Halduskoostöö seadus – Riigi Teataja
Halduskoostöö seadus (lühend - HKTS)
Halduskoostöö seadus - sisukord
§ 2 Haldusmenetluse seaduse kohaldamine
2 HALDUSÜLESANNETE TÄITMISEKS VOLITAMINE
§ 3 Haldusülesande täitmiseks volitamine
§ 4 Täidesaatva riigivõimu volitusi eeldava haldusülesande täitmiseks volitamine
§ 5 Haldusülesande täitmiseks volitamise kaalutlused
§ 6 Riigi haldusülesande täitmiseks volitamise pädevus
§ 7 Riigi haldusülesande täitmiseks volitamise otsus
§ 8 Riigi haldusülesande täitmiseks halduslepingu sõlmimise pädevus
§ 9 Kohaliku omavalitsuse haldusülesande täitmiseks volitamise otsustamine
§ 10 Haldusülesande täitmiseks sõlmitava halduslepingu tingimused
§ 11 Riigi või kohaliku omavalitsuse poolt halduslepingu ühepoolse lõpetamise alused ja tingimused
2 Füüsilisele isikule ja eraõiguslikule juriidilisele isikule haldusülesande täitmiseks volitamine
§ 12 Haldusülesannet täitva füüsilise isiku ja eraõigusliku juriidilise isiku usaldusväärsus
§ 13 Isikuga halduslepingu sõlmimise kord
§ 14 Haldusülesande täitmine riigi või kohaliku omavalitsuse osalusega eraõigusliku juriidilise isiku kaudu
§ 15 Haldusülesannet täitva isiku tegevuspiirangud
§ 16 Haldusülesandeid täitva isikuga sõlmitud halduslepingu lõpetamine
3 AMETIABI
§ 17 Ametiabi
§ 18 Ametiabi taotlemise ja andmise alused
§ 19 Ametiabi taotlemise vorm
§ 20 Ametiabi kulude hüvitamine
§ 21 Haldusmenetluse seaduse muutmine
§ 22 Seaduse kohaldamine enne käesoleva seaduse jõustumist sõlmitud halduslepingute suhtes
§ 24 Seaduse jõustumine
RT I, 16.06.2020, 4
Halduskoostöö seadus
Vastu võetud 29.01.2003
RT I 2003, 20, 117
jõustumine 01.07.2003
10.12.2003 RT I 2003, 82, 552 01.01.2004
09.06.2004 RT I 2004, 53, 367 18.07.2004, osaliselt 01.01.2005
08.12.2004 RT I 2004, 89, 603 01.01.2005
08.12.2005 RT I 2005, 70, 540 01.01.2006
15.06.2006 RT I 2006, 29, 223 08.07.2006
07.12.2006 RT I 2006, 59, 440 01.01.2007
08.05.2008 RT I 2008, 20, 139 01.01.2009
21.05.2008 RT I 2008, 23, 150 01.07.2008
22.05.2008 RT I 2008, 24, 156 01.09.2008
19.06.2008 RT I 2008, 33, 202 01.08.2008
19.06.2008 RT I 2008, 34, 208 01.09.2008
17.12.2008 RT I 2008, 58, 329 01.01.2009
09.04.2009 RT I 2009, 23, 143 13.05.2009
21.05.2009 RT I 2009, 30, 179 22.06.2009
11.11.2009 RT I 2009, 56, 375 01.01.2010
10.06.2010 RT I 2010, 37, 222 30.06.2010
17.02.2011 RT I, 10.03.2011, 1 20.03.2011
26.10.2011 RT I, 17.11.2011, 1 27.11.2011
13.06.2012 RT I, 27.06.2012, 2 01.07.2012
19.06.2013 RT I, 10.07.2013, 1 15.07.2013
20.11.2013 RT I, 11.12.2013, 1 01.01.2014
26.03.2014 RT I, 11.04.2014, 1 01.10.2014
05.11.2014 RT I, 18.11.2014, 6 19.11.2014
19.11.2014 RT I, 13.12.2014, 2 01.01.2016
18.02.2015 RT I, 23.03.2015, 2 01.10.2015
14.06.2017 RT I, 30.06.2017, 3 10.07.2017
14.06.2017 RT I, 04.07.2017, 5 20.12.2017
06.12.2017 RT I, 28.12.2017, 4 01.01.2018, osaliselt 01.01.2020
13.06.2018 RT I, 29.06.2018, 5 01.08.2018
05.12.2018 RT I, 21.12.2018, 3 01.01.2019
05.12.2018 RT I, 22.12.2018, 1 01.01.2019
20.02.2019 RT I, 19.03.2019, 7 01.04.2019
20.02.2019 RT I, 19.03.2019, 12 01.09.2019
17.02.2020 RT I, 28.02.2020, 1 01.03.2020
03.06.2020 RT I, 16.06.2020, 1 01.08.2020
(1) Käesolev seadus määrab kindlaks füüsilistele ja juriidilistele isikutele riigi ja kohaliku omavalitsuse avaliku halduse ülesannete (edaspidi haldusülesannete) iseseisvaks täitmiseks volitamise tingimused ja korra ning haldusorganite vahelise ametiabi osutamise alused ja korra.
(2) Käesolevat seadust ei kohaldata, kui haldusakti alusel haldusülesande täitmiseks volitamise otsustamisel puudub haldusorganil kaalutlusõigus.
(3) Käesolevat seadust ei kohaldata, kui haldusülesande täitmiseks volitamisel sõlmitakse tsiviilõiguslik leping, järgides käesoleva seaduse § 3 lõiget 4.
(4) Riigieelarves nimeliselt sätestatud eraldist saava juriidilise isikuga sõlmitavale halduslepingule kohaldatakse käesoleva seaduse §-sid 10, 11, 15 ja 16.
[RT I 2004, 53, 367 - jõust. 01.01.2005]
(5) Käesolevat seadust ei kohaldata, kui kohaliku omavalitsuse üksused volitavad haldusülesannet ühiselt täitma kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 622 kohaselt moodustatud ühisameti.
§ 2. Haldusmenetluse seaduse kohaldamine
Halduslepingule, mille ese on riigi ja kohaliku omavalitsuse haldusülesannete täitmiseks volitamine, kohaldatakse haldusmenetluse seadust, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
2. peatükk HALDUSÜLESANNETE TÄITMISEKS VOLITAMINE
§ 3. Haldusülesande täitmiseks volitamine
(1) Kohaliku omavalitsuse üksuse, muu avalik-õigusliku juriidilise isiku, eraõigusliku juriidilise isiku (edaspidi käesolevas jaos juriidiline isik) või füüsilise isiku võib volitada riigi haldusülesannet täitma seadusega, seaduse alusel antud haldusaktiga või seaduse alusel käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras sõlmitud halduslepinguga.
(2) Kohalik omavalitsus võib talle seadusega või selle alusel pandud haldusülesannet volitada juriidilist või füüsilist isikut täitma seaduse alusel antud haldusaktiga või seaduse alusel käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras sõlmitud halduslepinguga.
(3) Haldusülesande täitmine käesoleva seaduse tähenduses seisneb haldusülesannete täitmises väljaspool töö-, teenistus- või muud alluvussuhet riigi või kohaliku omavalitsusega ning valitsusasutuse või valla või linna ametiasutuse või organi teostatavat teenistuslikku järelevalvet.
(4) Haldusülesande täitmiseks volitamise korral võib sõlmida tsiviilõigusliku lepingu, kui seadus ei näe ette üksnes halduslepingu sõlmimist, lepinguga ei reguleerita avaliku teenuse kasutaja või muu kolmanda isiku õigusi ega kohustusi, riiki või kohalikku omavalitsust ei vabastata tal lasuvatest kohustustest ja ülesande täitmisel ei kasutata täidesaatva riigivõimu volitusi. Kui lepingust selgelt ei nähtu poolte tahe sõlmida tsiviilõiguslik leping, eeldatakse, et tegemist on halduslepinguga.
[RT I 2004, 53, 367 - jõust. 18.07.2004]
§ 4. Täidesaatva riigivõimu volitusi eeldava haldusülesande täitmiseks volitamine
Täidesaatva riigivõimu volitusi eeldava haldusülesande täitmiseks volitamist reguleeriv seadus näeb ette täidesaatva riigivõimu volituse sisu ja haldusülesande, haldusülesande täitmise üle haldusjärelevalvet teostava asutuse või organi ning haldusülesande täitmise edasise korralduse juhul, kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt või kui esineb muu põhjus, mis takistab juriidilisel või füüsilisel isikul jätkata haldusülesande edasist täitmist.
§ 5. Haldusülesande täitmiseks volitamise kaalutlused
(1) Juriidilise või füüsilise isiku võib volitada haldusülesannet täitma, kui:
1) haldusülesande täitmine juriidilise või füüsilise isiku poolt on majanduslikult põhjendatud, arvestades muu hulgas ülesande riigi või kohaliku omavalitsuse poolt täitmiseks volitamiseks, võimalikuks rahastamiseks ning haldusjärelevalveks tehtavaid kulutusi;
2) haldusülesande täitmiseks volitamine ei halvenda selle täitmise kvaliteeti;
3) haldusülesande täitmiseks volitamine ei kahjusta avalikke huve ega nende isikute õigusi, kelle suhtes haldusülesannet täidetakse.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimuste täitmise tagamiseks korraldab enne haldusülesande täitmiseks volitamise otsustamist haldusülesande täitmist volitama õigustatud ametiisik või organ analüüsi koostamise, mis sisaldab täitmiseks volitamise tingimuste majanduslikke arvestusi ja riigile või kohalikule omavalitsusele kaasnevate kulutuste suurust, haldusülesande täitmise järjepidevuse ja kvaliteedi tagamise abinõusid ning haldusülesande täitmiseks volitamisest tingitud õiguslikku ja faktilist mõju isikutele, kelle suhtes täitmiseks volitatavat haldusülesannet täidetakse.
(3) Analüüs vormistatakse kirjalikult ning selle järeldused lisatakse haldusülesande täitmiseks volitamise otsusele. Analüüs avalikustatakse avaliku teabe seaduses sätestatud korras.
§ 6. Riigi haldusülesande täitmiseks volitamise pädevus
(1) Juriidilisele või füüsilisele isikule riigi haldusülesande täitmiseks volitamise otsustab haldusülesannet seni täitnud riigiasutuse põhimäärust kinnitama õigustatud ametiisik.
(2) Ministeeriumi ja Riigikantselei pädevuses oleva haldusülesande täitmiseks volitamise otsustab Vabariigi Valitsus.
(3) Kui täitmiseks volitatava haldusülesande täitmine ei kuulu ühegi riigiasutuse seaduse või põhimäärusega ettenähtud ülesannete hulka, otsustab haldusülesande täitmiseks volitamise minister, kelle juhitava ministeeriumi valitsemisalasse haldusülesanne kuulub.
§ 7. Riigi haldusülesande täitmiseks volitamise otsus
Juriidilise või füüsilise isiku riigi haldusülesande täitmiseks volitamise otsuses esitatakse järgmised andmed:
1) volitatava kohaliku omavalitsuse üksuse või muu avalik-õigusliku juriidilise isiku nimi või andmed selle kohta, kas haldusülesannet volitatakse täitma füüsilist või eraõiguslikku juriidilist isikut;
2) volitus pädevale ametiisikule halduslepingu sõlmimiseks, kui haldusülesande täitmiseks volitamise otsustab Vabariigi Valitsus.
§ 8. Riigi haldusülesande täitmiseks halduslepingu sõlmimise pädevus
Juriidilise või füüsilise isiku riigi haldusülesande täitmiseks volitamise halduslepingu sõlmib valitsusasutuse juht, kelle pädevuses on otsustada haldusülesande täitmiseks volitamine või keda on selleks volitanud Vabariigi Valitsus.
§ 9. Kohaliku omavalitsuse haldusülesande täitmiseks volitamise otsustamine
Kohaliku omavalitsuse haldusülesande täitmiseks volitamise otsustab volikogu, kes volitab halduslepingut sõlmima valla- või linnavalitsuse.
