text:
Kohtujuristi ettepanek - Kokott - 16. juuli 2009.
Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Kapitali vaba liikumine - EÜ artikkel 56 - EMP lepingu artiklid 31 ja 40 - Otsene maksustamine - Maksu kinnipidamine välismaale makstavatelt dividendidelt - Kinnipeetud maksu arvessevõtmine dividendi saaja asukohas topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel.
Kohtuasi C-540/07.
Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi - põhjendamatu, Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi - edukas
esitatud 16. juulil 20091(1)
Kohtuasi C‑540/07
Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Kapitali vaba liikumine – EÜ artikkel 56 – EMP lepingu artiklid 31 ja 40 – Otsene maksustamine – Maksu kinnipidamine välismaale makstavatelt dividendidelt – Kinnipeetud maksu arvessevõtmine dividendi saaja asukohas topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel
1. Käesolevas hagis kritiseerib komisjon dividendidelt maksu kinnipidamist reguleerivaid Itaalia õigusnorme. Dividende, mida Itaalia äriühingud jaotavad teistes liikmesriikides või EMP lepingu osalisriikides asuvatele äriühingutele (edaspidi „välismaale makstavad dividendid”), maksustatakse kõrgema määraga kui Itaalias asuvatele äriühingutele jaotatavaid dividende. Sellega rikub Itaalia kapitali vaba liikumise põhimõtet ja – EMP liikmesriikide puhul – ka asutamisvabaduse põhimõtet.
2. Itaalia Vabariik kaitseb end muu hulgas sellega, et kõik tema sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingud sisaldavad klausleid, milles on sätestatud kinnipeetud maksu arvessevõtmine dividendi saaja asukohariigis.
3. Euroopa Kohus on juba mitmes kohtuotsuses sedastanud, et liikmesriik, kus välismaale makstavatelt dividendidelt peetakse kinni kõrgema määraga maks, ei saa oma kohustuste täitmata jätmiseks tugineda teises liikmesriigis ühepoolselt sätestatud mahaarvamisvõimalusele.(2) Euroopa Kohus on siiski jätnud senini lahtiseks küsimuse, kas topeltmaksustamise vältimise lepingutega tagatud võimalus arvata kinnipeetud maks maha välistab põhivabaduste rikkumise.(3)
A Ühenduse õigusnormid
4. Niivõrd kui hagis käsitletakse Itaalia ja muude liikmesriikide vahelisi suhteid, on asjaomased õigusnormid sätestatud EÜ artiklites 56 ja 58.
5. Lisaks on oluline ka nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiiv 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta.(4)
6. Põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtinud direktiivi artikli 3 lõige 1 nägi ette, et ema- või tütarettevõtja staatuse omistamine äriühingule eeldab vähemalt 20%‑list osalust.(5) Direktiivi artiklis 4 on sätestatud, et kui emaettevõtja saab muus liikmesriigis asutatud tütarettevõtjalt jaotatud kasumit, siis emaettevõtja riik kas ei maksusta sellist kasumit või maksustab sellise kasumi, kuid arvab sellega seoses maha tütarettevõtja poolt viimase asukohariigis tasutud tulumaksu. Direktiivi artiklis 5 on sätestatud, et tütarettevõtja poolt emaettevõtjale jaotatav kasum on maksust vabastatud.
7. Niivõrd kui menetluses käsitletakse Itaalia ja EMP lepingu osalisriikide vahelisi suhteid, siis väidab komisjon lisaks, et rikutud on 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu(6) (edaspidi „EMP leping”) artikleid 31 ja 40, mis on sõnastatud järgmiselt:
1. Käesoleva lepingu raames ei seata mingeid piiranguid EÜ liikmesriikide või EFTA riikide kodanike asutamisvabadusele mis tahes teise kõnealuse riigi territooriumil. See kehtib ka esinduste, filiaalide ja tütarettevõtjate asutamise suhtes, mis kuuluvad mis tahes EÜ liikmesriigi või EFTA riigi kodanikele, kes tegutsevad mis tahes kõnealuse riigi territooriumil.
Vastavalt 4. peatüki sätetele hõlmab asutamisvabadus õigust alustada ja jätkata tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ning asutada ja juhtida ettevõtteid, eelkõige äriühinguid artikli 34 teise lõigu tähenduses, neil tingimustel, mida oma kodanike jaoks sätestavad selle riigi seadused, kus niisugune asutamine toimub.
2. Asutamisõigust käsitlevad erisätted on esitatud VIII–XI lisas.
Käesoleva lepingu raames ei seata lepinguosalistele mingeid piiranguid EÜ liikmesriikide või EFTA riikide residentidele kuuluva kapitali liikumise suhtes ega diskrimineerita kodakondsuse, elukoha või kapitali investeerimiskoha alusel. Käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud sätted on esitatud XII lisas.”
B Itaalia õigusnormid
1. Residendist dividendisaajatele jaotatavate dividendide maksustamine
8. Äriühingutele ja kaubandusettevõtjatele (ja osalt ka ajutiselt mitteärilistele üksustele) makstavad dividendid maksustatakse Itaalias 12. detsembri 2003. aasta seadusandliku dekreedi nr 344 (juriidilise isiku tulumaksu reformi kohta vastavalt 7. aprilli 2003. aasta seaduse nr 80 (Riforma del’imposizione sul reddito dellesocietà, a norma dell’articolo 4 della legge 7 aprile 2003, n. 80)(7) artiklile 4) kohaselt juriidilise isiku tulumaksuga (imposta sul reddito delle società – IRES).
9. Nimetatud reformist alates reguleerib dividendide maksustamist Vabariigi Presidendi 22. detsembri 1986. aasta dekreediga nr 917(8) vastu võetud ainsa tulumakse reguleeriva teksti artikli 89 „Dividendid ja intressid” (Testo unico delleimposte sui redditi, edaspidi „TUIR”) teine taane. See on sõnastatud järgmiselt:
„Artikli 73 lõike 1 punktides a ja b nimetatud äriühingute ja ettevõtjate poolt jaotatud kasum ei kuulu olenemata sellest, mis kujul ja mis nime all seda jaotatakse, sealhulgas artikli 47 lõikes 7 nimetatud juhtudel, selle majandusaasta tulude hulka, mille jooksul see on saadud, kuna nimetatud kasumi summa on 95% ulatuses välja arvatud selle äriühingu või ettevõtja tulu hulgast, kellele seda kasumist jaotatakse. […]”
10. TUIR‑i artikli 73 lõike 1 punktid a ja b määratlevad tulumaksukohustuslastest äriühingud järgmiselt:
„a) riigi territooriumil asuvad aktsiaseltsid ja aktsiatel põhinevad usaldusühingud, osaühingud, ühistud ja vastastikused kindlustusseltsid;
b) riigi territooriumil asutatud avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud juriidilised isikud, kes ei ole äriühingud, kuid kelle ainus või peamine eesmärk on tegelemine äritegevusega.”
2. Välismaale makstavate dividendide maksustamine
11. Vabariigi Presidendi 29. septembri 1973. aasta dekreedi nr 600 ühiste sätete kohta tulumaksu kehtestamise valdkonnas (Disposizioni comuni in materia di accertamento delle imposte sui redditi; edaspidi „dekreet nr 600/73”)(9) artikli 27 lõike 3 kohaselt peetakse teistesse liikmesriikidesse ja EMP lepingu osalisriikidesse makstavatelt dividendidelt kinni maks. Kõnealune säte on sõnastatud järgmiselt:
„Kasumilt, mis on jaotatud isikutele, kes ei resideeru Itaalia territooriumil, peetakse kinni tulumaks, mille määr on 27%. Säästuaktsiate omanikele jaotatud kasumile kohaldatakse määrani 12,50% vähendatud kinnipeetavat maksu. Neil mitteresidentidel, kes ei ole säästuaktsiate omanikud, on õigus kuni 4/9 kinnipeetud maksusumma ulatuses sellise maksu tagastamisele, mille puhul välisriigi pädeva maksuhalduri poolt välja antud tõendist nähtub, et samalt kasumilt on välisriigis tasutud lõplik maks.”
12. Dekreedi nr 600/73 artikkel 27a näeb ette kinnipeetud maksu tagastamise või, teatud juhtudel, selle kinnipidamata jätmise juhul, kui tegemist on mõnes liikmesriigis asutatud äriühinguga, mis täidab direktiivis 90/435 ette nähtud tingimusi osaluse taseme kohta jaotava ühingu kapitalis ning selle osaluse kestuse kohta.
13. Nagu ilmneb teabest, mille Itaalia valitsus ja komisjon on vastuseks Euroopa Kohtu küsimusele esitanud, on Itaalia sõlminud topeltmaksustamise vältimise lepingud kõikide liikmesriikidega – v.a Sloveenia – ning EMP lepingu osalisriikide hulka kuuluva Norra ja Islandiga.
14. Topeltmaksustamise vältimise lepingud põhinevad OECD näidislepingul. Neis antakse dividendide maksustamise õigus põhimõtteliselt dividendi saaja asukohariigile, kuid riigile, kus asub kasumit jaotav äriühing, antakse võimalus pidada kinni maks määraga kuni 15% (Bulgaaria, Poola, Rumeenia ja Ungariga sõlmitud lepingute kohaselt 10%). Osades lepingutes nähakse ette kinnipeetava maksu vähendamine määrani 0%, 5% või 10%, kui osalus ületab teatud künnise (nt 10%, 25% või 50% aktsiatest).(10) Topeltmaksustamise vältimiseks pannakse kõigis lepingutes dividendi saaja asukohariigile kohustus Itaalias kinnipeetud maks maha arvata kuni maksumäärani, mida tuleb kõnealuses riigis selliselt tulult maksta (tavapärane mahaarvamine).
III Kohtueelne menetlus ja hagi
15. Norra ettevõtja kaebuse peale, mis puudutas Itaalia äriühingute poolt Norras asuvatele dividendi saajatele jaotatud dividendide maksustamiskorda, algatas komisjon EMP lepingu artikli 109 lõike 4 alusel uurimismenetluse. Hiljem laiendas komisjon menetlust ka selliste dividendide maksustamiskorrale, mille saajad asuvad ELi liikmesriikides, ning esitas 18. oktoobril 2005 Itaalia Vabariigile EÜ artikli 226 alusel märgukirja. Itaalia Vabariik esitas märgukirja kohta märkused 9. veebruari 2006. aasta kirjaga.
16. Kuna komisjon ei olnud vastusega rahul, saatis ta 4. juulil 2006 põhjendatud arvamuse ja määras Itaaliale kahekuulise tähtaja asutamislepingu sätete rikkumise lõpetamiseks. Itaalia vastas alles 30. jaanuari 2007. aasta kirjaga. Järgmise, 9. oktoobri 2007. aasta kirjaga saatis Itaalia lõpuks komisjonile dekreedi nr 600/73 muutmise ettepaneku, mis jõustus 1. jaanuaril 2008.
17. Komisjon esitas 30. novembril 2007 käesoleva hagi ja palus Euroopa Kohtul
1. tuvastada, et kuna Itaalia Vabariigis kehtib maksustamiskord, mille kohaselt kohaldatakse teistes liikmesriikides ja EMP lepingu osalisriikides asuvatele äriühingutele makstud dividendidele vähem soodsat maksustamiskorda võrreldes residendist äriühingutele makstavatele dividendidele kohaldatavaga, on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artiklis 56 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklis 40 sätestatud kohustusi, mis puudutavad kapitali vaba liikumist liikmesriikide ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriikide vahel, ning viimati nimetatud lepingu artiklis 31 sätestatud kohustusi, mis puudutavad asutamisvabadust selle lepingu osalisriikides;
18. Itaalia Vabariik palub jätta hagi rahuldamata ja mõista kohtukulud välja komisjonilt.
19. Komisjon heidab ette peamiselt seda, et dividende, mida Itaalia äriühingud jaotavad residendist äriühingutele, maksustatakse madalama määraga kui teistesse liikmesriikidesse või EMP lepingu osalisriikidesse jaotatavaid dividende.
20. Itaalia residendist tulumaksukohustuslastele makstud dividendid on TUIR‑i artikli 89 lõike 2 alusel 95% ulatuses maksust vabastatud. Üksnes 5%‑le dividendidest kohaldatakse üldist juriidilise isiku tulumaksu, milleks on 33%, st 100 euro suuruselt dividendilt tuleb tasuda 1,65 euro suurune maks.
21. Mitteresidendist äriühingutele jaotatavatelt dividendidelt peetakse dekreedi nr 600/73 artikli 27 alusel kinni 27% määraga maks. Sellest maksust võidakse sellekohase taotluse alusel tagastada kuni neli üheksandikku. 100 euro suuruselt dividendilt tuleb seega tasuda 15 euro suurune maks (5/9 summast, mis on 27% 100‑st). Topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel võidakse kinnipeetava maksu määra ka vähendada määrani 5% ja 10%, aga see määr jääb ikkagi kõrgemaks residendist äriühingutele makstavatele dividendidele kohaldatavast maksumäärast, nagu komisjon selgitab selliste lepingute näitel, mille Itaalia on sõlminud Prantsusmaa, Madalmaade, Ühendkuningriigi ja Norraga.
22. Teistes liikmesriikides asutatud äriühingute suhtes kohaldatakse kõrgemat maksu siiski üksnes juhul, kui osalus on direktiivis 90/435 sätestatud osaluskünnisest väiksem. Ettenähtud osaluskünnise puhul näeb dekreedi nr 600/73 artikkel 27 a ette kinnipeetud maksu tagastamise või, teatud juhtudel, selle kinni pidamata jätmise. Seetõttu heidab komisjon teistesse liikmesriikidesse makstavate dividendide puhul ette üksnes kapitali vaba liikumise põhimõtte rikkumist.
23. EMP lepingu osalisriikidesse makstavatelt dividendidelt peetakse Itaalias kinni maks nii portfelliinvesteeringutelt kui ka valitsevat mõju omistavatelt osalustelt. Komisjon leiab seetõttu, et rikutud on EMP lepinguga tagatud kapitali vaba liikumise ja asutamisvabaduse põhimõtet.
A Vastuvõetavus
24. Itaalia Vabariik väidab, et hagi on vastuvõetamatu, sest see ei ole hagi eseme osas piisavalt täpne. Tema väitel on komisjon viidanud ühepoolsetele õigusnormidele, mis käsitlevad välismaale makstavatelt dividendidelt kinnipeetavat maksu, ning teatavatele teiste liikmesriikidega ja ühe EMP lepingu osalisriigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingutele. Nende alusel järeldas komisjon, et välismaale makstavate dividendide maksustamiskord on tervikuna vastuolus ühenduse õigusega, ilma et ta oleks neid regulatsioone üksikasjalikult analüüsinud.
25. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 38 lõike 1 punktis c on ette nähtud, et igas hagiavalduses tuleb märkida eelkõige hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Järelikult peab komisjon igas EÜ artikli 226 alusel esitatud hagiavalduses sisalduvad etteheited piisavalt täpselt ja terviklikult esile tooma, et liikmesriik saaks end kaitsta ja et Euroopa Kohus saaks väidetud rikkumise olemasolu hinnata.(11)
26. Käesolevas asjas tuleneb hagiavaldusest selgelt, milliseid ühenduse õigusnorme on Itaalia Vabariik väidetavalt rikkunud. Samuti kirjeldatakse ühenduse õiguse rikkumisele viitavaid asjaolusid, nimelt dividendide erineva määraga maksustamist olenevalt sellest, kas dividendid makstakse teistesse liikmesriikidesse ja EMP lepingu osalisriikidesse või residendist dividendisaajatele. Lõpuks on komisjon esitanud dividendide maksustamist reguleerivad Itaalia õigusnormid. Itaalia Vabariigil oli seega ilma pikemata võimalik end etteheite vastu kaitsta.
27. Komisjon ei ole tõepoolest nimetanud hagiavalduses kõikide Itaalia ja muude liikmesriikide ning EMP lepingu osalisriikide vahel sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingute asjakohaseid sätteid, vaid ta piirdus üksnes mõne Itaalia lepingutavale tüüpilise näite esitamisega.(12) See, kas komisjon suutis sellega tõendada väidetavat liikmesriigi kohustuste rikkumist kõigi riikide puhul, ei puuduta siiski hagi vastuvõetavust, vaid selle põhjendatust.
28. Seega tuleb vastuvõetamatuse vastuväide tagasi lükata.
B Põhjendatus
1. EÜ artikli 56 rikkumine teistesse liikmesriikidesse makstavate dividendide puhul
a) (Väidetava) piirangu olemasolu
29. Meede, mis raskendab kapitali piiriülest liikumist või muudab selle vähem huvipakkuvaks ja võib seega pärssida investeerija tahet, kujutab endast kapitali vaba liikumise piirangut.(13) Kohtuotsuses Amurta on Euroopa Kohus juba sedastanud, et välismaale makstavate dividendide vähem soodne maksustamiskord võrreldes residendist dividendisaajatele makstavatele dividendidele kohaldatavaga on käsitletav kapitali vaba liikumise piiranguna, mis üldreeglina on EÜ artikli 56 lõikega 1 keelatud.(14)
30. Nagu komisjon märkis, ilma et Itaalia valitsus oleks talle selles osas vastu vaielnud, peetakse Itaalias teistesse liikmesriikidesse makstavatelt dividendidelt kinni 5%–15% määraga maks, kui asjaomane juhtum ei kuulu direktiivi 90/435 kohaldamisalasse. Seevastu on residendist dividendisaajatele makstavate dividendide puhul kinnipeetava maksu määr sisuliselt üksnes 1,65%.
31. Itaalia valitsus väidab siiski, et välismaale makstavate dividendide maksustamist reguleerivad ühenduse õigusnormid olid 4. septembril 2006, kui lõppes põhjendatud arvamuses määratud tähtaeg, veel ebaselged. Käesoleva asja seisukohast oluline kohtuotsus Denkavit Internationaal ja Denkavit France ning kohtuotsus Amurta kuulutati välja alles pärast nimetatud tähtaja lõppu.(15) Neil tingimustel ei saa väita, et liikmesriik on rikkunud oma kohustusi EÜ artikli 226 tähenduses, kuna siseriiklikud õigusnormid on vastuolus põhivabadustega.
32. Sellise seisukohaga ei saa nõustuda.
33. Liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamine EÜ artikli 226 alusel ei eelda ilmset vastuolu siseriiklike õigusnormide ja põhivabaduste vahel. Samuti ei ole vajalik, et Euroopa Kohus oleks tõlgendanud põhivabadusi seoses võrreldavate õigusnormidega juba varasemates kohtuotsustes. EÜ artikkel 226 kaotaks suures osas oma praktilise tähtsuse, kui komisjon ei saaks algatada liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlust enne, kui Euroopa Kohus on teinud asjakohased otsused näiteks EÜ artikli 234 kohastes menetlustes. Sellega võetaks komisjonilt õigus algatada liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusi ja antaks see üle eelotsusetaotlusi esitavatele siseriiklikele kohtutele.
34. Lisaks väidab Itaalia valitsus, et liikmesriikidel ei ole direktiivi 90/435 kohaldamisalast välja jäävatel juhtudel alati keelatud pidada välismaale makstavatelt dividendidelt kinni maksu. Pigem on keelatud diskrimineerimisega tegemist üksnes siis, kui mitteresidendist dividendisaajad ja residendist dividendisaajad on võrreldavas olukorras ning neid koheldakse sellest hoolimata erinevalt. Kui pidada silmas topeltmaksustamise vältimise lepingute sätteid, mille kohaselt tuleb kinnipeetud maksu arvesse võtta, ei kohelda mitteresidendist dividendisaajaid vähem soodsalt.
35. Sellega seoses tuleb märkida, et osaluste puhul, millele direktiiv 90/435 ei laiene, on liikmesriikidel õigus määratleda, kas ja millises ulatuses tuleb jaotatud kasumi majanduslikku topeltmaksustamist vältida, ning luua sel eesmärgil ühepoolselt või teiste liikmesriikidega sõlmitud välislepingute abil mehhanisme majandusliku topeltmaksustamise vältimiseks või vähendamiseks. See aga ei tähenda veel seda, et liikmesriik võiks kohaldada meetmeid, mis on EÜ asutamislepinguga tagatud liikumisvabadustega vastuolus.(16)
36. Selline riigisiseste dividendide ja välismaale makstavate dividendide erinev kohtlemine kujutab endast põhimõtteliselt kapitali vaba liikumise piirangut, mis on EÜ artikli 56 lõike 1 kohaselt keelatud. Siiski tuleb analüüsida, kas niisugune piirang on põhjendatud.
b) Piirangu põhjendatus
i) Põhjendatuse üldised eeldused
37. EÜ artikli 58 lõike 1 punktis a on sätestatud, et „[a]rtikli 56 sätted ei mõjuta liikmesriikide õigust […] kohaldada oma maksuseaduste vastavaid sätteid, mis eristavad maksumaksjaid nende elukoha […] põhjal”.
38. EÜ artikli 58 lõike 1 punktis a sätestatud erandit piirab EÜ artikli 58 lõige 3, mille kohaselt selle artikli lõikes 1 märgitud siseriiklikud meetmed „ei tohi kujutada endast suvalise diskrimineerimise vahendit ega varjatud piirangut kapitali ja maksete vabale liikumisele artikli 56 tähenduses”.(17)
39. Seega tuleb eristada EÜ artikli 58 lõike 1 punkti a alusel lubatud ebavõrdset kohtlemist ja sama artikli lõike 3 alusel keelatud diskrimineerimist. Kohtupraktikast ilmneb, et põhikohtuasjas kohaldatavatega sarnaseid siseriiklikke maksuõigusnorme saab pidada kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätetega kooskõlas olevaks, kui erinev kohtlemine puudutab olukordi, mis ei ole objektiivselt sarnased, või kui erinevat kohtlemist õigustab üldisest huvist tulenev ülekaalukas põhjus.(18)
40. Seega tuleb kontrollida, arvestades põhikohtuasjas käsitletava õiguse eesmärke, kas Itaalias asuvate tulumaksukohustuslastest dividendesaajate ja teises liikmesriigis asuvate dividendisaajate olukord on sarnane.
41. Itaalias asuvatele tulumaksukohustuslastest dividendisaajatele makstavate dividendide maksustamist reguleerivate õigusnormide eesmärk on vältida topeltmaksustamist ja sama tulu järjestikust maksustamist.
42. Euroopa Kohus on juba otsustanud, et liikmesriigi poolt võetud meetmete suhtes, mille eesmärk on vältida või vähendada residendist äriühingu jaotatud kasumi järjestikust maksustamist või topeltmaksustamist, ei ole dividende saavad residendist aktsionärid tingimata olukorras, mis on sarnane dividende saavate mõne teise liikmesriigi residendist aktsionäride olukorraga.(19)
43. Samas, alates hetkest, mil liikmesriik ühepoolselt või välislepingu alusel maksustab tulumaksuga mitte üksnes residendist aktsionäride tulu, vaid ka mitteresidendist aktsionäride tulu, mis on saadud residendist äriühingu dividendidelt, hakkab mainitud mitteresidendist aktsionäride olukord sarnanema residendist aktsionäride olukorraga.(20)
44. Juriidilise topeltmaksustamise ja järjestikuse majandusliku maksustamise oht esineb välismaale makstavate dividendide puhul samamoodi kui riigisiseselt makstavate dividendide puhul..
45. Sama tulu juriidilise topeltmaksustamisega on tegemist siis, kui dividende, millelt on maks juba kinni peetud, võetakse arvesse dividende saava äriühingu tulumaksubaasi arvutamisel ja need maksustatakse uuesti, jättes kinnipeetud maksu täies ulatuses lahutamata. Järjestikuse majandusliku maksustamisega on tegemist siis, kui dividendid jaotatakse äriühingutele, kes omakorda jaotavad dividende. Järjestikuse maksustamise vältimise mehhanisme kasutamata maksustataks sama dividenditulu sellises olukorras korduvalt mitmel eri tasandil.
46. Itaalia seadusandja väldib residendist dividendisaajatele makstavate dividendide juriidilist topeltmaksustamist sellega, et dividendidelt ei peeta maksu kinni, vaid dividendisaaja suhtes kohaldatakse põhimõtteliselt üksnes juriidilise isiku tulumaksu. Et oluliselt vähendada ka järjestikust majanduslikku maksustamist, võetakse dividende saavate äriühingute tulumaksubaasi arvutamisel arvesse üksnes 5% jaotatavatest dividendidest.
47. Kui Itaalia kasutab oma maksustamispädevust ka välismaale makstavate dividendide osas ja kui mitteresidendist dividendisaajad on seetõttu residendist dividendisaajatega võrreldavas olukorras osas, mis puudutab topeltmaksustamise ja järjestikuse majandusliku maksustamise ohtu, peab nimetatud liikmesriik kohtupraktika kohaselt tagama, et mitteresidendist dividendisaajaid koheldaks samaväärselt residendist dividendisaajatega.(21)
ii) Kinnipeetud maksu neutraliseerimine selle arvessevõtmisega asukohariigis
48. Itaalia Vabariik põhjendab välismaale makstavate dividendide erinevat kohtlemist sellega, et kõik topeltmaksustamise vältimise lepingud võimaldavad kinnipeetud maksu dividendisaaja asukohariigis arvesse võtta.
49. Sellega seoses tuleb esiteks märkida, et Itaalia Vabariik ei ole menetluse käigus antud selgituste kohaselt sõlminud topeltmaksustamise vältimise lepingut Sloveeniaga. See põhjendus ei leia seega algusest saadik kinnitust osas, mis puudutab kõnealust liikmesriiki. Tuleb veel uurida, kas teistesse liikmesriikidesse makstavate dividendide vähem soodne maksustamiskord on õigustatud.
50. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa põhivabadusega vastuolus olevat huve kahjustavat maksualast kohtlemist õigustada teiste maksusoodustustega.(22) See kehtib eriti mõne liikmesriigi ühepoolselt antud eelise kohta.(23) Vastupidist mööndes lubataks liikmesriigil sisuliselt mööda vaadata ühenduse õigusest tulenevatest kohustustest, seades nende järgimise sõltuvusse teise liikmesriigi selliste siseriiklike õigusnormide võimalikust mõjust, mida viimane võib igal hetkel ühepoolselt muuta.(24)
51. Samas ei ole Euroopa Kohus välistanud, et liikmesriik suudab oma asutamislepingu kohustuste täitmise tagada, sõlmides mõne teise liikmesriigiga topeltmaksustamise vältimise lepingu.(25) Sest liikmesriigi sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingud on tema õigussüsteemi osa ja kuuluvad seega välismaale makstavate dividendide maksualase kohtlemise õiguslikku raamistikku.(26) Lisaks on need lepingud siduvad ka teisele liikmesriigile ja neid saab äärmisel juhul lõpetada, kuid mitte niisama ühepoolselt muuta.
52. Itaalia valitsuse nimetatud topeltmaksustamise vältimise lepingud peaksid täielikult neutraliseerima välismaale makstavate dividendide erineva kohtlemise, et kõrvaldada kapitali vaba liikumise piirangud.
– Esimene oletus: kinnipeetud maks võetakse asukohariigis täielikult arvesse
53. Maksu kinnipidamise tagajärjed kõrvaldataks, kui Itaaliast dividende saava äriühingu asukohariik kohaldaks neile dividendidele juriidilise isiku tulumaksu ja võtaks tulumaksu arvutamisel täielikult arvesse kinnipeetud maksu vastavalt topeltmaksustamise vältimise lepingu sätetele.
54. On tõsi, et selle tagajärjel maksustataks välismaale makstavaid dividende kõrgema määraga kui Itaalia äriühingutele jaotatavaid dividende. Seda suuremat maksukoormust ei saa siiski panna Itaalia süüks.(27) Pigem oleks see dividende saava äriühingu asukohariigi iseseisva otsuse tagajärg. Itaalial ei oleks kohustust ega võimalust kõnealust otsust muuta.(28)
55. Isegi kui Itaalia loobuks maksu kinnipidamisest, jääks dividendide maksustamine dividende saava äriühingu asukohariigis samale tasemele üksnes selle erinevusega, et maksutulu läheks ainult asukohariigile ega väheneks kinnipeetud maksu mahaarvamise tõttu. Topeltmaksustamise vältimise lepinguga lubatud maksu kinnipidamise tagajärjel saab Itaalia ainult osa maksutulust, mille asukohariik saab äriühingutele jaotatavate dividendide maksustamise otsuse tulemusena.
56. Mitteresidendist äriühingute vähem soodne maksualane kohtlemine võrreldes dividende saavate Itaalia äriühingutega tuleneb selles olukorras dividendide järjestikuse majandusliku maksustamise vältimisega seotud maksusüsteemide erinevustest. Need erinevused ei ole iseenesest vastuolus ühenduse õigusega. EÜ asutamislepinguga ei tagata nimelt, et kõikides liikmesriikides tuleb võrreldava tulu pealt tasuda sama suurt maksu.(29) Liikmesriigid võivad ka valida, kas ja mil viisil nad väldivad äriühingutele jaotatavate dividendide järjestikust majanduslikku maksustamist.
