Uute töökohtade loomise toetuse taotlemise ja menetlemise kord – Riigi Teataja
Uute töökohtade loomise toetuse taotlemise ja menetlemise kord - sisukord
2 ABIKÕLBLIKUD JA MITTEABIKÕLBLIKUD KULUD NING TOETUSE PIIRMÄÄRAD
5 TOETUSE VÄLJAMAKSMISE TINGIMUSED JA KONTROLL
6 TOETUSE SAAJA JA ETTEVÕTLUSAMETI KOHUSTUSED NING ETTEVÕTLUSAMETI ÕIGUSED
§ 18 Ettevõtlusameti kohustused
§ 19 Ettevõtlusameti õigused
§ 20 Korra kohaldamine enne selle jõustumist sõlmitud lepingutele
RT IV, 08.11.2019, 49
Vastu võetud 01.12.2011 nr 38
RT IV, 09.03.2013, 50
03.11.2016 RT IV, 15.11.2016, 2 01.01.2017
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 2, § 22 lg 1 p 5, Tallinna põhimääruse § 6 lg 3, § 26 lg 1 p 5 alusel ning kooskõlas konkurentsiseaduse § 301 ja § 33, Tallinna Linnavolikogu 15. oktoobri 2009 otsusega nr 209 kinnitatud "Tallinna väikeettevõtluse arendamise programmiga aastateks 2010-2013".
(1) Uute töökohtade loomise toetuse taotlemise ja menetlemise kord (edaspidi kord) reguleerib Tallinna linna eelarve vahenditest Tallinna Ettevõtlusameti (edaspidi ettevõtlusamet) kaudu uute töökohtade loomise toetamist ja eraldatud toetuse (edaspidi toetus) kasutamist.
(3) Toetust ei saa taotleda ettevõtjad, kes tegutsevad järgmistel tegevusaladel:
2) tubakatoodete ja joogitootmine, välja arvatud alkoholivaba joogi, mineraalvee ja muu villitud joogi tootmine (EMTAK 2008, jagu C 120; EMTAK 2008, jagu C 110, v.a EMTAK 2008, jagu C 1107);
5) hulgi- ja jaekaubandus (EMTAK 2008, jagu G), v.a mootorsõidukite ja mootorrataste hooldus ja remont;
Toetuse eraldamise eesmärk on aidata kaasa jätkusuutlike, kasvule orienteeritud, väikeettevõtete arengule ja laienemisele ning neis ettevõtetes uute töökohtade loomisele. Toetuse eraldamise kaudu toetatakse ja arendatakse väikeettevõtlust Tallinnas.
2) ettevõtja on füüsiline isik, kes pakub oma nimel tasu eest kaupu või teenuseid ning kaupade müük või teenuste osutamine on tema põhitegevuseks, ning äriühing;
4) leping on toetuse saaja ja ettevõtlusameti vahel sõlmitud leping, mis reguleerib toetuse kasutamist ja väljamaksmist, ning mille tüüpvormi koos lisadega kinnitab Tallinna Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) määrusega;
8) toetuse saaja on toetust taotlenud ettevõtja, kelle taotlus on rahuldatud ja kellega ettevõtlusamet on sõlminud toetuse kasutamise lepingu;
9) toetuse taotleja (edaspidi taotleja) on ettevõtja, kes on esitanud ettevõtlusametile toetusetaotluse;
12) uus loodav töökoht on taotleja loodav täistööajaga töökoht, mis säilib ettevõttes vähemalt kolm aastat peale lepingu sõlmimist.
2. peatükk ABIKÕLBLIKUD JA MITTEABIKÕLBLIKUD KULUD NING TOETUSE PIIRMÄÄRAD
(1) Abikõlblikud kulud on ainult uute töökohtade loomisega otseselt seotud põhivara soetamisega ja sellega kaasnevad kulud, mis vastavad järgmistele tingimustele:
1) masinate, seadmete või muu taotluses märgitud materiaalse põhivara ostmisega kaasnevad ja/või kapitalirendilepingust tulenevad kulud, kusjuures soetatava materiaalse põhivara üksiku eseme soetusmaksumus peab olema vähemalt 150 eurot ning kasutusiga vähemalt 3 aastat;
[RT IV, 15.11.2016, 2 - jõust. 01.01.2017]
2) punktis 1 nimetatud materiaalse põhivara soetamisega seotud transpordi- ja seadistamiskulud;
4) ettevõtja kohta minimaalselt kahes keeles infot vahendava veebilehe terviklahenduse (disainilahenduse ja tehnilise lahenduse) loomise ja/või arendamise kulud.
(2) Lõikes 1 nimetatud vara ja/või selle soetamisega kaasnevad kulud on äriühingu või füüsilisest isikust ettevõtja (edaspidi FIE) puhul abikõlblikud eeldusel, et need on soetatud äriühingult või FIE-lt, kelle tegevusala on vähemalt viimase äriregistrile esitatud majandusaasta aruande põhjal olnud selle vara tootmine või müük.
(3) Lõikes 1 nimetatud vara ja/või selle soetamisega kaasnevad kulud on liisingulepingu alusel abikõlblikud eeldusel, et vara soetatakse kapitalirendi tüüpi liisingulepinguga ning liisinguesememüüja on äriühing või FIE, kelle tegevusala on vähemalt viimase aasta jooksul olnud vastava vara müük.
4) olmeelektroonika soetamise kulud, välja arvatud loodava töökoha ülesannete täitmiseks vajaliku olmeelektroonika soetamise kulud;
5) kontoritehnika ja mööbli soetamise kulud, välja arvatud vahetult uute töökohtade loomiseks, toote valmistamiseks või teenuse osutamiseks vältimatult vajalike arvutite ja mööbli soetamine;
6) sõiduauto soetamise kulud;
7) personalikulud;
8) finants- ja pangakulud;
9) transpordikulud, välja arvatud lõike 1 punktis 2 nimetatud kulud;
10) materiaalse põhivara soetamisega seotud kulud, nagu kapitalirendilepingu sõlmimise kulud, kindlustuse kulud jms kulud;
11) käibemaks, v.a lõikes 4 nimetatud juhul.
3) taotleja ja juriidiline isik, kelle aktsia- või osakapitalist osa kuulub ühele ja samale isikule või seotud isikutele.
(9) Kui ettevõtlusamet teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse, vastutab taotleja tehtud kulutuste eest ise.
Kulude abikõlblikkuse periood algab kuupäevast, kui ettevõtlusamet võtab vormikohase taotluse koos kõigi nõutud lisadokumentidega vastu, ja kestab kuni lepingus kindlaks määratud projekti lõpparuande esitamise kuupäevani, v.a arvatud juhul, kui lepingus lepitakse kokku teisiti.
1) kahe uue töökoha loomisel 5000 eurot;
2) kolme ja enama uue töökoha loomisel 10 000 eurot;
3) [Kehtetu - RT IV, 15.11.2016, 2 - jõust. 01.01.2017]
(1) Taotluste vastuvõtt kuulutatakse välja ettevõtlusameti juhataja haldusaktiga. Ettevõtlusamet annab taotluste vastuvõtust teada üleriigilise levikuga päevalehes ja Tallinna linna veebilehel.
(2) Taotlus esitatakse Tallinna projekti- ja tegevustoetuste infosüsteemi iseteeninduskeskkonnas (edaspidi iseteeninduskeskkond) ameti juhataja haldusaktiga kinnitatud taotlusvormil. Kui iseteeninduskeskkonda ei ole võimalik kasutada, siis esitatakse taotlus ettevõtlusametile esindusõigusliku isiku allkirjastatud paberdokumendina või digitaalselt allkirjastatud elektroonilise dokumendina.
(3) Taotlusega koos esitatakse taotlusvormil nõutud lisadokumendid. Ettevõtlusamet teeb taotlusvormi kättesaadavaks Tallinna linna veebilehel ja ettevõtlusameti ettevõtja infopunktis.
(4) Taotluste vastuvõtmine peatatakse ettevõtlusameti juhataja haldusaktiga, kui kalendriaastal rahuldatud taotluste alusel eraldamisele kuuluvate toetuste kogumaht on võrdne summaga, mis on vastava aasta linna eelarves ettevõtlusametile toetuse eraldamiseks ettenähtud. Taotluste vastuvõtu peatamisest annab ettevõtlusamet teada üleriigilise levikuga päevalehes ja Tallinna linna veebilehel. Taotlused, mis on esitatud pärast taotluste vastuvõtmise peatamist, jäetakse läbi vaatamata ning tagastatakse taotlejale.
(5) Pärast lõikes 4 nimetatud taotluste vastuvõtmise peatamist avatakse taotluste vastuvõtmine taas ettevõtlusameti juhataja haldusaktiga juhul, kui linna eelarvega nähakse ette täiendavad vahendid toetuse eraldamiseks. Taotluste vastuvõtmise avamisest annab ettevõtlusamet teada üleriigilise levikuga päevalehes ja Tallinna linna veebilehel.
1) äriühing;
1) taotleja asukoht on Tallinnas ja toetuse abil tehtavad investeeringud on suunatud väikeettevõtluse edendamisele Tallinnas;
2) taotleja täistööajaga töötajate arv on äriregistrile esitatud kahe viimase majandusaasta aruande kohaselt 2 kuni 250;
3) äriühingust taotleja osanikeks ja/või aktsionärideks on vähemalt 51% ulatuses füüsilised isikud;
4) taotleja on tegutsenud vähemalt 24 kuud ja esitanud äriregistrile vähemalt kaks majandusaasta aruannet;
5) taotleja viimase kahe majandusaasta keskmine lisandväärtus töötaja kohta on vähemalt 50% valdkonna keskmisest lisandväärtusest töötaja kohta (võrdluse aluseks on Statistikaameti andmebaas);
6) taotlejal ei ole riikliku ega kohaliku maksu võlga ega muid võlgnevusi Tallinna linna ees, välja arvatud ajatatud maksuvõlg. Maksuvõla ajatatuse korral peavad maksed olema tasutud ajakava kohaselt. Taotleja peab olema nõuetekohaselt täitnud maksukorralduse seaduses sätestatud maksudeklaratsioonide esitamise kohustust;
7) taotleja suhtes ei ole algatatud likvideerimis-, saneerimis- ega pankrotimenetlust;
8) taotleja ei ole taotluse esitamisele eelnenud 12 kuu jooksul töötajaid koondanud ega vähendanud täistööajaga töötaja(te) tööaega;
9) taotlejale ei ole eelnenud 12 kuu jooksul makstud uute töökohtade loomise toetust.
(3) Kui taotleja ei vasta käesolevas paragrahvis sätestatud nõuetele ja on ilmne, et taotlejal ei ole õigust toetust saada, lõpetab ettevõtlusamet taotluse menetlemise ja jätab taotluse läbi vaatamata.
(1) Taotluses kirjeldatud projekt peab vastama korra §-s 2 nimetatud eesmärgile.
4) projekti eelarves on ette nähtud omafinantseering, mille suurus on vähemalt 50% projekti kogumahust;
5) taotluse allkirjastab taotleja esindusõiguslik isik omakäeliselt või digitaalselt.
(1) Uus töökoht on toetust taotleva ettevõtja loodav täistööajaga töökoht, mida ei ole eelnenud 12 kuu jooksul toetuse taotleja ega temaga tulumaksuseaduse mõistes seotud äriühingus varem olnud, sh ei ole töötaja eelnenud 12 kuu jooksul olnud töösuhtes toetuse saaja ega temaga tulumaksuseaduse mõistes seotud äriühinguga.
(4) Uued töökohad luuakse maksimaalselt kuue kuu jooksul arvates lepingu sõlmimisest.
(1) Kui taotlus ei ole piisavalt selge või selles esineb muid puudusi, võib ettevõtlusamet nõuda taotlejalt lisateavet taotluses esitatud andmete kohta ja/või puuduste kõrvaldamist taotluses. Seejuures tuleb näidata, mis asjaolud vajavad selgitamist või täiendamist, ja mis tähtajaks tuleb selgitused või täiendused esitada. Kui puudust ei kõrvaldata tähtajaks, võib ettevõtlusamet jätta taotluse läbi vaatamata.
(2) Vajaduse korral konsulteerib ettevõtlusamet haruliidu või muu selle valdkonna ettevõtjate ühenduse ja/või spetsialistidega.
2) esitama ettevõtlusameti nõudmisel kolm sõltumatut hinnapakkumist projekti eelarves näidatud kulude kohta, mis ületavad ilma käibemaksuta arvestuses 6500 eurot ühe tarnija kohta;
3) võimaldama kontrollida taotleja ja taotluse vastavust nõuetele, sealhulgas teha paikvaatlust ning kontrollida esitatud andmete õigsust;
4) viivitamatult kirjalikult informeerima ettevõtlusametit kõigist esitatud andmetes tehtud muudatustest ja/või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada taotlejat oma kohustuste täitmisel. Muu hulgas tuleb taotleja nime, aadressi ja esindaja muutmisest, taotleja ümberkujundamisest, tema suhtes pankrotiavalduse esitamisest või likvideerija määramisest, tegevuse lõpetamisest teatada ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud avalikus registris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
5) viivitamata kirjalikult informeerima ettevõtlusametit ettevõtte või selle osa ja nendega seonduvate asjade või õiguste üleandmise otsuse vastuvõtmisest;
(1) Ettevõtlusamet otsustab taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise haldusaktiga 30 tööpäeva jooksul.
(2) Taotlus rahuldatakse kui taotleja ja taotlus vastavad korras kindlaks määratud nõuetele. Taotlus jäetakse rahuldamata kui taotleja või taotlus ei vasta korras kindlaks määratud nõuetele.
(3) Kui nõuetele vastavate taotluste alusel väljamaksmisele kuuluv summa ületab ettevõtlusametile vastaval eelarveaastal toetusteks ettenähtud kogusumma, järjestab ettevõtlusamet taotlused nõuetekohaste taotluste laekumise kuupäeva järgi ja teeb § 7 lõikes 4 ette nähtud otsuse. Enne otsuse tegemist laekunud taotlused rahuldatakse linna eelarves selleks ettenähtud summa ulatuses ja taotluste laekumise järjekorra kohaselt. Taotlused, millele eelarves ette nähtud vahenditest ei piisa, jäetakse rahuldamata.
(4) Ettevõtlusamet edastab taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse taotlejale posti või e-posti teel viie tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest. Digitaalselt allkirjastatud otsuse võib edastada e-posti teel, eeldusel et taotleja on selleks taotluses väljendanud oma nõusolekut.
(5) Taotleja sõlmib kahe kuu jooksul taotluse rahuldamise otsuse tegemisest ettevõtlusametiga lepingu.
(1) Ettevõtlusamet võib taotluse rahuldamise otsuse kehtetuks tunnistada, kui:
5. peatükk TOETUSE VÄLJAMAKSMISE TINGIMUSED JA KONTROLL
(1) Toetuse kasutamist ja väljamaksmist reguleerib ettevõtlusameti ja toetuse saaja vahel sõlmitav leping.
(2) Toetuse väljamaksmise aluseks on projektiga seotud omafinantseeringu teostamist tõendavate abikõlblike kulude kuludokumentide ja/või nende koopiate esitamine ettevõtlusametile.
(3) Ettevõtlusametil on igal ajal (sh peale lepingu sõlmimist) õigus kontrollida toetuse kasutamist, nõuda lisateavet ja -dokumente toetuse kasutamise kohta ja taotluses või lõpparuandes esitatud andmete kohta.
(4) Ettevõtlusamet võib sõlmitud lepingust ühepoolselt taganeda ja/või nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) toetuse saaja ei ole lepingus määratud tähtaja jooksul esitanud ettevõtlusametile omafinantseeringu tegemist tõendavaid abikõlblike kulude kuludokumente ja/või nende koopiaid;
2) toetuse saaja ei täida lepingus või õigusaktides sätestatud kohustusi ja/või ei kasuta toetust sihtotstarbeliselt, ettenähtud tingimuste järgi.
(3) Ettevõtlusamet teostab kontrolli toetuse kasutamise üle.
(4) Ettevõtlusamet korraldab taotluste, nende kohta tehtud otsuste ja toetuse kasutamisaruannete säilitamise.
6. peatükk TOETUSE SAAJA JA ETTEVÕTLUSAMETI KOHUSTUSED NING ETTEVÕTLUSAMETI ÕIGUSED
3) kolme aasta jooksul arvates lepingu sõlmimisest ettevõtlusametit viivitamata kirjalikult informeerima ettevõtte või selle osa ja nendega seonduvate asjade või õiguste üleandmise otsuse vastuvõtmisest või pankrotimenetluse algatamisest;
4) maksma tagasi tagasinõutava toetuse ettevõtlusameti arveldusarvele nõudeavalduses märgitud summas ja tähtpäevaks;
§ 18. Ettevõtlusameti kohustused
Ettevõtlusamet on kohustatud:
1) tegema korra, taotlusvormi ja asjakohased juhendmaterjalid kättesaadavaks Tallinna linna veebilehel;
2) pärast toetuse taotluse rahuldamise otsuse tegemist avalikustama Tallinna linna veebilehel toetuse saaja nime, tegevusvaldkonna ja toetuse summa.
§ 19. Ettevõtlusameti õigused
Ettevõtlusametil on õigus:
§ 20. Korra kohaldamine enne selle jõustumist sõlmitud lepingutele
Lepingutele, mis on sõlmitud enne korra jõustumist, kohaldatakse lepingu sõlmimise hetkel kehtinud õigusakte.


Keskkonnatasude seaduse ja euro kasutusele võtmise seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Keskkonnatasude seaduse ja euro kasutusele võtmise seaduse muutmise seadus
RT I, 17.12.2010, 19
10.12.2010 otsus nr 781
§ 1. Keskkonnatasude seaduses (RT I 2005, 67, 512; 2010, 44, 260) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 9 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(10) Maavaraliigi, millega võrdväärseks kaevis tunnistatakse, määrab olemasoleva teabe põhjal Keskkonnaamet. Kaevandamisõiguse tasu maksmisel kohaldatakse kaevandatava maavaraliigi täitepinnase tasumäära.;
3) paragrahvi 15 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 2 nimetatud olmejäätmete hulka kuuluvate segaolmejäätmete ja segaolmejäätmete sortimisjäägi kõrvaldamise eest kantakse käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 1 sätestatud 2009. aastal kehtinud saastetasumäära järgi arvutatud saastetasust 75 protsenti jäätmete päritolukoha kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse jäätmehoolduse arendamiseks ja 25 protsenti riigieelarvesse.;
4) paragrahvi 15 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
(21) Kui jäätmekäitluskohas, kuhu jäätmeid tuuakse mitme kohaliku omavalitsuse üksuse territooriumilt, suunatakse käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud jäätmeid kõrvaldamisele ja taaskasutamisele, siis arvutatakse eri päritolukohaga kõrvaldamisele suunatud jäätmetelt kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse kantav saastetasu ühtsel alusel, lähtudes kõrvaldatud jäätmete üldisest osakaalust jäätmekäitluskohta toodud jäätmete hulgas.;
5) paragrahvi 21 lõike 1 punktid 49 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
4) asbesti sisaldavad ehitusmaterjalide jäätmed ning nendest jäätmetest koosnev lammutuspraht  0,63 eurot;
5) välispuistangutesse ladestatav põlevkivi aheraine, sealhulgas rikastusjäätmed  0,76 eurot;
6) puidukaitseained, anorgaanilisi pestitsiide, asbesti, arseeni ja pliid sisaldavad jäätmed, välja arvatud käesoleva lõike punktis 4 nimetatud jäätmed, kivisöe- ja põlevkivitõrv ning nende saadused, samuti neid sisaldavad bituumenitaolised segud ja põlevkivi töötlemise pigijäätmed  62,56 eurot;
7) elavhõbedat, kaadmiumi, tsüaniide, polüklooritud bifenüüle ja terfenüüle (PCB-d, PCT-d) ning orgaanilisi pestitsiide sisaldavad jäätmed  625,56 eurot;
8) põlevkivi lend- ja koldetuhk ning tsemendi klinkritolm  1,44 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist  1,72 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist  2,07 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist  2,48 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist  2,98 eurot;
9) põlevkivi poolkoks  1,44 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist  1,72 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist  2,07 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist  2,48 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist  2,98 eurot;;
6) paragrahvi 21 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa 4,;
7) paragrahvi 30 senine tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
(2) Kui maavara kaevandamise loas on kehtestatud mitme loas nimetatud maavara kohta üks ühine maksimaalne kaevandamise aastakogus ja seda kogust aruandeaastal ületatakse, rakendatakse kogu maksimaalset lubatud aastakogust ületavale kaevandatud maavaravaru kogusele selle maavaraliigi kaevandamise viiekordset tasumäära, mille kaevandamisõiguse tasumäär on kõige kõrgem käesoleva seaduse § 9 lõike 2 alusel kehtestatud määruse kohaselt.;
8) paragrahvi 56 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Keskkonnakasutusest riigieelarvesse laekunud raha eraldatakse 2009. aastal kehtinud keskkonnatasu määrade ulatuses käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud eesmärgil kasutamiseks riigi eraõiguslikes juriidilistes isikutes osalemise seaduse alusel asutatud sihtasutusele, mille asutajaõigusi teostab Rahandusministeerium (edaspidi sihtasutus). Sihtasutuse nõukogu liikmetest neli on Riigikogu liikmed, kes nimetatakse Riigikogu otsusega Riigikogu keskkonnakomisjoni ettepanekul. Keskkonnaminister on sihtasutuse nõukogu liige oma ametikoha järgselt. Teised sihtasutuse nõukogu liikmed nimetab asutajaõiguste teostaja, sealhulgas kolm liiget keskkonnaministri ettepanekul.;
9) paragrahvi 59 lõike 4 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Keskkonnakaitse valdkonna projekti rahastamise taotluse kohta esitatavad nõuded, taotluste hindamise tingimused, korra ja kriteeriumid, otsuse tegemise, lepingu täitmise üle kontrolli teostamise ning aruandluse korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
§ 2. Euro kasutusele võtmise seaduses (RT I, 30.11.2010, 18) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 44 punkt 1 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 72 punkt 12 tunnistatakse kehtetuks.
(1) Käesoleva seaduse § 1 punkt 1 jõustub 2015. aasta 1. jaanuaril.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punktid 3 ja 5 ning § 2 jõustuvad 2011. aasta 1. jaanuaril.


Numbris 2019 /6|Lk 415-419
Võimalik, et kantseliidi ja segaseks konstrueeritud õiguskeelega tahetakse vahel peita võhiklikkust või näidata üleolekut. Osa inimesi miskipärast oletab, et asjatundlikult mõjub vaid segane, võõrsõnarohke ja targutav tekst. Meenus kenitlev sõnarida, mis sobib nii eelöeldu kokkuvõtteks kui ka illustratsiooniks: üritatakse kiirata eruditsiooni.
George Orwell seisis omal ajal selge sõnumi eest. „Loomade farm“ sobib muide hästi inglise keele õppija lugemislauale. Võrdluses inglise keelega on eesti keele seis hea: meie ühiskonnas ei ole veel kujunenud eri kihte, kes ka igapäevases emakeeles enam üksteisest päriselt aru ei saa. Sõnumi keeleliselt selge edastamise ning ilusa nüansi- ja sõnarikka eesti keele, mh käänete ja pöörete säilimise eest tuleb võidelda muuhulgas ühiskonna sidususe säilitamise huvides – ka meil, juristidel. Õiguskantsleri ametis olen kogenud, kui sageli jäävad inimesed piltlikult öeldes hammasrataste vahele (ja koguvad vimma) pelgalt seetõttu, et ei saa aru, mida riik neile ütleb või neilt nõuab. Professori ametis näen igal semestril, kuidas üliõpilased uurimis- ja magistritööde kallal vaevlevad.
Loomulikult ei saa lennujuhtide kohustusi või käibemaksu peensusi väljendada aabitsasõnade ja ‑lausetega. Asjatut keerutamist ja lohakat keelt saab aga vältida küll. Vahel pannakse normid meelega nii kirja, et isegi oma tsunfti inimene aru ei saa. Ometi oleme suisa põhiseaduslikult kohustatud hoidma ka ametlikes kirjatöödes rikast ja nõtket eesti keelt, mitte aga kartma, et tekst seetõttu oma „pühaduse“ kaotaks. Keerutamine võib olla teadlik, ent pahatihti tulla sellest, et tõesti ei oska paremini, mistap vahetatakse emakeeles sõnaridu, mille tähendust ei mõista täpselt ei ütleja ega kuulaja.
Ju on osa põhjusest toortõlgete mõjus, küllap liiga tihti asjatundmatuses või lodevuses. Kes teab, mida tahab öelda, oskab seda öelda mitmes sõnastuses. Kui eesti keel pole emakeel, tuleb selge mõte ikka välja ja grammatilised vead parandab keeletoimetaja. Saksa õigusfilosoof Rudolf von Jhering õpetas õigesti, et õiguslooja – laiemalt jurist üleüldse – peab mõtlema nagu filosoof, aga rääkima nagu talupoeg. *1
Olen nõus Hannes Vallikiviga, kes kirjutas: „[O]n vaja, et jurist (olgu ta kohtunik, prokurör, advokaat, ametnik või poliitik) oskaks võtta aega, et keerulisse probleemi süveneda, ja et ta pilk ulatuks sügavale õiguse alusstruktuuri, itta ja läände, minevikku ja tulevikku.“ *2 Loodan väga, et õigusteaduskonnast ei kao filosoofia, Rooma eraõigus, natukegi ladina keelt ega üldine vaimustunud soov saada inimhingest ja ühiskonnast süvitsi aru. Loodetavasti on me teaduskonnas tulevikuski tõelisi õigusfilosoofe. Suure filosoofi tunned ära võimest maailma ja inimest kuulajale mõistetavalt seletada. Äärmine erudeeritus ei õigusta ega vabanda segast juttu, segane jutt ei kiirga eruditsiooni.
Suutlikkus mistahes juristitööd tehes väljenduda adressaadile arusaadavalt ilusas selges eesti keeles peaks saama aluse ülikoolis. Kardan, et ilmutame õppejõududena sisult õige mõtte selge väljendamise suhtes liigset leplikkust. Kui harjumus teha asjad põhjani selgeks ja siis see lühidalt ja mõistetavalt kirja panna ei saa algust ülikoolis, on üpris tõenäoline, et noor kohtunik, advokaat, prokurör, kohtutäitur, pankrotihaldur, notar või ametnik jätkab ametitegevust samas vaimus. Ometi sõltub õigusteadlaste maine, kohtu ja laiemalt riigi usaldatavus suuresti just sellest, kas inimesed saavad aru, millised õigused ja kohustused neil on ja miks nad vaidluses kaotasid või võitsid. Eksperte pimesi enam ei usuta ja udune sõnastus loob soodsad eeldused umbusuks, vihastamiseks ja vandenõuteooriateks süvariigist.
Nii üliõpilastöö kirjutaja kui ka juhendajana olen kaks ja pool aastakümmet pead murdnud, miks õigusteadusliku uurimuse kirjapanek üliõpilasele sageli nii piinarikas on. Ehk peitub vastus selles, et püütakse teha kõrgelennulist teadust, mitte vastata asjalikele allikatele tuginedes seatud – ja kirjutajat päriselt huvitavale – olulisele uurimisküsimusele. Ikka loogika abiga, püüdes esitada ja läbi kaaluda kõik arutluskäigud. Teadlaseks ei saada üleöö, sestap on kõrge siht asjakohane, aga midagi pole häbeneda, kui teadusartiklites levinud kirjastiil esialgu kõrvale jäetakse ja püütakse uuritavas asjas arusaadavate, omavahel loogiliselt seotud lausetega selgus luua.
Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas kirjatööd tehes tuleb arvestada kirjutamise ja vormistamise juhendit. *3 See juhend ongi hea ja mõistlik, praeguseks settinud kogemuse põhjal kõigiti arusaadav. Vaid üht täiendust söandan juhendile pakkuda. Leian, et üliõpilastööd on lihtsam kirjutada ning tulemus on parem, kui hüpoteesi asemel kujundab töö selgroo uurimisküsimus ühes sellele vastamiseks vajalike alaküsimustega. Niisugune lähenemisviis sarnaneb enam praktilise juristitööga, aitab süsteemselt mõelda ning ebaolulise kõrvale jätta. Liiga lihtsaks teadustöö harjutamine sellega ei muutu: lühidalt, selgelt ja loogiliselt kirjutamine on alati kõige nõudlikum ülesanne.
Nõustun arusaamaga, mille kohaselt uurimisküsimused sobivad nii kvalitatiivses kui ka kvantitatiivses uurimuses, ent hüpoteesid ennekõike kvantitatiivses uuringus. *4 Mõistagi on töid, eriti näiteks kriminoloogias, õiguspsühholoogias jm, kus kohane on justnimelt hüpotees ehk teadaolevatel faktidel ja seostel põhinev teaduslik veel tõestamata oletus. Enamasti on siiski kohane sõnastada täpne põhiküsimus ja sellele vastamiseks vajalikud alaküsimused.
Põhiküsimusest ja alaküsimustest vormub loogiline uurimuse ülesehitus ja sisukord. Nõnda on lihtne tööd kavandada ja allikaid otsida ning mõte ei kiilu kinni. Ühtlasi sarnaneb seesugune käsitlusviis paljude tulevase erialase tööga. Näiteks asudes õiguskantsleri nõunikuna kirjutama analüüsi, mis näitaks, kas ja kuivõrd tuginetakse Riigikohtus õigusselguse põhimõttele ja kas pelgalt õigusselgusetuse alusel põhiseaduslikkuse järelevalve algatamine võiks olla tulemuslik, tasubki küsimus niimoodi seada. Küsimuse esitamine hüpoteesi ehk väite vormis oleks kunstlik ja muudaks töö jälgimise raskemaks. Selgitus uurimisülesande valiku põhjuste kohta peaks asuma sissejuhatuses ja näitama, miks teema kirjutajat vaimustab. Hea, kui see vaimustus nakkab ja ärgitab lugema. Siiras vaimustunud huvi juhatab ühtlasi parimate teadusallikate ja vajadusel täiendavate uurimismeetodite juurde. Kõik liigne torkab kohe silma. Õigusteaduse põhimeetodit – loogilist argumenteerimist – kasutades jõutakse hõlpsasti vastuseni. See vastus peabki olema töö kokkuvõtte tuum ühes kokkuvõtlike vastustega alaküsimustele.
Õigusselguse põhimõtte tähenduse uurimise näide pole juhuslik: tegu on tõesti paljudele korda mineva küsimusega. *5 Seadused (laiemalt kõik õigusnormid), haldusaktid ja kohtuotsused peaksid olema heas eesti keeles ja kindlasti arusaadavad adressaatidele ja rakendajatele, soovitavalt võimalikult laiale avalikkusele.
Taimi Rosenberg kaitses äsja Michael Sachsi õigusselguse käsitlust veidi täiendatult aluseks võttes magistritöö, milles uuris, kas ja kuidas annab õigusselgusetus Riigikohtu senisele praktikale tuginedes aluse normi põhiseaduspärasuse edukaks vaidlustamiseks. *6 Kuivõrd üksnes õigusselgusetusele tuginemine on pigem perspektiivitu *7 , püüavad nii Riigikohtu kolleegiumid kui ka õiguskantsleri ametkond olukorda parandada soovituste ja märguannetega seadusandjale.
M. Sachs tuletab Saksamaa Liitvabariigi Grundgesetz’i artikli 20 lõike 3 teisest poolest *8 õigusriigi põhimõtte, sellest õiguskindluse põhimõtte ja tollest omakorda õigusselguse põhimõtte. *9 Sachsi järgi nõuab õigusselguse põhimõte, et normiadressaatidel oleks selge, millised õigusnormid kehtivad; et normid oleksid terviklikud ehk sisaldaksid kõike nende täitmiseks olulist ja et normid oleksid vastuoludeta ning normi adressaatidele ja rakendajatele arusaadavad.
Õigusselgusetuse argumenti ei ole õige kasutada siis, kui tegu on õiguskorra kui terviku sisemise vastuoluga. Näide seesuguse juhtumi kohta on Hellenurme kaasus. Vesiveski omanik sattus olukorda, kus ta pidanuks täitma korraga kahte seadust, mille nõuded olid iseenesest selged, ent vastandlikud. Riigikogu muutis vastavalt õiguskantsleri ettepanekule *10 seadust nii, et võimalik on inimese mõistlik ja vastutulelik kohtlemine. Teadagi ei täida kuitahes head normid end ise, vaid eeldavad ametnikelt huvide mõistlikku kaalumist. Paraku pole olukorrad, kus eri ametid omavahel vaidlevad, harvad. Harva aga teadvustatakse, et see vaidlus käib inimese õiguste ja meelerahu arvelt.
Sachs eristab staatilist ja dünaamilist viitenormi, pidades teist sageli õigusselgusetuse allikaks. Ühes normis teisele normile viitamisel peaks olema selge, kus see norm asub ja mis on selle sisu. Sageli viidatakse aga täpselt kindlaks määramata normidele. *11 Ilmselt peab Sachs silmas viiteid nagu „kui seadus ei sätesta teisiti“, „arvestades rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi“, „/xxx/ valdkonna kohta käivate normide kohaselt“. Selliste viidete korral on ka heatahtlikul normiadressaadil keeruline või koguni võimatu mõista, millised on tema õigused ja kohustused.
Hea näide mõne aasta tagant on kalapüügieeskiri, mis jäeti uue seaduse jõustudes kehtima „niivõrd kuivõrd see on kooskõlas seadusega“ *12 . Iga jurist võib olla kalamees, aga iga kalur ei pea olema jurist ning minema veele mitu seadust ja määrus paadis kaasas. Veelgi enam: kehtiva seaduse tekstis Riigi Teatajas avanes kalapüügieeskirja kohal teade, et sellist akti ei ole kehtestatud või avaldatud. *13 Tegelikult kalapüügieeskiri kehtis ning selle mittetäitmise eest oli ette nähtud karistus.
Äsja jõustunud muinsuskaitseseadus tekitas samasuguse olukorra seoses põhimäärustega. *14 Sel juhtumil on probleemi lahendamise võimalused piiratumad, sest õigusteoreetiliselt on tegemist üldkorraldustega, mille põhiseaduslikkust ei saa õiguskantsler kontrollida. Põhjustatav sisuline segadus on siiski õnneks mõnevõrra väiksem.
Üksi elava pensionäri toetuse taotleja pidi seadusandja arvates mõistma järgmist sotsiaalhoolekande seaduse *15 § 1393 lg 5 tekstilõiku:
„Käesoleva seaduse § 1391 lõikes 2 nimetatud isik, kes soovib saada pensionäritoetust, peab esitama ühekordse vastavasisulise teabe 31. augustiks Sotsiaalkindlustusametile, kui talle või temaga samas rahvastikuregistrisse kantud elukohas elavale isikule osutatakse ööpäevaringset hooldusteenust, välja arvatud ööpäevaringne erihooldusteenus ja kogukonnas elamise teenus, – teabe ööpäevaringse hooldusteenuse saamise kohta alates 1. aprillist kuni 30. septembrini või teabe vastava asjaolu muutumise kohta.“
Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse *16 § 541 lõike 31 sõnastus sisaldab kolme koma ja michaelsachsiliku täpsusega lugedes õige mitut osalauset:
Seda, et kohalike omavalitsuste ühinemisel koha kaotanud volikogu esimehel on õiguse saada hüvitist, kui ta on olnud ametis vähemalt aasta, ja kuidas seda arvutada, saanuks väljendada ühe keerulise lause asemel mitme lihtsa lausega. Kui sel juhul on adressaatide ja rakendajate ring kitsas ning võib loota, et nad aimavad normi sisu või teavad kedagi, kes teab, siis töövõimetoetuse puhul on olukord teistsugune. Töövõimetoetuse seaduse *17 § 27 lõige 2 ütleb:
Ligi sada sõna mõne komaga. Lahendus sarnaneks eelmisega: riik maksab inimesele sama suurt töövõimetoetust, nagu ta sai varem töövõimetuspensioni, kui ta vastab loetletud tingimustele. Mitu lühemat lauset oleks paremini arusaadavad. See norm põhjustas arusaamatust ja muret paljudele. *18
Selgusetust võib põhjustada ka ülereguleerimine. Näiteks veekogude kallastel karjatamist reguleerides lisati tarviliku lõike kõrval seadusesse terve rida norme, mille järele puudus vajadus, sest need olid samas seaduses veidi eespool juba olemas. Reeglid olid sedavõrd detailsed, et vajadus uute reeglite ja erandite järele on ainult aja küsimus. Näiteks kohustati jõe ääres karjatajaid tagama „igale loomühikule“ vähemalt viiemeetrist kaldariba. Aga kuidas arvestatakse jõgede lookeid ning mis juhtub, kui igale veisele on ruumi nt 4,95 m? Kas see viib uute täpsustusteni seaduses jõeloogete mõõtmiseks ja arvutamiseks ning kaldariba laiuse suhtes erandite sõnastamiseni või saaks need olukorrad lahendada Keskkonnaamet kohapeal olukorda hinnates? *19
Ülearu üksikasjalikku ühiselu reguleerimist on ajaloos proovitud. Preisi keisri Friedrich Wilhelm II ajal koostatud Preisi riikide üldine maaõigus (1749. aasta Allgemeines Landrecht für die Königlichen Preussischen Staaten) sisaldas üle 19 000 paragrahvi. Preisi üldine maaõigus pidi üldlevinud arusaama järgi olema lõplik seadus, mille tõlgendamine pole vajalik. Hoolimata pingutustest ei saanud seadustekogu täiusliku õigusloomekunsti eeskujuks, nagu autorid olid lootnud, elu osutus juba tollal liialt keeruliseks ega võimaldanud kõiki mõeldavaid olukordi ette näha ja nende õiglasi lahendusi seadusse täpselt kirja panna.
Ühe näitena paljudest algatas Riigikogu õiguskomisjon õiguskantsleri palve peale korrakaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu, millega täpsustati reidi „Kõik puhuvad“ käigus õiguste tutvustamist. Mõistagi pole sisulist vajadust kõikidele juhtidele enne puhumist purjus juhi õigusi tutvustada: õiguste tutvustamine on vajalik siis, kui joobetunnused ilmnevad. Sisulise eesmärgita menetlus ei kaitse inimeste õigusi ja kahjustab samal ajal ka korrakaitseülesannete täitmist ning kulutab aruka põhjuseta politsei niigi nappi ressurssi. *20
Selguse huvides oleks hea vältida legaaldefinitsioone, mis erinevad diametraalselt tavakeelest. Aastaid on elevust tekitanud avaliku teabe mõiste: osa avalikust teabest on teadagi nii salajane, et selle avaldamine toob kaasa karistuse.
Seaduste selguse teema pole võõras mujalgi. Mida keerukamaid elunähtusi tuleb reguleerida, seda teravamad on küsimused. Nii küsitakse õigesti, kuidas reguleerida geenitehnoloogiat. *21 Omaette küsimus on õigusselguse võimalikkus Euroopa Liidus, arvestades töökeelte paljusust. Neist muredest saab aimu raamatust, mis valgustab Euroopa Liidu õiguse kohaldamist Euroopa Kohtu praktika analüüsi toel. *22 Selge on see, et direktiivide, määruste ja kohtuotsuste arusaadamatut teksti selgeks tõlkida ei saa.
Õigusteadlase eesmärk võiks olla luua õiglase õiguse kõrval selgust. Keerukaid konstruktsioone, läbitungimatut legaaldefinitsioonide ja viidete rägastikku luua, võõrsõnu ja tsitaate pillata on lihtne. Hoopis aju- ja ajamahukam, ent tänuväärsem on probleemide sasipundar lahti harutada ja loogilised lahendused kätte näidata.
*1 Vestlusringi selgest ametikeelest vt Mõeldagu filosoofina, räägitagu talupojana. Kord, millega nõutakse selget väljendumist, on olemas, aga seda ei täideta. – Sirp, 08.09.2017.
*2 H. Vallikivi. Mis kasu on tänapäeva juristil ladina keelest ja Rooma õigusest? – Sirp, 31.05.2019.
*3 J. Sootak, E. Andresen, T. Bachmann, H. Siimets-Gross, M. A. Simovart, M. Torga, A. Värv. Üliõpilastöö kirjutamine ja vormistamine. Juhend õigusteaduskonna üliõpilastele. 2., täiend. ja parand. vlj. Tallinn: Juura 2016.
*4 K. Uibu. Eesmärk, uurimisküsimus ja hüpotees. Tartu Ülikool 2010. Arvutivõrgus: [Link]
*5 Õigusselguse põhimõtte olemus ja tähendus on hästi lahti kirjutatud põhiseaduse kommenteeritud väljaandes, vt Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Ü. Madise jt (toim.). Tallinn: Juura 2017, § 13 (M. Ernits).
*6 T. Rosenberg. Õigusselguse põhimõte Eesti Vabariigi Riigikohtu praktikas. Magistritöö. Tartu Ülikooli õigusteaduskond 2019.
*7 Samas, lk 62.
*8 Art 20 lg 3: „Die Gesetzgebung ist an die verfassungsmäßige Ordnung, die vollziehende Gewalt und die Rechtsprechung sind an Gesetz und Recht gebunden.“ („Seadused peavad vastama põhiseaduslikule korrale ja täitevvõim ning õigusemõistmine seadusele ja õigusele“). – Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland in der im Bundesgesetzblatt Teil III, Gliederungsnummer 100-1, veröffentlichten bereinigten Fassung, das zuletzt durch Artikel 1 des Gesetzes vom 28. März 2019 (BGBl. I S. 404) geändert worden ist.
*9 Grundgesetz. Kommentar. 3. Aufl. M. Sachs (Hrsg.). C. H. Beck 2003, art 20 lg 3 p 2, vnr 122–125 (M.Sachs).
*10 Õiguskantsleri 01.12.2015 ettepanek Riigikogule veeseaduse § 17 lõike 4 põhiseadusega kooskõlla viimiseks. Arvutivõrgus: [Link]
*11 Grundgesetz. Kommentar (viide 9), vnr 123 (M. Sachs).
*12 Eelnõu teisel lugemisel lisati Keskkonnaministeeriumi ettepanekul eelnõule rakendussäte (kalapüügiseaduse § 90 lg 2): „Kalapüügiseaduse (RT I 1995, 80, 1384) alusel kehtestatud õigusaktid, välja arvatud § 134 lõike 5 ja § 22 lõike 2 alusel kehtestatud õigusaktid, kehtivad pärast käesoleva seaduse jõustumist kuni nende kehtivuse aja lõpuni või kehtetuks tunnistamiseni niivõrd, kuivõrd nad ei ole vastuolus käesoleva seadusega.“
*13 Õiguskantsleri 06.04.2016 kiri nr 6-8/160379 /1601427 Riigikogu keskkonnakomisjonile, keskkonnaministrile ja riigisekretärile. Arvutivõrgus: [Link]
*14 Õiguskantsleri 27.06.2019 kiri nr 6-1/190579/1903291 Eesti Omanike Keskliidule. Arvutivõrgus: [Link]
*15 RT I 30.12.2015, 5; RT I 13.03.2019, 2.
*16 RT I 1993, 37, 558; RT I, 05.02.2019, 8.
*17 RT I, 13.12.2014, 1; RT I, 13.03.2019, 185.
*18 See ja eelmine näide on esitatud õiguskantsleri ametkonna 01.09.2017–31.08.2018 tegevuse ülevaates. Arvutivõrgus: [Link] . Laiem kommentaar samadele probleemidele: Ü. Madise. Jurist, ametnik ja ilus eesti keel. – Postimees, 26.04.2018.
*19 Õiguskantsleri ametkonna 01.09.2015–31.08.2016 tegevuse ülevaade. Arvutivõrgus: [Link]
*20 Õiguskantsleri 05.05.2016 kiri nr 7-4/160513/1601977 siseministrile. Arvutivõrgus: [Link]
*21 J. Taupitz. Regulierung der Gentechnologie: Wie, wann, wie viel? – Vierter Gentechnologiebericht: Bilanzierung einer Hochtechnologie. F. Hucho, J. Diekämper, H. Fangerau et. al. (Hrsg.). Nomos Verlagsgesellschaft 2018. Arvutivõrgus: [Link]
*22 E. Paunio. Legal Certainty in Multilingual EU Law: Language, Discourse and Reasoning at the European Court of Justice. London: Routledge 2013.
*4 K. Uibu. Eesmärk, uurimisküsimus ja hüpotees. Tartu Ülikool 2010. Arvutivõrgus: https://dspace.ut.ee/bitstream/handle/10062/15086/index.html.
*10 Õiguskantsleri 01.12.2015 ettepanek Riigikogule veeseaduse § 17 lõike 4 põhiseadusega kooskõlla viimiseks. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/6iguskantsleri_ettepanek_nr_2_riigikogule.pdf.
*13 Õiguskantsleri 06.04.2016 kiri nr 6-8/160379 /1601427 Riigikogu keskkonnakomisjonile, keskkonnaministrile ja riigisekretärile. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/kalapuugiseaduse_rakendussate_ja_oigusselgus.pdf.
*14 Õiguskantsleri 27.06.2019 kiri nr 6-1/190579/1903291 Eesti Omanike Keskliidule. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/Muinsuskaitseala%20p%C3%B5him%C3%A4%C3%A4ruste%20kehtivus.pdf.
*18 See ja eelmine näide on esitatud õiguskantsleri ametkonna 01.09.2017–31.08.2018 tegevuse ülevaates. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2018/aasta-kokkuvote#3. Laiem kommentaar samadele probleemidele: Ü. Madise. Jurist, ametnik ja ilus eesti keel. – Postimees, 26.04.2018.
*19 Õiguskantsleri ametkonna 01.09.2015–31.08.2016 tegevuse ülevaade. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2016/oigusloomest.
*20 Õiguskantsleri 05.05.2016 kiri nr 7-4/160513/1601977 siseministrile. Arvutivõrgus: https://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/isikule_tema_oiguste_selgitamine_korrakaitseoperatsiooni_labiviimisel.pdf.
*21 J. Taupitz. Regulierung der Gentechnologie: Wie, wann, wie viel? – Vierter Gentechnologiebericht: Bilanzierung einer Hochtechnologie. F. Hucho, J. Diekämper, H. Fangerau et. al. (Hrsg.). Nomos Verlagsgesellschaft 2018. Arvutivõrgus: https://www.jstor.org/stable/pdf/j.ctv941th8.11.pdf.


text:
3-3-1-75-12 Riigikohus 12.02.2013
Riigikohtu otsuse sisu
Kui Riigikohus jätab ringkonnakohtu otsuse muutmata ja järgib ringkonnakohtu otsuse põhjendusi, ei pea Riigikohus oma otsust põhjendama. Riigikohus peab sel juhul märkima, et järgib ringkonnakohtu otsuse põhjendust.
3-3-1-71-08 Riigikohus 12.01.2009
Halduskohtumenetluse seadustik § 64 lg 2
Riigikohus on seotud kassatsioonkaebuse piiridega. Kuna kassatsioonkaebus on esitatud üksnes äriühingu tehtud tehingutelt sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse kohta, siis ei saa Riigikohus võtta seisukohta maksuhalduri ja kohtute tõlgenduste kohta, mis puudutavad töötajate isiklike sõiduautode tarbeks soetatud kütuse kuludelt sisendkäibemaksu mahaarvamist ning Vabariigi Valitsuse 20. detsembri 2002 määruse nr 426 tõlgendamist või võimalikku vastuolu põhiseadusega. Riigikohus on sisendkäibemaksu mahaarvamise õigusega seotud vaidlusi ja ostja hoolsuskohustustega seonduvat käsitlenud põhjalikult mitmes otsuses, vt otsus asjas nr 3-3-1-34-06.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 64
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus


Riigi, valla või linna poolt sotsiaalmaksuseaduse § 6 alusel sotsiaalmaksu arvutamine ja deklareerimine - Raamatupidaja
Riigi, valla või linna poolt sotsiaalmaksuseaduse § 6 alusel sotsiaalmaksu arvutamine ja deklareerimine
23. veebruar 2009 00:00
Allajärgnevas tabelis on toodud isikute loetelu, kelle eest maksab riik, vald või linn sotsiaalmaksu SMS-i § 6 alusel. Samuti riigiasutused, kes peavad riigipoolse sotsiaalmaksu arvestust, sotsiaalmaksu määr ja maksubaas ning vormi ESD koodid ja tunnused.Riigi, valla või linna poolt sotsiaalmaksu maksmist ja deklareerimist reguleerib sotsiaalmaksuseaduse (SMS-i) § 6 lg 1 ja 11, rahandusministri 31.12.2003 määrus nr 113 „Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel". Maksudeklaratsioon ESD on kehtestatud rahandusministri 8.01.2009 määrusega nr 1 (lisa 10), deklaratsioon laaditakse failiga e-maksuameti/e-tolli kaudu, faili struktuuri leiate siit.
SMS-i § 6 lg 1-11 ja ESD 1.01.2009
§ 6 lg 1 p
Isikud, kelle eest maksab sotsiaalmaksu riik (lg 11 – vald või linn)
Seadus, mille alusel makstakse tasu või toetust
SM-i maksja
ESD kood
Tunnus-kirje
SM-i baas
Alla 3-aastase lapse vanem (sh isik, kellele makstakse sünnitushüvitist, lapsehooldustasu, vanemahüvitist)
Sotsiaalkindlustus-amet (SKA)
Mittetöötav isik, kes kasvatab kolme last, kellest vähemalt üks on alla 8-aastane
Välisteenistuse seaduse § 67 alusel abikaasatasu saav isik
Välisteenistuse seaduse § 67
Välisministeerium, lähetajaministeerium
#05F
Tasu summa
Rahvusvahelise kaitseorganisatsiooni lähetatud teenistuja või kaadrikaitseväelase kaasasolev mittetöötav abikaasa, kes ei saa pensioni
Vabariigi Presidendi mittetöötav abikaasa, kes ei saa riiklikku pensioni
Kaitseväes ajateenistuses olev ajateenija või ajateenistuskohustust asendusteenistuses täitev asendusteenistuslane
Kaitseväeosa,
Kaitseressursside Amet 2.01.09
Puudega lapse mittetöötav vanem, kes ei saa pensioni, kehtetu al 1.03.2009, vt lg 11
Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seadus § 8
SKA kuni 1.03.09
Töötaja, kes saab töövõimetuspensioni
#05B
Töötu toetust saav isik
Tööturuamet, alates 1.05.09 Töötukassa
Töötuna arvele võetud isik
Tuumakatastroofi, tuumakatsetuse või aatomielektrijaama avarii tagajärgede likvideerimisest osavõtnud mittetöötav isik, kes ei saa pensioni
Ülalpeetav abikaasa, kes kasvatab vähemalt ühte alla 8-aastast last või 8-aastast last kuni esimese klassi lõpetamiseni või vähemalt kolme alla 16-aastast last
Ravikindlustuse seaduse § 5
Sotsiaaltoetust saav isik
Sotsiaalhoolekande seaduse § 231
Isik, kes kasvatab seitset või enamat alla 19-aastast last
Riiklike peretoetuste seaduse § 91
Tööturukoolituses, tööpraktikas ja tööharjutuses osalev isik
Tööturuteenuste ja –toetuste seaduse § 13, 15, 17
Tööturuamet, alates
1.05.09 Töötukassa
Isik, kellele on määratud vanaduspensioni ootel oleva päästeteenistuja toetus
Päästeteenistuse seaduse § 19
Isik, kellele makstakse toetust puudega isiku hooldamise eest või puudega lapse hooldamise eest ning kes ei tööta ega saa pensioni – alates 1.03.2009
Sotsiaalhoolekande seaduse § 23 lg 2, kehtetu 1.03.2009, perekonnaseaduse § 105
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2009/02/23/riigi-valla-voi-linna-poolt-sotsiaalmaksuseaduse-ss-6-alusel-sotsiaalmaksu-arvutamine-ja-deklareerimine


Lapsehoiuteenuse ja puudega laste tugiteenuste osutamise kord Vara vallas – Riigi Teataja
Lapsehoiuteenuse ja puudega laste tugiteenuste osutamise kord Vara vallas - sisukord
§ 3 Teenuste liigid
§ 4 Teenuse subjekt
§ 5 Teenuse rahastamise taotlemine
§ 6 Taotluse menetlemine ja teenuse osutamise otsustamine
§ 7 Teenuse osutamine ja teenuse eest tasumine
§ 8 Nõuded teenuse osutajale
§ 9 Rahaliste vahendite kasutamise korraldamine
§ 10 Teenuse eest tasumise lõpetamine
RT IV, 06.04.2017, 11
Vastu võetud 29.03.2017 nr 2
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1, § 22 lg 1 punkt 5, Sotsiaalhoolekande seaduse § 5 lg 1, §14, § 15, § 451, § 452, § 156 lg-d 31-33 ja vallavolikogu sotsiaalkomisjoni ettepanekul.
Käesoleva määrusega sätestatakse lapsehoiuteenuse ning raske ja sügava puudega laste tugiteenuste osutamise tingimused ja teenuste rahastamise kord Vara vallas.
1) lapsehoiuteenus – lapse hooldusõigust omava isiku või perekonnas hooldaja toimetulekut või töötamist toetav teenus;
2) tugiisikuteenus – kohaliku omavalitsuse üksuse korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on raske või sügava puudega lapse perekonna nõustamine ja lapse arengu toetamine pere toimetuleku soodustamiseks;
3) rehabilitatsiooniteenus – raske või sügava puudega lapse puhkelaager, sanatoorium, ja muud teraapiad, mis kajastuvad lapse isiklikus rehabilitatsiooniplaanis;
4) transporditeenus – raske või sügava puudega kõrvalabi vajava lapse saatja sõidupileti või isikliku sõiduauto kasutamisel kütuse kulude eest tasumine;
5) eluruumi kohandamine – raske või sügava puudega lapse vajaduste rahuldamiseks tehtud eluruumi parendusremondi, spetsiaalse abivahendi või mööbli ostu eest tasumine.
§ 3. Teenuste liigid
(1) Teenuste liigid on:
2) raske ja sügava puudega laste tugiteenused.
(2) Raske ja sügava puudega lastele ja nende peredele osutatakse lisaks lapsehoiuteenusele järgmisi tugiteenuseid:
1) isikliku abistaja või tugiisiku teenus;
3) lapse erivajadusest lähtuv eluruumi kohandamine;
6) koolivaheajal laagris osalemise kulude katmine;
7) muud teenused või toetused, mis soodustavad raske või sügava puudega lapse ja tema perekonna toimetulekut ning aitavad vähendada puudest tulenevaid lisavajadusi.
§ 4. Teenuse subjekt
(1) Lapsehoiuteenusele omab õigust pooleteise- kuni seitsmeaastane laps:
1) kelle rahvastikuregistri järgne elukoht on Vara vald;
2) kes on kantud valla munitsipaallasteaia järjekorda;
3) kellele ei ole üheski valla munitsipaallasteaias kohta eraldatud ja
4) kes ei ole kantud ühegi munitsipaallasteaia nimekirja.
(2) Määruse § 3 lg 2 loetletud teenustele omab õigust raske või sügava puudega laps ja/või tema seaduslik esindaja, kelle rahvastikuregistri järgne elukoht on Vara vald. Osutatava teenuse vajaduse hindab vallavalitsus iga lapse puhul eraldi, arvestades konkreetse lapse ja tema pere vajadusi.
(3) Raske või sügava puudega lapsel on õigus teenustele kuni selle kalendriaasta lõpuni, mil laps saab 18-aastaseks.
§ 5. Teenuse rahastamise taotlemine
(1) Teenuse saamiseks esitab lapse seaduslik esindaja vallavalitsusele vormikohase taotluse (Lisa 1).
(2) Tugiteenuste taotlemisel lisatakse taotlusele:
1) sotsiaalkindlustusameti otsuse koopia lapsele puude raskusastme määramise kohta koos rehabilitatsiooniplaaniga.
(3) Lapse huvides võib taotluse vallavalitsusele esitada kolmas isik (ametnik, pedagoog, perearst), kellel on andmeid abi vajava lapse kohta.
§ 6. Taotluse menetlemine ja teenuse osutamise otsustamine
(1) Vallavalitsus kontrollib esitatud dokumentide ja andmete vastavust käesoleva määruse nõuetele ning küsib vajadusel täiendavaid dokumente.
(2) Vallavalitsus otsustab teenuse osutamise 30 kalendripäeva jooksul arvates teenuse rahastamise otsustamiseks viimase vajaliku dokumendi saamise päevast.
(3) Teenuse osutamise, selle määra ja kulud kinnitab vallavalitsus oma korraldusega.
§ 7. Teenuse osutamine ja teenuse eest tasumine
(1) Lapsehoiu-, isikliku abistaja ja tugiisikuteenuse osutamiseks sõlmib vallavalitsus lepingu teenust saava isiku ja teenuse osutajaga, milles on ära määratud teenuse osutamise tingimused, teenuse osutamise aeg ja koht.
(2) Lapsehoiuteenust osutatakse sõltumata selle osalisest või täielikust rahastamisest riigi või valla eelarvest.
(3) Lapsehoiuteenuse eest tasutakse proportsionaalselt teenuse osutaja poolt teenuse osutamise päevade arvuga kalendrikuus.
(4) Lapsehoiuteenuse eest makstakse toetust teenuse osutajaga sõlmitud lepingu ja teenuse osutamist tõendava dokumendi alusel lapsehoiuteenuse osutajale.
(5) Isikliku abistaja ja tugiisiku tasu ning teenuse osutamisega seotud kulud sätestatakse lepingus vallavalitsuse kehtestatud tasu määra alusel. Teenuse osutaja esitab vallavalitsusele aruande osutatud teenuse kohta iga kuu 30. kuupäevaks, mille alusel makstakse toetust teenuse osutajale.
(6) Määruse § 3 lg 2 loetletud teenuseid rahastatakse riigieelarve toetusfondist Vara vallale raske ja sügava puudega lastele lapsehoiuteenuseks ja toetavateks sotsiaalteenusteks eraldatud piirsumma ulatuses.
§ 8. Nõuded teenuse osutajale
(1) Lapsehoiu, isikliku abistaja ja tugiisiku teenuse osutaja tagab lapse hooldamise, arendamise ja turvalisuse.
(2) Lapsehoiuteenuse osutaja peab omama tegevusluba.
(3) Teenust vahetult osutav isiklik abistaja ja tugiisik peab vastama Lastekaitseseaduse §-s 20 sätestatud nõuetele, lapsehoidja lisaks ka Sotsiaalhoolekande seaduse §-s 454, §-s 25 sätestatud nõuetele.
§ 9. Rahaliste vahendite kasutamise korraldamine
(1) Raske ja sügava puudega lastele sotsiaalteenuste osutamise eest makstakse toetust teenuse osutajatega sõlmitud lepingu ning teenuse osutamist või abivahendi ostmist/rentimist tõendava dokumendi alusel.
(2) Riigieelarvest toetusfondi kaudu eraldatud rahaliste vahendite kasutamist korraldab ja kasutamise üle peab arvestust Vara Vallavalitsus.
§ 10. Teenuse eest tasumise lõpetamine
(1) Lapsehoiuteenuse eest tasumine lõpetatakse, kui:
1) laps võetakse vastu koolieelsesse lasteasutusse;
2) laps asub õppima üldhariduskoolis;
3) teenuse saaja on jätnud tasumata vähemalt kahe omaosalustasu teenuse osutajale;
4) Vara valla munitsipaallasteaias on järjekorra alusel vabanenud lasteaia koht;
5) lapse rahvastikuregistri järgne elukoht ei ole Vara vald.
(2) Tugiteenuste osutamine lõpetatakse, kui lapse rahvastikuregistri järgne elukoht ei ole Vara vald.
(1) Kui taotleja on esitanud määruse §-s 3 nimetatud teenuse saamiseks valeandmeid, või selgub, et rahastamise aluseks olevad tingimused ei ole täidetud, on vallavalitsusel õigus tasaarvestada aluseta makstud toetus väljamaksmisele kuuluva toetusega või nõuda aluseta väljamakstud toetus tagasi.
(2) Teenuse osutamisega seotud vaidlusi lahendab Vara Vallavalitsus. Vaide vallavalitsuse korraldusele võib esitada Vara Vallavalitsuse kaudu maavanemale 30 päeva jooksul arvates vaidlustatava korralduse teatavaks saamisest.
(1) Tunnistada kehtetuks Vara Vallavolikogu 23.11.2011 määrus nr 11 „Puudega lapsele tugiisiku teenuse osutamise kord munitsipaalharidusasutuses“.
(2) Tunnistada kehtetuks Vara Vallavolikogu 17.02.2016 määrus nr 6 „Riigi rahastatava lapsehoiuteenuse rahaliste vahendite ülejäägi kasutamise kord Vara vallas“.


text:
3-3-1-50-15 Riigikohus 02.12.2015
Riigihangete seadus § 41 lg 1 p 8
Riigihangete seadus § 40 lg 4
Riigihangete seadus § 48 lg 4
Hankedirektiivid ei sätesta täpselt, millal on pakkumuse maksumus põhjendamatult madal ega määratle meetodit selle kindlakstegemiseks. Seetõttu on selle määratlemine liikmesriigi ja täpsemalt hankija ülesanne, kuid see peab toimuma objektiivselt ja mitte diskrimineerivalt (Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades C-285/99 ja C-286/99, p‑d 67 ja 69; otsus asjas nr C-586/13, p 49). Direktiivi 2004/18 art 55 lg 1 esimesest lõigust võib järeldada, et põhjendamatult madalat maksumust tuleb hinnata võrreldes ühelt poolt pakkumuste hindu ja teiselt poolt hangitavate kaupade, ehitustööde või teenuste hindu. Kohtulik kontroll sellise keeruka majandusliku otsuse on üle üldjuhul piiratud, kuid hankijal peab tekkima kahtlus, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal siis, kui pakkumuse hinna ja teostatavate tööde eeldatava maksumuse vahe on silmatorkavalt erinev. (p 23)
Asjaolu, kas pakkujal on tähtpäevaks olemas nõuetele vastavad laevad või mitte, on käsitatav pakkuja kvalifitseerimise tingimusena RHS § 41 lg 1 p 8 mõttes, mitte hankelepingu esemeks oleva asja või teenuse omadust ja olulisi tunnuseid puudutava loeteluga RHS § 32 lg 1 p 2 ja lg 3 mõttes. (p 14.3) Ühispakkujate hankemenetlusest kõrvaldamiseks RHS § 38 lg 2 p 4 kohaselt ei piisa üksnes hüpoteetilisest eelise saamise võimalusest. (p 16) Kuigi RHS § 40 lg 4 lubab pakkujal või taotlejal tõendada oma vastavust majanduslikule ja finantsseisundile esitatud nõuetele ka emaettevõtja vahendite alusel, ei anna see säte alust kalduda nende vahendite kasutamisel kõrvale riigiabi reeglitest. Isegi kui pakkujal ei ole kohustust kajastada hankes osalemise kulusid pakkumuse hinnas, ei saa välistada, et sellise abi arvelt on pakkujal võimalik kulusid säästa ja esitada seetõttu madalama maksumusega pakkumus. Laenude, garantiide, tagatiste jms väärtust riigiabina tuleb hinnata, lähtudes sellest, milliste kuludega saaks ettevõtja neid hüvesid hankida vabalt turult (vrd Euroopa Kohtu otsus asjas C-182/03 ja C-217/03). (p 19) Hankedirektiivi sätted ja RHS § 48 lg 4 on loodud kaitsma eelkõige pakkujaid nende pakkumuse meelevaldse kõrvaldamise eest. (p 20.2)
Ka riigi osalusega äriühingu vahendeid võib käsitada riigi ressursina, kui riik omab äriühingu üle kontrolli (vt Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades C-328/99 ja C-399/00; otsus asjas C-482/99). Euroopa Kohus on ka selgitanud, et riigiabina võib olla käsitatav olukord, kus riigiettevõtte tütarettevõte kasutab emaettevõtte vahendeid (nt logistilist ja ärilist abi), maksmata selle eest tavapärastele turutingimustele vastavat tasu (Euroopa Kohtu otsus asjas nr C-39/94). Ka riigiettevõtte poolt tütarettevõttele antav laen, garantii, käendus jms soodustus võib osutuda riigiabiks ELTL art 107 mõttes, kui täidetud on riigiabi teised tingimused. (p 19) Kuigi RHS § 40 lg 4 lubab pakkujal või taotlejal tõendada oma vastavust majanduslikule ja finantsseisundile esitatud nõuetele ka emaettevõtja vahendite alusel, ei anna see säte alust kalduda nende vahendite kasutamisel kõrvale riigiabi reeglitest. Isegi kui pakkujal ei ole kohustust kajastada hankes osalemise kulusid pakkumuse hinnas, ei saa välistada, et sellise abi arvelt on pakkujal võimalik kulusid säästa ja esitada seetõttu madalama maksumusega pakkumus. Laenude, garantiide, tagatiste jms väärtust riigiabina tuleb hinnata, lähtudes sellest, milliste kuludega saaks ettevõtja neid hüvesid hankida vabalt turult (vrd Euroopa Kohtu otsus asjas C-182/03 ja C-217/03, p 119). (p 19) Direktiivi 2004/18 art 55 lg 1 punkt (e) ja direktiivi 2004/17 art 57 lg 1 punkt (e), samuti RHS § 48 seovad riigiabi põhjendamatult (direktiivis kasutatakse terminit "ebaharilikult") madala maksumusega pakkumusega. Ainuüksi fakt, et pakkuja on saanud riigiabi, ei saa kaasa tuua pakkumuse tagasilükkamist. Määravaks on, et õigusaktidega vastuolus antud riigiabi saaja peab olema esitanud põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse. Kui pakkumuse maksumus ei ole põhjendamatult madal või riigiabi andmine oli kooskõlas õigusaktidega, ei ole hankijal alust kaaluda, kas lükata pakkumus RHS § 48 lg 4 alusel tagasi. Kui selgub, et riigiabi anti vastuolus õigusaktidega ja see tekitab hankijas põhjendatud kahtluse, et seetõttu on pakkumuse maksumus põhjendamatult madal, loob see riski, et pakkuja peab riigiabi tagasi maksma ja seeläbi võib sattuda ohtu lepingu täitmine. Samuti võib see moonutada ausat konkurentsi. Kui selline risk esineb, võib see õigustada pakkumuse tagasilükkamist. Kaalumisel saab ka arvestada, kas õigusaktidega vastuolus antud riigiabi võis piisaval määral mõjutada pakkumuse maksumust. (p 20-21) Esmalt on hankijal kohustus põhjendada kahtlust, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal. Seejärel tuleb hankijal anda pakkujale võimalus selgitada ja tõendada pakkumuse maksumuse kujunemist, s.t, kui hankijal on kahtlus, et tegemist on põhjendamatult madala maksumusega pakkumusega põhjusel, et pakkuja võis saada riigiabi vastuolus õigusaktidega, on pakkujal kohustus ära näidata, et riigiabi anti kooskõlas õigusaktidega või et see ei saanud mõjutada pakkumuse maksumust. Kui hankijale selgub, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal, sest pakkujale anti riigiabi õigusakte rikkudes, peab hankija kaaluma, kas pakkuja hankemenetlusest kõrvaldada. (p 21) Õigusaktidega ei ole kehtestatud ja Euroopa Kohus ei ole EL õiguse üldpõhimõtetest tuletanud hankija üldist kohustust jätta kõrvale pakkumus, mis on põhjendamatult madala maksumusega põhjusel, et pakkuja sai õigusvastaselt riigiabi. Seni jõustumata direktiivi 2014/24 põhjenduses 103 selgitatakse, et põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse tagasilükkamine peaks olema kohustuslik juhul, kui avaliku sektori hankija on teinud kindlaks, et põhjendamatult madal maksumus või kavandatud kulu tuleneb liidu või sellega kooskõlas olevate siseriiklike kohustuslike sotsiaal-, töö- või keskkonnaõiguse sätete või rahvusvahelise tööõiguse sätete täitmata jätmisest. Muudel juhtudel, sh riigiabi reeglite rikkumise korral sätestab selle direktiivi art 69 lg 4 üksnes hankija kaalutlusõiguse pakkumuste tagasilükkamisel. Lisaks tuleb arvestada, et hankijate võimalused pakkumist mõjutava abi riigiabiks kvalifitseerimisel ja selle õiguspärasuse hindamisel on piiratud. Riigiabi ja selle saamise õiguspärasuse tuvastamine on keeruline ja aeganõudev protseduur, milleks on antud eripädevus Euroopa Komisjonile. Seepärast saab hankijalt eeldada pakkuja kõrvaldamise kaalumist, kui hankijal pidi tekkima kahtlus, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal põhjusel, et riigiabi ei antud kooskõlas õigusaktidega ning pakkuja ei ole seda kahtlust kõrvaldanud. (p 22)
Direktiivi 2004/18 art 55 lg 1 punkt (e) ja direktiivi 2004/17 art 57 lg 1 punkt (e), samuti RHS § 48 seovad riigiabi põhjendamatult (direktiivis kasutatakse terminit "ebaharilikult") madala maksumusega pakkumusega. Ainuüksi fakt, et pakkuja on saanud riigiabi, ei saa kaasa tuua pakkumuse tagasilükkamist. Määravaks on, et õigusaktidega vastuolus antud riigiabi saaja peab olema esitanud põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse. Kui pakkumuse maksumus ei ole põhjendamatult madal või riigiabi andmine oli kooskõlas õigusaktidega, ei ole hankijal alust kaaluda, kas lükata pakkumus RHS § 48 lg 4 alusel tagasi. Kui selgub, et riigiabi anti vastuolus õigusaktidega ja see tekitab hankijas põhjendatud kahtluse, et seetõttu on pakkumuse maksumus põhjendamatult madal, loob see riski, et pakkuja peab riigiabi tagasi maksma ja seeläbi võib sattuda ohtu lepingu täitmine. Samuti võib see moonutada ausat konkurentsi. Kui selline risk esineb, võib see õigustada pakkumuse tagasilükkamist. Kaalumisel saab ka arvestada, kas õigusaktidega vastuolus antud riigiabi võis piisaval määral mõjutada pakkumuse maksumust. (p 20-21) Esmalt on hankijal kohustus põhjendada kahtlust, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal. Seejärel tuleb hankijal anda pakkujale võimalus selgitada ja tõendada pakkumuse maksumuse kujunemist, s.t, kui hankijal on kahtlus, et tegemist on põhjendamatult madala maksumusega pakkumusega põhjusel, et pakkuja võis saada riigiabi vastuolus õigusaktidega, on pakkujal kohustus ära näidata, et riigiabi anti kooskõlas õigusaktidega või et see ei saanud mõjutada pakkumuse maksumust. Kui hankijale selgub, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal, sest pakkujale anti riigiabi õigusakte rikkudes, peab hankija kaaluma, kas pakkuja hankemenetlusest kõrvaldada. (p 21) Õigusaktidega ei ole kehtestatud ja Euroopa Kohus ei ole EL õiguse üldpõhimõtetest tuletanud hankija üldist kohustust jätta kõrvale pakkumus, mis on põhjendamatult madala maksumusega põhjusel, et pakkuja sai õigusvastaselt riigiabi. Seni jõustumata direktiivi 2014/24 põhjenduses 103 selgitatakse, et põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse tagasilükkamine peaks olema kohustuslik juhul, kui avaliku sektori hankija on teinud kindlaks, et põhjendamatult madal maksumus või kavandatud kulu tuleneb liidu või sellega kooskõlas olevate siseriiklike kohustuslike sotsiaal-, töö- või keskkonnaõiguse sätete või rahvusvahelise tööõiguse sätete täitmata jätmisest. Muudel juhtudel, sh riigiabi reeglite rikkumise korral sätestab selle direktiivi art 69 lg 4 üksnes hankija kaalutlusõiguse pakkumuste tagasilükkamisel. Lisaks tuleb arvestada, et hankijate võimalused pakkumist mõjutava abi riigiabiks kvalifitseerimisel ja selle õiguspärasuse hindamisel on piiratud. Riigiabi ja selle saamise õiguspärasuse tuvastamine on keeruline ja aeganõudev protseduur, milleks on antud eripädevus Euroopa Komisjonile. Seepärast saab hankijalt eeldada pakkuja kõrvaldamise kaalumist, kui hankijal pidi tekkima kahtlus, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal põhjusel, et riigiabi ei antud kooskõlas õigusaktidega ning pakkuja ei ole seda kahtlust kõrvaldanud. (p 22) Hankedirektiivi sätted ja RHS § 48 lg 4 on loodud kaitsma eelkõige pakkujaid nende pakkumuse meelevaldse kõrvaldamise eest. (p 20.2)
Vt otsuse p-d 16 ja 20.

matches:
Riigikohus
§ 41
§ 40
§ 48
§ 41
§ 32
§ 38
§ 40
§ 48
Kohus
§ 40
§ 48
§ 48
Kohus
§ 48
§ 48
Kohus
§ 48


Tarbijakaitseameti ja Tehnilise Järelevalve Ameti ühendamisega seonduva Eesti Vabariigi majandus- ja taristuministri määruste muutmise määrus – Riigi Teataja
Tarbijakaitseameti ja Tehnilise Järelevalve Ameti ühendamisega seonduva Eesti Vabariigi majandus- ja taristuministri määruste muutmise määrus
RT I, 19.02.2019, 1
Vastu võetud 05.02.2019 nr 12
Määrus kehtestatakse alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse § 331 lõike 6, atmosfääriõhu kaitse seaduse § 161 lõike 3, elektroonilise side seaduse § 1202 lõike 3, kemikaaliseaduse § 23 lõike 8 ja § 24 lõike 6, lennundusseaduse § 37 lõike 5, lõhkematerjaliseaduse § 6 lõike 5 ja § 22 lõike 5, meresõiduohutuse seaduse § 191 lõike 3, perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse § 14 ja § 15 lõike 2, raudteeseaduse § 22 lõike 9, § 34 lõigete 2 ja 7, § 40 lõike 51, § 45 lõike 7, § 452 lõike 10, § 461 lõike 2, § 59 lõike 8, § 661 lõike 5 ja § 665 lõike 3, seadme ohutuse seaduse § 5 lõike 3 ja § 12 lõike 2, tarbijakaitseseaduse § 19 lõike 6, § 22 lõike 5, § 45 lõike 2, § 66 lõigete 2 ja 4 ja § 67 lõike 3, tuleohutuse seaduse § 28 lõike 1, turismiseaduse § 153 lõike 4 punkti 1, toote nõuetele vastavuse seaduse § 5 lõike 4 ning Vabariigi Valitsuse 26. augusti 2010. a määruse nr 123 „Volituste andmine tootele nõuete ja vastavushindamise korra kehtestamiseks ning turujärelevalveasutuse määramiseks” § 1 lõike 1 punktide 1, 2, 3, 4, 6, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16 ja lõike 2 alusel.
§ 1. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 17. detsembri 2007. a määruse nr 103 „Aktsiisikauba mõõtmiseks kasutatavate mõõtevahendite metroloogilistele omadustele esitatavad nõuded” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 17. detsembri 2007. a määruse nr 103 „Aktsiisikauba mõõtmiseks kasutatavate mõõtevahendite metroloogilistele omadustele esitatavad nõuded” § 4 lõikes 1 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 2. Majandus- ja taristuministri 13. septembri 2017. a määruse nr 50 „Biometaanituru arendamise toetamise toetuse kasutamise tingimused ja kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 13. septembri 2017. a määruse nr 50 „Biometaanituru arendamise toetamise toetuse kasutamise tingimused ja kord” § 20 lõikes 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 3. Majandus- ja taristuministri 4. veebruari 2016. a määruse nr 11 „Direktiivide loetelu kehtestamine, mille puhul rakendatakse tarbijate kollektiivseid huve kahjustava piiriülese tegevuse lõpetamist ja selleks pädevate asutuste nimetamine” muutmine
Majandus- ja taristuministri 4. veebruari 2016. a määruses nr 11 „Direktiivide loetelu kehtestamine, mille puhul rakendatakse tarbijate kollektiivseid huve kahjustava piiriülese tegevuse lõpetamist ja selleks pädevate asutuste nimetamine” asendatakse läbivalt sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 4. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 26. juuli 2013. a määruse nr 49 „Ehitusmaterjalidele ja -toodetele esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 26. juuli 2013. a määruse nr 49 „Ehitusmaterjalidele ja -toodetele esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” §-s 11 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 5. Majandus- ja taristuministri 14. juuli 2015. a määruse nr 91 „Elektriseadmele esitatavad ohutuse nõuded ning elektriseadmele ja elektripaigaldisele esitatavad elektromagnetilisele ühilduvuse nõuded ja vastavushindamise kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 14. juuli 2015. a määruse nr 91 „Elektriseadmele esitatavad ohutuse nõuded ning elektriseadmele ja elektripaigaldisele esitatavad elektromagnetilisele ühilduvuse nõuded ja vastavushindamise kord” §-s 19 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 6. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 23. mai 2012. a määruse nr 42 „Energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamine märgistuses ja ühtses tootekirjelduses” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 23. mai 2012. a määruse nr 42 „Energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamine märgistuses ja ühtses tootekirjelduses” §-s 8 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 7. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 26. märtsi 2012. a määruse nr 25 „Energiamõjuga toote tähistamise, teabega varustamise ja vastavushindamise üldised nõuded” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 26. märtsi 2012. a määruse nr 25 „Energiamõjuga toote tähistamise, teabega varustamise ja vastavushindamise üldised nõuded” §-s 7 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 8. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 28. septembri 2004. a määruse nr 183 „Laevade ohutusvarustusele esitatavad nõuded, ohutusvarustuse nõuetele vastavuse tõendamise ja märgistusega varustamise kord, vastavusmärgi vorm, ohutusvarustuse katsetamise ja laevale paigaldamise kord ning laeva ohutusvarustuse tunnistuse vorm ja selle väljastamise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 28. septembri 2004. a määruse nr 183 „Laevade ohutusvarustusele esitatavad nõuded, ohutusvarustuse nõuetele vastavuse tõendamise ja märgistusega varustamise kord, vastavusmärgi vorm, ohutusvarustuse katsetamise ja laevale paigaldamise kord ning laeva ohutusvarustuse tunnistuse vorm ja selle väljastamise kord” § 37 lõikes 3 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 9. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 15. aprilli 2003. a määruse nr 66 „Lennujuhtimise- ja raadionavigatsiooniseadmete sertifitseerimise ja sertifikaatide väljaandmise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 15. aprilli 2003. a määruses nr 66 „Lennujuhtimise- ja raadionavigatsiooniseadmete sertifitseerimise ja sertifikaatide väljaandmise kord” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 10. Majandus- ja taristuministri 27. veebruari 2015. a määruse nr 17 „Liftile ja selle ohutusseadisele ning nende vastavushindamisele esitatavad nõuded” muutmine
Majandus- ja taristuministri 27. veebruari 2015. a määruse nr 17 „Liftile ja selle ohutusseadisele ning nende vastavushindamisele esitatavad nõuded” §-s 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 11. Majandus- ja taristuministri 2. juuni 2017. a määruse nr 27 „Lokaalse küttelahenduse ehitamise toetamise tingimused” muutmine
Majandus- ja taristuministri 2. juuni 2017. a määruse nr 27 „Lokaalse küttelahenduse ehitamise toetamise tingimused” § 23 lõikes 1 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 12. Majandus- ja taristuministri 10. juuli 2017. a määruse nr 37 „Lõhkematerjalile ja pürotehnilisele tootele, nende nõuetele vastavuse tõendamisele ja käibe jälgitavusele ning arvestuse pidamisele esitatavad nõuded” muutmine
Majandus- ja taristuministri 10. juuli 2017. a määruses nr 37 „Lõhkematerjalile ja pürotehnilisele tootele, nende nõuetele vastavuse tõendamisele ja käibe jälgitavusele ning arvestuse pidamisele esitatavad nõuded” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 13. Majandus- ja taristuministri 12. aprilli 2016. a määruse nr 32 „Mitteautomaatkaalude metroloogilised ja tehnilised nõuded, nõuded projekteerimisele, konstruktsioonile, märgistusele, vastavushindamisele ja tõendamisele” muutmine
Majandus- ja taristuministri 12. aprilli 2016. a määruse nr 32 „Mitteautomaatkaalude metroloogilised ja tehnilised nõuded, nõuded projekteerimisele, konstruktsioonile, märgistusele, vastavushindamisele ja tõendamisele” §-s 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 14. Majandus- ja taristuministri 29. märtsi 2016. a määruse nr 29 „Mõõtevahendite direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate mõõtevahendite olulised ja erinõuded, nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise kord ning mõõtevahendite märgistamise nõuded” muutmine
Majandus- ja taristuministri 29. märtsi 2016. a määruse nr 29 „Mõõtevahendite direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate mõõtevahendite olulised ja erinõuded, nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise kord ning mõõtevahendite märgistamise nõuded” §-s 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 15. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 3. septembri 2010. a määruse nr 57 „Mänguasja ohutusnõuded ja nõuetele vastavuse tõendamise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 3. septembri 2010. a määruse nr 57 „Mänguasja ohutusnõuded ja nõuetele vastavuse tõendamise kord” §-s 14 asendatakse sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 16. Majandus- ja taristuministri 30. oktoobri 2017. a määruse nr 56 „Nõuded lõhkematerjali ja pürotehnilise toote käitleja personalile pädevustunnistuse andmisel” muutmine
Majandus- ja taristuministri 30. oktoobri 2017. a määruses nr 56 „Nõuded lõhkematerjali ja pürotehnilise toote käitleja personalile pädevustunnistuse andmisel” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 17. Majandus- ja taristuministri 1. märtsi 2016. a määruse nr 18 „Nõuded ohtliku ja suurõnnetuse ohuga ettevõtte kohustuslikele dokumentidele ja nende koostamisele ning avalikkusele edastatavale teabele ja õnnetusest teavitamisele” muutmine
Majandus- ja taristuministri 1. märtsi 2016. a määruses nr 18 „Nõuded ohtliku ja suurõnnetuse ohuga ettevõtte kohustuslikele dokumentidele ja nende koostamisele ning avalikkusele edastatavale teabele ja õnnetusest teavitamisele” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 18. Majandus- ja taristuministri 4. juuli 2016. a määruse nr 46 „Nõuded raadioseadmele ja nõuetele vastavuse tõendamise kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 4. juuli 2016. a määruses nr 46 „Nõuded raadioseadmele ja nõuetele vastavuse tõendamise kord” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 19. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 25. juuni 2013. a määruse nr 44 „Nõuded vedurijuhi teadmistele, oskustele ja väljaõppe üldkoolituse sisule, nõuded vedurijuhi teadmistele ja oskustele sertifikaadi saamiseks ning vedurijuhi eksamineerimise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 25. juuni 2013. a määruses nr 44 „Nõuded vedurijuhi teadmistele, oskustele ja väljaõppe üldkoolituse sisule, nõuded vedurijuhi teadmistele ja oskustele sertifikaadi saamiseks ning vedurijuhi eksamineerimise kord” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 20. Majandus- ja taristuministri 8. juuni 2015. a määruse nr 59 „Nõuded välitingimustes kasutatavale seadmele lähtuvalt selle tekitatavast mürast ja selle seadme vastavushindamisele” muutmine
Majandus- ja taristuministri 8. juuni 2015. a määruse nr 59 „Nõuded välitingimustes kasutatavale seadmele lähtuvalt selle tekitatavast mürast ja selle seadme vastavushindamisele” §-s 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 21. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 24. märtsi 2014. a määruse nr 24 „Ohutusloa ja tegutsemise ohutustunnistuse taotlemise ning vormistamise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 24. märtsi 2014. a määruses nr 24 „Ohutusloa ja tegutsemise ohutustunnistuse taotlemise ning vormistamise kord” ja selle lisas 3 „Ohutusloa A osa vorm”, lisas 4 „Ohutusloa B osa vorm” ja lisas 5 „Tegutsemise ohutustunnistuse vorm” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 22. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 1. aprilli 2014. a määruse nr 27 „Ohutusnäitajad ja nendest teavitamise kord ning nõuded raudteeinfrastruktuuri ja raudteeliikluse korralduse ning raudteeveeremi, samuti raudteeohutuse nõuetele vastavuse kontrollimise ning raudteeohutuse olukorda kajastavale aruandlusele, aruannete vormid ja esitamise tähtajad” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 1. aprilli 2014. a määruses nr 27 „Ohutusnäitajad ja nendest teavitamise kord ning nõuded raudteeinfrastruktuuri ja raudteeliikluse korralduse ning raudteeveeremi, samuti raudteeohutuse nõuetele vastavuse kontrollimise ning raudteeohutuse olukorda kajastavale aruandlusele, aruannete vormid ja esitamise tähtajad” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 23. Majandus- ja taristuministri 14. märtsi 2018. a määruse nr 12 „Pakettreiside ja seotud reisikorraldusteenuste kogumüügi aruande vorm” muutmine
Majandus- ja taristuministri 14. märtsi 2018. a määruse nr 12 „Pakettreiside ja seotud reisikorraldusteenuste kogumüügi aruande vorm” lisas „Pakettreiside ja seotud reisikorraldusteenuste kogumüügi aruanne” asendatakse sõna „Tarbijakaitseametile” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile”.
§ 24. Majandus- ja taristuministri 19. veebruari 2015. a määruse nr 11 „Plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavale seadmele ja kaitsesüsteemile esitatavad nõuded ning vastavushindamise kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 19. veebruari 2015. a määruses nr 11 „Plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavale seadmele ja kaitsesüsteemile esitatavad nõuded ning vastavushindamise kord” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 25. Teede- ja sideministri 9. juuli 1999. a määruse nr 39 „Raudtee tehnokasutuseeskirja kinnitamine” muutmine
Teede- ja sideministri 9. juuli 1999. a määruses nr 39 „Raudtee tehnokasutuseeskirja kinnitamine” ning selle lisas 2 „Raudtee rongiliikluse ja manöövritöö juhend”, lisas 3 „Ehitusgabariidi rakendamise juhend” ja lisas 4 „Raudteeülesõidu- ja ülekäigukoha ehitamise, korrashoiu ja kasutamise juhend” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 26. Majandus- ja taristuministri 19. augusti 2016. a määruse nr 51 „Raudteeinfrastruktuuri kasutustasu arvestamise metoodika” muutmine
Majandus- ja taristuministri 19. augusti 2016. a määruse nr 51 „Raudteeinfrastruktuuri kasutustasu arvestamise metoodika” § 2 lõikes 3 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 27. Majandus- ja taristuministri 27. veebruari 2015. a määruse nr 18 „Surveseadmele, aerosooliballoonile ja gaasiballoonile esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 27. veebruari 2015. a määruse nr 18 „Surveseadmele, aerosooliballoonile ja gaasiballoonile esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” §-s 3 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 28. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 4. detsembri 2012. a määruse nr 77 „Tava- ja kiirraudteesüsteemi koostalitluse tehniliste kirjelduste kohaldamise kord” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 4. detsembri 2012. a määruses nr 77 „Tava- ja kiirraudteesüsteemi koostalitluse tehniliste kirjelduste kohaldamise kord” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 29. Majandus- ja taristuministri 11. jaanuari 2016. a määruse nr 4 „Tarbijakaitsealase koostöö määruse rakendamise eest vastutavate pädevate asutuste nimetamine” muutmine
Majandus- ja taristuministri 11. jaanuari 2016. a määruses nr 4 „Tarbijakaitsealase koostöö määruse rakendamise eest vastutavate pädevate asutuste nimetamine” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 punktis 1 asendatakse sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”;
2) paragrahvi 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 30. Majandus- ja taristuministri 7. märtsi 2016. a määruse nr 19 „Tarbijakaitseameti järelevalve infosüsteemi põhimäärus” muutmine
Majandus- ja taristuministri 7. märtsi 2016. a määruses nr 19 „Tarbijakaitseameti järelevalve infosüsteemi põhimäärus” tehakse järgmised muudatused:
1) määruse pealkirjas asendatakse sõna „Tarbijakaitseameti” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti”;
2) paragrahvis 2 asendatakse sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 31. Majandus- ja taristuministri 16. märtsi 2016. a määruse nr 25 „Tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse andmise tingimused ja kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 16. märtsi 2016. a määruses nr 25 „Tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse andmise tingimused ja kord” asendatakse läbivalt sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 32. Majandus- ja taristuministri 15. märtsi 2016. a määruse nr 23 „Tarbijavaidluste komisjoni esimehe töötasustamise määr” muutmine
Majandus- ja taristuministri 15. märtsi 2016. a määruses nr 23 „Tarbijavaidluste komisjoni esimehe töötasustamise määr” asendatakse läbivalt sõna „Tarbijakaitseamet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 33. Majandus- ja taristuministri 22. septembri 2014. a määruse nr 74 „Tee-ehitusmaterjalidele ja -toodetele esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” muutmine
Majandus- ja taristuministri 22. septembri 2014. a määruse nr 74 „Tee-ehitusmaterjalidele ja -toodetele esitatavad nõuded ja nende nõuetele vastavuse tõendamise kord” §-s 13 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 34. Majandus- ja taristuministri 26. juuni 2015. a määruse nr 75 „Tehnilise järelevalve infosüsteemi põhimäärus” muutmine
Majandus- ja taristuministri 26. juuni 2015. a määruses nr 75 „Tehnilise järelevalve infosüsteemi põhimäärus” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 35. Majandus- ja taristuministri 3. oktoobri 2014. a määruse nr 85 „Transpordi infrastruktuuri arendamine perioodil 2014–2020” muutmine
Majandus- ja taristuministri 3. oktoobri 2014. a määruse nr 85 „Transpordi infrastruktuuri arendamine perioodil 2014–2020” § 3 lõikes 2 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 36. Majandus- ja taristuministri 5. augusti 2016. a määruse nr 48 „Tänavavalgustuse taristu renoveerimise toetamise tingimused” muutmine
Majandus- ja taristuministri 5. augusti 2016. a määruse nr 48 „Tänavavalgustuse taristu renoveerimise toetamise tingimused” § 27 lõike 1 punktis 1 asendatakse sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet”.
§ 37. Majandus ja kommunikatsiooniministri 22. veebruari 2013. a määruse nr 13 „Vedurijuhi eksamineerija tunnustamise kord ja nõuded eksamineerimise korrale” muutmine
Majandus ja kommunikatsiooniministri 22. veebruari 2013. a määruses nr 13 „Vedurijuhi eksamineerija tunnustamise kord ja nõuded eksamineerimise korrale” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.
§ 38. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 21. märtsi 2013. a määruse nr 21 „Vedurijuhiloa väljaandmise, uuendamise ja duplikaadi väljaandmise eeskiri ning vedurijuhiloa vorm” muutmine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 21. märtsi 2013. a määruses nr 21 „Vedurijuhiloa väljaandmise, uuendamise ja duplikaadi väljaandmise eeskiri ning vedurijuhiloa vorm” asendatakse läbivalt sõnad „Tehnilise Järelevalve Amet” sõnadega „Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet” vastavas käändes.


Saue valla raamatukogude kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
Saue valla raamatukogude kasutamise eeskiri
Saue valla raamatukogude kasutamise eeskiri - sisukord
§ 4 Teavikute kasutamise üldkord
§ 5 Saue Vallaraamatukogu teavikute kasutamise kord
§ 6 Ääsmäe Raamatukogu teavikute kasutamise kord
§ 7 Arvutite kasutamise kord
§ 8 Lugeja vastutus
RT IV, 08.10.2013, 13
Vastu võetud 26.09.2013 nr 8
Määrus kehtestatakse “Rahvaraamatukogu seaduse” § 16 alusel.
Määrusega sätestatakse Saue valla raamatukogude (edaspidi raamatukogu) teeninduse korraldus, lugejate õigused, kohustused ja vastutus.
(1) Teavik käesoleva eeskirja tähenduses on mistahes objekt raamatukogus, millele on talletatud informatsiooni.
(3) Eriteenused (koopiate valmistamine, printimine jm) on tasulised. Tasuliste teenuste nimekirja ja hinnad kehtestab Saue Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(4) Raamatukogus tuleb säilitada kord ja vaikus, teisi raamatukogu kasutajaid ei tohi häirida.
(5) Raamatukogu kasutamise eeskirjas käsitlemata probleemid lahendab raamatukogu direktor.
(1) Lugejaks registreerimisel esitatakse ID-kaart või muu isikukoodi ja fotoga varustatud dokument.
(2) Lapsi registreeritakse lugejaks isikut tõendava dokumendi või õpilaspileti alusel lapsevanema (eestkostja) nõusolekul, mille kohta lapsevanem annab allkirja.
(3) Lugeja annab allkirja raamatukogu kasutamise eeskirja tundmise kohta ja saab raamatukogust lugejakaardi, mida ta kohustub igakordsel raamatukogu külastamisel esitama.
(4) Lugeja on kohustatud raamatukogu teavitama oma nime, koduse aadressi, e-posti aadressi, telefoninumbri, õppeasutuse (alla 16 aasta vanused lapsed) muutumisest.
(5) Igal aastal toimub lugejate ümberregistreerimine ja isikuandmete kontrollimine. Võlglased registreeritakse ümber pärast võlgade likvideerimist.
(6) Kui lugeja elukohaks rahvastikuregistri järgi ei ole Saue vald, võib nõuda teavikute kojulaenamisel tagatist. Tagatist võib nõuda ka Saue valla elanikelt, kui see on vajalik laenutatud teavikute väärtuse tõttu. Tagatise suuruse, selle võtmise ja tagastamise korra kehtestab vallavalitsus.
§ 4. Teavikute kasutamise üldkord
(1) Teavikute tagastamistähtaeg sõltub teaviku laadist ja raamatukogust (Saue Vallaraamatukogu ja Ääsmäe Raamatukogu).
(2) Tagastamistähtpäeva võib pikendada, kui teavikuid ei vaja teised lugejad.
(3) Lugeja soovil on võimalik teda väljalaenutatud raamatule järjekorda panna. Raamatu saabumisest teavitatakse lugejat kokkulepitud viisil. Teavikut hoitakse lugejale kolm päeva.
(4) Teavikut reserveerida, järjekorda panna ja tagastamistähtaega pikendada on võimalik ka e-teeninduses, telefoni ja e-posti teel.
(5) E-teenuste kasutamise aluseks on ID-kaart või kasutajanimi ja parool, mis fikseeritakse raamatukogutöötaja vahendusel URRAM süsteemis.
(6) Raamatukogus puuduvad teavikud tellitakse RVL-i (raamatukogudevahelise laenutuse) teel lugeja soovil teistest Eesti raamatukogudest. Teaviku tellimise postikulud tasub lugeja.
§ 5. Saue Vallaraamatukogu teavikute kasutamise kord
(1) Raamatute tagastamistähtaeg on üldjuhul kolm nädalat, koolikirjandusel ja suure nõudlusega uudiskirjandusel 14 päeva.
(2) Perioodikaväljaannete kõige värskemat numbrit koju ei laenutata, viimase kuue kuu numbreid laenutatakse kolmeks kuni seitsmeks päevaks, ülejäänud numbrite tagastamistähtaeg on 21 päeva.
(3) Eriti väärtuslikke teavikuid ja ajalehti saab üldjuhul kasutada vaid kohapeal, teatmekirjanduse ainueksemplaride tagastamistähtaeg on kolm päeva.
(4) Hüüru harukogu teavikute tagastamistähtaeg on kuni 30 päeva.
§ 6. Ääsmäe Raamatukogu teavikute kasutamise kord
(1) Raamatute tagastamistähtaeg on üldjuhul 30 päeva.
(2) Perioodika ja suure nõudlusega teavikute tagastamistähtaeg on seitse päeva.
(3) Eriti väärtuslikke teavikuid, teatmeteoseid, jooksva kuu ajakirju ja viimase nädala ajalehti välja ei laenutata.
§ 7. Arvutite kasutamise kord
(1) Internetiteenuse ja teiste raamatukogu arvutis olemasolevate programmide kasutamine on tasuta. Printimine, koopiate tegemine ja skaneerimine on tasulised teenused. Tasu suuruse kinnitab vallavalitsus.
(2) Raamatukogu töötajal on õigus küsida arvutikasutajalt, kes ei ole registreeritud lugeja, isikut tõendavat dokumenti.
(3) Arvuti kasutamiseks on võimalik aeg broneerida kohapeal või eelregistreerimise teel, maksimaalselt kaheks tunniks.
(4) Põhikooli õpilastele on arvuti kasutusaeg maksimaalselt üks tund, algkooli õpilastele pool tundi päevas. Piirang ei kehti õppetegevuses vajaliku arvutikasutuse ja õpilastööde vormistamise puhul.
(5) Ilma erikokkuleppeta kasutab arvutit üks inimene korraga.
(6) Arvutikasutaja on kohustatud:
1) teatama raamatukogu töötajale isikliku andmekandja kasutamise soovist;
2) teatama raamatukogu töötajale kõigist tõrgetest arvuti töös;
3) kustutama peale arvuti kasutamist kõik enda poolt salvestatud failid.
(7) Arvutikasutajal on keelatud:
1) arvuti konfiguratsiooni muutmine ja programmide installeerimine;
3) muul moel riistvara ja tarkvara kahjustamine;
4) arvuti töökohal söömine ja joomine;
5) arvutimängude mängimine;
6) ebasündsate ja tasuliste internetilehekülgede külastamine.
(8) Järjekorra tekkimisel on arvuti kasutuse aeg mittebroneerinud kasutajale pool tundi, mille möödumisel peab ta vabastama arvuti järgmisele arvutikasutajale.
(9) Raamatukogu ei kanna vastutust autoriõiguse seaduse rikkumise eest ega muude võrgus sooritatud toimingute tagajärgede eest.
(10) Interneti kasutaja peab järgima veebikasutuse häid tavasid, mitte häirima oma käitumisega teisi arvutikasutajaid ja raamatukogu külastajaid.
(11) Nõuannete ja abi saamiseks arvuti kasutamisel on võimalik pöörduda raamatukogu töötaja poole. Individuaalse konsultatsiooni ja koolituse saamiseks on vajalik eelnev kokkulepe.
§ 8. Lugeja vastutus
(1) Lugeja peab teavikuid hoolikalt hoidma, saamisel kontrollima nende korrasolekut, rikutud teavikust tuleb koheselt teatada.
(2) Lugeja on kohustatud tagastama laenatud teavikud tagastamistähtaja jooksul. Tagastamistähtpäeva möödumisel saadetakse lugejale meeldetuletus posti, elektronposti teel või helistatakse.
(3) Kui lugeja ei tagasta laenatud teavikut tähtpäevaks, nõuab raamatukogu viivitatud aja eest viivist kolm eurosenti iga hilinenud päeva eest teaviku kohta.
(4) Kaotatud või rikutud teaviku on lugeja kohustatud asendama teise eksemplariga või tasuma selle hinna kuni kümnekordses suuruses. Erandkorras võib lugeja teaviku asendada raamatukogu poolt samaväärseks tunnistatud teavikuga. Laste tekitatud kahju hüvitab lapsevanem (eestkostja).
(5) Lõikes 2 ja 4 sätestatud kohustuse rikkumise korral võib raamatukogu direktor võtta lugejalt koju laenutamise õiguse ära kuni üheks aastaks.
(6) Raamatukogu annab lugejale tähtaja lõigetes 3 ja 4 nimetatud summa tasumiseks. Tähtpäevaks maksmata summa tasumiseks teeb vallavalitsus lugejale ettekirjutuse koos sundtäitmise algatamise hoiatusega. Alla 18-aastase isiku e lapse puhul esitatakse ettekirjutus lapsevanemale (eestkostjale).
(7) Hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.
(8) Vallavalitsus võib ettekirjutuse tegemise pädevuse üle anda raamatukogule.
(9) Tasutud summad laekuvad Saue valla eelarvesse.
Tunnistada kehtetuks Saue Vallavolikogu 31. mai 2012 määrus nr 13 „Saue valla raamatukogude kasutamise eeskirja kinnitamine“.
Mati Tartu
Saue Vallavolikogu esimees


Sotsiaaltoetuste suuruste määramine - sisukord
§ 2 Koolieelse lasteasutuse ja koolitoidu eest tasumise toetus
§ 3 Hooldustoetus
§ 4 Huvihariduse ja huvitegevuse toetus
§ 5 Eluruumi kohandamise toetus
§ 6 Lisatoetus
§ 7 Puudega lapse hooldaja toetus
§ 8 Täisealise puudega isiku hooldaja toetus on:
§ 9 Hoolduspere toetus
§ 10 Asendushooldusteenusel viibiva lapse toetus
§ 11 Järelhooldusteenusel viibiva isiku toetus
§ 12 Lasteaia sõidutoetus
§ 14 Juhtkoera ülalpidamise toetus
§ 15 Leinatoetuslaagris osalemise toetus
§ 17 Teenistuja pädevus lisatoetuse määramiseks
§ 18 Varasemate määruste kehtetuks tunnistamine
RT IV, 29.12.2018, 27
25.02.2020 RT IV, 05.03.2020, 27 08.03.2020


redaktsioon 16.03.2019 - 01.01.2021 [RT I, 15.03.2019, 23]
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 4 nimetatud juhul kohaldatakse käesoleva seaduse § 5 lõike 2 punkte 3-5.
1) geneetiliselt muundatud mikroorganismide, kaasa arvatud kultuurikogude kättesaadavaks tegemist toimingutes, mida reguleeritakse nõukogu direktiiviga 90/219/EMÜ geneetiliselt muundatud mikroorganismide isoleeritud kasutamise kohta (EÜT L 117, 8.5.1990, lk 1-14);
3) geneetiliselt muundatud organismide kättesaadavaks tegemist, et neid kasutada ainult sellisel tahtlikul keskkonda viimisel, mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1-39) B-osas esitatud nõuetele.
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud sõna "keskkonnaministri" sõnadega "valdkonna eest vastutava ministri".]
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud sõna "majandus- ja kommunikatsiooniministri" sõnadega "valdkonna eest vastutava ministri".]
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud sõna "põllumajandusministri" sõnadega "valdkonna eest vastutava ministri".]
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud sõna "sotsiaalministri" sõnadega "valdkonna eest vastutava ministri".]
(2) Taotlusele lisatakse taotluse lühikokkuvõte vastavalt EL Nõukogu otsusele 2002/813/EÜ, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ kehtestatakse geneetiliselt muundatud organismide muul kui turuleviimise eesmärgil tahtliku keskkonda viimisega seotud teabe koondvorm (ELT L 280, 18.10.2002, lk 62-83).
(4) Taotluses esitatavate andmete täpsustatud loetelu, taotluse vormi, riskianalüüsi tegemise korra ja riskianalüüsis esitatavate andmete loetelu kehtestab käesoleva paragrahvi lõigetes 1-3 sätestatud nõuetest lähtudes valdkonna eest vastutav minister määrusega. Valdkonna eest vastutav minister arvestab määruse kehtestamisel Euroopa Komisjoni otsust 2002/623/EÜ, millega kehtestatakse juhised lisaks Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise direktiivi 2001/18/EÜ, millega tunnistatakse kehtetuks EL Nõukogu direktiiv 90/220/EMÜ, lisale II (ELT L 200, 30.07.2002, lk 22-33).
Geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimine lihtsustatud korras toimub vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 1994/730/EÜ, millega kehtestatakse geneetiliselt muundatud taimede tahtliku keskkonda viimise lihtsustatud kord (ELT L 292, 12.11.1994, lk 31-34).
(1) Pärast geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimist esitab loa omaja Keskkonnaministeeriumile selle organismi keskkonnas toimimise keskkonnaseire aruande vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2003/701/EÜ, millega kehtestatakse geneetiliselt muundatud kõrgemate taimede muul kui turustamise eesmärgil keskkonda viimise tulemuste esitamise vorm (ELT L 254, 08.10.2003, lk 21-28).
(3) Loa kehtivuse pikendamise taotluse läbivaatamisele, avalikustamisele ja loa pikendamisele kohaldatakse käesoleva seaduse §-des 9-12 sätestatut ja § 6 lõike 1 alusel kehtestatud õigusakti nõudeid.
15) keskkonnaseire kava, mis on koostatud, arvestades EL Nõukogu otsuse 2002/811/EÜ nõudeid, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise direktiiv 2001/18/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks EL Nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ lisa VII täiendavad juhised (ELT L 280, 18.10.2002, lk 27-36);
19) taotluse lühikokkuvõtet vastavalt EL Nõukogu otsusele 2002/812/EÜ, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ kehtestatakse geneetiliselt muundatud organismide toodetena või toodete koostises turuleviimisega seotud teabe koondvorm (ELT L 280, 18.10.2002, lk 37-61);
(3) Taotluses esitatavate andmete täpsustatud loetelu, taotluse vormi, riskianalüüsi tegemise korra ja riskianalüüsis esitatavate andmete loetelu kehtestab käesoleva paragrahvi lõigetes 1-3 sätestatud nõuetest lähtudes valdkonna eest vastutav minister määrusega. Valdkonna eest vastutav minister arvestab määruse kehtestamisel Euroopa Komisjoni otsust 2002/623/EÜ.
2) teksti "Toode sisaldab geneetiliselt muundatud organisme";
(4) Toodetele, mille korral ei saa välistada Euroopa Liidus heakskiidetud geneetiliselt muundatud organismide juhuslikke või tehniliselt vältimatuid jälgi, võib kehtestada alammäära, millest väiksemate väärtuste korral kõnealuseid tooteid ei märgistata. Euroopa Komisjon määrab alammäärad, võttes arvesse nõukogu otsuses 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23-26), sätestatut.
Turustamisloa kehtivuse pikendamise taotluse läbivaatamisele ja avalikustamisele kohaldatakse käesoleva seaduse § 15 lõigetes 1, 2 ja 4 ning §-des 18-22 sätestatut ja § 16 lõike 1 alusel kehtestatud õigusakti nõudeid.
Toiduks või söödaks kasutatavate geneetiliselt muundatud organismide, geneetiliselt muundatud organisme sisaldava või neist koosneva toidu või sööda turustamisele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määrust 1829/2003/EÜ geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1-23).
(1) Geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimise või geneetiliselt muundatud organismi või toote turustamise nõuete rikkumise eest -
(1) Geneetiliselt muundatud põllukultuuri käitlemise nõuete rikkumise eest -
(1) Geneetiliselt muundatud organismi või toote pakendamise või märgistamise nõuete rikkumise eest -
§ 34 <!- END 34b1 -!> 2. Loa taotleja või loa omaja teavitamiskohustuse rikkumine
(1) Loa taotleja või loa omaja teavitamiskohustuse rikkumise eest -
§ 37. - § 40. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
1 Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja EL Nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 106, 17.04.2001, lk 1-38) ning Euroopa Komisjoni soovitus 2010. aasta 13. juulist suuniste kohta samaaegse viljelemise riiklike meetmete väljatöötamiseks, et vältida GMO-de tahtmatut sattumist tavapärastesse ja mahepõllunduskultuuridesse (ELT C 200, 22.7.2010, lk 1-5).