text:
Esialgse õiguskaitse abinõud:
Esialgse õiguskaitse abinõudega reguleeritakse poolte suhteid esialgselt, st ajutiselt, või siis, kui on oht, et kohtulahendi täitmise tagamisel võib tekkida probleeme.
Enne kohtuasja sisulise lahendamise menetlust rakendatavaid esialgse õiguskaitse abinõusid reguleerivad üldjuhul tsiviilkohtumenetluse seadustiku (seadus nr 99/1963, muudetud) paragrahv 74 jj ning pärast sisulise lahendamise menetluse algust rakendatavaid esialgse õiguskaitse abinõusid reguleerib nimetatud seadustiku paragrahv 102. Erikohtumenetluste seadus (seadus nr 292/2013) reguleerib teatavates konkreetsetes olukordades rakendatavaid esialgse õiguskaitse eriabinõusid, nimelt nõuetekohase hooleta alaealise kaitseks rakendatavaid abinõusid (paragrahv 452 jj) ja kaitseks koduvägivalla eest rakendatavaid abinõusid (paragrahv 400 jj). Seaduse nr 292/2013 paragrahvis 12 on sätestatud ka teatavad erieeskirjad, mis täiendavad esialgse õiguskaitse abinõusid reguleerivaid üldsätteid, hõlmates seaduse kohaldamisalasse kuuluvate menetluste liike.
Tõendite tagamine
Tõendid tagatakse, kui on kahtlus, et tõendite kogumine on edaspidi võimatu või märkimisväärselt raskendatud (nt sellise ostu-müügilepingu puudulik täitmine, mille esemeks on riknev kaup, või raskelt haige ja eluohtlikus seisukorras oleva tunnistaja küsitlemine).
Esialgse õiguskaitse abinõud
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (seadus nr 99/1963) paragrahvi 74 lõikes 3 on sätestatud, et esialgse õiguskaitse abinõude rakendamiseks algatatakse menetlus vastavasisulise taotluse alusel.
Seaduse nr 292/2013 paragrahvis 12 sätestatakse aga, et kohus võib omal algatusel otsustada esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise, kui tal on pädevus alustada omal algatusel kõnealuses asjas menetlust (nt menetlust alaealise hooldamise küsimuses, teovõimetuks tunnistamise menetlust, eestkoste määramise menetlust või kadunud isikut või surma puudutavat menetlust). Sellistel juhtudel otsustab kohus esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise ex officio.
Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise pädevus on kohtul, kes on pädev asja sisuliselt lahendama; erandid sellest reeglist on sätestatud seaduse nr 292/2013 paragrahvides 400 ja 453.
Enne kohtuasja sisulise lahendamise menetluse algust saab tõendeid tagada vastavasisulise taotluse alusel. Tagamise pädevus on kohtul, kes on pädev asja sisuliselt lahendama, või kohtul, kelle tööpiirkonnas ohus olev tõend asub.
Kohtumenetluse käigus saab tõendeid tagada ka juhul, kui vastavat taotlust ei ole esitatud.
Menetlusosalised peaksid tõendite tagamise juures viibima, välja arvatud juhul, kui tõendite tagamisega viivitamine võib põhjustada riski.
Tõendeid saab tagada ka notariaalaktiga (notářský zápis) või kohtutäituri aktiga (exekutorský zápis), kui notar või kohtutäitur viibib toimingu juures või tõendab toimingu tegemist.
Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise kohta võib teha otsuse järgmistes olukordades:
kui on vaja kehtestada ajutine kord poolte suhete reguleerimiseks;
kui on oht, et kohtulahendi täitmise tagamisel võib tekkida probleeme;
kui on vaja olukorda esialgselt reguleerida.
Hinnang vajaduse kohta kehtestada ajutine kord poolte suhete reguleerimiseks sõltub konkreetse asja asjaoludest. Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamine otsustatakse ainult juhul, kui esineb ilmne vajadus kehtestada poolte õiguslike suhete reguleerimiseks ajutine kord. Muude sellise esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise seisukohast oluliste asjaolude puhul piisab sellest, kui tõendatud on vähemalt asjaolud, mis on abinõust tuleneva kohustuse kehtestamisel kriitilise tähtsusega.
Probleemid kohtulahendi täitmise tagamisel
Kui esialgse õiguskaitse abinõud taotletakse seetõttu, et kohtulahendi täitmise tagamisel võib tekkida probleeme, peab õigustatud poolel olema otsus või muu dokument, mis on kohtulahendi täitmisele pööramise aluseks. Esialgse õiguskaitse abinõud võib rakendada ainult kuni ajani, mil kohtulahend muutub täitmisele pööratavaks, või juhtudel, kui õigustatud poolel ei ole seni mõjuval põhjusel (ajutiselt) olnud võimalik nõuda, et kehtestatud kohustus täidetaks kohtulahendi täitmisele pööramise abil. Lisaks peavad olema tõendatud asjaolud, mis põhjendavad kahtlust, et kohtulahendi täitmise tagamisel tekib probleeme (peamiselt kohustatud isiku käitumise tõttu).
Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise taotlus peab sisaldama tsiviilkohtumenetluse seadustiku (seadus nr 99/1963) paragrahvi 42 lõikes 4 ja paragrahvis 75 sätestatud andmeid, sealhulgas:
selle kohtu andmed, millele taotlus esitatakse;
andmed isiku kohta, kes taotluse esitab, ja asja kohta, mida taotlus puudutab, st kirjeldus asjaoludest, mis põhistavad taotletava esialgse õiguskaitse abinõu vajadust;
taotluse eesmärk, st millist esialgse õiguskaitse abinõud taotleja taotleb;
taotluse koostamise kuupäev ja taotleja või tema esindaja allkiri;
kirjeldus asjaolude kohta, mis põhistavad vajadust kehtestada poolte suhete reguleerimiseks ajutine kord või kahtlust, et kohtulahendi täitmise tagamisel võib tekkida probleeme.
Dokumendid, millele taotleja viitab, tuleb taotlusele lisada.
Taotluse esitamise kuupäevaks peab taotleja omal algatusel, st ilma kohtu korralduseta, maksma tagatisrahana 10 000 Tšehhi krooni; äriühingutevaheliste suhete puhul, mis on seotud nende äritegevusega, on tagatisraha suurus 50 000 Tšehhi krooni. Taotluste puhul, mis puudutavad sotsiaalhoolekandega seotud küsimusi (nt elatis, tööhõive või hüvitis isikukahju eest), on taotleja tagatisraha maksmisest vabastatud. Taotlust ei võeta menetlusse, kui tagatisraha tasumise nõue on täitmata.
Tagatisraha tagab esialgse õiguskaitse abinõu rakendamisega seoses menetlusosaliste või kolmandate isikute (st nende, kes ei ole esialgse õiguskaitse abinõuga seotud menetluse osalised) kantud kahju hüvitamise nõuet.
Seaduse nr 292/2013 paragrahvi 12 lõikes 3 on sätestatud erandid sama seadusega ette nähtud tagatisraha tasumise kohustusest.
Tõendeid saab (vastava taotluse alusel) tagada enne kohtuasja sisulise arutamise menetluse algust, kui on kahtlus, et tõendite kogumine on edaspidi võimatu või märkimisväärselt raskendatud. Tõendeid, millel ilmselgelt ei ole menetluses mingit kaalu, ei tagata. Kohus ei võta tõendite tagamise taotlust menetlusse, kui tal on kahtlus, et tõendite kaitsmise asemel on taotlus esitatud mingil muul eesmärgil (näiteks selleks, et saada teise isiku tegevuse kohta teavet, mis taotlejale muul viisil kättesaadav ei ole).
Lisaks üldistele andmetele peab tõendite tagamise taotlus sisaldama kirjeldust asjaoludest, mida tuleks tõendite kogumisel silmas pidada. Ka tagatavad tõendid tuleb konkreetselt välja tuua.
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahvi 76 kohaselt võib esialgse õiguskaitse abinõuga kohustada isikut näiteks maksma elatist, deponeerima kohtus mingi summa, andma mingi eseme kohtule hoiule, mitte võõrandama teatavaid esemeid või õigusi, tegema mingit toimingut, hoiduma mingi toimingu tegemisest või lubama mingi toimingu tegemist. See abinõu võib olla seotud ükskõik millise asjaomasele isikule kuuluva varaga.
Kohus võib esialgse õiguskaitse abinõuga kehtestada kohustuse isikule, kes ei ole menetlusosaline, kui see on põhjendatult vajalik (nt kui keegi ostab kinnisvara, olles täiesti teadlik, et ta ostab selle omanikult, kes ei ole nõuetekohaselt täitnud maksekohustusi võlausaldajate vastu).
Seaduse nr 292/2013 alusel rakendatavad esialgse õiguskaitse eriabinõud
Lapse olukorda reguleerivat eriabinõud rakendatakse paragrahvi 452 jj alusel siis, kui alaealist ei ole nõuetekohaselt hooldatud, sõltumata sellest, kas kellelgi on õigus lapse eest hoolt kanda, või kui lapse elu, normaalne areng või muud olulised huvid on tõsiselt ohustatud või kahjustatud. Kohtu kehtestatava esialgse õiguskaitse abinõuga reguleeritakse lapse olukorda üksnes rangelt vajaliku ajavahemiku vältel ja laps paigutatakse kohtumääruses osutatud sobivasse keskkonda.
Paragrahvi 400 jj alusel võib esialgse õiguskaitse eriabinõud rakendada kostja suhtes, kohustades teha lahkuma ühisest majapidamisest ja selle vahetust ümbrusest, hoidma ühisest majapidamisest eemale ja sellesse mitte sisenema, hoiduma kontaktidest taotlejaga või hoiduma taotleja mis tahes viisil jälitamisest ja ahistamisest. Taotlus peab sisaldama asjaolude kirjeldust, millest ilmneb, et taotleja ja kostja kooseksisteerimine majas või korteris, kus on nende ühine majapidamine, on taotleja jaoks talumatu tema või ühises majapidamises elava muu isiku vastu suunatud füüsilise või vaimse vägivalla tõttu, või asjaolude kirjeldust, mis kinnitab taotleja jälitamist või ahistamist.
Taotluses tuleks ka selgitada, miks tõendite tagamist taotletakse. Tõendite kogumiseks võib kasutada kõiki vahendeid, mis võimaldavad asja seisu kindlaks teha, eelkõige tunnistajate ülekuulamist, eksperdiarvamuse tellimist, ametiasutustelt ja juriidilistelt isikutelt aruannete ja tähelepanekute küsimist jne.
Üks tõendite tagamise erimeetod hõlmab tõendi eseme tagamist intellektuaalomandi õigustega seotud asjade korral (tsiviilkohtumenetluse seadustiku (seadus nr 99/1963) paragrahv 78b). Kaebeõigus on isikul, kes on olnud tunnistajaks intellektuaalomandi õiguse rikkumisele. Pädev kohus on see piirkondlik kohus, kelle tööpiirkonnas ese tagatakse. Tagada saab: asjaomast kaupa; materjale ja töövahendeid; asjaomase kaubaga seotud dokumente.
Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamiseks antakse esialgne määrus, mille eesmärk on taotlejat kaitsta. Sellega kaitstakse taotleja õigust, mida on rikutud või mis on ohus. Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamine ei anna taotlejale õigusi, mille suhtes on vaidlus lahendamata. Ka ei ole esialgse õiguskaitse abinõu mingi eelneva küsimuse lahendamise vahend. Pelk esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise fakt ei tohi mõjutada kohtuasja sisulist lahendamist kohtu poolt. Ka pärast esialgse õiguskaitse abinõu rakendamist võivad kohustatud isikud jätkata oma vara käsutamist, kuid nad peavad käituma kooskõlas abinõuga.
Kui isik takistab oluliselt menetluse käiku, eelkõige seeläbi, et jätab mõjuva põhjuseta kohtusse ilmumata või ei täida kohtumäärust, võib kohus määrata talle trahvi kuni 50 000 Tšehhi krooni suuruses summas. Kohus võib tagada esialgse õiguskaitse abinõud käsitleva määruse täitmise, kui kohustatud isik ei täida määrust vabatahtlikult. Ametliku otsuse või (ühisest majapidamisest) lahkumise korralduse täitmisest hoidumise eest on sanktsioon ette nähtud ka kriminaalkoodeksi (seadus nr 40/2009) paragrahvi 337 lõikes 2, milles on sätestatud ametliku otsuse või lahkumise korralduse täitmisest hoidumises seisnev väärtegu.
Tähtajaline esialgse õiguskaitse abinõu
Kohus võib esialgse õiguskaitse abinõud käsitlevas määruses otsustada, et abinõu on ajaliselt piiratud, isegi kui hageja (taotleja) seda ei taotlenud.
Hagi esitamise või menetluse algatamiseks muu taotluse esitamise kohustuse kehtestamine
Kohus, kes otsustab esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise, kohustab taotlejat (hagejat) esitama abinõud käsitleva otsuse tegemisel määratud tähtaja jooksul kohtule ka taotluse asja sisulise lahendamise menetluse algatamiseks (hagiavalduse).
Esialgse õiguskaitse abinõu kehtib kuni ajani, mil selle kehtivus lõpeb või mil kohus selle tühistab.
Esialgse õiguskaitse abinõu kehtivus lõpeb, kui taotleja ei taotle kohtu määratud tähtaja jooksul menetluse algatamist; kui taotlus asja sisuliseks lahendamiseks lükatakse tagasi; kui taotlus asja sisuliseks lahendamiseks rahuldati ja asjas tehtud kohtulahendi täitmisele pööramisest on möödunud üle 15 päeva; või kui esialgse õiguskaitse abinõu rakendamiseks määratud tähtaeg on möödunud.
Kohus tühistab esialgse õiguskaitse abinõu, kui põhjused, mille tõttu abinõu rakendamise otsus tehti, on ära langenud.
Seaduse nr 292/2013 paragrahvides 400 jj on sätestatud, et esialgse õiguskaitse abinõu kehtib ühe kuu jooksul alates selle täitmisele pööramise kuupäevast (paragrahv 408) ja et seda tähtaega võib pikendada sõltuvalt asja sisulise lahendamise menetluse algusest.
Seaduse nr 292/2013 paragrahvides 452 jj on sätestatud, et esialgse õiguskaitse abinõu kehtib ühe kuu jooksul alates selle täitmisele pööramise kuupäevast (paragrahv 459) ja et seda tähtaega võib pikendada.
