eesti, kuid mida maksukohustuslase ega piiratud maksukohustuslase poolt kauba soetamisel või teenuse saamisel Eestis ei maksustata, tekib tal registreerimiskohustus maksustatava käibe tekkimise päevast.
See tähendab näiteks, et kui välisriigi isik osutab Eestis teenust (millelt on vaja käibemaks arvestada ja tasuda Eestis) isikule, kes ei ole Eestis käibemaksukohustuslane, peab välisriigi isik kohe registreerima ennast Eesti maksukohustuslaseks (ja teenuse Eestis ära maksustama). Kui ta aga osutab teenust Eesti maksukohustuslasele, ei pea ta ennast Eestis maksukohustuslaseks registreerima, sest Eesti maksukohustuslane pöördmaksustab saadud teenuse ise oma KMD-l.
Registreerimiskohustust ei teki Eesti isikule teostatava kaugmüügi korral ega juhul, kui isiku kogu maksustatava käibe moodustab nullprotsendise käibemaksumääraga maksustatav käive, välja arvatud kauba ühendusesisene käive. Registreerimiskohustust ei teki teise liikmesriigi maksukohustuslasel ja ettevõtlusega tegeleval ühendusevälise riigi isikul, kes osutab elektroonilise side teenust või elektroonilist teenust ning tegutseb elektroonilise side teenuse ja elektrooniliselt osutatava teenuse käibemaksuga maksustamise erikorra (KMS § 43) alusel (KMS § 19 lg 3).
Seega on välisriigi isik kohustatud end kohe registreerima Eestis maksukohustuslasena, kui tal tekib Eestis maksustatav käive, mida pöördkäibemaksuga ei maksustata. Samas saab välisriigi isikul tekkida Eestis registreerimise kohustus üksnes juhul, kui tehingu teine pool on Eestis maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, sest maksukohustuslasest ostjal tekib alati pöördmaksukohustus kauba soetamisel või teenuse saamisel välisriigi isikult, kes ei ole Eestis maksukohustuslasena registreeritud (üldine pöördmaksustamise kohustus – KMS § 3 lg 4 p 5, § 3 lg 5).
Nimetatud registreerimiskohustus ei rakendu kaugmüügi puhul (rakendub KMS §19 lg 4) ega elektroonilise side teenuse ja elektrooniliselt osutatavate teenuste osutamisel vastava erikorra alusel (rakendub KMS § 43).
Elektroonilise side teenuste ja elektrooniliste teenuste käibemaksuga maksustamise erikord - MOSS »
Kui teise liikmesriigi maksukohustuslane teostab kaugmüüki Eesti isikule (v.a aktsiisikauba kaugmüük) ja kaugmüügi maksustatav väärtus ületab kalendriaasta algusest arvates 35 000 eurot, tekib tal Eestis registreerimiskohustus nimetatud suuruses käibe tekkimise päevast (KMS § 19 lg 4).
Kui teise liikmesriigi maksukohustuslane teostab aktsiisikauba kaugmüüki Eesti isikule isiklikuks tarbeks, tekib tal registreerimiskohustus aktsiisikauba kaugmüügi käibe tekkimise päevast (KMS § 19 lg 5).
Kui ettevõtlusega tegelev teise liikmesriigi isik võõrandab kaugmüügi korras kauba Eesti isikule (välja arvatud aktsiisikauba kaugmüük) ja soovib, et enne registreerimiskohustuse tekkimist maksustataks tema kaugmüük Eestis ning et ta saaks end maksukohustuslasena registreerida KMS § 20 lõike 2 alusel, peab ta esitama oma asukohariigi pädeva ametiasutuse kirjaliku kinnituse, et see ametiasutus on registreerimisest teadlik (KMS § 20 lg 8).