§ 10. Haldusülesande täitmiseks sõlmitava halduslepingu tingimused
Halduslepingus määratakse kindlaks:
1) halduslepingu pooled;
2) juriidilisele või füüsilisele isikule antav haldusülesanne;
3) haldusülesande täitmise rahastamise alused ja rahastamise ulatus, kui haldusülesande täitmist rahastatakse riigieelarvest või kohaliku omavalitsuse eelarvest;
4) juriidilise või füüsilise isiku võetavate tasude arvutamise alused ja piirmäärad, kui seaduses või kohaliku omavalitsuse õigusaktis on ette nähtud võimalus isikutelt, kelle suhtes haldusülesannet täidetakse, tasu võtta;
5) haldusülesande täitmise üle haldusjärelevalvet teostav valitsusasutus või kohaliku omavalitsuse ametiasutus või organ;
6) füüsilisest isikust ettevõtja või juriidilise isiku kohustus esitada majandusaasta aruanne;
7) halduslepingu tähtaeg, kui haldusleping on tähtajaline;
8) halduslepingu lõpetamise alused ja kord, sealhulgas halduslepingu lõpetamisest etteteatamise tähtaeg, kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt;
9) järelevalveasutuse või -organi õigused ning juriidilise isiku ja füüsilise isiku kohustused halduslepingu lõpetamise korral haldusülesande täitmise järjepidevuse tagamiseks;
10) eraõigusliku juriidilise isiku või füüsilise isiku antavad tagatised halduslepingu täitmiseks ja nende sissenõudmist võimaldavad sätted;
11) seadusest tulenevad või haldusülesande täitmise korraldamiseks vajalikud muud tingimused.
§ 11. Riigi või kohaliku omavalitsuse poolt halduslepingu ühepoolse lõpetamise alused ja tingimused
(1) Juriidilise või füüsilise isikuga haldusülesande täitmiseks sõlmitud lepingu võib ühepoolselt lõpetada, kui:
1) juriidiline või füüsiline isik on halduslepingut või haldusülesande täitmist reguleerivat muud õigusakti rikkunud korduvalt või oluliselt ja see on põhjustanud olulise kahju kolmandale isikule või tema varale;
2) haldusülesande täitmise üle järelevalvava asutuse või organi ettekirjutus on jäetud korduvalt täitmata;
3) muul seaduses või halduslepingus sätestatud alusel.
(2) Halduslepingu lõpetamise käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud alusel otsustab juriidilise või füüsilise isikuga halduslepingu sõlminud ametiisik või organ.
(3) Halduslepingus ei või ette näha juriidilisele või füüsilisele isikule halduslepingu lõpetamisest tuleneva hüvitise maksmist, kui haldusleping lõpetatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 või 2 nimetatud alusel.
2. jagu Füüsilisele isikule ja eraõiguslikule juriidilisele isikule haldusülesande täitmiseks volitamine
§ 12. Haldusülesannet täitva füüsilise isiku ja eraõigusliku juriidilise isiku usaldusväärsus
(1) Kui füüsiline isik või eraõiguslik juriidiline isik (edaspidi käesolevas jaos isik) volitatakse täitma haldusülesannet, kontrollib volitamist otsustama õigustatud ametiisik või organ isiku usaldusväärsust.
(2) Isiku usaldusväärsust kinnitavad muu hulgas järgmised asjaolud:
1) tal on võimalik kasutada haldusülesannete täitmiseks vajaminevaid tehnilisi vahendeid, tal on nõutavate teadmiste ja oskustega töötajad ning muud eeldused ja kogemused volitatava haldusülesande täitmiseks;
2) tema suhtes ei ole algatatud likvideerimist ega pankrotimenetlust;
3) ei esine asjaolusid, mis võivad põhjustada tema püsiva maksejõuetuse või tema tegevuse lõpetamise;
4) tema kohta ei ole karistusandmeid karistusregistris;
5) ta ei ole oluliselt rikkunud temaga sõlmitud halduslepinguid või riigihanke teostamiseks sõlmitud hankelepinguid;
6) tal ei ole maksuvõlga, sealhulgas ajatatud maksuvõlga, ega lõivude, trahvide või sundkindlustuse maksete võlgnevust.
§ 13. Isikuga halduslepingu sõlmimise kord
(1) Isikuga haldusülesande täitmiseks volitamise halduslepingu sõlmimisel juhindutakse riigihangete seaduses teenuste hankelepingu sõlmimise tingimustest ja riigihanke läbiviimise korrast, arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
[RT I, 01.07.2017, 1 - jõust. 01.09.2017]
(11) Käesolevat paragrahvi ei kohaldata järgmiste halduslepingute suhtes:
1) kohaliku omavalitsuse üksuste liidule riigi või kohaliku omavalitsuse haldusülesande täitmiseks volitamise haldusleping;
11) mittetulundusühingule, mille liikmeteks saavad vastavalt põhikirjale olla ainult kohaliku omavalitsuse üksused, riigi või kohaliku omavalitsuse haldusülesande täitmiseks volitamise haldusleping;
12) kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 61 lõikes 31 nimetatud haldusleping;
2) [kehtetu - RT I, 19.03.2019, 12 - jõust. 01.09.2019]
21) [kehtetu - RT I, 19.03.2019, 12 - jõust. 01.09.2019]
22) [kehtetu - RT I, 16.06.2020, 1 - jõust. 01.08.2020]
23) kõrgharidusseaduse § 43 lõike 1 alusel sõlmitud haldusleping;
[RT I, 19.03.2019, 12 - jõust. 01.09.2019]
3) erakooliseaduse § 22 lõike 21 alusel sõlmitud haldusleping;
31) kohtute seaduse § 44 lõikes 4 nimetatud haldusleping;
[RT I 2008, 20, 139 - jõust. 01.01.2009]
4) tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ning selle alusel kehtestatud õigusaktide tähenduses tervishoiuteenuste ja kiirabiteenuste tellimiseks sõlmitav haldusleping;
5) planeerimisseaduse §-des 130 ja 131 nimetatud haldusleping;
6) perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse § 14 lõikes 3 ja perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse § 11 lõikes 2, § 20 lõikes 3, § 36 lõigetes 3 ja 4 ning § 38 lõikes 1 nimetatud haldusleping;
[RT I, 03.02.2011, 1 - jõust. 13.02.2011]
7) [kehtetu - RT I, 21.12.2018, 3 - jõust. 01.01.2019]
71) [välja jäetud - RT I, 30.12.2015, 5 - jõust. 01.01.2016]
8) tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 15 lõikes 2, § 16 lõikes 3, § 22 lõikes 2 ja § 23 lõikes 2 nimetatud halduslepingud;
9) [kehtetu - RT I, 19.03.2019, 7 - jõust. 01.04.2019]
91) taimekaitseseaduse § 874 lõikes 1 nimetatud haldusleping;
[RT I 2008, 23, 150 - jõust. 01.07.2008]
10) veterinaarkorralduse seaduse § 13 lõikes 4 nimetatud haldusleping;
11) [kehtetu - RT I, 04.12.2014, 3 - jõust. 01.01.2015]
12) tervise infosüsteemi volitatud töötlejaga sõlmitav haldusleping;
13) kutseseaduse § 6 lõikes 2 nimetatud haldusleping;
[RT I 2008, 24, 156 - jõust. 01.09.2008]
14) maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse §-s 8 ja § 19 lõikes 2 nimetatud haldusleping;
[RT I 2008, 33, 202 - jõust. 01.08.2008]
15) [kehtetu - RT I 2010, 31, 158 - jõust. 01.10.2010]
16) jahiseaduse § 29 lõikes 3, § 36 lõikes 8, § 40 lõikes 62 ja § 42 lõikes 8 nimetatud halduslepingud;
[RT I, 29.06.2018, 5 - jõust. 01.08.2018]
17) [kehtetu - RT I 2010, 37, 222 - jõust. 30.06.2010]
18) tervislikku seisundit kajastavate registrite volitatud töötlejatega sõlmitavad halduslepingud;
[RT I, 10.03.2011, 1 - jõust. 20.03.2011]
19) spordiseaduse § 61 lõike 9 alusel sõlmitav, § 9 lõike 22 alusel sõlmitav, § 91 lõike 4 alusel sõlmitav ja § 111 lõike 2 alusel sõlmitav haldusleping;
[RT I, 28.02.2020, 1 - jõust. 01.03.2020]
20) asendusteenistuse läbiviimiseks sõlmitud haldusleping;
21) muuseumiseaduse § 9 lõike 2 alusel riigile kuuluva muuseumikogu kasutamiseks sõlmitav haldusleping;
[RT I, 10.07.2013, 1 - jõust. 15.07.2013]
22) metsaseaduse § 6 lõikes 3 nimetatud haldusleping;
[RT I, 11.12.2013, 1 - jõust. 01.01.2014]
23) liikluskindlustuse seaduse § 69 lõikes 1 nimetatud haldusleping;
[RT I, 11.04.2014, 1 - jõust. 01.10.2014]
24) ühistranspordiseaduse § 15 lõikes 2 nimetatud haldusleping;
[RT I, 23.03.2015, 2 - jõust. 01.10.2015]
25) liiklusseaduse § 1904 lõikes 3 nimetatud haldusleping, kui ei ole tegemist riigihankelepinguga;
[RT I, 04.07.2017, 5 - jõust. 20.12.2017]
26) rakkude, kudede ja elundite hankimise, käitlemise ja siirdamise seaduse § 7 lõikes 1 nimetatud haldusleping;
[RT I, 28.12.2017, 4 - jõust. 01.01.2020]
27) atmosfääriõhu kaitse seaduse § 30 lõikes 5, § 121 lõikes 1, §-s 143, § 184 lõikes 1 ja §-s 190 nimetatud halduslepingud;
28) keskkonnaseire seaduse § 5 lõike 2 punktis 3 nimetatud haldusleping.
(2) Riigihanke korraldamiseks ettenähtud kord kehtib käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel sõlmitava halduslepingu kohta, sõltumata halduslepingus ettenähtud haldusülesande täitmise tellimise maksumusest.
(3) Pakkujate kvalifitseerimisel on riigihanke korraldaja kohustatud kontrollima pakkujate vastavust käesolevas seaduses sätestatud nõuetele.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud halduslepingute suhtes ei kohaldata riigihangete seaduse 8. ja 9. peatükis sätestatut.
(5) Riigihanke korraldamisel käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel sõlmitava halduslepingu sõlmimiseks ei rakendata riigihangete seaduses sätestatud hanketeate, eelteate ja hankelepingu sõlmimise teate riigihangete registrile esitamise korda. Hanketeade halduslepingu sõlmimiseks ja sellele vastav hankelepingu sõlmimise teade avaldatakse Ametlikes Teadaannetes, arvestades riigihangete seaduses sätestatud tähtaegu.
§ 14. Haldusülesande täitmine riigi või kohaliku omavalitsuse osalusega eraõigusliku juriidilise isiku kaudu
(1) Vabariigi Valitsuse otsusega volitatakse haldusülesanne täitmiseks riigi äriühingule, riigi sihtasutusele või äriühingule, milles riigil on enamusotsustusõigus.
(2) Kohaliku omavalitsuse volikogu otsusega volitatakse haldusülesanne täitmiseks äriühingule, mille ainus osanik või aktsionär on vastav kohalik omavalitsus või milles vastaval kohalikul omavalitsusel on enamusotsustusõigus, või sihtasutusele, mille ainuasutaja on vastav kohalik omavalitsus.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikule haldusülesande täitmiseks volitamise halduslepingu sõlmimisele kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 13 sätestatut. Halduslepingu sõlmimisel rakendatakse riigihangete seaduses sätestatud väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse korda.
§ 15. Haldusülesannet täitva isiku tegevuspiirangud
(1) Halduslepingus määratud järelevalveasutuse või -organi nõusolek on vajalik:
1) eraõigusliku juriidilise isiku teise juriidilise isikuga ühinemiseks, jagunemiseks või ümberkujundamiseks, kui sellega ei kaasne halduslepingu pooleks oleva eraõigusliku juriidilise isiku lõppemine, mis on halduslepingu lõpetamise aluseks;
2) isiku vara võõrandamiseks, investeerimiseks või laenu võtmiseks halduslepingus ettenähtud ulatuses;
3) tehingu tegemiseks, millega kaasneb isiku ettevõtte või selle osa omandi või valduse üleminek;
4) äriühingu aktsia- või osakapitali vähendamiseks vähemalt halduslepingus sätestatud alammäära ulatuses, mis ei tohi olla suurem kui 1/10 aktsia- või osakapitali suurusest;
5) halduslepingus nimetatud muuks toiminguks.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud toiminguks annab loa järelevalveasutus või -organ taotluse esitamisest alates 10 päeva jooksul, kui halduslepingus ei ole ette nähtud pikemat tähtaega.