Tõendid tagatakse kohtu määratud aja jooksul või nii kiiresti kui võimalik. Pooled võivad tõendite tagamise juures viibida, kuid see õigus puudub neil siis, kui tõendite tagamisega viivitamine võib põhjustada riski. Pärast asja sisuliseks lahendamiseks menetluse algatamist on menetlusosalistel õigus esitada oma seisukohad esitatud ja kogutud tõendite kohta. Menetlusosalisi võib ka küsitleda.
Otsuseid esialgse õiguskaitse abinõude rakendamise kohta tehakse kohtumääruste vormis. Määrus, mis näeb ette esialgse õiguskaitse abinõu rakendamise, muutub täitmisele pööratavaks alates selle avaldamisest. Kui määrus ei kuulu avaldamisele, muutub see täitmisele pööratavaks alates kohustatud isikule kättetoimetamise hetkest. Kirjalik koopia esialgse õiguskaitse abinõud käsitlevast määrusest edastatakse menetlusosalistele ja kolmandale isikule (kui see kolmas isik on kohustatud isik); kui esialgne õiguskaitse hõlmab kohustust mitte võõrandada kinnisasja, edastatakse koopia ka pädevale kinnistusosakonnale. Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamist käsitlev määrus muutub täitmisele pööratavaks alates selle avaldamisest või kättetoimetamisest (tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahv 76d) ja on kohtulahendi täitmisele pööramise alus.
Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamist käsitlevat määrust saab edasi kaevata. Kaebus esitatakse vaidlusaluse lahendi teinud kohtule, kuid seda menetleb teise astme kohus, st piirkondlik või kõrgema astme kohus. Kaebus tuleb esitada 15 päeva jooksul pärast lahendi kirjaliku koopia kättesaamist.
Kui õigustatud isik esitab kaebuse õigeks ajaks ja see võetakse menetlusse, ei loeta kohtulahendit lõplikuks enne, kui apellatsioonikohus on teinud kaebuse kohta lõpliku otsuse. Esialgse õiguskaitse abinõu rakendamist käsitlev määrus muutub aga täitmisele pööratavaks (st rakendatakse määrusekohast korda) kohustuse täitmise tähtaja lõppemisel (see tähtaeg algab kättetoimetamise kuupäevast). Teise variandina muutub määrus täitmisele pööratavaks alates kättetoimetamisest, kui määruses ei nähta ette kohustuse täitmist. Kohus võib otsustada, et esialgse õiguskaitse abinõu rakendamist käsitlev määrus pööratakse täitmisele alles pärast seda, kui kohtulahend muutub lõplikuks, välja arvatud juhul, kui esialgse õiguskaitse abinõu olemusest tuleneb teisiti või kui selline otsus tähendaks, et esialgse õiguskaitse abinõu eesmärki ei ole võimalik saavutada.
Seaduse nr 292/2013 paragrahvid 409 ja 463 sisaldavad sätteid selle kohta, kuidas esitada kaebust selle seaduse alusel rakendatavate esialgse õiguskaitse eriabinõude kohta.
Viimati uuendatud: 25/09/2019

matches: kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus


Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse ja liiklusseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 08.10.2014, 2
01.10.2014 otsus nr 503
Vastu võetud 17.09.2014
Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Patsiendil on õigus oma terviseseisundi hindamiseks edastada tervishoiuteenuse osutajale tervisedeklaratsioon tervise infosüsteemi kaudu käesoleva seaduse § 42 lõike 2 alusel kehtestatud tingimustel ja korras.”.
1) seaduse tekstis asendatakse läbivalt sõna „Tervishoiuamet” sõnaga „Terviseamet” vastavas käändes;
2) paragrahvi 101 lõiked 8–10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Mootorsõidukijuhi järgmise tervisekontrolli läbimise tähtpäeva saabumisel peatub mootorsõidukijuhi juhtimisõigus, kui talle ei ole tervise infosüsteemi vahendusel väljastatud või kui ta ise ei esita hiljemalt nimetatud tähtpäeval Maanteeametile uut kehtivat tervisetõendit.
(9) 30 päeva enne järgmise tervisekontrolli läbimise tähtpäeva saabumist saadab Maanteeamet mootorsõidukijuhi esitatud mobiiltelefoni numbril või e-posti aadressil teate selle kohta, et tema juhtimisõigus peatub järgmise tervisekontrolli läbimise tähtpäeval, kui talle ei ole tervise infosüsteemi vahendusel väljastatud või kui ta ise ei esita hiljemalt nimetatud tähtpäeval Maanteeametile uut tervisetõendit vastavalt käesoleva seaduse § 102 lõikes 4 nimetatud korrale.
(10) Mootorsõidukijuhi ja mootorsõiduki juhtimisõiguse taotleja tervisekontrolli tingimused ja korra ning tervisenõuded, sealhulgas meditsiinilised vastunäidustused, mille korral mootorsõiduki juhtimine ei ole lubatud, kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
3) paragrahvi 101 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Mootorsõidukijuht on kohustatud läbima täiendava tervisekontrolli, kui tal on kehtiva tervisetõendi kohaselt, mis on väljastatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 42 lõike 2 alusel sätestatud tingimustel ja korras, diagnoositud absoluutne meditsiiniline vastunäidustus, mille puhul mootorsõiduki juhtimine ei ole lubatud.”;
4) paragrahvi 102 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) A-, B-, BE-, C-, CE-, D- ja DE-kategooria ning nende alamkategooriate mootorsõiduki, T-kategooria traktori ja liikurmasina, B-kategooria takso ning A-, B- ja C-kategooria alarmsõiduki juhi ja juhtimisõiguse taotleja ning mootorsõidukijuhi õpetaja tervisekontrolli teeb perearst, töötervishoiuarst või tervishoiuteenuse osutaja juurde moodustatud liiklusmeditsiini komisjon (edaspidi liiklusmeditsiini komisjon).”;
5) paragrahvi 102 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 102 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Liiklusmeditsiini komisjoni koosseisu kuulub vähemalt kolm arsti – silmaarst, neuroloog ja sisearst. Sisearsti võib komisjonis asendada perearst või töötervishoiuarst.
(4) Mootorsõidukijuhi ja mootorsõiduki juhtimisõiguse taotleja tervisetõendi andmed edastab tõendi väljastanud tervishoiuteenuse osutaja Maanteeametile elektrooniliselt tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõike 2 punkti 1 alusel sätestatud tingimustel ja korras või esitab tervisetõendi taotleja tervisetõendi Maanteeametile paberil.”;
7) paragrahvi 129 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui isiku mootorsõiduki juhtimisõigus on terviseseisundi halvenemise tõttu tervishoiuteenuse osutaja otsuse alusel peatatud, muutub tema tervisetõend kehtetuks ning ta saab juhtimisõiguse taastada juhul, kui tõendi väljastaja otsuse aluseks olev asjaolu on ära langenud. Juhtimisõiguse taastamiseks tuleb isikul läbida käesoleva seaduse §-s 101 sätestatud tervisekontroll, mille alusel talle väljastatakse uus tervisetõend.”;
8) paragrahvi 264 täiendatakse lõikega 17 järgmises sõnastuses:
„(17) Alates 2015. aasta 1. aprillist võib mootorsõidukijuhi ja mootorsõiduki juhtimisõiguse taotleja esitada Maanteeametile § 102 lõikes 4 nimetatud paberil tervisetõendi ainult juhul, kui objektiivsetel põhjustel ei olnud tervisetõendit võimalik koostada või väljastada elektrooniliselt tervise infosüsteemi vahendusel.”.


text:
Ostueesõiguse teostamise võimalikkus mitterahalise sissemakse korral - Raamatupidaja
Ostueesõiguse teostamise võimalikkus mitterahalise sissemakse korral
17. detsember 2009 14:00
Ostueesõiguse teostamise regulatsioon annab selle kasutamiseks õigustatud isikule võimaluse omandada müüdav ese esialgse ostja asemel.
Järgnevalt tutvustame lühidalt osaühingu osade võõrandamise puhul kohaldatava ostueesõiguse regulatsiooni olemust ning lähtudes hiljutisest Riigikohtu lahendist, analüüsime muuhulgas küsimust, kas ostueesõiguse teostamine on võimalik osade mitterahalise sissemaksena üleandmise puhul. Kas kohus on avanud ukse ostueesõiguse teostamise õigusest kõrvalehiilimiseks?
Ostueesõiguse teostamise olemus ja üldalused
Ostueesõigus on võlaõigusseaduse (VÕS) § 244 lg 1 kohaselt õigus, mille teostamise korral loetakse müügileping ostueesõigust omava isiku ja müüja vahel sõlmituks samadel tingimustel, milles müüja ostjaga kokku leppis. VÕS § 244 lg 3 kohaselt võib asja suhtes ostueesõigust omav isik ostueesõigust teostada, kui müüja on sõlminud ostjaga müügilepingu.
Tegemist on seega olukorraga, kus müügilepingu pooleks mitteoleval isikul on seadusest või tehingust tulenev õigus nõuda müüjalt müüdava eseme võõrandamist talle. Sellisel juhul astub ostueesõigust teostav isik müügitehingus esialgse ostja asemele ning tema suhtes laienevad kõik algse müügilepingu tingimused, s.h müügihind, selle tasumise aeg ja koht, võimalikud kõrvalkohustused jms tingimused.
Silmas tuleb pidada, et ostueesõigus kehtib üldjuhul siiski üksnes eseme tasulise võõrandamise korral. Ostueesõiguse teostamise õigus tekib automaatselt ning müüja ja ostja ei saa omavahelise lepinguga seda välistada. Samuti ei saa müüja sõlmida ostueesõigust teostava isikuga lepingut teistsugustel tingimustel, kui algse ostjaga kokku lepitud.
Ostueesõigus osaühingu osade võõrandamise puhul
Seadusest tulenev ostueesõigus osaühingu osade võõrandamise korral on sätestatud äriseadustiku (ÄS) § 149 lg 2, mille kohaselt osa võõrandamisel kolmandale isikule on teistel osanikel ostueesõigus ühe kuu jooksul võõrandamise lepingu esitamisest.
Ostueesõiguse teostamine toimub müüjale ostueesõiguse teostamise avalduse esitamisega. Juhul, kui osanikud ostueesõigust teostada ei soovi, ei ole neil iseenesest vaja osaühingu juhatust sellest eraldi teavitada ning nende nõudeõigus lõppeb automaatselt pärast seaduses ettenähtud ühekuulise tähtaja möödumist.
Tulenevalt sellest, et ostueesõiguse teostamise avaldus peab olema tehtud müügilepinguga samas vormis (VÕS § 244 lg 5), tuleb osaühingu osade müügi puhul teha ostueesõiguse teostamise avaldus ÄS § 149 lg 4 kohaselt notariaalselt, välja arvatud juhul, kui võõrandatavad osad on kantud Eesti väärtpaberite keskregistrisse (sellisel juhul peab avaldus olema siiski samas vormis, milles on koostatud müügileping, st eelduslikult kirjalik).
Ostueesõigus osade üleandmisel mitterahalise sissemaksena
Enamasti võõrandatakse osaühingu osad raha vastu. Sellisel juhul on selge, et ostueesõiguse teostaja saab asuda esialgse ostja asemele, tasudes müüjale kokkulepitud müügihinna. Praktikas ei ole osade raha vastu üleandmine aga sugugi ainus viis osa omaniku vahetumiseks. Nii võib osa võõrandada ka mitterahalise vastusoorituse vastu, nt nõude loovutamine, mõne teise ühingu osade omandamine, äriühingu osa- või aktsiakapitali sissemaksmisel mitterahalise sissemakse tegemine jne.
Osaniku ostueesõiguse teostamise õigus ja võimalikkus nimetatud juhtudel ei ole seaduse tasandil reguleeritud ning selles osas puudub ka ühtne kohtupraktika. Senist ebaselget olukorda aitab nüüd tõlgendada Riigikohtu 18. novembril 2009. a otsus asjas nr 3-2-1-121-09. Viidatud otsuses võttis Riigikohus põhimõttelise seisukoha selle osas, kas ostueesõiguse teostamine on võimalik ka äriühingu osa mitterahalise sissemaksena üleandmise korral.
ÄS § 142 lg 1 kohaselt võib mitterahaliseks sissemakseks olla mis tahes rahaliselt hinnatav ja osaühingule üleantav asi või varaline õigus, millele on võimalik pöörata sissenõuet. Seega on selge, et mitterahaliseks sissemakseks võib olla ka osalus teises äriühingus. Antud artikli eesmärki silmas pidades on küsimus selles, kas selle teise äriühingu osanikel on ostueesõigust võimalik teostada ka osa üleandmisel mitterahaliseks sissemakseks.
Viidatud lahendi asjaolud olid lühidalt järgmised. Osaühingu A osanikud otsustasid suurendada osakapitali. Isikud X ja Y, kellele kuulusid osaühingu B osad, soovisid omandada osaühingu A osa. Osa eest otsustasid nad tasuda mitterahalise sissemaksega. Mitterahaliseks sissemakseks oli X-le ja Y-le kuuluvad osaühingu B osad. Vaidluse põhjuseks oli asjaolu, et kolmas osaühingu B osanik, Q, soovis teostada X-le ja Y-le kuuluvate osaühingu B osade võõrandamisel ostueesõigust.
Riigikohus asus vaidlusaluses otsuses seisukohale, et osaühingu osade eest mitterahalise sissemaksega tasumisel ei ole üldjuhul ostueesõigust teostada võimalik. Kohus põhjendas oma seisukohta asjaoluga, et osaühingu osa eest mitterahalise sissemaksega tasumisel on mitterahalise sissemakse tegija põhikohustus anda mitterahalise sissemakse ese üle osaühingule, osaühingu põhikohustus on anda vastu osaühingu osa. Samas ei ole mitterahalise sissemakse suhtes ostueesõigust omaval isikul võimalik seda põhikohustust täita, kuna tal ei ole võimalik müüjale üle anda sama eset ehk sama osaühingu osa, mida algne müüja oleks üle andnud.