Kui maksukohustuslane teostab kaugmüüki teise liikmesriigi isikule (välja arvatud aktsiisikauba kaugmüük) ja soovib, et enne vastavas liikmesriigis kehtestatud kaugmüügi piirmäära ületamist maksustataks tema kaugmüüki selles liikmesriigis ning et ta saaks end registreerida selle liikmesriigi maksukohustuslasena, peab ta oma soovist maksuhaldurit kirjalikult teavitama 30 päeva enne maksukohustuse üleminekut teise liikmesriiki. Maksuhaldur väljastab kirjaliku kinnituse, et on teadlik isiku soovist hakata teises liikmesriigis teostatava kaugmüügi eest maksu maksma selles teises liikmesriigis (KMS § 20 lg 9).
Eeltoodust tulenevalt peab lähteriik (müüja maksukohustuslasena registreerimise riik) vabastama käibemaksust kaugmüügi tingimustel kauba võõrandamise, kui isik end sihtkohariigis maksukohustuslasena registreerib, kuna sellest hetkest loetakse kaugmüük sihtkohariigi maksustatavaks käibeks. Seega on maksuhalduril oluline omada informatsiooni maksustamise ülemineku kohta lähteriigist sihtkohariiki, et pöörata sellele tähelepanu liikmesriikide maksuhaldurite vahelise infovahetuse puhul.
Välisriigi isikuid registreerib maksukohustuslasena Tallinna teenindusbüroo (Lõõtsa 8a, 15176 Tallinn). Välisriigi isikute avaldusi võtavad vastu ka teised piirkondlikud teenindusbürood ning edastavad registreerimiseks Tallinna teenindusbüroole.
Ettevõtlusega tegelev teise liikmesriigi isik, kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, võib end maksukohustuslasena registreerides määrata maksukorralduse seaduses nimetatud maksuesindaja, kelle maksuhaldur on heaks kiitnud. Ettevõtlusega tegeleval ühendusevälise riigi isikul, kellel puudub püsiv tegevuskoht Eestis, tuleb end maksukohustuslasena registreerides määrata maksukorralduse seaduses nimetatud maksuesindaja, kelle maksuhaldur on heaks kiitnud.Sätet ei kohaldata KMS § 43 lõikes 21 nimetatud juhul, mille kohaselt ei saa ettevõtlusega tegelev ühendusevälise riigi isik, kes on valinud elektroonilise side teenuse ja elektrooniliselt osutatavate teenuste osutamisel erikorra kasutamise, endale määrata maksuesindajat (KMS § 20 lg 6).
Maksukohustuslasena registreerimise päevast alates peab isik täitma maksukohustuslase kohustusi, sealhulgas (KMS § 24 lg 1):
lisama võõrandatava kauba või osutatava teenuse maksustatavale väärtusele käibemaksu
arvutama tasumisele kuuluva käibemaksusumma KMS §s 29 sätestatud korras
tasuma käibemaksu KMS §s 38 sätestatud korras
säilitama dokumente ja pidama arvestust KMS §s 36 sätestatu kohaselt
esitama KMS § 37 nõuetele vastavaid arveid
Eelnimetatud kohustused kehtivad ka Eestis maksukohustuslasena registreeritud välisriigi isikule, kelle käive tekib Eestis, välja arvatud KMS § 3 lõikes 31 nimetatud juhtudel ning juhul, kui Eestis registreeritud välisriigi isikul puudub Eestis püsiv tegevuskoht, mille kaudu ta tegeleb ettevõtlusega Eestis (KMS § 24 lg 2).
Maksukohustuslase avalduse alusel
Maksukohustuslane võib esitada avalduse (vabas vormis) enda registrist kustutamiseks juhul, kui tema maksustatav käive ei ületa tema arvestuste kohaselt järgneva 12 kuu jooksul 40 000 eurot (KMS § 22 lg 1). Seega lähtutakse registrist kustutamise avalduse esitamisel eelkõige maksukohustuslase arvestustest, et tema järgneva 12 kuu käive ei ületa registreerimise piirmäära.