(3) Halduslepingus määratud järelevalveasutust või organit teavitatakse:
1) äriühingu aktsiate või osa omandiõiguse üleminekust, kui selle tulemusel omandab aktsionär või osanik hääli vähemalt selles ulatuses, mis on äriühingu üldkoosolekul nõutav põhikirja muutmise, aktsia- või osakapitali suurendamise või vähendamise või äriühingu lõpetamise, ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise otsuse vastuvõtmise tõkestamiseks;
2) täisühingu või usaldusühingu juhtimise õiguse andmisest täisühingu või usaldusühingu osanikule või muu eraõigusliku juriidilise isiku nõukogusse või juhatusse uue liikme valimisest või määramisest;
3) isiku põhikirjas või äriregistris nimetatud tegevusala või eesmärgi kohta tehtud muudatusest;
4) halduslepingus nimetatud muust toimingust või asjaolust.
§ 16. Haldusülesandeid täitva isikuga sõlmitud halduslepingu lõpetamine
Haldusülesande täitmiseks sõlmitud haldusleping lõpetatakse, kui isik ei vasta vähemalt ühele käesoleva seaduse § 12 lõike 2 punktides 1–3 loetletud tingimustest ega ole võimeline ettenähtud tähtaja jooksul puudust kõrvaldama.
3. peatükk AMETIABI
§ 17. Ametiabi
(1) Haldusorgan annab käesolevas seaduses sätestatud alustel ja korras akti või sooritab toimingu oma pädevuse piires teise haldusorgani taotlusel selle haldusorgani ülesande täitmise toetamiseks (ametiabi).
(2) Ametiabi sätteid ei kohaldata:
1) alluvussuhtele,
2) kui abi andmise kohustus on haldusorganile ette nähtud seadusega.
§ 18. Ametiabi taotlemise ja andmise alused
(1) Haldusorgan võib taotleda teiselt haldusorganilt ametiabi, kui:
1) haldusülesande täitmiseks vajaliku akti andmine või toimingu sooritamine ei ole tema pädevuses;
2) haldusülesande täitmiseks on vaja andmeid, mis haldusorganil puuduvad või mida haldusorgan ei ole võimeline välja selgitama;
3) haldusülesande täitmiseks on vaja teise haldusorgani valduses olevaid dokumente või muid tõendeid;
4) haldusorgan ei saa akti anda või toimingut sooritada muul põhjusel;
5) ametiabi kasutamine oleks majanduslikult oluliselt soodsam kui mittekasutamine.
(2) Haldusorgan keeldub ametiabi andmisest, kui:
1) tal puudub ametiabi andmiseks vajaliku akti vastuvõtmise või toimingu sooritamise õigus;
2) ametiabi taotlemise eesmärk on õigusvastane;
3) ametiabi andmise tõttu võib teave sattuda isikute kätte, kellele on seadusest tulenevalt keelatud vastavat teavet edastada.
(3) Haldusorgan võib ametiabi andmisest keelduda, kui:
1) teise haldusorgani tegevusega kaasneksid oluliselt väiksemad kulutused;
2) ametiabi andmine võib ülemäära takistada haldusorgani enda eesmärkide saavutamist.
(4) Ametiabi andmisest keeldumise korral võib abi taotlev haldusorgan pöörduda ametiabi andmisest keeldunud haldusorgani üle teenistuslikku järelevalvet teostava haldusorgani poole. Ametiabi andmise otsustab haldusjärelevalvet teostav haldusorgan.
§ 19. Ametiabi taotlemise vorm
(1) Ametiabi taotluses esitatakse järgmine teave:
1) ametiabi taotlemise eesmärk ja selle õiguspärasus;
2) abi laad.
(2) Ametiabi taotlus on kirjalik.
(3) Ametiabi taotluse vormi kehtestab Vabariigi Valitsus.
(4) Kui ametiabi on vaja anda viivitamatult, võib abi taotlev haldusorgan edastada vormivaba taotluse, milles peavad sisalduma käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud andmed. Esimesel võimalusel vormistab ametiabi taotlev haldusorgan taotluse kõigi käesoleva seaduse nõuete kohaselt.
§ 20. Ametiabi kulude hüvitamine
Kui ametiabi andja ja saaja on erinevad isikud (riik, kohalik omavalitsus või muu avalik-õiguslik juriidiline isik), hüvitab ametiabi saaja ametiabi andjale tema ametiabi andmisel tehtud mõistlikud kulutused.
§ 21. Haldusmenetluse seaduse muutmine
§ 22. Seaduse kohaldamine enne käesoleva seaduse jõustumist sõlmitud halduslepingute suhtes
Enne käesoleva seaduse jõustumist sõlmitud ja seaduse jõustumise ajal kehtivad halduslepingud, mille ese on riigi haldusülesannete täitmiseks volitamine, jäävad kehtima, kui füüsiline isik või eraõiguslik juriidiline isik, kellele on halduslepinguga volitatud täitmiseks riigi haldusülesanne, vastab käesolevas seaduses sätestatud nõuetele. Mittevastavusel lõpetab haldusülesande volitaja halduslepingu ühepoolselt käesoleva seaduse jõustumisest alates kuue kuu jooksul.
(1) Käesolevat seadust kohaldatakse seaduses «2003. aasta riigieelarve» nimeliselt sätestatud eraldist saavate juriidiliste isikutega sõlmitavatele riigieelarvelise eraldise kasutamise lepingutele alates 2004. aasta 1. jaanuarist.
(2) Erandina käesoleva seaduse §-st 22 lõpetab haldusülesande volitaja käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lepingud ühepoolselt hiljemalt 2004. aasta 1. juulil.
§ 24. Seaduse jõustumine
Seadus jõustub 2003. aasta 1. juulil.


text:
4-20-215/14 Riigikohtu kriminaalkolleegium 25.06.2020
MS § 69 lg 1
MS § 37 lg 1
Juriidilise isiku ja tema juhatuse liikme kohustusi ei saa samastada ning üldjuhul juhatuse liige juriidilise isiku kohustuste täitmise eest isiklikult ei vastuta. Juhatuse liikme selline vastutus nõuab eraldi õiguslikku alust, mis paneks tegutsemiskohustuse juriidilise isiku kõrval ka juhatuse liikmele isiklikult (vt nt RKKKo 4-17-3766/25, p 15; 4-16-5811/27, p 12; 3-1-1-84-16, p-d 38 ja 39). Metsaseadus ei näe ette, et juriidilisest isikust raieõiguse võõrandaja juhatuse liikmel oleks isiklik kohustus tõendada võõrandamistehingu tegemisel raieõiguse olemasolu. (p 13)
Juriidilise isiku esindaja karistusõiguslikku vastutust loovat tegutsemiskohustust ei saa üldjuhul tuletada ka ettevõtja üldisest hoolsuskohustusest. Kui seadusandja on teatud erivaldkondades (nt maksuõigus) otsustanud luua regulatsiooni, mis paneb juriidilise isiku esindajale selgesõnalise kohustuse korraldada juriidilise isiku valdkonnaspetsiifiliste kohustuste täitmine (vt nt maksukorralduse seaduse § 8), ei saa teistes erivaldkondades asuda analoogset kohustust tuletama abstraktsest üleüldisest hoolsuskohustusest. (Vt RKKKo 4-16-5811/27, p 15.) (p 14)
3-1-1-64-07 Riigikohus 05.12.2007
Juriidilise isiku vastutuse puhul tuleb seda avada füüsilise isiku teo kaudu, seega peab tegemist olema sama teoga ehk etteheidetava käitumisega. Üks ja sama tegu ei saa aga üheaegselt olla nii tegevus kui tegevusetus. Kohtuvälises menetluses teo toimepannud füüsilise isiku tuvastamata jätmine on rikkumine, mida ei ole enam võimalik kohtumenetluses kõrvaldada (vt RKKKo nr 3-1-1-4-06, p 5, nr 3-1-1-7-06, p 10 nr 3-1-1-80-06, p 6.3 ja nr 3-1-1-19-07, p 8).
Vältavaks nimetatakse selliseid süütegusid, mille puhul süüteokoosseisus kirjeldatud tegu seisneb mitte üksnes õigusvastase olukorra loomises, vaid ka selle säilitamises ehk taastootmises. Tüüpilisteks vältavateks süütegudeks on näiteks pantvangi võtmine (KarS § 135), vabaduse võtmine seadusliku aluseta (KarS § 136) ja mootorsõiduki juhtimine joobeseisundis (KarS § 424) (RK kriminaalkolleegiumi 10. aprilli 2006. a otsus kriminaalasjas nr 3-1-1-117-05 - RT III 2006, 13, 124, p 13).
Ei konkurentsiseaduse §-s 73^5 ega KarS § 399 ei nõua tagajärje - konkurentsi kahjustamise või konkurentsile ohtliku olukorra loomise - tuvastamist. Kriminaliseeritud on käitumine, mis tüüpiliselt moonutab vaba ettevõtluse huvidest lähtuva konkurentsi toimimist. Seega on tegemist abstraktse ohudeliktiga.
Ei konkurentsiseaduse §-s 73^5 ega KarS § 399 ei nõua tagajärje - konkurentsi kahjustamise või konkurentsile ohtliku olukorra loomise - tuvastamist. Kriminaliseeritud on käitumine, mis tüüpiliselt moonutab vaba ettevõtluse huvidest lähtuva konkurentsi toimimist. Seega on tegemist abstraktse ohudeliktiga. Samas tuleb väärteomenetluses tuvastada ja põhjendada asjaolusid, mis vastavad menetlusalusele isikule etteheidetava teo objektiivsetele tunnustele.
Otsepostituse turgu valitseval ettevõtjal on keelatud klientide sidumine kohustuse kaudu saada kõik või enamuse nende vajadusest rahuldatud eksklusiivselt nimetatud ettevõtja poolt, s.t ustavusallahindluste ehk lojaalsusboonuste rakendamine (vt Hoffmann-La Roche & Co. AG v Commission of the European Communities, case 85/76 [1979] ECR 461, p 89 ja Manufacture fran?aise des pneumatiques Michelin v Commission of the European Communities, case T-203/01 [2003] ECR II-4071, p-d 56-57, 65). Tegemist on olemuslikult konkurente välistava käitumisega, millel võib olla turu sulgemise efekt.
Õigusabikulud, mis ületavad oluliselt trahvisummat, ei saa väärteomenetluses, hoolimata väärteoasja keerukusest, lugeda mõistlikeks ning neid menetlusalusele isikule täielikult hüvitada, ning et mõistlikuks saab lugeda tasu, mis jääb samasse suurusjärku väärteo eest füüsilisele isikule mõistetava maksimaalse rahatrahviga (vt ka Riigikohtu kriminaalkolleegiumi otsused väärteoasjas nr 3-1-1-37-03, nr 3-1-1-98-03 ja nr 3-1-1-131-04, p 9).
