Suure-Jaani Lasteaia Sipsik põhimäärus – Riigi Teataja
Suure-Jaani Lasteaia Sipsik põhimäärus
Suure-Jaani Lasteaia Sipsik põhimäärus - sisukord
§ 3 Lasteaia õiguslik seisund
§ 5 Eelarve
§ 14 Laste arv rühmades
§ 17 Lapse õigused
§ 20 Personali koosseisu määramine
§ 22 Personali tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
§ 25 Lasteaia pedagoogiline nõukogu
§ 26 Lasteaia hoolekogu
§ 27 Lasteaia vara
§ 29 Aruandlus
§ 32 Lasteaia põhimääruse kinnitamine, muutmine ja täiendamine
RT IV, 20.09.2013, 38
Vastu võetud 28.04.2009 nr 159
RT IV, 18.12.2012, 65
jõustumine 03.05.2009
29.08.2013 RT IV, 20.09.2013, 12 23.09.2013
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõigete 2 ja 3 alusel.
Lasteaia nimi on Suure-Jaani Lasteaed Sipsik (edaspidi lasteaed). Ametlik lühend puudub.
Lasteaed asub Viljandimaal Suure-Jaani linnas aadressil Lembitu pst 42, postiindeks 71502.
§ 3. Lasteaia õiguslik seisund
(1) Lasteaed on Suure-Jaani vallavalitsuse hallatav asutus, mille asutamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Suure-Jaani Vallavolikogu. Lasteaed on haridusasutus.
(2) Lasteaia kõrgemalseisev asutus on Suure-Jaani Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(3) Lasteaia tegevust juhendab ja koordineerib vallavalitsuse haridus- ja kultuurinõunik.
(4) Lasteaed juhindub oma tegevuses seadustest ja nende alusel antud õigusaktidest ning põhimäärusest.
(5) Lasteaed tegutseb haridus- ja teadusministri antud koolitusloa alusel. Koolitusloa taotleb seaduses sätestatud korras vallavalitsus.
Lasteaia teeninduspiirkonna kinnitab Suure-Jaani Vallavolikogu. Vabade kohtade olemasolul võetakse lasteaeda lapsi väljastpoolt teeninduspiirkonda.
§ 5. Eelarve
Lasteaial on Suure-Jaani valla eelarves iseseisev eelarve.
Õppe- ja kasvatustegevus lasteaias toimub eesti keeles.
(1) Lasteaia asjaajamis- ja suhtlemiskeel on eesti keel.
(2) Asjaajamise korraldamisel lähtub lasteaed seadustes ja Vabariigi Valitsuse kehtestatud asjaajamiskorra ühtsetes alustes sätestatust.
(3) Lasteaia asjaajamise korraldus reguleeritakse asjaajamiskorraga, mille kehtestab lasteaia juhataja.
(2) Sümboolika kujunduse ja kasutamise korra kehtestab lasteaia direktor käskkirjaga.
Lasteaia tegevuse eesmärk on võimaldada koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist ning kooliks ettevalmistamist.
7) luua töötajatele tingimused oma erialaste ja pedagoogiliste teadmiste täiendamiseks, korraldada tööalast ja vabahariduslikku koolitust.
(2) Arengukavas määratakse lasteaia arenduse põhisuunad ja -valdkonnad, tegevuskava kolmeks aastaks ja arengukava uuendamise kord.
(3) Arengukava kinnitab Suure-Jaani Vallavolikogu.
III ÕPPE- JA KASVATUSKORRALDUSE ALUSED
(1) Lasteaia koosseisus on kaks aiarühma.
(2) Vajaduse korral moodustab lasteaia direktor lastevanemate ettepanekul ja Suure-Jaani Vallavalitsuse loal nende asemele liitrühmi või muudab aia- või sõimerühmade arvu.
(3) Vajaduse korral võib Suure-Jaani Vallavalitsus lasteaia direktori ettepanekul moodustada sobitusrühmi.
§ 14. Laste arv rühmades
(2) Lasteaia hoolekogu ettepanekul on vallavalitsusel õigus lapse arenguks vajalike tingimuste olemasolu korral suurendada laste arvu lasteaiarühmas kuni nelja lapse võrra ning liitrühmas kuni kahe lapse võrra.
(3) Sobitusrühmas täidab üks erivajadusega laps kolm kohta.
(3) Lasteaial on oma tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse koolieelse lasteasutuse riiklikule õppekavaga, piirkonna kultuurilist eripära ja traditsioone ning mille kinnitab lasteaia direktor.
(2) Lasteaed tegutseb aastaringselt. Vajadusel hooajalise tegutsemise otsustab vallavalitsus lasteaia hoolekogu ettepanekul.
(3) Lasteaia päevase lahtioleku aja otsustab vallavalitsus lähtudes hoolekogu ettepanekust.
(5) Lasteaed teeb koostööd lastevanematega. Lasteaia ja kodu koostööks kutsub lasteaia direktor koos rühma õpetajatega vähemalt ühel korral aastas kokku lastevanemate üldkoosoleku. Üldkoosolek võib teha lasteaia direktorile ettepanekuid õppe- ja kasvatustöö korraldamiseks.
(6) Vähemalt üks kord õppeaastas viib pedagoog lapse arengu hindamiseks ja toetamiseks lapsevanemaga läbi arenguvestluse, mille üldeesmärk on lapse arengu toetamine. Arenguvestluse läbiviimise tingimused ja kord kooskõlastatakse lasteaia hoolekoguga ja pedagoogilise nõukoguga ning selle kinnitab lasteaia direktor käskkirjaga.
IV LAPSE JA LAPSEVANEMA ÕIGUSED NING KOHUSTUSED
§ 17. Lapse õigused
Lapsel on õigus
3) saada ainelist abi selleks eraldatud summadest ja fondidest.
4) kasvatamist ja õpetamist puudutavate vaidluste lahendamiseks pöörduda lasteaia direktori, pedagoogilise nõukogu ja lasteaia hoolekogu poole.
(2) Vanemad on kohustatud
2) tasuma igakuiselt lapse toidukulu päevamaksumuse ja Suure-Jaani Vallavolikogu kehtestatud määras muude kulude osaliseks katmiseks vanemate poolt kaetava osa;
3) informeerima rühma õpetajat või lasteaia direktorit lapse puuduma jäämisest või lahkumisest;
5) kinni pidama lasteaia päevakavast, kodukorrast ning tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest.
V LASTEAIA TÖÖTAJAD
Lasteaia töötajad (edaspidi personal) on pedagoogid, logopeed, tervishoiutöötaja ja lasteaeda teenindav personal.
§ 20. Personali koosseisu määramine
Lasteaia personali koosseisu määrab lasteaia direktor eelarvelise töötasusumma piires lähtudes haridus- ja teadusministri määrusega kinnitatud koolieelse lasteasutuse personali miinimumkoosseisust.
(1) Pedagoogi ja eripedagoogi vaba ametikoha täitmiseks korraldab lasteaia direktor avaliku konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab direktori ettepanekul hoolekogu.
(2) Pedagoogide ja eripedagoogi kutseoskuste ja kutsemeisterlikkuse ning kvalifikatsioonitaseme üle otsustamiseks korraldatakse atesteerimine haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud korras.
§ 22. Personali tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
(1) Lasteaia pedagoogide ülesanne on laste õpetamine ja kasvatamine.
(3) Logopeed osutab logopeedilist abi kõneravi vajavatele lastele.
(4) Tervishoiutöötaja
1) koostab lasteaia päevakava, mille kinnitab direktor;
2) kontrollib lasteaia ruumide ja territooriumi vastavust tervisekaitse eeskirjadele ning korraldab tervisekaitselist tööd;
4) jälgib laste tervist;
(5) Lasteaeda teenindav personal
2) tagab lasteaia häireteta töö ja majandamise ning vara säilimise, korrasoleku ja täiendamise;
4) hoiab korras lasteaia territooriumi ja ruumid;
5) täidab teisi lasteaia direktori antud ühekordseid ülesandeid.
(6) Töötajate konkreetsed tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus määratakse töölepinguga, töötaja ametijuhendiga ja töökorralduse reeglitega, mis on kooskõlas õigusaktidega.
(7) Töökorralduse reeglid ja töötaja ametijuhendi kinnitab lasteaia direktor käskkirjaga ning teeb need töötajatele teatavaks allkirja vastu
(8) Personalil on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse perekonna kohta. Kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver, on personal kohustatud sellest teavitama lasteaia direktorit, kes vastavalt vajadusele informeerib vallavalitsuse sotsiaalosakonna juhatajat.
VI LASTEAIA TÖÖ KORRALDAMINE
(1) Lasteaeda juhib direktor. Direktor kannab vastutust lasteaia üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest, samuti vastutab direktor lasteaiale kasutada antud vara heaperemeheliku majandamise, selle säilimise ning korrashoiu ja sihipärase kasutamise eest.
(2) Lasteaia direktor kindlustab lasteaia tulemusliku ja häireteta töö ning lasteaia õppekava, arengukava, tegevus- ja päevakavade täitmise, juhib õppe- ja kasvatustegevust koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga.
(3) Lasteaia direktor
1) esindab lasteaeda ja omab tööandja õigusi;
2) teostab oma pädevuse piires lasteaia pidaja nimel tehinguid, mis on õigus- ja haldusaktides, lasteaia põhimääruses, töölepingus ja ametijuhendis sätestatud ülesannete täitmiseks;
3) juhatab lasteaia pedagoogilist nõukogu ja korraldab selle tegevust;
4) kinnitab käskkirjaga lapse lasteaeda vastuvõtmise ja lasteaiast väljaarvamise vastavalt õigusaktidega kehtestatud nõuetele;
5) sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab personaliga töölepingud, kohaldab ergutusi ja distsiplinaarkaristusi ning kinnitab käskkirjaga ametijuhendid;
6) kinnitab käskkirjaga õigusaktidega kehtestatud nõuetele vastava töökorralduse reeglid, tagab töötervishoiu ja tööohutuse nõuete täitmise;
7) korraldab asutuse asjaajamise korraldamise vastavalt õigusaktidega kehtestatud nõuetele;
9) juhib lasteaia finantstegevust;
10) esitab vallavalitsusele õigusaktidega sätestatud nõuetele vastava lasteaia eelarve eelnõu;
11) tagab lasteaia eelarve täitmise vastavalt õigusaktidega sätestatud nõuetele;
13) esitab kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteaia õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest;
14) teatab vallavalitsusele kirjalikult lasteaia majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani ettekirjutustest;
15) annab oma pädevuse piires käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi;
(4) Lasteaia direktor peab äraolekul tagama enda asendamise.
(5) Lasteaia direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss. Avaliku konkursi kuulutab välja ja selle läbiviimise korra kehtestab vallavalitsus.
(6) Avaliku konkursi korras valitud direktori kinnitab ametisse vallavalitsus. Töölepingu ametisse kinnitatud isikuga sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab ning kohaldab ergutusi või karistusi Suure-Jaani vallavanem või tema volitatud ametiisik.
(1) Direktorit asendab tema puhkusel olemise ajal, haigestumise või vabastamise korral kõigi õiguste ja kohustustega vallavanema määratud isik.
(2) Muudel juhtudel asendab direktorit tema määratud isik.
§ 25. Lasteaia pedagoogiline nõukogu
(1) Lasteaial pedagoogilise nõukogu ülesanne on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning juhatajale, hoolekogule ja vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(2) Pedagoogilise nõukogu liikmeteks on lasteaia pedagoogid, logopeed ja tervishoiutöötaja. Pedagoogilise nõukogu esimees on lasteaia direktor.
(4) Pedagoogilise nõukogu koosolekuid juhatab nõukogu esimees.
§ 26. Lasteaia hoolekogu
(2) Lasteaia hoolekogu koosseisu kinnitab vallavalitsus.
(3) Suure-Jaani Vallavalitsus nimetab hoolekogu koosseisu isiku, kes jälgib lasteaia tegevuse vastavust Suure-Jaani valla huvidele.
(4) Lasteaia iga rühma vanemad valivad õppeaasta algul hoolekogu koosseisu oma esindaja(d). Lasteaia hoolekogusse võib kuuluda kuni neli vanemate esindajat.
(5) Lasteaia pedagoogiline nõukogu valib õpetajate esindaja oma koosolekul.
(6) Direktor esitab hoolekogu koosseisu vallavalitsusele kinnitamiseks ühe kuu jooksul õppeaasta algusest arvates.