– Teine oletus: kinnipeetud maksu ei saa asukohariigis täielikult arvesse võtta
57. Seevastu ebaõnnestub kinnipeetud maksu neutraliseerimine, kui Itaaliast dividende saava äriühingu asukohariik ei maksusta sellist tulu või ei maksusta seda summas, mis võimaldab kinnipeetud maksu täielikult maha arvata.
58. Lepingutes nõutakse nimelt ainult maksu tavapärast mahaarvamist (ordinary credit), mitte täielikku maksu ümberarvutust (full credit). Tavapärase mahaarvamise korral võidakse välismaal kinnipeetud maks võtta dividende saava äriühingu asukohariigis arvesse üksnes maksumäära ulatuses, mida seal makstaks sama tulu eest. Seega kui dividenditulu asukohariigis ei maksustata või ei maksustata piisavalt, jääb osa Itaalias kinnipeetud maksust arvesse võtmata. Sel juhul põhjustab välismaale makstavatelt dividendidelt kinnipeetud maks maksukoormuse, mille võib panna üksnes Itaalia süüks ja mis ületab maksumäära, mida Itaalias asuvad äriühingud peavad maksma selliselt dividenditulult.(30)
59. Kokkuvõtteks tuleb märkida, et topeltmaksustamise vältimise lepingutes abstraktselt sätestatud kinnipeetud maksu arvessevõtmine iseenesest ei taga välismaale makstavatelt dividendidelt ja siseriiklikelt dividendidelt maksu kinnipidamisest tuleneva erineva maksualase kohtlemise kompenseerimist. Pigem sõltub kinnipeetud maksu mõju neutraliseerimine oluliselt ka dividende saava äriühingu asukohariigi maksusüsteemist. Seda süsteemi ei saa Itaalia Vabariik aga mõjutada ja lisaks võib teine liikmesriik seda igal ajahetkel ühepoolselt muuta, ilma et see oleks vastuolus topeltmaksustamise vältimise lepinguga.
60. Nagu juba märgitud, ei saa liikmesriik, kus piiriüleseid olukordi koheldakse maksustamisel ebasoodsamalt kui asjaomaseid läbinisti riigisiseseid olukordi, loota sellele, et niisugune ebavõrdne maksualane kohtlemine kompenseeritakse ühepoolselt teise liikmesriigi poolt. Käesolevas asjas on see siiski nii, hoolimata topeltmaksustamise vältimise lepingutes sätestatud võimalusest kinnipeetud maksu arvesse võtta. Seega ei saa välismaale makstavate dividendide maksustamisest tulenevat kapitali vaba liikumise piirangut põhjendada topeltmaksustamise vältimise lepingutes sätestatud mahaarvamisvõimalusega.
iii) Meetmete põhjendamine maksusüsteemi tervikliku käsitluse, maksusüsteemi ühtsuse ja maksustamispädevuse jaotusega
61. Järgmise põhjendusena toob Itaalia valitsus esile, et Itaalia maksusüsteemi terviklikust käsitlusest ilmneb, et Itaalia residendist äriühingutele jaotatavaid dividende ei kohelda kokkuvõttes soodsamalt kui välismaale makstavaid dividende. Sellega seoses võrdleb ta üldist maksukoormust, kaasa arvatud füüsilise isiku – lõpliku dividendisaaja – tasutavat maksu mitteresidendist äriühingutele jaotatavatelt dividendidelt kinnipeetava maksuga.
62. Nagu komisjon siiski õigesti märgib, võrdleb Itaalia valitsus sellega kahte erinevat olukorda. Maks peetakse kinni teises liikmesriigis asuvale äriühingule jaotatavatelt dividendidelt. Nende dividendide maksustamist ei saa võrrelda kogu maksukoormusega, mis moodustub Itaalias asuva äriühingu saadud dividendidelt makstud maksust ja selle äriühingu aktsionäride makstud maksust. Lõpuks on ka mitteresidendist äriühingu aktsionärid otseselt või kaudselt füüsilised isikud, kes peavad üldjuhul maksma oma asukohariigis samuti makse vahelüliks oleva äriühingu jaotatavatelt dividendidelt. Selle teises riigis toimuva maksustamise jätab Itaalia valitsus oma võrdluses siiski arvesse võtmata.
63. Niivõrd kui Itaalia valitsus tugineb lisaks maksusüsteemi ühtsusele ja maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotuse tagamisele,(31) ei selgita ta, kuidas tagab välismaale makstavate dividendide erinev maksualane kohtlemine nimetatud põhimõtete järgimise.
iv) Meetmete põhjendamine maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemisega
64. Lõpuks väidab kostja veel, et õigusnormide eesmärk on võidelda maksudest kõrvalehoidumisega. Residendist maksukohustuslased võivad end varjata mitteresidendist äriühingu taha ja hoiduda dividendide maksustamisest sel viisil kõrvale.
65. Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on põhjendus võitlemiseks maksudest kõrvalehoidumisega vastuvõetav üksnes siis, kui viimati nimetatud tegevus puudutab puhtalt fiktiivseid skeeme, mille eesmärk on maksuseaduste kohaldamisest kõrvale hoida. Järelikult ei ole maksudest kõrvalehoidumise üldine eeldus piisav, et õigustada selliseid maksualaseid meetmeid, mis kahjustavad asutamislepingu eesmärkide täitmist.(32)
66. Maks tuleb siiski põhimõtteliselt kinni pidada kõigilt mitteresidendist äriühingutele jaotatavatelt dividendidelt, isegi kui puuduvad konkreetsed pidepunktid selle kohta, et asjaomast äriühingut kasutatakse residendist maksukohustuslaste poolt üksnes fiktiivse vahelülina, et hoiduda Itaalias kõrvale dividendidelt makstavast tulumaksust.
67. Lisaks võimaldab nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnas(33) liikmesriikidevahelistes suhetes paluda dividende saava äriühingu asukohariigi ametiasutustelt teavet aktsionäride kohta.
68. Seega ei saa Itaalia Vabariik teistesse liikmesriikidesse makstavate dividendide vähem soodsa maksualase kohtlemise põhjendamiseks tugineda ka sellele, et asjaomased õigusnormid on vajalikud maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks.
v) Vahekokkuvõte
69. Vahekokkuvõttena tuleb seega sedastada, et kuna Itaalia Vabariigis kehtib maksustamiskord, mille kohaselt kohaldatakse teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele makstud dividendidele vähem soodsat maksustamiskorda võrreldes residendist äriühingutele makstavatele dividendidele kohaldatavaga, on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artikli 56 lõikes 1 sätestatud kohustusi.
2. EMP lepingu sätete rikkumine
a) EMP lepingu artiklis 40 sätestatud kapitali vaba liikumine
70. Euroopa Kohus on hiljuti taas kinnitanud, et EMP lepingu artiklil 40 on samasugune kohaldamisala kui sisult identsetel EÜ artikli 56 sätetel.(34) Seega tuleb EMP lepingu osalisriikide kodanike vahelise kapitali vaba liikumise piiranguid hinnata samade kriteeriumide alusel nagu asjaomaseid ühendusesiseseid meetmeid.
71. Seega kehtivad EÜ artikli 56 lõike 1 uurimise raames esitatud järeldused mutatis mutandis EMP lepingu artikli 40 väidetava rikkumise kohta. Nii kujutavad endast Itaalia õigusaktid, kaasa arvatud topeltmaksustamise vältimise lepingud, milles on sätestatud, et EMP lepingu osalisriigis asuvatele äriühingutele jaotatavaid dividende maksustatakse kõrgema määraga võrreldes siseriiklike dividendidega, kapitali vaba liikumise piirangut EMP lepingu artikli 40 tähenduses.(35)
72. Seda piirangut ei saa ka EMP lepingu osalisriikide puhul põhjendada mahaarvamisvõimalusega vastavalt topeltmaksustamise vältimise lepingutele. Itaalia ja Liechtenstein ei ole kõnealust lepingut sõlminud. Islandi ja Norra puhul ei taga üksnes mahaarvamisvõimalus nagu liikmesriikide puhul kinnipeetud maksu neutraliseerimist. Pigem sõltub kinnipeetud maksu neutraliseerimine samuti dividendide maksustamisest asjaomases EMP lepingu osalisriigis.
73. Itaalia valitsus tugineb lisaks sellele, et välismaale makstavatele dividendidele kohaldatav vähem soodne maksustamiskord on õigustatud maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemisega seotud põhjustel. Ta viitab sellega seoses asjaolule, et direktiiv 77/799 ei kehti EMP lepingu osalisriikides. Liechtensteini puhul tuleb lisaks arvesse võtta, et kuna temaga ei ole topeltmaksustamise vältimise lepingut sõlmitud, ei saa tema puhul kohaldada ka lepingust tulenevat teabe esitamise klauslit. Seega ei ole Itaalia maksuhalduril võimalik saada maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks vajalikku teavet.
74. Seega tuleb uurida, kas maksu kinnipidamine EMP lepingu osalisriikidesse makstavatelt dividendidelt ja sellega kaasnev kapitali vaba liikumise piiramine on põhjendatud maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemisega, kuigi seda ei saa kohaldada puhtalt fiktiivsete skeemide suhtes.(36)
75. Selle kohta on Euroopa Kohus kohtuotsuses A sedastanud, et kapitali vaba liikumise kasutamisega seotud õiguslik raamistik liikmesriikide suhetes kolmandate riikidega erineb ühendusesisestest tingimustest. Euroopa Kohus pidas eriti oluliseks, et liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelistes suhetes puudub direktiiviga 77/799 samaväärne vahend teabe saamiseks.(37)
76. Ka võimalus, et maksukohustuslane vastab tingimustele, mis peavad olema täidetud maksusoodustuse andmiseks, ei õigusta tingimata siseriiklikult kohaldatava soodsa maksualase kohtlemise laiendamist kolmandate riikidega seotud juhtumitele. Kuna kolmandal riigil ei ole lepingulist kohustust asjakohast teavet esitada, võib osutuda võimatuks saada kolmandalt riigilt teavet, mis on vajalik, et kontrollida maksukohustuslaste esitatud andmeid näiteks kolmandas riigis asuva äriühingu struktuuri kohta.(38)
77. Dividendide vabastamine maksu kinnipidamisest ja nende ulatuslik vabastamine juriidilise isiku tulumaksust võimaldatakse Itaalias asuvatele äriühingutele, kuna vastavat tulu tuleb maksustada ainult üks kord, nimelt dividendide lõplikeks saajateks olevate füüsiliste isikute maksustamise tasandil. Et välistada sellega seoses maksudest kõrvalehoidumist, peab maksuhaldur suutma tuvastada, et füüsiline isik on saanud asjaomaseid dividende. Selleks võib olla eriti oluline selgitada välja dividende jaotava äriühingu aktsionärid.
78. See ei ole Liechtensteinis asuvate äriühingute puhul võimalik, sest vastavate teabenõuete esitamiseks kõnealusele EMP lepingu osalisriigile puudub õiguslik alus.
79. Islandi ja Norra puhul võib topeltmaksustamise vältimise lepingutes sisalduda teabe esitamise kohustus. Sel juhul oleks maksu kinnipidamine nendesse riikidesse makstavatelt dividendidelt võib-olla sama ebaproportsionaalne meede kui dividendide puhul, mille saajad asuvad teises liikmesriigis.
80. Küsimus, kas lepingud tõepoolest sisaldavad teabe esitamise klausleid, nagu on ette nähtud näiteks OECD näidislepingu artiklis 26, ja milline on nende ulatus konkreetses olukorras, ei ole siiski menetluse esemeks. Kuna Itaalia valitsus on väitnud, et tal ei ole võimalik hankida piisavalt teavet, oleks komisjon pidanud selle väite kummutama, viidates näiteks lepingutes sisalduvatele teabe esitamise klauslitele.
81. Komisjon on siiski üksnes märkinud, et talle ei ole selge, millist teavet maksusüsteemi kohaldamiseks vajatakse. Nagu eespool juba märgitud, võib siiski olla eriti oluline teha kindlaks äriühingu aktsionärid, kes on saanud Itaaliast dividende. Seega ei ole komisjon suutnud Itaalia Vabariigi esitatud väiteid ümber lükata.
82. Komisjon ei ole seega tõendanud, et Norrasse ja Islandile makstavate dividendide vähem soodne kohtlemine on vastuolus EMP lepingu artikliga 40 tagatud kapitali vaba liikumisega.
b) EMP lepingu artiklis 31 sätestatud asutamisvabadus
83. Komisjon väidab lisaks, et rikutud on ka EMP lepingu artiklis 31 sätestatud asutamisvabaduse põhimõtet. Komisjon ei ole seda rikkumist siiski tõendanud samadel põhjustel, nagu EMP lepingu artikli 40 väidetava rikkumise puhul.
84. Seetõttu tuleb jätta hagi rahuldamata osas, milles väideti, et rikutud on EMP lepingu artikleid 31 ja 40.
IV Kohtukulud
85. Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Hagi, mis käsitleb EMP lepingu osalisriikides asuvatele äriühingutele jaotatavate dividendide maksualast kohtlemist, tuleb jätta rahuldamata. Itaalia Vabariik on siiski põhiosas kohtuvaidluse kaotanud. Seetõttu tuleb temalt välja mõista kohtukulud.
86. Tuginedes eelnevale, teen Euroopa Kohtule ettepaneku langetada järgmine otsus:
1. Kuna Itaalia Vabariigis kehtib maksustamiskord, mille kohaselt kohaldatakse teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele makstud dividendidele vähem soodsat maksustamiskorda võrreldes residendist äriühingutele makstavatele dividendidele kohaldatavaga, on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artikli 56 lõikes 1 sätestatud kohustusi.
3. Mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.
2 –	8. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑379/05: Amurta (EKL 2007, lk I‑9569, punkt 78). Vt selle kohta ka 11. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑43/07: Arens–Sikken (EKL 2008, lk I‑6887, punkt 66) ja 11. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑11/07: Eckelkamp (EKL 2008, lk I‑6845, punkt 69).
3 –	12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑374/04: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (EKL 2006, lk I‑11673, punkt 71) ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 79.
4 –	EÜT L 225, lk 6; ELT eriväljaanne 09/01, lk 147, muudetud nõukogu 22. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/123/EÜ (ELT 2004, L 7, lk 41; ELT eriväljaanne 09/02, lk 3).
5 –	Minimaalset osalust vähendati alates 1. jaanuarist 2007 15%‑le ja alates 1. jaanuarist 2009 10%‑le.