Ettevõtlusega tegelev teise liikmesriigi isik, kes teostab kaugmüüki Eesti isikule, võib esitada avalduse enda registrist kustutamiseks juhul, kui on üheaegselt täidetud järgmised tingimused:
ta registreeriti maksukohustuslasena enne 35 000 euro piirmäära ületamist
ta on olnud maksukohustuslasena registreeritud vähemalt kaks aastat
tema piirmäära hulka arvatavate tehingute maksustatav käive ei ületanud eelmisel kalendriaastal ega ületa tema arvestuste kohaselt ka alanud kalendriaastal KMS § 19 lõikes 1 või 2 sätestatud piirmäära (KMS § 22 lg 2)
Maksuhalduri algatusel
Maksuhalduril on õigus kustutada registrist maksukohustuslane, kes ei ole esitanud käibedeklaratsioone kuue viimase järjestikuse maksustamisperioodi kohta (KMS § 22 lg 3). Enne registrist kustutamist võtab maksuhaldur maksukohustuslasega ühendust.
Maksuhalduril on õigus kustutada registrist maksukohustuslane, kes Eestis ettevõtlusega ei tegele. Kui maksukohustuslase ettevõtlusega tegelemine ei ole piisavalt tõendatud, on maksuhalduril õigus nõuda maksukohustuslaselt lisatõendeid või koguda neid omal algatusel. Maksuhaldur teatab maksukohustuslasele registrist kustutamise kavatsusest kirjalikult ning annab tähtaja ettevõtlusega tegelemise tõendamiseks. Kui ettevõtlusega tegelemine ei ole ettenähtud tähtaja jooksul tõendatud, kustutab maksuhaldur maksukohustuslase registrist (KMS § 22 lg 31).
Enne esitatud avalduse põhjal maksukohustuslase registrist kustutamise otsustamist võib maksuhaldur maksukohustuslase majandustegevust kontrollida (KMS § 22 lg 1). Registrist kustutatuks loetakse isik vastavasisulises otsuses nimetatud kuupäeva seisuga (mis protsessi kestvusest tingituna – kontrollimine jms – võib olla hilisem, kui maksumaksja soovis).
Kui maksukohustuslane või tema tegevus on lõpetatud ja lõpetamise kohta tehtud registrikanne on jõustunud ning maksuhaldur on saanud sellekohase teate, kustutab maksuhaldur maksukohustuslase registrist (KMS § 22 lg 4).
Kohustused registrist kustutamisel
Registrist kustutamisel tasub maksukohustuslane käibemaksu võõrandamata kaubalt, mille sisendkäibemaksu ta on soetamisel maha arvanud. Kauba maksustatav väärtus on selle soetusmaksumus või selle puudumisel omahind. Võõrandamata põhivaralt soetamisel mahaarvatud sisendkäibemaks korrigeeritakse vastavalt KMS § 32 lõikes 4 sätestatule (KMS § 29 lg 10).
KMS §-d 21, 23, 25
RM 07.04.2004. a määrus nr 77 „Piiratud maksukohustuslasena registreerimise avalduse vorm ja registreerimise kohta tehtava maksuhalduri otsuse vorm” (RTL 2004, 44, 760)
Eesti isikul ja Eestis püsiva tegevuskoha kaudu tegutseval välisriigi isikul, kes saab Eestis maksukohustuslasena registreerimata ettevõtlusega tegelevalt välisriigi isikult KMS § 10 lõikes 5 nimetatud teenust, tekib piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus alates selle teenuse saamise päevast. Sätet ei kohaldata maksukohustuslasele ega ettevõtlusega mittetegelevale füüsilisele isikule (KMS § 21 lg 1).
Seega tekib piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus teenuse saamise päevast järgmiste KMS § 10 lõikes 5 nimetatud teenuste saamisel:
finantsteenus, välja arvatud seifi üürile andmine, või kindlustusteenus, sealhulgas edasikindlustus- ja kindlustusvahendusteenus
vallasasja, välja arvatud transpordivahendi üürile, rendile või kasutusvaldusse andmine
maagaasi või elektri-, soojus- või jahutusenergia võrgule ligipääsu võimaldamine ja maagaasi või elektri-, soojus- või jahutusenergia edastamine võrgu kaudu ning nendega otseselt seotud teenused
tasu eest käesoleva lõike punktides 1–10 nimetatud teenusest hoidumine, õiguse kasutamisest loobumine või olukorra talumine
Juhul, kui isiku ühendusesiseselt soetatud kaupade (KMS § 8), välja arvatud aktsiisikaup ja uus transpordivahend, maksustatav väärtus ületab kalendriaasta algusest arvates 10 000 eurot, tekib tal piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus nimetatud piirmäära ületamise päevast, välja arvatud KMS § 21 lõikes 21 sätestatud juhul. Sätet ei kohaldata maksukohustuslasele ega ettevõtlusega mittetegelevale füüsilisele isikule (KMS § 21 lg 2).