(7) Hoolekogu valib enda hulgast esimehe ja aseesimehe. Hoolekogu koosolekud toimuvad vähemalt üks kord kvartalis hoolekogu esimehe või direktori ettepanekul. Koosolekud protokollitakse.
(8) Hoolekogu
(9) Lasteaia direktor on hoolekogu ees aruandekohustuslik.
VII VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 27. Lasteaia vara
(1) Lasteaia kasutuses oleva vara moodustavad talle Suure-Jaani vallalt või teistelt isikutelt ja asutustelt lasteaiale sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, rahalised vahendid, inventar ja muu vara.
(2) Lasteaia valduses olev vara on Suure-Jaani valla omand.
(3) Lasteaia vara valdamine, kasutamine ja käsutamine ning varaliste kohustuste võtmine toimub Suure-Jaani Vallavolikogu kehtestatud valla vara valitsemise korra alusel.
(1) Lasteaia eelarve tuludeks on:
3) asutuste, organisatsioonide, ettevõtete ja üksikisikute annetused;
4) laekumised lasteaia põhimääruses sätestatud õppekavavälisest tegevusest.
(2) Lapse toidukulu lasteaias katab vanem. Lapse toidukulu päevamaksumuse otsustab hoolekogu ja kinnitab direktor.
(3) Lasteaed võib oma põhitegevuse kõrval seda kahjustamata tegeleda õppekavavälise koolituse, huvitegevuse, ringitegevuse, võistluste, kontsertide ja näituste korraldamise, õppematerjalide valmistamise, koostamise ja kirjastamise, ruumide rentimise, majutamise ja toitlustamisega.
(4) Muude kulude osaliseks katmiseks vanemate poolt kaetava määra (edaspidi kohatasu) kinnitab Suure-Jaani Vallavolikogu ja see ei või ületada 20% Vabariigi Valitsuse kehtestatud palga alammäärast.
(5) Lasteaia raamatupidamist peetakse tsentraalselt vallavalitsuse kaudu.
(6) Järelevalvet lasteaia majandustegevuse, varade ja eelarve kasutamise üle teostab Riigikontroll, Suure-Jaani Vallavolikogu revisjonikomisjon ja vallavalitsus.
§ 29. Aruandlus
(1) Lasteaed esitab oma tegevuse kohta statistilisi ja eelarve täitmise aruandeid rahandusministri, haridus- ja teadusministri ning Suure-Jaani Vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktidega kehtestatud tähtaegadel ja korras.
(2) Lasteaed esitab iga aasta 1. juuniks vallavalitsusele kirjaliku ülevaate lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest.
(1) Riiklikku järelevalvet lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium ja Viljandi maavanem haridus- ja teadusministri kehtestatud riikliku järelevalve läbiviimise korra ning koolieelse lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse ja juhtimise tulemuslikkuse hindamise kriteeriumide alusel.
(3) Lasteaia finantsmajanduslikku tegevust ja vara kasutamise sihipärasust kontrollib Suure-Jaani Vallavolikogu, riigieelarveliste vahendite kasutamist Riigikontroll.
(4) Järelevalve käigus avastatud puudused on direktor kohustatud kõrvaldama järelevalveorgani määratud tähtpäevaks.
VIII ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
(2) Lasteaia ümberkorraldamise, ümberkujundamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Suure-Jaani Vallavolikogu ja korraldab vallavalitsus.
(3) Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tema tegevuse lõpetamine võib toimuda ainult pärast õppeperioodi lõppu.
(4) Lasteaia ümberkorraldamise ja ümberkujundamise ning tegevuse lõpetamise otsusest teatakse kirjalikult lapsevanematele, pedagoogidele ja teistele töötajatele, Haridus- ja Teadusministeeriumile ning Viljandi maavanemale vähemalt neli kuud enne ümberkorraldamise ja ümberkujundamise või tegevuse lõpetamise tähtaega.
IX LÕPP- JA RAKENDUSSÄTTED
§ 32. Lasteaia põhimääruse kinnitamine, muutmine ja täiendamine
(1) Lasteaia põhimääruse kinnitab, muudab, täiendab ja tunnistab kehtetuks Suure-Jaani Vallavolikogu.
(2) Põhimääruse, selle muutmise või täiendamise eelnõu töötab välja vallavalitsuse haridus- ja kultuurinõunik.


text:
Vahekohtu otsuse tühistamine - Pluss
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-2-1-186-15
Riigikohtu 02.03.2016 lahend nr 3-2-1-186-15
Vene Föderatsiooni äriühing X (avaldaja) esitas maakohtule avalduse, milles palus tunnistada täidetavaks vahekohtuniku tehtud otsuse, millega mõisteti OÜ-lt X avaldaja kasuks välja 220 599 eurot 49 senti. Maakohus rahuldas avalduse. Riigikohus tühistas maakohtu määruse ja saatis asja uueks läbivaatamiseks samale maakohtule. Riigikohus leidis, et maakohus ei ole OÜ-d X vahekohtu otsuse täidetavaks tunnistamise menetlusest seaduse kohaselt teavitanud.
Maakohus jättis asja uuel läbivaatamisel avalduse rahuldamata ja tühistas vahekohtu otsuse. Avaldaja esitas määruskaebuse. Ringkonnakohus tegi uue määruse, millega rahuldas avalduse. OÜ X pöördus Riigikohtusse. Kassatsiooniastmes vaieldi selle üle, kas vahekohtu otsus on või võib olla TsMS-i § 751 lg 2 p 2 tähenduses vastuolus heade kommetega (avaliku korraga), mille tõttu tuleks otsus tühistada.
1. Kolleegiumi hinnangul hõlmab TsMS-i § 751 lg 2 p 2 lisaks vahekohtu otsuse erandlikele, kuid olemuslikele materiaalõiguslikele probleemidele (nt otsus, millega mõistetakse välja karistuslik kahjuhüvitis vms), mh ka need olulised menetlusreeglite rikkumised, mida ei ole kirjeldatud TsMS-i § 751 lg-s 1. Üheks selliseks reegliks on vahekohtuniku neutraalsuse nõue.
2. Heade kommete ja Eesti avaliku korraga (public policy, ordre public) oleks vastuolus, kui vahekohtu otsuse langetaks vahekohtunik, kes samal ajal esindab ühe vahekohtumenetluse poole huve. Praegusel juhul on tegemist vahekohtu otsuse tunnustamise ja täidetavaks tunnistamise menetlusega. TsMS-i § 751 lg 2 p 2 kohaselt kontrollib kohus tühistamismenetluses omal algatusel (või poole avalduse alusel), kas vahekohtu otsus on vastuolus Eesti avaliku korraga või heade kommetega.
3. Vahekohtu otsuse tühistamise aluse olemasolu peab tühistamise või tunnustamise menetluse iseloomu arvestades (vahekohtu otsuse tühistamise võimalused on erandlikud) tõendama isik, kellele vahekohtu otsuse tühistamine kasuks tuleks. Praeguses asjas on see OÜ X. Vahekohtu otsuse tühistamine või selle tunnustamisest keeldumine vahekohtuniku erapoolikuse tõttu on võimalik, kui poolel ei olnud võimalik asjakohast vastuväidet varem maksma panna.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 751
§ 751
§ 751
§ 751
kohus


RT I 2006, 61, 459
Vabariigi Presidendi 21. detsembri 2006. a otsusega nr 59
I. Sotsiaalmaksuseaduses (RT I 2000, 102, 675; 2006, 28, 208) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Kogu seaduse tekstis asendatakse sõnad «sätestatud kuumäär» sõnadega «nimetatud kuumäär» vastavas käändes.
§ 2. Paragrahvi 2 lõiget 4 täiendatakse punktidega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
« 3) töötaja või teenistuja puhul, kes kasvatab vanema või eestkostjana alla kolmeaastast last või kolme või enamat alla 19-aastast last;
4) töötaja või teenistuja puhul, keda on nimetatud ravikindlustuse seaduse § 5 lõike 4 punktis 5.»
§ 3. Paragrahvi 21 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Sotsiaalmaksu maksmise aluseks olev kuumäär on 2000 krooni.»
§ 4. Paragrahvi 21 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Sotsiaalmaksu maksmise aluseks olev kuumäär kehtestatakse eelarveaastaks riigieelarvega. Riigieelarvega kehtestatav kuumäär ei või olla väiksem kui 75% eelarveaastale eelnenud aasta 1. juulil kehtinud Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäärast.»
§ 5. Paragrahvi 21 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Sotsiaalmaksu maksmise aluseks olev kuumäär kehtestatakse eelarveaastaks riigieelarvega. Riigieelarvega kehtestatav kuumäär ei või olla väiksem kui eelarveaastale eelnenud aasta 1. juulil kehtinud Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäär.»
§ 6. Paragrahvi 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) Vabariigi Presidendi ametihüve seaduse § 3, Riigikogu ja Vabariigi Presidendi poolt nimetatavate riigiametnike ametipalkade seaduse § 121 ning välisteenistuse seaduse § 62 lõike 1 alusel tehtavaid väljamakseid;».
§ 7. Paragrahvi 6:
« 6) töötutoetust saav isik, kui riik ei maksa tema eest sotsiaalmaksu käesoleva lõike punkti 7 alusel;»;
2) lõiget 1 täiendatakse punktiga 61 järgmises sõnastuses:
« 61) isik, kes on töötuna arvele võetud tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 6 alusel, kui riik ei maksa tema eest sotsiaalmaksu käesoleva lõike punkti 6 või 7 alusel;»;
3) lõike 1 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 11) tööturuteenuste ja -toetuste seaduse §-s 13 sätestatud vähemalt 80 tundi kestvas tööturukoolituses, §-s 15 sätestatud tööpraktikas või §-s 17 sätestatud tööharjutuses osalev isik, kui riik ei maksa tema eest sotsiaalmaksu käesoleva lõike punkti 6, 61 või 7 alusel.»;
4) lõike 1 punkt 12 tunnistatakse kehtetuks;
§ 8. Paragrahvi 6:
« (2) Sotsiaalmaksu maksmise erijuhtudel makstakse sotsiaalmaksu käesoleva seaduse §-s 21 sätestatud kuumääralt, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 21 ja 22 nimetatud juhtudel.»;
2) lõiget 21 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
«Kui käesoleva seaduse §-s 21 sätestatud kuumäär on suurem kui käesolevas lõikes nimetatud toetus, makstakse sotsiaalmaksu kuumääralt.»;
3) lõiget 3 täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
«Kui isik ei ole esitanud maksuvaba tulu arvestamise avaldust ühelegi tööandjale, valib ta kirjaliku avaldusega ühe tööandja, kelle eest riik maksab sotsiaalmaksu.»;
« (31) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 61 nimetatud isiku eest makstakse sotsiaalmaksu alates 31. päevast tema töötuna arvele võtmisest arvates.»
§ 9. Paragrahvi 7 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Sotsiaalmaksu määr käesoleva seaduse § 6 lõike 1 punktides 6, 61, 8, 9 ja 11 sätestatud juhtudel ja töötuskindlustuse seaduses sätestatud töötuskindlustushüvitiselt on 13 protsenti maksustatavalt summalt.»
§ 10. Paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Kui Riigikogu ei ole riigieelarvet eelarveaasta alguseks vastu võtnud, makstakse sotsiaalmaksu vähemalt eelmiseks eelarveaastaks riigieelarvega kehtestatud kuumääralt riigieelarve vastuvõtmise kuuni, viimane kaasa arvatud.»
§ 11. Paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Kui käesoleva seaduse § 6 lõike 1 punktis 61 nimetatud isik on 2007. aasta 1. jaanuaril töötuna arvel olnud kauem kui 30 päeva, makstakse tema eest sotsiaalmaksu 2007. aasta 1. jaanuarist arvates.»
II. § 12. Seaduse jõustumine
(2) Käesoleva seaduse §-d 1, 4 ja 10 jõustuvad 2008. aasta 1. jaanuaril.
(3) Käesoleva seaduse § 5 jõustub 2009. aasta 1. jaanuaril.


RT I, 03.02.2012, 2
Vastu võetud 01.02.2012 nr 12
Määrus kehtestatakse „Taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse” § 4 lõike 3, § 34 lõike 3, § 64 lõike 5, § 65 lõigete 4 ja 7, § 76 lõike 4, § 101 lõike 4 ning § 104 lõike 4 alusel.