Seejuures leidis Riigikohus, et sellises olukorras ei saa mitterahalise sissemakse tegemise kohustust ka asendada. VÕS § 246 lg 1 sätestab, et kui ostjal on lepingust tulenev kõrvalkohustus, mida ostueesõigust omav isik ei ole võimeline täitma, peab ostueesõigust omav isik kõrvalkohustuse täitmise asemel tasuma selle hariliku väärtuse. Riigikohtu hinnangul nimetatud säte osade eest mitterahalise sissemakse tegemisel aga ei kohaldu, kuna müügihinna tasumise kohustus ei ole kõrval- vaid põhikohustus. Seega ei ole võimalik mitterahalist sissemakset ka mingi teise väärtusega (nt rahaga) asendada ning seeläbi ostueesõigust teostada.
Kohus leidis, et kuna Q-l ei ole võimalik anda X-le ja Y-le üle osaühingu A osasid, ei ole tal võimalik tehingu põhikohustust täita ja seega on ostueesõiguse teostamine antud juhul võimatu.
Riigikohtu tõlgendus tekitab põhjendatud küsimuse, kas kohus on avanud ukse ostueesõiguse teostamise õigusest kõrvalehiilimiseks. Nii võiks ju vältida osa võõrandamist teisele osanikule seeläbi, et osa müüakse kolmanda(st) isiku(st) osaühingule viimase osakapitali suurendamise kaudu.
Riigikohtu tõlgendust arvestades ei saa teine kaasomanik sellisel juhul osa ostueesõigust teostada. Müüja saab küll alguses ostja(st) osaühingu osanikuks, kuid selle osaluse võib ju järgmisel ajahetkel edasi võõrandada ilma, et kellelgi teisel oleks õigust tehingusse sekkuda – nii saavutavadki müüja ja kolmas isik olukorra, kus osaühingu osa sisuliselt võõrandatakse kolmandale isikule ilma, et senistel kaasomanikel oleks võimalus seadusest tulenevat ostueesõigust teostada.
Lemmi Kann, Pirkka-Marja Põldvere, Kairi Tuulmägi
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2009/12/17/ostueesoiguse-teostamise-voimalikkus-mitterahalise-sissemakse-korral

matches:
kohus
§ 244
§ 244
§ 149
§ 244
§ 149
Riigikohus
§ 142
Riigikohus
Kohus
§ 246
Kohus
kohus


text:
teenistusse võtmine
teenistusastmed
politseiametniku õigused
poitseiametniku kohustused
politseiametniku pensionikindlustus
välisteenistus
teenistus õiguskantsleri kantseleis
tolliteenistus
prokuratuuriteenistus
kohtuteenistus
3-3-1-22-13 Riigikohus 19.06.2013
VTMS § 4
Korruptsioonivastane seadus § 27 lg 3
PPVS § 57 lg 1
karistuse määramise tähtaeg
Käesolevas asjas vaidlusaluste tegude toimepanemise ajal kehtinud PvTS §-dest 68 ja 38 tulenevalt kujutas KVS § 27 lg-s 3 ettenähtud töökoha- ja tegevuspiirangute rikkumine endast ka distsiplinaarsüütegu. Isiku teenistusest vabastamise ajal kehtinud PPVS §-des 86 ja 68 oli sätestatud samasisuline regulatsioon, kuid PPVS § 88 p 5 järgi oli sellel ajal politseiametnikule määratavaks distsiplinaarkaristuseks teenistusest vabastamine ATSvr § 118 alusel. PPVS § 88 p 5 ega ATSvr § 118 ei teinud viidet KVS § 27 lg-le 3. Seetõttu ei olnud teenistusest vabastamine KVS § 27 lg 3 alusel distsiplinaarkaristus, vaid eriseadusega sätestatud teenistusest vabastamise täiendav alus, mida sai kohaldada väärteo toimepanemise korral. Seetõttu teenistusest vabastamisel etteheidetav distsiplinaarkaristuse määramiseks kehtestatud tähtaegade järgimata jätmine.
Isik vabastati teenistusest 1. aprillini 2013 kehtinud KVS § 27 lg 3 alusel. Alates 1. aprillist 2013 kehtib 6. juunil 2012 vastu võetud korruptsioonivastane seadus, mis teenistusest vabastamise alust ei sätesta. Isiku teenistusest vabastamist KVS 27 lg 3 alusel ei muuda õigusvastaseks asjaolu, et kohtumenetluse ajal jõustunud uus korruptsioonivastane seadus ei sätesta korruptsioonivastase seaduse rikkumise eest teenistusest vabastamise alust. Kohus peab lähtuma kehtivast seadusest ning seaduse muutumine kohtumenetluse ajal ei too tingimata kaasa teenistusse ennistamist. 1. aprillini 2013 kehtinud avaliku teenistuse seaduse kehtivuse ajal esitatud teenistusse ennistamise taotlust on võimalik rahuldada ka uue avaliku teenistuse seaduse kehtivuse ajal, kuigi uus seadus ei näe üldjuhul ette teenistusse ennistamise nõudeõigust (otsus haldusasjas nr 3-3-1-14-13, p 17).
Vastustajale ei saa ette heita, et ta ei vabastanud kaebajat kohe pärast väärteootsuse koostamist. Teenistusest vabastamine KVS § 27 lg 3 alusel kujutab endast teenistusest vabastamist seoses väärteo toimepanemisega. Teenistusest vabastamine KVS § 27 lg 3 alusel enne väärteootsuse jõustumist olnuks vastuolus väärteomenetluse seadustiku §-s 4 sätestatud süütuse presumptsiooniga, mille kohaselt ei tohi kedagi käsitada väärteo toimepanemises süüdlasena enne, kui väärteo eest karistamise otsus on tema kohta jõustunud.

matches:
Riigikohus
§ 4
§ 27
§ 57
§ 27
§ 88
§ 118
§ 88
§ 118
§ 27
§ 27
§ 27
Kohus
§ 27
§ 27


Töötamine koroonakriisi ajal | Eriolukord
Avaleht Töötamine koroonakriisi ajal
Töötamine koroonakriisi ajal
Mida peaks silmas pidama, kui töötajad hakkavad naasma kaugtöölt töökohtadesse?
Töökeskkonda naasmine peaks toimuma kindlasti ohutult.
Jätkuvalt on viiruste leviku takistamiseks olulised erinevad ettevaatusmeetmed:
kaugtöö eelistamine,
inimeste etapiviisilise töökohtadele naasmise võimaldamine,
töötajate füüsilise kokkupuute vähendamine,
ruumide õhutamine ja korralik koristus,
haigena tuleb töötajal koju jääda.
Vajadusel pea Tööinspektsiooni töökeskkonna konsultandi või töötervishoiuarstiga nõu, kuidas töökeskkonda ohutumaks muuta.
Kas notari juures saab teha tehinguid, näiteks kinnisvara ostu- ja müügitehinguid, ka kaugteel, tehingupoolte füüsilise kohaletulekuta?
Kaugteel on võimalik notariaalset toimingut teha ainult videosilla kaudu, kusjuures kõik tehingu osapooled peavad sellise mooduse kasutamisega nõus olema. Abielluda ja abielu lahutada videosilla kaudu ei saa, küll aga saab esitada abiellumise või lahutamise avalduse.
Kui soovid teha notariaalset toimingut kaugtõestuse teel, tuleb tähele panna järgmist:
Notariga tuleb enne kokku leppida, mis on see tehing, mida kaugtõestuse kaudu tahetakse teha, ja millal on selle tegemiseks sobiv aeg. Seda kokkulepet saab notariga teha kas otse või notar.ee iseteeninduskeskkonna kaudu.
Osapooltel peab kaugtõestusega toimingu tegemiseks olema arvuti, milles on veebikaamera ja mikrofon, ID-kaart koos kaardilugejaga või mobiil-ID digiallkirjastamiseks.
Kaugtõestus töötab vaid Google Chrome’i veebibrauseriga ja kliendi internetiühenduse kiirus peab olema selline, mis võimaldab videokõnet.
Toimingu tegemiseks tuleb notar.ee veebilehel logida iseteenindusse.
Kust saab tööandja teada, et tema töötajad tulid välismaalt ja peaksid jääma koju, kui nad ei anna talle sellest teada?
Eesti elanikena peame viiruse levikut tõkestama ja seda saame teha ainult üheskoos.
Hoiame üksteist. Kui oled haige või Sul on haigusnähte, ära mine tööle ega rahvarohketesse kohtadesse haigust levitama.
Kui meie lähikonnas (nt kolleegidest) on
keegi haige või
tulnud alates 17. märtsist välisreisilt ja arvab, et ei pea kodus püsima, siis igaüks meist saab tema tähelepanu juhtida sellele, et kõikidel inimestel ei ole raudne tervis ega korras immuunsussüsteem. Just sel põhjusel on vaja viiruse levikut tõkestada.
Südametunnistus on parim sunnimeede.
Ettevõtetes ja organisatsioonides on tähtis ka sisekommunikatsioon ning inimeste omavaheline hea suhtlus.
Kas ma võin tööle minekust keelduda?
Töötaja kohustus on teha kokkulepitud tingimustel tööd.
Kui ta aga naaseb kõrgema nakatunute suhtarvuga riigist, siis tuleb Terviseameti soovitusel püsida 14 päeva kodus. Kõrgema nakatunute suhtarvuga riikide kohta saab infot välisiministeeriumi veebilehelt.
See ei tähenda automaatselt seda, et töötaja ei pea tööle minema. Ta peab andma tööandjat välismaalt naasmise kohta teavitama ja temaga kokku leppima, kuidas edasine töötamine käib.
Töötajal ja tööandjal on kokku leppimiseks hulk võimalusi, sealhulgas
kaugtöö (kodust),
tasustamata puhkus,
töölepingu seaduse §-de 35 ja 37 rakendamine,
põhipuhkuse kasutamine. Kui puhkuse ajakava on tehtud, siis saab põhipuhkuse aegu muuta üksnes kokkuleppel. Kui töötaja ei soovi kasutada põhipuhkust, tuleb leida muu lahendus.
Loe ka töölepingu seadust: https://www.riigiteataja.ee/akt/112072014146?leiaKehtiv.
Kas võin keelduda lähetusest välismaale?
Tööandjal on kohustus hinnata tööga seotud riske ka juhul, kui ta saadab töötaja välislähetusse. Seepärast peab ennekõike hindama riske tööandja ja tegema otsuse, kas töötaja on võimalik jätta lähetusse saatmata.
Töötajal on õigus keelduda tööst või peatada töö, mille täitmine
seab ohtu tema või teiste isikute tervise või
ei võimalda täita keskkonnaohutuse nõudeid, teatades sellest viivitamata tööandjale või tema esindajale ja töökeskkonnavolinikule.
Seega, kui Sa leiad, et sead välislähetusse minekuga ohtu oma elu või tervise, on Sul õigus minekust keelduda.
Vaata lähemalt töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 14 lõiget 5: https://www.riigiteataja.ee/akt/12883561?leiaKehtiv.
Kuidas toimida tuludeklaratsiooni esitamisel, kui inimesel pole võimalik seda interneti teel täita?
Füüsiliste isikute tuludeklaratsioonide esitamise tähtaeg oli 30. aprill, ent paberil tuludeklaratsioone võtab Maksu- ja Tolliamet vastu ka pärast seda, vähemalt juuni lõpuni. Maksu- ja Tolliameti kliendibürood üle Eesti on suletud ja deklaratsioone saab esitada elektrooniliselt. Kui kuulud riskirühma ja Sul ei ole kodus võimalust elektroonilise deklaratsiooni esitamiseks, siis ära mine selle tegemiseks külla sugulastele või tuttavatele ega kutsu neid endale külla. Maksu- ja Tolliamet võtab vajadusel tuludeklaratsioone vastu vähemalt juuni lõpuni ja sanktsioone sellega inimestele ei kaasne.
Mida peab minu tööandja praeguse olukorra ajal teisiti tegema ja millega arvestama?
Esmatähtis on kasutada töökohal desinfitseerimisvahendeid.
Kontoris on tähtis
inimestel hoida omavahel füüsilist distantsi
pidevalt ruume tuulutada,
korrapäraselt ruume puhastada.
Vaata SIIT Terviseameti soovitusi tõhusaks puhastamiseks ja desinfitseerimiseks.
Ohutult kaugtöölt kontorisse naasmisest saad lähemalt lugeda Sotsiaalministeeriumi juhisest, millega saad tutvuda SIIN.
Töölt tuleks koju saata kõik, kes
on haiged,
võivad olla mõne nakatunuga kokku puutunud,
kuuluvad riskirühma.
NB! Välismaalt saabunud kolleeg peab jääma kaheks nädalaks koju ja hoolega oma tervist jälgima. Täpsemat teavet eneseisolatsiooni nõuete ja riikide kohta saab [välisministeeriumi veebilehelt] (https://vm.ee/et/teave-riikide-ja-karantiininouete-kohta-euroopast-saabujatele)
Töötingimuste muutmisega peavad nõus olema nii tööandja kui ka töövõtja.
Hoia töötajaid olukorraga kursis
Ettevõtte juht peaks hoidma töötajaid kursis koroonakriisist tulenevate muudatustega igapäevase töö tegemises. Samuti oleks hea anda ülevaade ettevõtte käekäigust majanduslanguse kontekstis.
Võimalda kodukontorit
Kui töötajatel on võimalik tööd teha kodust, võiks tööandja seda võimaldada. Internetipõhised rakendused pakuvad lahendusi, kuidas normaalset töörütmi ka distantsilt hoida.
Mõista lapsevanemaid
Paljudes kodudes mängivad või õpivad lapsed ning töötavad vanemad külg-külje kõrval. Tööandja võiks pakkuda paindlikkust taolises olukorras töötajatele.
Töötajate kaitsmine viiruse eest
Kui töötaja koroonaviiruse proov on osutunud positiivseks, kas tööandja peaks sellest teavitama kõiki tema kolleege või ainult neid, kes on nakatunuga kokku puutunud? Millised abinõud tuleb kasutusele võtta?
Kui töötaja saab teada, et tema koroonaviiruse proov oli positiivne, siis tuleb tal sellest kohe teavitada tööandjat.
Tööandja peab saatma nii haigestunud kui ka haiguskahtlusega töötajad koju karantiini.
Selleks selgitab tööandja välja töötajad, kes on haigestunud kolleegiga viimasel kahel nädalal töökohal kokku puutunud. Nemad peavad samuti 14 päevaks koju jääma ja hoolikalt oma tervist jälgima. Kui sel ajal tekib inimesel palavik või köha, tuleb tal võtta ühendust oma perearstiga.