3-1-1-19-07 Riigikohus 07.05.2007
KarS § 81 lg 3 sätestab, et väärtegu on aegunud, kui selle toimepanemisest kuni selle kohta tehtud otsuse jõustumiseni on möödunud kaks aastat. VTMS § 29 lg 1 p 5 sätestab, et väärteomenetlust ei alustata ja alustatud menetlus tuleb lõpetada, kui väärteo aegumistähtaeg on möödunud. VTMS § 29 lg-st 3 järeldub, et väärteomenetluses on aegumine absoluutne menetlustakistus, mis ei võimalda asja edasist menetlemist.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb KarS § 14 lg-st 1 lähtuvalt juriidilise isiku vastutus avada tema organi liikmete või juhtivtöötaja tegevuse kaudu. Seejuures peab asjaolu, milline juhtivtöötaja või organi liige on pannud juriidilise isiku huvides toime koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo, olema ära toodud juba väärteoprotokollis, kiirmenetluse puhul aga kiirmenetluse otsuses. Kohtuvälise menetleja viga, mis seisneb väärteoprotokollis juriidilise isiku huvides teo toime pannud organi liikme või juhtivtöötaja fikseerimata jätmises, ei ole enam võimalik kohtumenetluses kõrvaldada, kuna vastavalt VTMS §-le 87 on kohus väärteoasja arutamisel seotud väärteoprotokolli piiridega. (Vt ka RKKKo nr 3-1-1-4-06; nr 3-1-1-7-06 ja nr 3-1-1-80-06)
3-1-1-4-06 Riigikohus 27.03.2006
KarS § 14 lg-st 1 lähtuvalt tuleb juriidilise isiku vastutus avada tema organi liikmete või juhtivtöötaja tegevuse kaudu. See tähendab, et väärteoprotokollis, kiirmenetluse puhul aga kiirmenetluse otsuses peab olema ära toodud, milline juhtivtöötaja või organ on pannud toime koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo, tehes seda juriidilise isiku huvides (vt nt RKKKo nr 3-1-1-82-04 ja 3-1-1-131-04). See nõue kehtib nii tegevus- kui tegevusetusdeliktide puhul. Viimaste puhul tuleb ära näidata, millest tulenevalt menetleja leidis, et tegutsemiskohustus oli just konkreetsel füüsilisel isikul ja milline oli nõutav tegu, mille ta tegemata jättis, samuti see, millises vormis oli täidetud subjektiivne koosseis (vt RKKKo nr 3-1-1-9-05).
3-1-1-145-05 Riigikohus 10.02.2006
Väärteomenetluses lähtutakse tõendite kogumisel ja tõendamisel VTMS § 31 lg 1 kohaselt kriminaalmenetluse sätetest, arvestades väärteomenetluse erisustega. KrMS § 60 lg-st 1 tulenevalt võib väärteoasjas otsust tehes tugineda ainult asjaoludele, mis on kas tõendatud või tunnistatud üldtuntuks. See tähendab, et ei piisa paljasõnalisest faktiväitest, vaid väide peab olema kontrollitav. Saadud info vormistamine tõendi kujul ongi vajalik info kontrollitavuse tagamiseks. Selleks, et kasutada väärteomenetluses mingilt isikult saadud informatsiooni, oleks tulnud see isik menetlusseadustikus sätestatud korras tunnistajana üle kuulata.
KarS § 14 lg-st 1 tulenevalt vastutab juriidiline isik seaduses sätestatud juhtudel väärteo eest, mille on juriidilise isiku huvides toime pannud tema juhtivtöötaja või organ. Arvestades seda, et paljudes väärteokoosseisudes kirjeldatud teod, mille eest on ette nähtud ka juriidilise isiku vastutus, on sellised, mida reeglina ei pane toime juriidilise isiku juhtivtöötaja ega organ, vaid tavatöötajad, on kohtupraktikas aktsepteeritud ka seda, et teo paneb toime juriidilise isiku tavatöötaja juhtivtöötaja või organi käsul või vähemalt heakskiidul (RKKKo nr 3-1-1-82-04).
3-1-1-9-05 Riigikohus 23.03.2005
Juriidiline isik osaleb menetluses üksnes seadusliku esindaja (juhatuse liikme), mitte aga volitatud isiku kaudu.
Kiirmenetluse otsuses tuleb lühidalt, kuid ammendavalt kirjeldada faktilisi asjaolusid, mida hinnates otsustatakse, kas isik on pannud toime väärteo või mitte - teokirjelduse alusel peab olema võimalik teha järeldusi selle kohta, kas isik on toime pannud koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo.
Karistades juriidilist isikut peab välja selgitama äriühingu huvides rikkumise toime pannud juhtivtöötaja või organi (vt ka RKKKo 3-1-1-82-04, p 11).
Küsimus, kas tegu on toime pandud juriidilise isiku huvides, tuleb lahendada igal konkreetsel juhul lähtuvalt süüasjas tuvastatud faktilistest asjaoludest. Juriidilise isikuga ei ole seotud juriidilise isiku juhtivtöötajate või organi liikmete kogu tegevus, vaid ainult osa sellest. Juriidilise isiku huvid võivad olla laiemad kui üksnes varalise kasu saamine ning puudutada ka valdkondi, mis jäävad tema põhitegevusest väljapoole.
Kuna suurettevõtete puhul ei tegele tippjuhid kõigi igapäevategevuses tõusetuvate küsimustega, vaid konkreetsetes valdkondades delegeeritakse vastutus edasi, siis sellest tulenevalt võib juhtivtöötajateks lugeda ka keskastme juhte, kellel konkreetses valdkonnas on õigus teha iseseisvaid otsustusi ja sellega suunata juriidilise isiku tahet.
Kaebuse esitamine advokaadi vahendusel tähendab seda, et kaebuse on koostanud ja sellele on alla kirjutanud advokaat ning kaebusele on lisatud advokaadi volitusi tõendav volikiri või order.

matches:
§ 69
§ 37
§ 8
Riigikohus
§ 135
§ 136
§ 424
§ 399
§ 399
Riigikohus
§ 81
§ 29
§ 29
§ 14
kohus
Riigikohus
§ 14
Riigikohus
§ 31
§ 60
§ 14
Riigikohus


text:
(1) Isik, kes kavandab käitise püstitamist, peab selle asukoha valikul lähtuma eesmärgist vähendada võimalikult suures ulatuses keskkonnahäiringuid, eelkõige arvestades ala tundlikkust kavandatava tegevuse suhtes, kaugust elamupiirkonnast ning senist ja võimalikku sihtotstarvet.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kriteeriume võetakse arvesse ka käitise tegevuse laiendamisel või muul viisil ümberkujundamisel.
1. KeÜS § 18 lg 1 sätestab eesmärgi, millest käitaja peab uuele käitisele asukoha valimisel lähtuma, ning loetleb sellega seotud võimalikke kriteeriume. Sätte sisuliseks eesmärgiks on leida võimalikult hea tasakaal erinevate huvide ja õiguste vahel. Peamisteks tasakaalustamist vajavateks huvideks ja õigusteks antud normi kontekstis on ühelt poolt käitise püstitamist kavandava isiku ettevõtlusvabadus ja kinnisasja omaniku omandiõigus ning teiselt poolt keskkonna ja inimtervise kaitse.
2. Normi otseseks adressaadiks on isikud, kes alles kavandavad käitise püstitamist (tulevased käitajad). Säte kohaldub nende isikute suhtes juba tegevuse planeerimise varajases staadiumis (nt äriplaani koostamisel), kus tulevased käitajad peaksid hindama, millised keskkonnahäiringud nende kavandatava tegevusega kaasnevad ning kas ja kuidas on neid võimalik leevendada. Näiteks peaks põletusseadme püstitamist kavandav isik hindama, kui suured saasteainete heitkogused selle käitamisega kaasnevad ning millisel määral on võimalik heitkoguseid puhastusseadmetega vähendada. Tegevusega kaasnevate keskkonnahäiringute väljaselgitamine tegevuse kavandamise varajases faasis on osaks käitaja kui asjatundja keskkonnaalasest hoolsuskohustusest. Tulenevalt käitisest lähtuvate keskkonnahäiringute liigist ja ulatusest peaks käitaja seejärel valima käitise püstitamiseks asukoha, kus keskkonnahäiringud oleksid võimalikult väikesed (nt valima põletusseadmele asukoha, kus ilmaolud ja valitsev tuule suund aitaks kaasa saasteainete hajumisele või juhiks neid asustusest eemale).
3. Keskkonnahäiringute vähendamisest lähtuva asukohavaliku kohustus kujutab endast nn igaühe hoolsuskohustuse (KeÜS § 14) ning käitaja vältimis- ja vähendamiskohustuse (KeÜS § 16 lg 1) täpsustust. Lisaks kohustuse objektiks oleva tegevuse (asukoha valik) täpsustamisele konkretiseerib säte ka kohustuse sisu. Asukohavalikul tuleb eelkõige (aga mitte ainult) pöörata tähelepanu ala tundlikkusele kavandatava tegevuse suhtes, kaugusele elamupiirkonnast ning senisele ja võimalikule sihtotstarbele.
3.1. Esitatud loetelust on kõige lihtsamini sisustatavaks ala sihtotstarve. Viimane võib tähendada kas detailplaneeringuga kindlaksmääratavat sihtotstarvet või katastriüksusele maakatastris fikseeritud sihtotstarvet. Kuna ka viimane määratakse kindlaks detail- või üldplaneeringu alusel, viitab norm, et käitaja on asukoha valikul kohustatud järgima kohaliku omavalitsuse poolt planeeringutes kindlaks määratud maakasutuse reegleid (planeeringute ja asukohavaliku vahelise seose kohta vt lähemalt kommentaari p 7). Näiteks ei ole tööstuskäitise rajamine üldplaneeringus ühiskondlike hoonete rajamiseks ettenähtud alale reeglina lubatud. Lisaks kehtiva maakasutuse sihtotstarbe väljaselgitamisele ning arvestamisele peaks käitaja asjatundja positsioonist hindama ka seda, kas ala sihtotstarve võiks tulevikus muutuda. Soovitatav oleks vältida uute käitiste rajamist alale, mida võiks lähitulevikus suure tõenäosusega kasutada muuks, suurema avaliku huviga seotud otstarbeks (nt vältida tööstushoonete rajamist alale, kuhu lähitulevikus võidakse rajada maantee- või raudteetrasse). Eelkõige peaks arendaja ennast kurssi viima juba kehtestatud või koostatavate planeeringutega.
3.2. Ala tundlikkus tegevuse suhtes võib tuleneda piirkonna looduslikest eripäradest (nt kaitsmata või nõrgalt kaitstud põhjaveega alad) või inimtegevusest (nt muinsuskaitseobjektide või lasteasutuste paiknemine). Kaugus elamupiirkonnast on oluline eelkõige juhul, kui käitisega kaasnevad inimtervist või inimeste heaolu otseselt kahjustavad häiringud (müra, õhusaaste, lõhnahäiring). Kuna asukoha valikul arvestatavate tegurite loetelu pole ammendav, võib käitise asukoha valikul olla lisaks kaugusele elamupiirkonnast oluline ka kaugus ühiskondlikest ja büroohoonetest, parkidest ja puhkealadest.
4. Selles sättes toodud kohustuse täitmist saab käitajalt nõuda vaid sedavõrd, kuivõrd seda saab mõistlikult eeldada (mõistlikkuse põhimõtte kohta vt KeÜS § 22 kommentaari). Seega peab kohustuse rakendamine olema proportsionaalne ning lisaks käitisega kaasnevatele keskkonnahäiringutele on asukohavalikul asjakohane arvesse võtta ka muid olulisi kaalutlusi (nt logistilised võimalused asukohas, vajaliku tööjõu olemasolu piirkonnas jms). Samas tuleks juhul, kui käitisega kaasnev keskkonnahäiring teatud asukohas võib osutuda oluliseks KeÜS § 3 lg 2 tähenduses, tulevasel käitajal kas rakendada häiringut vähendavaid meetmeid või valida käitise püstitamiseks teine asukoht. Erandjuhul võib tegevust sellises asukohas lubada juhul, kui puuduvad mõistlikud alternatiivid (nii tegevusele kui ka selle asukohale), tegevus on vajalik ülekaaluka avaliku huvi tõttu ning keskkonnaohu ja olulise keskkonnahäiringu vähendamiseks võetakse vajalikud meetmed (vt KeÜS §-s 10 sätestatud vältimispõhimõte).
5. Kui käitise püstitamine teatud asukohta tooks kaasa keskkonna kvaliteedi piirväärtuse ületamise või seaks ohtu tulevaste, kaalukama avaliku huviga seotud käitiste rajamise samal põhjusel, oleks käitajal samuti soovitatav teine asukoht valida. Vastasel juhul keeldutakse käitisele keskkonnaloa andmisest KeÜS § 52 lg 1 punktide 8 või 9 alusel.