Põllumajandusministri 18. aprilli 2006. a määrust nr 47 „Dekoratiivkultuuride paljundusmaterjali tootmise ja turustamise nõuded” (RTL 2006, 35, 617; 2009, 93, 1348) muudetakse järgmiselt:
1) paragrahvi 1 täiendatakse lõigetega 3–5 järgmises sõnastuses:
„(3) Dekoratiivkultuuride paljundusmaterjali tootmise ja turustamise suhtes kohaldatakse ka „Taimekaitseseaduses” sätestatud nõudeid.
(4) Määruse nõudeid kohaldatakse „Taimekaitseseaduse” § 31 lõike 1 punktis 2 ja lõikes 2 nimetatud paljundusmaterjaliga tegeleva taimetervise registrisse kantud tarnija suhtes.
(5) Määruse nõudeid ei kohaldata paljundusmaterjali suhtes, millest saadavad tooted ei ole ette nähtud dekoratiivseks kasutamiseks ja mille suhtes kohaldatakse paljundusmaterjali turustamist käsitlevate muude õigusaktide nõudeid.”;
„(2) Määruse tähenduses on dekoratiivkultuuri paljundusmaterjal (edaspidi paljundusmaterjal) taimne materjal, mis on ette nähtud dekoratiivkultuuri perekondade ja liikide ning nende hübriidide paljundamiseks või turustamisotstarbeliseks tootmiseks.”;
„(3) Määruse tähenduses on paljundusmaterjali partii sama päritolu ja koostisega sama liiki ja sorti paljundusmaterjali kogus.”;
„(1) Paljundusmaterjali tootmise nõuetekohasuse ja turustatava nõuetekohase paljundusmaterjali tagamiseks määrab tarnija tulenevalt tootmismeetodist kindlaks tootmise olulised kriitilised punktid ja nendes rakendatavad meetmed, dokumenteerib need ja tagab nende meetmete rakendamise (edaspidi enesekontrollisüsteem).
(4) Tarnija säilitab andmeid kriitiliste punktide kontrolli ja rakendatud meetmete tulemuste kohta ning andmeid ja dokumente ostetud, imporditud, toodetud, ladustatud ja turustatud paljundusmaterjali kohta paberkandjal või elektrooniliselt vähemalt kolm aastat.”;
„(1) Turustatav paljundusmaterjal peab vastama §-s 6 sätestatud kvaliteedinõuetele.
(2) Turustatavat paljundusmaterjali hoitakse partiina. Erinevaid partiisid peab olema võimalik eristada ja kindlaks teha. Erineva päritoluga paljundusmaterjali partiide ühendamise korral säilitab tarnija andmeid partii koostise ja partii erinevate osade päritolu kohta.
(7) Tarnija dokumendile ja tootekirjeldusele märgitakse sordinimi üksnes juhul, kui paljundusmaterjali sort on tuntud, kaitse alla võetud, kantud riiklikku sordiregistrisse või „Taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse” § 34 lõikes 1 nimetatud sortide nimekirja. Tarnija dokumendile taimerühma nime märkimise korral märgitakse see viisil, mis hoiab ära taimerühma nime segiajamise sordinimega.
(8) Mikropaljundatud paljundusmaterjali puhul märgitakse tarnija dokumendile või tootekirjeldusele sõna „Mikropaljundatud”.
(9) Üksnes paljundusmaterjali turustamisega tegelev tarnija koostab enesekontrolliplaani, milles kirjeldab § 4 lõike 2 punktis 6 nimetatud kriitilisi punkte ning mis sisaldab sama paragrahvi lõike 3 punktides 1–3 ja 6 loetletud andmeid.
(10) Turustatava paljundusmaterjali liigi- ja sordiehtsuse ning liigi- ja sordipuhtuse eest vastutab tarnija.”


text:
Jehoova tunnistajate kohtulahingud usuvabaduse eest | Jumala kuningriik
Võitlus usuvabaduse eest
Kuidas on Kristus aidanud oma järelkäijatel võidelda ametliku tunnustuse eest ja õiguse eest kuuletuda Jumala seadustele
1., 2. a) Mis tõendab, et sa oled Jumala kuningriigi kodanik? b) Miks on Jehoova tunnistajad pidanud vahel usuvabaduse eest võitlema?
KAS sa oled Jumala kuningriigi kodanik? Jehoova tunnistajana kindlasti oled. Mis tõendab sinu kodakondsust? Seda ei tõenda mitte pass või mõni muu valitsuse väljastatud dokument, vaid hoopis sinu jumalateenimisviis. Tõelise jumalateenimisega ei ole seotud üksnes see, mida sa usud, vaid ka see, et sa pead kinni Jumala kuningriigi seadustest. Jumalateenimine puudutab igat meie elu valdkonda, sealhulgas seda, kuidas me lapsi kasvatame või millise ravi kasuks otsustame.
2 Me peame oma kodakondsust väga kalliks. Kahjuks maailm, kus me elame, ei arvesta alati sellega, et me oleme Jumala kuningriigi kodanikud ja elame selle seaduste järgi. Mõned valitsused on püüdnud meie jumalateenimisele piiranguid seada või sellele koguni lõppu teha. Vahel on Kristuse alamad pidanud võitlema selle eest, et nad võiksid elada messiaskuninga seaduste järgi. Kas see on üllatav? Ei. Piibliaegadel pidi Jehoova rahvas sageli võitlema oma õiguse eest teenida Jehoovat.
3. Mille eest pidi Jumala rahvas kuninganna Estri päevil võitlema?
3 Näiteks kuninganna Estri päevil pidi Jumala rahvas võitlema lausa oma ellujäämise eest. Miks? Pahatahtlik peaminister Haaman tegi Pärsia kuningale Ahasverosele ettepaneku, et kõik impeeriumis elavad juudid tapetaks, sest „nende seadused erinevad kõigi teiste rahvaste omadest”. (Ester 3:8, 9, 13.) Kas Jehoova jättis oma teenijad hätta? Sugugi mitte, ta hoopis õnnistas Estri ja Mordokai ettevõtmisi, kui nad palusid Pärsia kuningal Jumala rahvast kaitsta. (Ester 9:20–22.)
4. Millest me selles peatükis räägime?
4 Kuidas on lood tänapäeval? Nagu eelmisest peatükist nägime, on võimud mõnikord Jehoova tunnistajate vastu olnud. Selles peatükis räägime, kuidas on valitsused püüdnud meie jumalateenimist piirata. Võtame luubi alla kolm valdkonda: 1) meie õiguse organisatsioonina tegutseda ja teenida Jumalat nii, nagu me soovime, 2) õiguse valida selline ravi, mis on Piibli põhimõtetega kooskõlas, ja 3) vanemate õiguse kasvatada oma lapsi Jehoova normide järgi. Iga valdkonna puhul näeme, kuidas messia kuningriigi ustavad kodanikud on vapralt võidelnud, et kaitsta neile kallist kodakondsust, ja kuidas on nende pingutusi õnnistatud.
Võitlus ametliku tunnustuse ja põhiõiguste eest
5. Mis kasu toob tõelistele kristlastele ametlik tunnustus?
5 Kas meil on vaja inimvalitsustelt ametlikku tunnustust, et teenida Jehoovat? Ei ole, aga tänu sellele on meil lihtsam Jumalat teenida, näiteks käia koos kuningriigi- ja kokkutulekusaalides, trükkida ja riiki sisse tuua piiblikirjandust ning rääkida kaasinimestele head sõnumit vabalt, ilma et miski meid takistaks. Paljudes riikides on Jehoova tunnistajad registreeritud ja neil on samad õigused mis teistel ametlikult tunnustatud religioonidel. Aga mis on juhtunud, kui valitsused on keeldunud meid tunnustamast või on püüdnud piirata meie põhiõigusi?
6. Millise katsumusega seisid Austraalia Jehoova tunnistajad silmitsi 1940-ndate alguses?
6 Austraalia. 1940-ndate alguses oli Austraalia kindralkuberner seisukohal, et meie uskumused kahjustavad riigi sõjalis-majanduslikke huve. Meie tegevus keelati. Jehoova tunnistajad ei saanud enam avalikult koguneda ega kuulutada, Peeteli tegevus lõpetati ja kuningriigisaalid võeti ära. Juba ainuüksi meie piibliteemalise kirjanduse omamine oli keelatud. Kui Austraalia tunnistajad olid tegutsenud mitu aastat salajas, läks nende olukord kergemaks, sest 14. juunil 1943 tühistas Austraalia kõrgeim kohus keelu.
7., 8. Räägi, kuidas on meie vennad Venemaal pidanud aastate jooksul usuvabaduse pärast võitlema.
7 Venemaa. Jehoova tunnistajad olid Nõukogude Liidus aastakümneid keelu all, kuid 1991. aastal nad lõpuks registreeriti. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist said nad Vene Föderatsioonilt 1992. aastal ametliku tunnustuse. Kuid juba mõne aja pärast ärritas meie liikmete arvu kiire kasv mõningaid meie vastaseid, peamiselt neid, kes olid seotud vene õigeusu kirikuga. Aastatel 1995–1998 esitasid nad Jehoova tunnistajate vastu viis kriminaalsüüdistust. Ühelgi korral ei leidnud prokurör tõendeid õigusrikkumise kohta. Seejärel, 1998. aastal esitasid sihikindlad vastased tsiviilhagi. Algul mõisteti Jehoova tunnistajad õigeks, aga pärast seda kui vastased kaebasid otsuse edasi, tühistati 2001. aasta mais esialgne otsus. Sama aasta oktoobris arutati kohtuasja uuesti ning 2004. aastal langetati otsus likvideerida juriidiline isik, mida Jehoova tunnistajad Moskvas kasutavad, ning keelata selle tegevus.
8 Järgnes tagakiusamislaine. (Loe 2. Timoteosele 3:12.) Jehoova tunnistajaid mõnitati ja rünnati. Usuline kirjandus konfiskeeriti ja jumalateenimiseks vajalikke hooneid oli äärmiselt raske üürida või ehitada. Võib vaid arvata, mida meie vennad ja õed tundsid, kui säärased raskused neid tabasid. Jehoova tunnistajad pöördusid 2001. aastal Euroopa inimõiguste kohtusse (EIK) ning 2004. aastal esitasid kohtule lisainfot. 2010. aastal langetas EIK otsuse. Kohus nägi selgelt, et keelu taga, mille Venemaa oli Jehoova tunnistajatele seadnud, oli usuline sallimatus, ja otsustas, et pole mingit alust hoida jõus alama astme kohtute otsuseid, sest polnud tõendeid, et keegi Jehoova tunnistajatest oleks õigust rikkunud. Kohus märkis veel, et keelu eesmärk oli jätta Jehoova tunnistajad oma juriidilistest õigustest ilma. Kohtuotsusega tunnustati Jehoova tunnistajate õigust usuvabadusele. Ehkki mitmed Vene võimuesindajad pole tegutsenud kooskõlas EIK-i otsusega, on sellelaadsed kohtuvõidud Jumala rahvale Venemaal palju jõudu andnud.
Titos Manoussakis (vaata lõiku 9)
9.–11. Millist võitlust on Jehoova teenijad Kreekas pidanud selle nimel, et nad võiksid jumalateenimiseks koguneda, ja milline on olnud tulemus?
9 Kreeka. 1983. aastal üüris Titos Manoussakis Kreetal Irákleios ühe ruumi, kus väike rühm Jehoova tunnistajaid sai jumalateenimiseks kokku tulla. (Heebr. 10:24, 25.) Ent peagi esitas üks õigeusu preester võimudele kaebuse ja protesteeris selle vastu, et Jehoova tunnistajad kasutavad seda ruumi jumalateenimiseks. Miks? Lihtsalt sellepärast, et tunnistajate uskumused erinesid õigeusu kiriku omadest! Võimud algatasid kriminaalasja Titos Manoussakise ja veel kolme kohaliku tunnistaja vastu. Nad pidid maksma trahvi ja neile määrati kaks kuud vangistust. Ustavate Jumala kuningriigi alamatena nägid nad, et kohtuotsus rikub nende usuvabadust, ja kaebasid otsuse edasi. Asi jõudis koguni EIK-i.
10 Lõpuks, 1996. aastal said tõelise jumalateenimise vastased EIK-ilt ootamatu löögi. Kohus leidis, et „Jehoova tunnistajad on „tuntud religioon” – Kreeka seaduses kasutatud määratlus –” ja et alama astme kohtute otsused „mõjutasid otseselt hagi esitajate usuvabadust”. Peale selle ütles kohus, et Kreeka valitsus ei peaks „otsustama, kas religioossed tõekspidamised või nende väljendamise viis on seaduslikud”. Jehoova tunnistajate karistused tühistati ja tunnustati nende usuvabadust.
11 Kas see kohtuvõit lahendas olukorra Kreekas? Kahjuks mitte. Pärast ligi 12 aasta pikkust kohtuvõitlust leidis Kassándreias 2012. aastal lõpuks lahenduse üks samalaadne kohtuasi. Sel korral oli vastuseisu taga üks õigeusu piiskop. Riigikohus, Kreeka kõrgeim halduskohus, langetas otsuse Jumala rahva kasuks. Otsuses viidati sellele, et Kreeka põhiseadus tagab usuvabaduse, ja kummutati sageli esitatud süüdistus, et Jehoova tunnistajad pole tuntud religioon. Kohus ütles: „Jehoova tunnistajate õpetused pole salajased ning järelikult võib neid nimetada tuntud religiooniks.” Kassándreias tegutseva väikse koguduse liikmed rõõmustavad, et saavad nüüd omaenda kuningriigisaalis koosolekuid pidada.
12., 13. Kuidas on meie vastased Prantsusmaal haudunud „seaduse varjus kurja” ja milline on olnud tulemus?
12 Prantsusmaa. Mõned Jumala rahva vastased on haudunud „seaduse varjus kurja”. (Loe Laul 94:20.) Näiteks 1990-ndate keskel hakkas maksuamet Prantsusmaa Jehoova tunnistajate juriidilise isiku (Association Les Témoins de Jéhovah) raamatupidamist revideerima. Eelarveministri sõnad näitasid, mis oli revideerimise tegelik eesmärk: „Revideerimine võib viia juriidilise likvideerimiseni või kriminaalasjani ..., mis ilmselt muudab ebastabiilseks ühenduse tegevuse või sunnib ühendust lõpetama oma tegevust meie territooriumil.” Kuigi revideerimise käigus ei ilmnenud mingeid rikkumisi, esitas maksuamet Prantsusmaa Jehoova tunnistajate juriidilise isiku vastu meeletult suure maksunõude. Kui see oleks läbi läinud, poleks meie vendadel jäänud üle muud kui sulgeda harubüroo ja müüa hooned maha, et seda üüratut maksu maksta. See oli jumalateenijatele ränk hoop, aga nad ei andnud alla. Jumala rahvas protesteeris tuliselt sellise ebaõigluse vastu ning lõpuks, 2005. aastal jõudis asi EIK-i.
13 30. juunil 2011 langetas kohus otsuse. See leidis, et õigus usuvabadusele peaks ära hoidma selle, et riik hakkaks hindama seda, kas usulised tõekspidamised või nende väljendamise viis on vastuvõetavad või mitte, välja arvatud äärmuslikel juhtudel. Kohus ütles veel: „Maksustamise tulemusel kaotaks ühendus olulised ressursid ja seeläbi oleks takistatud selle liikmete jumalateenimine.” Kohus langetas ühehäälselt otsuse Jehoova tunnistajate kasuks! Jehoova rahvas oli väga rõõmus, et Prantsusmaa valitsus maksis vastavalt kohtuotsusele lõpuks tagasi varem konfiskeeritud summa koos viivisega ning kustutas kõik keelumärked harubüroo kinnistutelt.
Sa võid järjekindlalt palvetada vendade ja õdede eest, keda praegu seaduse toel ebaõiglaselt koheldakse.
14. Kuidas saad sina anda oma osa võitluses usuvabaduse eest?
14 Nagu Ester ja Mordokai võitlesid vanal ajal, võitleb Jehoova rahvas tänapäeval oma õiguse eest teenida Jumalat nii, nagu tema seda on käskinud. (Ester 4:13–16.) Kas sinagi saad selles oma osa anda? Saad küll. Sa võid järjekindlalt palvetada vendade ja õdede eest, keda praegu seaduse toel ebaõiglaselt koheldakse. Sellised palved võivad võimsalt aidata meie vendi ja õdesid nende raskustes ja tagakiusamise ajal. (Loe Jaakobuse 5:16.) Kas Jehoova võtab kuulda niisuguseid palveid? Meie kohtuvõidud tõendavad, et ta teeb seda! (Heebr. 13:18, 19.)
Õigus valida oma uskumustega kooskõlas olevat ravi
15. Millega jumalateenijad arvestavad, kui küsimuse all on vere kasutamine?
15 Nagu rääkisime 11. peatükis, on Jumala kuningriigi kodanikele antud pühakirjal põhinevad selged juhised vältida vere väärtarvitamist, mis on tänapäeval väga levinud. (1. Moos. 9:5, 6; 3. Moos. 17:11; loe Apostlite teod 15:28, 29.) Me ei nõustu küll vereülekannetega, aga me soovime parimat võimalikku ravi nii endale kui ka oma lähedastele, kui see pole vastuolus Jumala seadustega. Paljude riikide kõrgeimad kohtud on tunnustanud inimese õigust valida teatavat ravi või keelduda sellest, kui tema südametunnistus ja usulised tõekspidamised seda nõuavad. Mõnel maal on aga Jumala rahvas seisnud silmitsi heidutavate katsumustega. Vaatame paari näidet.
16., 17. Miks oli üks Jaapani õde vapustatud, kui kuulis, millist ravi ta oli saanud, ja kuidas Jumal tema palvetele vastas?
16 Jaapan. Misae Takeda, 63-aastane koduperenaine, vajas ulatuslikku operatsiooni. Jumala kuningriigi ustava kodanikuna andis ta oma arstile selgelt teada, et tahab vereta ravi. Kuid mõne kuu pärast vapustas teda see, kui ta kuulis, et talle oli operatsiooni käigus tehtud vereülekanne. Tundes, et tema õigusi on rikutud ja teda on petetud, andis Misae Takeda 1993. aasta juunis arstid ja haigla kohtusse. Sel malbel naisel oli kõigutamatu usk. Ta andis täis kohtusaali ees julgelt ütlusi, jäädes olenemata kehvast tervisest tunnistajapinki kauem kui tunniks. Viimast korda ilmus ta kohtusse kõigest kuu enne oma surma. Milline imetlusväärne usk ja julgus! Õde Takeda ütles, et ta anus lakkamata Jehoovat, et see õnnistaks tema võitlust. Ta oli kindel, et tema palved ei jää vastuseta. Kas tal oli õigus?
17 Kolm aastat pärast Misae Takeda surma langetas Jaapani ülemkohus 29. veebruaril aastal 2000 otsuse tema kasuks. Kohus nõustus, et oli vale teha talle vereülekanne vastu tema selgesõnaliselt väljendatud tahet, ja ütles veel, et sellistel puhkudel on igaühel „õigus ise otsustada” ning et seda „tuleb austada kui ühte inimese õigust”. Tänu õde Takeda otsusekindlusele võidelda oma õiguse eest valida ravi, mis oleks kooskõlas tema Piibli põhjal kasvatatud südametunnistusega, on nüüd Jaapani Jehoova tunnistajatel võimalik saada ravi, ilma et nad peaksid kartma sunniviisilist vereülekannet.
Pablo Albarracini (vaata lõike 18–20)
18.–20. a) Kuidas kinnitas Argentina ülemkohus inimese õigust kasutada meditsiinilist dokumenti, et keelduda vereülekandest? b) Kuidas me saame näidata, et allume Kristuse juhtimisele, kui küsimuse all on vere väärtarvitamine?
18 Argentina. Kuidas saavad kuningriigi kodanikud olla valmis olukorraks, kui meditsiiniline otsus on vaja teha siis, kui nad on teadvuseta? Me kanname endaga kaasas juriidilist dokumenti, mis räägib meie eest. Nii tegi näiteks Pablo Albarracini. Mais 2012 tulistati teda mitu korda, kui ta juhtus nägema üht röövimiskatset. Ta viidi teadvusetus seisundis haiglasse ja seega ta ei saanud selgitada oma seisukohta seoses vereülekannetega. Aga tal oli kaasas nõuetekohaselt täidetud meditsiiniline juhend, millele ta oli enam kui neli aastat tagasi alla kirjutanud. Kuigi tema seisund oli kriitiline ja mõned arstid arvasid, et tema elu päästmiseks on vaja teha vereülekanne, oli haiglapersonal valmis tema soovi austama. Ent Pablo isa, kes ei olnud Jehoova tunnistaja, hankis kohtult loa, mis lubas tegutseda tema poja tahte vastaselt.
19 Pablo naist esindav advokaat kaebas kohe otsuse edasi. Mõne tunni pärast tühistas apellatsioonikohus alama astme kohtu otsuse ja leidis, et patsiendi tahet, mida on väljendatud meditsiinilises juhendis, tuleb austada. Pablo isa pöördus Argentina ülemkohtusse. Ülemkohus oli seisukohal, et „pole põhjust kahelda, et ... [Pablo meditsiiniline juhend, mis väljendas tema soovi keelduda vereülekandest] oli koostatud terve mõistuse juures olles, teadlikult ja vabatahtlikult”. Kohus ütles: „Iga teovõimeline ja täiskasvanud inimene võib eelnevalt anda juhiseid seoses oma tervisega, samuti võib ta nõustuda mingi raviga või keelduda sellest ... Vastutav arst peab tunnustama niisuguseid juhiseid.”
Kas sa oled täitnud meditsiinilise juhendi?
20 Pablo tervis on nüüdseks taastunud. Temal ja ta naisel on hea meel, et ta oli täitnud meditsiinilise juhendi. Selle väikse, ent olulise sammuga näitas Pablo, et ta allub Jumala kuningriigile, mida juhib Kristus. Kas sina ja su pereliikmed olete täitnud selle meditsiinilise juhendi?
April Cadoreth (vaata lõike 21–24)
21.–24. a) Millise tähelepanuväärse otsuse langetas Kanada ülemkohus seoses alaealistega, kes seisavad silmitsi vereküsimusega? b) Kuidas võib see kohtuasi noori Jehoova teenijaid julgustada?
21 Kanada. Üldiselt kohtud tunnustavad, et vanematel on õigus otsustada, milline ravi on nende lastele parim. Vahel on kohtud leidnud, et kui asi puudutab meditsiiniküsimusi, tuleb lugu pidada ka küpse alaealise otsusest. Nii oli April Cadorethi puhul. 14-aastaselt viidi April haiglasse, sest tal oli tugev sisemine verejooks. Mõni kuu varem oli ta täitnud meditsiinilise eeljuhendi, kus oli kirjas, et ka eluohtlikus olukorras ei tohi talle teha vereülekannet. Raviarst otsustas eirata Aprili selgelt väljendatud tahet ning taotles kohtumäärust, et talle verd üle kanda. Aprilile anti vastu tema tahtmist kolm doosi punaliblede suspensiooni. Hiljem võrdles ta seda tegu vägistamisega.
22 April ja tema vanemad pöördusid õiguse saamiseks kohtusse. Kahe aasta pärast jõudis asi Kanada ülemkohtusse. Ehkki April ei saanud õigust selles, kui väitis, et üks seadus on põhiseadusega vastuolus, määras kohus, et talle kompenseeritaks kohtukulud, ja langetas otsuse tema ja teiste küpsete alaealiste kasuks, kes tahavad kasutada oma õigust ise valida endale ravi. Kohus teatas: „Mis puudutab ravi, peaks alla 16-aastastel noortel olema võimalik näidata, et nende seisukoht mingi raviotsuse suhtes peegeldab küllaldasel määral iseseisvat mõtlemist ja küpsust.”
23 See kohtuasi on oluline selle poolest, et ülemkohus võttis kõne alla küpsete alaealiste põhiseaduslikud õigused. Enne seda otsust võis Kanada kohus määrata alla 16-aastasele lapsele ravi, kui leidis, et selline ravi oleks lapse parimates huvides. Ent pärast seda ülemkohtu otsust ei saa kohus määrata noortele, kes on alla 16-aastased, vastu nende tahtmist mingit ravi, kui neile ei anta esmalt võimalust tõendada, et nad on piisavalt küpsed langetama ise otsuseid.
„Teadmine, et ma sain anda oma väikse osa, et Jumala nimele au tuua ja tõestada, et Saatan on valetaja, teeb mind väga õnnelikuks.”
24 Kas kolme aasta pikkune kohtuvõitlus tasus end ära? Aprili meelest küll. Nüüd on ta terve ja teenib üldpioneerina. „Teadmine, et ma sain anda oma väikse osa, et Jumala nimele au tuua ja tõestada, et Saatan on valetaja, teeb mind väga õnnelikuks,” ütleb ta. Aprili lugu näitab, et ka noored võivad julgelt oma seisukoha võtta ja tõestada, et nad on tõelised Jumala kuningriigi kodanikud. (Matt. 21:16.)
Õigus kasvatada lapsi Jehoova normide järgi
25., 26. Milline olukord võib vahel tekkida lahutuse korral?
25 Jehoova on andnud lapsevanematele kohustuse kasvatada oma lapsi tema normide järgi. (5. Moos. 6:6–8; Efesl. 6:4.) See ülesanne pole kergete killast. Lahutuse korral võib olukord veelgi raskemaks muutuda, sest vanemate seisukohad laste kasvatamise osas võivad suuresti erineda. Näiteks Jehoova tunnistajast lapsevanem võib olla kindlalt seda meelt, et last peaks kasvatama kristlike põhimõtete järgi, aga teine vanem, kes pole Jehoova tunnistaja, ei pruugi sellega nõustuda. Mõistagi peaks tunnistajast lapsevanem lugupidavalt tunnustama seda, et lahutus katkestab küll abielusuhte, kuid mõlemad jäävad siiski lapsevanemaks.
26 Mittetunnistajast lapsevanem võib kohtu kaudu taotleda endale laste hooldusõigust, et tema otsustada oleks, millist usulist kasvatust nad saavad. Mõned väidavad, et see, kuidas Jehoova tunnistajad oma lapsi kasvatavad, avaldab lapsele halba mõju. Nad võivad öelda, et lapsed jäävad ilma sünnipäevapidudest, pühade pidamisest ja meditsiinilises hädaolukorras „elupäästvast” vereülekandest. Õnneks enamik kohtuid võtab arvesse seda, mis on lapse parimates huvides, mitte ei langeta otsust selle alusel, kas neile tundub ühe vanema religioon kahjulik. Vaadakem mõnda näidet.
27., 28. Kuidas vastas Ohio ülemkohus süüdistusele, et lapsele avaldab halba mõju see, kui teda kasvatatakse üles kui Jehoova tunnistajat?
27 Ameerika Ühendriigid. Ohio ülemkohtus käsitleti 1992. aastal kohtuasja, kus mittetunnistajast isa väitis, et tema väiksele pojale avaldaks halba mõju see, kui teda kasvatatakse üles kui Jehoova tunnistajat. Alama astme kohus oli olnud isaga päri ja andnud hooldusõiguse talle. Poisi emale Jennifer Paterile anti külastusõigus, kuid ta ei tohtinud mingilgi moel õpetada lapsele Jehoova tunnistajate uskumusi ega lasta tal nende õpetustega kokku puutuda. Alama astme kohtu otsus oli nii lai, et seda oleks võinud tõlgendada ka selliselt, et õde Pater poleks tohtinud oma pojale Bobbyle isegi mitte rääkida Piiblist või selle moraalinormidest! Mõtle, mida võis Jennifer küll tunda! Ta oli murest murtud, aga ütles, et õppis olema kannatlik ja ootama, millal Jehoova hakkab tegutsema. Jennifer meenutab: „Jehoova oli alati lähedal.” Tema advokaat, keda abistas Jehoova organisatsioon, pöördus Ohio ülemkohtusse.
28 Kohus ei olnud nõus alama astme kohtu otsusega, öeldes, et „lapsevanemate põhiõigus on harida oma lapsi, sealhulgas on neil õigus rääkida neile moraaliväärtustest ja oma usulistest veendumustest”. Veel ütles kohus, et kui pole tõestatud, et Jehoova tunnistajate usulised väärtused avaldavad lapsele füüsiliselt või vaimselt halba mõju, ei ole kohtul mingit õigust piirata lapsevanema hooldusõigust religiooni alusel. Kohus ei leidnud tõendeid selle kohta, et Jehoova tunnistajate tõekspidamised avaldaks ebasoodsat mõju lapse vaimsele või füüsilisele tervisele.
Paljud kohtud on andnud lapse hooldusõiguse kristlikule lapsevanemale
29.–31. Miks kaotas Taanis üks õde oma tütre hooldusõiguse ja mida Taani ülemkohus selles asjas otsustas?
29 Taani. Anita Hansen oli samalaadses olukorras, kui tema endine mees soovis saada kohtu kaudu endale nende seitsmeaastase tütre Amanda hooldusõigust. Kuigi kohus andis 2000. aastal hooldusõiguse Anita Hansenile, pöördus Amanda isa ringkonnakohtusse, mis tühistas alama astme kohtu otsuse ja andis hooldusõiguse isale. Ringkonnakohus leidis, et kuna vanematel olid vastandlikud elupõhimõtted, mille aluseks olid nende uskumused, võiks isal olla selles asjas otsustusõigus. Seega kaotas õde Hansen tütre hooldusõiguse sisuliselt seepärast, et ta oli Jehoova tunnistaja!
30 Selle ränkraske katsumuse ajal oli õde Hansen vahel nii meeleheitel, et ei teadnud, mille eest palvetada. „Aga mind lohutas väga mõte, mis on kirjas Roomlastele 8:26, 27,” ütleb ta. „Ma teadsin kogu aeg, et Jehoova mõistab mind. Ta hoidis mul silma peal ja oli alati minu kõrval.” (Loe Laul 32:8; Jesaja 41:10.)
31 Õde Hansen viis asja Taani ülemkohtusse. Kohtuotsuses öeldi: „Hooldusõiguse küsimuse lahendamiseks tuleks anda täpne hinnang sellele, mis on lapsele parim.” Lisaks leidis kohus, et hooldusõiguse küsimuses peaks tuginetama sellele, kuidas kumbki vanem konflikte lahendab, mitte sellele, millised on Jehoova tunnistajate õpetused ja seisukohad. Õde Hanseni suureks kergenduseks tunnistas kohus, et ta saab lapsevanemakohustustega hakkama, ja andis talle tütre hooldusõiguse tagasi.
32. Kuidas on Euroopa inimõiguste kohus kaitsnud Jehoova tunnistajast lapsevanemaid diskrimineerimise eest?
32 Mitmed Euroopa riigid. Mõnikord on kohtuvaidlus lapse hooldusõiguse üle läinud riigi kõrgeimatest kohtutest kaugemale. Seda on arutatud ka EIK-is. Kahel juhul tunnistas EIK, et alama astme kohtud, riigikohtud, olid kohelnud Jehoova tunnistajast ja mittetunnistajast vanemat erinevalt pelgalt religiooni alusel. EIK nimetas seda diskrimineerimiseks ja otsustas, et „vahetegemine, mille aluseks on tegelikult üksnes religioossed erinevused, pole vastuvõetav”. Üks Jehoova tunnistajast ema tundis suurt kergendust, kui EIK tema kasuks otsustas, ja ütles: „Mulle tegi väga haiget, et mind süüdistati lastele kahju tegemises, kuna ma soovin anda neile vaid parimat kasvatust – nimelt kristlikku kasvatust.”
33. Kuidas saab tunnistajast lapsevanem rakendada põhimõtet, mis on kirjas Filiplastele 4:5?
33 Loomulikult püüavad Jehoova tunnistajast lapsevanemad olla mõistliku meelega, kui nad käivad kohut seepärast, et neil oleks õigus juurutada oma laste südamesse Piibli põhimõtteid. (Loe Filiplastele 4:5.) Nad mõistavad, et just nagu nendel on õigus õpetada oma lastele Jumala teid, on ka teisel lapsevanemal õigus soovi korral osaleda lapse kasvatamises. Kui tõsiselt võtavad Jehoova tunnistajast lapsevanemad oma kohustust last õpetada?
34. Mida võivad kristlikud lapsevanemad õppida Nehemja päevil elanud juutidelt?
34 Me võime õppida midagi sellest, mis toimus Nehemja päevil. Juudid olid kibedasti ametis Jeruusalemma müüride parandamise ja ülesehitamisega. Nad teadsid, et nii tehes kaitsevad end ja oma peret ümbritsevate vaenulike rahvaste eest. Seepärast Nehemja innustas neid: „Võidelge oma vendade, poegade, tütarde, naiste ja kodude eest!” (Neh. 4:14.) Nende arvates oli võitlus väärt mis tahes pingutusi. Nii ka tänapäeval näevad Jehoova tunnistajast lapsevanemad kõvasti vaeva selle nimel, et kasvatada oma lapsi tões. Nad teavad, et nende lastele avaldatakse palju halba mõju koolis ja koduümbruses. Selline mõju võib tungida meedia kaudu ka koju. Lapsevanemad, ärge kunagi unustage, et teie võitlus on väärt mis tahes pingutusi, sest teil on vaja pakkuda oma poegadele ja tütardele turvalist keskkonda, kus vaimselt õitseda.
Jehoova toetab alati tõelist jumalateenimist
35., 36. Mida head on toonud Jehoova tunnistajatele see, kui nad on võidelnud oma õiguste eest, ja mida oled sina otsustanud teha?
35 Jehoova on tõesti õnnistanud oma organisatsiooni võitlust usuvabaduse eest. Tänu sellele, et Jumala rahvas on selle nimel kohtulahinguid pidanud, on antud kohtus ja laiemale üldsusele võimsat tunnistust. (Rooml. 1:8.) Paljudest kohtuvõitudest on tõusnud tulu ka mittetunnistajatele, sest nii on neilegi paremini tagatud kodanikuõigused. Ent Jumala rahvana pole meie sihiks teha sotsiaalseid reforme, ega ole me huvitatud ka sellest, et eelkõige iseenda õigust jalule seada. Jehoova tunnistajad on oma õiguste eest kohtus võidelnud eeskätt seepärast, et seaduslikult kaitsta ja edendada õiget jumalateenimist. (Loe Filiplastele 1:7.)
36 Me võime palju õppida nende inimeste usust, kes on võidelnud selle eest, et oleks võimalik vabalt Jehoovat teenida. Jäägem ka meie ustavaks, olles kindlad, et Jehoova toetab meie tegevust ja annab meile edaspidigi jõudu täita tema tahet. (Jes. 54:17.)
Kuidas on mõned valitsused püüdnud piirata kristlaste põhiõigusi ja mis on olnud tulemus?
Mismoodi on Jehoova tunnistajad võidelnud õiguse eest keelduda vereülekannetest ja kuidas on Jumal nende pingutusi õnnistanud?
Milliste raskustega on mõni Jehoova tunnistajast lapsevanem lahutuse korral silmitsi seisnud?
Miks sa usud, et Jumala kuningriik on meie kohtuvõitude taga?
Rahumeelsed inimesed kaitsevad oma head nime
Kuidas on Jehoova tunnistajad Venemaal oma mainet kaitsnud?
Taganrogi Jehoova tunnistajad kohtu all

matches: kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus


(2) Kogukond – mingis piirkonnas elav teatud sotsiaalsete suhete võrgustikuga seotud inimeste rühm.
(6) Ministeerium tugineb maakondliku arendusorganisatsiooniga halduslepingu sõlmimisel kohaliku omavalitsuse üksuste poolt KOKSi § 61 lõike 2 või 3 alusel tehtud ettepanekust. Kui kohaliku omavalitsuse üksused ei esita ministeeriumile nimetatud ettepanekut, valib ministeerium programmi rakendaja maakonnas ise ning programmi rakendajale kehtivad sellisel juhul kõik määruses nimetatud maakondliku arendusorganisatsiooni õigused, kohustused ja ülesanded.
(8) Toetust antakse kaks korda aastas avatavate taotlusvoorude kaudu. Taotluse esitamise tähtpäev avaldatakse taotlusvooru avamise teates üldjuhul üks kuu enne taotluse esitamise tähtpäeva.
(1) Maakondliku arendusorganisatsiooni ülesanne programmi rakendamisel on eelkõige toetuse andmise võimalustest teavitamine, laekunud taotluste menetlemine, sh taotluste hindamine, taotluste rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuste tegemine, vajadusel kohapealse kontrolli teostamise tagamine ja toetuse saajatele taotluste rahuldamise otsuste alusel toetuste väljamaksmise korraldamine.
(1) Maksimaalne toetussumma esitatud projekti kohta on 2000 eurot.
1) taotleja (v.a vähem kui ühe majandusaasta tegutsenud ühendus) on koostanud ja esitanud majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 või sihtasutuste seaduse §-de 33 ja 34 kohaselt;
3) taotlejal ei ole õigusaktidest tulenevate riiklike maksude võlga või tähtpäevaks tasumata jäetud maksusummalt arvestatud intressi (edaspidi maksuvõlg), tema maksuvõlg on väiksem kui kümme eurot või maksuvõlg on ajatatud;
7) taotlejal, kes on saanud toetust programmi eelnevates taotlusvoorudes, ei tohi olla tähtajaks esitamata aruandeid määruse § 3 lõikes 8 sätestatud taotluse esitamise tähtpäeva seisuga.
6) Euroopa Liidu, välisriikide ja riiklikke või kohalike omavalitsuste toetusi vahendavad sihtasutused või mittetulundusühingud;
2) paragrahvi 9 lõike 5 punktis 7 nimetatud võlgnevuste puudumist maakondliku arendusorganisatsiooni valduses olevate andmete alusel või päringu teel KÜSKi valduses olevate andmete alusel;
(1) Ministeerium kuulutab taotlusvooru avatuks teate avaldamisega ministeeriumi veebilehel ja esitab sellekohase pressiteate. Taotlusvooru avamise teade avaldatakse üks kuu enne taotluse esitamise tähtpäeva.
(1) Taotlusvooru abikõlblikkuse periood kestab kümme kuud § 3 lõikes 8 nimetatud taotluse esitamise tähtpäevast alates.
(2) Projekt viiakse ellu taotlusvooru abikõlblikkuse perioodi jooksul. Projekti elluviimise periood sätestatakse taotluse rahuldamise otsuses.
1) projekti otsesed kulud loetakse abikõlblikeks, kui need on tekkinud projekti elluviimise perioodil ja kuludokumentide alusel on ülekanded tehtud hiljemalt elluviimise perioodile järgneval 15. kalendripäeval;
4) üle 600 euro maksvate tellitud tööde, teenuste ja vara soetamise kulude puhul peavad taotluses olema esitatud kahe võrreldava hinnapäringu tulemused ja valiku põhjendused valitud hinnapäringu või pakkumise kohta;
(4) Taotluse kohta teeb maakondlik arendusorganisatsioon:
1) taotluse rahuldamata jätmise otsuse, kui taotlus või taotleja on tunnistatud nõuetele mittevastavaks;
2) komisjoni ettepaneku alusel taotluse rahuldamise otsuse, kui taotlus kuulub rahuldamisele;
3) komisjoni ettepaneku alusel taotluse rahuldamata jätmise otsuse, kui taotlus ei kuulu rahuldamisele.
(3) Puuduste kõrvaldamiseks antakse aega kuni viis tööpäeva, mille võrra taotluse menetlemise tähtaeg pikeneb. Põhjendatud juhtudel võib maakondlik arendusorganisatsioon taotleja kirjaliku selgituse alusel anda lisaaega kuni viis tööpäeva.
2) taotleja on esitanud taotluse § 3 lõikes 8 sätestatud tähtpäevast hiljem;
(3) Komisjonil on õigus teha taotlejale ettepanek jätta projektist mõni tegevus või kulu välja, kui komisjoni hinnangul ei ole see abikõlblik või projekti elluviimiseks ja eesmärgi saavutamiseks vajalik, või vähendada kulu jaoks planeeritud summat, kui komisjoni arvates on kulu projekti eesmärkide saavutamiseks põhjendamatult suur. Komisjon peab ettepanekut sisuliselt põhjendama.
(1) Komisjoni esitatud ettepaneku alusel teeb maakondlik arendusorganisatsioon kümne tööpäeva jooksul komisjoni koosoleku protokolli allkirjastamisest arvates otsuse taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta.
(4) Maakondliku arendusorganisatsiooni veebilehel avalikustatakse rahuldatud taotluste kohta projekti ja toetuse saaja nimi, toetuse maksimaalne suurus ning projekti elluviimise algus- ja lõppkuupäev.
(1) Maakondlik arendusorganisatsioon maksab toetuse selle saajale välja § 19 lõikes 2 nimetatud otsuse alusel kümne tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates, kuid mitte enne projekti elluviimise alguskuupäeva.
(2) Kui projekti elluviimisel selgub, et taotluse rahuldamise otsuses fikseeritud projekti elluviimise perioodis, otsuse lisaks oleva taotlusega kavandatud tegevustes või eelarves on otstarbekas teha muudatusi, peab toetuse saaja saama muudatuste tegemiseks maakondliku arendusorganisatsiooni nõusoleku. Eelarves üldkulude osakaalu toetuse saaja muuta ei tohi. Projekti elluviimise perioodi muutmisel peab uus projekti elluviimise periood mahtuma taotlusvooru abikõlbliku perioodi sisse.
1) projekti elluviimise perioodi või taotluses fikseeritud kavandatud tegevuste muutmiseks;
2) taotluses fikseeritud eelarve muutmiseks, kui eelarve kulugrupi muudatus on suurem kui 10% toetusest (v.a muudatused omafinantseeringu osas).
(4) Kui projekti eelarve kulugrupi muudatus on 10% toetusest või sellest väiksem, võib toetuse saaja eelarvet muuta ilma maakondliku arendusorganisatsiooni nõusolekuta.
(5) Omafinantseeringu summa muutumisel tuleb toetuse saajal järgida § 24 lõike 2 punktis 18 sätestatut.
(6) Lõikes 3 nimetatud muudatustaotlus maakondliku arendusorganisatsiooni nõusoleku saamiseks tuleb esitada vähemalt viis tööpäeva enne projekti elluviimise lõppkuupäeva.
(1) Projekti elluviimise kohta esitab toetuse saaja maakondlikule arendusorganisatsioonile aruande elektrooniliselt vastavalt taotluse rahuldamise otsuses sätestatule ja § 26 lõike 3 punktis 1 nimetatud vormil ja juhendi kohaselt. Aruanne esitatakse ühe kuu jooksul alates projekti elluviimise lõppkuupäevast. Põhjendatud juhul võib maakondlik arendusorganisatsioon toetuse saaja kirjaliku taotluse alusel pikendada aruande esitamise tähtaega. Nimetatud taotlus tuleb esitada maakondlikule arendusorganisatsioonile hiljemalt viis kalendripäeva enne projekti lõppkuupäeva.
2) taotleda maakondlikult arendusorganisatsioonilt nõusolekut teha projekti elluviimise perioodis, tegevustes või eelarves põhjendatud muudatusi, arvestades § 20 lõikes 3 sätestatut;
3) teha vastavalt § 20 lõikele 4 projekti eelarve kulugruppide (v.a üldkulud) vahel muudatusi kuni 10% ulatuses toetusest maakondliku arendusorganisatsiooniga kooskõlastamata (omafinantseeringu suurus peab pärast muudatusi vastama § 7 lõikes 2 toodule).
6) esitama projekti taotluse rahuldamise otsuses fikseeritud ajakava ja tegevuste muutmiseks maakondlikule arendusorganisatsioonile kirjaliku muudatustaotluse;
7) esitama maakondlikule arendusorganisatsioonile kirjalikult muudatustaotluse projekti eelarve kulugruppide vahelise muudatuse korral üle 10% toetuse mahust (v.a lubatud muudatused omafinantseeringu osas);
8) esitama punktides 6 ja 7 nimetatud kirjalikud muudatustaotlused maakondlikule arendusorganisatsioonile vähemalt viis tööpäeva enne projekti lõppkuupäeva;
4) moodustama komisjoni ja avalikustama komisjoni koosseisu oma veebilehel hiljemalt taotluste esitamise tähtpäevaks;
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus sõnas „koosseisu“ Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel.


Volikogu esimehe, volikogu liikmete ja volikogu komisjonide liikmete tasustamine – Riigi Teataja
Volikogu esimehe, volikogu liikmete ja volikogu komisjonide liikmete tasustamine
Volikogu esimehe, volikogu liikmete ja volikogu komisjonide liikmete tasustamine - sisukord
§ 2 Linnavolikogu esimehele makstav hüvitus
§ 3 Volikogu liikmetele volikogu istungist osavõtmise eest tasu maksmine
§ 4 Volikogu liikmetele komisjonide tööst osavõtu eest tasu maksmine
RT IV, 04.03.2014, 4
Vastu võetud 18.02.2014 nr 3
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 21 ja p 22 alusel.
Käesolev kord reguleerib linnavolikogu liikmetele linnavolikogu ja volikogu alatise komisjoni (edaspidi komisjon) tööst osavõtu eest tasu maksmise suurust ja korda. Komisjoni tööst osavõtul tasu määramisel on linnavolikogu liikmega võrdsustatud need komisjoni liikmed, kes ei ole linnavolikogu liikmed.
§ 2. Linnavolikogu esimehele makstav hüvitus
Linnavolikogu esimehele makstakse igakuist hüvitust 33% linnapea palgast.
§ 3. Volikogu liikmetele volikogu istungist osavõtmise eest tasu maksmine
(1) Volikogu liikmetele (v.a. volikogu esimees) makstakse tasu 32 eurot volikogu istungil osalemise eest.
(2) Tasu maksmise aluseks on osavõtt volikogu istungist. Linnasekretär edastab Tõrva Linnavalitsuse raamatupidamisele tasu arvestamiseks ja väljamaksmiseks Tõrva Linnavolikogu istungil osalenud volikogu liikmete nimekirja.
(3) Tasu kantakse igakuiselt üle volikogu liikme arveldusarvele.
§ 4. Volikogu liikmetele komisjonide tööst osavõtu eest tasu maksmine
(1) Komisjoni liikmetele makstakse tasu komisjoni koosolekutest osavõtul 7 eurot tund. Komisjoni esimehele makstakse tasu komisjoni koosolekust osavõtul 13 eurot tund. Komisjoni koosolekutest osavõtu arvestust peab komisjoni esimees.
(2) Linnavalitsuses või hallatavas asutuses töötavale komisjoni liikmele makstakse tasu komisjoni koosolekust osavõtul vaid juhul, kui komisjoni koosolek toimub väljaspool tööaega.
(3) Komisjoni esimees esitab esildise komisjoni koosolekutest osavõtu kohta linnakantseleile kord kuus kuu viimaseks kuupäevaks.
(4) Komisjoni liikmetele makstakse tasu välja komisjoni koosoleku toimumisele järgneva kuu 6.kuupäevaks.
(1) Tõrva Linnavolikogu 19.02.2008 määrus nr 6 “Volikogu esimehele hüvituse määramine ning volikogu liikmetele volikogu tööst osavõtu eest tasu maksmise kord” tunnistatakse kehtetuks
(2) Määrus jõustub 01.aprillil 2014.


Urmas Kirtsi kaebuse läbivaatamine – Riigi Teataja
Urmas Kirtsi kaebuse läbivaatamine
RT III, 21.06.2018, 2
Vastu võetud 18.06.2018 nr 53
Kuusalu Vallavolikogu 13.12.2017 otsusega nr 66 valiti vallavanemaks Urmas Kirtsi. Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 15.01.2018 koosolekul vastu võetud otsusega nr 2 (allkirjastatud 16.01.2018) peatati volikogu liikme Urmas Kirtsi volitused volikogu liikmena tema avalduse aluse alates 16.01.2018 kuni 15.05.2018 ning määrati asendusliikmeks Kristi Vetemaa. Kuusalu Vallavalitsuse liikmed kinnitati vallavolikogu 17.01.2018 otsusega nr 6. Urmas Kirtsi volitused vallavanemana lõppesid umbusaldushääletusel 30.05.2018. Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 4.06.2018 otsusega nr 8 määrati volikogu asendusliikmeks Kristi Vetemaa, kes oli ka senini määratud volikogu asendusliikmeks, sest 15.05.2018 ei saanud Urmas Kirtsi volitused taastuda, kuna ta oli vallavanem.
7.06.2018 esitas Urmas Kirtsi Kuusalu Valla Valimiskomisjonile avalduse, mille kohaselt ta sai 5.06.2018 teada, et valla valimiskomisjoni 4.06.2018 koosolekul tema vallavolikogu liikme volitusi ei taastatud vaid määrati uuesti asendusliikmeks Kristi Vetemaa. Avalduses palus Urmas Kirtsi koheselt lõpetada Kristi Vetemaa osalemine Kuusalu Vallavolikogus ja taastada tema volikogu liikme õigused.
Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 8.06.2018 otsusega nr 9 otsustas valimiskomisjon kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse (KOKS) § 201 lg 1 ja Urmas Kirtsi 7.06.2018 avalduse alusel taastada Urmas Kirtsi volitused volikogu liikmena ning lõpetada Kristi Vetemaa volitused volikogu liikmena. Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 8.06.2018 koosoleku protokollis nr 8 on põhjendatud, et 15.05.2018 ei saanud Urmas Kirtsi volitusi taastada, kuna ta oli vallavanem. 30.05.2018 avaldati talle umbusaldust ja kuna ta ei esitanud avaldust volikogu liikme volituste taastamiseks ja vastas suuliselt, et ta ei soovi osaleda vallavolikogu töös, ei taastanud valla valimiskomisjon tema volitusi.
10.06.2018 esitas Kuusalu Vallavolikogu liige Urmas Kirtsi kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile. Kaebaja selgitab, et 8.06.2018 jõudis temani Kuusalu Valla Valimiskomisjoni otsus tema volikogu liikme volituste taastamise kohta. Otsuse tegemise aluseks on märgitud tema 7.06.2018 valla valimiskomisjonile tehtud avaldus. Kaebaja esitas 2018. a jaanuaris (enne vallavanema volituste algust) Kuusalu Valla Valimiskomisjonile avalduse volituse peatamiseks Kuusalu Vallavolikogus alates 16.01.2018 kuni 15.05.2018 ja valla valimiskomisjon peatas oma otsusega selle avalduse alusel tema volikogu liikme volitused. Kuni 8.06.2018 otsuseni ei ole valla valimiskomisjon kaebaja suhtes ühtegi otsust teinud. Kaebaja volitused vallavanemana lõppesid 30.05.2018 toimunud umbusaldushääletusel.
Kaebaja leiab, et KOKS § 201 lg 1 kohaselt ei pea volikogu liikme peatunud volituste taastamiseks esitama avaldust, kui volituste peatamise avalduses on määratud kuupäev, millal soovitakse volikokku naasta. Seadusest tulenevalt on selgelt määratud kuupäev, millal algasid kaebaja volitused vallavanemana (vallavalitsuse liikmete kinnitamise otsuse jõustumisest), samuti peaks olema sellest lähtuvalt selgelt määratud ka päev, millal volitused taastuvad – st umbusaldusele järgnenud valla valimiskomisjoni otsusest alates (komisjon kogunes 4.06.2018).
Kaebaja väidab, et 4.06.2018 kogunes valla valimiskomisjon, kes hoolimata tema kehtivast avaldusest naasta alates 15.05.2018 volikokku ja volikogu otsusest, mis välistas tema jätkamise vallavanemana, otsustas kinnitada volikogu liikmeks asendusliikmena Kristi Vetemaa.
Kaebaja leiab, et tema ja tema valijate huve on oluliselt riivatud, mitte võimaldades tal osaleda 6.06.2018 toimunud volikogu istungil. Kaebaja leiab, et tema volikogu liikme volitused tuleb taastada tagasiulatuvalt alates 4.06.2018.
Vabariigi Valimiskomisjoni 18.06.2018 koosolekul kaebaja täpsustas, et soovib vaidlustada ainult Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 8.06.2018 otsust ja leidis, et tema õigusi riivab otsuse selgitav osa.
Kuusalu Valla Valimiskomisjoni seisukoht
Kuusalu Valla Valimiskomisjon esitas 12.06.2018 selgituse, mille kohaselt pärast endise vallavanema Urmas Kirtsi umbusaldamist volikogus 30.05.2018 küsis Kuusalu vallasekretäri ülesannetes olev Leelo Konton telefoni teel Urmas Kirtsilt, kas tal on kavas volikokku tulla ja tema vastas, et ta teab, et on tulemas veel uusi peatamise avaldusi ja et ta veel ei tule. 1.06.2018 käis Urmas Kirtsi vallamajas ja Leelo Konton küsis temalt uuesti, kas ta tahab volikokku tulla või ei taha ja palus teha kirjaliku avalduse. Urmas Kirtsi vastas, et tahab puhata ja ei tule veel volikokku. Urmas Kirtsi andis intervjuu ka kohalikule ajalehele „Sõnumitooja“, kus ta väitis, et ei soovi veel volikogu liikme volitusi taastada.
4.06.2018 tegi valla valimiskomisjon otsuse nr 8 asendusliikme määramise kohta, sest leidis, et 16.05.2018 ei saanud Urmas Kirtsi volitusi taastada, kuna ta oli vallavanem. Valla valimiskomisjon taastas Urmas Kirtsi volitused pärast seda, kui ta 7.06.2018 avalduses avaldas selleks soovi.
1. Kaebus on esitatud Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 8.06.2018 otsuse nr 9 peale, millega taastati kaebaja volitused volikogu liikmena. Seega on kaebajal kaebeõigus KOVVS § 64 kohaselt.
2. KOVVS § 64 kohaselt saab kaebuse esitada isik, kes leiab, et tema õigusi on vaidlustatava otsuse või toiminguga rikutud. Urmas Kirtsi esitas 7.06.2018 Kuusalu Valla Valimiskomisjonile avalduse, milles palus taastada enda õigused volikogu liikmena. Selle avalduse alusel tegi Kuusalu Valla Valimiskomisjon 8.06.2018 otsuse nr 9 Urmas Kirtsi volikogu liikme volituste taastamise kohta. Kuusalu Valla Valimiskomisjon on teinud otsuse KOKS § 20 lõikes 4 sätestatud 5 tööpäevase tähtaja jooksul. Kuna Kuusalu Valla Valimiskomisjon rahuldas kaebaja avalduse ja kaebaja volikogu liikme volitused taastati, ei riku vaidlustatud 8.06.2018 otsus nr 9 kaebaja subjektiivseid õigusi.
3. Kaebaja vaidlustab Kuusalu Valla Valimiskomisjoni 8.06.2018 otsust nr 9 ja leiab, et tema volikogu liikme volitused tuleb taastada tagasiulatuvalt alates 4.06.2018. Vabariigi Valimiskomisjon on seisukohal, et KOKS § 201 lõike 4 kohaselt volikogu liikme volitused taastuvad ja teda asendanud volikogu liikme volitused lõpevad valla või linna valimiskomisjoni otsuse jõustumise hetkest. Seega ei saa volikogu liige omandada volitusi tagasiulatuvalt.
4. Vabariigi Valimiskomisjon märgib täiendavalt, et kui volikogu liikme volitused on peatatud ühel KOKS § 19 lõikes 2 sätestatud alusel, kuid seejärel volikogu liikme volituste peatumise alus muutub, tuleb valla või linna valimiskomisjonil muudatus tuvastada, see dokumenteerida ja sellest teavitada. Urmas Kirtsi volikogu liikme volitused olid peatatud 16.01.–15.05.2018. Täiendav alus Urmas Kirtsi volikogu liikme volituste peatamiseks tekkis alates 17.01.2018 vastavalt KOKS § 9 lõike 2 punktile 1 kui volikogu kinnitas vallavalitsuse liikmed ja Urmas Kirtsi sai vallavanema volitused. Kuna 15.05.2018 olid Urmas Kirtsil vallavanema volitused, ei olnud volituste taastamine KOKS § 201 lõikes 1 sätestatud korras ilma selleks avaldust esitamata antud juhul kohaldatav. Käesoleval juhul pidanuks valla valimiskomisjon pärast 15.05.2018 tuvastama Urmas Kirtsi volikogu liikme volituste peatamise aluse muutumise.
5. Ülaltoodust tulenevalt jätab Vabariigi Valimiskomisjon kaebuse rahuldamata.
Jätta Urmas Kirtsi kaebus rahuldamata.
Vabariigi Valimiskomisjoni aseesimees


text:
3-16-1861/15 Riigikohtu halduskolleegium 17.01.2018
HKMS § 187 lg 3 p 5
apellatsioonkaebuse ilmselge põhjendamatus
Olukorras, kus ringkonnakohus möönab kaebaja õiguste rikkumise võimalust ja ei nõustu mitmete halduskohtu otsuse põhjendustega ning apellatsioonkaebuse väiteid tuleb sisuliselt hinnata, mh kaaluda erinevaid huve, ei ole tegemist apellatsioonkaebuse ilmselge perspektiivitusega ning apellatsioonkaebuse tagastamine HKMS § 187 lg 3 p 5 alusel on põhjendamatu. (p 12)
Ringkonnakohus, piirdumata kaebuse eduväljavaadete hindamisega, vaid asudes apellatsioonkaebust sisuliselt lahendama, väljub apellatsioonkaebuse menetlusse võtmisel lahendatavate küsimuste piiridest. Apellatsioonkaebust sisuliselt lahendada, sh vajadusel halduskohtu otsuse põhjendusi muuta, saab ringkonnakohus ainult kohtuotsusega (HKMS § 200). (p 11)
3-16-2349/33 Riigikohtu halduskolleegium 15.12.2017
Arve tasumisel märgitud vale haldusasja number ei tähenda, et riigilõiv oleks tasumata. Arvelduskonto number ja viitenumber on märgitud õigesti. Kohtute infosüsteemist nähtuvalt on riigilõiv laekunud. Seega on riigilõiv tasutud tähtaegselt. (p 7) Vt ka RKHK määrus asjas nr 3-3-1-82-16.
tasumise kontrollimine
3-3-1-82-16 Riigikohus 01.12.2016
Arve tasumisel selgitusse märgitud vale haldusasja number ei tähenda, et riigilõiv oleks tasumata. Arvelduskonto number ja viitenumber on õigesti märgitud, samuti nähtub kohtute infosüsteemi menetluskulude nõuete osast, et apellatsioonkaebuse riigilõiv on laekunud. (p 8)
3-3-1-63-16 Riigikohus 24.11.2016
Isik on teinud endast oleneva, et tasuda ringkonnakohtu nõutud riigilõiv, kuid see jäi tasumata tehnilise vea tõttu riigilõivu ülekandmisel Tallinna Vangla poolt, seega mõjuval põhjusel. Niisuguses olukorras ei anna HKMS § 187 lg 4 alust avalduse tagastamiseks. (p 5)
3-3-1-5-14 Riigikohus 12.05.2014
Lasteaiakoha andmise otsustus on haldusakt, millest keeldumiseks tuleb samuti anda haldusakt. See, et valla õigusaktid ei näe lastaiakoha taotluse rahuldamata jätmise puhul ette haldusakti andmist, ei mõjuta HMS regulatsiooni kehtivust. Haldusakt tuleb anda ka siis, kui taotlus saada soovitud aastal lasteaiakoht jäetakse rahuldamata, aga isik jääb lasteaiakoha järjekorda edasi. (p 15) Praeguses asjas oli vallavalitsuse ja kaebaja suhtlemine sedavõrd mitteformaalne, et vallavalitsuse e-kirja ei saa käsitada keelduva haldusakti andmisena ja selle teatavakstegemisena. (p 17)
Kohtutel on kohustus kontrollida kaebuse läbivaatamise ja rahuldamise eelduste olemasolu isegi juhul, kui nende olemasolu pole kahtluse alla seatud (vt nt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-61-13, p 12). (p 14)

matches:
§ 187
§ 187
§ 200
Riigikohus
Riigikohus
§ 187
Riigikohus


Tugiisiku ja isikliku abistaja teenuse osutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Tugiisiku ja isikliku abistaja teenuse osutamise tingimused ja kord
Tugiisiku ja isikliku abistaja teenuse osutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Mõisted.
§ 4 Tugiisikuteenuse eesmärk, sisu ja kirjeldus
§ 5 Isikliku abistaja teenuse eesmärk, sisu ja kirjeldus
§ 6 Teenuse taotlemine ja menetlemine
§ 7 Teenuse määramine
§ 9 Teenuse lepingu sõlmimine, muutmine ja lõpetamine
§ 11 Teenuse väljundid ja tagasiside
§ 12 Kaebuste käsitlemine, menetlemine ja järelevalve
RT IV, 30.03.2019, 22
Vastu võetud 28.03.2019 nr 7
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõigete 1 ja 2 alusel ning Häädemeeste Vallavolikogu 29.03.2018 määruse nr 9 „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord“ § 31 lõike 2 ja § 34 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Häädemeeste Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) poolt osutatavate tugiisikuteenuse ja isikliku abistaja teenuse (edaspidi teenus) osutamise tingimused ja kord.
§ 2. Mõisted.
1) tugiisikuteenus – isiku abistamine jõustamise ja juhendamise kaudu tema kohustuste täitmisel, õiguste teostamisel või toimetulekul igapäevases elukeskkonnas;
3) isikliku abistaja teenus – täisealise puudega isiku abistamine nendes igapäevaelu tegevustes, milles isik vajab tulenevalt oma erivajadusest füüsilist kõrvalabi;
4) isiklik abistaja – teenust vahetult osutav isik;
5) teenuse taotleja – isik, kes soovib saada tugiisiku või isikliku abistaja teenust;
6) teenuse saaja – isik, kes saab tugiisiku või isikliku abistaja teenust;
7) teenuse osutaja – võib olla füüsiline isik, füüsilisest isikust ettevõtja, juriidiline isik ja kohaliku omavalitsuse üksus või tema hallatav asutus.
