text:
Väidetud asjaolusid tuleb tõendada, et kohus tunnustaks teatavat õigust. Selleks kasutatakse menetlustoimingut, mille etapid ja aeg on reguleeritud.
Menetluse pooled peavad tõendama asjaolusid, mida nad väidavad ja millel põhinevad nende nõuded. Seetõttu peab hageja tõendama hagiavalduses märgitud asjaolusid, samal ajal kui kostja peab tõendama hagiavalduses märgitud asjaolude õiguslikku mõju vältivaid, tühistavaid või vähendavaid asjaolusid.
Tõendite puudumine tuleb kahjuks poolele, kellel on tõendamiskohustus. Kui pool ei ole oma faktiväiteid kohtuotsuse või sarnase otsuse tegemise ajaks tõendanud, jätab kohus nõuded rahuldamata. Teatavat asjaolu toetavate tõendite puudumise omistamisel emmale-kummale poolele võtab kohus arvesse seda, kui lihtne oleks kummalgi poolel seda asjaolu tõendada.
Kõik, kes soovivad kohtusse pöörduda, peaksid eelnevalt analüüsima oma väidete tõendamise võimalusi, et mitte raisata aega ja raha (kohtukulud), kui nad ei suuda seda teha. Selleks on vaja vähemalt väga üldisi algteadmisi menetluse tõendamisetappi reguleerivatest normidest.
Tõendamisetappi reguleeritakse Hispaania õiguses tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Ley de Enjuiciamiento Civil; 7. jaanuari 2000. aasta seadus nr 1/2000) II köite I jaotise V ja VI peatükiga (artiklid 281–386). Tsiviilkohtumenetluse seadustiku sissejuhatuse (nn preambul) XI jagu sisaldab tõendeid käsitlevaid üldisi märkusi, mis võivad pakkuda huvi kõigile, kes soovivad teada saada, kuidas Hispaania seadusandja käsitleb menetluse tõendamisetappi.
Mõne kohtuasja, näiteks alaealisi või perekonnaasju puudutavate menetluste korral kohaldatakse tõendite kogumise erinorme. Tõendeid saab koguda ka teise astme kohus (Juzgado de Segunda Instancia). Need on tavaliselt tõendid, mida esimese astme kohus (Juzgado de Primera Instancia) ei oleks saanud koguda hagejast sõltumatutel põhjustel.
Traditsiooniliselt on teoreetilisel tasandil eristatud asjaolude tõendamist ja õigusnormide tõendamist, kuigi tegelikult ei tule õigusnorme tõendada, sest kohtunik peab neid tundma. Erandiks on välisriigi õigusnormid, mida võib olla vaja tõendada. Välisriigi õigusnormide tõendamist reguleeritakse seadusega rahvusvahelise õigusalase koostöö kohta tsiviilasjades (Ley de cooperación jurídica internacional en materia civil), mille kohaselt kohtunik võib – tavaliselt Hispaania keskasutuse kaudu – taotleda välisriigi õigusnorme käsitlevaid aruandeid. Kui välisriigi õigusnorme ei tõendata, võidakse kohaldada Hispaania õigust, kuigi kohtunik kasutab seda pädevust ainult erandjuhtudel.
Tõendada ei ole vaja asjaolusid, mis on täielikult ja üldiselt tuntud või milles pooled on üksmeelel, välja arvatud juhul, kui menetluse ese ei ole poolte kontrolli all (st teovõime-, põlvnemis-, abielu- ja alaealiste asjades).
Seaduses sätestatud eeldused vabastavad eeldusest kasu saava poole eeldatud asjaolu tõendamisest. Selliste eelduste korral on lubatud vastupidised tõendid, kui need ei ole seaduse kohaselt sõnaselgelt keelatud. Seaduses on sätestatud järgmised eeldused: kummagi abikaasa omandatud vara ja raha ühisomand pärast abielu, välja arvatud juhul, kui tõendatakse, et need kuuluvad ainult ühele abikaasale; eeldus, et abikaasad elavad koos; eeldus, et kadunud isik oli kuni surnuks tunnistamiseni elus.
Üldjuhul ei vabasta asjaolu, et kostja on hagile vastamata ja kohtusse ilmumata jätnud, hagejat kohustusest tõendada oma nõudeid toetavaid asjaolusid. On siiski erandeid, mil kohtunik teeb kostja vastuväidete puudumisel hageja nõudeid rahuldava kohtuotsuse. See on nii näiteks väiksemate nõuete menetluses ja maksevõlgnevuste tõttu väljatõstmise menetluses.
Poolte poolt hagiavalduses ja hagi vastuses väidetud asjaolusid tuleb tõendada ning kohus peab hindamisel lähtuma juhtumi asjaoludest ja võtma arvesse kõiki kogutud tõendeid ja nende laadi (nt avaliku dokumendi tõendusjõud ei ole sama nagu poole seletusel). Kohtuotsuses tuleb kirjeldada tõendite hindamist ja kohtuniku järelduste põhjuseid. Lisaks otsestele tõenditele on olemas kaudsed tõendid, mis tähendab, et kui asjaolu on omaks võetud või täielikult tõendatud, võib kohus eeldada teise, sellega täpselt ja otseselt seotud asjaolu tõesust. Kohus peab otsuses kirjeldama tõendatud asjaolu põhjal eeldatud asjaoluni jõudmise mõttekäiku.
Tsiviilkohtumenetluses kohaldatakse põhimõtet, et kohus peab lahendama ainult need küsimused, millega on tema poole pöördutud (principio dispositvo). Seega peavad pooled esitama kohtule taotluse koguda tõendid, millele nad soovivad menetluses tugineda. Kohus võib siiski omal algatusel otsustada, et teatavaid tõendeid saab koguda ainult seaduses sätestatud juhtudel. Seega, kui kohus leiab tavalise tsiviilkohtumenetluse eelistungil, et poolte esitatud tõenditest ei piisa vaidlusaluste asjaolude selgitamiseks, võib ta pooli teavitada, millist asjaolu tõendite ebapiisavus võib mõjutada ja milliste tõendite kogumist pooled võivad taotleda.