6. KeÜS § 18 on üldnorm, mis kohaldub kõigi käitiste suhtes, ning mida võidakse eriseadustega (ja nende alusel antud määrustega) täpsustada. Erisätteid käitiste asukoha valikule leidub ka teistes õigusaktides, näiteks:
jäätmehoidlate asukohavalikut reguleerivad jäätmeseadus ja selle rakendusaktid;
kanalisatsiooniehitiste ja naftasaaduste mahutite asukohavaliku nõuded on kehtestatud veeseaduse rakendusaktidega.
7. KeÜS §-s 18 sätestatud kohustuse suhe planeeringutega on kahetine. Ühelt poolt piiravad üld- ja detailplaneeringud ning nendes kindlaks määratud maakasutuse siht- ja juhtotstarbed käitise asukohavalikut. Teisalt võib käitise püstitamiseks selleks sobivasse asukohta olla vajalik uue detailplaneeringu kehtestamine. PlanS § 9 lg 7 kohaselt on detailplaneeringuga võimalik muuta ka üldplaneeringut ja selles määratud maakasutuse juhtotstarvet. Riigikohtu praktika kohaselt on selline võimalus siiski erandlik, kuna sellisel juhul vaadeldakse vaid väikest osa üldplaneeringuga kaetud alast ja seetõttu pole võimalik arvesse võtta kogu valla või linna territooriumil valitsevat olukorda (RKHKo 19.04.2007, 3-3-1-12-07, p 11).
7.1. Mõningate käitiste kavandamisel on asukohaalternatiivide kaalumine planeerimismenetluses PlanS-s otseselt ette nähtud. Tegemist on olulise ruumilise mõjuga objektidega, mille asukoht valitakse PlanS § 29.2 lg-te 3 ja 5 kohaselt kas üldplaneeringu või maakonnaplaneeringu alusel ja seejuures tuleb kaaluda mitut asukohta (PlanS § 29.2 lg 4). Sellistel juhtudel saab tulevane käitaja täita oma kohustuse vastavas planeerimismenetluses.
7.2. Riigikohus on oma praktikas lahendanud ka küsimust, kas muude käitiste puhul on enne detailplaneeringu algatamist vaja kaaluda alternatiivseid asukohti. Asjas nr 3-3-1-87-08 tehtud lahendis leidis Riigikohus, et kui detailplaneeringuga reguleeritakse eraõiguslikule isikule kuuluva maa kasutamist, ei ole planeerimismenetluses kohustuslik kaaluda kavandatavale tegevusele alternatiivseid asukohti väljaspool planeeritavat ala (RKHKo 15.01.2009, 3-3-1-87-08, p 21). Kohtuasjas nr 3-3-1-88-04 leidis Riigikohus aga, et prügila rajamiseks koostatava detailplaneeringu puhul pidi KOV juba planeeringu algatamisel kindlaks tegema, kas kõik planeeringu algatamise sisulised eeldused, sh asukohaalternatiivide kaalumine on nõuetekohaselt täidetud (RKHKo 9.03.2005, 3-3-1-88-04, p 28).
7.3. Riigikohtu praktikast tuleneb seega, et juhul, kui õigustloovas aktis on ette nähtud teatud ehitise asukoha valiku nõue, tuleb selle täitmist kontrollida ka planeerimismenetluses. KeÜS § 18 sätestab käitiste suhtes samuti kohustuse asukohta valida ning kriteeriumid selle teostamiseks, mistõttu tuleks ka selle nõude täitmist planeerimismenetluses kontrollida (eelkõige planeeringu algatamisel).
8. KeÜS §-s 18 toodud nõuded käitise asukoha valikule on lisaks planeerimismenetlusele asjakohased ka keskkonnakaitselubade menetlemisel, mis võib järgneda planeerimismenetlusele või olla sellest sõltumatu (nt juhul kui käitise püstitamiseks ei ole kehtivaid planeeringuid vaja muuta ega uut planeeringut kehtestada). Juhul kui käitise jaoks keskkonnaloa väljastamisele eelneb keskkonnamõjude hindamise menetlus, on ka selle raames võimalik, ja käitaja seisukohast mõistlik, kaaluda võimalikke asukohaalternatiive. Selleks peab käitaja tegevuse kavandamise varasemas etapis (parimal juhul juba äriplaani koostades) võimalikud asukohaalternatiivid välja selgitama ning valima nende hulgast kõige sobivama(d), mida hakatakse KMH raames täpsemalt analüüsima. Seejuures tuleks võimalike asukohtade valiku kitsendamisel lähtuda kõigist teadaolevatest piirangutest, mis võivad tuleneda nt planeeringutest, aga ka keskkonna kvaliteedi piirväärtustest ning piirkonnas tegutsevate käitiste poolt tekitatavatest keskkonnahäiringutest.
9. Sõltumata sellest, kas loamenetluses viiakse läbi KMH või ei, on asukohavaliku nõuded olulised ka loa andmise üle otsustamisel. Kui käitaja on rikkunud sättest tulenevat kohustust, võib loa andja KeÜS § 52 lg 1 p 4 kohaselt keelduda keskkonnaloa andmisest, kuna tegevus ei vasta õigusaktidega sätestatud nõuetele. Komplekslubade andmise otsustamisel tuleb THS § 38 lg 1 p 5 kohaselt samuti lähtuda õigusaktides sätestatud nõuetest. THS § 39 p 1 kohaselt võib loa andmisest keelduda, kui tegevus ei vasta õigusaktides sätestatud nõuetele. Kuna käitaja kohustust tuleb rakendada lähtuvalt mõistlikkuse põhimõttest, saab loa andmisest asukohavaliku nõude rikkumise tõttu keelduda vaid juhul, kui rikkumine on ilmselge. Loa andmisest keeldumine võib olla kohane nt juhul, kui käitaja soovib rajada mürarikast ja välisõhku olulisel määral saastavat käitist haigla või lasteasutuse vahetusse lähedusse.
10. KeÜS § 18 lg 2 kohaselt tuleb ka käitise laiendamisel või muul viisil ümberkujundamisel lähtuda samadest kriteeriumidest nagu uue käitise rajamise korral. Kuna käitise laiendamine või ümberkujundamine toob kaasa ka sellest lähtuva keskkonnahäiringu ulatuse ja/või iseloomu muutumise, on ka sellisel juhul asjakohane erinevaid huvisid ja õiguseid asukohavaliku kaudu tasakaalustada.
10.1. Erinevalt KeÜS § 18 lõikest 1 on KeÜS § 18 lõike 2 otseseks adressaadiks käitaja, kes juba tegutseb kindlas asukohas. Kuna juba tegutseva käitise asukoha muutmine võib käitaja suhtes olla koormav, saab uue asukoha valik KeÜS §-s 22 sätestatud mõistlikkuse põhimõttest tulenevalt olla nõutav veelgi vähematel juhtudel kui alles tegevust kavandava käitaja suhtes. Samas kohustab antud säte käitajat juba käitise muutmise kavandamise varajases faasis (kindlasti enne keskkonnaloa muutmise taotlemist) hindama, kui olulised on muudatused võrreldes senise tegevusega. Kui käitaja kavatseb käitist olulisel määral muuta või laiendada (nt mitmekordistada prügila või tehase tootmistegevuse mahtu), võiks asukohavaliku põhjalikkus olla analoogne uue käitise rajamisega. Samas, kui tegemist on väiksema mahu ja mõjuga muudatustega käitises, tuleks reeglina esmalt hinnata, kas käitis ka muudetud kujul sobiks jätkuvalt esialgsesse asukohta (sh kas kaasnevad keskkonnahäiringud on olulised KeÜS § 3 lg 2 tähenduses).

matches:
§ 18
§ 14
§ 16
§ 22
§ 3
§ 52
§ 18
§ 9
§ 29
§ 29
Riigikohus
Riigikohus
§ 18
§ 52
§ 38
§ 39
§ 18
§ 18
§ 18
§ 3


RT I, 17.10.2014, 10
14.10.2014 RT I, 17.10.2014, 8 01.11.2014
2) Eestis rahvastikuregistrisse kantud välismaalane, kes töötab vedaja juures töölepingu või muu lepingulise suhte alusel.
[RT I, 17.10.2014, 8 - jõust. 01.11.2014]
(11) Autojuhi täienduskoolitusele võetakse vastu isik, kelle alaline elukoht nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 14 lõike 3 kohaselt on Eestis või kes töötab vedaja juures töölepingu või muu lepingulise suhte alusel.
(12) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 11 nimetatud isikutel peab olema kehtiv Eesti mootorsõiduki juhtimisõiguse kategooria juhiluba või kehtiv liiklusseaduse § 99 lõike 1 kohane teise riigi mootorsõiduki juhtimisõiguse kategooria juhiluba.
(21) Taksojuhi täienduskoolituse kursusel osalemiseks esitab isik koolitusasutusele taksojuhi kutsetunnistuse.
(6) Koolitusasutus peab Maanteeametile elektrooniliselt esitama hiljemalt üks päev pärast õppetöö algust õpperühma nimekirja, mis sisaldab koolitusasutuse nime ja registrikoodi, kursusel osaleva isiku ees- ja perekonnanime ning isikukoodi, lisa 3 kohast õppekava koodi, kursuse algus- ja lõpukuupäeva ning õpperühma numbrit.
(62) Taksojuhi täienduskoolituse korral peab koolitusasutus Maanteeametile elektrooniliselt esitama hiljemalt üks tööpäev enne koolituskursuse algust kursusel osaleva isiku ees- ja perekonnanime ning isikukoodi.
(9) Kui Maanteeametis puudub elektroonilise foto, millel isik on kujutatud otsevaates, peakatteta ning tavapärase näoilmega, või dokumendifoto, mis ei tohi olla väiksem kui 35×45 mm või see on vanem kui viis aastat, peab kursusel osalev isik tegema foto kutsetunnistuse taotlemisel Maanteeametis. Isiku nõusolekul võib kasutada isikut tõendavate dokumentide andmekogus olevat fotot ja allkirjakujutist.
(1) Ametikoolituskursuse sisu ja maht on kehtestatud käesolevas määruses veoautojuhi, bussijuhi ja taksojuhi ametikoolituskursuse õppekavaga (edaspidi õppekava).
(4) Õppetöö maht veoautojuhi täienduskoolitusel peab olema 35 tundi, millest koolitaja poolt valitud valikainete maht on kuni 10 tundi.
(5) Õppetöö maht bussijuhi täienduskoolitusel peab olema 35 tundi, millest töökeskkonda ja liiklusohutust käsitlevate valikainete maht on 7 tundi.
(51) Õppetöö maht taksojuhi täienduskoolitusel peab olema 7 tundi.
(8) Kui isik on läbinud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1071/2009, millega kehtestatakse ühiseeskirjad autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise tingimuste kohta ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 96/26/EÜ (ELT L 300, 14.11.2009, lk 51–71), vastava vedude eest vastutaja koolituse ja vastava tunnistuse saamisest on möödunud vähem kui viis aastat, võib koolitusasutus selle isiku soovil alusõppega ühendatud ametikoolituse kursusele astumisel ta vabastada ametikoolituskursuse eksami sooritamisest õppeaines „Autovedude korraldus”.
(11) Lõikes 1 nimetatud taotluse võib isik esitada elektroonilises vormis Maanteeameti e-teenuste infosüsteemi (edaspidi e-teenuste infosüsteem) kaudu autentimisega.
(22) Maanteeameti liiklusregistri büroo väljastab isikule veoautojuhi ja bussijuhi ametikoolituse tunnistuse või taksojuhi tunnistuse kümne tööpäeva jooksul arvates veoautojuhi, bussijuhi või taksojuhi tunnistuse taotluse esitamisele järgnevast päevast.
(26) Juhul kui isik ei ole veoautojuhi ja bussijuhi ametikoolituse tunnistust või taksojuhi tunnistust lihtkirjaga kätte saanud kümne tööpäeva jooksul alates dokumendi taotluse esitamisest, peab ta sellest Maanteeametit teavitama ning Maanteeamet tunnistab dokumendi kehtetuks. Uue dokumendi kättesaamiseks tuleb isikul pöörduda liiklusregistri büroosse.