(1) Teenust osutatakse isikule, kelle:
1) rahvastikuregistrijärgne elukoht on Häädemeeste vallas;
2) tegelik elukoht on Häädemeeste vallas, kuid rahvastikuregistrijärgne elukoht on teises omavalitsusüksuses, kooskõlastades teenuse osutamise rahastamise eelnevalt vastava omavalitsusüksusega.
(2) Tugiisikuteenust osutatakse isikule, kes vajab sotsiaalsete, majanduslike, psühholoogiliste või tervislike probleemide tõttu oma kohustuste täitmisel ja õiguste teostamisel olulisel määral kõrvalabi. Tugiisikuteenust on õigustaotleda:
2) isikul, kes vajab abi puude, haiguse või muu raske olukorra tõttu, mis raskendab oluliselt tema toimetulekut;
(3) Isikliku abistaja teenust osutatakse liikumis-, nägemis- või kuulmispuudega täisealisele isikule, kes vajab puude tõttu iseseisvaks toimetulekuks ning osalemiseks ühiskonnas füüsilist kõrvalabi.
§ 4. Tugiisikuteenuse eesmärk, sisu ja kirjeldus
(1) Tugiisikuteenus on sotsiaalteenus, mille eesmärgiks on iseseisva toimetuleku toetamine olukordades, kus isik vajab sotsiaalsete, majanduslike, psühholoogiliste või tervislike probleemide tõttu oma kohustuste täitmisel ja õiguste teostamisel olulisel määral kõrvalabi. Kõrvalabi seisneb juhendamises, motiveerimises ning isiku suurema iseseisvuse ja omavastutuse võime arendamises.
(2) Last kasvatavale isikule tugiisikuteenuse osutamisel on eesmärgiks tagada lapsele hooldamine ning turvaline ja arengut toetav kasvukeskkond.
(3) Lapsele tugiisikuteenuse osutamise eesmärgiks on koostöös last kasvatava isikuga lapse arengu toetamine, sealhulgas vajaduse korral puudega lapse puhul hooldustoimingute sooritamine. Tugiisik abistab last arendavates tegevustes, juhendab ja motiveerib igapäevaelus toime tulema, abistab suhtlemisel perekonnaliikmetega või väljaspool kodu.
§ 5. Isikliku abistaja teenuse eesmärk, sisu ja kirjeldus
(1) Isikliku abistaja teenuse eesmärgiks on suurendada puude tõttu füüsilist kõrvalabi vajava täisealise isiku iseseisvat toimetulekut ja osalemist ühiskonnas, vähendades teenust saava isiku seadusjärgsete hooldajate hoolduskoormust.
(2) Isiklik abistaja aitab isikut tema igapäevaelu tegevustes, nagu liikumisel, söömisel, toidu valmistamisel, riietumisel, hügieenitoimingutes või muudes toetavates tegevustes, milles isik vajab juhendamist ja kõrvalabi tema erivajadusest lähtuvalt.
(3) Teenus ei hõlma füüsilise abistamisega mitteseotud tegevusi (meditsiini-, tervishoiu-, tõlke-, nõustamis- ja juriidilisi teenuste, remondi- ning ehitusteenuste jmt osutamine).
§ 6. Teenuse taotlemine ja menetlemine
(1) Teenuse saamiseks esitab teenuse taotleja või tema seaduslik esindaja vallavalitsusele taotluse.
(2) Abivajava isiku huvides võib taotluse erandkorras vallavalitsusele esitada muu isik, kellel on andmeid abivajaja kohta.
5) teenuse vajaduse põhjendus;
6) tegevused, milleks tugiisikut või isiklikku abistajat vajatakse.
(4) Vajadusel võib vallavalitsus küsida täiendavaid andmeid teenuse taotleja majandusliku olukorra, tervisliku seisundi või tegevusvõime kohta.
(5) Teenuse saajal on õigus valida teenust osutavat isikut. Soovi avaldamisel abistab sotsiaal‧valdkonna ametnik teenuse saajat teenust osutava isiku leidmisel.
(6) Teenuse saajal on õigus enne teenust osutava isiku määramist omavahelise sobivuse hindamiseks temaga kohtuda.
(7) Tugiisikuks või isiklikuks abistajaks määratav isik peab andma vastavasisulise kirjaliku nõusoleku.
(8) Teenuse määramise algatab piirkonna sotsiaalvaldkonna ametnik, kes hindab teenuse vajadust.
(1) Teenuse osutamise otsustamiseks vajaliku teenuse vajaduse hindamise viib läbi sotsiaalvaldkonna ametnik 10-ne tööpäeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest.
(2) Sotsiaalvaldkonna ametnik esitab teenuse taotluse, teenuse vajaduse hindamise tulemused koos täiendavate dokumentide ja omapoolse ettepanekuga valla pereabikomisjonile. Valla pereabikomisjon vaatab läbi laekunud taotluse lisadokumentidega ja teeb ettepaneku valla‧valitsusele teenuse määramiseks.
(3) Teenusele määramise ja selle osutamise tingimused otsustab 30-ne tööpäeva jooksul, nõuetekohase taotluse esitamisest, vallavalitsus oma haldusaktiga.
(4) sotsiaalvaldkonna ametnik teavitab teenuse taotlejat või tema seaduslikku esindajat kirjalikku taasesitamist võimaldavas viisil teenuse määramise või keeldumise kohta 5-e tööpäeva jooksul, arvates otsuse tegemise päevast.
(5) kui teenuse taotlejal on õigusteenust saada, soovitab või aitab vajadusel sotsiaalvaldkonna ametnik leida sobivaid teenusepakkujaid. Kui hindamise käigusteenuse taotleja teenuse vajadust ei tuvastata, soovitab sotsiaalvaldkonna ametnik tal toimetuleku, hoolduse või kõrvalabi tagamiseks teisi meetmeid. Kui teenuse taotleja sellega ei nõustu, on tal õigus esitada haldusmenetluse seaduses sätestatud korras vaie.
(6) Teenuse taotleja või tema seaduslik esindaja lepib vallavalitsuse ja teenuse osutajaga kokku teenuse osutamise algusaja, koha, mahu ja tugiisiku töökohustused.
(7) Teenuse taotlejat kes on võimeline öeldut või loetut mõistma, teavitatakse teda teenuse osutamise alustamisel suuliselt või kirjalikult tema õigustest ja piirangutest teenuse saamise ajal, sh kaebuste esitamise võimalustest ning korrast. Kui teenuse taotleja ei ole võimeline öeldut või loetut mõistma, teavitatakse teenuse taotleja seaduslikku esindajat teenuse saaja õigustest ja piirangutest, sh kaebuste esitamise võimalustest ning korrast.
(8) Teenuse määramisest võib keelduda juhul, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
3) teenust saama õigustatud isik ei osale aktiivselt talle teenuse määramisel, sealhulgas ei võimalda läbi viia teenuse vajaduse hindamist;
4) teenuse vajadust on võimalik või otstarbekas katta muude teenuste või muu abiga;
5) teenuse vajaduse katavad riiklikud või valla eelarvest makstavad toetused ja teenused.
(9) Kui teenuse saaja või tema lähedased finantseerivad teenuse kogu ulatuses ise, võib teenuse osutaja poole pöörduda ka otse ilma vallavalitsust kaasamata.
(3) Vajadusel kehtestab vallavalitsus osutatava sotsiaalteenuse eest võetava tasu tingimused, korra ja suuruse.
§ 9. Teenuse lepingu sõlmimine, muutmine ja lõpetamine
(1) Teenuse osutamise aluseks on osapoolte vaheline kirjalik leping, mille osapoolteks on teenuse saaja, vajadusel tema seadusjärgne esindaja, teenuse osutaja ja vallavalitsus.
(2) Lepingus märgitakse teenuse osutamise periood, maht, tegevuste loetelu, teenuse osutamise koht ning teenuse eest tasumise kord.
(3) Lepingus sätestatakse teenuse osutamise tingimused, poolte õigused ja kohustused kooskõlas Eesti Vabariigi õigusaktide ja käesoleva korraga.
(4) Lepingut võib täiendada või muuta poolte kokkuleppel igal ajal, kui selleks tekib põhjendatud vajadus. Täiendused ja muudatused fikseeritakse lepingus ning kinnitatakse poolte allkirjaga.
(5) Leping lõpetatakse:
2) teenuse saaja või teenuse osutaja taotluse alusel;
3) teenuse saaja või teenuse osutaja elama asumisel teise omavalitsusüksuse
haldusterritooriumile;
4) teenuse saaja elama asumisel hoolekandeasutusse.
(6) Leping lõpeb:
(1) Teenuse osutaja võib olla füüsiline isik, füüsilisest isikust ettevõtja, juriidiline isik, vallavalitsus või valla hallatav asutus.
(2) Teenuse osutamisel lähtub teenust vahetult osutav täisealine isik (edaspidi teenust osutav isik) teenuse osutamise lepingust (edaspidi leping), milles määratakse kindlaks kõrvalabi vajadusest tulenevad toimingud ja maht.
(3) Isikliku abistaja teenuse osutamisel lähtub teenust osutav täisealine isik teenuse saaja juhistest.
(4) Teenuse osutaja ja teenuse saaja peavad teenuse tulemuslikkuse huvides omavahel sobima.
(5) Lapsele teenuse osutaja valimisel küsitakse lapse arvamust tema arengutaset arvestaval viisil.
(6) Teenust ei tohi osutada isik:
§ 11. Teenuse väljundid ja tagasiside
(1) Teenuse osutamist korraldab ja osutatud teenuse üle peab arvestust piirkonna sotsiaalvaldkonna ametnik.
(2) Teenuse kasutamise tulemusena suureneb või säilib teenuse saaja võimalikult iseseisev toimetulek.
(3) Teenuse osutaja esitab vallavalitsusele igakuiselt teenuse osutamise vormikohase aruande, milles kajastatakse teenuse osutaja tegevused ja teenuse osutamise maht.
(4) Teenuse osutaja esitab vähemalt üks kord aastas sotsiaalvaldkonna ametnikule kirjaliku ülevaate teenuse saaja toimetulekust ning saavutatud eesmärgi täitmisest.
(5) Teenuse tulemuslikkust hindavad teenuse saaja, teenuse osutaja, teenuse pakkuja ja sotsiaalvaldkonna ametnik.
(6) Teenuse väljundiks on teenuse osutamise analüüs, mis koostatakse teenuse saajalt saadud tagasiside põhjal.
§ 12. Kaebuste käsitlemine, menetlemine ja järelevalve
(1) Lähtutakse käesolevast korrast ning teenuse osutamise lepingust.
(2) Teenuse osutamisega seotud kaebuste ilmnemisel informeerivad teenuse saaja või teenuse osutaja koheselt piirkonna sotsiaalvaldkonna ametnikku.
(3) Sotsiaalvaldkonna ametnik kontrollib pretensioonide õigustatust, kuulab ära kõik osapooled, kogub täiendavaid andmeid ja kaasab vajadusel vastava teenuse ala asjatundjaid.
(4) Kui teenuse saajal on pretensioone teenuse osutaja vastu, kontrollib sotsiaalvaldkonna ametnik kaebuste õigustatust ja teeb vajadusel teenuse osutajale kirjalikud ettepanekud puuduste kõrvaldamiseks.
(5) Kõik vaidlused mis tulenevad osutatava teenuse lepingu täitmisest, samuti küsimused, mis on seotud lepingus reguleerimata, lahendatakse lepingu poolte vahelisel kokkuleppel. Kui kokkulepet ei saavutata, lahendatakse vaidlus vastavalt seadusele.
(6) Valla eelarvest osutatava teenuse rahastamise üle teostab järelevalvet Häädemeeste Vallavolikogu revisjonikomisjon.
(7) Riiklikku järelevalvet käesolevas õigusaktis sätestatud nõuete õigsuse ja täitmise üle teostab alates 01.01.2018 Sotsiaalkindlustusamet.
(1) Enne käesoleva määruse jõustumist sõlmitud tugiisikuteenuse ja isikliku abistaja teenuse osutamise lepingud kehtivad lepingus märgitud kuupäevani, lepingu lõppemiseni või lõpetamiseni.