KMS § 21 lg 21 sätestab, et juhul kui ettevõtlusega tegelev välisriigi isik, kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, soetab ühendusesiseselt kaupa Eestis, tekib tal piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus kauba ühendusesisese soetamise päevast. Sätet ei kohaldata kauba ühendusesisesel maksuvabal soetamisel (KMS § 18).
Piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustuse tekkimise päevast arvates kolme tööpäeva jooksul on isik kohustatud esitama maksuhaldurile avalduse enda piiratud maksukohustuslasena registreerimiseks (KMS § 21 lg 3). Isik registreeritakse piiratud maksukohustuslasena registreerimiskohustuse tekkimise päeva seisuga.
Maksukohustuslasena registreerimata isik võib end piiratud maksukohustuslasena registreerida ka enne registreerimiskohustuse tekkimist, esitades selleks maksuhaldurile avalduse (KMS § 21 lg 4). Kui isik registreerib end piiratud maksukohustuslasena, tekib tal võimalus nullmääraga soetada kaupu ja saada teenuseid. Selleks tuleb informeerida müüjat või teenuse osutajat oma registreerimisnumbrist ning antud juhul saab piiratud maksukohustuslane kaubad ja teenused ilma käibemaksuta (müüja ei lisa kauba hinnale käibemaksu). Seega tekib piiratud maksukohustuslasel käibemaksu tasumise kohustus hiljem (mitte kauba soetamise või teenuse saamise hetkel) ning soetuse maksustamisel rakendub Eestis kehtiv maksumäär 20% või 9%.
Piiratud maksukohustuslasena registreerimiseks esitatakse piiratud maksukohustuslase registreerimise avalduse vorm (kehtestatud rahandusministri määrusega). Piiratud maksukohustuslase registreerimisel kohaldatakse KMS §s 20 sätestatud maksukohustuslase registreerimise sätteid.
Piiratud maksukohustuslasena registreerimise päevast arvates peab isik täitma piiratud maksukohustuslase kohustusi, sealhulgas (vastavalt KMS § 25 lõikele 1):
1. arvutama tasumisele kuuluva käibemaksusumma vastavalt KMS § 29 lõikes 12 sätestatule.
KMS § 29 lõike 12 kohaselt on piiratud maksukohustuslase poolt tasumisele kuuluv käibemaksusumma KMS § 3 lõikes 5 nimetatud toimingutelt, s.o
kauba impordilt Eestisse (v.a maksuvaba import)
kauba ühendusesiseselt soetamiselt (v.a maksuvaba soetus)
kauba soetamiselt soetajana kolmnurktehingus
Eestis paigaldatava või kokkupandava kauba soetamiselt Eestis maksukohustuslasena registreerimata ettevõtlusega tegelevalt teise liikmesriigi isikult
teenustelt, mis on saadud Eestis maksukohustuslasena registreerimata ettevõtlusega tegelevalt välisriigi isikult
eelpool nimetamata kauba soetamiselt Eestis maksukohustuslasena registreerimata ettevõtlusega tegelevalt välisriigi isikult
2. tasuma käibemaksu KMS §s 38 sätestatud korras.
3. säilitama dokumente ja pidama arvestust KMS § 36 lõikes 3 sätestatu kohaselt.
4. esitama käibedeklaratsioone üksnes juhul, kui ta on teinud maksustamisperioodil KMS § 3 lõikes 5 nimetatud toiminguid (KMS § 27 lg 2 p 2).