6 –	EÜT 1994, L 1, lk 3; ELT eriväljaanne 11/52, lk 3.
7 –	Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (edaspidi „GURI”) nr 291, 16.12.2003.
8 –	GURI nr 302, 31.12.1986.
9 –	GURI nr 268, 16.10.1973, mida on muudetud aktiga DL 344/2003.
10 –	ELi liikmesriikide puhul on kontsernisiseseid dividende puudutavad maksuvähendused kaotanud praeguseks suures osas oma tähtsuse, kuna direktiiv 90/435 välistab alates 1. jaanuarist 2009 täielikult maksu kinnipidamise, kui osalus on vähemalt 10%.
11 –	18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑490/04: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2007, lk I‑6095, punkt 30 ja seal viidatud kohtupraktika).
12 –	Hagi sisaldab väljavõtteid topeltmaksustamise vältimise lepingutest, mille Itaalia on sõlminud Prantsusmaa, Ühendkuningriigi, Madalmaade ja Norraga.
13 –	Samamoodi 16. märtsi 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑222/97: Trummer ja Mayer (EKL 1999, lk I‑1661, punkt 26) ja 18. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑101/05: A (EKL 2007, lk I‑11531, punkt 40).
14 –	Eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 28. Vt asutamisvabaduse piiramise kohta asjaomaste meetmete abil 14. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑170/05: Denkavit Internationaal ja Denkavit France (EKL 2006, lk I‑11949, punkt 29).
15 –	Üksnes kõrvalmärkusena olgu mainitud, et kohtujurist Geelhoed esitas ettepaneku eespool 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Denkavit Internationaal ja Denkavit France siiski juba 27. aprillil 2006. Ta sedastas selles kõhkluseta, et maksu kinnipidamine välismaale makstavatelt dividendidelt on vastuolus põhivabadustega, kui residendist dividendisaajatele makstavad dividendid on maksust täielikult vabastatud.
16 –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 54; eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 24 ja 18. juuni 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑303/07: Aberdeen Property Fininvest Alpha (EKL 2009, lk I‑5145, punkt 28).
17 –	Eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 31.
18 –	Vt 6. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑35/98: Verkooijen (EKL 2000, lk I‑4071, punkt 43); 7. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑319/02: Manninen (EKL 2004, lk I‑7477, punkt 29) ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 32.
19 –	Eespool 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Denkavit Internationaal ja Denkavit France, punkt 34, ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 37.
20 –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 68; eespool 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Denkavit Internationaal ja Denkavit France, punkt 35, ning eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 38.
21 –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 70, ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 39.
22 –	Eespool 18. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Verkooijen, punkt 61; eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 75; eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Arens-Sikken, punkt 66, ja eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Eckelkamp, punkt 69.
23 –	Vt eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 78.
24 –	Kohtujurist Mengozzi 7. juuni 2007. aasta ettepanek eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas Amurta, ettepaneku punkt 78.
25 –	Eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Amurta, punkt 79, milles viidatakse eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsusele Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punkt 71. Samamoodi ka eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Arens-Sikken, punkt 64.
26 –	Vt eespool 18. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Manninen, punkt 21; 19. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑265/04: Bouanich (EKL 2006, lk I‑923, punkt 51) ja minu 14. juuni 2005. aasta ettepanek kohtuasjas C‑265/04: Bouanich (EKL 2006, lk I‑923, ettepaneku punkt 44 jj), ning eespool 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Denkavit Internationaal ja Denkavit France, punkt 45.
27 –	Võib endalt äärmiselt juhul küsida, kas erinevate topeltmaksustamise vältimise menetluste kohaldamine – maksuvabastus riigisiseste dividendide puhul ja maksu arvessevõtmine piiriüleste dividendide puhul – tähendab välismaale makstavate dividendide ebasoodsamat kohtlemist, mida võiks panna Itaalia süüks. Euroopa Kohus on siiski lugenud mõlemad topeltmaksustamise vältimise menetlused samaväärseks 12. detsembri 2006. aasta kohtuotsuses C‑446/04: Test Claimants in the FII Group Litigation (EKL 2006, lk I‑11753, punkt 53). See küsimus on siiski ka poolelioleva eelotsusemenetluse esemeks (liidetud kohtuasjad C‑436/08 ja C‑437/08: Haribo jt; ELT 2009, C 19, lk 11).
28 –	Vt selle kohta 23. oktoobri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑157/07: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee–Seniorenheimstatt (EKL 2008, lk I–8061, punkt 50).
29 –	Vt selle kohta 12. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑336/96: Gilly (EKL 1998, lk I‑2793, punkt 47). Seetõttu ei pea nt ka elukoha muutmine olema maksustamise seisukohast neutraalne (vt 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑387/01: Weigel (EKL 2004, lk I‑4981, punkt 55); 15. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑365/02: Lindfors (EKL 2004, lk I‑7183, punkt 34) ja 12. veebruari 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑67/08: Block (EKL 2009, lk I‑883, punkt 35)).
30 –	Vt sama probleemistiku kohta kohtujurist Mengozzi 7. juuni 2007. aasta ettepanek eespool 2. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjas C‑379/05: Amurta (EKL 2007, lk I‑9569, ettepaneku punkt 87 jj).
31 –	Itaalia valitsus viitab sellega seoses 18. juuli 2007. aasta otsusele kohtuasjas C‑231/05: Oy AA (EKL 2007, lk I‑6373, punkt 51).
32 –	Vt selle kohta eeskätt 12. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑196/04: Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas (EKL 2006, lk I‑7995, punkt 50) ja 11. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑451/05: ELISA (EKL 2007, lk I‑8251, punkt 91).
33 –	EÜT L 336, lk 15; ELT eriväljaanne 09/01, lk 63, viimati muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/98/EÜ (ELT L 363, lk 129).
34 –	11. juuni 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑521/07: komisjon vs. Madalmaad (EKL 2009, lk I‑4873, punkt 33), milles viidatakse 23. septembri 2003. aasta otsusele kohtuasjas C‑452/01: Ospelt ja Schlössle Weissenberg (EKL 2003, lk I‑9743, punkt 32).
35 –	Vt eespool 34. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Madalmaad, punktid 38 ja 39.
36 –	Vt eespool käesoleva ettepaneku punkt 65.
37 –	Eespool 13. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus A, punkt 61.
38 –	Vt selle kohta eespool 13. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus A, punktid 62–64.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


§ 4 Kogumismahuti tehnilised nõuded
§ 5 Kogumismahuti paiknemine
§ 6 Kogumismahuti tühjendamine ja jäätmete vedu
§ 7 Jäätmete kogumine ja sortimine
§ 8 Biolagunevate jäätmete käitlemine
§ 9 Metallijäätmete käitlemine
§ 10 Loomsete jäätmete käitlemine
§ 11 Ohtlike jäätmete ja probleemtoodete käitlemine
§ 12 Pakendite ja pakendijäätmete käitlemine
§ 13 Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemine
§ 14 Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
§ 18 Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
RT IV, 12.11.2013, 30
Vastu võetud 08.05.2012 nr 4
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1, § lg 1 p 365, jäätmeseaduse § 71 lg 1 ja pakendiseaduse § 15 lg 1 alusel.
(1) Jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) kehtestab üldnõuded jäätmehoolduse korraldamiseks, korraldatud jäätmeveo üldise korra, ehitus- ja lammutusjäätmete ning tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise korra Karula valla (edaspidi omavalitsus) haldusterritooriumil.
(2) Eeskiri kehtestatakse eesmärgiga tagada omavalitsuses „Jäätmeseaduse”, „Pakendiseaduse” ja nende rakendusaktide ning teiste jäätmehooldust reguleerivate õigusaktide nõuete täitmine, vähendada tekkivate jäätmete koguseid, soodustada jäätmete sortimist ja taaskasutamist ning tagada tervislik ja puhas elukeskkond.
(3) Juriidilistele ja füüsilistele isikutele on omavalitsuse haldusterritooriumil eeskirja täitmine kohustuslik.
(4) Eeskirjas kasutatakse mõisteid „Jäätmeseaduses”, „Pakendiseaduses” ja nende rakendusaktides ning teistes jäätmehooldust reguleerivates õigusaktides sätestatud tähenduses, vastava legaaldefinitsiooni puudumisel aga sõna üldlevinud tähenduses.
5) biolagundatavad toidu- ja köögijäätmed (edaspidi toidujäätmed);
(7) Jäätmete põletamine on lubatud ainult vastavat luba omavas ettevõttes. Küttekolletes võib põletada enda tegevuse tulemusel tekkinud ohtlikke aineid mittesisaldavat kiletamata paberit, pappi ja keemiliselt töötlemata puidujäätmeid.
(1) Jäätmete nõuetekohase käitlemise eest vastutav isik on jäätmevaldaja. Jäätmevaldaja on jäätmetekitaja või muu isik või riigi või kohaliku omavalitsuse asutus, kelle valduses on jäätmed. Kui jäätmevaldaja ei täida jäätmete nõuetekohase käitlemise kohustust, korraldab jäätmete käitlemise jäätmete asukohajärgse kinnistu omanik.
7) esitama ühise kogumismahuti kasutamisel Karula Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) ühise kogumismahuti kasutajate vahel sõlmitud lepingu;
(4) Territooriumi haldaja, kinnisvarahalduse ja -hoolduse ettevõte ja juriidilisest isikust jäätmevaldaja on kohustatud teavitama oma hallatavate hoonete elanikke või oma ettevõtte töötajaid toimivast jäätmehoolduse korrast ning eeskirja nõuetest.
(5) Üldkasutatavatesse kohtadesse (pargid, parklad, ühissõidukipeatused jm) paigutab kogumismahutid territooriumi haldaja.
§ 4. Kogumismahuti tehnilised nõuded
1) ühepereelamu jäätmete kogumiseks kuni 50-liitrist (maksimaalselt 10 kg) jäätmekotti, mis peab oma vastupidavuselt tagama jäätmete üleandmise ning olema keskkonnaohutu;
2) käsitsi teisaldatavat 80, 140, 240, 360, 370, 600, 660, 800 või 1100 liitrist kaanega suletavat kogumismahutit, mida on võimalik tõstemehhanismiga varustatud jäätmeveokiga tühjendada;
(5) Kogumismahuti tehnilise korrashoiu tagab kogumismahuti omanik.
§ 5. Kogumismahuti paiknemine
(5) Kuni 800-liitrine käsitsi teisaldatav ratastel kogumismahuti tuleb paigutada tasasele kõvale alusele, mis ei ole jäätmeveoki lähimast võimalikust peatuskohast kaugemal kui 10 meetrit. Pikema vahemaa korral määratakse tühjendustingimused jäätmekäitluslepinguga.
(6) Suurem kui 800-liitrine kogumismahuti tuleb paigutada jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, millele pääseb jäätmeveok vahetult juurde kogumismahuti tühjendusküljelt.
§ 6. Kogumismahuti tühjendamine ja jäätmete vedu
(2) Olmejäätmete kogumismahuti minimaalne tühjendamissagedus on tihe- ja kompaktse asustusega alal vähemalt üks kord nelja nädala jooksul ja hajaasustusalal vähemalt üks kord 12 nädala jooksul. Täpsemad nõuded kehtestatakse eeskirja §-s 16 lõige 6 sätestatud volikogu määrusega.
(3) Kogumismahuti tühjendamine elamute juures toimub ajavahemikus 06:00-23:00.
(6) Isikul, kes veab jäätmeid majandus- või kutsetegevusena, peab olema „Jäätmeseaduse“ tähenduses jäätmeluba või ta peab olema registreeritud jäätmete vedajana Keskkonnaametis.
§ 7. Jäätmete kogumine ja sortimine
(2) Jäätmetekitaja kogub eraldi taaskasutatavad jäätmed (paber ja kartong, pakendijäätmed, metallijäätmed ja puidujäätmed), suurjäätmed, ohtlikud jäätmed, probleemtoodete jäätmed, kompostitavad biojäätmed (aia- ja haljastujäätmed, toidujäätmed) ja segaolmejäätmed.
(3) Kinnistul tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, tuleb paigutada vastava jäätmeliigi kogumiseks ettenähtud kogumismahutisse, mis asub samal kinnistul või vastava jäätmeliigi kogumiseks ettenähtud lepingu alusel kasutatavasse ühisesse kogumismahutisse. Jäätmeid ei ole lubatud jätta kogumismahuti lähedusse, välja arvatud suurjäätmeid vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud tingimustele.
(4) Suurjäätmed on rasked või kogukad esemed, mis võivad takistada või ohustada kogumismahuti tühjendamist või jäätmete kokkupressimist jäätmeveokis. Suurjäätmed võib ajutiselt paigutada kogumismahuti vahetusse lähedusse, kui nende äravedu korraldatakse hiljemalt 5 tööpäeva jooksul, viia jäätmejaama või anda üle vastavat jäätmeluba omavale ettevõtjale.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud omadustega jäätmed peab jäätmevaldaja viima selleks ettenähtud kogumispunkti, jäätmejaama või andma üle vastavat õigust omavale ettevõtjale.
(8) Segaolmejäätmed ning muud kergesti riknevad ja haisvad jäätmed tuleb panna kogumismahutisse pakendatult ning need ei tohi levitada haisu, põhjustada ohtu inimestele ega määrida kogumismahutit.
(9) Liigiti kogutavad toidujäätmed tuleb paigutada kogumismahutisse paberist või muust biolagunevast materjalist kotti pakendatult. Toidujäätmete kogumismahutisse ei tohi panna kompostimiseks kõlbmatuid jäätmeid.
§ 8. Biolagunevate jäätmete käitlemine
(1) Elamumaa sihtotstarbega kinnistul peab olema paberi ja kartongi kogumiseks eraldi kogumismahuti kui kinnistul on vähemalt 5 korterit ning kaugküte, elektriküte või vedel- või gaasikütust kasutav lokaalküte.
(2) Tihe- ja kompaktse asustusega alal peab elamumaa sihtotstarbega kinnistul olema toidujäätmete kogumiseks eraldi kogumismahuti, välja arvatud juhul, kui toidujäätmeid kompostitakse eeskirjas sätestatud korras ning sellest on teavitatud vallavalitsust.
(4) Eraldi kogutud biolagunevad aia- ja haljastujäätmed tuleb vedada kompostimiseks vastava jäätmeloaga jäätmekäitlusettevõttesse, kui neid ei ole võimalik kompostida kohapeal vastavalt eeskirja nõuetele.
(5) Biojäätmed võib jäätmevaldaja oma kinnistul kompostida juhul, kui:
(6) Kompostimiskoht peab paiknema naaberkinnistust vähemalt 5 m kaugusel, kui naabrid ei lepi kokku teisiti.