Need töötajad, kes haigestunuga otse kokku ei puutunud, võivad jätkata oma igapäevatööd, kuid peaksid oma tervist hoolikamalt jälgima.
Tööandja peab tagama, et tööl kasutatakse nakkuse piiramiseks
vajalikke kaitsevahendeid,
tuulutatakse ruume ja
puhastatakse hoolega pindu.
Mida soovitate tööandjale seoses töötajatega, kel on olnud kokkupuude koroonaviirusega nakatunuga?
Pärast lähikontakti koroonaviirusesse nakatunuga, tuleb töötajal jääda 14 päevaks koju ja jälgida oma terviseseisundit. Tervisemurede korral tuleb võtta ühendust oma perearstiga.
Arsti kaalutletud otsusel on võimalik saada haigusleht.
Millise seadistusega peab hoone ventilatsioonisüsteem praegu töötama?
Mitteeluruumides ja hoolekandeasutustes ei tohi ventilatsioonisüsteemi välja lülitada isegi siis, kui hoone pole kasutuses.
Ventilatsioonisüsteem peab ka õhtul ja nädalavahetusel töötama kas projekteeritud tootlikkusega ehk tavapärasel päevarežiimil (100%) või vähendatud tootlikkusega (vähemalt 40%). Vähendatud tootlikkusega töötav ventilatsioonisüsteem tuleb projekteeritud tootlikkuse režiimile lülitada vähemalt kaks tundi enne hoone või hoone osa kasutamise algust.
Kauplusladudes ja ostukeskustes on kasutusel ringlusega ventilatsioonisüsteemid. Need tuleb lülitada täielikult välisõhu peale, et vältida võimalikku viiruste ringlemist ventilatsioonisüsteemi kaudu.
Ka muudes ventilatsioonisüsteemides tuleb üle vaadata õhu sissepuhke ja väljatõmbe seadistused, et süsteem tõmbaks õhku välja ilma seda tagasi suunamata.
Kui hoones pole sisekliimat tagavaid ventilatsioonisüsteeme, tuleb ruume tugevalt tuulutada. Seda tuleks teha vähemalt kord tunnis ja 15 minuti jooksul enne mitme inimese koosviibimist.
Ruumipõhine ringlusõhuga jahutus- või kütteseade (näiteks puhurkonvektor, fan-coil, split-seade) tuleb välja lülitada, välja arvatud juhtudel, kui see on vajalik ruumis kindla temperatuuri tagamiseks või kui seadet pole võimalik välja lülitada.
Sel juhul tuleb tagada pidev õhuvool läbi seadme. Kui fan-coil (ventilaatoriga kütteseade) töötab, siis tuleb see seadistada nii, et ventilaator vahepeal välja ei lülituks. Nii ei kogune viirus filtrisse.
Kas töötajaid tuleks enne tööle asumist koroona suhtes testida?
COVID-19 ehk koroona on äge hingamisteede nakkushaigus, mis teadaolevalt krooniliseks ei muutu. Seetõttu ei ole otstarbekas testida töötajat enne tööle asumist koroona suhtes ega ka töötaja, tööandja või ettevõtja tervisekontrolli käigus (vt nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse § 13), nagu ei kontrollita ka muude ägedate hingamisteede haiguste (nt gripi, adenoviiruste või RS-viiruse) esinemist.
Ägeda hingamisteede nakkuse korral peab kehtima põhimõte, et haigustunnustega inimene ei lähe tööle enne, kui on haigusest paranenud. Kui keegi töökollektiivist on koroonasse haigestunud, selgitab terviseamet välja inimesed, kes on haigega kokku puutunud, ning kui vaja, annab neile korralduse või soovituse nakkuse peiteaja jooksul töölt eemal püsida. Lähtuda tuleb järgmistest põhimõtetest.
Tervenemise otsuse teeb arst;
Arst arvestab otsuse tegemisel parimatest teadaolevatest tõenduspõhistest alustest;
Tööandjal ei ole õigust otsustada töötaja tervenemise või tervenemise eritingimuste üle;
Tööandjal on õigus teada, kas arst on tervenemise otsuse teinud;
Arsti otsusega terveks tunnistatud inimese tööle mittelubamine ei ole põhjendatud ja on õigusvastane.
Viiruse leviku ennetamiseks on soovitatud kontoriruume ka õhutada. Kuidas õhku puhastada, kui kontoris on üldventilatsioon ja aknaid ei saa avada?
Kui ruume ei ole võimalik tuulutada, tuleks desinfitseerimisvahendiga regulaarselt pindu puhastada.
Pindadel oleva koroonaviiruse hävitamiseks on tõhus kasutada mikroorganismide vastaseid lahuseid (biotsiide). Üks levinuim neist on etanool. 70% etanooli sisaldusega lahus on piisav, et puhastada pinnad koroonaviiruse saastusest.
Koroonaviirus ei levi mitte ventilatsioonisüsteemi kaudu, vaid peamiselt lähikontakti kaudu nakkuskahtlase inimesega, kellel on nakkusele iseloomulikud nähud (eelkõige köha). Viirus levib lähikontakti kaudu haige inimese kehavedelikega (verega, roojaga, uriiniga, süljega, spermaga).
Kui koroonasse nakatunud inimene köhib, aevastab või räägib, satuvad õhku viirust sisaldavad piisakesed. Need on üpris rasked ja seetõttu ei kandu õhus kuigi kaugele. Seni teadaolevalt võivad viiruspiisakesed kanduda kuni 2 meetri kaugusele. Piiskade raskuse tõttu ei ole ka tõenäoline, et need kanduksid pindadelt õhuvooluga edasi.
See, kui kaua viiruspiisakesed pindadel säilivad, sõltub ümbritseva keskkonna õhutemperatuurist ja keskmisest niiskusest. Toatemperatuuril (22–25 kraadi) ja 40% suhtelise niiskuse juures säilib viirus kuni neli-viis päeva. Mida kõrgem on temperatuur ja suurem suhteline niiskus, seda kiiremini viirus hävib.
Kas ruumide tuulutamine aitab viirusest hoiduda?
Koroonaviirus levib piisknakkuse teel. Praeguste teadmiste põhjal ei saa välistada koroonaviiruse levikut ruumis piiskade aurustumisel tekkivate peenosakeste kaudu.
Viiruse leviku igakülgseks tõkestamiseks tuleb ruume korralikult õhutada.
Kas koroonaviirus levib kortermaja ventilatsioonisüsteemi kaudu?
Koroonaviirus ventilatsioonisüsteemi kaudu ei levi. Kõige enam nakatutakse lähikontaktis piisknakkuse teel, kui piisad satuvad inimese limaskestadele, näiteks ninna, suhu või silma. Nakatuda võib ka piiskadega saastatud pindade kaudu, näiteks puudutades ukselinki ja seejärel oma nägu.
Euroopa Haiguste Ennetamise ja Tõrje Keskuse andmetel ei ole praegu usaldusväärseid tõendeid selle kohta, et viirus levib ventilatsiooni kaudu. Tartu Ülikooli keskkonnatervishoiu dotsendi Hans Orru sõnutsi on nakatumisel määrav ka sissehingatav viirusosakeste hulk.
Nakatumiseks peab olema haigega lähikontaktis või viibima koos väikeses suletud ruumis. Kogus, mis võiks kanduda naabritelt ventilatsioonisüsteemi kaudu, ei ole tavaolukorras nakatumiseks piisav.
Alati tuleb aga ruume tuulutada, et vähendada viirusosakeste hulka nii haigestunud kui ka tervete inimeste ruumides.
Avalikes ruumides tuleb tuulutada ööpäev läbi, see ei lase viirusosakestel ja saasteainetel kuhjuda.
Koroonaviirus on küll võimeline kinnituma õhuaerosoolidele, kuid viirusosakeste hulk väheneb õhus suhteliselt kiiresti. Ajakirjas New England Journal of Medicine ilmunud uuringu põhjal on kolme tunni möödudes koroonaviiruse osakestest alles kuuendik.
Mida teha, kui eriolukorra ajal lõppes vanemahüvitise maksmine, aga tööle naasta ei ole võimalik?
Kui vanemahüvitis lõpeb, saab vanem lõpetada lapsehoolduspuhkuse ja tööle naasta. Kui see ei ole võimalik, siis tuleb eristada olukordi nende põhjuse järgi.
Kui tööandjal
ei ole tööd anda, peab ta siiski lubama töötaja tööle tagasi ja maksma talle tasu ka töö mitteandmise korral. Tööandja võib töötasu vähendada, kuid töötajal on õigus sellega mitte nõustuda. Kui tööandjal ei ole tööd anda töölepingu seaduse § 37 olukorras ja töötaja ütleb lepingu üles, on töötajal õigus koondamishüvitisele. Kui töötaja ei ole palga vähendamisega nõus, siis töötajal on õigus leping lõpetada ja tööandja peab maksma hüvitist. Lisateave: töölepinguseaduse §-d 35 ja 37;
on soov töötaja koondada, on eelisseisundis alla kolmeaastast last kasvatavad vanemad. Lapsehoolduspuhkusel oleva töötaja tohib koondada ainult siis, kui tööandja tegevus lõpeb (nt kuulutatakse välja pankrot).
Pean minema tööle, aga mul ei ole oma lapsi kuskile jätta. Mis vanuses lapse võin üksi koju jätta?
Riik ei ole kehtestanud kindlat korda selle kohta, kui vana laps võib üksi kodus olla. Iga juhtum on erinev ning sõltub lapse küpsusest ja muudest asjaoludest.
Seda, kas jätta laps ajutiselt üksi koju, otsustab lapsevanem. Ta peab lähtuma lapse parimatest huvidest, hindama lapse küpsust ja kaaluma turvariske.
Oluline on tagada lapse heaolu ja turvalisus.
Üldiselt suudab teatud määral iseseisvalt tegutseda kooliküpseks saanud laps. Ta vastutab oma käitumise eest, teab, mis võib olla tervisele kasulik või kahjulik ja kuidas ohutult käituda. Samuti saab ta hakkama eneseteenindamisega (riietumine, söömine jms).
Lasteaiaealise ja noorema lapse üksi koju jätmist tuleks vältida, samuti nende pikaks ajaks jätmist kodus oleva algklassilapse hoolde.
Vajaduse korral soovitame lapsehoidmise abi paluda lähedastelt, ent võimaluse korral mitte vanemaealistelt.
Küsimustega lasteaedade ja -hoidude lahtioleku jms kohta pöördu palun kohaliku omavalitsuse poole.
Koju jäämine, haigus- ja hoolduslehed
Kas pean jääma 14 päevaks koju, kui puutusin tööl kokku inimesega, kel oli palavik ja kes köhis?
Pead koju jääma juhul, kui puutusid kokku nakatunuga või kui Sul esineb haigusnähte (köha, hingamisraskused või palavik).
Kui Su kolleegil ilmnevad haigusnähud, mis viitavad ägedale hingamisteede nakkusele, sh koroonaviirusele, siis peab ta
minema kohe koju ja
võtma ühendust perearstiga, kes korraldab vajaduse korral tema testimise koroonaviiruse suhtes.
Kui Su kolleegi koroonatesti tulemus on positiivne, peab tööandja selgitama välja tema lähikontaktsed. Kui kuulud nende hulka, tuleb Sul jääda 14 päevaks koju ja jälgida oma tervist. Kuna kokkupuudet nakatunuga käsitatakse haigestumisega samaväärsena, saab arst anda Sulle haiguslehe.
Haiguslehe saad vormistada patsiendiportaalis digilugu.ee. Perearst kontrollib haiguslehe vajaduse üle. Kui selgub, et haiguslehe saamiseks ei ole siiski alust, siis Sulle haigushüvitist ei maksta. Arstil pole põhjust haiguslehte anda näiteks juhul, kui Su tervis on korras ja Sa ei ole ühegi koroonahaigega kokku puutunud.
Kui elan koos inimesega, kellel on palavik ja kes köhib, aga kellele ei ole testi tehtud, kas peaksin jääma 14 päevaks koju? Kas saan sel põhjusel vormistada haiguslehe?
Jälgi oma tervist ja küsi tööandjalt, kas oleks võimalik teha kaugtööd. Hoia teistest inimestest eemale, järgides samal ajal kõiki hügeenireegleid.
Kui Su tervis on korras ja Sa ei ole ühegi testitud koroonahaigega kokku puutunud, pole arstil põhjust haiguslehte anda.
Kokkupuudet koroonahaigega käsitatakse aga samaväärselt haigestumisega. Seega saab arst anda Sulle
haiguslehe, kui kokkupuude oli Sul endal,
hoolduslehe, kui kokkupuude oli Su lapsel.
Alates 18. maist ei saa enam kasutada eriolukorra ajal olnud võimalust digilugu.ee kaudu haiguslehe soovist teada anda.
NB! Haigus- või hoolduslehe saab arst väljastada ainult siis, kui tööandja on Su ametlikult tööle registreerinud ja Su ravikindlustus kehtib.
Kas mul on võimalik saada haigusleht, et tööle mitte minna, kuigi mu tervis on korras?
Kui Su tervis on korras ja Sa ei ole ühegi koroonahaigega kokku puutunud, pole arstil põhjust haiguslehte anda. Jälgi oma tervist, tee võimaluse korral kaugtööd ja hoia teistest inimestest eemale.
Kokkupuudet koroonahaigega käsitatakse haigestumisena. Seega saab arst anda Sulle
haiguslehe, kui kokkupuude oli Sul endal, või
Haigus- ja hooldushüvitist makstakse tavapärasel moel.
Minu haigusleht algas 13. märtsil või hiljem. Miks ma pole veel haigushüvitist saanud?
Eesti Haigekassa peab haigushüvitise välja maksma 30 päeva jooksul pärast haiguslehe lõpetamist. Siiani on inimesed hüvitise kätte saanud kõigest paari päeva jooksul ja on selle kiirusega harjunud.
Kindlasti makstakse eriolukorra ajal (alates 12. märtsist) avatud haiguslehe alusel hüvitis välja seaduses nõutava 30 päeva jooksul. Haigekassa on alustanud üle 9 päeva kestnud haiguslehtede hüvitamist ja suur osa inimesi on oma hüvitise kätte saanud. Lühikeste haiguslehtede ehk alla 9-päevaste lehtede puhul on samuti hüvitamist alustatud, kuid nende puhul läheb tasumisega kauem, maksimaalselt mai keskpaigani.