Teovõime-, põlvnemis-, abielu- ja alaealiste asjades võib kohtunik sõltumata poolte või prokuratuuri taotletud tõenditest koguda muid tõendid, mida ta peab asjaomase menetluse liigist olenevalt asja lahendamiseks vajalikuks.
Suulises menetluses (kuni 6000 euro suurused nõuded) kogub kohtunik pärast taotluse saamist ja tõendite vastuvõetavaks tunnistamist tõendid tegeliku menetluse käigus.
Tavamenetluses (üle 6000 euro suurused nõuded) määratakse pärast seda, kui tõendid on eelistungil (mille käigus lahendatakse ka menetlusküsimusi) vastuvõetavaks tunnistatud, kindlaks kohtuistungi aeg ja lükatakse tõendite kogumine seni edasi. Pooled kutsutakse kohtusse seletusi andma; tunnistajatele, keda pooled ise ei saanud kohtusse tuua, saadetakse kohtukutse; eksperdid kutsutakse kohtusse, kui pooled soovivad saada esitatud arvamuste kohta täpsustusi või selgitusi; võetakse ühendust asutustega, kelle valduses on dokumendid, mida pooled ei saanud hagile ja hagi vastusele lisada, juhul kui pooled on märkinud, millistes arhiivides dokumente hoitakse. Tõendid, mida ei tule koguda kohtuistungil (nt teatavate kohtade vaatlused), kogutakse enne kohtuistungit. Kui ainsad eelistungil vastuvõetavaks tunnistatud tõendid on dokumendid ja neid ei ole vaidlustatud või kui esitatakse eksperdiarvamus ja kumbki pool ei ole avaldanud soovi, et ekspert eelistungil kohal viibiks, teeb kohus kohtuotsuse pärast eelistungit, ilma et peaks kindlaks määrama kohtuistungi aja.
Üldjuhul kogub tõendeid sama kohtunik või kohus, kes asja menetleb, isegi kui tunnistaja ei ela kohtu tööpiirkonnas ja peab kohtukutses nimetatud päevaks kohtu asukohta sõitma (kuigi tal on õigus nõuda tema ülekuulamist taotlenud poolelt kohtusekretäri määratud asjakohast hüvitist, ilma et see piiraks selle poole edaspidist õigust nõuda oma võidu korral teiselt poolelt kohtukulude tasumist). Ainult erandjuhtudel, näiteks kui asjaomane vahemaa on suur, saab taotleda õigusabi, et ütlusi võtaks tunnistaja elukoha järgne kohus. Sel juhul saadetakse taotlus teisele kohtule (riigisisesel tasandil) või kasutatakse rahvusvahelise õigusalase koostöö normide kohaselt loodud mehhanismi, olenevalt ütluste võtmise kohast. Viimasel juhul peavad pooled esitama küsimused kirjalikult. Videokonverentse kasutatakse järjest rohkem ja nende puhul ei ole vaja küsimusi eelnevalt kirja panna. Piisab videokonverentsi taotlemisest sellelt kohtult, kelle tööpiirkonnas see korraldatakse.
Vastu ei võeta tõendeid vaieldamatute asjaolude kohta ega tõendeid, mis ei ole menetluse eseme seisukohalt asjakohased, samuti tõendeid, mis ei aita mõistlike ja kindlate reeglite ja kriteeriumide kohaselt kaasa vaidlusaluste asjaolude selgitamisele. Kohus ei võta mingil juhul vastu tõendeid, mis on saadud ebaseaduslikult, on vastuolus põhiõigustega või mille puhul taotletakse kohtu abi pooltele kättesaadavate dokumentide hankimiseks.
Üldiselt tuleb tõendite kogumise taotlus esitada suulises menetluses või eelistungil. Hiljem esitatud tõendite kogumise taotlust ei rahuldata.
Pärast hagi ja hagi vastuse esitamist võib uusi asjaolusid esitada teovõime-, põlvnemis-, abielu- ja alaealiste asjades, eriti aga teise astme kohtus, kui esitatakse apellatsioonkaebus või apellatsioonkaebus vaidlustatakse. Uusi tõendeid võib neil juhtudel esitada tingimusel, et kohtuotsuse tegemise tähtaeg ei ole veel käes. Kui uus oluline asjaolu ilmneb pärast väidete esitamise tähtaja lõppu mõnes muus menetluses, võivad pooled kohut sellest kirjalikult teavitada ja taotleda ka tõendite kogumist, kui teine pool ei tunnista asjaolu tõeseks.
Menetluses võib kasutada järgmisi tõendamisviise: poole seletused; avalikud dokumendid; eraõiguslikud dokumendid; eksperdiarvamused; vaatlus; tunnistaja ütlused; sõnade, helide ja piltide taasesitamise vahendid ning seadmed, mis võimaldavad säilitada, vaadata ja taasesitada sõnu, andmeid, arve ja matemaatilisi tehinguid, mis on tehtud raamatupidamislikul või muul menetluses asjakohasel eesmärgil.
TUNNISTAJA ÜTLUSED: tunnistajaid ei tule hagis või hagi vastuses märkida, sest suulises menetluses peab pool ilmuma kohtuistungi kuupäeval kohtusse koos isikutega, kes hakkavad kohtuasjas ütlusi andma. Pooled peavad taotlema, et kohus kutsuks välja tunnistajad, keda nad ei saanud ise kaasa tuua, ja kohustaks neid kohtusse ilmuma kolme päeva jooksul kohtukutse kättesaamisest. Tavamenetluses tuvastatakse tunnistajate isikusamasus eelistungil, mille käigus määratakse lisaks menetlusküsimuste lahendamisele kindlaks kohtuasjas vaidlusalused asjaolud ning esitatakse ja rahuldatakse taotlused nendega seotud tõendite kogumiseks.
Tunnistaja ütlused on alati suulised ja need võetakse kohtuistungi päeval (nagu ka seletused, mida peetakse vajalikuks küsida ekspertidelt). Sellest tunnistajate ülekuulamise reeglist on siiski üks erand: kui on vaja, et menetluses oluliste asjaolude kohta annaksid teavet juriidilised isikud või avaliku sektori asutused, kuid füüsilisi isikuid ei ole vaja eraldi üle kuulata. Sel juhul esitatakse asutusele suuliste ütluste võtmise asemel nende küsimuste loetelu, millele pooled soovivad vastust ja mida kohtunik peab asjakohaseks. Vastus esitatakse kirjalikult.
EKSPERDIARVAMUS: eksperdiarvamus esitatakse alati kirjalikult. Pärast eksperdiarvamuste esitamist ja teise poole omade lugemist peavad pooled otsustama, kas on vaja, et ekspert tuleks kohtuistungile, et teha vajalikke täpsustusi või anda selgitusi.
Kui pooled soovivad kasutada eksperdiarvamusega tõendamist, tuleb koos hagi või hagi vastusega esitada nende nõuete aluseks olev eksperdiarvamus. Kui see ei ole võimalik, tuleb märkida, milliseid arvamusi kavatsetakse kasutada. Peale selle tuleb arvamused esitada kohe, kui need saavad kättesaadavaks, kuid mitte hiljem kui viis päeva enne eelistungi algust tavamenetluses või viis päeva enne suulise menetluse istungit. Olenemata sellest võivad pooled hagi või hagi vastust esitades taotleda kohtueksperdi määramist ja sel juhul esitatakse arvamus hiljem (tavaliselt eelistungi ja kohtuistungi vahepeal, kuid piisavalt aegsasti, et pooled saaksid sellega enne istungit tutvuda).
Tunnistaja ja eksperdi vahepealne isik on eksperttunnistaja, st tunnistaja, kes suudab anda teavet menetlusega seotud tehniliste küsimuste kohta. Tavaliselt on eksperttunnistajateks isikud, kes on koostanud koos hagi või hagi vastusega esitatud aruanded, mis on dokumentaalsed tõendid, mitte eksperdiarvamused.
Jah. Avalikud dokumendid tõendavad täielikult neis kirjeldatud asjaolu, tegu või seisundit ja dokumendi koostamise kuupäeva ning selle koostamisel osalenud notarite ja isikute isikut. Kui avaliku dokumendi ehtsus vaidlustatakse, siis seda kontrollitakse ja võrreldakse originaaliga sõltumata selle asukohast. Vanad avalikud dokumendid, mille kohta puudub notariaalakt, ja avalikud dokumendid, mille puhul puudub kontrollimiseks või võrdlemiseks originaal või registrikanne, on täielikud tõendid, mida ei tule kontrollida ega võrrelda, kui ei ole vastupidiseid tõendeid või võimaluse korral käekirjanäidist.
Eraõiguslikud dokumendid on menetluses samuti täielikud tõendid, kui pool, kellele need kahjuks tulevad, neid ei vaidlusta. Kui eraõiguslik dokument vaidlustatakse, võib selle esitanud pool taotleda käekirjavõrdlust või muud tõendamisviisi selle ehtsuse kontrollimiseks. Kui eraõigusliku dokumendi ehtsust ei ole võimalik tõendada, hinnatakse seda kooskõlas mõistliku kriitika põhimõttega, mida järgitakse ka muude kogutud tõendite hindamisel. Kui pärast vaidlustamist selgub, et dokument on ehtne, võidakse selle vaidlustanud poolelt välja mõista asjaomased kulud ja teda ka trahvida.
Kui ülejäänud tõenditest ei ilmne vastupidist, loetakse kohtuotsuses tõeseks asjaolud, mille tõesust on kinnitanud pool oma seletustes, kui see pool osales neis isiklikult ja nende tõesuse tuvastamine tuleb talle täielikult kahjuks.
Sisuliselt puudub norm selle kohta, milliseid tõendeid tuleb teatavate asjaolude tõendamiseks kasutada. Ometi on loogiline, et näiteks poolte ärisuhetest tuleneva rahalise nõude korral tuvastatakse võla olemasolu või tasumine dokumentaalsete tõendite abil. Eksperdiarvamust on vaja, kui menetluses asjakohaste asjaolude hindamiseks või nende suhtes suurema kindluse saamiseks on vaja teadus-, kunsti- või tehnikaalaseid või praktilisi teadmisi.
Kohtusse kutsutud tunnistajad peavad ilmuma märgitud menetlusele või istungile. Vastasel juhul võidakse neile määrata trahv vahemikus 180–600 eurot, nähes ette viiepäevase perioodi, mille jooksul nad võidakse ära kuulata. Kui tunnistaja jätab ilmumata teisel kutsel, ei ole karistuseks enam lihtsalt trahv, sest sel juhul on tunnistaja olnud kohtu suhtes lugupidamatu, mille eest tunnistajaid kohe alguses hoiatatakse.
Üldpõhimõtet, mis kohustab tunnistajaid ütlusi andma, ei kohaldata nende tunnistajate suhtes, kes on oma seisundi või ameti tõttu kohustatud hoidma saladuses asjaolusid, mille kohta neid küsitletakse. Sel juhul peavad nad seda ütlema ja põhjendama ning kohus otsustab ütluste andmisest keeldumise põhjustest lähtudes, mida tuleks nende ülekuulamise suhtes teha, ja võib nad vastamise kohustusest vabastada. Kui tunnistaja vabastatakse vastamisest, tuleb see protokollida.
Kui tunnistaja väidab, et küsitlemisega hõlmatud asjaolud puudutavad seadusega konfidentsiaalseks tunnistatud või liigitatud küsimust, küsib kohus pädevalt asutuselt omal algatusel seda kinnitavat ametlikku dokumenti, kui ta peab seda õigusemõistmise huvides vajalikuks. Kui kohus on kontrollinud, et konfidentsiaalsuse väide vastab tõele, laseb ta dokumendi ja ametliku saladusega hõlmatud küsimused toimikusse kanda.
Lisaks sellele peab kohus enne tunnistajatelt ütluste võtmist neid küsitlema nende isiklike asjaolude kohta (perekonnasidemed, sõprus või vaenusuhted pooltega, isiklik huvi kohtuasja vastu jne) ja pooled võivad nende vastuste põhjal teha kohtule tunnistajate erapooletuse kohta märkusi.
Kohtusse kutsutud tunnistajad on kohustatud kohale ilmuma ja andma pärast seda, kui neid on hoiatatud tsiviilkohtumenetluses valeütluste andmise korral ette nähtud kriminaalkaristuse eest, vande või tõotuse rääkida tõtt. Tunnistajad on kohustatud andma ütlusi tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 366 kohaselt. Kui tunnistaja keeldub ütluste andmisest, võidakse seda pidada kohtu suhtes lugupidamatuse avalduseks, mille eest on ette nähtud trahv, või raskematel juhtudel võidakse keeldumist käsitada kuriteona.
Tunnistajana võib üle kuulata kõiki peale alaliselt mõistuse kaotanud isikute või sensoorsed võimed (nägemine, kuulmine jne) kaotanud isikute seoses asjaoludega, mida nad saavad teada vaid tänu neile meeltele.
Alla 14aastaseid alaealisi võib tunnistajana üle kuulata, kui kohus leiab, et nad on tõe teadmiseks ja rääkimiseks piisavalt küpsed.
Hispaania õiguses osutab tavapärane tunnistaja mõiste füüsilistele isikutele, kuid see ei takista juriidiliste isikute seaduslikel esindajatel anda tunnistajana ütlusi asjaolude kohta, mida nad teavad oma ametikoha tõttu. Nagu juba märgitud, on juriidiliste isikute ja avaliku sektori asutuste korral sõnaselgelt ette nähtud kohtu kirjaliku teavitamise võimalus (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 381).
Kohtu poolt vastuvõetavaks tunnistatud küsimusi esitavad otse poolte advokaadid, alustades poolest, kes taotles tunnistaja ülekuulamist. Kui tunnistaja ülekuulamist taotlenud poole advokaadi küsimustele on vastatud, võivad teiste poolte advokaadid esitada tunnistajale uusi küsimusi, millest on nende arvates kasu asjaolude selgitamiseks. Kohtunik võib tunnistajat selgituste ja lisateabe saamiseks samuti küsitleda.
Kohus võib omal algatusel või poole taotlusel lubada, et tunnistaja, kelle ütlus on suures vastuolus teise tunnistaja või poole varasema ütluse või seletusega, vastastatakse selle tunnistaja või poolega.
Tunnistaja võib üle kuulata videokonverentsi vahendusel, kui seda taotletakse ja kohus nõustub. Kohus nõustub sellega siis, kui videokonverents on asjaolusid arvesse võttes (peamiselt tunnistaja elukoha ja kohtu asukoha suure vahemaa tõttu) kõige asjakohasem ja proportsionaalsem tõendite kogumise viis, ning ta tagab alati võistlevuse põhimõtte ja poolte kaitseõiguse.
Selle abil teeb kohus kindlaks kogutud tõendite üldise tõendusjõu, järgides mõistliku kriitika põhimõtet. Nagu eespool märgitud, on siiski teatavat liiki tõendeid, mille hindamine on kindlaks määratud seaduses, nt avalikud ja eraõiguslikud dokumendid ning teatavatel juhtudel poole seletused.
Ebaseaduslikult kogutud tõendeid vastu ei võeta. Lisaks puudub tõendusjõud tõenditel, mis on saadud põhiõiguste või -vabaduste otsese või kaudse rikkumise teel. Seetõttu ei võta kohus selliseid tõendeid kohtuasja lahendamisel arvesse.
Kui üks pool leiab, et vastuvõetud tõendite hankimisel või avastamisel on rikutud põhiõigusi, peab ta seda viivitamata ütlema, teavitades vajaduse korral teisi menetlusosalisi. Kohus otsustab seejärel, kas need tõendid on seaduslikud.
Kui kohtunik ise leiab, et tõendi hankimisel on rikutud põhiõigust, jätab ta tõendi omal algatusel vastu võtmata.
See küsimus, mille võib tõstatada ka kohus omal algatusel, lahendatakse kohtuistungil või suulise menetluse korral istungi alguses enne tõendite kogumise algust.
Kui pool kutsub teise poole seletusi andma, sõltub viimase seletuste hindamine antud vastuste sisust. Seega, kui muudest tõenditest ei ilmne teisiti, loetakse kohtuotsuses tõeseks asjaolud, mille neis isiklikult osalenud pool on tõeseks tunnistanud, kui nende tõesuse tuvastamine tuleb talle täielikult kahjuks. Kõikidel muudel juhtudel hindab kohus seletuse sisu mõistliku kriitika põhimõttest lähtudes.
Kohus võib tõeseks lugeda ka pooli puudutavad isiklikud asjaolud, kui nad ei ilmu seletusi andma või ilmuvad, kuid keelduvad seletusi andmast või annavad puiklevaid vastuseid, ja kui tegemist on asjaoludega, milles ärakuulatav pool on isiklikult osalenud ja mille tõesuse tuvastamine tuleks talle osaliselt või täielikult kahjuks. Lisaks sellele võib ilmumata jätnud poolele määrata trahvi vahemikus 180–600 eurot.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus


Elva valla korraldatavate elutähtsate teenuste kirjeldus ja toimepidevuse nõuded – Riigi Teataja
Elva valla korraldatavate elutähtsate teenuste kirjeldus ja toimepidevuse nõuded
Elva valla korraldatavate elutähtsate teenuste kirjeldus ja toimepidevuse nõuded - sisukord
2 KAUGKÜTTEGA VARUSTAMISE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 2 Kaugküttega varustamise kirjeldus
§ 3 Kaugküttega varustamise teenuse nõutud tase ja soojusettevõtja valmisolek
§ 4 Nõuded kaugküttega varustamise teenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
§ 5 Kaugküttega varustamise teenuse katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus, taastamise kord ja prioriteedid
3 VEEGA VARUSTAMISE JA KANALISATSIOONITEENUSE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 7 Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse kirjeldus
§ 8 Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse nõutud tase ja vee-ettevõtja valmisolek
§ 9 Nõuded veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
§ 10 Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus ja taastamise kord
4 KOHALIKU TEE SÕIDETAVUSE TAGAMISE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 12 Kohaliku tee sõidetavuse tagamise kirjeldus
§ 13 Kohaliku tee sõidetavuse teenuse tagamise nõutud tase
§ 14 Nõuded kohaliku tee sõidetavuse teenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
§ 15 Kohaliku tee sõidetavuse tagamise katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus, taastamise kord ja prioriteedid
§ 16 Hädaolukorrast või selle ohust teavitamise korraldus
RT IV, 12.12.2018, 62
Vastu võetud 10.12.2018 nr 63
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 2 ja hädaolukorra seaduse § 37 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Elva valla (edaspidi vald) korraldatavate elutähtsate teenuste kirjeldus ja toimepidevuse nõuded.
(2) Määruses sätestatakse nõuded elutähtsa teenuse taseme ja teenuse osutamise valmisoleku kohta ning nõuded elutähtsa teenuse katkestuse ennetamiseks. Samuti sätestatakse elutähtsa teenuse taastamise korraldus ja taastamise prioriteedid, tingimused, mille korral on tegemist elutähtsa teenuse ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorraga, ning hädaolukorrast või selle ohust teavitamise korraldus.
2. peatükk KAUGKÜTTEGA VARUSTAMISE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 2. Kaugküttega varustamise kirjeldus
Kaugküttega varustamine kui elutähtis teenus (edaspidi kaugküttega varustamise teenus) on soojuse tootmine, soojuse edastamine teisele soojusettevõtjale, kaugküttevõrgu kaudu soojuse jaotamine liitumispunktini ja klientide varustamine soojusega. Kaugküttega varustamise teenust osutab kaugkütteseaduse § 7 lõikes 3 nimetatud soojusetootja või võrguettevõtjast soojusettevõtja (edaspidi soojusettevõtja).
§ 3. Kaugküttega varustamise teenuse nõutud tase ja soojusettevõtja valmisolek
(1) Soojusettevõtja tagab tema omandis või valduses oleva kaugküttesüsteemiga ühendatud tarbijate pideva varustamise soojusega ja kaugküttesüsteemis järjepideva soojusringluse. Soojuskoormuse tagamiseks peab soojusallika temperatuurigraafik ja hüdrauliline režiim lähtuma välisõhu temperatuurist, ilmaprognoosist, tuule kiirusest ja soojusvõrgu inertsist.
(2) Soojusettevõtja võib elutähtsa teenuse ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorras või muus sarnases olukorras langetada teenuse taset, vähendades toodangu mahu või langetades süsteemi juhitava vee temperatuuri.
§ 4. Nõuded kaugküttega varustamise teenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
(1) Soojusettevõtja peab kaugküttega varustamise teenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks tagama vähemalt järgmist:
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud kohustuse täitmiseks varustab soojusettevõtja autonoomse elektritoitesüsteemiga need ehitised, seadmed ja infosüsteemid, mis on olulised kaugküttega varustamise teenuse osutamiseks. Autonoomne elektritoitesüsteem tagab elektritoite pärast põhielektritoite katkestust vähemalt 8 tunniks.
(3) Kui elektrikatkestus kestab enam kui 8 tundi, tarnib soojusettevõtja avariielektrigeneraatorite töö tagamiseks vajalikus mahus kütust enne olemasoleva kütuse lõppemist. Kui soojusettevõtja kasutab muud autonoomset elektritoitesüsteemi, siis ta kas laeb selle süsteemi või asendab teenuse osutamise jätkamiseks uuega.
§ 5. Kaugküttega varustamise teenuse katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus, taastamise kord ja prioriteedid
(1) Kaugküttega varustamise teenus loetakse katkenuks, kui soojusettevõtja ei ole võimeline järjepidevalt ja täies mahus osutama teenust käesoleva määruse § 3 lõike 1 kohaselt.
(2) Kaugküttega varustamise teenuse ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorraks loetakse olukord, kus soojusettevõtja ei ole kütteperioodil võimeline pärast teenuse katkestust taastama teenuse osutamist 24 tunni jooksul.
(3) Soojusettevõtja rakendab kaugküttega varustamise teenuse katkestuse korral viivitamata meetmeid, et taastada teenuse osutamine täies mahus.
(4) Kaugküttega varustamise teenuse katkestuse korral või ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorras taastab soojusettevõtja teenuse toimimise võimaluse korral esmalt tiheasutusaladel.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul loob vallavalitsus vajadusel inimeste esmavajaduste rahuldamiseks, kuni teenus on taastatud, asjakohase varustatusega viibimiskoha.
(1) Soojusettevõtja teavitab hädaolukorrast või selle ohust, samuti elutähtsa teenuse katkestusest viivitamata vallavalitsust, kui katkestuse likvideerimine kestab prognoositult vähemalt 24 tundi, katkestuse piirkonnas elab vähemalt 300 inimest, piirkonnas on häiritud koolide, lasteaedade, haiglate või teenuse katkestusega võib kaasneda reaalne oht inimeste tervisele.
4) prognoositav mõju teiste elutähtsate teenuste toimepidevusele.
(3) Soojusettevõtja teavitab avalikkust teenuse katkestusest põhjustatud hädaolukorrast või selle ohust vähemalt oma veebilehe ja massimeedia kaudu.
3. peatükk VEEGA VARUSTAMISE JA KANALISATSIOONITEENUSE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 7. Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse kirjeldus
Veega varustamine ja kanalisatsiooniteenus kui elutähtis teenus (edaspidi veega varustamise ja kanalisatsiooniteenus) on ühisveevärgi- ja kanalisatsiooniteenus, mida osutab ühisveevärgi- ja kanalisatsiooni seaduse § 7 lõikes 11 nimetatud vee-ettevõtja (edaspidi vee-ettevõtja).
§ 8. Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse nõutud tase ja vee-ettevõtja valmisolek
(1) Vee-ettevõtja tagab kliendile kvaliteetse ja vähemalt miinimumrõhuga vee kättesaadavuse ühisveevärgi kaudu ja korraldab kliendi kinnistu kanalisatsioonist reo-, sademe- ja drenaaživee ning muu pinnase- ja pinnavee ärajuhtimise ja puhastamise.
(2) Ühisveevärgi kaudu joogiks ja teisteks olmevajadusteks kasutatav vesi peab vastama Eesti Vabariigi õigusaktides kehtestatud joogivee kvaliteedinõuetele.
(3) Vee-ettevõtja tagab liitumispunktis veerõhu vähemalt üks baar.
(4) Hädaolukorras või muus sarnases olukorras võib vee-ettevõtja olenevalt ühisveevärgi ja ühiskanalisatsiooni teenuse häirest või katkestusest kliendil ajutiselt piirata vee tarbimist ja kanalisatsiooni kasutamist või need katkestada.
§ 9. Nõuded veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
(1) Vee-ettevõtja peab veevarustamis- ja kanalisatsiooniteenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks tagama vähemalt järgmist:
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud kohustuse täitmiseks varustab vee-ettevõtja autonoomse elektritoitesüsteemiga need ehitised, seadmed ja infosüsteemid, mis on olulised veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuse osutamiseks. Autonoomne elektritoitesüsteem tagab elektritoite pärast põhielektritoite katkestust vähemalt 8 tunniks (kestus sõltub omavalitsuse vajadusest).
(3) Kui elektrikatkestus kestab enam kui 8 tundi, tarnib vee-ettevõtja avariielektrigeneraatorite töö tagamiseks vajalikus mahus kütust enne olemasoleva kütuse lõppemist. Kui vee-ettevõtja kasutab muud autonoomset elektritoitesüsteemi, siis ta kas laeb selle süsteemi või asendab teenuse osutamise jätkamiseks uuega.
§ 10. Veega varustamise ja kanalisatsiooniteenuse katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus ja taastamise kord
(1) Vee-ettevõtja osutatav veevarustamise ja kanalisatsiooniteenus loetakse katkenuks, kui vee-ettevõtja ei ole võimeline täies mahus osutama teenust käesoleva määruse § 8 lõigetes 1-3 kehtestatud tasemel.
(2) Veevarustuse või kanalisatsiooniteenuse ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorraks loetakse olukord, kus vee-ettevõtja ei ole võimeline pärast teenuse katkestust taastama teenuse osutamist 24 tunni jooksul.
(3) Vee-ettevõtja rakendab elutähtsa teenuse katkestuse korral viivitamata meetmeid, et taastada teenuse osutamine täies mahus.
(4) Teenuse vähemalt 24 tundi kestva katkestuse korral tagab vee-ettevõtja klientidele ajutise veevõtuvõimaluse kuni teenuse taastamiseni.
(1) Vee-ettevõtja teavitab hädaolukorrast või selle ohust, samuti elutähtsa teenuse katkestusest viivitamata vallavalitsust, kui katkestuse likvideerimine kestab prognoositult vähemalt 2 tundi ning katkestusest mõjutatud piirkonnas elab vähemalt 300 inimest, piirkonnas on häiritud koolide, lasteaedade, haiglate või teenuse katkestusega võib kaasneda reaalne oht inimeste elule, tervisele või looduskeskkonnale.
4) prognoositav mõju teiste elutähtsate teenuste toimepidevusele;
5) prognoositav keskkonnamõju.
(3) Vee-ettevõtja teavitab avalikkust teenuse katkestusest põhjustatud hädaolukorrast või selle ohust vähemalt oma veebilehel ja massimeedia vahendusel.
4. peatükk KOHALIKU TEE SÕIDETAVUSE TAGAMISE KUI ELUTÄHTSA TEENUSE KIRJELDUS JA TOIMEPIDEVUSE NÕUDED
§ 12. Kohaliku tee sõidetavuse tagamise kirjeldus
§ 13. Kohaliku tee sõidetavuse teenuse tagamise nõutud tase
Hädaolukorras või muus sarnases olukorras peab tee-ettevõtja valla territooriumil tagama kohaliku tee sõidetavuse, lähtudes teenuse käesoleva määruse § s 12 ette nähtud tasemest.
§ 14. Nõuded kohaliku tee sõidetavuse teenuse toimepidevuse tagamiseks ja teenuse katkestuse ennetamiseks
§ 15. Kohaliku tee sõidetavuse tagamise katkestuse pikim lubatud aeg, hädaolukorra määratlus, taastamise kord ja prioriteedid
(1) Kohaliku tee sõidetavuse tagamise teenus loetakse katkenuks juhul, kui tee-ettevõtja ei ole võimeline täies mahus osutama teenust käesoleva määruse §-s 13 kehtestatud tasemel.
(2) Kohaliku tee sõidetavuse tagamise teenuse ulatuslikust või raskete tagajärgedega katkestusest põhjustatud hädaolukorraks on olukord, kus on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest, mille tõttu ei suuda tee-ettevõtja teenuse osutamist §-s 13 kehtestatud tasemel tagada:
1) katkematu lumesadu, mille jooksul sajab 12 tunni jooksul vähemalt 40 sentimeetrit lund;
2) lumesadu, mille jooksul sajab 12 tunni jooksul vähemalt 20 sentimeetrit lund, kui sellega kaasneb tugev tuul kiirusega vähemalt 12 meetrit sekundis ja tekivad ohtlikud tuisuvaalud;
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 1-4 loetletud olukordades tagab tee-ettevõtja võimaluse korral teehoolduse asjakohastes sätetes esitatud järjekorras.
§ 16. Hädaolukorrast või selle ohust teavitamise korraldus
(1) Tee-ettevõtja teavitab hädaolukorrast või sellel ohust, samuti elutähtsa teenuse katkestusest viivitamata vallavalitsust, kui katkestuse likvideerimine kestab prognoositult vähemalt 12 tundi ning katkestuse piirkonnas elab vähemalt 300 inimest, piirkonnas on häiritud koolide, lasteaedade, haiglate, majutusasutuste tegevus või teenuse katkestusega võib kaasneda reaalne oht liiklejate tervisele, elule või nende varale.


text:
ÄRIÜHINGUD: Aktsionäri õigus saada aktsiaseltsi juhatuselt teavet - Raamatupidaja
ÄRIÜHINGUD: Aktsionäri õigus saada aktsiaseltsi juhatuselt teavet
Vaidluse asjaolud olid lühidalt järgmised. AS Alexela Logistics esitas 22. mail 2007. a OILTANKING TALLINN AS-i juhatusele teabe saamise nõude äriseadustiku (edaspidi ÄS) § 287 lg 1 alusel, mille kohaselt on aktsionäril õigus saada üldkoosolekul juhatuselt teavet äriühingu kohta. Nõudes palus aktsionär esitada kõik viimase viie majandusaasta aktsionäride üldkoosolekute ja nõukogu koosolekute protokollid ja otsused, samuti soovis ta teavet ettevõtte kasumiaruande ning ettevõtte varade ja kohustuste kohta. Juhatus vastas 25. mail 2007. a avaldaja teabenõudele üksnes osaliselt, keeldudes seejuures paljudele küsimustele vastamast. Keeldumist põhjendas juhatus väitega, et kõigile küsimustele vastamine eeldaks subjektiivset laadi hinnangute andmist, mis ei ole ÄS § 287 mõttes teave, st juhatuselt nõutakse teavet, mida antakse reeglina üksnes erikontrolli raames ja teabe andmisega avaldataks konkureerivale ettevõttele ärisaladusi.
Hoolimata aktsionäri korduvatest palvetest, sh aktsionäride üldkoosolekul, esitada ka ülejäänud nõutud teave, juhatus seda ei teinud, mille peale aktsionär pöördus avaldusega kohtusse.
Maakohus ja ringkonnakohus asusid seisukohale, et juhatus oli osaliselt teavet andes käitunud õiguspäraselt. Riigikohus tühistas kohtute varasemad otsused ning selgitas lähemalt aktsionäridele kuuluvat teabe saamise õigust.
Aktsionäri õigus saada teavet on oluline aktsionäriõiguste teostamisel
ÄS § 287 lg 1 kohaselt on aktsionäril õigus üldkoosolekul saada juhatuselt teavet aktsiaseltsi tegevuse kohta.
Riigikohtu tõlgenduse kohaselt aktsionäri õigus nõuda teavet ei pea piirduma üksnes eesmärgiga võtta üldkoosolekul vastu õigeid otsuseid ja hinnata oma investeeringuid. ÄS § 287 lg 1 annab aktsionärile õiguse saada teavet ka muudel eesmärkidel, mis aitavad tal kujundada seisukohta teiste äriseadustikuga lubatud aktsionäri õiguste teostamisel, sh aktsiate müümisel. Teabe andmine kuulub aktsiaseltsi juhatuse juhtimisülesannete hulka. Kõrgem kohus asus seisukohale, et kui see on oluline aktsionäri õiguste teostamiseks, võib ÄS § 287 lg-st 1 tulenev õigus saada teavet hõlmata lisaks äriühingu enda tegevusele ka äriühingu suhteid klientide ja tarnijatega või õiguslikke ja ärilisi suhteid äriühinguga seotud ettevõtetega. Seda, kas teabenõue on oluline äriseadustikus ettenähtud aktsionäri õiguste teostamisel, peab otsustama igal üksikjuhul eraldi. Juhatusel poolt antava teabe täpsuse määr oleneb seejuures muuhulgas ka taotluse enda konkreetsusest.
Riigikohus selgitas veel, et tulenevalt aktsionäri ja aktsiaseltsi omavahelise õigussuhte iseloomust, ei hõlma aktsionäri õigus, erinevalt osaühingu osaniku õigusest teabele, õigust tutvuda aktsiaseltsi dokumentidega. Dokumentidega tutvumiseks peab läbi viima erikontrolli.
Juhatuse õigus keelduda teabe andmisest
Riigikohus selgitas ka ÄS § 287 lg 2 sisu, mille kohaselt võib juhatus keelduda aktsionärile teabe andmisest, kui on alust eeldada, et see võib tekitada olulist kahju aktsiaseltsi huvidele.
Riigikohus märkis, et seda, kas aktsiaseltsi huvi võib olla kahjustatud, ei saa hinnata mitte juhatuse subjektiivse arvamuse alusel, vaid kõigi asjaolude ja mõistliku äritava seisukohalt. Kui põhjalikult juhatus üldkoosolekul teabe andmisest keeldumist selgitama peab, sõltub konkreetsetest asjaoludest. Juhatuse paljasõnaline viide konkurentsiga seotud asjaoludele ei ole piisavaks aluseks teabe andmisest keeldumisele. Keeldumiseks on piisav põhjus, kui on olemas reaalne oht materiaalse kahju tekkimiseks, sh oht oluliselt kahjustada äriühingu huve. Kolmandate isikute huvide kahjustamine ei anna seejuures õigust teabe andmisest keelduda.
Teabe nõudmine kohtu kaudu
Riigikohus analüüsis oma otsuses ka kohtu kaudu teabe nõudmist ÄS § 287 lg 3 alusel.
Riigikohtu arvates võib aktsionär nõuda kohtu kaudu teavet ka siis, kui ta on teabenõude esitanud enne aktsionäride üldkoosoleku toimumist ning juhatus on keeldunud enne üldkoosolekut talle õigustamatult teavet andmast. Sellisel juhul tuleb teabenõue lugeda esitatuks üldkoosolekule ning ÄS § 287 lg-s 3 nimetatud kahe nädala pikkust tähtaega kohtule avalduse esitamiseks tuleb hakata lugema üldkoosoleku toimumisest.
Kolleegium pidas ekslikuks alama astme kohtute seisukohta, et aktsionär peab teabenõude esitama mõistliku aja jooksul enne välja kuulutatud üldkoosoleku toimumise aega, et anda aktsiaseltsi juhatusele võimalus tutvuda teabenõudega ja võtta selle kohta seisukoht. Vastupidi, juhatus peab olema võimeline üldkoosolekul päevakorraga seotud küsimustele vastama ka juhul, kui ta ei ole enne nendega tutvunud, sest aktsionäride üldkoosolek on koht, kus aktsionärid teostavad oma õigusi. Teabenõue ei pea iseenesest olema motiveeritud ning seda ei ole vaja enne üldkoosolekut juhatusele esitada. Küsimuste varasem esitamine võib keerukamate probleemide puhul olla soovituslik, sellisel juhul tuleb juhatusel teabenõudele vastata hiljemalt üldkoosolekul. Juhatusel lasub kohustus üldkoosoleku ettevalmistamiseks ning vajadusel tuleb tal üldkoosolekule kaasata päevakorra punktidega seotud küsimustele vastamiseks asjatundjaid ja varustada ennast vajalike lisamaterjalidega. Samas märkis Riigikohus, et vaatamata piisavale ettevalmistusele võib siiski tekkida olukord, kus aktsiaseltsi juhatus ei ole võimeline kõikidele esitatud küsimustele vastama, seda näiteks juhul, kui küsimused on väga detailsed või ootamatud. Sellisel juhul võib lugeda juhatuse teabe andmise kohustuse täidetuks, kui ta on üldkoosolekul andnud kogu informatsiooni, mida ta teab või mõistlikult võttes peaks teadma ning kui ta viivituseta pärast üldkoosolekut vastab aktsionärile ülejäänud osas. Vastamata osas on aktsionäril võimalik uuesti esitada teabenõue või teha täpsustav järelepärimine. Samuti võivad pooled kokku leppida vastamises pärast üldkoosolekut.
Vastus aktsionäride üldkoosolekul esitatud aktsionäri teabenõudele ei pea olema kirjalik ning juhul, kui tegemist on väga paljude küsimustega, võib vastuse anda ka mitmele küsimusele korraga.
Juhatusel lasub vastuseid andes kohustus käituda heas usus, antav teave peab olema täielik ja küsimusele vastav. Juhul kui juhatus annab aktsionärile ebaõiget teavet ja see tekitab aktsionärile kahju, võivad juhatuse liige ja aktsiaselts vastutada aktsionärile kahju tekitamise eest.
Kokkuvõtteks saab välja tuua järgmised esialgsed soovitused:
Aktsionäri teabenõue peaks olema piisavalt ammendav ja konkreetne, saavutamaks teabe nõudmise eesmärk ja vältimaks asjatuid vaidlusi.
Aktsionäride üldkoosoleku ettevalmistusse ja läbiviimisse tuleks kaasata asjatundjad, kelle nõustamisele ja abile tuginedes saab juhatus tegutseda äris vajaliku hoolsusega ning tagada kõikide osapoolte huvid parimal viisil.
Täiendav informatsioon: partner Ilmar Straus (ilmar.straus@glimstedt.ee) või jurist Sander Kärson (sander.karson@glimstedt.ee).
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2008/05/08/ariuhingud-aktsionari-oigus-saada-aktsiaseltsi-juhatuselt-teavet

matches:
§ 287
§ 287
Riigikohus
§ 287
§ 287
kohus
§ 287
Riigikohus
Riigikohus
§ 287
Riigikohus
Riigikohus
§ 287
§ 287


Nädala küsimus: kas vanuse tõttu tohib töölepingut lõpetada? - Tööelu.ee
Nädala küsimus: kas vanuse tõttu tohib töölepingut lõpetada?
Lugeja küsib: Hakkasin eelmisel aastal saama vanaduspensioni. Tööandja tegi mulle ettepaneku töösuhte lõpetamiseks seoses minu vanusega. Millisel alusel saab tööandja töölepingu lõpetada? Mida peaksin mina tegema, kui ma ei soovi töösuhet lõpetada?
Vastab Tööinspektsiooni Lääne inspektsiooni tööinspektor-jurist Liis Valdmets: Tööandja peab tagama töötaja kaitse diskrimineerimise eest, mis tähendab, et ta ei tohi ka ise töötajat tema ea tõttu ebavõrdselt kohelda. Seega ei saa vanus ega pensioni saamine olla töölepingu ülesütlemise põhjuseks.
Töölepingu seaduse (edaspidi TLS) alusel võib tööandja töölepingu erakorraliselt üles öelda üksnes mõjuval põhjusel. Mõjuvateks põhjusteks võivad olla töötajast (TLS § 88) või majanduslikust olukorrast (TLS § 89) tingitud asjaolud.
Kui töötaja isiku või käitumise tõttu on tekkinud olukord, kus ei saa mõlemapoolseid huve järgides eeldada töösuhte jätkamist, tekib tööandjal õigus leping erakorraliselt üles öelda töötajast tingitud põhjusel. TLS § 88 lõige 1 näeb ette lahtise ja näitliku loetelu töötaja isiku (punktid 1 ja 2) ja käitumisega (punktid 3–8) seotud mõjuvatest põhjustest, mille esinemisel on tööandjal õigus tööleping üles öelda. Kui ülesütlemise põhjusena esineb asjaolu, mis ei ole toodud TLS § 88 lõike 1 loetelus, siis tuleb lähtuda TLS 88 lõike 1 üldklauslist.
Erakorralisest ülesütlemisest (sh koondamisest) peab tööandja järgima vähemalt seadusega kehtestatud etteteatamistähtaegu, kuid töölepingu seadus näeb sellest reeglist siiski ette ka erandi. TLS § 88 lõikes 1 nimetatud alusel võib tööandja töölepingu üles öelda etteteatamistähtaega järgimata, kui kõiki asjaolusid ja mõlemapoolset huvi arvestades ei või mõistlikult nõuda lepingu jätkamist kokkulepitud tähtaja või etteteatamistähtaja lõppemiseni.
Koondamise korral kaasneb töötajale ka õigus hüvitisele. TLS § 100 lõike 1 alusel maksab tööandja koondamise korral töötajale hüvitist tema ühe kuu keskmise töötasu ulatuses. Muudel tööandja poolt töölepingu ülesütlemise juhtudel ei ole tööandja kohustatud töötajale hüvitist maksma.
Antud olukorras saab töötaja omalt poolt korrektselt täita töölepingut, et mitte anda põhjust töölepingu lõpetamiseks. Töötajal on õigus tööandjapoolset töölepingu erakorralist ülesütlemist vaidlustada töövaidlusorganis.
Lisainformatsiooni töölepingu lõppemise kohta leiab ka vastavalt Tööelu portaali teemalehelt.
Foto: SXC/Anja Ranneberg