Piiratud maksukohustuslasel tekib deklareeritud kauba soetamiselt ja teenuste saamiselt reaalne käibemaksukohustus, kuna tal puudub õigus sisendkäibemaksu mahaarvamiseks (KMS § 25 lg 1).
Kui piiratud maksukohustuslane on registreeritud KMS § 10 lõikes 5 nimetatud teenuste saamisel ning tema ühendusesiseselt soetatud kaupade piirmäär ületab aasta algusest arvates 10 000 eurot, siis peab piiratud maksukohustuslane nimetatud piirmäära ületamisest arvates kolme tööpäeva jooksul kirjalikult teavitama maksuhaldurit kauba ühendusesisese soetamise piirmäära ületamisest (KMS § 25 lg 2).
Seega, kui isik on registreeritud piiratud maksukohustuslaseks teenuste saamise tõttu, ei ole ta koheselt kohustatud käibemaksu maksma kauba ühendusesiseselt soetamiselt. Kauba soetamiselt peab piiratud maksukohustuslane maksma käibemaksu alles siis, kui ta soetab aktsiisikaupa või uue transpordivahendi ja kui muu kauba soetamise piirmäär 10 000 eurot on ületatud, kuigi soovi korral võib ta seda teha ka varem, teavitades sellest kirjalikult maksuhaldurit. Kui isik registreerib end piiratud maksukohustuslaseks kauba ühendusesisese soetamise piirmäära ületamise tõttu ja saab seejärel ka maksustamisele kuuluvaid teenuseid, on ta kohustatud tasuma käibemaksu ka saadud teenustelt, kuna teenuste saamise puhul maksuvaba piirmäär puudub.
Kui isik on registreeritud piiratud maksukohustuslasena üksnes teenuste saamise osas, siis tal puudub õigus kaupade soetamisel kasutada oma piiratud maksukohustuslasena registreerimise numbrit, mille alusel müüja rakendab nullmäära. Kui piiratud maksukohustuslane siiski annab müüjale oma registreerimise numbri, käsitatakse seda kui sooviavaldust asuda kaupade soetuselt käibemaksu maksma Eestis ning tal tekib kohustus deklareerida kaupade ühendusesisene soetamine oma käibedeklaratsioonil ning tasuda sellelt käibemaks (KMS § 25 lg 3).
Seega deklareerimise ja ka käibemaksu tasumise kohustus ei teki mitte ainult selle tehingu osas, mille puhul isik oma registreerimise numbrit kasutas, vaid alates sellest tehingust on ta kohustatud tasuma käibemaksu kõigilt kauba ühendusesisestelt soetamistelt, kuna teda loetakse sellest tehingust alates registreerituks ka kaupade ühendusesisese soetamise osas.
Kui piiratud maksukohustuslane on ettevõtlusega tegelev isik, siis on tal õigus esitada avaldus enda maksukohustuslasena registreerimiseks (KMS § 20). Kui piiratud maksukohustuslane registreeritakse maksukohustuslasena vastavalt KMS § 20, kustutatakse ta registrist piiratud maksukohustuslasena (KMS § 23 lg 1) ning talle laienevad kõik maksukohustuslase õigused ja kohustused.
Piiratud maksukohustuslane saab teatud tingimustel end lasta maksukohustuslaste registrist avalduse alusel piiratud maksukohustuslasena kustutada. Piiratud maksukohustuslane peab enne kustutamist olema maksukohustuslaste registris registreeritud vähemalt kaks aastat. Seejärel võib ta esitada avalduse enda kustutamiseks registrist. Eeldusel on see, et tema ühendusesiseselt soetatud kauba koguväärtus ei ole viimasel kalendriaastal ületanud ega ületa tema arvestuste kohaselt ka jooksval kalendriaastal kauba ühendusesisese soetamise piirmäära 10 000 eurot (KMS § 23 lg 2).
Kuna piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus tekib ka välisriigi ettevõtjalt teatud teenuste saamisel, siis tuleks enne registrist kustutamise avalduse esitamist ka võimalikku teenuste ostmist silmas pidada, vastasel korral tekib isikul uuesti piiratud maksukohustuslasena registreerimise kohustus kohe esimese vastava teenuse saamisel.