(7) Kompostitavat materjali peab paigutama, ladustama ja käitlema tervisele ja ümbruskonnale kahjutult ning nii, et see ei põhjustaks näriliste ja putukate teket. Keelatud on kompostida jäätmeid, mis kahjustavad komposti või muudavad selle kasutamiskõlbmatuks.
(8) Biojäätmed võib kompostida lahtiselt aunas. Tihe- ja kompaktse asustusega alal võib toidujäätmeid kompostida ainult selleks ettenähtud suletavas kompostris.
§ 9. Metallijäätmete käitlemine
(1) Metallijäätmed tuleb viia jäätmejaama või anda üle vastavat jäätmeluba omavale ettevõtjale.
(2) Metallijäätmete valdaja peab suutma jäätmete vastuvõtjale tõestada oma omandiõigust üleantavatele jäätmetele.
§ 10. Loomsete jäätmete käitlemine
(1) Loomsete jäätmete valdaja peab tagama enda valduses olevate loomsete jäätmete nõuetekohase käitlemise.
(2) Loomsed jäätmed tuleb käitlemiseks üle anda selleks tunnustatud ettevõttesse või matta selleks lubatud kohta.
§ 11. Ohtlike jäätmete ja probleemtoodete käitlemine
(5) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed (värvid jt olmes kasutatavad kemikaalide jäägid ning nendega saastunud taara, vanaõli, õlifiltrid, ravimid, päevavalguslambid) tuleb viia ohtlike jäätmete kogumispunkti, jäätmejaama või anda üle vastavat jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõtjale. Ravimeid võib üle anda ka turustaja müügikohta.
(6) Juriidilisest isikust jäätmevaldaja peab tagama oma territooriumil ohtlike jäätmete kogumiseks mõeldud kogumismahutite olemasolu. Juriidiline isik peab ohtlikud jäätmed üle andma vastavat jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõtjale.
(7) Ohtlikud jäätmed, mis üksteisest eraldatakse, peavad paiknema nii, et oleks välistatud ohtlike ainete kokkupuutumine nende käitlemise käigus või õnnetuse, sealhulgas taara lekkimise, korral.
(8) Kasutuskõlbmatuks muutunud patareid ja akud tuleb üle anda ohtlike jäätmete kogumispunkti, elektri- või elektroonikaseadmete jäätmete kogumispunkti, jäätmejaama või turustaja müügikohta.
(9) Elektri- ja elektroonikaseadmed (sealhulgas külmkapid, elektripliidid, pesumasinad ja telerid) ning neist tekkinud jäätmed tuleb üle anda elektri- või elektroonikaseadmete jäätmete kogumispunkti, jäätmejaama või uue toote ostmise korral kauplusse.
(10) Vanarehvid tuleb üle anda vanarehvide kogumispunkti, jäätmejaama või uue rehvi ostmise korral kauplusse või rehviettevõttesse.
(12) Käesoleva paragrahvi lõigetes 8 – 11 nimetatud probleemtoodete kogumise ja käitlemise korraldab tootja või tootjavastutusorganisatsioon koostöös vallavalitsusega.
§ 12. Pakendite ja pakendijäätmete käitlemine
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja paigutada selleks ettenähtud kogumismahutisse, viia selleks ettenähtud kogumispunkti või jäätmejaama.
(2) Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed peavad olema tühjad ja puhtad ning vajadusel (nt suuremahulised pappkarbid ja mahlapakid) enne kogumismahutisse asetamist kokku surutud.
(3) Pakendite ja pakendijäätmete kogumise, veo käitluskohta ja taaskasutamise korraldavad pakendiettevõtjad või nende volitusel taaskasutusorganisatsioonid.
§ 13. Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemine
(6) Eelsorditud ehituskivid ja tellised tuleb taaskasutada ehituskivide ja tellistena või anda purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks üle vastavat jäätmeluba omavale ettevõtjale.
(7) Raudbetooni- ja betoonijäätmed ning bituumenit mittesisaldav asfalt tuleb anda purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks üle vastavat jäätmeluba omavale ettevõtjale.
(8) Keemiliselt töötlemata puidujäätmed tuleb kasutada küttena või anda puiduhakke valmistamiseks üle vastavat jäätmeluba omavale ettevõtjale.
(9) Bituumenit sisaldav asfalt tuleb käidelda ohtliku ehitusjäätmena.
(10) Tihe– ja kompaktse asustusega alal võib saastumata pinnast või sortimisel ülejäänud mineraalsete püsijäätmete segu kasutada heakorrastamiseks kooskõlastatult vallavalitsusega.
(11) Ehitusloa alusel toimuva ehitustegevuse lõpetamisel tuleb esitada vallavalitsusele tekkinud jäätmete käitlemist või üleandmist tõendavad dokumendid.
§ 14. Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(5) Ohtlikud ehitusjäätmed tuleb üle anda vastavat jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõtjale
(3) Omavalitsuse haldusterritoorium moodustab koos teiste Valga maakonna kohalike omavalitsuse üksustega ühise jäätmeveo piirkonna, kus liitumine korraldatud jäätmeveoga on jäätmevaldajale kohustuslik. Jäätmevaldaja on korteriühistu, selle puudumisel aga kinnistu omanik, millel asub suvila, elu- või äriruum.
(4) Korraldatud jäätmevedu hõlmab segaolmejäätmeid, paberit ja kartongi, toidujäätmeid ning suurjäätmeid. Kui seda tingib oluline avalik huvi, võidakse korraldatud jäätmeveoga hõlmata ka teisi jäätmeliike.
(5) Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud avaliku ürituse korraldamise luba vajavad üritused ega ühissõidukipeatustes, tänavatel, avalikes parkides, kalmistutel ning haljasaladel paiknevate avalike kogumismahutite tühjendamine.
(6) Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, veopiirkonnad, vedamise sagedus ja aeg ning jäätmeveo teenustasu suuruse määramise kord kehtestatakse volikogu määrusega.
§ 18. Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
(1) Järelevalve eeskirja nõuete täitmise üle toimub “Keskkonnajärelevalve seaduses” sätestatud korras.
(3) Ebaseaduslikult keskkonda viidud jäätmete kõrvaldamine ja nendest põhjustatud keskkonnareostuse likvideerimise toimub vastavalt “Jäätmeseadusele”.
(5) Eeskirjaga sätestatud nõuete rikkumisel kohaldatakse “Jäätmeseaduse”, “Pakendiseaduse”, „Ravimiseaduse“, „Kiirgusseaduse“, “Väärteomenetluse seadustiku” ja “Karistusseadustiku” sätteid.
(1) Tunnistada kehtetuks Karula Vallavolikogu 14.11.2007 määrus nr 14 „Karula valla jäätmehoolduseeskiri“ ja Karula Vallavolikogu 21.10.2008 määrus nr 14 „Karula Vallavolikogu 14.11.2007 määruse nr 14 „Karula valla jäätmehoolduseeskiri“ muutmine“.
(2) Käesolevas eeskirjas sätestatud toidujäätmete eraldi kogumismahutisse kogumise nõue hakkab kehtima alates korraldatud jäätmeveo toidujäätmetele rakendumisest.
(3) Määrus jõustub 14. mail 2012.


elurendis
Kohustuste või koormistega kinkelepinguga on sarnane ülalpidamisleping. Ülalpidamislepinguga võib ülalpeetav mh võtta endale kohustuse võõrandada talle kuuluv ese, kuid ülalpeetav võtab endale sellise kohustuse tingimusel, et lepingu teine pool võtab endale kohustuse ülalpeetavat tema eluajal ülal pidada. Seega on ülalpidamisleping erinevalt kinkelepingust üldjuhul tasuline leping, kus pooltel on vastastikused kohustused. Erinevus tavapärasest tasulisest lepingust seisneb peamiselt vastutasu ulatuses ja andmise viisis. Kui tavapärase tasulise lepingu puhul on võõrandamise eest lepingus ettenähtud kindla suurusega tasu, siis ülalpidamislepingu puhul võib tasu seisneda nii rahalises toetamises (raha maksmises) kui ka isiku hooldamises (teo tegemises) ning lepingu sõlmimise ajal ei ole üldjuhul teada nende kohustuste kestus ega tasu lõplik suurus. Abikaasa poolt abielu kestel kinke teel omandatud vara on PKS § 15 lg 1 mõttes abikaasa lahusvara üksnes juhul, kui see on omandatud vastutasuta. Ka VÕS § 572 lg 1 mõttes ülalpidamislepingu alusel omandatud vara võib olla omandatud (osaliselt) tasuta. Kui tasu ja vastutasu väärtus erinevad oluliselt teineteisest ja seetõttu omandab ülalpidamisleping kinke iseloomu, saab ka sellise lepingu alusel omandatud vara pidada PKS § 15 lg 1 mõttes abikaasa lahusvaraks. Seega tuleb igal üksikul juhul hinnata, kas lepingus kokkulepitud tasu ja vastutasu on proportsionaalsed või erinevad teineteisest sedavõrd, et tehingut saab pidada vastutasuta tehinguks. Põhimõtteliselt võimalik nii kinke- kui ka eluaegse ülalpidamise lepingust taganeda nii enne kui ka pärast lepingu täitmist. Abikaasade ühisvara jagamise vaidluses on ülalpidamislepingust taganemisel tähendus niivõrd, kuivõrd see mõjutab ühisvara koosseisu ja väärtust.
REÕS § 58 lg-st 3 ja § 57 lg-st 1 tuleneb, et abikaasade varalistele suhetele kohaldub rahvusvahelise eraõiguse seaduse järgi üldjuhul selle riigi õigus, kus oli abikaasade ühine elukoht abielu sõlmimise ajal. REÕS § 58 lg 3 mõttes fikseeritakse abikaasade varasuhetele kohaldatav õigus üldjuhul abielu sõlmimise hetke seisuga. Kui abielu on sõlmitud enne 1. juulit 2002, loetakse VÕSRS § 24 lg 2 teise lause järgi abikaasade varalistele õigustele kohaldatava õiguse määramisel abielu sõlmimise päevaks REÕS § 58 lõike 3 mõttes 1. juuli 2002. Põhimõtteliselt on võimalik nii kinke- kui ka eluaegse ülalpidamise lepingust taganeda nii enne kui ka pärast lepingu täitmist. Abikaasade ühisvara jagamise vaidluses on ülalpidamislepingust taganemisel tähendus niivõrd, kuivõrd see mõjutab ühisvara koosseisu ja väärtust. Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-47-05.


Väikelaevajuhi teadmiste, oskuste ja väljaõppe nõuded ning tunnistuste vormid – Riigi Teataja
Väikelaevajuhi teadmiste, oskuste ja väljaõppe nõuded ning tunnistuste vormid
Väikelaevajuhi teadmiste, oskuste ja väljaõppe nõuded ning tunnistuste vormid - sisukord
2 NÕUDED VÄIKELAEVAJUHI TEOREETILISTELE TEADMISTELE JA PRAKTILISTELE OSKUSTELE
§ 2 Nõuded terminoloogia- ja merepraktikaalastele teadmistele ja oskustele
§ 3 Nõuded püstuvusalastele teadmistele
§ 4 Nõuded meresõiduohutusalastele teadmistele ja oskustele
§ 5 Nõuded meteoroloogiaalastele teadmistele
§ 6 Nõuded navigatsioonialastele teadmistele ja oskustele
§ 7 Nõuded teadmistele ja oskustele väikelaeva käsitsemisel
§ 8 Nõuded merepääste ja -otsingutealastele teadmistele ja oskustele
§ 9 Nõuded teadmistele keskkonnareostuse vältimiseks
3 VÄIKELAEVAJUHI VÄLJAÕPE JA VÄIKELAEVAJUHI TUNNISTUS
§ 10 Väikelaevajuhi väljaõpe
§ 11 Väikelaevajuhi eksam
§ 12 Väikelaevajuhi eksami komisjon ja eksamiprotokoll
§ 121 Väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse sooritanud isikute nimekiri
§ 13 Väikelaevajuhi tunnistus
§ 131 Väikelaevajuhi tunnistuse esikülje kirjeldus
§ 132 Väikelaevajuhi tunnistuse tagakülje kirjeldus
§ 14 Väikelaevajuhi tunnistuse väljastamine
§ 15 Välisriigis sooritatud väikelaevajuhi väljaõpe või välisriigis väljaantud väikelaevajuhi tunnistus
31 VÄIKELAEVA RAADIOSIDEOPERAATORI VÄLJAÕPE JA TUNNISTUS
§ 151 Väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpe
§ 152 Nõuded väikelaeva raadiosideoperaatori teadmistele ja oskustele
§ 153 Nõuded väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe õppekavale ja õppevahenditele
§ 154 Väikelaeva raadiosideoperaatori eksam
§ 155 Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistus
§ 156 Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistuse väljastamine
§ 16 Väikelaevajuhi eksami sooritamine käesoleva määrusega sätestatud mahus
§ 17 Paragrahvi 14 lõike 4 kohaldamine
§ 18 Varem väljaantud väikelaevajuhi tunnistuse kehtivus
§ 19 Enne 1. juulit 2005. a väljavõtmata tunnistuse väljastamine ja väljavõetud tunnistuse ümbervahetamine
RT I, 17.04.2018, 10
[RT I, 04.06.2013, 3 - jõust. 07.06.2013]
Vastu võetud 29.08.2005 nr 225
RT I 2005, 46, 384
30.05.2013 RT I, 04.06.2013, 3 07.06.2013
28.05.2015 RT I, 30.05.2015, 1 02.06.2015
12.04.2018 RT I, 17.04.2018, 7 20.04.2018, osaliselt 18.07.2018
Määrus kehtestatakse «Meresõiduohutuse seaduse» § 39 lõike 2 alusel.
Määrus sätestab väikelaeva juhi teadmiste ja oskuste ning väikelaevajuhtide väljaõppe nõuded ja väikelaevajuhi tunnistuse vormi, et tagada väikelaevajuhtide väljaõpe ja ohutu veeliiklus.
2. peatükk NÕUDED VÄIKELAEVAJUHI TEOREETILISTELE TEADMISTELE JA PRAKTILISTELE OSKUSTELE
§ 2. Nõuded terminoloogia- ja merepraktikaalastele teadmistele ja oskustele
(1) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, ning väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma:
1) väikelaeva ehitust, konstruktsioonikategooriaid ja osade nimetusi;
2) väikelaevadel kasutatavaid mootori- ja käituritüüpe, sealhulgas purjesid;
3) purjede jõul liikuva väikelaeva erisusi;
4) erinevast materjalist otste omadusi ja peamiste sõlmede kasutamist;
5) väikelaevniku üldtunnustatud käitumisnorme.