(6) Kadunud, varastatud, hävinud või kasutuskõlbmatuks muutunud ametikoolituse tunnistuse asemel on isikul õigus taotleda Maanteeametilt uus tunnistus.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud juhtudel peab ametikoolituse tunnistuse taotleja Maanteeametile selgitama või esitama muid asjaolusid tõendava dokumendi ametikoolituse tunnistuse või taksojuhi kutsetunnistuse asendamise tinginud asjaolude kohta ja § 131 lõikes 1 nimetatud dokumendid.
3) omama kõrg- või keskeriharidust;
4) olema osalenud erialasel täienduskoolitusel.
(3) Õppetöö korraldamiseks vajalik tunniplaan peab olema kättesaadav ja seda tuleb säilitada kursuste lõpuni, kuid mitte vähem kui kuus kuud.
(4) Veoautojuhi ametikoolituse õppekava õppeainete temaatiline plaan on toodud käesoleva määruse §-des 21–644.
(4) Veoautojuhi täienduskoolituse õppekava õppeainete temaatiline plaan on toodud käesoleva määruse lisas 4.
[Kehtetu – RT I, 17.10.2014, 8 - jõust. 01.11.2014]
(3) Koolitajal on õigus käesoleva määruse § 1 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud ametikoolitust korraldada selliselt, et § 19 lõikes 1 ja § 64 lõikes 1 või § 19 lõikes 3 ja § 64 lõikes 3 või § 191 lõikes 1 ja §-s 641 nimetatud õppekavades toodud kokkulangevad õppeained viiakse läbi koos. Samuti on koolitajal õigus koos läbi viia § 19 lõikes 1, § 19 lõikes 3 ja § 191 lõikes 1 või § 64 lõikes 1, § 64 lõikes 3 ja §-s 641 nimetatud õppekavades toodud kokkulangevate õppeainete praktilised õppetunnid.
(4) Enne 2014 aasta 1. novembrit kehtinud veoautojuhi täienduskoolituse õppekava alusel võib koolitaja koolitust läbi viia kuni 2015. aasta 1. märtsini.
1Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 2003/59/EÜ reisijate- või kaubaveol kasutatavate teatavate maanteesõidukite juhtide alus- ja jätkuõppe kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja nõukogu direktiivi 91/439/EMÜ muutmise ja nõukogu direktiivi 76/914/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 226, 10.09.2003, lk 4–17), muudetud direktiiviga 2004/66/EÜ (ELT L 168, 1.05.2004, lk 35–67); EL Nõukogu direktiiv 2006/103/EÜ 20. nov 2006, millega kohandatakse teatavaid direktiive transpordipoliitika valdkonnas seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega (ELT L 363, 20.12.2006, lk 344–351); Euroopa nõukogu direktiiv 2013/22/EL, millega kohandatakse teatavaid direktiive transpordipoliitika valdkonnas seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega (ELT L 158, 10.06.2013, lk 356–361).
Lisa 4 Veoautojuhi täienduskoolituse õppekava


text:
URANTIA RAAMAT, 18. Kiri. Ülimad Kolmsusisiksused
URANTIA RAAMAT - 18. Kiri. Ülimad Kolmsusisiksused
§ 1. Ülimuslikkuse Kolmsustatud Saladused
§ 2. Päevilt Igavesed
§ 3. Päevilt Vanad
§ 4. Päevilt Täiuslikud
§ 5. Päevilt Uued
§ 6. Päevilt Ühtsed
§ 7. Päevilt Ustavad
§ 1. The Trinitized Secrets of Supremacy
§ 2. The Eternals of Days
§ 3. The Ancients of Days
§ 4. The Perfections of Days
§ 5. The Recents of Days
§ 6. The Unions of Days
§ 7. The Faithfuls of Days
18. Kiri. Ülimad Kolmsusisiksused
Paper 18 : The Supreme Trinity Personalities
KÕIK Ülimad Kolmsusisiksused on loodud täpselt piiritletud teenistuse jaoks. Jumalik Kolmsus on kavandanud nad teatavate eriliste ülesannete täitmiseks ning nad on pädevad teenima nii, et see kinnitab kasutatavate menetluste ja lõpliku andumuse täiuslikkust. Ülimate Kolmsusisiksuste klasse on seitse:
1. Ülimuslikkuse Kolmsustatud Saladused;
2. Päevilt Igavesed;
3. Päevilt Vanad;
4. Päevilt Täiuslikud;
5. Päevilt Uued;
6. Päevilt Ühtsed;
7. Päevilt Ustavad.
Nende haldamise täiuslikkust esindavate olendite arv on kindel ja lõplik. Nende loomine on juba minevikusündmus ning enam neid ei isikustata.
Kogu suuruniversumis esindavad need Ülimad Kolmsusisiksused Paradiisi-Kolmsuse halduspõhimõtteid — nad esindavad õiglust ja ongi Paradiisi-Kolmsuse täitevotsuseks. Nad moodustavad haldustäiuse rea, mille osad on omavahel seotud ning mis küünib Isa Paradiisi-sfääridest kohalike universumite keskusmaailmadesse ning neid universumeid moodustavate tähtkujude keskusmaailmadesse.
Kõik Kolmsusest pärit olendid on loodud nii, et nad kõikides oma jumalikes omadustes väljendaksid Paradiisi täiuslikkust. Ainult kogemuse vallas on aja kulg tõhustanud nende varustatust kosmiliseks teenistuseks. Kolmsusest pärinevate olenditega ei ole mingit muret, et nad võiksid oma kohustused täitmata jätta, ei vähimatki vastuhakkamise riski. Nende olemus on jumalik ning pole teada, et nad oleksid kunagi oma isikliku käitumise jumalikult ja täiuslikult rajalt kõrvale kaldunud.
Paradiisi-satelliitide sisimas ringluses tiirleb seitse maailma ning igaüht neist ülevatest maailmadest juhib kümnest Ülimuslikkuse Kolmsustatud Saladusest koosnev korpus. Nad pole loojad, vaid ülimad ja lõplikud haldajad. Nende seitsme vennaliku sfääri elu korraldamine on usaldatud täielikult selle seitsmekümnest ülimast suunajast koosneva korpuse kätte. Ehkki neid Paradiisile kõige lähemal paiknevat seitset püha sfääri juhendavad Kolmsuse järeltulijad, tuntakse seda maailmaderühma üldiselt kui Kõikse Isa isiklikku ringlust.
18:1.1 (207.5) There are seven worlds in the innermost circuit of the Paradise satellites, and each of these exalted worlds is presided over by a corps of ten Trinitized Secrets of Supremacy. They are not creators, but they are supreme and ultimate administrators. The conduct of the affairs of these seven fraternal spheres is wholly committed to this corps of seventy supreme directors. Though the offspring of the Trinity supervise these seven sacred spheres nearest Paradise, this group of worlds is universally known as the personal circuit of the Universal Father.
Oma sfääride võrdväärsete ja ühendatud suunajatena toimides tegutsevad Ülimuslikkuse Kolmsustatud Saladused kümneliikmelistes rühmades, kuid teatud kindlates vastutusvaldkondades toimivad nad ka individuaalselt. Iga sellise erilise maailma haldustöö on ära jagatud seitsme suurema osakonna vahel ning iga alajaotuse spetsialiseeritud tegutsemist juhib üks neist võrdväärsetest valitsejatest. Ülejäänud kolm toimivad nende seitsme suhtes kolmese Jumaluse isiklike esindajatena: üks neist esindab Isa, teine Poega ja kolmas Vaimu.
Ehkki Ülimuslikkuse Kolmsustatud Saladusi iseloomustab kindel klassisarnasus, avaldub neis selgesti ka seitse tunnusjoont, mis on omased igale seitsmele rühmale. Kümnes ülimas Diviningtoni asjade suunajas peegeldub Kõikse Isa isiklik olemus ja iseloom ning sama kehtib kõigi seitsme sfääri kohta. Iga kümnest liikmest koosnev rühm meenutab seda Jumalust või Jumaluste liitu, kes nende maailma iseloomustab. Kümme Ascendingtoni valitsevat suunajat avaldavad Isa, Poja ja Vaimu ühendatud olemust.
Isa seitsmes pühas maailmas asuvate kõrgete isiksuste tegevuse kohta tohin ma väga vähe ilmutada, sest nad on tõepoolest Ülimuslikkuse Saladused. Kõiksele Isale, Igavesele Pojale ning Lõpmatule Vaimule liginemisega ei seostu mingeid suvalisi piiravaid saladusi. Kõikide jumaliku täiuslikkuse saavutanute jaoks on Jumalused otsekui avatud raamat, kuid kõikide Ülimuslikkuse Saladusteni ei ole iialgi võimalik jõuda. Mitte kunagi ei suuda me täielikult tungida nendesse maailmadesse, kus on varjul Jumaluse ja loodud-olendite seitsmese rühmituse ühenduse isiksusesaladused.
Et nende ülimate suunajate töös seostub Jumaluste lähedane ja isiklik ühendus universumiolendite mainitud seitsme põhirühmitusega — asugu need siis neis seitsmes erilises maailmas või toimigu ükskõik kus suuruniversumis —, siis on sobiv, et niisuguseid väga isiklikke suhteid ja ebatavalisi ühendusi hoitakse kui püha saladust. Isegi oma alamate loodud-olendite puhul austavad Paradiisi Loojad olendite õigust olla omaette ning nende isikupühadust. Ja see kehtib nii üksikisikute kui ka isiksusklasside kohta.
Isegi universumis palju kätte võitnud olendite suhtes jäävad niisugused salajased maailmad lojaalsuse proovikiviks. Meil on lubatud täielikult ja isikuliselt tunda igavesi Jumalaid, takistusteta teada nende jumalikku ja täiuslikku iseloomu, ent meile ei ole antud lõpuni tungida kõikidesse Paradiisi Valitsejate isiklikesse suhetesse iga oma loodud-olendiga.
Igaüht Havona miljardist maailmast suunab üks Ülim Kolmsusisik. Neid valitsejaid tuntakse kui Päevilt Igavesi ning nende arv küünib täpselt ühe miljardini, üks iga Havona sfääri kohta. Nad pärinevad Paradiisi-Kolmsusest, ent nende nagu Ülimuslikkuse Saladustegi päritolu kohta ei leidu mitte mingeid ülestähendusi. Need kõikselt tarkade isade kaks rühma on igavesti valitsenud oma Paradiisi-Havona võrratute maailmade üle ning nad toimivad ilma rotatsiooni ehk ümberpaigutamiseta.
Päevilt Igavesi võivad näha kõik nende maailmades asuvad tahteolendid. Nemad juhivad korrapäraselt toimuvaid üleplaneedilisi nõupidamisi. Nad külastavad perioodiliselt rotatsiooni korras seitsme superuniversumi keskussfääre. Nad on lähedases suguluses ja jumalikkuselt võrdsed Päevilt Vanadega, kes valvavad seitsme supervalitsuse saatuse üle. Kui Päevilt Igavene ei viibi oma sfääril, siis juhib tema maailma Kolmsuse Õpetaja-Poeg.
Kui jätta kõrvale niisugused kindlad eluklassid nagu Havona põliselanikud ja keskse universumi muud elavad loodud-olendid, siis on kõik Päevilt Igavesed kujundanud oma vastava sfääri just nõnda, et see oleks täielikus vastavuses nende isiklike ideede ja ideaalidega. Nad käivad üksteise planeetidel vastastikku külas, aga nad ei kopeeri ega jäljenda, vaid on alati täiesti algupärased.
Iga sfääri arhitektuur, looduslik kaunidus, morontiastruktuur ja vaimloodu on kordumatu ja ainulaadne. Iga maailm on igikestva ilu asupaik ega sarnane vähimalgi määral ühegi teise maailmaga kogu keskses universumis. Ja igaüks teist viibib oma teel läbi Havona sissepoole, Paradiisi suunas kas siis pikemat või lühemat aega kõigil neil kordumatutel ja põnevatel sfääridel. Teie maailmas on Paradiisist kõneldes loomulik kasutada sõna ülalpool, kuid tõusutee jumaliku sihi puhul oleks õigem tarvitada sõna seespool.