Hoolduslehe, sünnituslehe ja lapsendamislehe alusel makstakse hüvitist tavapärasel moel, olenemata lehe alguskuupäevast.
Kas esimese kolme haiguspäeva eest tohib saada hüvitist nii tööandjalt kui ka Eesti Haigekassalt?
Alates 13. märtsist kuni 17. maini avatud haiguslehtede puhul makstakse haigushüvitist ka esimese kolme haiguspäeva eest. Kuna osa tööandjaist maksis töötajale nende päevade eest hüvitist ka varem, võib tekkida olukord, kus töötaja saab hüvitist topelt: nii tööandjalt kui ka Eesti Haigekassalt.
Pelgalt see asjaolu ei anna tööandjale õigust töötajale makstud haigushüvitist tagasi nõuda. Hüvitise tagasimaksmine sõltub tööandja ja töötaja kokkuleppest.
Kas riik hüvitab haiguslehe tõttu saamata jäänud 30% töötasust päästjatele, politseinikele ja kiirabitöötajatele?
Ei, seda 30% riik neile ei hüvita, nagu ka mitte teistele, kes on haiguslehel.
Kõigile, kes on haiguslehel, hüvitab riik ühtmoodi 70% töötasust. Sellest ei ole kehtestatud ühtegi erandit.
Kuidas saan arstiabi, kui mul ei ole ravikindlustust?
Koroonaviiruse kahtluse ja ägeda haigestumise korral rahastab Eesti Haigekassa ka ravikindlustuseta inimese arstiabi.
Kui arvad, et oled nakatunud, võid telefoni teel võtta ühendust perearsti või lähima perearstikeskusega. Sealt suunatakse Sind vajaduse korral testimisele ja juhendatakse, kuidas tervisemurede korral toimida. Arve esitatakse Eesti Haigekassale ja Sa ise seda tasuma ei pea.
Ravikindlustuse saamise kohta leiad lisateavet Eesti Haigekassa veebilehelt.
Kas pean jääma 14 päevaks koju, kui mul on kerged hingamisteede haiguse nähud?
Kui Sul on kerged hingamisteede haiguse nähud:
pese hoolikalt käsi,
võimaluse korral püsi kodus, kuni oled tervenenud,
jälgi oma tervist,
ära mine EMO-sse.
Kui Sul ilmnevad koroonale iseloomulikud nähud (köha, palavik, hingamisraskused vms):
pea telefoni teel nõu oma perearstiga või helista perearsti nõuandetelefonil 1220. Enne perearstile helistamist vaata üle tema tööajad ja varu kannatlikkust. Telefonid võivad olla tavapärasest kauem hõivatud, sest haigeid on palju – peale koroonaviiruse on liikvel ka hooajalised viirused,
raske seisundi (nt hingamisraskuste) korral kutsu kiirabi, helistades numbril 112.
Eriolukorra ajal loodi inimestele võimalus anda patsiendiportaali digilugu.ee kaudu haigus- või hoolduslehtede avamise soovist teada. Pärast eriolukorra lõppu ehk 18. maist saab haiguslehte avada ainult arsti juures ehk haigestumise või haige lähedase hooldamise korral tuleb haigus- või hoolduslehe saamiseks ühendust võtta oma perearstiga.
Kuidas peab käituma suurtööstuse, näiteks tehase töötaja konveieri ääres, kui tal ilmnevad haigusnähud (köha, kurguvalu jms)? Kelle poole pöörduda ja mida teha?
Kui töötajal ilmnevad haigusnähud (köha, hingamisraskused ja/või palavik), mis võivad viidata ägedale hingamisteede nakkusele, sealhulgas koroonaviirusele, siis peaks ta
jääma viivitamatult koju ja
võtma ühendust perearstiga, kes korraldab vajaduse korral testimise viiruse suhtes.
Tema töökaaslased peaksid
jälgima oma tervist,
enda ja teiste kaitsmiseks järgima hügieeninõudeid ja pesema sageli käsi,
haigusnähtude korral samuti jääma koju ja võtma ühendust oma perearstiga.
Millises määras ja milliste haiguspäevade eest saab töötaja hüvitist? Millised on hoolduslehe hüvitised?
Alates 13. märtsist kuni eriolukorra lõpuni hüvitab Sulle esimesed kolm haiguspäeva Eesti Haigekassa. Hüvitist hakatakse välja maksma alates 4. maist. Selle hüvitise määr sõltub Su töövõimetuslehe liigist.
Kuna eriolukord on lõppenud, siis esimese kolme päeva eest saavad hüvitatud lehed, mis on avatud hiljemalt 17.05, seda sõltumata, kaua haigusleht kestab.
4.–8. haiguspäeva töötasu hüvitab Sulle tööandja ja alates 9. haiguspäevast teeb seda Eesti Haigekassa. Need hüvitised arvutatakse Su viimase kuu keskmise palga põhjal. Sa saad hüvitisena 70% oma keskmisest töötasust.
Hüvitiselt peetakse kinni tulumaks.
Loe haigushüvitistest lähemalt.
Hoolduslehe alusel maksab Eesti Haigekassa hooldushüvitist esimesed
14 haiguspäeva vanemale, kellel on haigestunud alla 12-aastane laps või alla 19-aastane puudega laps;
7 haiguspäeva teiste perekonnaliikmete põetajale.
Hüvitise suurus on 80% hoolduslehe võtja keskmisest töötasust. Hüvitiselt peetakse kinni tulumaks.
Raske haiguse (kasvajad jms) korral kehtivad teistsugused hooldushüvitise maksmise reeglid.
Loe hooldushüvitisest lähemalt.
Lisainfot saad Eesti Haigekassa telefonil 669 6630.
Olen Eesti ravikindlustusega kaugsõiduautojuht. Kas saan arstiabi, kui haigestun mõnes Euroopa riigis koroonasse?
Enamikus Euroopa riikides osutatakse Eesti ravikindlustusega inimesele vajaminevat arstiabi võrdsetel tingimustel nendes riikides elavate inimestega. Vajaminevat arstiabi osutatakse ka koroonaviiruse puhul.
Ravivajaduse üle otsustab arst.
Arstiabi saamiseks peab Sul kaasas olema Euroopa ravikindlustuskaart või selle asendussertifikaat. Kui Sul ei ole kumbagi, pead haiglasse või arsti juurde sattumise korral kohe taotlema Euroopa ravikindlustuskaardi asendussertifikaadi.
Lisateavet leiad Eesti Haigekassa veebilehelt.
Koondmine, töötuks jäämine, sissetuleku katkemine
Millistel juhtudel tuleb kõne alla koondamine?
Koondamine võib kõne alla tulla siis, kui on selge, et olukord ei parane ja tööandjal ei ole võimalik tööd anda ega ka vähendatud töötasu maksta. Koondamine tähendab seega seda, et tööandja ütleb töölepingu majanduslikel põhjustel erakorraliselt üles.
Koondamisega on tegu juhul, kui
töösuhte jätkamine kokkulepitud tingimustel muutub võimatuks töömahu vähenemise või töö ümberkorraldamise tõttu või muul töö lõppemise juhul;
tööandja lõpetab tegevuse, kuulutatakse välja tema pankrot või lõpetatakse pankrotimenetlus (pankrotti välja kuulutamata) raugemise tõttu.
Koondamiseks peab tööandja
esitama töötajale kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis ülesütlemisavalduse ja põhjendama, miks ta töölepingu lõpetab;
järgima etteteatamistähtaegu.
Tööandja peab töötajale koondamisest ette teatama kindla arvu päevi sõltuvalt sellest, kui kaua on töötaja tööandja juures töötanud:
alla 1 tööaasta – vähemalt 15 kalendripäeva,
1 kuni 5 tööaastat – vähemalt 30 kalendripäeva,
5 kuni 10 tööaastat – vähemalt 60 kalendripäeva,
10 ja rohkem tööaastat – vähemalt 90 kalendripäeva.
Need tähtajad tulenevad töölepingu seaduse § 97 lõikest 2.
Tööandjal tuleb arvestada, et kui ta teatab töötajale töölepingu lõpetamisest ette hiljem, kui on seaduses nõutud, või ei teata üldse ette, peab ta maksma töötajale selle eest hüvitist. Sellisel juhul tuleb tal maksta töötajale keskmist tööpäevatasu nende kalendaarsete tööpäevade eest, mis jäävad etteteatamistähtaja perioodi sisse ja mille võrra vähem ta töötajale töölepingu lõpetamisest ette teatas.
Kui tööleping lõpetatakse koondamise tõttu, on tööandjal kohustus maksta töötajale
n-ö lõpparve (väljateenitud töötasu ning aegumata ja kasutamata jäänud põhipuhkuse hüvitis),
koondamishüvitis, mis vastab töötaja ühe kuu keskmisele töötasule.
Kuhu pöörduda, kui perel hakkab raha otsa saama, sest tööd pole ja toetusskeemid pole tuttavad?
Kui Su pere vajab abi, pöördu kohaliku omavalitsuse sotsiaalosakonna või sotsiaalteenistuse poole.
Kellelt saab abi töövõtulepinguga inimene, kellel on praegu töö peatunud ja sissetulekut ei ole?
Kui töövõtulepinguga töötanud inimese töö on peatunud (leping ei ole lõpetatud, kuid sissetulek puudub), siis soovitame tal taotleda kohalikult omavalitsuselt toimetulekutoetust.
Kui tema töövõtuleping on aga lõpetatud, on tal õigus taotleda Eesti Töötukassast töötutoetust ja töötuskindlustushüvitist juhul, kui ta on
viimase 36 kuu jooksul töötanud vähemalt 12 kuud
võlaõigusliku lepinguga ja
nüüd kaotanud töö.
Kas ja millal võib kasutada töölepingu seaduse § 37 ehk töötasu vähendamist kolmeks kuuks tööandjast mitteolenevate majanduslike asjaolude tõttu?
Koroonaviiruse levik on üks neid ettenägematuid asjaolusid, mille korral võib tööandja ühepoolselt vähendada töötaja töökoormust ja töötasu kolmeks kuuks juhul, kui kokkulepitud töötasu maksmine on tööandjale ebamõistlikult koormav.
See on sätestatud töölepingu seaduse §-s 37.
Töötasu võib vähendada kuni Vabariigi Valitsuse kehtestatud töötasu alammäärani (584 eurot kuus või 3,48 eurot tunnis), aga ainult järgmistel tingimustel:
tööandja ei saa anda ettenägematute, temast mitteolenevate majanduslike asjaolude tõttu töötajale kokkulepitud ulatuses tööd (siia alla ei lähe töömahu hooajalised muutused);
kokkulepitud töötasu maksmine on tööandjale ebamõistlikult koormav. Töötasu ei tohi vähendada näiteks juhul, kui tööandjal ei ole võimalik anda kokkulepitud ulatuses tööd, kuid samas on tal piisavalt raha töötasu maksmiseks ja puudub tegelik vajadus töötaja töötasu muuta.
Kuidas rakendatakse töölepingu seaduse § 37 ehk töötasu vähendamist kolmeks kuuks tööandjast mitteolenevate majanduslike asjaolude tõttu ja kas töötaja saab töösuhte üles öelda?
Töötasu vähendamiseks tuleb tööandjal esmalt vaadata, kas tal on töötajale võimalik pakkuda teist tööd.
Kui teist tööd pakkuda ei ole või kui töötaja teise töö pakkumist vastu ei võta, tuleb tööandjal teavitada kavandatavast töötasu vähendamisest töötajate usaldusisikut või, kui usaldusisikut ei ole, siis otse töötajaid vähemalt 14 kalendripäeva ette.
Töötajatel on seega võimalus kaasa rääkida. Oma arvamus tuleb neil tööandjale esitada seitsme kalendripäeva jooksul pärast teate saamist.
Kui töötajad ei ole nõus töötasu vähendamisega, on neil õigus tööleping üles öelda, teatades sellest tööandjale ette viis tööpäeva. Töötajale makstakse töölepingu lõppemisel lisaks n-ö lõpparvele (väljateenitud töötasu ning aegumata ja kasutamata jäänud põhipuhkuse hüvitis) ka hüvitist ühe kuu keskmise töötasu ulatuses.
Kus ma saan end töötuks registreerida ning taotleda töötuskindlustushüvitist või töötutoetust?
Töötuks registreerida ning töötuskindlustushüvitist või töötutoetust soovitame võimalusel taotleda e-töötukassa veebilehel https://www.tootukassa.ee/. Avaldusi võetakse vastu ka e-posti (digitaalselt allkirjastatult), tavaposti ja telefoni teel ning töötukassa esindustes kohapeal.
Töövõime hindamise ja töövõimetoetuse taotluse saate esitada samuti e-töötukassas, e-posti (digitaalselt allkirjastatult) või tavaposti teel ning vajadusel töötukassa esindustes kohapeal. Soovi korral saadab töötukassa teile taotluse raamatu postiga.
NB! Kui esitatate avalduse või taotluse e-postiga, allkirjastage see enne digitaalselt.
helistada infotelefonile 669 6513 või 15501,
kasutada kodulehte http://www.tootukassa.ee või
saata e-kiri aadressile info[at]tootukassa[dot]ee.
Kuidas kavatseb riik lahendada töötuks jäänud juhatuse liikmete ja võlaõiguslike lepingute alusel töötajate hüvitise probleemi?
Töötuskindlustushüvitisele on tõepoolest õigus ainult inimesel, kes on
võlaõigusliku lepingu alusel ja
Võlaõiguslik leping on näiteks käsundusleping ja töövõtuleping.
Eesti Töötukassa ei hüvita võlaõigusliku lepingu alusel töötava inimese töötasu tööandjale.
Kui võlaõigusliku lepinguga inimesel ei ole enam tööd, on tal võimalus
registreerida end töötuna ja
taotleda töötuskindlustushüvitist või töötutoetust.
NB! Vahel tuleb ette, et käsundus- või töövõtulepingu alusel tehtav töö vastab töölepingulise suhte alusel tehtava töö tunnustele. Sel juhul võib kokkuleppel tööandjaga olla võimalik vormistada selline leping ümber töölepinguks. Kui kokkulepe on saavutatud, peavad tööandja ja töövõtja allkirjastama töölepingu seaduse nõuetele vastava töölepingu ning tegema vastavad muudatused ka töötamise registris. Ümbervormistamisel tuleb arvestada töösuhte tegeliku algamise aega. Loomulikult tuleb sel juhul arvestada ka tööjõumaksude tasumisega.


Oru Kooli põhimäärus – Riigi Teataja
Oru Kooli põhimäärus
Oru Kooli põhimäärus - sisukord
§ 3 Kooli liik ja haldusala
§ 4 Asjaajamiskeel ja õppekeel
§ 5 Eelarve ja pitsat
§ 8 Kooli direktor
§ 9 Õppe ja kasvatuse korraldus
§ 10 Õppekavavälise tegevuse korraldamine
5 ÕPILASED JA NENDE VANEMAD
§ 11 Õpilaste õigused
§ 12 Õpilaste kohustused
§ 13 Vanemate õigused
§ 14 Vanemate kohustused
§ 15 Tunnustamine ja tugi- ja mõjutusmeetmete rakendamine
§ 16 Õpilasesindus
7 KOOLITÖÖTAJAD
§ 17 Koolitöötajad
§ 18 Töötajate tööülesanded, õigused ja kohustused
8 MAJANDAMISE JA ASJAAJAMISE ALUSED
§ 19 Kooli vara
§ 20 Rahalised vahendid
§ 21 Asjaajamine
9 ÜMBERKORRALDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 22 Kooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
10 PÕHIMÄÄRUSE MUUTMINE
§ 23 Kooli põhimääruse muutmine
RT IV, 03.02.2017, 44
Vastu võetud 31.01.2017 nr 2
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 2 ja põhikooli-ja gümnaasiumiseaduse § 66 ning Lääne-Nigula Vallavolikogu 25.03.2014 määruse nr 24 „Lääne-Nigula Vallavalitsuse hallatava asutuse põhimääruse, struktuuri ja koosseisu ning üldhariduskooli ning koolieelse lasteasutuse arengukava kinnitamise kord“ § 2 lõike 4 alusel.
Kooli nimetus on Oru Kool (edaspidi põhikool).
Kooli asukoht ja aadress on Hansuküla tee 2, Linnamäe küla, Lääne-Nigula vald, 91001 Lääne maakond.
§ 3. Kooli liik ja haldusala
(2) Põhikool loob võimalused põhihariduse omandamiseks ja koolikohustuse täitmiseks.
(3) Põhikool on munitsipaalkool ja Lääne-Nigula valla asutus.
(4) Põhikool lähtub oma tegevuses Eesti Vabariigi haridusseadusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, Lääne-Nigula Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja Lääne-Nigula Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) õigusaktidest, muudest õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(1) Põhikooli asjaajamiskeel on eesti keel.
(2) Põhikooli õppekeel on eesti keel.
§ 5. Eelarve ja pitsat
(1) Põhikoolil on Lääne-Nigula valla eelarve osana iseseisev eelarve.
(2) Põhikoolil on kooli nime ja riigivapikujutisega pitsat ning oma sümboolika.
(1) Oru Kooli põhieesmärgiks on võimaldada õpilastele kooli õppekavale vastavat ja mitmekülgset haridust, õppimist motiveerivas õpikeskkonnas läbi traditsioonilise õpetamismetoodika kõrgelt kvalifitseeritud pedagoogide abiga kooli õppekava alusel.
(2) Kooli ülesandeks on:
1) aidata kaasa tervikliku maailmapildiga, positiivse ellusuhtumisega ja vastutustundega toimiva isiksuse kujunemisele;
2) tagada lapsevanemate rahulolu laste turvalises õpikeskkonnas, kvaliteetse ja mitmekülgse, laste arengueeldustest lähtuva, õpetuse andmise kaudu;
3) tagada õpilastele haridus, mis oleks kvaliteedilt vastav vabariigi üldhariduskoolides antava haridusega;
4) arendada Lääne-Nigula valla laste vaba aja sisustamist läbi huvitegevuse.
(1) Hoolekogu moodustatakse ja selle töökord kehtestatakse vallavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(2) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on kooli õpilaste, pedagoogide, kooli pidaja, õpilaste vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine.
(3) Hoolekogu täidab talle seadustes ja nende alusel pandud ülesandeid ning teeb kooli pidajale ettepanekuid kooliga seotud küsimuste paremaks lahendamiseks.
§ 8. Kooli direktor
(1) Põhikooli juhib direktor. Direktor vastutab oma pädevuse piires õppe- ja kasvatustegevuse ja muude koolis läbiviidavate tegevuste, kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(2) Direktor
2) korraldab kooli õppenõukogu tegevust;
3) sõlmib, muudab ja ütleb üles personaliga sõlmitud töölepinguid;
4) koostab ja kinnitab käskkirjaga kooli tegevust korraldavad dokumendid;
5) tagab kooli hoolekogu ja õppenõukogu seaduslike otsuste täitmise;
6) tagab kooli eelarve täitmise vastavalt õigusaktidega sätestatud nõuetele;
8) esitab kooli tegevust kajastavaid andmeid ja dokumente vallavalitsusele.
9) annab oma pädevuse piires käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi;
10) moodustab vajadusel ajutisi nõuandvaid töögruppe ja komisjone;
11) täidab muid talle ametist tulenevalt pandud kohustusi ja ülesandeid.
(3) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss, mille kuulutab välja ja mille läbiviimise korra kehtestab vallavalitsus.
(4) Avaliku konkursi korras valitud direktori kinnitab ametisse vallavalitsus.
(5) Direktoriga sõlmib ja ütleb üles töölepingu vallavanem või tema poolt volitatud ametiisik.
(6) Direktorit asendab direktori puhkusel või töölähetuses olemise ajal, haigestumise või töölt vabastamise korral kõigi õiguste ja kohustustega direktori asetäitja õppe- ja kasvatustöö alal või muu isik, kellele on töölepingu või asutuse juhi käskkirjaga tehtud ülesandeks direktori ülesannete täitmine.
§ 9. Õppe ja kasvatuse korraldus
(1) Põhikooli ülesanne on luua õpilasele eakohane, turvaline, positiivselt mõjuv ja arendav õppekeskkond, mis toetab tema õpihuvi ja õpioskuste, eneserefleksiooni ja kriitilise mõtlemisvõime, teadmiste ja tahteliste omaduste arengut, loovat eneseväljendust ning sotsiaalse ja kultuurilise identiteedi kujunemist.
(2) Põhikoolis omandatava hariduse liik on üldharidus.
(3) Põhikoolis omandatava hariduse tase on põhiharidus.
(4) Põhikoolis toimub statsionaarne ehk päevane õpe.
(5) Põhikooli õppekorralduse aluseks on riiklikud õppekavad, millest lähtudes koostab kool oma õppekava.
(6) Põhikooli õppekava määrab kindlaks kooli õppe-eesmärgid, õppe ajalise korralduse, kohustuslike õppeainete täpsustatud ja täiendatud ainekavad, valikainete loendi, kavad ja valikutingimused, vabaainete õppe tingimused ja korra.
(7) Põhikooli õppekava kinnitab kooli direktor kooskõlastatult õppenõukogu, õpilasesinduse ja hoolekoguga.
(8) Õppekirjanduse valib põhikool vastavalt haridus- ja teadusministri poolt kehtestatud nõuetele.
(9) Õppeaasta kestab 1. septembrist järgmise aasta 31. augustini. Õppeaasta koosneb õppeveeranditest ja koolivaheaegadest.
(10) Õppeperioodi arvestusühikud on õppetund, õppepäev, õppenädal, kursus, õppeveerand ja poolaasta. Õppeperioodis on vähemalt 175 õppepäeva.
(11) Õppeperioodi ning koolivaheaegade alguse ja lõpu määramisel lähtub kool haridus- ja teadusministri määrustest.
(12) Õppetundide arv ja nende järjekord õppepäevas määratakse tunniplaanis, mille kinnitab põhikooli direktor.
(13) Õpilaste vastuvõtmine ja väljaarvamine toimub vastavalt haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud korrale.
(14) Õpilaste hindamine toimub vastavalt kooli kodukorrale.
(15) Haridusliku erivajadusega õpilase õppe korraldamise põhimõtted sätestatakse põhikooli õppekavas.
(16) Nõustamiskomisjoni soovitusel ja vanema nõusolekul rakendab põhikool õpilasele lihtsustatud, toimetuleku või hooldusõpet, õpilase üleviimist põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 51 lõike 1 punktides 5–12 sätestatud hariduslike erivajadustega õpilaste klassi, õppe korraldamist põhikooli lihtsustatud riikliku õppekava järgi, terviseseisundist tulenevat koduõpet või ühele õpilasele keskendatud õpet, põhikooli riiklikus õppekavas ettenähtud õpitulemuste asendamist või vähendamist või kohustusliku õppeaine õppimisest vabastamist.
(17) Klassi ja kooli lõpetamine, eksamite korraldamine ning lõputunnistuse väljaandmine toimub vastavalt Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt kehtestatud korrale ja riiklikule õppekavale.
§ 10. Õppekavavälise tegevuse korraldamine
(1) Direktor võib vallavolikogu nõusolekul moodustada koolis pikapäevarühmi põhiharidust omandavatele õpilastele.
(2) Pikapäevarühma töökorralduse ja päevakava kehtestab kooli direktor.
(3) Kooli päevakava kajastab õppetegevuste ning kooli õppekava toetavate õppekavaväliste tegevuste, nagu pikapäevarühmas, ringides ja stuudiotes korraldatavate tegevuste järjestust ja ajalist kestust. Kooli päevakava kehtestab direktor.
(4) Põhikool korraldab huvialast tegevust ringitundidena erigraafiku alusel.
(5) Kooli klassivälist tegevust (huvitööd) juhib huvijuht.
(6) Õpilasel on õigus kasutada õppekavavälises tegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi- ja muid vahendeid kooli kodukorras sätestatud korras.
(7) Põhikool võib oma põhitegevuse kõrval ning seda kahjustamata tegeleda võistluste, festivalide, kursuste, kontsertide ja näituste korraldamisega, samuti vara ja ruumide rentimisega.
(8) Koolis võib suvevaheajal korraldada täiendava õppega seotud tegevusi.
5. peatükk ÕPILASED JA NENDE VANEMAD
§ 11. Õpilaste õigused
(1) Õpilasel on õigustäita õpiülesandeid ja osaleda temale põhikooli päevakavas või individuaalses õppekavas ettenähtud õppes.
1) võtta osa aine- ja huviringide tööst, kooli üritustest;
2) saada sõidu- ja muid soodustusi Vabariigi Valitsuse, vallavolikogu või mõne muu instantsi poolt kehtestatud ulatuses ja korras;
3) vaba tahte alusel kuuluda õpilasorganisatsioonidesse ja noorteühingutesse;
4) saada informatsiooni koolikorralduslike küsimuste kohta;
5) osaleda koolielu küsimuste lahendamisel õpilaste omavalitsusorganite kaudu;
6) pöörduda oma õiguste kaitseks vabariigi laste õiguskaitse organite poole.
§ 12. Õpilaste kohustused
(1) Õpilasel on kohustus täita õpiülesandeid ja osaleda temale põhikooli päevakavas või individuaalses õppekavas ettenähtud õppes. Kooli õppekavaga määratud õppeainete õppimine on kohustuslik ettenähtud mahus kõigile antud klassi õpilastele.
1) õppida vastavalt oma võimetele, end arendada ja oma teadmisi ning oskusi pidevalt täiendada;
2) suhtuda lugupidavalt kaasinimestesse;
3) hoida koolivara, ümbritsevat loodust;
4) osaleda vastavalt eale kooli heaks tehtavas töös;
5) täita kooli kodukorda ning ohutustehnika eeskirju.
(3) Võimalusel on õpilane kohustatud esindama kooli aineolümpiaadidel, konkurssidel, spordivõistlustel, kultuuri- või muudel üritustel.
(4) Õpilase poolt põhikoolile tekitatud aineline kahju kuulub hüvitamisele õpilase, tema vanema(te) või neid asendavate isikute poolt õigusaktides sätestatud alustel ja korras.
§ 13. Vanemate õigused
(1) Vanema jaoks on koolikohustuslikule isikule kooli valik vaba, kui soovitud koolis on vabu õppekohti.
(2) Vanema taotlusel peab vald tagama võimalused põhihariduse omandamiseks elukohajärgses koolis koolikohustuslikust east nooremale lapsele, kui nõustamiskomisjon või lasteasutus, kus laps käib, on hinnanud lapse koolivalmidust ja soovitanud kooli õppima asumist ning vanem on vallavalitsust õppima asumise soovist teavitanud enne käimasoleva aasta 1. maid. Kui vanem teavitab vallavalitsust õppima asumise soovist pärast käimasoleva aasta 1. maid, võib elukohajärgne kool võtta selle lapse õpilaseks vastu vaba õppekoha olemasolul koolis.
§ 14. Vanemate kohustused
Vanemal on kohustus võimaldada ja soodustada koolikohustuse täitmist, sealhulgas:
2) esitama koolile oma kontaktandmed ja teavitama koheselt nende muutustest;
4) tegema koostööd kooliga põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud tingimustel ja korras;
5) kasutama meetmeid, mida talle pakub kool või elukohajärgne omavalitsus;
7) taotlema vajaduse korral koolilt ja õpilase elukohajärgselt vallavalitsuselt õigusaktides sätestatud koolikohustuse täitmise tagamise meetmete rakendamist;
8) teavitama kooli hiljemalt õppest puudumise esimesel õppepäeval õpilase õppest puudumisest ja selle põhjustest;
9) osalema lapsega kooli poolt korraldataval arenguvestlusel;
10) tagama lapse üle järelevalve ning õppe korraldamise individuaalse õppekava kohaselt ajaks, mil kohaldatakse lapsele ajutist õppes osalemise keeldu.
§ 15. Tunnustamine ja tugi- ja mõjutusmeetmete rakendamine
Õpilase tunnustamine ja mõjutusmeetmete rakendamine sätestatakse kooli kodukorras või muudes õigusaktides.
§ 16. Õpilasesindus
(1) Põhikooli õpilaskonnal on õigus otsustada ja korraldada iseseisvalt, kooskõlas seaduste ja seaduse alusel antud õigusaktidega, õpilaselu küsimusi.
(2) Õpilaskonnal on õigus valida õpilasesindus, kes esindab õpilaskonda õpilasesinduse põhimääruses sätestatud pädevuse piires koolisisestes suhetes ning suhetes teiste organisatsioonide, asutuste ja isikutega. Õpilasesindus lähtub oma tegevuses õpilaste huvidest, vajadustest, õigustest ja kohustustest.
(3) Õpilasesinduse moodustamise kord, õpilasesinduse õigused, kohustused ja vastutus ning töökord sätestatakse õpilasesinduse põhimääruses. Õpilasesinduse põhimääruse koostab õpilaskond. Õpilasesinduse põhimääruse kiidab heaks põhikooli hoolekogu ning kinnitab kooli direktor.
(4) Õpilasesindus valitakse esimest korda õpilaskonna üldkoosolekul, mille toimumise aja ja koha teatab põhikooli direktor vähemalt kaks nädalat ette, teavitades sellest kooli infotahvlil või muul õpilastele kõige enam kättesaadaval viisil. Koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt pool õpilaskonnast.
(5) Õpilasesindus esindab kõikide kooliõpilaste huve.
7. peatükk KOOLITÖÖTAJAD
§ 17. Koolitöötajad
(1) Koolitöötajad on pedagoogid ja teised töötajad (edaspidi töötajad).
(2) Töötajate koosseis kinnitatakse direktori ettepanekul vallavolikogu poolt kehtestatud korras.
(3) Töötajatega sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingud põhikooli direktor vastavuses seadustega ja muude töösuhteid reguleerivate õigusaktidega.
(4) Pedagoogiliste töötajate vabade ametikohtade täitmiseks korraldab kooli direktor konkursi hoolekogu poolt kinnitatud korras.
§ 18. Töötajate tööülesanded, õigused ja kohustused
(1) Töötajate ülesanded ja kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks töökorralduse reeglitega, ametijuhendi ja töölepinguga, mis on kooskõlas tööseadusandlusega ja muude pedagoogide teenistust reguleerivate õigusaktidega.
(2) Töötajatel on õigus saada teavet oma tööd ja töötingimusi puudutavate dokumentide kohta, võtta osa atesteerimisest, taotleda võimalust kvalifikatsiooni täiendamiseks, osaleda korraldatavatel üritustel ning avaldada arvamust kooli tööd ja arengut puudutavates küsimustes.
(3) Töötajatel on keelatud avalikustada tööalaseks kasutamiseks mõeldud informatsiooni ja isikuandmeid kõrvalistele isikutele.
8. peatükk MAJANDAMISE JA ASJAAJAMISE ALUSED
§ 19. Kooli vara
(1) Põhikooli vara moodustavad talle omaniku poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Põhikooli vara arvestus, valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt kohaliku omavalitsuse poolt kehtestatud õigusaktidele.
§ 20. Rahalised vahendid
Põhikooli eelarve tulud moodustuvad eraldistest riigi- ja vallaeelarvest, laekumistest eraõiguslikelt juriidilistelt isikutelt, annetustest ning kooli õppekavavälisest tegevusest saadud tuludest.
§ 21. Asjaajamine
(1) Kooli asjaajamist korraldatakse põhikooli- ja gümnaasiumi seaduse ja kohaliku omavalitsuse poolt kehtestatud õigusaktide alusel.
(2) Koolis ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid.
9. peatükk ÜMBERKORRALDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 22. Kooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Põhikooli korraldab ümber ja põhikooli tegevuse lõpetab vallavolikogu.
(2) Põhikooli ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsusest tuleb Haridus- ja Teadusministeeriumi, asukohajärgset maavanemat, kooli, vanemaid, õpilasi ja õpilaste elukohajärgseid valla- või linnavalitsusi teavitada kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis vähemalt viis kuud enne uue õppeaasta algust.
(3) Põhikool korraldatakse ümber või kooli tegevus lõpetatakse ajavahemikus 1. juulist sama aasta 31. augustini.
(4) Vallavolikogu tagab tegevuse lõpetanud kooli õpilastele võimaluse jätkata õpinguid muus koolis.
10. peatükk PÕHIMÄÄRUSE MUUTMINE
§ 23. Kooli põhimääruse muutmine
Kooli põhimäärus kehtestatakse, muudetakse või tunnistatakse kehtetuks hoolekogu või vallavalitsuse ettepanekul vastavalt vallavolikogu poolt kehtestatud korrale.
Kristi Sadulsepp


text:
Mee koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded – Riigi Teataja
Mee koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded
Mee koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded - sisukord
2 Mee koostis- ja kvaliteedinõuded
§ 2 Mee koostis- ja kvaliteedinõuded
3 Mee toidualase teabe esitamise nõuded
§ 3 Mee toidualase teabe esitamise nõuded
RT I, 25.11.2014, 15
Mee koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded1
Vastu võetud 20.11.2014 nr 104
(1) Määrusega kehtestatakse mee koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded.
(2) Meena käsitatakse selle määruse tähenduses looduslikku magusat ainet, mida toodavad Apis mellifera mesilased taimede nektarist ning elusate taimeosade ja neist toituvate putukate eritistest, mida mesilased koguvad, seda endile eriomaste ainetega ühendades muundavad, kärjekannudesse paigutavad, seal kuivatavad ja ladustavad ning lõpuks sinna küpsema ja valmima jätavad.
(3) Paragrahvis 2 sätestatud meeliikide puhul ei käsitata õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet mee koostisosana Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18–63), artikli 2 lõike 2 punkti f tähenduses.
2. peatükk Mee koostis- ja kvaliteedinõuded
(6) Meest, välja arvatud filtreeritud mesi, ei eemaldata selle koostisele eriomast õietolmu ega muid selle koostisele eriomaseid koostisaineid, välja arvatud juhul, kui need vältimatult eemaldatakse koos võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainetega.
2) sahharoosisisaldus kuni 5 grammi 100 grammi kohta; harilikust robiiniast (Robinia pseudoacacia), lutsernist (Medicago sativa), banksiast (Banksia menziesii), magusristikust (Hedysarum), eukalüptist (Eucalyptus camadulensis), lõhnavast kuismast (Eucryphia lucida), väikesest kuismast (Eucryphia milliganii) või tsitrusest (Citrus spp.) saadud mees kuni 10 grammi 100 grammi kohta; lavendlist (Lavandula spp.) või harilikust kurgirohust (Borago officinalis) saadud mees kuni 15 grammi 100 grammi kohta;
5) elektrijuhtivus kuni 0,8 millisiimensit sentimeetri kohta; lehemees ja kastanimees ning nende segus vähemalt 0,8 millisiimensit sentimeetri kohta; välja arvatud harilikust maasikapuust (Arbutus unedo), eerikast (Erica), eukalüptist, pärnast (Tilia spp.), kanarbikust (Calluna vulgaris), lõunamürdist (Leptospermum) ja melaleukast (Melaleuca spp.) saadud mees;
8) hüdroksümetüülfurfuraali sisaldus pärast töötlemist ja segamist kuni 40 milligrammi kilogrammi kohta, välja arvatud pagarimees, ning arvestades punktis 7 toodud hüdroksümetüülfurfuraali sisaldust; troopilise kliimaga piirkondadest pärit mees ja selle segudes kuni 80 milligrammi kilogrammi kohta.
3. peatükk Mee toidualase teabe esitamise nõuded
§ 3. Mee toidualase teabe esitamise nõuded
(1) Mee toidualase teabe esitamise korral tuleb järgida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011 ning selles paragrahvis sätestatud nõudeid.
(2) Nimetust „mesi” kasutatakse üksnes § 1 lõikes 2 sätestatud määratluse kohase toote puhul.
(3) Paragrahvi 2 lõigetes 1, 2 ja 5 esitatud nimetusi kasutatakse üksnes nendes sätetes toodud koostis- ja kvaliteedinõuete kohaste toodete puhul. Nimetused võib asendada nimetusega „mesi”, välja arvatud filtreeritud mee, kärjemee, pagarimee ning kärjetüki ja kärjetükkidega mee puhul.
(4) Pagarimee puhul esitatakse toote nimetuse vahetus läheduses sõnad „üksnes kuumtöötlemiseks”.
1) õitele või taimedele, millelt mesi on saadud, kui see pärineb täielikult või peamiselt nendelt õitelt või taimedelt ning sellel on vastavad organoleptilised, füüsikalis-keemilised ja mikroskoopilised omadused;
(6) Pagarimee toidu koostises kasutamise korral võib toidu nimetuses nimetuse „pagarimesi” asemel kasutada nimetust „mesi”, kasutades koostisosade loetelus nimetust „pagarimesi”.
(7) Märgistusel esitatakse päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud. Kui mesi pärineb mitmest Euroopa Liidu liikmesriigist või väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvast riigist, võib päritoluriigi nime asendada ühega järgmistest märgetest:
1) „Euroopa Liidust pärit mee segu”;
2) „väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”;
3) „Euroopa Liidust ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”.
(8) Filtreeritud mee ja pagarimee puhul märgitakse konteinerile, pakendile ja kaubaga kaasas olevatele dokumentidele § 2 lõike 2 punktis 6 ja sama paragrahvi lõikes 5 sätestatud nimetus.
(1) Kuni 24. juunini 2015. a esitatakse märgistusel päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud, ja kui mesi pärineb mitmest Euroopa Liidu liikmesriigist või väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvast riigist, võib päritoluriigi nime asendada ühega järgmistest märgetest:
1) „Euroopa Ühendusest pärit mee segu”;
2) „väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”;
3) „Euroopa Ühendusest ja väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”.
(2) Mett, mis on turule viidud või märgistatud enne 24. juunit 2015. a ja enne nimetatud kuupäeva kehtinud nõuete kohaselt, võib turustada kuni kauba lõppemiseni.
(1) Määrus jõustub 13. detsembril 2014. a.
(2) Määruse § 1 lõige 3 ja § 3 lõige 7 jõustuvad 24. juunil 2015. a.
1 Nõukogu direktiiv 2001/110/EÜ mee kohta (EÜT L 010, 12.01.2002, lk 47); muudetud direktiiviga 2014/63/EL (ELT L 164, 03.06.2014, lk 1–5).

matches:
§ 2
§ 3
§ 3
§ 1
§ 2
§ 1
§ 3


RT III, 20.05.2014, 5
Vastu võetud 14.05.2014 nr 160
Käskkiri antakse muinsuskaitseseaduse § 12 lõike 1 ja § 25 lõike 1 alusel, arvestades Muinsuskaitseameti eksperdihinnangut ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepanekut:
I. KULTUURIMÄLESTISEKS TUNNISTAMISE ASJAOLUD JA MENETLUSE KÄIK
Laevavrakkide kultuurimälestiseks tunnistamise menetluse on algatanud Muinsuskaitseamet. Muinsuskaitseamet on koostanud laevavrakkide kohta eksperdihinnangu.
Laevavrakid on rahvusvahelise tähtsusega leiud, mis on seotud mitme riigi ajalooga ning nende kaitse alla võtmisel tuleb muuhulgas arvestada võimalike päritoluriikide huvide ja kaitsepraktikatega. Läänemeremaades on vrakkide kaitse alla võtmisel üldlevinud kriteerium nende vanus – üldjuhul kuuluvad riiklikult kaitstavate vrakkide hulka automaatselt kõik vähemalt 100 aasta vanused vrakid. Kaitse alla võtmise järel kohalduvad mälestistele muinsuskaitseseaduse asjakohased sätted, mis takistavad rahvusvahelise tähtsusega laevavrakkide kahjustamist või hävitamist ehitustegevuse, süvendus- või muude tööde käigus ning tagavad võimalike allveearheoloogiliste uuringute teadusliku väärtuse ja teostamise erialaspetsialistide poolt.
Käesoleva käskkirja punktis 1.1 nimetatud purjelaeva vraki jäänused Tallinnas Lootsi tn 8 leiti 30. novembril 2009. a kinnistul toimunud kaevetööde käigus. Suurem osa vrakist paikneb Härjapea jõe omaaegse suudmeala lähedal, 3,3–4 meetri sügavusel niiskes liivas. Välja tõstetud viis vraki detaili asuvad Eesti Meremuuseumis ja on võetud arvele museaalidena (MM 13570Aa, 13571Aa, 13572Aa, 13573Aa, 13574Aa). Laevavrakk on dateeritud aastatesse 1210–1280, mis teeb sellest vanima teadaoleva säilinud laevaleiu Eesti territooriumil.
Käskkirja punktis 1.2 nimetatud purjelaeva vrakk leiti 2007. a Tallinna Vanasadama 1. kai süvendustöödega seoses toimunud arheoloogiliste uuringute käigus ning otsustati Muinsuskaitseameti ja AS Tallinna Sadama esindajate kokkuleppel jätta oma algsesse asukohta. Vrakk on dateeritud 16. sajandi II ja 17. sajandi I poolde.
Menetluse käigus kogutud info põhjal on nimetatud laevavrakid olulise kultuuriväärtusega ning vastavad mälestise tunnustele. Samale järeldusele jõudis 16.06.2011. a Muinsuskaitse Nõukogu ja tegi kultuuriministrile ettepaneku tunnistada laevavrakid kultuurimälestiseks.
Kõigi nelja mälestiseks tunnistatava purjelaeva vraki jäänused on rahvusvahelist tähtsust omavad arheoloogilised ajalooallikad, mis kannavad endas informatsiooni laevaehitusest ning merendusest. Käskkirja punktis 1.1 nimetatud laevavrakk on seni vanim säilinud laevaleid Eesti territooriumil. See annab infot kogu Läänemere piirkonna 13. sajandi laevaehituse ning merenduse kohta. Kolm ülejäänud vrakki kannavad endas infot vastavalt 16. sajandi II poole – 17. sajandi I poole, 17. sajandi II poole – 18. sajandi I poole laevaehituse ja 19. sajandi Läänemere piirkonna ja Tallinna Vanasadama ajaloo kohta. Laevavrakkide puhul on mälestise tunnuseks säilinud laevavrakk, selle last ja muu sisu koos arheoloogilise ja loodusliku kontekstiga.
Muinsuskaitseseaduse § 25 kohaselt määratakse kinnismälestise kaitseks kaitsevöönd. Selle ülesandeks on tagada ka kinnismälestise ja seda ümbritseva maa-ala kultuuriväärtuslike struktuurielementide säilimine ruumilises kontekstis. Kaitsevöönd ei ole ehituskeeluala, kuid kõik projektid, detailplaneeringud, ehitustegevus, kaeve- ja mullatööd kaitsevööndis tuleb kooskõlastada Muinsuskaitseametiga. Kaitsevööndi määramine ei mõjuta varem õiguspäraselt kehtestatud detailplaneeringute või väljastatud ehituslubade kehtivust.
Käskkirja punktides 1.1-1.4 nimetatud vrakkide kaitsevööndite määramisel on arvestatud, et oleks tagatud laevavrakkide kui arheoloogilise informatsiooni kandjate ja seda ümbritseva kultuurkihi säilimine ning kaitse, juurdepääs ja uurimisvõimalused.
Käskkirja punktis 1.1 nimetatud laevavrakk jääb osaliselt ehitismälestiste (kultuurimälestiste riikliku registri nr 8162 ja nr 8163) kaitsevööndisse.
Käskkirja punktis 1.1 nimetatud laevavraki mälestiseks tunnistamise menetlemise käigus on viidud läbi toimingud vastavalt Vabariigi Valitsuse 10. septembri 2002. a määrusele nr 286 „Kultuurimälestiseks tunnistamise ja kultuurimälestiseks olemise lõpetamise ning kultuurimälestise andmete muutmise kord”. Leiukoht asub Tallinna linna territooriumil kahel kinnistul, millest üks (katastritunnusega 78401:114:0012) on kasutusel transpordimaana ja kuulub Tallinna linnale ning teine aadressil Lootsi tn 8 (katastritunnusega 78401:114:2290) on kasutusel ärimaana ja kuulub eraõiguslikule juriidilisele isikule. Isikutele ja kohalikule omavalitsusele on antud võimalus tutvuda eksperdihinnanguga ja avaldada selle kohta arvamust. Menetlusse kaasatud isikud ei ole käesolevas asjas vastuväiteid esitanud. Tallinna linn peab vraki kaitse alla võtmist vajalikuks.
Käskkirja punktides 1.2, 1.3 ja 1.4 nimetatud kolme purjelaeva vrakid paiknevad Tallinna Vanasadama akvatooriumialusel merepõhjal ja merepõhja setetes ning kuuluvad muinsuskaitseseaduse § 30 lõike 1 ja 2 alusel riigile. Ehkki akvatooriumialune merepõhi kuulub riigile, on vrakkide kaitse alla võtmise menetluse käigus küsitud arvamust ja vrakkide säilimise küsimusi arutatud AS Tallinna Sadam, kelle tegevust mälestiseks tunnistamine enim mõjutaks ja kelle tegevus omakorda mõjutab vrakkide säilimist. Tallinna Vanasadama laevavrakkide kaitse alla võtmise menetlus toimus koostöös Tallinna Kultuuriväärtuste Ametiga, kes edastas kirja AS Tallinna Sadama juhatusele arvamuse saamiseks. Muinsuskaitseamet on suhelnud AS Tallinna Sadamaga vrakkide kaitse küsimustes alates esimese vraki leidmisest ning seoses kõigi järgnenud leidudega. Puudutatud osapoolt on mälestisteks tunnistamise menetlusest teavitatud ning on küsitud asja kohta arvamust. Samuti on osapoolega arutatud väärtuslike laevavrakkide säilitamise võimalikke tehnilisi lahendusi, võttes arvesse, et need asuvad tiheda laevaliiklusega alal. AS Tallinna Sadam oli seisukohal, et Vanasadama akvatooriumi jäävate kolme ajaloolise laevavraki kaitse alla võtmiseks arheoloogiamälestistena puudub otsene vajadus ning nad on omalt poolt valmis osutama Muinsuskaitseametile kaasabi laevavrakkide seire korraldamisel. Riigil puudub võimalus kaitsta kultuuriväärtusega laevavrakke ilma neid kaitse alla võtmata. Laevarakkide kaitse alla võtmine tagab nende säilimise pikaajalises perspektiivis olenemata praeguse või tulevase võimaliku akvatooriumi valdaja valmisolekust kultuuripärandi säilimisele kaasa aidata.
II. KAITSE ALLA VÕTMINE
Muinsuskaitseseaduse § 1 ja 2 kohaselt on kultuuriväärtus mälestis, mis on kaitse all olev kinnis- või vallasasi või selle osa või asjade kogum või terviklik ehitiste rühm, millel on ajalooline, arheoloogiline, etnograafiline, linnaehituslik, arhitektuuriline, kunstiline, teaduslik, usundilooline või muu kultuuriväärtus ning on tunnistatud mälestiseks muinsuskaitseseaduses sätestatud korras.
Kultuuriväärtus on määratlemata õigusmõiste, mis tuleb selgelt üksikjuhtumil määratleda. Muinsuskaitseameti eksperdihinnangute ja uuringute, arheoloogiamälestiste eksperdinõukogu arutelude ning Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku tulemusena on leitud, et käesoleva käskkirjas punktides 1.1-1.4 nimetatud laevavrakid on olulise kultuuriväärtusega ning vastavad mälestise tunnustele.
Nimetatud laevavrakkide kaitse alla võtmise eesmärk on tagada nende säilimine pikas perspektiivis. Kaitse alla võetavate laevavrakkide puhul on võetud arvesse nende kultuuriväärtust, mis seisneb nende allikaväärtuses, andes informatsiooni nii laevaehituse, meresõidu, kaubanduse kui ka rahvusvaheliste suhete kohta erinevatel ajaloo perioodidel. Laevavrakid on rahvusvaheline pärand ja nende kaitse ja säilimise korraldamine on rannikuriigi kohustus.
III. OTSUS
1. Tunnistada kultuurimälestiseks mälestise liigiga arheoloogiamälestis:
1.1. Laevavrakk (asukoht Tallinn, Lootsi tn 8 katastritunnusega 78401:114:2290 ja kinnistu katastritunnusega 78401:114:0012)
1.2. Laevavrakk (asukoht territoriaalmeri, Tallinna laht, Soome laht, koordinaadid x: 6589970.00, y:543922.00; x: 6589986.00, y: 543935.00; x: 6589998.00 y: 543918.00; x: 6589981.50, y: 543903.56)
1.3. Laevavrakk (asukoht territoriaalmeri, Tallinna laht, Soome laht, koordinaadid x: 6589934.00, y: 543862.31; x: 6589940.00; y: 543853.25; x: 6589918.00, y: 543839.19; x: 6589912.50; y: 543847.94)
1.4. Laevavrakk (asukoht territoriaalmeri, Tallinna laht, Soome laht, koordinaadid x: 6590038.00, y: 544197.31; x: 6590096.50; y: 544198.31; x: 6590100.00, y: 544154.44; x: 6590050.00, y: 544150.25)
2. Kehtestada käesoleva käskkirja punktides 1.1-1.4 nimetatud mälestistele kaitsevööndid vastavalt kaartidele käskkirja lisades 1–4.1
3. Punktides 1.1-1.4 nimetatud mälestiste andmed, asukohad ja kaitsevööndi piirid kantakse kultuurimälestiste riiklikusse registrisse ning asukohad ja kaitsevööndi piirid kantakse lisaks Maa-Ameti kaardile.
4. Muinsuskaitseametil teavitada otsusest käesoleva käskkirja punktis 1.1 nimetatud mälestise omanikku või valdajat ja viia läbi toimingud vastavalt Vabariigi Valitsuse 10. septembri 2002. a määruse nr 286 „Kultuurimälestiseks tunnistamise ja kultuurimälestiseks olemise lõpetamise ning kultuurimälestise andmete muutmise kord” § 4 lõikele 2.
5. Käesoleva käskkirja aluseks olevate Muinsuskaitseameti eksperdihinnanguga ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepanekuga on võimalik tutvuda Muinsuskaitseametis.
6. Käesolevat käskkirja on võimalik vaidlustada 30 päeva jooksul käskkirja avalikult teatavaks tegemisest Riigi Teatajas, esitades kaebuse halduskohtusse halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras.
1 Kaitsevööndid on märgitud käskkirja lisas esitatud kaartidel, mille koostamisel on kasutatud Eesti põhikaarti ja maakatastri andmeid. Kaartidega saab tutvuda Muinsuskaitseametis, kultuurimälestiste riiklikus registris (http://register.muinas.ee/) ja maainfosüsteemis ( www.maaamet.ee).
Lisa 1 Laevavraki kaitsevööndi kaart
Lisa 2 Laevavraki kaitsevööndi kaart
Lisa 3 Laevavraki kaitsevööndi kaart
Lisa 4 Laevavraki kaitsevööndi kaart


Kaido Loor, partner ja Tanel Molok, maksuõiguse jurist Advokaadibüroo SORAINEN
Tulumaksuseaduse kohaselt maksab residendist äriühing tulumaksu dividendide või muude kasumieraldistena jaotatud kasumilt vaid nende väljamaksmisel. Üldreeglina kuuluvad väljamakstud dividendid äriühingu tasandil maksustamisele 21/79 määraga tulumaksuga. Miks on aga mõningatel juhtudel vajalik dividendide maksmine tulumaksust vabastada ning millised tingimused peavad selleks olema täidetud?
Teatud dividendide tulumaksust vabastamine on vajalik topeltmaksustamise vältimiseks
Lühidalt kokku võttes on teatud väljamakstavate dividendide tulumaksust vabastamine vajalik topeltmaksustamise vältimiseks. Arvesse võetakse sel juhul seda, kas dividendide aluseks olevad summad on juba varem maksustatud. Muidu võib tekkida olukord, kus ühte ja sedasama summat maksustatakse mitmel korral. Näitena võib siin tuua olukorra, kus äriühing saab tütarettevõtjalt tulumaksuga maksustatavaid dividende ning otsustab need juba maksustatud summad omakorda dividendidena välja maksta. Samade summade teistkordne tulumaksuga maksustamine ei ole aga õige ega maksuõiguse põhimõtetega kooskõlas, mistõttu tuleks seda vältida.
Topeltmaksustamise vältimiseks piiriülestes olukordades Euroopa Liidu sees ning ühisturu efektiivse toimimise tagamiseks võttis Euroopa Nõukogu vastu direktiivi 90/435/EMÜ (muudetud direktiiviga 2003/123/EÜ). Direktiiv kohustab liikmesriike vältima topeltmaksustamist juhul, kui tema äriühing või teise liikmesriigi äriühing tema territooriumil asuva püsiva tegevuskoha kaudu saab dividendi teise liikmesriigi äriühingult, milles tal on vähemalt 10-protsendiline osalus. Eesti seadusandlus viidi direktiiviga täielikult vastavusse 2005. aastal, kui jõustusid tulumaksuseaduse muudatused, mis vabastasid dividendid teatud tingimustel tulumaksust.
Millal rakendada dividendide maksmisel vabastusmeetodit
Tulumaksuseaduses loetletud dividendide tulumaksust vabastamise tingimused on § 50 lg 11 kohaselt kokkuvõtlikult järgmised:
Tulumaksuga ei maksustata Eestis tehtavaid dividendi väljamakseid, mille aluseks olev dividend on saadud Euroopa Majanduspiirkonna riigi või Šveitsi residendist ja tulumaksukohustuslasest äriühingult (v.a madala maksumääraga territooriumil asuv äriühing) ja Eesti residendist äriühingule kuulus dividendi saamise ajal selles vähemalt 10-protsendiline osalus. Samuti on väljamakstav dividend tulumaksuvaba, kui dividendi makstakse nendes riikides asuvale püsivale tegevuskohale omistatud kasumi arvel.
Teiste välisriikide äriühingute puhul on lisanõudeks, et saadud dividendilt on ka reaalselt tulumaks kinni peetud või selle aluseks olev kasumiosa on tulumaksuga maksustatud. Siin võetakse arvesse ainult tulumaks, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik.
Dividendi saab maksuvabalt maksta ka siis, kui selle aluseks on tulumaksuseaduse § 50 lõikes 21 nimetatud väljamaksed (teatud tingimustel omakapitalist tehtud väljamaksed ning makstud likvideerimisjaotised).
Kui eespool toodud tingimused on täidetud ning väljamakse aluseks olevad dividendid on saadud pärast 1. jaanuari 2005, ei kaasne dividendide väljamaksmisega täiendavat tulumaksukohustust.
Mida dividendide maksmisel ja deklareerimisel silmas pidada
Dividendide väljamaksmine võib esmapilgul tunduda lihtsana – oma kasumi arvel makstud dividendid maksustatakse tavakorras ja eelkirjeldatud erandite eelduste täitmisel on dividendid maksust vabastatud. Olukorras, kus dividende makstakse välisriikidest tulnud dividendide arvelt, mis jäävad perioodi enne 2005. aastat, võib see lihtsus olla petlik. Enne dividendide väljamaksmist tuleks kindlasti tutvuda tulumaksuseaduse § 61 lõigetega 26–28, mis sätestavad olulised erireeglid aastatel 2000–2005 saadud dividendide maksustamise osas.
Silmas tuleks pidada, et topeltmaksustamist on võimalik vältida ka juhtumitel, kus vabastusmeetodi rakendamiseks vajalikud kriteeriumid ei ole täidetud, kuid dividende makstakse ikkagi selliste laekumiste arvelt, millelt on juba tulumaks tasutud või kinni peetud. Seda olukorda käsitleb tulumaksuseaduse § 54 lg 5, mis võimaldab tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata välismaal sellelt tulult tasutud või kinnipeetud tulumaksu.
Enne dividendide maksmist ja deklareerimist oleks mõistlik selgeks teha, mille arvelt dividende välja makstakse, et tagada topeltmaksustamise vältimine. Vabastusmeetodi alla kuuluvad dividendid tuleb deklareerida vormil INF 1 ning vormil INF 11, mille täitmise ja esitamise kohta leiate detailse juhendi siit. Dividendid, mille väljamaksmisel vabastusmeetodit ei rakendada, tuleb deklareerida vormi TSD lisas 7, mille täitmise ja esitamise kohta leiate detailse juhendi siit.
Kõige eeltoodu kõrval tasuks arvestada ka tulumaksuseaduse § 18 lg-s 11 sätestatud eraisiku saadud dividendide maksuvabastust, mis annab koostoimes seaduse § 50 lõikega 11 huvitavaid maksuplaneerimise võimalusi.
maksuõiguse jurist,
Veel selles kategoorias: Äriühingu tulumaksu värsked arengud maailmas. Kuhu paigutub Eesti? »