Maksuhaldur kustutab piiratud maksukohustuslase omal algatusel maksukohustuslaste registrist, kui tal on andmeid, et piiratud maksukohustuslane on lõpetanud Eestis oma tegevuse (KMS § 23 lg 3).
Enne avalduse põhjal registrist kustutamise otsustamist kontrollib maksuhaldur vajadusel piiratud maksukohustuslase majandustegevust. Piiratud maksukohustuslane kustutatakse piiratud maksukohustuslasena registrist maksuhalduri juhi otsuse alusel otsuses nimetatud kuupäeva seisuga (KMS § 23 lg 4).
Kui registrist kustutamise alus ei olnud registreerimine maksukohustuslasena, siis vabaneb isik registrist kustutamisel piiratud maksukohustuslase kohustustest (käibemaksu deklareerimine ning tasumine) ning kaotab õiguse rakendada piiratud maksukohustuslase õigusi (õigus registreerimisnumbrit kasutades osta kaupu teisest liikmesriigist müüja rakendatava nullmääraga).


Kuusalu Kunstide Kooli põhimäärus – Riigi Teataja
Kuusalu Kunstide Kooli põhimäärus - sisukord
§ 8 Tegevuse eesmärgid ja arengu tagamine
3 KOOLI STRUKTUUR JA ÕPPEKORRALDUS
§ 12 Õppekava sisu
§ 13 Õppekavade registreerimine, kinnitamine ja muutmine
§ 15 Õpilaste hindamine
§ 17 Kooli vastuvõtmine, koolist väljaarvamine ja kooli lõpetamine
§ 19 Õppenõukogu
§ 20 Õppenõukogu töökord
§ 22 Hoolekogu moodustamine ja esimehe valimine
§ 23 Hoolekogu ülesanded
§ 24 Hoolekogu töökord
§ 26 Õppurite õigused ja kohustused
6 KOOLI VARA JA FINANTSMAJANDUS
§ 28 Kooli finantseerimine
§ 29 Õppetasust vabastamine ja soodustuste andmine
RT IV, 15.10.2012, 23
Kooli asub aadressil - Kuusalu tee 22, Kuusalu alevik Kuusalu vald 74601, Harjumaa
6. peatükk KOOLI VARA JA FINANTSMAJANDUS


Paide Linnavalitsuse põhimäärus – Riigi Teataja
Paide Linnavalitsuse põhimäärus
Paide Linnavalitsuse põhimäärus - sisukord
§ 7 Linnapea
§ 8 Linnapea pädevus ja ülesanded ametiasutuse juhtimisel
§ 9 Abilinnapea ja piirkonnajuht
§ 13 Ametnike ja töötajate kohustused ning õigused
RT IV, 29.11.2017, 28
Vastu võetud 23.11.2017 nr 29
(1) Ametiasutus on Paide linna (edaspidi linn) asutus, mille ülesanne on teostada linna haldusterritooriumil avalikku võimu ja täita seaduste ning seaduste alusel antud õigusaktidega ametiasutuse pädevuses olevaid ülesandeid.
(2) Ametiasutuse ametlik nimi on Paide Linnavalitsus.
Ametiasutus ei ole iseseisev juriidiline isik, oma ülesandeid täites esindab ametiasutus Paide linna kui avalik-õiguslikku juriidilist isikut.
Ametiasutus asub Paide linnas, struktuuriüksused asuvad Paide linnas ja Roosna-Alliku alevikus. Ametiasutuse aadressandmed sätestatakse ametiasutuse asjaajamist reguleerivas dokumendis.
Ametiasutus on aruandekohustuslik Paide Linnavalitsuse kui omavalitsusüksuse täitevorgani (edaspidi linnavalitsus) ees, mis suunab ja koordineerib ametiasutuse tegevust ja teostab õigusaktidega sätestatud korras ametiasutuse üle teenistuslikku järelevalvet.
(1) Ametiasutuses on kasutusel väikese riigivapi kujutisega pitsat ning Paide linna vapi kujutisega pitsat.
(2) Riigivapi kujutisega pitsat on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on väikese riigivapi kujutis. Sõõri ülemisel äärel on sõnaühend „Paide linn“.
(3) Linnavapi kujutisega pitsat on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on Paide linnavapi kujutis. Sõõri ülemisel äärel on sõnaühend „Paide Linnavalitsus“.
1) linna territooriumil seaduste ja seaduste alusel antud õigusaktidega kohaliku omavalitsusüksuse pädevusse antud ülesannete täitmine ja avalike teenuste osutamine lähtudes linnaelanike õigustatud vajadustest ja huvidest;
5) linna suhete korraldamine avalikkusega;
7) muude Paide Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu) ja linnavalitsuse õigusaktidega pandud ülesannete täitmine.
§ 7. Linnapea
(1) Ametiasutuse juht on Paide linnapea (edaspidi linnapea).
(2) Linnapea valimist ning õiguslikku seisundit reguleerib kohaliku omavalitsuse korralduse seadus ja Paide linna põhimäärus.
§ 8. Linnapea pädevus ja ülesanded ametiasutuse juhtimisel
2) esindab ametiasutust kõigi füüsiliste ja juriidiliste isikute ning asutuste ja organisatsioonide ees, annab volitusi ametiasutuse esindamiseks.
(2) Linnapea korraldab ametiasutuse tegevust õigusaktidega ametiasutuse pädevuses olevate ülesannete täitmisel, juhib ametiasutuse teenistust, täidab ametiasutuse ametnike ning töötajate suhtes avaliku teenistuse seaduse alusel ametisse nimetamise õigust omava isiku ja töölepingu seaduse alusel tööandja ülesandeid.
(3) Linnapea annab ametiasutuse juhtimisel ja ametiasutuse töö korraldamiseks käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi.
(4) Linnapea ülesanded:
1) koostab ametiasutuse teenistuskohtade koosseisu eelnõu ning esitab selle kehtestamiseks linnavolikogule;
5) sõlmib ametiasutuse pädevusse antud ülesannetes Paide linna nimel lepingud või volitab selleks vajadusel teisi isikuid;
7) kinnitab linnaeelarvest lähtuvalt ametiasutuse arved;
8) korraldab ametiasutuse valduses oleva linnavara valitsemise kooskõlas linnavolikogu kehtestatud linnavara valitsemise korra ja teiste õigusaktidega;
12) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduste, nende alusel antud õigusaktide, linnavolikogu otsuste või linnavalitsuse korraldustega.
(5) Linnapea annab linnavolikogule ja linnavalitsusele aru ametiasutuse tegevusest ning vastutab seadustega, seaduste alusel antud riiklike õigusaktidega ja Paide Linnavolikogu ning Paide Linnavalitsuse õigusaktidega ametiasutuse pädevusse antud ülesannete täitmise eest.
§ 9. Abilinnapea ja piirkonnajuht
(1) Abilinnapea koordineerib linnapea antud volituse piires linnavalitsuse tegevusvaldkondi, korraldab struktuuriüksuste valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi ning täidab muid linnapea antud ülesandeid.
(2) Piirkonnajuht koordineerib ja täidab linnapea antud volituse piires linnavalitsuse valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi.
(3) Abilinnapea ja piirkonnajuhi ülesanded kinnitab linnapea käskkirjaga.
(1) Ametiasutuse põhiülesannete täitmiseks on ametiasutuses spetsiifilisi ülesandeid täitvad struktuuriüksused ja vahetult linnapeale alluvad teenistuskohad, mis ei kuulu ühegi struktuuriüksuse koosseisu.
(2) Ametiasutuse struktuuriüksused on linnakantselei, osakonnad ja teeninduskeskused (edaspidi struktuuriüksus). Struktuuriüksuste ülesanded kinnitab vajadusel linnapea käskkirjaga.
(3) Linnapeale vahetult alluvate teenistuskohtade, mis ei kuulu ühegi osakonna koosseisu, ülesanded määratakse ametijuhendiga.
(4) Ametiasutuse struktuuri kinnitab linnavolikogu otsusega.
(1) Struktuuriüksus juhindub oma tegevuses seadustest ja nende alusel antud õigusaktidest, sh linnavolikogu ja linnavalitsuse õigusaktidest, Paide linna põhimäärusest ning ametiasutuse põhimäärusest.
(2) Linnakantseleid juhib linnasekretär, struktuuriüksust juhib osakonna juhataja (edaspidi üksuse juht).
(3) Struktuuriüksuse ülesandeid täidavad struktuuriüksuse ametnikud ja töötajad, kes:
3) esitavad õigus- ja haldusaktidest ning ametijuhenditest tulenevalt andmed riiklikesse registritesse ja Paide linna registritesse või andmekogudesse ning väljastavad registritest teavet;
7) täidavad muid struktuuriüksuse tegevusega seonduvaid linnapea ja üksuse juhi antud ülesandeid;
8) osalevad linna arengukava väljatöötamises ja selle elluviimises;
(1) Töötamine linna ametiasutuses ametnikuna avaliku teenistuse seaduse või töötajana töölepingu seaduse alusel on avalik teenistus.
(3) Ametiasutuse teenistuskohtade koosseisu (jaotuse ameti- ja töökohtadeks) ja liigituse (ameti- ja töökohtade nimetuse, teenistuskohtade tähtaja ja koormuse) kinnitab linnavolikogu otsusega.
(4) Nõuded teenistujate haridusele, töökogemusele, teadmistele ja oskustele kehtestab linnavolikogu otsusega.
§ 13. Ametnike ja töötajate kohustused ning õigused
3) teha üksuse juhile ja linnapeale ettepanekuid töös tekkinud küsimuste lahendamiseks ning komisjonide, töögruppide moodustamiseks;
(2) Nõuetekohase konkursi korraldamise eest vastutab linnapea.
(3) Ametiasutuse ametnike värbamise ja valiku täpsema korra kehtestab linnavalitsus.
(2) Ametnikule ja töötajale palga ning töötasu määramine ja maksmine toimub vastavalt ametiasutuse palgajuhendile, mille kehtestab linnavolikogu.
(1) Vähemalt ühel korral aastas hinnatakse teenistuja töötulemusi, ametialast arengut ja koolitusvajadust.
(2) Hindamiseks peab linnapea vestluse üksuse juhtidega ja talle vahetult alluvate teenistujatega. Üksuse juht peab vestluse talle alluvate teenistujatega. Vestluse tulemused vormistatakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
(3) Teenistujate arengu- ja hindamisvestluse pidamise korra kehtestab linnapea käskkirjaga.
(1) Ametiasutusel on oma eelarve Paide linna eelarves.
(1) Ametiasutus korraldab linnaeelarve täitmist õigusaktidega sätestatud korras.
(2) Ametiasutus korraldab kõikide ametiasutuse hallatavate asutuste raamatupidamist.
Ametiasutus valitseb ametiasutuse valduses ja kasutuses olevat linnavara linnavolikogu kehtestatud korra kohaselt.
Ametiasutuse hallatavad asutused on linnavolikogu poolt teenuste osutamiseks moodustatud asutused, mis ei teosta avalikku võimu.
(1) Ametiasutuse ja selle ametiisikute tegevuse seaduslikkuse ning otstarbekuse üle teostab seadusega ettenähtud korras teenistuslikku järelevalvet linnavalitsus.
(2) Ametiasutuse hallatavate asutuste ja nende juhtide tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle teostab kontrolli (teenistuslik järelevalve) linnavalitsus, kaasates selleks ametiasutuse.
(3) Teenistusliku järelevalve ametiasutuse hallatavate asutuste ja nende juhtide tegevuse üle algatab linnavalitsus. Linnavalitsus võib teha ametiasutuse teenistujatele ülesandeks materjalide ja seletuste kogumise akti andmise või toimingu sooritamise asjaolude väljaselgitamiseks.
Ametiasutuse moodustab, korraldab ümber ja tema tegevuse lõpetab linnavolikogu.