Kui ajas surelikud lõpetavad oma ettevalmistuse kohaliku universumi keskust ümbritsevates koolitusmaailmades ning nad suunatakse edasi oma superuniversumi haridusfääridele, on nad oma vaimses arengus jõudnud selleni, et suudavad niisuguste arenenud maailmade kõrgeid vaimseid valitsejaid ning suunajaid — kaasa arvatud Päevilt Vanu — ära tunda ja nendega suhelda.
Kõik Päevilt Vanad on põhiliselt identsed, neis avaldub Kolmsuse ühine iseloom ja ühendatud olemus. Neil on küll olemas individuaalsus ning nad on oma isiksuse poolest üksteisest erinevad, kuid nad ei erine omavahel niisugusel määral nagu Seitse Meistervaimu. Nad moodustavad seitsme omanäolise superuniversumi ühtse suunajaskonna, kusjuures iga superuniversum kujutab endast teistest selgelt eristuvat, omaette ja kordumatut loodut. Seitse Meistervaimu pole ei oma olemuselt ega omadustelt üksteise moodi, ent Päevilt Vanad, need superuniversumite isikulised valitsejad, on kõik Paradiisi-Kolmsuse ühetaolised ja ülitäiuslikud järeltulijad.
Kõrgustes olevad Seitse Meistervaimu määravad igaüks ära oma superuniversumi olemuse, ent Päevilt Vanad dikteerivad nendesamade superuniversumite haldamise. Loovasse mitmekesisusse toovad nad halduslikku ühetaolisust ning tagavad terviku kooskõla — ja seda suuruniversumi seitsme segmentaalse rühmituse aluspõhja moodustavatele loovuserinevustele vaatamata.
Kõik Päevilt Vanad kolmsustati ühekorraga. Nad kujutavad endast universumite universumi isiksuste registri algust ja siit nende nimigi: Päevilt Vanad. Kui te jõuate Paradiisi ja otsite kirjalikke ülestähendusi asjade alguse kohta, siis leiate, et isiksust käsitlevas osas on kõige esimeseks sissekandeks üksikasjalik jutustus nende kahekümne ühe Päevilt Vana kolmsustamisest.
Need kõrged olendid valitsevad alati kolmeliikmeliste rühmadena. Leidub hulganisti niisuguseid tegevusfaase, kus nad toimivad üksikult, sealhulgas ka selliseid, kus võivad tegutseda ükskõik millised kaks neist kolmest, ent oma haldustöö kõrgemates sfäärides tuleb neil toimida ühiselt. Isikuna ei lahku nad kunagi oma asukohamaailmadest, aga seda pole neil tarviski, sest need maailmad kujutavad endast kaugele ulatuva peegelduvussüsteemi fookuspunkte superuniversumis.
Iga Päevilt Vanade kolmiku isiklik asupaik on nende keskussfääri vaimses polaarsuspunktis. Selline sfäär jaotub seitsmekümneks haldussektoriks ning sel on seitsekümmend alajaotuslikku keskusmaailma, kus Päevilt Vanad aeg-ajalt asuvad.
Oma jõu, mõjuvõimu ulatuse ning õigusemõistmise toimimispiiride poolest on Päevilt Vanad kogu aegruumilise loodu kõikidest otsestest valitsejatest kõige võimsamad ja vägevamad. Kogu hiiglaslikus universumite universumis kuulub ainuüksi neile võime langetada lõplik täidesaatev otsus tahteolendite elu igavese lõpetamise kohta. Ning superuniversumi ülima kohtu lõplike otsuste langetamisel peavad osalema kõik kolm Päevilt Vana.
Kui jätta kõrvale Jumalused ja nende Paradiisi-kaaslased, siis on Päevilt Vanad kogu aegruumilises eksistentsis kõige täiuslikumad, mitmekülgsemad ja kõige heldemalt jumalike annetega varustatud valitsejad. Kahtlemata on nad superuniversumite ülimad valitsejad. Ent niisugust valitsemisõigust ei ole nad kogemuslikult ära teeninud ning sellepärast ongi Päevilt Vanade osaks määratud, et ükskord asub nende asemele Ülim Olend — kogemuslik suverään — ning neist saavad tema asemikud.
Ülim Olend on kogemusliku teenimise läbi saavutamas suveräänsust seitsmes superuniversumis samal kombel, nagu Looja-Poeg teenib kogemuslikult ära suveräänsuse oma kohaliku universumi suhtes. Kuid praegusel, Ülima veel lõpulejõudmata evolutsiooni ajastul on Päevilt Vanad need, kelle käes on aja ja ruumi arenevate universumite kooskõlastatud ja täiuslik haldusjuhtimine. Ja kõiki Päevilt Vanade otsuseid ning korraldusi iseloomustab originaalne tarkus ja isikupärane algatusvõime.
Päevilt Täiuslikke on täpselt kakssada kümme ning nad juhivad iga superuniversumi kümne suursektori valitsusi. Nad kolmsustatigi nimelt selleks, et nad abistaksid superuniversumite suunajaid, ning nad valitsevad Päevilt Vanade vahetute ja isiklike asemikena.
Iga suursektori keskusmaailma on määratud kolm Päevilt Täiuslikku, aga erinevalt Päevilt Vanadest ei ole nende puhul vaja, et kõik kolm oleksid pidevalt kohal. Aeg-ajalt võib keegi selle kolmiku liikmetest lahkuda, pidamaks oma valdkonna hüvangu asjus isiklikult nõu Päevilt Vanadega.
Need suursektorite kolmühtsed valitsejad valdavad silmatorkavalt täiuslikult halduse üksikasju ja siit nende nimigi — Päevilt Täiuslikud. Kui tahame ära märkida nende vaimumaailma kuuluvate olendite nimesid, tekib meil raskusi nende nimede tõlkimisega teie keelde ning väga sageli on rahuldavat tõlget äärmiselt raske välja pakkuda. Meile ei meeldi kasutada niisuguseid meelevaldseid nimesid, mil poleks teie jaoks mitte mingit tähendust, ning seetõttu leiame sageli, et raske on valida sobivat, mis oleks teie jaoks arusaadav ning esindaks samal ajal mingil määral ka algupärast nime.
Päevilt Täiuslike valitsuste juurde kuuluvad Jumalike Nõuandjate, Tarkuse Täiustajate ja Kõiksete Hindajate mõõduka suurusega korpused. Veelgi rohkem on Päevilt Täiuslike käsutuses Vägevaid Sõnumitoojaid, Kõrgeaulisi ning Nime ja Numbrita Olendeid. Ent suuremate sektorite asjades teevad palju igapäevast tööd ära Taevased Valvurid ja Kõrgete Poegade Abilised. Neisse kahte rühma kuuluvad kas Paradiisi-Havona isiksuste või siis kirgastunud surelike lõpetanute kolmsustatud järeltulijad. Mõningaid neist, kes kuuluvad kolmsustatud loodud-olendite kahte klassi, kolmsustavad Paradiisi Jumalused uuesti ning seejärel saadetakse nad superuniversumite valitsuste juurde, haldustööle appi.
Suurem osa Taevasi Valvureid ning Kõrgete Poegade Abilisi määratakse suur- ja väikesektorite teenistusse, kuid Kolmsustatud Kaitsjad (Kolmsusest hõlmatud seeravid ja keskteelised) on kohtuametnikud kõigis kolmes jaotuses, mis toimivad Päevilt Vanade, Päevilt Täiuslike ning Päevilt Uute kohtutes. Kolmsustatud Saadikuid (Poja või Vaimuga ühtesulanud olemusega Kolmsusest hõlmatud tõususurelikke) võib igas superuniversumis kohata kõikjal, enamik neist aga on väikesektorite teenistuses.
Enne seitsme superuniversumi valitsemisskeemi lõplikku väljakujunemist tegid tegelikult kõik nende valitsuste mitmesuguste osakondade haldurid (välja arvatud Päevilt Vanad) täiusliku Havona universumi eri maailmades Päevilt Igaveste käe all läbi eri pikkusega väljaõppeaja. Päevilt Igavesed koolitasid välja ka hilisemaid kolmsustatud olendeid, enne kui need Päevilt Vanade, Päevilt Täiuslike ja Päevilt Uute teenistusse suunati. Kõik nad on karastatud, läbiproovitud ning kogenud haldurid.
Kui te oma väikesektori maailmades viibimise järel Splandoni keskusse jõuate, siis kohtute üsna pea Päevilt Täiuslikega, sest need ülevad valitsejad on tihedalt seotud suursektori seitsmekümne maailmaga, mis on ette nähtud tõusvate ajalike olendite kõrgemaks koolitamiseks. Päevilt Täiuslikud võtavad suursektori koolide tõusvatelt lõpetajatelt isiklikult vastu nende rühmavanded.
Suursektori keskust ümbritsevates maailmades teevad aja palverändurid eeskätt intellektuaalset laadi tööd — vastandina rohkem füüsilise ja materiaalse iseloomuga koolitusele väikesektori seitsmel koolitussfääril ning vaimsetele ettevõtmistele superuniversumi keskuse neljasaja üheksakümnes ülikoolimaailmas.
Kuigi te olete registreeritud ainult Splandonis, suursektoris, mis hõlmab selle kohaliku universumi, kust te pärinete, tuleb teil läbida meie superuniversumi kõik kümme suuremat alajaotust. Enne Uversale jõudmist kohtute te kõigi kolmekümne Orvontoni Päevilt Täiuslikuga.
Superuniversumite ülimate suunajate seas on Päevilt Uued kõige nooremad: kolmeliikmeliste rühmadena juhivad nad väikesektorite tegemisi. Olemuse poolest on nad võrdväärsed Päevilt Täiuslikega, halduslikult aga alluvad neile. Neid isikuliselt kirgastunud ja jumalikul moel tegusaid Kolmsus-isiksusi on täpselt kakskümmend üks tuhat. Nad kõik loodi ühekorraga ning koos tegid nad Päevilt Igaveste juhtimisel läbi ka oma väljaõppe Havonas.
Päevilt Uutel on oma kaaslaste ja abiliste kogu, mis sarnaneb Päevilt Täiuslike omaga. Lisaks on nende teenistusse määratud tohutu hulk mitmesugustesse alamatesse klassidesse kuuluvaid taevaseid olendeid. Väikesektorite haldamisel kasutavad nad ohtrasti seal asuvate tõususurelike, mitmesuguste hea tahte kolooniate isikkonna ning paljude Lõpmatust Vaimust pärinevate rühmade abi.
Väikesektorite valitsused on suures osas hõivatud superuniversumite ulatuslike füüsiliste probleemidega, ent mitte ainult nendega. Väikesektorite sfäärid on Füüsiliste Meisterjuhtijate keskusteks. Tõususurelikud teevad neis maailmades uurin guid ja sooritavad katseid, mis seostuvad Ülimate Võimsuskeskuste kolmanda klassi ja Füüsiliste Meisterjuhtide kõigi seitsme klassi tegevuse tundmaõppimisega.
Et väikesektori valitsus on nii suuresti tegev füüsiliste probleemidega, viibivad selle kolm Päevilt Uut harva kõik korraga keskussfääril. Suurema osa ajast on üks neist kolmest ära, kas siis juhendava suursektori Päevilt Täiuslikega nõu pidamas või esindamas Päevilt Vanu kõrgete kolmsuslikku päritolu olendite kokkutulekutel Paradiisis. Päevilt Vanu esindavad nad Paradiisis toimuvatel kõrgetel nõupidamistel vaheldumisi Päevilt Täiuslikega. Samal ajal võib teine Päevilt Uus viibida inspektsioonireisil oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate kohalike universumite keskusmaailmades. Ent alati jääb vähemalt üks neist valitsejatest väikesektori keskusesse oma teenistuskohuseid täitma.
Kõik te õpite kunagi tundma neid kolme Päevilt Uut, kes juhivad teie väikesektorit Ensat, sest oma teel sissepoole, suursektorite koolitusmaailmadesse, tuleb teil nende käe alt läbi käia. Uversasse tõustes läbite te ainult ühe rühma väikesektorite koolitussfääridest.