(2) Lõikes 1 nimetatud väikelaevajuht peab oskama teha ja kasutada peamisi sõlmi.
§ 3. Nõuded püstuvusalastele teadmistele
Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, ning väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma:
1) väikelaeva püstuvuse ja uppumatuse aluseid;
2) väikelaeva mereomadusi ja trimmi.
§ 4. Nõuded meresõiduohutusalastele teadmistele ja oskustele
(1) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, peab teadma:
1) merel kokkupõrke vältimise reegleid (COLREG) ja Euroopa sisevetel liiklemise koodeksi (CEVNI) väikelaevu puudutavaid sätteid;
2) meresõiduohutusalaseid ja sisevetealaseid õigusakte;
3) tulekustutusvahendeid ja tuleohutusnõudeid väikelaevas;
4) hädasignaale ja nende kasutamise korda;
5) rahvusvahelise signaalkoodi tähtsamaid ühelipulisi signaale;
6) päästevarustust;
7) enesepääste ja inimese veest päästmise võtteid (faktorid, mis suurendavad pääsemise võimalust, hüpotermia, põletused, dehüdratsioon, abi kutsumine).
(2) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, peab oskama:
1) merel tegutseda erinevates situatsioonides vastavalt kokkupõrke vältimise reeglitele, laevatatavatel sisevetel vastavalt laevatatavatel sisevetel liiklemise korrale ja Euroopa sisevetel liiklemise koodeksile;
2) kasutada pääste- ja tulekustutusvahendeid;
3) anda esmaabi ja elustada kannatanut.
(3) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma ja oskama lõigetes 1 ja 2 sätestatut, välja arvatud:
1) lõike 1 punktis 1 nimetatud, merel kokkupõrke vältimise reeglid (COLREG);
2) lõike 1 punktis 2 nimetatud, kehtivad meresõiduohutusalased õigusaktid;
3) lõike 2 punktis 1 nimetatud tegutsemine merel erinevates situatsioonides vastavalt kokkupõrke vältimise reeglitele.
§ 5. Nõuded meteoroloogiaalastele teadmistele
1) mereilmateate ja sisevete ilmateate saamise võimalusi;
2) kohalikke märke ilma ennustamiseks;
3) kuidas toimida erinevates ilmaoludes.
(2) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma lõikes 1 sätestatut, välja arvatud punktis 1 nimetatud mereilmateate saamise võimalused.
§ 6. Nõuded navigatsioonialastele teadmistele ja oskustele
1) kuidas määrata ja parandada kurssi ning arvestada läbitud teekonda;
2) kuidas määrata esemete nähtavuskaugust;
3) kuidas määrata väikelaeva kiirust;
4) asukoha määramise erinevaid navigatsiooni viise;
5) kuidas kasutada orienteerumiseks toodreid, poisid ja kaldamärke ning tulede nähtavuskaugust;
6) poide ja kaldamärkide tulede iseloome;
7) kuidas kasutada mere- ja järvekaarte, jõeatlast ja käsiraamatuid navigatsiooni- ja lootsindusalase info saamiseks.
1) lugeda kaarti ja teha kaarditööd (kanda kaardile kursse ja vahemaid);
2) määrata väikelaeva asukohta visuaalsete ja elektroonsete meetoditega;
3) määrata väikelaeva kurssi ja kiirust, kasutades erinevaid tehnilisi vahendeid;
4) kasutada tulede raamatut, eristada meremärkide tulede iseloomu, leida tulede nähtavuskaugust, lugeda kaldamärke.
(3) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnaks on siseveed, peab teadma ja oskama lõigetes 1 ja 2 sätestatut, välja arvatud lõike 1 punktis 7 nimetatud merekaartide kasutamine.
§ 7. Nõuded teadmistele ja oskustele väikelaeva käsitsemisel
1) väikelaeva juhtimise iseärasusi sõltuvalt vee sügavusest, laevatee laiusest, tuulest, lainetusest ja voolust;
2) ohutusnõudeid sõidul, ankrul, manööverdamisel ja sadamas;
3) kuidas pääseda madalikult, likvideerida lekki ja pukseerida teist väikelaeva;
4) kuidas väikelaevaga silduda ja lahkuda, ankrusse jääda ja ankrust lahkuda.
(2) Lõikes 1 nimetatud väikelaevajuht peab oskama:
1) juhtida väikelaeva erineva tuule ja lainetusega ning arvestada voolu mõju juhitavusele;
2) jääda ankrusse, poile, tulla kai äärde või teise laeva pardasse, sealt lahkuda;
3) pukseerida teist väikelaeva;
4) teostada manöövrit «mees üle parda».
§ 8. Nõuded merepääste ja -otsingutealastele teadmistele ja oskustele
(1) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, ning väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma, kuidas tegutseda otsingu- ja päästeoperatsiooni teostamisel ning kuidas ja kellele teatada õnnetusjuhtumist.
(2) Lõikes 1 nimetatud väikelaevajuht peab oskama eristada ja kasutada rahvusvahelisi hädasignaale.
§ 9. Nõuded teadmistele keskkonnareostuse vältimiseks
1) kuidas vältida keskkonnareostust merel, siseveekogul ja sadamas;
2) kuidas ja kellele teatada avastatud reostusest või reostusjuhtumist.
(2) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, peab teadma lõikes 1 sätestatut, välja arvatud punktis 1 nimetatud keskkonnareostuse vältimine merel.
3. peatükk VÄIKELAEVAJUHI VÄLJAÕPE JA VÄIKELAEVAJUHI TUNNISTUS
§ 10. Väikelaevajuhi väljaõpe
(1) Väikelaevajuhi väljaõpe peab hõlmama 2. peatükis nimetatut.
(2) Väikelaevajuhi väljaõppe võib läbida Veeteede Ameti poolt tunnustatud isiku korraldatud kursustel või iseseisvalt.
(3) Kursusi korraldav isik on kohustatud teavitama Veeteede Ametit taasesitamist võimaldaval viisil kursuste toimumise ajast ja kohast koos tunniplaaniga viie tööpäeva jooksul pärast kursuste algust, eksamite toimumise ajast ja kohast vähemalt viis tööpäeva enne nende toimumist ning praktilise väljaõppe toimumise ajast ja kohast vähemalt üks tööpäev enne selle toimumist.
(4) Lõikes 2 nimetatud kursustel läbiviidav väikelaevajuhi väljaõpe peab sisaldama teoreetilist väljaõpet mahus vähemalt 60 akadeemilist tundi ja praktilist väljaõpet vee peal mahus vähemalt 10 akadeemilist tundi vähemalt C-kategooria purjejahiga, millel on purjepind üle 25 m2, ja vähemalt C-kategooria distantsjuhtimisega mootorpaadiga, mille mootori võimsus on üle 25 kW.
(5) Teoreetilise väljaõppe läbimise lõpus tehakse väikelaevajuhi eksam.
(6) Praktilise väljaõppe läbimise kohta koostab ja allkirjastab kursusi korraldav isik elektroonilise praktikaarvestuse, mis sisaldab kursusi korraldava isiku nime, registrikoodi, instruktori nime, praktilise väljaõppe läbiviimiseks kasutatud väikelaeva registreerimisnumbrit, praktilise väljaõppe läbiviimise aega ja kohta ning praktilise väljaõppe läbinud isiku nime ja isikukoodi või sünniaega. Praktikaarvestus edastatakse Veeteede Ametile kolme tööpäeva jooksul praktika läbimisest arvates.
[RT I, 17.04.2018, 7 - jõust. 20.04.2018]
(7) Iseseisvalt praktilised oskused omandanud isik tõendab oma oskusi kursusi korraldavale isikule, mille kohta koostab ja allkirjastab kursusi korraldav isik elektroonilise praktikaarvestuse, mis sisaldab lõikes 6 nimetatud andmeid. Praktikaarvestus edastatakse Veeteede Ametile lõikes 6 nimetatud tähtaja jooksul.
(8) Väikelaevajuhi väljaõpet läbiviival isikul peab olema väikelaevajuhi tunnistus, laevajuhi meresõidudiplom või kutsetunnistus või siseveelaeva laevajuhi diplom. Väikelaevajuhi väljaõppesse võib kaasata teiste õpetatavate valdkondade spetsialiste.
(9) Vahe väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse vahel ei tohi olla pikem kui kuus kuud.
§ 11. Väikelaevajuhi eksam
(1) Väikelaevajuhi eksam koosneb teooriaeksamist ja kaarditööst.
(2) Teooriaeksam peab koosnema vähemalt 30 küsimusest, mis vastavad 2. peatükis loetletud nõuetele.
(3) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnaks on siseveed, peab lubatud sõidupiirkondade «meri ja siseveed» saamiseks täiendavalt teadma:
1) merel kokkupõrke vältimise reegleid (COLREG);
2) meresõiduohutusalaseid õigusakte;
3) mereilmateate saamise võimalusi;
4) merekaartide kasutamist;
5) keskkonnareostuse vältimist merel.
(4) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnaks on siseveed, peab lubatud sõidupiirkondade «meri ja siseveed» saamiseks täiendavalt oskama merel tegutseda erinevates situatsioonides vastavalt kokkupõrke vältimise reeglitele.
(5) Väikelaevajuht, kelle lubatud sõidupiirkonnaks on siseveed, peab lubatud sõidupiirkondade «meri ja siseveed» saamiseks sooritama edukalt väikelaevajuhi eksami lõigetes 3 ja 4 nimetatud teadmiste ja oskuste osas.
(6) Väikelaevajuhi eksam loetakse sooritatuks, kui kaarditöö on arvestatud ja teooriaeksami küsimustest vähemalt 85% on vastatud õigesti.
(7) Korduseksamit võib teha mitte varem kui ühe kuu möödumisel ebaõnnestunud eksamist.
(8) Iseseisvalt väikelaevajuhi väljaõppe läbinud isik sooritab Veeteede Ametile esitatud taotluse alusel väikelaevajuhi eksami § 12 lõikes 1 nimetatud eksamikomisjoni juures.
§ 12. Väikelaevajuhi eksami komisjon ja eksamiprotokoll
(1) Väikelaevajuhi eksami vastuvõtmiseks moodustab kursusi korraldav isik eksamikomisjoni, kooskõlastades selle koosseisu Veeteede Ametiga.
(2) [Kehtetu - RT I, 04.06.2013, 3 - jõust. 07.06.2013]
(3) [Kehtetu - RT I, 04.06.2013, 3 - jõust. 07.06.2013]
(4) Eksamikomisjon peab koosnema komisjoni esimehest ja ühest liikmest. Eksamikomisjoni koosseisu kuuluv isik peab omama väikelaevajuhi tunnistust, laevajuhi meresõidudiplomit või kutsetunnistust või siseveelaeva laevajuhi diplomit. Eksamikomisjoni esimeheks on Veeteede Ameti ametnik.
(5) Eksamikomisjon on otsustusvõimeline, kui kohal on kogu komisjoni koosseis. Eksamikomisjoni otsuste vastuvõtmisel on otsustavaks komisjoni esimehe hääl.
(6) Eksamikomisjon vormistab ja allkirjastab elektroonilise eksamiprotokolli. Kursusi korraldav isik edastab eksamiprotokolli elektrooniliselt Veeteede Ametile kolme tööpäeva jooksul väikelaevajuhi eksami läbiviimisest arvates.
(61) Eksamiprotokoll sisaldab järgmisi andmeid:
1) kursusi korraldava isiku nimi ja registrikood;
2) eksami läbiviimise kuupäev;
3) väikelaevajuhi eksamil osalenud isiku nimi ja isikukood või sünniaeg;
4) märge eksami sooritamise või mittesooritamise kohta.
(7) [Kehtetu - RT I, 04.06.2013, 3 - jõust. 07.06.2013]
§ 121. Väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse sooritanud isikute nimekiri
(1) Kursusi korraldav isik koostab ja edastab digitaalselt allkirjastatud kujul või veebikeskkonnas autendituna väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse sooritanud isikute nimekirja, kus on esitatud isiku isikukood või sünniaeg, Veeteede Ametile kolme tööpäeva jooksul päevast, mil isik on sooritanud mõlemad nimetatutest. Veeteede Amet kontrollib väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse sooritanud isikute nimekirja vastavust § 10 lõikes 6 või 7 nimetatud praktikaarvestusele ning § 12 lõikes 6 nimetatud eksamiprotokollile. Kui nimekirja andmed vastavad praktikaarvestuse ja eksamiprotokolli andmetele, edastab Veeteede Amet kolme tööpäeva jooksul nimekirja elektrooniliselt Maanteeametile väikelaevajuhi tunnistuse väljastamiseks.
(2) [Kehtetu - RT I, 17.04.2018, 7 - jõust. 20.04.2018]
§ 13. Väikelaevajuhi tunnistus
(1) Väikelaevajuhi tunnistuse vormi näidis on toodud määruse lisas.
(2) Väikelaevajuhi tunnistus on ümarate nurkadega plastikkaart mõõtmetega 53,98 × 85,6 × 0,76 millimeetrit.
(3) Väikelaevajuhi tunnistus on kujundatud helesinise värviga ja turvatrükis taustamustriga.
§ 131. Väikelaevajuhi tunnistuse esikülje kirjeldus
(1) Ülemise serva keskosas on Eesti Vabariigi väikese riigivapi stiliseeritud kujutis.
(2) Vasaku serva ülaosas asub optiliselt muutuv element.
(3) Parema serva ülaosas asub Eesti Vabariigi tunnusmärk negatiivina sinises ristkülikus ja ümbritsetuna kaheteistkümnest kollasest tähest.
(4) Paremas servas asub väikelaevajuhi tunnistuse omaniku fotokujutise ala. Fotokujutise alal asub taustaturvamuster, mis fotoga vähemalt selle serval kattub (hajuv muster).
(5) Vasaku serva alaosas on ultraviolettvalguses nähtav tekst „EST”.
(6) Väikelaevajuhi tunnistuse esiküljel on järgmised tekstid ja andmeväljad:
1) EESTI VABARIIK / REPUBLIC OF ESTONIA, mille all on mikrokirjas „EESTI VABARIIK”;
2) RAHVUSVAHELINE VÄIKELAEVAJUHI TUNNISTUS / INTERNATIONAL CERTIFICATE OF COMPETENCE FOR OPERATORS OF PLEASURE CRAFT;
3) Nr/No.
(7) Väikelaevajuhi tunnistuse number ja omaniku fotokujutis lasergraveeritakse.
[RT I, 17.04.2018, 7 - jõust. 18.07.2018]
§ 132. Väikelaevajuhi tunnistuse tagakülje kirjeldus
(1) Väikelaevajuhi tunnistuse tagaküljele kantakse tekst ja andmeväljad lasergraveerimise teel.
(2) Väikelaevajuhi, kelle lubatud sõidupiirkonnad on meri ja siseveed, tunnistuse tagakülje ülaosas on tekst „KEHTIB: Käesoleva tunnistuse omanik võib juhtida mootoriga ja/või purjedega väikelaeva kogupikkusega kuni 24 meetrit merel ja sisevetel ilma piiranguteta / VALID FOR: The holder of this certificate has competence to operate motorized and/or sailing pleasure craft up to the maximum LOA 24 metres on sea areas and on inland waters without any limitations”.
(3) Väikelaevajuhi, kelle lubatud sõidupiirkond on siseveed, tunnistuse tagakülje ülaosas on tekst „KEHTIB: Käesoleva tunnistuse omanik võib juhtida mootoriga ja/või purjedega väikelaeva kogupikkusega kuni 24 meetrit sisevetel ilma piiranguteta / VALID FOR: The holder of this certificate has competence to operate motorized and/or sailing pleasure craft up to the maximum LOA 24 metres on inland waters without any limitations”.
(4) Väikelaevajuhi tunnistuse tagaküljel on järgmised tekstid ja andmeväljad:
1) Perekonnanimi/Surname;
2) Eesnimed / Given names;
3) Isikukood/PIC;
5) Välja antud / Date of issue;
6) Kehtib kuni / Date of expiry;
7) Juhtimisõigus alates / First issuing date;
8) Väljastaja / Issued by;
9) Omaniku allkiri / Holder’s signature.
§ 14. Väikelaevajuhi tunnistuse väljastamine
(1) Väikelaevajuhi tunnistuse väljastab Maanteeamet isiku avalduse, kehtiva tervisetõendi ja § 121 lõikes 1 nimetatud nimekirja või Veeteede Ametis või Maanteeametis olevate muude väikelaevajuhi tunnistuse omamise õigust tõendavate dokumentide alusel.
(2) Avalduse saab esitada alates seitsmendast tööpäevast pärast väikelaevajuhi eksami ja praktikaarvestuse sooritamist.
(21) Väikelaevajuhi tunnistuse taotlemisel tuleb esitada foto, mis vastab isikut tõendavate dokumentide seaduse alusel isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotlemisel kehtestatud fotole esitatavatele nõuetele. Isiku nõusolekul kasutatakse väikelaevajuhi tunnistusel liiklusregistris või isikut tõendavate dokumentide andmekogus olevat allkirjakujutist ja näokujutist, või fotot, mis vastab isikut tõendavate dokumentide seaduse alusel isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotlemisel kehtestatud fotole esitatavatele nõuetele. Liiklusregistris või isikut tõendavate dokumentide andmekogus olevat fotot või näokujutist võib kasutada, kui see ei ole vanem kui viis aastat.
(22) Lõikes 1 nimetatud tervisetõendit ei pea esitama, kui isiku tervisetõendi andmed liiklusregistris on kehtivad ja tema terviseseisund ei ole muutunud või kui tervisetõendi väljastaja on andmed esitanud Maanteeametile elektrooniliselt.
(4) [Kehtetu - RT I, 04.06.2013, 3 - jõust. 07.06.2013]
(5) Väikelaevajuhi tunnistus kehtib 10 aastat.
(6) Väikelaevajuhi tunnistuse omanik võib taotleda uue väikelaevajuhi tunnistuse väljastamist eelmise tunnistuse kehtivuse lõppemisel või muul põhjendatud juhul.
(7) [Kehtetu - RT I, 17.04.2018, 7 - jõust. 20.04.2018]
(8) Väikelaevajuhi tunnistus väljastatakse kümne tööpäeva jooksul alates avalduse esitamisele järgnevast päevast.
[RT I, 30.05.2015, 1 - jõust. 02.06.2015]
(9) Väikelaevajuhi tunnistus väljastatakse omanikule või tema esindajale allkirja vastu Maanteeametis. Väikelaevajuhi tunnistuse omaniku taotluse alusel võib väikelaevajuhi tunnistuse isikule kätte toimetada lihtkirjaga Eesti postiaadressile.
(10) Väikelaevajuhi tunnistuse üleandmisel omanikule või tema esindajale kaotab varem välja antud väikelaevajuhi tunnistus kehtivuse. Lihtkirjaga uue väikelaevajuhi tunnistuse väljastamisel loetakse uus tunnistus kättesaaduks ning varem välja antud tunnistus kehtivuse kaotanuks kolme tööpäeva möödudes postitamisest arvates. Kehtivuse kaotanud väikelaevajuhi tunnistus tuleb selle omanikul mõistliku aja jooksul kasutuskõlbmatuks muuta.
(11) Juhul kui isik ei ole väikelaevajuhi tunnistust lihtkirjaga kätte saanud kümne tööpäeva jooksul alates väikelaevajuhi tunnistuse taotluse esitamisest, tuleb tal uue väikelaevajuhi tunnistuse saamiseks sellest Maanteeametit teavitada ning Maanteeamet tunnistab väikelaevajuhi tunnistuse kehtetuks. Uue väikelaevajuhi tunnistuse kättesaamiseks tuleb isikul pöörduda Maanteeametisse.
§ 15. Välisriigis sooritatud väikelaevajuhi väljaõpe või välisriigis väljaantud väikelaevajuhi tunnistus
Välisriigis väljaantud, väikelaevajuhi väljaõpet tõendava dokumendi alusel ei väljastata Eesti Vabariigi väikelaevajuhi tunnistust ja välisriigis väljaantud väikelaevajuhi tunnistust ei vahetata Eesti Vabariigi väikelaevajuhi tunnistuse vastu.
31. peatükk VÄIKELAEVA RAADIOSIDEOPERAATORI VÄLJAÕPE JA TUNNISTUS
§ 151. Väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpe
(1) Väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpet tohib korraldada Veeteede Ameti poolt väikelaevajuhi ja väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe korraldajana tunnustatud isik. Väljaõppe juhendajal-instruktoril peab olema vähemalt piirangutega raadiosideoperaatori tunnistus (Restricted Operator’s Certificate, ROC).
(2) Väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe võib läbida Veeteede Ameti poolt väikelaevajuhi ja väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe korraldajana tunnustatud isiku korraldatud kursustel või iseseisvalt.
(3) Väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpet võib korraldada väikelaevajuhi väljaõppe käigus või eraldi, kusjuures väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõpe peab sisaldama teoreetilist ja praktilist väljaõpet kokku mahus vähemalt 8 akadeemilist tundi.
§ 152. Nõuded väikelaeva raadiosideoperaatori teadmistele ja oskustele
(1) Väikelaeva raadiosideoperaator peab mereraadioside valdkonnas teadma:
1) mereraadioside toimimise üldpõhimõtteid;
2) merehäda ja -ohutuse ülemaailmse süsteemi (GMDSS) struktuuri;
3) otsingu ja päästmise (SAR) toimimist merel;
4) digitaal-selektiivse väljakutse (DSC) tähendust;
5) meresõiduohutuse informatsiooni (MSI) ülesehitust.
(2) Väikelaeva raadiosideoperaator peab raadioseadmetest tundma:
2) antennide, raadiosegamiste ja toiteallikate erisusi.
(3) Väikelaeva raadiosideoperaatoril peavad olema teadmised järgmiste protseduuride ja praktiliste tegevuste kohta;
1) DSC häda-, kiir- ja ohutusside protseduurid;
2) hädasageduste kaitse;
3) häire edastamine, side ja kohamääramise signaalid.
(4) Väikelaeva raadiosideoperaatoril peavad olema järgmised teadmised ja oskused seoses raadiotelefoniside protseduuridega:
1) võimekus teostada sidet inimelu ohutuseks merel;
2) teoreetilised ja praktilised teadmised raadioside protseduuridest.
§ 153. Nõuded väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe õppekavale ja õppevahenditele
(1) Õppekava peab hõlmama §-s 152 sätestatut.
(2) Õppekava koostamisel juhindutakse Euroopa postside- ja telekommunikatsiooni administratsioonide konverentsi elektroonilise side komitee soovitustest (CEPT/ERC/REC 31-04).
(3) Õppevahenditena kasutatakse vähemalt D-klassi VHF DSC raadiojaamu ja samal tasemel valmendeid.
§ 154. Väikelaeva raadiosideoperaatori eksam
(1) Väikelaeva raadiosideoperaatori kursusi korraldav isik määrab väikelaeva raadiosideoperaatori eksami vastuvõtja või moodustab eksamikomisjoni. Eksami vastuvõtjal ja eksamikomisjoni liikmetel peab olema vähemalt piirangutega raadiosideoperaatori (ROC) tunnistus.
(2) Väikelaeva raadiosideoperaatori eksamiks on teooriatest, mis koosneb vähemalt kümnest küsimusest. Eksam loetakse sooritatuks, kui küsimustest vähemalt 85% on vastatud õigesti.
(3) Iseseisvalt väikelaeva raadiosideoperaatori väljaõppe läbinud isik sooritab väikelaeva raadiosideoperaatori eksami väikelaeva raadiosideoperaatori kursusi korraldava isiku määratud eksami vastuvõtja või moodustatud eksamikomisjoni juures.
(4) Eksami vastuvõtja või eksamikomisjon vormistab eksamiprotokolli, millele kirjutavad alla eksami vastuvõtja või eksamikomisjoni esimees ja kohal viibinud eksamikomisjoni liikmed. Eksamiprotokolli ühe eksemplari edastab kursusi korraldav isik Veeteede Ametile hiljemalt kolme tööpäeva jooksul eksami sooritamisest ja eksamiprotokolli allkirjastamisest arvates.
§ 155. Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistus
(1) Andmed väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistusel peavad olema kooskõlas Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) raadioeeskirja artikliga 47.
(2) Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistus (Short Range Certificate, SRC) mõõtmetega 110 mm x 80 mm trükitakse blanketile ja lamineeritakse.
§ 156. Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistuse väljastamine
(1) Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistuse väljastab Veeteede Amet väikelaeva raadiosideoperaatori eksami protokolli alusel või raadiosideoperaatori (GOC) või piirangutega raadiosideoperaatori tunnistuse (ROC) ja isiku avalduse alusel.
(2) Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistus kehtib tähtajatult.
(3) Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistus vahetatakse taotleja avalduse alusel tunnistuse kaotuse, varguse, hävimise, kõlbmatuks muutumise või omaniku andmete muutumise korral.
(4) Väikelaeva raadiosideoperaatori tunnistuse saab kätte Veeteede Ametist või posti teel.
§ 16. Väikelaevajuhi eksami sooritamine käesoleva määrusega sätestatud mahus
Isikutel, kes on väikelaevajuhi teoreetilised teadmised ja praktilised oskused omandanud käesoleva määruse jõustumiseni kehtinud nõuetes sätestatud mahus, kuid ei ole enne käesoleva määruse jõustumist sooritanud teooria- või praktikaeksamit, on õigus sooritada teooria- või praktikaeksam käesoleva määrusega väikelaevajuhi teoreetilistele teadmistele ja praktilistele oskustele sätestatud mahus.
§ 17. Paragrahvi 14 lõike 4 kohaldamine
Paragrahvi 14 lõikes 4 nimetatud korda kohaldatakse isikute suhtes, kes sooritavad väikelaevajuhi eksami alates käesoleva määruse jõustumisest.
§ 18. Varem väljaantud väikelaevajuhi tunnistuse kehtivus
(1) Enne 12. aprilli 1999. a väljastatud väikelaevajuhi tunnistus kehtib koos sellel sätestatud piirangutega kuni 31. detsembrini 2006. a.
(2) Alates 12. aprillist 1999. a kuni 1. juulini 2005. a Veeteede Ameti poolt väljaantud väikelaevajuhi tunnistus jääb kehtima koos sellel sätestatud piirangutega.
(3) Alates 1. juulist 2005. a kuni 17. juulini 2018. a väljastatud väikelaevajuhi tunnistus jääb koos sellel sätestatud piirangutega kehtima kuni kehtivusaja lõpuni.
§ 19. Enne 1. juulit 2005. a väljavõtmata tunnistuse väljastamine ja väljavõetud tunnistuse ümbervahetamine
(1) Isikul, kes on alates 1. jaanuarist 1999. a kuni 1. juulini 2005. a sooritanud edukalt väikelaevajuhi eksami, kuid ei ole väikelaevajuhi tunnistust välja võtnud, on õigus esitada avaldus väikelaevajuhi tunnistuse saamiseks kuni 31. detsembrini 2006. a.
(2) Lõikes 1 nimetatud isikule väljastatakse käesoleva määruse lisas toodud vormil väikelaevajuhi tunnistus järgmiselt:
1) väikelaevajuhi eksami sooritanule, kelle lubatud sõidupiirkonnad olid meri ja laevatatavad siseveed või meri ja siseveed, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkondadega meri ja siseveed;
2) väikelaevajuhi eksami sooritanule, kelle lubatud sõidupiirkond oli meri, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkondadega meri ja siseveed;
3) väikelaevajuhi eksami sooritanule, kelle lubatud sõidupiirkond oli laevatatavad siseveed või siseveed, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkonnaga siseveed.
(3) Paragrahvis 18 nimetatud tunnistuse asemel väljastatakse tunnistuse omaniku avalduse alusel käesoleva määruse lisas toodud vormil väikelaevajuhi tunnistus järgmiselt:
1) väikelaevajuhile, kelle lubatud sõidupiirkonnad olid meri ja laevatatavad siseveed või meri ja siseveed, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkondadega meri ja siseveed;
2) väikelaevajuhile, kelle lubatud sõidupiirkond oli meri, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkondadega meri ja siseveed;
3) väikelaevajuhile, kelle lubatud sõidupiirkond oli laevatatavad siseveed või siseveed, väljastatakse väikelaevajuhi tunnistus sõidupiirkonnaga siseveed.
Lisa Väikelaevajuhi tunnistuse vorm


MAI MAI / lehekuu
1. Reede
Prh. Jeremija †VI eKr.; Gruusia õu. Tamaara †1213; vg. Valburg †779
Ap 5:1-11; Jh 5:30-6:2
2. Laupäev
Aleksandria üpsk. Atanaasi Suur †373
Ap 5:21-33; Jh 6:14-27
3. Pühapäev
Salvitoojate naiste pühapäev
Mr-d Timoteus ja Maura †286;
Kiievi vg. Teodoosi †1074
2. v. HE Lk 24:1-12.
Ap 6:1-7; Mk 15:43-16:8
4. Esmaspäev
Mr. Pelagia †290; pskmr. Erasm †303
Ap 6:8-7:5,47-60; Jh 4:46-54
5. Teisipäev
Smr. Irene (Irina) †I-II s.
Ap 8:5-17; Jh 6:27-33
6. Kolmapäev
Õigl. Iiob †XX s. eKr.; mr. Kallimahh †36
Ap 8:18-25; Jh 6:35-39
Vkj. Smr. Georgi
7. Neljapäev
Risti ilmumine Jeruusalemmas 351;
mr. Akaaki †303; vg. Niil †1508
Ap 8:26-39; Jh 6:40-44;
Ap 8:40-9:19; Jh 6:48-54 (R)
8. Reede
1Jh 1:1-7; Jh 19:25-27, 21:24-25
9. Laupäev
Üpsk. Nikolai säilm. t. 1087;
prh. Jesaja †VIII eKr.; mr. Kristofor †250
Hb 13:17-21; Lk 6:17-23
10. Pühapäev
Ap. Siimon Seloot †I s.; vg. Kpm. Issidora †IV s.
3. v. HE Lk 24:12-35;
Ap 9:32-42; Jh 5:1-15
11. Esmaspäev
Aps-d Kirill ja Metoodi †IX s.; prmr. Mooki †295
Ap 10:1-16; Jh 6:56-69
12. Teisipäev
Konstantia psk. Epifaani †403
Ap 10:21-33; Jh 7:1-13
13. Kolmapäev
Viiekümne päeva keskpüha
Mr-d Glikeria ja Laodiiki †177
Ap 14:6-18; Jh 7:14-30
14. Neljapäev
Mr. Issidor †251; vg. Serapion †V s.
Ap 10:34-43; Jh 8:12-20
15. Reede
Vg. Pahhoomi Suur †348
Ap 10:44-11:10; Jh 8:21-30
16. Laupäev
Vg. Teodor Pühitsetu †368
Ap 12:1-11; Jh 8:31-42
17. Pühapäev
Samaaria naise pp.
Ap. Andronik, p. Juunia jkk. †I s.
Ap 11:19-26,29-30; Jh 4:5-42
18. Esmaspäev
Mr-d Teodot, Dionissi, Kristiina jkk. †249
Ap 12:12-17; Jh 8:42-51
19. Teisipäev
Prusa pskmr. Patriki, mr-d Menander, Akaaki jkk. †100
Ap 12:25-13:12; Jh 8:51-59
20. Kolmapäev
Mr-d Talelei ja Asteeri †284
Ap 13:13-24; Jh 6:5-14
21. Neljapäev
Aps-d keiser Konstantin ja Helena †IV s.
Ap 14:20-27; Jh 9:39-10:9
22. Reede
Mr. Vasilisk †308
Ap 15:5-34; Jh 10:17-28
Vkj. Üpsk. Nikolai säilm. t.
23. Laupäev
Sünnada psk. tunn. Miikael †821
Ap 15:35-41; Jh 10:27-38
24. Pühapäev
Pimeda pühapäev
Vg. sambnik Siimeon †596; mr. Meleeti †138
5.v. HE Jh 20:11-18;
Ap 16:16-34; Jh 9:1-38
25. Esmaspäev
Ristija Johannese pea 3. leidmine 850
Ap 17:1-15; Jh 11:47-57
26. Teisipäev
Ap-d Karp ja Alfeus †I s.
Ap 17:19-28; Jh 12:19-36
27. Kolmapäev
Paasapüha lõpp
Pskmr. Terapont †III s.; tunn. Joann †1730
Ap 18:22-28; Jh 12:36-47
28. Neljapäev
ISSANDA TAEVAMINEMISE PÜHA.
Psk. tunn. Nikita †IX s.; mr. Helikoniida †244
HE Mk 16:9-20;
Ap 1:1-12; Lk 24:36-53
29. Reede
Vgmr. Teodosia †730; psk. tunn. Luukas †1961
Ap 19:1-8; Jh 14:1-11
30. Laupäev
Vg. Iisak †383; p. Makriina †IV s.
Ap 20:7-12; Jh 14:10-21
31. Pühapäev
1. nelipühi (riigipühana)
1. kirikukogu pühade isade pp.
Ap. Erm †I s.; mr. Ermi †130
6. v. HE Jh 21:1-14;
Ap 20:16-18,28-36; Jh 17:1-13
1. Reede Ps 133:1-3 Rõõmumeister
2. Laupäev Js 35:1-10 Rõõmumeister
3. Pühapäev Jh 10:1-14; Õp 31:10-31; Ps 23:1-6; 1Pt 2:20-25 Hea karjane
Ühinenud piibliseltside palve- ja ohvripäev
4. Esmaspäev Ii 1:1-5 Hea karjane
5. Teisipäev Jr 31:1-14 Hea karjane
6. Kolmapäev Hs 34:11-31 Hea karjane
7. Neljapäev Ps 23:1-6 Hea karjane
8. Reede Jh 17:20-26 Hea karjane
9. Laupäev Ps 46:1-12 Hea karjane
Lastetöö konverents, Tallinn
Ilmutuse raamatu õppereis Türgis, 9.-16.5
10. Pühapäev Jh 14:1-12; Ap 6:1-7; Ps 33:1-5; 1Pt 2:4-9 Apostlid ja prohvetid
11. Esmaspäev 2Pt 1:12-21 Apostlid ja prohvetid
12. Teisipäev Hs 33:1-9 Apostlid ja prohvetid
13. Kolmapäev Ap 4:8-14 Apostlid ja prohvetid
14. Neljapäev Hb 3:7-19 Apostlid ja prohvetid
15. Reede Jr 23:15-29 Apostlid ja prohvetid
16. Laupäev Ap 1:12-26 Apostlid ja prohvetid
17. Pühapäev Jh 14:15-21; Ap 8:14-17; Ps 66:1-7; 1Pt 3:15-18 Kogudus maailmas
Mooste Baptistikogudus (9)
18. Esmaspäev 1Pt 2:11-25 Kogudus maailmas
19. Teisipäev Sk 14:1-21 Kogudus maailmas
20. Kolmapäev Jh 15:18-27 Kogudus maailmas
21. Neljapäev Mt 28:16-20 Kogudus maailmas
Kristuse taevaminemispüha
22. Reede Tt 3:1-11 Kogudus maailmas
23. Laupäev Ef 5:6-20 Kogudus maailmas
24. Pühapäev Jh 17:1-11; Ap 1:12-14; Ps 27:1-8; 1Pt 4:13-16 Sõnum lepitusest
Tapa EKB Kogudus
25. Esmaspäev 1Ms 33:1-20 Sõnum lepitusest
26. Teisipäev Hb 8:1-13 Sõnum lepitusest
27. Kolmapäev Ii 22:19-30 Sõnum lepitusest
28. Neljapäev Jh 8:1-11 Sõnum lepitusest
29. Reede 1Jh 1:1-10 Sõnum lepitusest
30. Laupäev 2Kr 5:11-21 Sõnum lepitusest
31. Pühapäev Jh 20:19-23; Ap 2:1-11; Ps 104:29-34; 1Kr 12:1-11 Püha Vaimu väes
1. NELIPÜHA
misjonitöö palve- ja ohvripäev
1. mai 3. paasareede Ap 9:1-20; Ps 117:1,2ab; Jh 6:52-59 R: Kuulutage evangeeliumi kogu maailmale. või p. Joosep, töömees
3. paasareede R: Issand, kinnita meie kätetööd.
2. mai p. Athanasius, piiskop ja Kiriku doktor Ap 9:31-42; Ps 116:12-13,14-15,16-17; Jh 6:60-69 R: Kuidas ma tasun Issandale kõik Tema heateod minu vastu?
3. mai ÜLESTÕUSMISAJA 4. PÜHAPÄEV Ap 2:14a,36–41; Ps 23:1–3a,3b-4,5–6; 1Pt 2:20b-25; Jh 10:1–10 R: Issand on mu karjane mul pole millestki puudust.
4. mai 4. paasaesmaspäev Ap 11:1-18; Ps 42:2-3.43:3,4; Jh 10:11-18 R: Mu hing januneb elava Jumala järele.
5. mai 4. paasateisipäev Ap 11:19-26; Ps 87:1b-3,4-5,6-7; Jh 10:22-30 R: Kiitke Issandat, kõik rahvad.
6. mai 4. paasakolmapäev Ap 12:24-13:5a; Ps 67:2-3,5,6+8; Jh 12:44-50 R: Jumal, Sinule laulgu tänu rahvad, Sinule laulgu tänu kõik rahvad.
7. mai 4. paasaneljapäev Ap 13:13-25; Ps 89:2-3,21-22,25+27; Jh 13:16-20 R: Ma laulan Issanda heldusest igavesti.
8. mai 4. paasareede Ap 13:26-33; Ps 2:6-7,8-9,10-11; Jh 14:1-6 R: Sina oled mu Poeg, täna ma sünnitasin sinu.
9. mai 4. paasalaupäev Ap 13:44-52; Ps 98:1,2-3ab,3cd-4; Jh 14:7-14 R: Maa on näinud oma Päästjat.
10. mai ÜLESTÕUSMISAJA 5. PÜHAPÄEV Ap 6:1–7; Ps 33:1–2,4–5,18–19; 1Pt 2:4–9; Jh 14:1–12 R: Sinu heldus, Issand, olgu meie peal, nõnda nagu me ootame Sinult.
11. mai 5. paasaesmaspäev Ap 14:5-18; Ps 115:1-2,3-4,15-16; Jh 14:21-26 R: Mitte meile, Issand, vaid oma nimele anna au.
12. mai 5. paasateisipäev Ap 14:19-28; Ps 145:10-11,12-13ab,21; Jh 14:27-31a R: Las Sinu usklikud kuulutavad Sinu riigist. või p: p-d Nereus ja Achilleus, märtrid või p: p. Pancratius, märter
13. mai 5. paasakolmapäev Ap 15:1-6; Ps 122:1bc-2,3-4ab,4bc-5; Jh 15:1-8 R: Läheme rõõmuga Issanda kotta. või Fatima maarjapäev
14. mai P. APOSTEL MATTIAS, KIRIKUPÜHA Ap 1:15–17,20–26; Ps 113:1bc-2,3–4,5–6,7–8; Jh 15:9–17 R: Issand pani ta istuma oma rahva õilsate kõrvale.
15. mai 5. paasareede Ap 15:22-31; Ps 57:8-9,10-12; Jh 15:12-17 R: Ma tahan Sind tänada rahvaste seas, Issand.
16. mai 5. paasalaupäev Ap 16:1-10; Ps 100:1b-2,3,5; Jh 15:18-21 R: Hõisake Issandale, kõik ilmamaad.
17. mai ÜLESTÕUSMISAJA 6. PÜHAPÄEV Ap 8:5–8,14–17; Ps 66:1–3a,4–5,6–7,16+20; 1Pt 3:15–18; Jh 14:15–21 R: Hõisake Jumalale kõik ilmamaa. Halleluuja.
18. mai 6. paasaesmaspäev Ap 16:11-15; Ps 149:1bc-2,3-4,5-6a+9b; Jh 15:26–16:4a R: Issandal on hea meel oma rahvast. või p. Johannes I, paavst ja märter
19. mai 6. paasateisipäev Ap 16:22-34; Ps 138:1bc-2a,2b-3,7e-8; Jh 16:5-11 R: Issand, Sinu parem käsi aitab mind.
20. mai 6. paasakolmapäev Ap 17:15,22-18:1; Ps 148:1bc-2,11-12,13-14abcd; Jh 16:12-15 R: Taevas ja maa on täis Sinu kirkust. või Siena p. Bernardino, preester
21. mai KRISTUSE TAEVAMINEMISE SUURPÜHA Ap 1:1-11; Ps 47:2-3,6-7,8-9; Ef 1:17-23; Mt 28:16–20 R: Jumal läks üles rõõmuhõisetel, Issand läks üles pasunahäältel.
† isa Vello Salo (2019, Tallinn)
22. mai 6. paasareede Ap 18:9-18; Ps 47:2-3,4-5,6-7; Jh 16:20-23a R: Jumal on kogu ilmamaa kuningas. või Cascia p. Rita, orduõde
23. mai 6. paasalaupäev Ap 18:23-28; Ps 47:2-3,8-9,10; Jh 16:23b-28 R: Jumal on kogu ilmamaa kuningas.
24. mai ÜLESTÕUSMISAJA 7. PÜHAPÄEV Ap 1:12-14; Ps 27:1,4,7-8a; 1Pt 4:13-16; Jh 17:1-11a R: Ma saan näha Issanda headust elavate maal.
25. mai 7. paasaesmaspäev Ap 19:1-8; Ps 68:2-3,4-5abef,6-7ab; Jh 16:29-33 R: Laulge Jumalale kogu maa rahvas. või p. Gregorius, VII paavst või p. Maria Magdalena de’ Pazzi, neitsi või p. Auväärne Beda, preester ja Kiriku doktor
26. mai p. Filippo Neri, preester Ap 20:17-27; Ps 68:10-11,20-21; Jh 17:1b-11a R: Laulge Jumalale kogu maa rahvas.
27. mai 7. paasakolmapäev Ap 20:28-38; Ps 68:29-30,33-35a,35bc-36; Jh 17:1b,11b-19 R: Laulge Jumalale kogu maa rahvas. või Canterbury p. Augustinus, piiskop
28. mai 7. paasaneljapäev Ap 22:30; 23:6-11; Ps 16:1bc-2ab+5,7-8,9-10,11;Jh 17:20-26 R: Kaitse mind, Jumal, sest ma otsin pelgupaika Sinu juures.
29. mai 7. paasareede Ap 25:13b-21; Ps 103:1bc-2,11-12,19-20abc; Jh 21:15-19 R: Issand on oma aujärje kinnitanud taevasse.
30. mai 7. paasalaupäev Ap 28:16-20,30-31; Ps 11:4,5+7; Jh 21:20-25 R: Õiglased saavad näha Issanda palet.
31. mai NELIPÜHA e PÜHA VAIMU TULEKU PÜHAPÄEV
Eelõhtumissa 1Ms 11:1–9 või 2Ms 19:3–8a,16–20b või Hs 37:1–14 või Jl 3:1–5; Ps 104:1–2a,24+25c, 27–28,29bc-30; Rm 8:22–27; Jh 7:37–39
Päevamissa Ap 2:1–11; Ps 104:1ab+24ac, 29cde- 30,31+34; 1Kr 12:3b-7,12–13; sekvents; Jh 20:19–23 R: Saada välja oma Vaim, tee uueks maailma pale.