Halduslikult ei tegutse „Päevilt”-klassi kuuluvad Kolmsusisiksused madalamal kui superuniversumite valitsuste tasandil. Arenevates kohalikes universumites toimivad nad pelgalt konsultantide ja nõuandjatena. Päevilt Ühtsed kujutavad endast sidepidajaisiksuste rühma, keda Paradiisi-Kolmsus on volitanud tegutsema kohalike universumite kaheste valitsejate juures. Iga korrastatud ja asustatud kohaliku universumi juurde on kinnistatud üks neist Paradiisi-nõunikest, kes on kohaliku loodu suhtes tegev Kolmsuse, aga mõnes suhtes ka Kõikse Isa esindajana.
Eksisteerib seitsesada tuhat niisugust olendit, ehkki kõigile neile ei ole veel suunamist antud. Päevilt Ühtsete varukorpus toimib Paradiisis Universumikorralduse Kõrgeima Nõukoguna.
Erilisel moel kooskõlastavad need Kolmsuse vaatlejad universumivalitsuste kõikide harude haldustegevust alates kohalike universumite valitsustest läbi sektorivalitsuste kuni superuniversumite omadeni välja. Siit nende nimigi, Päevilt Ühtsed. Endast kõrgemal seisjatele esitavad nad kolmesuguseid ettekandeid: olulisest füüsilise ja poolintellektuaalse iseloomuga andmestikust teavitavad nad oma väikesektori Päevilt Uusi, intellektuaalsetest ja poolvaimsetest sündmustest oma suursektori Päevilt Täiuslikke ja vaimsetest ning poolparadiislikest asjadest oma superuniversumi keskuses asuvaid Päevilt Vanu.
Et tegu on Kolmsus-päritolu olenditega, seisavad sidepidamiseks nende käsutuses kõik Paradiisi ringlused ja nii ongi nad pidevas ühenduses nii omavahel kui ka kõikide teiste vajalike isiksustega kuni Paradiisi kõrgemate nõukogudeni välja.
Mitte ükski Päevilt Ühtne ei ole orgaaniliselt seotud selle kohaliku universumi valitsusega, kuhu ta on suunatud. Lisaks oma vaatlejakohustustele tegutseb ta ainult kohalike võimude palvel. Oma ameti poolest kuulub ta kohaliku loodu kõikidesse esimese astme nõukogudesse ja igasse tähtsasse konklaavi, aga ei osale haldusküsimuste tehnilist laadi arutelul.
Kui kohalik universum on stabiliseerunud valgusesse ja ellu, siis suhtlevad selle kirgastunud olendid takistamatult Päevilt Ühtsega, kelle toimimispädevus niisuguses arenevas täiuse maailmas avardub. Ent ikkagi jäävad nad eeskätt Kolmsuse saadikuteks ning Paradiisi konsultantideks.
Vahetult valitseb kohaliku universumi üle jumalik, kahest Jumalusest pärinev Poeg, aga ikka seisab tema kõrval Paradiisi-vend, Kolmsusest pärinev isiksus. Kui Looja-Poeg peaks oma kohaliku universumi keskusest ajutiselt eemal viibima, saavad asemikud olulisemate otsuste langetamisel tõhusat abi oma Päevilt Ühtsete nõukogult.
Need kõrged Kolmsus-päritolu isiksused on iga kohaliku universumi saja tähtkuju valitsejate paradiislikud nõuandjad. Päevilt Ustavaid on seitsekümmend miljonit, ent nagu Päevilt Ühtsedki, ei viibi nad kõik teenistusülesannete täitmisel. Nende Paradiisi varukorpus kujutab endast Universumitevahelist Eetika ja Omavalitsuse Konsultatsioonikomisjoni. Päevilt Ustavate teenistuskäik on allutatud rotatsioonile vastavalt nende varukorpuse kõrgeima nõukogu otsustele.
Kõike seda, mida kohaliku universumi Looja-Poja jaoks märgib Päevilt Ühtne, tähendavad Päevilt Ustavad Vorondadek-Poegadele, kes valitsevad kohaliku loodu tähtkujude üle. Nad on ülimalt andunud ja jumalikult ustavad nende tähtkujude hüveolule, kuhu nad on määratud, ning siit ka nimi — Päevilt Ustavad. Nad tegutsevad ainult konsultantidena ega osale kunagi haldustegevuses muidu, kui ainult tähtkujude valitsuste vastava kutse peale. Ka pole nad otseselt seotud haridusliku hoolekandega tõusvate palverändurite eest tähtkuju keskust ümbritsevatel arhitektuursetel koolitussfääridel. Kõiki neid ettevõtmisi juhendavad Vorondadek-Pojad.
18:7.2 (213.4) All that a Union of Days is to a Creator Son of a local universe, the Faithfuls of Days are to the Vorondadek Sons who rule the constellations of that local creation. They are supremely devoted and divinely faithful to the welfare of their constellations of assignment, hence the name — Faithfuls of Days. They act only as counselors; never do they participate in administrative activities except upon the invitation of the constellation authorities. Neither are they directly concerned in the educational ministry to the pilgrims of ascension on the architectural training spheres surrounding a constellation headquarters. All such undertakings are under the supervision of the Vorondadek Sons. Neither are they directly concerned in the educational ministry to the pilgrims of ascension on the architectural training spheres surrounding a constellation headquarters. All such undertakings are under the supervision of the Vorondadek Sons.
Kõik mõne kohaliku universumi tähtkujudes tegutsevad Päevilt Ustavad kuuluvad tolle universumi Päevilt Ühtse jurisdiktsiooni alla ning esitavad oma ettekanded otse temale. Neil puudub ulatuslikum sidepidamissüsteem ja harilikult piirduvad nad omavahelise sidega kohaliku universumi piires. Ükskõik missugune Nebadonis oma teenistuskohuseid täitev Päevilt Ustav suudab ühendusse astuda kõikide teiste selles kohalikus universumis teenivate oma klassi olenditega, ning seda ta teebki.
Päevilt Ustavate kodud asuvad tähtkujude keskusmaailmades nagu Päevilt Ühtsete omad universumite keskustes. Päevilt Ustavad elavad niisuguseid maailmu haldavatest suunajatest lahus ning Vorondadek-valitsejate kodudega võrreldes on Päevilt Ustavate asupaigad tõepoolest tagasihoidlikud.
Päevilt Ustavad on kõige viimaseks lüliks tolles pikas haldurite ja konsultantide ahelas, mis ulatub Kõikse Isa pühadest sfääridest, kõikide asjade keskme kohalolekust kuni kohalike universumite esmaste jaotusteni välja. Kolmsusest johtuv valitsemissüsteem lõpeb tähtkujude tasandil ning ükski niisugune Paradiisi-nõuandja ei viibi pidevalt ei tähtkujude osissüsteemides ega asustatud maailmades. Viimati mainitud haldusüksused kuuluvad täielikult kohalike universumite olendite võimupiiridesse.
[Esitanud Uversa Jumalik Nõuandja.]

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


RT I, 05.03.2019, 1
Vastu võetud 25.02.2019 nr 15
Määrus kehtestatakse kalandusturu korraldamise seaduse § 5 lõike 1, § 19 lõike 1, § 21 lõike 2 ja § 31 lõike 6 alusel.
§ 1. Maaeluministri 14. aprilli 2016. a määruse nr 22 „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020 toetuse objekti tähistamise ning Euroopa Liidu osalusele viitamise nõuded ja kord” muutmine
Maaeluministri 14. aprilli 2016. a määruse nr 22 „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020 toetuse objekti tähistamise ning Euroopa Liidu osalusele viitamise nõuded ja kord” § 4 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kui toetuse abil tehakse veebileht, avaldab toetuse saaja logo ja embleemi sellel veebilehel komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 763/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 (Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta) kohaldamise eeskirjad seoses teavitamis- ja avalikustamismeetmete tehnilise kirjeldusega ning liidu embleemi loomise juhistega (ELT L 209, 16.07.2014, lk 1–4), artikli 2 lõikes 4 ja artiklis 4 sätestatud tingimuste kohaselt.”.
§ 2. Maaeluministri 20. detsembri 2016. a määruse nr 70 „Kalapüügi innovatsioonitoetus” muutmine
Maaeluministri 20. detsembri 2016. a määrust nr 70 „Kalapüügi innovatsioonitoetus” muudetakse järgmiselt:
1) paragrahvi 12 lõike 6 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) tööleping, töövõtuleping või käsundusleping, milledes on välja toodud toetatava tegevusega seotud tööjõukulude osakaal tööjõukulude kogusummas;”;
2) paragrahvi 12 lõike 7 punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
„5) esmakordsel makse taotlemisel töötaja ametijuhend, milles on kirjeldatud rakenduskavaga seotud tööülesanded;”;
3) paragrahvi 12 täiendatakse lõigetega 8 ja 9 järgmises sõnastuses:
„(8) Lõike 7 punktis 8 nimetatud tööajatabelit ei pea esitama juhul, kui töötaja tööjõukulu arvestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 68a lõike 5 kohaselt.
(9) Toetuse saaja esitab maksetaotluse koos tõendavate dokumentidega vähemalt kord aasta jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse tegemisest.”;
4) määrust täiendatakse §-ga 16 järgmises sõnastuses:
„§ 16. Rakendussäte
Toetuse taotlemisel 2019. aastal eelistatakse võrdsete koondhinnetega taotluste puhul taotlusi, milles toodud tegevused panustavad § 2 lõike 1 punktides 3 ja 4 nimetatud eesmärkide saavutamisse.”.
§ 3. Maaeluministri 15. mai 2017. a määruse nr 41 „Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemise energia- ja ressursisäästlikumaks muutmise toetus” muutmine
Maaeluministri 15. mai 2017. a määrust nr 41 „Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemise energia- ja ressursisäästlikumaks muutmise toetus” muudetakse järgmiselt:
1) paragrahvi 4 lõiget 1 täiendatakse punktidega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„6) reovee eelpuhastuse ja jäätmete töötlemise seadme soetamise ja paigaldamise kulud;
7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta ja määruse (EÜ) nr 842/2006 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 150, 20.05.2014, lk 195–230) sätestatud eesmärkide ja nõuete täitmisega kaasnevad kulud.”;
2) paragrahvi 4 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „Lõikes 1” tekstiosaga „Lõike 1 punktides 1–6”;
3) paragrahvi 7 lõiget 4 täiendatakse punktiga 10 järgmises sõnastuses:
„10) uue jahutus-, külmutus- või isolatsioonisüsteemi tootjapoolsed tehnilised andmed või sertifikaat, milles on kirjas jahutus-, külmutus- või isolatsioonisüsteemi fluoritud kasvuhoonegaaside andmed.”.
§ 4. Maaeluministri 5. veebruari 2016. a määruse nr 5 „Kalapüügi- ja vesiviljelustoodetele uute turgude leidmise ning kalapüügi- ja vesiviljelustoodete teavitus- ja tutvustuskampaaniate toetus” muutmine
Maaeluministri 5. veebruari 2016. a määruse nr 5 „Kalapüügi- ja vesiviljelustoodetele uute turgude leidmise ning kalapüügi- ja vesiviljelustoodete teavitus- ja tutvustuskampaaniate toetus” § 12 lõike 1 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
„4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 68 lõike 1 punktis g nimetatud tegevuse puhul tutvustava materjali näidised, kampaania meediaplaan ja kokkuvõte kampaania tegevustest;”.
§ 5. Maaeluministri 27. juuni 2017. a määruse nr 49 „Merekeskkonna alaste teadmiste parendamise toetus” muutmine
Maaeluministri 27. juuni 2017. a määrust nr 49 „Merekeskkonna alaste teadmiste parendamise toetus” muudetakse järgmiselt:
1) määruse pealkirjas ja § 1 tekstis asendatakse sõnad „Merekeskkonna alaste” sõnaga „Merekeskkonnaalaste”;
2) paragrahvi 6 lõike 5 punktis 3 asendatakse tekstiosa „meetme VIII.1” tekstiosaga „meetme VIII.3”.
§ 6. Maaeluministri 20. detsembri 2016. a määruse nr 71 „Vesiviljeluse innovatsioonitoetus” muutmine
Maaeluministri 20. detsembri 2016. a määrust nr 71 „Vesiviljeluse innovatsioonitoetus” muudetakse järgmiselt: