text:
Euroopa Liidu C 337/12.
Kohtuasi C-52/15 P: Arthur Lambaueri 6. veebruaril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (esimene koda) 11. detsembri 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-490/14: Arthur Lambauer versus Euroopa Liidu Nõukogu
Kohtuasi C-245/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Judecătoria Balş (Rumeenia) 28. mail 2015 – SC Casa Noastră SA versus Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR
Kohtuasi C-361/15: Easy Sanitary Solutions BV 11. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 13. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-15/13: Group Nivelles versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Easy Sanitairy Solutions (duši äravoolurenn)
Kohtuasi C-378/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione Tributaria Regionale di Roma (Itaalia) 16. juulil 2015 – Mercedes Benz Italia SpA versus Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
Kohtuasi C-379/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d'État (Prantsusmaa) 16. juulil 2015 – Association France Nature Environnement versus Premier minister, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
Kohtuasi C-393/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Naczelny Sąd Administracyjny (Poola) 21. juulil 2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie versus ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce
Kohtuasi C-405/15 P: Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) 24. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 13. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-15/13: Group Nivelles versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Easy Sanitairy Solutions (duši äravoolurenn)
Kohtuasi C-406/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Varhoven administrativen sad (Bulgaaria) 24. juulil 2015 – Petya Milkova versus Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
Kohtuasi C-414/15 P: Stichting Woonlinie jt 29. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 12. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie jt versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi C-415/15 P: Stichting Woonpunt jt 29. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 12. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt jt versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi C-426/15 P: Diputación Foral de Bizkaia 3. augustil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 19. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-397/12: Diputación Foral de Bizkaia versus komisjon
Kohtuasi C-436/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Leedu) 10. augustil 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra versus UAB Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras
Kohtuasi T-46/14: Üldkohtu 5. augusti 2015. aasta määrus – Sales & Solutions versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Wattline (WATTLINE) (Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Vastulause tagasivõtmine — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)
Kohtuasi T-69/15: Üldkohtu 16. juuli 2015. aasta määrus – NK Rosneft jt versus nõukogu (Tühistamishagi — Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Piiravad meetmed, mis on võetud seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas — Pooleliolevad kohtuasjad — Ilmselge vastuvõetamatus)
Kohtuasi T-249/15: 3. juulil 2015 esitatud hagi – JT versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Carrasco Pirard ja teised (QUILAPAYÚN)
Kohtuasi T-356/15: 6. juulil 2015 esitatud hagi – Austria versus komisjon
Kohtuasi T-363/15: 6. juulil 2015 esitatud hagi – Työhönvalmennus Valma versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Karbi kuju)
Kohtuasi T-366/15 P: Viara Todorova Androva 9. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 29. aprilli 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-78/12: Todorova Androva versus nõukogu
Kohtuasi T-373/15: 10. juulil 2015 esitatud hagi – Ja zum Nürburgring versus komisjon
Kohtuasi T-375/15: 10. juulil 2015 esitatud hagi – Germanwings versus komisjon
Kohtuasi T-381/15: 14. juulil 2015 esitatud hagi – IMG versus komisjon
Kohtuasi T-382/15: 15. juulil 2015 esitatud hagi – Greenpeace Energy jt versus komisjon
Kohtuasi T-384/15: 13. juulil 2015 esitatud hagi – EDF Luminus versus parlament
Kohtuasi T-405/15: 25. juulil 2015 esitatud hagi – Fulmen versus nõukogu
Kohtuasi T-406/15: 26. juulil 2015 esitatud hagi – Mahmoudian versus nõukogu
Kohtuasi T-410/15 P: Jaana Pohjanmäki 28. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 18. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-44/14: Pohjanmäki versus nõukogu
Kohtuasi T-419/15: 28. juulil 2015 esitatud hagi – Cofely Solelec jt versus parlament
Kohtuasi T-420/15: 20. juulil 2015 esitatud hagi – Thun 1794 versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Adekor (graafilised sümbolid)
Kohtuasi T-421/15: 29. juulil 2015 esitatud hagi – Systran versus komisjon
Kohtuasi T-438/15: 30. juulil 2015 esitatud hagi – Port Autonome du Centre et de l’Ouest jt versus komisjon
Kohtuasi T-440/15: 29. juulil 2015 esitatud hagi – European Dynamics Luxembourg jt versus Euroopa Ravimiamet
Kohtuasi T-463/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Almashreq Investment Fund versus nõukogu
Kohtuasi T-464/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Othman versus nõukogu
Kohtuasi T-465/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Makhlouf versus nõukogu
Kohtuasi T-466/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Makhlouf versus nõukogu
Kohtuasi T-467/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Drex Technologies versus nõukogu
Kohtuasi T-468/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Souruh versus nõukogu
Kohtuasi T-469/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Bena Properties versus nõukogu
Kohtuasi T-470/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Cham versus nõukogu
Kohtuasi T-471/15: 11. augustil 2015 esitatud hagi – Syriatel Mobile Telecom versus nõukogu
Kohtuasi T-476/15: 19. augustil 2015 esitatud hagi – European Food versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Société des Produits Nestlé (FITNESS)
Kohtuasi T-479/15: 20. augustil 2015 esitatud hagi – Lotte versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Kuchenmeister (KOALA LAND)
Kohtuasi T-480/15: 19. augustil 2015 esitatud hagi – KZ jt versus komisjon
Kohtuasi T-482/15: 24. augustil 2015 esitatud hagi – Ahrend Furniture versus komisjon
Kohtuasi T-485/15: 24. augustil 2015 esitatud hagi – Alsharghawi versus nõukogu
Kohtuasi T-488/15: 26. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)
Kohtuasi T-489/15: 26. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)
Kohtuasi T-490/15: 21. augustil 2015 esitatud hagi – SGP Rechtsanwälte versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)
Kohtuasi T-491/15: 25. augustil 2015 esitatud hagi – Volkswagen versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ConnectedWork)
Kohtuasi T-498/15: 31. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
ELT C 270, 17.8.2015
Arthur Lambaueri 6. veebruaril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (esimene koda) 11. detsembri 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-490/14: Arthur Lambauer versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Kohtuasi C-52/15 P)
Apellant: Arthur Lambauer
Euroopa Liidu Kohus (kuues koda) jättis 3. septembri 2015. aasta määrusega apellatsioonkaebuse läbi vaatamata ja jättis apellandi kohtukulud tema enda kanda.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Judecătoria Balş (Rumeenia) 28. mail 2015 – SC Casa Noastră SA versus Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR
(Kohtuasi C-245/15)
Hageja: SC Casa Noastră SA
Kostja: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR
Mil määral võib määruse nr 1073/2009 (1) artikli 2 punktis 3 kasutatud sõnastust „mis tahes vedaja” tõlgendada nii, et ettevõtja võib korraldada liinivedu selleks, et vedada omaenda töötajaid töökohale ja tagasi?
Mil määral võib määruse nr 561/2006 (2) artikli 3 punktis a kasutatud sõnastust „regulaarseks reisijateveoks, kui liini pikkus ei ületa 50 km” tõlgendada nii, et see kehtib töötajate suhtes seoses nende liikumisega oma töökohale või tagasi?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1073/2009 rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 (ELT L 300, lk 88).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85 (ELT L 102, lk 1).
Easy Sanitary Solutions BV 11. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 13. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-15/13: Group Nivelles versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Easy Sanitairy Solutions (duši äravoolurenn)
(Kohtuasi C-361/15)
Apellant: Easy Sanitairy Solutions BV (esindaja: advokaat F. Eijsvogels)
Teine menetlusosaline: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ja Group Nivelles BVBA
tühistada osaliselt Üldkohtu 13. mai 2015. aasta otsus kohtuasjas T-15/13 järgmiste [...] väidete ja selgituste alusel ning mõista kohtukulud välja kohtuvaidluse kaotanud poolelt.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 (1) artikli 25 lõike 1 punkti b koostoimes artikli 7 lõikega 1, kui ta otsustas, et varasema disainilahenduse puhul, mis on mõeldud kasutamiseks teistsuguses tootes või teistsuguse toote puhul kui hilisem disainilahendus, tuleb põhimõtteliselt hinnata selle uudsust määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses ja viimatinimetatud sätte sõnastus välistab disainilahenduse uudsuse, kui varem on avalikkusele kättesaadavaks tehtud identne disainilahendus, sõltumata sellest, millist seadist varasemast disainilahendusest on disainilahenduses või selle puhul kasutatud. Üldkohus on rikkunud õigusnormi asudes seisukohale, et „asjaomane sektor” määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses ei ole piiratud selle tootega, mille jaoks vaidlustatud disainilahendus on mõeldud või milles või mille puhul seda kasutatakse.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punkti b koostoimes artikliga 5, kui ta otsustas, et disainilahendust ei saa pidada uudseks määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses, kui avalikkusele on nimetatud sättes esitatud kuupäevast varem kättesaadavaks tehtud identne disainilahendus, isegi kui varasem disainilahendus on mõeldud kasutamiseks teistsuguses tootes või toote puhul, kui see on märgitud registreerimistaotluses määruse nr 6/2002 artikli 32 lõike alusel.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 artikleid 10, 19 ja artikli 36 lõiget 6, kui ta otsustas, nende artiklite kohaselt võib registreeritud disainilahenduse omanik kolmandatel isikutel keelata talle kuuluva disainilahenduse kasutamist ilma tema nõusolekuta kõigi toodete puhul, mille disainilahendus talle kuulub ning kõigi disainilahenduste puhul, mis ei jäta asjatundjast kasutajale erinevat üldmuljet.
Üldkohus on ületanud oma otsuse punktis 137 õiguspärasuse kontrolli piire ja rikkunud sellega määruse nr 6/2002 artiklit 61.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione Tributaria Regionale di Roma (Itaalia) 16. juulil 2015 – Mercedes Benz Italia SpA versus Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
(Kohtuasi C-378/15)
Apellant: Mercedes Benz Italia SpA
Vastustaja: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
Kas mahaarvamisõiguse kasutamise kontekstis on direktiivi 2006/112/EÜ (1) artiklite 168, 173, 174 ja 175 tõlgendusega, mis lähtub proportsionaalsuse, tõhususe ja neutraalsuse põhimõttest nii, nagu need on ühenduse õiguses määratletud, vastuolus liikmesriigi õigusnormid (nimelt Vabariigi Presidendi dekreedi nr 633/1972 artikli 19 lõige 5 ja artikkel 19-bis) ja liikmesriigi maksuhalduri praktika, mis nõuavad, et ka niinimetatud kõrvaltehingute kindlaksmääramisel lähtutaks sellest ettevõtja käibe koosseisust, sätestamata soetatud kaupade ja saadud teenuste tegelikust koosseisust ja otstarbest lähtuvat arvutusmeetodit, mis kajastaks objektiivselt seoses maksumaksja kummagi tegevusega – nii maksustatava kui ka maksuvaba tegevusega – tehtud kulutuste tegelikku osakaalu?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d'État (Prantsusmaa) 16. juulil 2015 – Association France Nature Environnement versus Premier minister, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
(Kohtuasi C-379/15)
Kaebuse esitaja: Association France Nature Environnement
Vastustajad: Premier minister, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie
Kas siseriiklik kohus, kes kohaldab Euroopa Liidu õigust üldkohaldatavana, peab igal juhul pöörduma eelotsusetaotlusega Euroopa Liidu Kohtusse, et viimati nimetatu annaks hinnangu sellele, kas ajutiselt tuleb säilitada niisuguste sätete toime, mille siseriiklik kohus on tunnistanud liidu õigusega vastuolus olevateks?
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas otsus, mille Conseil d’État võib teha tema poolt õigusvastaseks tunnistatud 2. mai 2012. aasta dekreedi, mis käsitleb teatavate keskkonnamõjuga kavade ja dokumentide hindamist, artikli 1 sätete mõju säilitamise kohta kuni 1. jaanuarini 2016, saab eelkõige olla põhjendatud ülekaalukatel keskkonnakaitsega seotud kaalutlustel?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Naczelny Sąd Administracyjny (Poola) 21. juulil 2015 – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie versus ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce
(Kohtuasi C-393/15)
Kassatsioonkaebuse esitaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
Vastustaja kassatsioonimenetluses: ESET spol. s r. o. sp. z o. o., oddział w Polsce
Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (1), artikkel 168 ja artikli 169 punkt a lubavad maksukohustuslasel juhul, kui tegemist on liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreeritud filiaaliga, mis teeb peamiselt sisetehinguid teises liikmesriigis asuva emaettevõtjaga ja vähesel määral ka maksustatavaid tehinguid filiaali registreerimise liikmesriigis, arvata sisendkäibemaks maha liikmesriigis, kus filiaal on registreeritud, kuigi mahaarvatav maks on seotud emaettevõtja poolt teises liikmesriigis tehtavate tehingutega?
Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) 24. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 13. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-15/13: Group Nivelles versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Easy Sanitairy Solutions (duši äravoolurenn)
(Kohtuasi C-405/15 P)
Apellant: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindajad: S. Bonne ja A. Folliard-Monguiral)
Teised menetlusosalised: Group Nivelles BVBA ja Easy Sanitary Solutions BV
mõista kohtukulud välja hagejalt ja menetlusse astujalt Üldkohtus.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 (1) artikli 63 lõiget 1, kui ta tuvastas, et disainilahenduse kehtetuks tunnistamise taotluses viidatud varasem disainilahendus koosneb ettevõtte Blücher pakutavast „terviklikust vedelike äravooluseadmest”. Group Nivelles on aga viidanud üksnes katterestile, mille on teinud avalikkusele kättesaadavaks lisaks ettevõttele Blücher ka teised ettevõtted, sõltumata äravooluava kujust.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punkti b koostoimes artikliga 5, kui ta otsustas, et ühtlustamisamet oleks pidanud võrdlema vaidlustatud disainilahendust varasema disainilahendusega, mis koosneb kahe erineva disainilahenduse kombinatsioonist, mis on avalikkusele kättesaadavaks tehtud kahes erinevas dokumendis. Määruse nr 6/2002 artiklile 5 kohaldatava Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei või vaidlustatud disainilahendust võrrelda „varasemate disainilahenduste spetsiifiliste elementide või osade kogumiga vaid eristatavate ja konkreetsete varasemate disainilahendustega”. Osadest koostatud toote välimuse võib mõnikord tuletada selle koostisosade välimusest, kuid selle üldilme püsib oletuslik või on igal juhul märkimisväärselt hinnanguline. Mõistega „kahe disainilahenduse identsus” määruse nr 6/2002 artikli 5 tähenduses on vastuolus võrdlemine oletuse või hinnangu alusel.
Üldkohus on rikkunud määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punkti b koostoimes artiklitega 6 ja 7, kui ta tuvastas, et juhul kui disainilahendus on mõeldud teistsuguses tootes või teistsuguse otstarbega tootes kasutamiseks, siis võib selle erinevuse tõttu olla asjatundlikul kasutajal võimatu varasemat disainilahendust ära tunda. Määruse nr 6/2002 artikkel 7 sisaldab õiguslikku fiktsiooni, mille kohaselt eeldatakse, et selle sektori kutseala asjatundjatest avalikkus, kuhu disainilahendus kuulub, kui ka vaidlustatud disainilahendusega hõlmatud toote asjatundjatest kasutajad tunnevad iga avalikkusele kättesaadavaks tehtud disainilahendust. Niipea kui varasem disainilahendus on kättesaadavaks tehtud tuleb lähtuda sellest, et asjaomased asjatundjatest kasutajad tunnevad nii varasemat disainilahendust kui ka selle kasutusvõimalusi, nagu ilmneb menetlusosaliste tõenditest ja argumentidest.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Varhoven administrativen sad (Bulgaaria) 24. juulil 2015 – Petya Milkova versus Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
(Kohtuasi C-406/15)
Kassatsioonkaebuse esitaja: Petya Milkova
Vastustaja kassatsioonimenetluses: Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
Teine menetlusosaline: Varhovna administrativna prokuratura
Kas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni artikli 5 lõige 2 lubab liikmesriikidel näha seadusega ette eelnevat erikaitset koondamise eest vaid puuetega inimestele, kes töötavad töölepingu alusel, mitte aga samasuguste puuetega ametnikele?
Kas nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (1), artikliga 4 ja sellele järgnevate sätetega on kooskõlas liikmesriigi õigusnormid, mis tagavad eelneva erikaitse koondamise eest vaid puuetega inimestele, kes töötavad töölepingu alusel, mitte aga samasuguste puuetega ametnikele?
Kas direktiivi 2000/78 artikkel 7 lubab näha eelnevat erikaitset koondamise eest ette vaid puuetega inimestele, kes töötavad töölepingu alusel, mitte aga samasuguste puuetega ametnikele?
Kui esimesele ja kolmandale küsimusele vastatakse eitavalt: Kas rahvusvahelise õiguse ja ühenduse õiguse sätete järgimine nõuab käesoleva kohtuasja asjaolusid arvestades seda, et liikmesriigi seadusandja poolt töölepingu alusel töötavatele puuetega inimestele ette nähtud eelnev erikaitse koondamise eest on kohaldatav ka samasuguste puuetega ametnikele?
(1) EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79.
Stichting Woonlinie jt 29. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 12. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-202/10 RENV, Stichting Woonlinie jt versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-414/15 P)
Apellandid: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (esindajad: advocaat P. Glazener ja professor L. Hancher)
Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Belgia Kuningriik, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)
Apellandid paluvad
vastavalt esitatud väidetele tühistada täielikult või osaliselt Üldkohtu (seitsmes koda) 12. mai 2015. aasta otsus kohtuasjas T-202/10 RENV;
saata asi tagasi Üldkohtusse uue otsuse tegemiseks kooskõlas Euroopa Kohtu õigusliku käsitlusega;
mõista komisjonilt välja käesoleva kohtumenetluse ning Üldkohtu menetluses tekkinud kohtukulud.
Esimese väitega heidetakse ette, et Üldkohus on rikkunud Euroopa Liidu õigust, hinnanud olulisi asjaolusid valesti ning ei ole otsust piisavalt põhjendanud, kui ta leidis, et artikli 17 kohaselt on hagi tegelikult suunatud kirja vastu ja kohtulik kontroll ei saa sellele laieneda. Oma otsuses jätab Üldkohus tähelepanuta selle, et ELTL artikli 108 lõike 1 kohaselt peab otsuse õiguslike tagajärgede põhjendatus tulenema asjaolust, et varasem olukord oli aluslepinguga vastuolus. Üldkohus tõlgendab TF1 otsust vääralt, sest ta järeldab sellest, et vaidlustatud otsuse temapoolne kontrollimine peab piirduma küsimusega, kas komisjon on õigesti hinnanud kehtivat abikava, mida on muudetud vastavalt Madalmaade võetud kohustustele.
Teise väitega heidetakse ette, et Üldkohus on rikkunud Euroopa Liidu õigust, hinnanud olulisi asjaolusid valesti ning ei ole otsust piisavalt põhjendanud, kui ta leidis, et ta ei saa kontrollida komisjoni poolt ette pandud asjakohaseid meetmeid, sest need on pelgalt ettepanekud ning omandavad siduva jõu alles nende vastuvõtmisega Madalmaade ametiasutuste poolt.
Stichting Woonpunt jt 29. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 12. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt jt versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-415/15 P)
Apellandid: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, endise nimega Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (esindajad: advocaat P. Glazener ja professor L. Hancher)
Diputación Foral de Bizkaia 3. augustil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 19. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-397/12: Diputación Foral de Bizkaia versus komisjon
(Kohtuasi C-426/15 P)
Apellant: Diputación Foral de Bizkaia (esindaja: advokaat I. Sáenz-Cortabarría Fernández)
Tühistada vaidlustatud kohtuotsus.
Rahuldada esimeses kohtuastmes esitatud hagi.
Mõista esimese kohtuastme ja käesoleva menetlusega seotud kohtukulud välja komisjonilt.
Esimene väide: Õigusnormi rikkumine ELTL artikli 108 lõike 3 esimese lause (eelneva teatamise kohustus) ja eelkõige selles sättes sisalduva termini „määramine”, koostoimes ELTL artikli 107 lõikes 1 sisalduva terminiga „antav”, vääral tõlgendamisel ja kohaldamisel, kuna Üldkohus kinnitab komisjoni väidet (vaidlustatud otsuse artikkel 2) (1), mille kohaselt on lepingutes ette nähtud teatatud abi ebaseaduslik, kuna see anti 15. detsembril 2006, rikkudes sellega eelneva teatamise kohustust. Samuti on rikutud õigusnormi, kuna ei ole kohaldatud liidu õiguspõhimõtet riigiabi valdkonnas, mille kohaselt tuleb selle kindlaks tegemisel, millal loetakse riigiabi „antuks”, lähtuda antud juhtumi suhtes kohaldamisele kuuluvast siseriiklikust õigusest. Rikutud on õigusnormi, kohaldades ekslikult mõistet „ebaseaduslik abi”, mis on sätestatud määruse nr 659/1999 (2) artikli 1 punktis f. Rikutud on seaduslikkuse põhimõtet.
Teine väide: Õigusnormi rikkumine Üldkohtu poolt, kes kinnitas „ebaseadusliku abi” olemasolu maalepingus, tuginedes 12kuulisele tähtajale. Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kuna ei kohaldanud liidu õiguspõhimõtet riigiabi valdkonnas, mille kohaselt tuleb selle kindlaks tegemisel, millal loetakse riigiabi „antuks”, lähtuda antud juhtumi suhtes kohaldamisele kuuluvast siseriiklikust õigusest.
Kolmas väide: Õigusnormi rikkumine, kuna Üldkohus ei leidnud, et komisjon rikkus vaidlustatud otsuse tegemisel hea halduse põhimõtet. Õigusnormi rikkumine, kuna Üldkohus ei tuvastanud menetluslike õiguste ja tagatiste, mis Diputaciónile kui menetluses huvitatud isikule on antud vastavalt ELTL artikli 108 lõikele 2, rikkumist. Õigusnormi rikkumine, kuna Üldkohus leidis kaudselt, et komisjoni 15. aprilli 2010. aasta kiri vastab piisavalt kohustustele, mis tulenevad eespool viidatud üldpõhimõttest. Oluliste tõendite moonutamine. Põhiõiguse õiglasele kohtulikule arutamisele rikkumine. Võimatus end kaitsta.
(1) Komisjoni 27. juuni 2012. aasta otsus C (2012) 4194 final, mis käsitleb riigiabi SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).
(2) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL artikli 108] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01; lk 339).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Leedu) 10. augustil 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra versus UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras”
(Kohtuasi C-436/15)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra
Teised menetluspooled: UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras”, Lietuvos Respublikos finansų ministerija, UAB „Skirnuva”, UAB „Parama”, UAB „Alkesta”, UAB „Dzūkijos statyba”
Mida tuleb pidada „mitmeaastaks programmiks” nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa Ühenduste finantshuvide kaitse kohta (1) artikli 3 lõike 1 tähenduses?
Kas sellised projektid nagu nr 2001/LT/16/P/PE/003: „Alytuse piirkonna jäätmekäitlussüsteemi rajamine”, millele oli antud abi komisjoni 13. detsembri 2001. aasta otsusega nr PH(2001)5367 meetme 2001 LT 16 P PE 003 heakskiitmise kohta, mida on muudetud komisjoni 23. detsembri 2002. aasta otsusega nr PH/2002/9380, vastavad „mitmeaastase programmi” mõistele nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa Ühenduste finantshuvide kaitse kohta artikli 3 lõike 1 tähenduses?
Juhul kui teisele küsimusele vastatakse jaatavalt, siis millisest ajahetkest hakkab kulgema aegumistähtaeg menetluste algatamiseks nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa Ühenduste finantshuvide kaitse kohta artikli 3 lõike 1 tähenduses?
(1) EÜT 1995 L 312, lk 1; ELT eriväljaanne 01/01, lk 340.
Üldkohtu 5. augusti 2015. aasta määrus – Sales & Solutions versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Wattline (WATTLINE)
(Kohtuasi T-46/14) (1)
Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindajad: G. Schneider ja D. Botis)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Wattline GmbH (Ruderting, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Flisek)
Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 18. novembri 2013. aasta otsuse (asi R 1668/2012-4) peale, mis käsitleb Sales & Solutions GmbH ja Wattline GmbH vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Sales & Solutions GmbH-lt.
Üldkohtu 16. juuli 2015. aasta määrus – NK Rosneft jt versus nõukogu
(Kohtuasi T-69/15) (1)
((Tühistamishagi - Ühine välis- ja julgeolekupoliitika - Piiravad meetmed, mis on võetud seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas - Pooleliolevad kohtuasjad - Ilmselge vastuvõetamatus))
Hagejad: NK Rosneft OAO (Moskva, Venemaa); RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva); RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno-Sahalinsk, Venemaa); RN-Exploration OOO (Moskva) ja Tagulskoe OOO (Krasnojarsk, Venemaa) (esindaja: T. Beazley, QC)
Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: S. Boelaert ja B. Driessen)
Nõue tühistada hagejaid puudutavas osas nõukogu 4. detsembri 2014. aasta otsus 2014/872/ÜVJP, millega muudetakse otsust 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas, ja otsust 2014/659/ÜVJP, millega muudetakse otsust 2014/512/ÜVJP (ELT L 349, lk 58), ning nõukogu 4. detsembri 2014. aasta määrus (EL) nr 1290/2014, millega muudetakse määrust (EL) nr 833/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 833/2014 muutvat määrust (EL) nr 960/2014 (ELT L 349, lk 20)
Jätta NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO ja Tagulskoe OOO kohtukulud nende endi kanda.
3. juulil 2015 esitatud hagi – JT versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Carrasco Pirard ja teised (QUILAPAYÚN)
(Kohtuasi T-249/15)
Hageja: JT (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Mena Valenzuela)
Teised menetluspooled apellatsioonikojas: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Tšiili), Guillermo García Campos (Brüssel, Belgia), Luis Hernán Gómez Larenas (Pariis, Prantsusmaa), Hugo Lagos Vásquez (Taverny, Prantsusmaa), Ismael Oddo Méndez (Santiago, Tšiili), Carlos Quezada Salas (Colombes, Prantsusmaa), Ricardo Venegas Carhart (Santiago, Tšiili), Sebastián Quezada (Pariis, Prantsusmaa)
Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „QUILAPAYÚN” sisaldav ühenduse kujutismärk – registreerimistaotlus nr 9 267 287
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 13. märtsi 2015. aasta otsus asjas R 354/2014-2
lükata klassi 9 ja 41 kuuluvate kaupade ja teenuste osas tagasi kujutismärgi „QUILAPAYÚN” registreerimise taotlus, mille 16. septembril 2010 esitasid Siseturu Ühtlustamise Ametile taotlejad Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart ja Sebastián Quezada.
Pariisi konventsiooni artikli 8 lõike 1 punkti b ja lõike 2 punkti c väär tõlgendamine koostoimes artikli 6 bis lõikega 1.
6. juulil 2015 esitatud hagi – Austria versus komisjon
(Kohtuasi T-356/15)
Hageja: Austria Vabariik (esindajad: C. Pesendorfer ja advokaat H. Kristoferitsch)
tühistada Euroopa Komisjoni 8. oktoobri 2014. aasta otsus (EL) abimeetme SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N) kohta, mida Ühendkuningriik kavatseb rakendada Hinkley Point C tuumaelektrijaama toetuseks (teatavaks tehtud numbri C(2014) 7142 all) (ELT 2015, L 109, lk 44);
Hagi põhjenduseks esitab hageja kümme väidet.
Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ebaõige kohaldamine – väär turumääratlus ja ebaõige järeldus turutõrgete esinemise kohta
Hageja leiab, et komisjon kiitis kavandatava riigiabi ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ebaõigesti heaks, sest ta lähtub vääralt sellest, et eraldi on olemas tuumaenergia turg ja et sellel turul esinevad tõrked.
Teine väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c rikkumine – tuumajaama ebaõige pidamine „uueks tehnoloogiaks”
Siinkohal väidetakse, et otsus on tühine seetõttu, et komisjon tugineb ebaõigesti asjaolule, et vaidlusaluse tehnoloogia puhul on tegemist uue tehnoloogialahendusega.
Kolmas väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ebaõige kohaldamine – ebaõige järeldus, et tegemist on investeeringuteks ettenähtud abiga
Kolmandas väites leiab hageja, et komisjon arvab ekslikult, et kavandatava meetme puhul on tegemist puhtalt investeeringuteks ettenähtud abiga; tegelikult on selle abi puhul tegemist palju enamaga kui puhtalt investeeringuteks ettenähtud abiga ja seetõttu – vastavalt Euroopa Kohtu praktikale – sobimatu tegevusabiga.
Neljas väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ebaõige kohaldamine – ühistes huvides oleva eesmärgi puudumine
Siinkohal leiab hageja, et vaidlustatud otsus on ka seetõttu tühine, et erinevalt komisjoni arvamusest puudub selle abi heakskiitmiseks vajalik ühine huvi vastavalt ELTL artikli 107 lõike 3 punktile b.
Viies väide: abi ei ole piisavalt kindlaks määratud
Austria Vabariik tugineb oma hagis ka sellele, et komisjon ei ole abi piisavalt kindlaks määranud.
Kuues väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ebaõige kohaldamine – meetmed ei ole asjakohased
Komisjoni põhjendused abi asjakohasuse kohta ei ole hageja arvates õiged ja arusaadavad, mistõttu on otsus ka seetõttu tühine.
Seitsmes väide: hankemenetluse põhinõuete rikkumine
Selles väites leiab hageja, et abi ei või heaks kiita ka seetõttu, et Ühendkuningriik ei ole läbi viinud avalikku hankemenetlust ning et ta on rikkunud liidu õigusest tulenevaid võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse nõudeid.
Kaheksas väide: rikutud on teatist garantiide kohta (1)
Siinkohal väidab hageja, et riigiabi osana antud riiklikku garantiid ei ole hinnatud selles teatises sisalduvate kriteeriumide alusel.
Üheksas väide: ELTL artikli 296 teises lõigus toodud põhjendamiskohustuse järgimata jätmine
Lisaks on komisjon rikkunud – seejuures mitu korda ja tõsiselt – põhjendamiskohustust.
Kümnes väide: rikutud on õigust olla ärakuulatud
Lõpuks väidetakse, et rikutud on õigust olla ärakuulatud.
(1) Komisjoni teatis [EÜ] artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (ELT 2008, C 155, lk 10).
6. juulil 2015 esitatud hagi – Työhönvalmennus Valma versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Karbi kuju)
(Kohtuasi T-363/15)
Hageja: Työhönvalmennus Valma Oy (Lahti, Soome) (esindajad: S. Salonen, K. Parviainen)
Asjaomane vaidlusalune kaubamärk: ühenduse ruumiline kaubamärk (Karbi kuju) – registreerimistaotlus nr 12 137 337
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 4. mai 2015. aasta otsus asjas R 1690/2014-2
tühistada vaidlusalune otsus niivõrd, kui sellega jäetakse jõusse kontrollija otsus, mille kohaselt puudub taotletud kaubamärgil eristusvõime kõnealuste kaupade osas;
nõustuda kaubamärgi registreerimisega või teise võimalusena saata asi Siseturu Ühtlustamise Ametile uuesti läbivaatamiseks; ja
Mõista Valma kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 – koostoimes artikli 7 lõike 1 punktiga b – rikkumine.
Viara Todorova Androva 9. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 29. aprilli 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-78/12: Todorova Androva versus nõukogu
(Kohtuasi T-366/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgia) (esindaja: advokaat M. Velardo)
Teised menetluspooled: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Kontrollikoda
tühistada 29. aprilli 2015. aasta otsus kohtuasjas F-78/12 ja teha asjas ise otsus;
teise võimalusena saata kohtuasja tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse;
Esimene väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 45 kohaselt ei ole lubatud edutavate ametnike nimekirja koostamisel võtta arvesse ajutise teenistujana töötatud aega.
Teine väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et antud asjas ei ole kohaldatav Euroopa Kohtu praktika, mis tuleneb 8. septembri 2011. aasta kohtuotsusest Rosado Santana (C-177/10, EKL, EU:C:2011:557), vaid praktika, mida tuleneb 7. märtsi 2013. aasta kohtumäärusest Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150).
Kolmas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisel põhinev väide on vastuvõetamatu, kuna ei ole näidatud hageja asemel edutatud kandidaatide täpseid nimesid.
Neljas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et hoolitsemiskohustuse rikkumisel põhinev väide on vastuvõetamatu, kuna ei ole järgitud kaebuse ja hagi vastavuse nõuet.
10. juulil 2015 esitatud hagi – Ja zum Nürburgring versus komisjon
(Kohtuasi T-373/15)
Hageja: Ja zum Nürburgring e.V. (Nürburg, Saksamaa) (esindajad: Rechtsanwalt D. Frey, Rechtsanwalt M. Rudolph ja Rechtsanwalt S. Eggerath)
tühistada osaliselt komisjoni 1. oktoobri 2014. aasta otsus C(2014) 3634 final, mis käsitleb riigiabi SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), mida Saksamaa andis Nürburgringile,
Hagi põhjendamiseks esitab hageja üheksa väidet.
Esimene väide, et asjaolud ei ole õigesti tuvastatud
Hageja väidab, et komisjon on rikkunud ELTL artiklit 108 koostoimes artikliga 107 ning ELL artiklit 17, sest ta ei ole täitnud riigiabi õigusest tulenevat kontrollimiskohustust ja on oma otsuse olulistes punktides asjaolud valesti esitanud.
Teine väide, et rahastamiskinnituse hindamisel on tehtud ilmne viga
Hageja väidab selle kohta, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, kui ta leidis, et pakkumismenetluse järel võõrandatud vara omandaja on esitanud finantspartneri rahastamiskinnituse.
Kolmas väide, et rikutud on ELTL artikleid 107 ja 108 ning määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 4 lõiget 4 ja artiklit 14 ning tehtud on ilmne hindamisviga
Kolmanda väitega seoses kinnitab hageja muu hulgas, et vara võõrandamise tõttu on ebaseaduslikust riigiabist tingitud turuülesed konkurentsipiiranguid kinnistunud. Lisaks tuleks majandusliku järjepidevuse tõttu laiendada tagasinõudmiskohustust ka pakkumismenetluse järel võõrandatud vara omandajale. Hageja lisab, et vara võõrandamine on omandajale antud uus riigiabi.
Neljas väide, et rikutud on ELTL artikleid 107 ja 108 ning tehtud on ilmne hindamisviga
Selle kohta väidab hageja sisuliselt, et võõrandamismenetlus ei toimunud läbipaistva ja diskrimineerimisvaba pakkumismenetluse raames ning seetõttu ei võõrandatud asjaomast vara turuhinnaga.
Viies väide, et riigiabi olemasolule antud negatiivse hinnanguga on rikutud ELTL artikli 108 lõiget 2 ja määruse nr 659/1999 artikli 4 lõiget 4
Selle väitega seoses kinnitab hageja, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 108 lõiget 2 ja määruse nr 659/1999 artikli 4 lõiget 4 seeläbi, et ta ei pidanud pakkumismenetluse raames vara võõrandamist riigiabiks ega algatanud ametlikku uurimismenetlust. Hageja lisab, et komisjon oleks pidanud kahtlema riigiabi ühisturuga kokkusobivuses.
Kuues väide, et rikutud on põhjendamiskohustust
Hageja arvates on komisjon rikkunud ELTL artikli 296 lõikest 2 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktist c tulenevat põhjendamiskohustust seeläbi, et ta ei põhjendanud või ei põhjendanud piisavalt kaalutlusi, mis on vaidlustatud otsuse aluseks.
Seitsmes väide, et rikutud on hageja menetlusõigusi, kuna tema seisukohta ei ole piisavalt hinnatud
Selle väitega seoses kinnitab hageja, et komisjon on rikkunud hageja menetlusõigusi seeläbi, et ta ei hinnanud hageja argumente.
Kaheksas väide, et hageja menetlusõigusi on rikutud otsusega, et vara võõrandamine ei ole uus riigiabi
Hageja toob siinjuures esile, et komisjon on rikkunud hageja menetlusõigusi või olulisi menetlusnorme seeläbi, et ta hageja vormikohasest kaebusest hoolimata otsustas, et pakkumismenetluse järel võõrandatud vara üleandmist omandajale ei tule pidada riigiabiks. See otsus tähendas vaikimisi keeldumist ametliku uurimismenetluse algatamisest. Kuna komisjon toimis valesti, kui ta jättis ametliku uurimismenetluse algatamata, on ta seeläbi rikkunud hageja õigust oma seisukoht esitada.
Üheksas väide, et rikutud on õigust heale haldusele
Viimasena heidab hageja komisjonile ette seda, et komisjon ise ei uurinud kõiki võimalikke seisukohti ega võtnud ka hageja esitatud seisukohti asjakohaselt arvesse.
(1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL] artikli [108] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).
10. juulil 2015 esitatud hagi – Germanwings versus komisjon
(Kohtuasi T-375/15)
Hageja: Germanwings GmbH (Köln, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt A. Martin-Ehlers)
tühistada komisjoni 1. oktoobri 2014. aasta otsus asjas SA 27339 (2012/C) (ex 2011/NN) –Zweibrückeni lennujaam ja lennuettevõtjad, kes seda lennujaama kasutavad – ja täpsemalt
artikli 1 lõige 2 osas, milles seal nimetatakse 2006. aasta lepingut Germanwings GmbH-ga; ja
artikli 3 lõike 3 punkt e;
tühistada komisjoni 11. mai 2015. aasta otsus GESTDEM 2015/1288;
jätta menetluse kulud kostja kanda.
Esimese nõude puhul väidab hageja peamiselt järgmist:
Asjaolusid on esitatud vigaselt ja/või puudulikult
Siinkohal leiab hageja, et kostja esitab teatavaid asjaolusid valesti, vastuoluliselt ja/või puudulikult.
Hageja leiab siinkohal eelkõige seda, et kulud infrastruktuurile, mis komisjoni hinnangul on seotud hageja ja Zweibrückeni lennujaama käitaja vahelise 2006. aasta lepinguga, ei ole konkreetselt lahti kirjutanud.
Hagejal puudub tagasimaksmise kohustus
Hageja väidab, et kostja ei kontrollinud ise kõnealuste infrastruktuurikulude jaotumist. Lisaks ei ole õiguspärane, et komisjon lähtub kulusid jaotades hageja poolt 2006. aastal sõlmitud lepingust, kuna see on vastuolus komisjoni senise otsustuspraktikaga ja komisjon ei ole võtnud arvesse avalikult kättesaadavaid asjaolusid. Teise võimalusena väidab ta, et kulude jaotumisel oleks tema osa pidanud olema tunduvalt väiksem.
Komisjon ei ole põhjendanud antud abi „riiklikkust”
Hageja väidab siinkohal, et komisjon ei ole põhjendanud, miks peaks käesoleval juhul olema tegemist riigiabiga.
Teise võimalusena: õiguspärase ootuse kaitse
Hageja leiab esimese nõude puhul teise võimalusena, et arvatava riigiabi võimalik tagasinõudmine on vastuolus õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega.
Teise nõude puhul väidab hageja peamiselt seda, et vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud ning komisjon tõlgendas valesti määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõiget 2.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (ELT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03 lk 331).
14. juulil 2015 esitatud hagi – IMG versus komisjon
(Kohtuasi T-381/15)
Hageja: International Management Group (IMG) (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid L. Levi ja A. Tymen)
tühistada komisjoni 8. mai 2015. aasta otsus jätkata tõhustatud auditi- ja monitooringumeetmetega, saata välja kontrolliteade komisjoni 13. novembri 2014. aasta otsuse alusel, mis käsitleb varajase hoiatamise süsteemi komisjoni eelarvevahendite käsitajatele ja rakendusametitele, ja jätta IMGle andmata rahvusvahelise organisatsiooni staatust finantsmääruse alusel;
mõista kostjalt välja hüvitis varalise ja mittevaralise kahju eest;
Hagi põhjenduseks esitab hageja kaheksa väidet, mis puudutavad vaidlustatud otsuse erinevaid aspekte.
Mis puudutab vaidlustatud otsust tervikuna,
esimene väide, et rikuti harta artiklit 41 ja õigust olla ära kuulatud.
teine väide, et rikuti proportsionaalsuse põhimõtet.
Mis puudutab otsust jätta hagejale andmata rahvusvahelise organisatsiooni staatust finantsmääruse alusel
kolmas väide, et rikuti määrust (EL, EURATOM) nr 966/2012 (1) ja delegeeritud määrust (EL) nro1268/2012 (2), ning tehti ilmne hindamisviga, kuna komisjon otsustas, et hageja ei vasta enam rahvusvahelise organisatsiooni staatusele eespool viidatud määruste tähenduses.
neljas väide, et rikuti põhjendamiskohustust.
viies väide, et rikuti õiguskindluse põhimõtet, kuna komisjon ei selgitanud, miks ta järeldas, et hageja ei vasta rahvusvahelise organisatsiooni määratlusele ega selgita ka olulist muudatust, mida ta finantsmäärust tõlgendamisel ja kohaldamisel kasutas seoses (hageja) muutumatu faktilise ja õigusliku olukorraga.
kuues väide, et rikuti õiguskindluse põhimõtet, kuna hageja väljajätmine rahvusvahelise organisatsiooni staatusest tehti järsult ja ilma üleminekuperioodita.
Mis puudutab otsus teate väljastamise kohta varajase hoiatamise süsteemi raames
seitsmes väide, et otsus 2014/792/EL (3) on ebaseaduslik, kuna selle vastuvõtmiseks puudub õiguslik alus.
kaheksas väide, et teise võimalusena rikuti harta artiklit 41, õigust olla ära kuulatud ja põhjendamiskohustust, ning tehti ilmne hindamisviga.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, EURATOM) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, lk 1).
(2) Komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrus, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, lk 1).
(3) Komisjoni 13. novembri 2014. aasta otsus 2014/792/EÜ, mis käsitleb varajase hoiatamise süsteemi komisjoni eelarvevahendite käsutajatele ja rakendusametitele (ELT L 329, lk 68).
15. juulil 2015 esitatud hagi – Greenpeace Energy jt versus komisjon
(Kohtuasi T-382/15)
Hagejad: Greenpeace Energy eG (Hamburg, Saksamaa), oekostrom AG für Energieerzeugung und -handel (Viin, Austria), Stadtwerke Aalen GmbH (Aalen, Saksamaa), Stadtwerke Bietigheim-Bissingen GmbH (Bietigheim-Bissingen, Saksamaa), Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwäbisch Hall, Saksamaa), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Saksamaa), Stadtwerke Mühlacker GmbH (Mühlacker, Saksamaa), Energieversorgung Filstal GmbH & Co KG (Göppingen, Saksamaa), Stadtwerke Mainz AG (Mainz, Saksamaa), Stadtwerke Bochum Holding GmbH (Bochum, Saksamaa) (esindajad: Rechtsanwältin D. Fouquet ja Rechtsanwältin J. Nysten)
tunnistada hagiavaldus ELTL artikli 263 lõike 4 koostoimes lõikega 1 alusel vastuvõetavaks ja põhjendatuks;
tühistada komisjoni 8. oktoobri 2014. aasta otsus (EL) abimeetme SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N) kohta, mida Ühendkuningriik kavatseb rakendada Hinkley Point C tuumaelektrijaama toetuseks;
mõista kostjalt välja kõik kohtukulud, sealhulgas advokaadi- ja reisikulud.
Hagiavalduse põhjendamiseks esitavad hagejad kaheksa väidet.
Esimene väide: ühishuvi tunnustamisega on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c
Hagejad väidavad, et komisjon ajab analüüsimisel segamini kriteeriumid, mida tuleb ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt järgida, ning seetõttu kohaldab neid sätteid valesti. Lisaks tunnistab komisjon, et tuumaenergia suhtes esineb ühishuvi, mida nendel asjaoludel siiski ei ole. Lisaks esineb komisjoni hinnangul ühishuvi varustamise kindluse suhtes, mis on küll ELTL artikli 194 kohaselt tegelikult liidu energiapoliitika üks eesmärkidest, kuid millele kõnealuse tuumaelektrijaama ehitamine ja käitamine siiski ei vasta.
Teine väide: turutõrke tunnustamisega on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c
Siinkohal leiavad hagejad, et komisjon on ekslikult turutõrkeks lugenud asjaolu, et väidetavalt on tuumaelektrijaama võimatu rahastada finantsturgudel, kusjuures komisjon ei võta arvesse seda, et muud tuumaelektrijaamad, ka need, mis kasutavad sama tehnoloogiat, tulevad toime ilma sarnase riigiabita. Komisjon eksib hagejate arvates ka siis, kui ta väidab, et poliitiline otsus võib kujutada endast turutõrget.
Kolmas väide: teatatud meetme „Contract for Difference” (hinnavaheleping) valesti klassifitseerimisega investeerimisabiks ja vale hindamiskriteeriumi kohaldamisega on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c
Kolmandas väites kinnitavad hagejad, et nii tegevusabi kui ka investeerimisabi ning mõlema instrumendi vaheline erinevus on määratletud õiguslikult piisavalt selgelt. Komisjon kuritarvitab võimu, kui ta loeb tegevusabi investeerimisabiga võrdväärseks ning loob sellega seega uue kategooria, kohaldades sellega vale hindamiskriteeriumi.
Neljas väide: abimeetmete sobivaks ja stimuleerivat mõju omavaks lugemisega on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c
Siinkohal kinnitavad hagejad, et komisjon ei analüüsinud piisavalt alternatiive tuumaelektrijaama ehitamisele ja käitamisele varustuskindluse oletatava eesmärgi osas. Lisaks analüüsis komisjon vaid pealiskaudselt, kuidas ettevõtja oleks ilma abita tegutsenud. Järelikult analüüsis komisjon sobivust valesti ja puudulikult.
Viies väide: abimeetmetest tingitud konkurentsimoonutuste alahindamise ja meetmete positiivse mõju ülehindamise tõttu on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c
Lisaks heidavad hagejad ette, et komisjon järeldas ekslikult, et konkurentsimoonutused tuleb jätta tähelepanuta. Hagejad on arvamusel, et uuringud kinnitavad tugevamat mõju turuhindadele, kui seda eeldab komisjon, mistõttu tuleb tuvastada, et teave on jäetud arvesse võtmata või seda on valesti tõlgendatud.
Kuues väide: abi heakskiitmise tõttu ilma hankemenetluse või samaväärse menetluseta on rikutud direktiivi 2009/72/EÜ (1) artiklit 8 ja direktiivi 2004/17/EÜ (2) ning direktiivi 2004/18/EÜ (3)
Siinkohal leiavad hagejad, et komisjon lähtus ekslikult ja vastuolus oma senise otsustuspraktikaga sellest, et käesoleval juhul ei kuulu riigihankenormid kohaldamisele. Seejuures hindas ta asjaolusid oma võimu kuritarvitades valesti ja jättis tähelepanuta sarnasuse suure hulga teiste projektidega. Ka kuritarvitas komisjon oma võimu, kui ta samastas Ühendkuningriigi avaliku pakkumise kutse riigihanget puudutava sarnase menetlusega.
Seitsmes väide: komisjon on põhjendamatult kohatu tegevusega rikkunud põhjendamiskohustuse kõrgendatud nõudeid ja hea haldustava eeskirju
Selles väites on hagejad sisuliselt arvamusel, et komisjon on korduvalt läinud vastuollu oma otsustuspraktikaga, ilma et ta oleks selleks esitanud veenvaid põhjendusi.
Kaheksas väide: põhjendamiskohustuse üldise täitmata jätmisega on rikutud ELTL artikli 296 lõiget 2 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41
Siinkohal kinnitavad hagejad, et komisjon kirjeldab valesti abimeetmete metodoloogiat, lähtudes näiteks pigem investeerimisabi kui tegevusabi põhimõttest ning ajades üldiselt segamini erinevad asjaolud. Samuti ei määra komisjon kindlaks abimeetmete kogusummat ega hinda võimalikku kumuleerimist piisavaks. Põhjendused ühishuvi või turutõrgete olemasolu kohta ja abi kohasuse kohta ei vasta hagejate arvates üldiselt põhjendamisnõuetele.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, lk 55).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT L 134, lk 1; ELT eriväljaanne 06/07, lk 19).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132).
13. juulil 2015 esitatud hagi – EDF Luminus versus parlament
(Kohtuasi T-384/15)
Hageja: EDF Luminus (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid D. Verhoeven ja O. Vanden Berghe)
seetõttu kohustada Euroopa Parlamenti tasuma:
EDF Luminusele 4 39 672,95 eurot;
EDF Luminusele selle summa pealt lepingulisi intressi alates arvete sissenõutavaks muutumise hetkest;
kohtukulud.
Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mis käsitleb kohaldatavate õigusnormide ja lepinguliste sätete rikkumist ning võrdsuse ja diskrimineerimise keelu põhimõtte rikkumist, kuna parlament keeldub talle hüvitamast elektrienergia tasusid, mille ta maksis Région de Bruxelles – Capitale’ile. Hageja väidab, et need vaidlusalused tasud peab kandma parlament, kuna need on tingitud elektrienergia tarnimisest parlamendile.
25. juulil 2015 esitatud hagi – Fulmen versus nõukogu
(Kohtuasi T-405/15)
Hageja: Fulmen (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid A. Bahrami ja N. Korogiannakis)
mõista nõukogult välja varaline kahju summas 1 1 0 09 560 eurot ja moraalne kahju summas 1 00 000 eurot;
Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks üheainsa väite, mille kohaselt nõukogu on toime pannud raske ja selge rikkumise, mis on käsitatav lausa võimu kuritarvitamisena.
Hageja väidab, et nõukogul ei olnud vähimatki alust, millega põhistada tema nime arvamist nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, ning et ta kohaldas vaidlusaluseid meetmeid selleks, et kahjustada Iraani tööstuslikku võimsust ja majandusarengut.
26. juulil 2015 esitatud hagi – Mahmoudian versus nõukogu
(Kohtuasi T-406/15)
Hageja: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid A. Bahrami ja N. Korogiannakis)
mõista nõukogult välja varaline kahju summas 2 2 27 000 eurot ja moraalne kahju summas 6 00 000 eurot;
Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks üheainsa väite, mis on sisuliselt sama või sarnane kohtuasjas T-405/15: Fulmen vs. nõukogu esitatud väitega.
Jaana Pohjanmäki 28. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 18. mai 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-44/14: Pohjanmäki versus nõukogu
(Kohtuasi T-410/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Jaana Pohjanmäki (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M. Velardo)
tühistada 18. mai 2015. aasta otsus kohtuasjas F-44/14 ning teha asjas uus otsus;
teise võimalusena saata asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse;
Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab apellant kaheksa väidet.
Esimene väide, et on rikutud õigusnormi, moonutatud faktilisi asjaolusid ja tõendeid ning rikutud kaitseõigusi, kuna apellandi teenete hindamine ei toimunud hoolikalt ning võrdse kohtlemise põhimõtte kohaselt.
Teine väide, et on rikutud õigusnormi, moonutatud faktilisi asjaolusid ja tõendeid, kuivõrd edutamise nõuandekomitee liikmed ei olnud tutvunud hageja kohta asjaomasel ajavahemikul koostatud hindamisaruannetega.
Kolmas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, leides, et hageja teeneid võrreldi lingvisti ametikohale määratud ametnike teenetega.
Neljas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, leides, et ametisse nimetav asutus vaatas hageja olukorra uuesti läbi õiguspäraselt.
Viies väide, et rikutud on poolte võrdsuse põhimõtet, kuna vaidluse teatavaid olulisi aspektide kohta ei olnud pooltel võimalust oma seisukohti esitada.
Kuues väide, et rikutud on õigusnormi, kuivõrd Avaliku Teenistuse Kohus nõustus kostja väitega, et hageja teened ei olnud pidevalt kõrgetasemelised.
Seitsmes väide, et rikutud on õigusnormi ja moonutatud tõendeid, kuivõrd Avaliku Teenistuse Kohus otsustas, et hageja vastutuse taset hinnati Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 45 kohaselt.
Kaheksas väide, et rikutud on õigusnormi, kuivõrd Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et kostja kohtuistungil ainult täiendas põhjendust, samas kui tegelikult ta hoopis asendas põhjenduse.
28. juulil 2015 esitatud hagi – Cofely Solelec jt versus parlament
(Kohtuasi T-419/15)
Hagejad: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg) ja Cofely Fabricom (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat S. Marx)
tühistada:
Euroopa Parlamendi infrastruktuuri ja logistika peadirektoraadi 29. mai 2015. aasta otsus nr D(2015)24297, millega tühistati hankemenetlus nr INLO-D-UPIL-T-14-AO4 – 75. osa „elekter – toide”, mis puudutab Luxembourgis asuva Konrad Adenaueri hoone laiendamise ja moderniseerimise projekti;
Euroopa Parlamendi infrastruktuuri ja logistika peadirektoraadi 11. juuni 2015. aasta otsus nr D(2015)28116, millega tühistati hankemenetlus nr INLO-D-UPIL-T-14-AO4 – 75. osa „elekter – toide”, mis puudutab Luxembourgis asuva Konrad Adenaueri hoone laiendamise ja moderniseerimise projekti;
Esimese väite kohaselt ei ole esitatud põhjendusi, kuna kostja piirdus 29. mai 2015. aasta ja 11. juuni 2015. aasta tühistamisotsuse põhjendamisel sellega, et muud esitatud pakkumused, sh hagejate pakkumus, ületasid oluliselt turuväärtuse, millele hankija eelnevalt oli tuginenud, täpsustamata seda väärtust kõnealustes otsustes. Tegelikult märkis kostja selle hinnangulise suuruse ära alles 18. juunist 2015 hilisemas kirjas.
Teise võimalusena esitatud teise väite kohaselt on tehtud ilmne hindamisviga. Hagejad väidavad, et kostja turuväärtuse hinnang ei vasta tegelikule turuolukorrale ning seda väärtust on ilmselgelt alahinnatud.
20. juulil 2015 esitatud hagi – Thun 1794 versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Adekor (graafilised sümbolid)
(Kohtuasi T-420/15)
Hageja: Thun 1794 a.s. (Nová Role, Tšehhi Vabariik) (esindaja: advokaat F. Steidl)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Adekor s.r.o. (Loket, Tšehhi Vabariik)
Vaidlusaluse disainilahenduse omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool
Vaidlusalune disainilahendus: ühenduse disainilahendus nr 000840400-0001
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti kolmanda apellatsioonikoja 29. aprilli 2015. aasta otsus asjas R 1465/2014-3
Oluliste menetlusnormide rikkumine;
määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 rikkumine;
võimu kuritarvitamine.
29. juulil 2015 esitatud hagi – Systran versus komisjon
(Kohtuasi T-421/15)
Hageja: Systran SA (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid J. Hoss, E. Omes ja P. Hoffmann)
liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga T-481/13;
tühistada komisjoni või Euroopa Liidu poolt 25. juunil 2015 tehtud otsus,
mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt ja Euroopa Liidult.
Hageja palub käesolevaga tühistada komisjoni otsus, millega viimane nõuab pärast Euroopa Kohtu 18. aprilli 2013 aasta otsust kohtuasjas C-103/11 P: komisjon vs. Systran ja Systran Luxembourg (EKL, EU:C:2013:245) sisse tasandusintressid, millele lisanduvad viivitusintressid alates 19. augustist 2013 summalt, mida komisjon maksis hagejale kahju hüvitamiseks pärast Üldkohtu 16. detsembri 2010. aasta otsust kohtuasjas T-19/07: Systran ja Systran Luxembourg vs. komisjon (EKL, EU:T:2010:526), mille Euroopa Kohus oma otsusega tühistas.
Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks kolm väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased väidetega, mis on esitatud kohtuasjas T-481/13, Systran vs. komisjon (1).
(1) ELT C 336, lk 27.
30. juulil 2015 esitatud hagi – Port Autonome du Centre et de l’Ouest jt versus komisjon
(Kohtuasi T-438/15)
Hageja: Port Autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgia), Port Autonome de Namur (Namur, Belgia), Port Autonome de Charleroi (Charleroi, Belgia) ja Vallooni piirkond (Jambes, Belgia) (esindaja: advokaat J. Vanden Eynde)
tunnistada hagi mõlema hageja puhul vastuvõetavaks ja tühistada komisjoni otsus SA.38393(2014/CP) – sadamate maksustamine Belgias;
tühistada Euroopa Komisjoni otsus, milles leiti, et asjaolu, et Belgia ja eriti Vallooni piirkonna sadamate majandustegevust ei maksustada äriühingu tulumaksuga, kujutab endast siseturuga kokkusobimatut riigiabi;
Esimene väide, milles leitakse üldiselt, et komisjoni väited on nii faktiliselt kui ka õiguslikult põhjendamatud.
Teine väide, et seisukoht, et asjassepuutuv maks on äriühingu tulumaks, ei ole õiguslikult põhjendatud.
Kolmas väide on tuletatud asjaolust, et komisjon jättis arvesse võtmata liikmesriikide
õiguse määratleda, milline tegevus ei ole majandustegevus;
õiguse määratleda otsesed maksud;
kohustuse tagada sotsiaalse ja majandusliku sidususe seisukohalt vajalike üldhuviteenuste sujuva toimimise;
õiguse korraldada üldhuviteenused omal äranägemisel.
Neljas väide, mis käsitleb asjaolu, et Valloonia sadamate põhitegevus on üldhuviteenuste osutamine, millele Euroopa Liidu õiguse (ELTL artikkel 93 ja artikli 106 lõige 2) kohaselt ei kohaldata ELTL artiklis 107 ette nähtud konkurentsieeskirju.
Viies, täiendavalt esitatud väide, mis tuleneb asjaolust, et kui Valloonia sisesadamate põhitegevus kuulub üldhuviteenuste hulka, laienevad neile ELTL artikkel 93 ja artikli 106 lõige 2, ning ELTL artiklis 107 ette nähtud konkurentsieeskirjad ei ole neile kohaldatavad.
Kuues, samuti täiendavalt esitatud väide, mis on tuletatud asjaolust, et Euroopa Liidu õiguses riigiabi määratlemiseks ette nähtud kriteeriumid ei ole käesoleval juhul täidetud.
29. juulil 2015 esitatud hagi – European Dynamics Luxembourg jt versus Euroopa Ravimiamet
(Kohtuasi T-440/15)
Hagejad: European Dynamics Luxembourg (Luxembourg, Luksemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreeka) ja European Dynamics Belgium SA (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid I. Ampazis ja M. Sfiri)
Kostja: Euroopa Ravimiamet
tühistada Euroopa Ravimiameti (EMA) teenuste osutamise taotlus (Request Form for Services) nr SC002 raamlepingu EMA/2012/10/ICT raames, mis edastati hagejatele tarnete kesktalituse direktori 22. mai 2015. aasta e-kirjaga, ja
mõista kõik hagejate kantud kulud välja Euroopa Ravimiametilt.
Hagejate väitel tuleb vaidlustatud teenuste osutamise taotlus (Request Form for Services) tühistada ELTL artikli 263 alusel, sest EMA muutis tehnilises kirjelduses ette nähtud hanketingimusi, kehtestades ärianalüütikute (Business Analysts) teenuste osutamise taotluse saatmise etapis uued tingimused.
11. augustil 2015 esitatud hagi – Almashreq Investment Fund versus nõukogu
(Kohtuasi T-463/15)
Hageja: Almashreq Investment Fund (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
sellest tulenevalt tühistada 28. mai 2015. aasta otsus (ÜVJP) 2015/837 ja sellele järgnevad rakendusaktid hagejat puudutavas osas;
mõista käesoleva kohtuastme kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.
Hageja esitab oma hagi toetuseks kolm väidet, mis on peamiselt identsed või sarnased kohtuasjas Makhlouf vs. nõukogu, T-432/11 (1) esitatud väidetega.
(1) ELT C 290, lk 13.
11. augustil 2015 esitatud hagi – Othman versus nõukogu
(Kohtuasi T-464/15)
Hageja: Razan Othman (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Makhlouf versus nõukogu
(Kohtuasi T-465/15)
(Kohtuasi T-466/15)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Drex Technologies versus nõukogu
(Kohtuasi T-467/15)
Hageja: Drex Technologies SA (Tortola, Briti Neitsisaared) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Souruh versus nõukogu
(Kohtuasi T-468/15)
Hageja: Souruh SA (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Bena Properties versus nõukogu
(Kohtuasi T-469/15)
Hageja: Bena Properties Co. SA (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Cham versus nõukogu
(Kohtuasi T-470/15)
Hageja: Cham Holding (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
11. augustil 2015 esitatud hagi – Syriatel Mobile Telecom versus nõukogu
(Kohtuasi T-471/15)
Hageja: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
19. augustil 2015 esitatud hagi – European Food versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Société des Produits Nestlé (FITNESS)
(Kohtuasi T-476/15)
Hageja: European Food SA (Drăgăneşti, Rumeenia) (esindaja: advokaat I. Speciac)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Šveits)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „FITNESS” – ühenduse kaubamärk nr 2 470 326
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 19. juuni 2015. aasta otsus asjas R 2542/2013-4
tühistada vaidlustatud otsus ja saata asi tagasi Siseturu Ühtlustamise Ametile, Üldkohtu otsusega kooskõlas oleva otsuse tegemiseks;
teise võimaluse muuta vaidlustatud otsust ja tunnistada kehtetuks ühenduse kaubamärk Fitness nr 2 470 326;
Määruse nr 2868/95 eeskirja 37 punkti b alapunkti vi, eeskirja 50 lõike 1 ja määruse nro207/2009 artikli 76 rikkumine;
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 52 lõike 1 punkti a;
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c ja artikli 52 lõike 1 punkti a rikkumine.
20. augustil 2015 esitatud hagi – Lotte versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Kuchenmeister (KOALA LAND)
(Kohtuasi T-479/15)
Hageja: Lotte Co. Ltd (Tokio, Jaapan) (esindajad: advokaadid M. Knitter ja S. Schicker)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Kuchenmeister GmbH (Soest, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „KOALA LAND” – registreerimistaotlus nr 10766723
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 4. juuni 2015. aasta otsus asjas R 815/2014-1
tühistada vaidlustatud otsus, millest hagejale teatati 23. juunil 2015, ühenduse kaubamärgi asjas nr 10766723 „KOALA LAND”;
määruse nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 rikkumine;
määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a rikkumine;
määruse nr 2868/95 eeskirja 22 lõike 3 rikkumine;
19. augustil 2015 esitatud hagi – KZ jt versus komisjon
(Kohtuasi T-480/15)
Hagejad: KZ (Poola), LA (Poola), LB (Austria), LC (Austria) (esindajad: advokaadid [radca prawny] S. Dudzik ja J. Budzik)
tühistada Euroopa Komisjoni 19. juuni 2015. aasta otsus C(2015) 4284 final asjas AT.39864 – BASF, millega jäeti rahuldamata nende kaebus, mis oli esitatud määruse nr 772/2004 (1) artikli 7 lõike 2 alusel;
Esimene väide: tõhusa kohtuliku kaitse ja õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile rikkumine
Hagejate väitel rikkus komisjon hagejate õigust tõhusale kohtulikule kaitsele ja tõhusale õiguskaitsevahendile, kuna ta jättis hagejate kaebuse olukorras, kus hagejate kahjuks rikuti ELTL artikleid 101 ja 102 – pädev liikmesriigi konkurentsiasutus ei saanud aga alustada rikkumismenetlust, sest riigisisese õiguse kohaselt oli konkurentsiõiguse rikkumise suhtes menetluse algatamiseks ette nähtud tähtaeg möödunud ja hagejatel ei olnud ka võimalust nõuda liikmesriigi kohtus esitatud hagiga kahju hüvitamist –, määruse (EÜ) nr 773/2004 artikli 7 lõike 2 alusel rahuldamata.
Teine väide: Rikutud on ELTL artikleid 101 ja 102 AEUV koostoimes ELL artikli 17 lõike 1 teise lausega, määruse nr 773/2004 artikli 7 lõikega 2 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 (2) artikli 7 lõigetega 1 ja 2
Komisjon tegi ilmselge hindamisvea, sest ta lähtus sellest, et Euroopa Liidu huvi ei õigusta seda, et hagejate kaebuse alusel algatatakse menetlus.
Komisjon rikkus ELTL artiklite 101 ja 102 kasuliku mõju (effet utile) põhimõtet, kuna ta jättis hagejate kaebuse rahuldamata ja keeldus menetluse algatamisest ning tugines selleks põhjendamata eeldusele, et Üldkohtu 17. juuli 1998. aasta otsuses kohtuasjas T-111/96: ITT Promedia vs. komisjon esitatud eeldused ELTL artikli 101 rikkumise tuvastamiseks ei ole kriminaal- või haldusmenetluse kuritarvitamise korral kohaldatavad.
(1) Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (EÜT L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81).
(2) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003 L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
24. augustil 2015 esitatud hagi – Ahrend Furniture versus komisjon
(Kohtuasi T-482/15)
Hageja: Ahrend Furniture (Zaventem, Belgia) (esindajad: advokaadid A. Lepièce, V. Dor ja S. Engelen)
määrata komisjoni otsuse, mis on tehtud teadmata kuupäeval ja millega määratakse hanke nr OIB.DR.2/PO/2014/055/622 – „Mööbli ostmine” 1. osa teisele pakkujale;
Esimene väide, et kostja on õigusnormi rikkunud, kui ta analüüsis hageja pakkumuse kvalitatiivselt ja tehniliselt.
Teine väide, et vaatamata hageja palvetele ei ole talle edastatud asjaolusid, mis puudutasid pakkumust majanduslikku hindamist.
24. augustil 2015 esitatud hagi – Alsharghawi versus nõukogu
(Kohtuasi T-485/15)
Hageja: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Lõuna-Aafrika Vabariik) (esindaja: advokaat É. Moutet)
tühistada Euroopa Liidu nõukogu 31. juuli 2015. aasta otsus (ÜVJP) 2015/1333, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2011/137/ÜVJP, ja 31. juuli 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/1323, millega rakendatakse määruse (EL) nr 204/2011 (piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Liibüas) artikli 16 lõiget 2;
Esimene väide, et nõukogul puudus pädevus kanda hageja nimi nende isikute nimekirja, kelle suhtes kohaldati piiravaid meetmeid, kuna tema nime ei olnud mainitud ei ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonides 1970 (2011) ja 1973 (2011) ega muutvates resolutsioonides 2213/2015 ja 2214/2015.
Teine väide, et rikuti olulisi menetlusnorme, jaguneb kaheks haruks:
põhjendamiskohustuse rikkumine;
hageja kaitseõiguste rikkumine, kuna puudus võistlev menetlus.
Kolmas väide, et rikuti Euroopa Liidu aluslepingute kohaldamist puudutavaid õigusnorme, jaguneb kaheks haruks:
rikuti süütuse presumptsiooni põhimõtet;
rikuti põhiõigusi, kuna hageja suhtes piiravaid meetmeid kehtestades kahjustas nõukogu tema liikumisvabadust ning tema õigust eraomandile.
Neljas väide, et vaidlustatud aktid ei olnud põhjendatud, kuna nende asjakohasuse tõendamiseks ei ole olemas ühtki kindlat faktilist alust.
26. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)
(Kohtuasi T-488/15)
Hageja: LG Electronics, Inc. (Seoul, Korea Vabariik) (esindaja: advokaat M. Graf)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Cyrus Wellness Consulting (Berliin, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „VIEWTY SMART” – registreerimistaotlus nr 8 431 091
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 11. juuni 2015. aasta otsus asjas R 1734/2014-2
26. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SNAP)
(Kohtuasi T-489/15)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „VIEWTY SNAP” – registreerimistaotlus nr 9 125 055
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 12. juuni 2015. aasta otsus asjas R 1938/2014-2
21. augustil 2015 esitatud hagi – SGP Rechtsanwälte versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)
(Kohtuasi T-490/15)
Hageja: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (München, Saksamaa) (esindaja: advokaat K. Köklü)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Verlag Friedrich Oetinger GmbH (Hamburg, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „tolino” – registreerimistaotlus nr 11651288
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 11. juuni 2015. aasta otsus asjas R 2042/2014-1
25. augustil 2015 esitatud hagi – Volkswagen versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ConnectedWork)
(Kohtuasi T-491/15)
Hageja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksamaa) (esindaja: advokaat U. Sander)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „ConnectedWork” – registreerimistaotlus nr 13011267
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti viienda apellatsioonikoja 29. juuni 2015. aasta otsus asjas R 160/2015-5
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine koosmõjus artikli 7 lõikega 2;
31. augustil 2015 esitatud hagi – LG Electronics versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
(Kohtuasi T-498/15)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berliin, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „Viewty” – registreerimistaotlus nr 6 266 531
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 15. juuni 2015. aasta otsus liidetud asjades R 1935/2014-2 ja R 1563/2014-2

matches: Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


text:
3-12-1360/121 Riigikohtu halduskolleegium 08.11.2017
HKMS § 56 lg 1
HKMS § 56 lg 2
Kohtuotsus on HKMS § 56 lg 2 ja TsMS § 272 lg 2 kohaselt dokumentaalne tõend. Tõendi asjakohasust ei välista see, et maksuotsuse tegemisel sellele tõendile ei tuginetud. Haldusorgani võimalused haldusakti õiguspärasuse üle peetavas kohtumenetluses tõendeid esitada on piiratud üksnes kohtumenetluse reeglitega. Kohtumenetluses peab menetlusosaline tõendama neid asjaolusid, millele tuginevad tema väited (HKMS § 59 lg 1), esitades tõendid eelmenetluses või kohtu loal ka pärast seda tingimusel, et see ei põhjusta asja lahendamise viibimist (HKMS § 62 lg 1). Kohtumenetluse normid ei piira vaidluse lahendamiseks hindamisele tulevaid tõendeid vaid haldusmenetluses kogutud tõenditega ja haldusorgan on vaba tõendama haldusakti asjaolusid kohtumenetluses uute tõenditega tingimusel, et tõendid esitatakse õigel ajal. (p-d 17.1-17.2)
Kaudne tõend ei kajasta küll kohtumenetluses uurimise all oleva juhtumi koosseisu kuuluvat faktilist asjaolu ennast, kuid kinnitab või lükkab ümber fakte, mille põhjal on võimalik asjas tähtsa faktilise asjaolu esinemist või puudumist järeldada. (p 17.4)
Kaudsete tõenditega on võimalik tõendada asjaolude esinemist, mille põhjal järeldada maksukohustuslase teadlikkust sellest, et arve esitaja pole tegelik tehingupartner. Kaudne tõend ei kajasta küll kohtumenetluses uurimise all oleva juhtumi koosseisu kuuluvat faktilist asjaolu ennast, kuid kinnitab või lükkab ümber fakte, mille põhjal on võimalik asjas tähtsa faktilise asjaolu esinemist või puudumist järeldada. Kolleegiumi senine praktika ei välista kaebaja teadmise tõendamist kaudsete tõenditega. Kolleegiumi seisukohad varasemas otsuses välistasid vastustaja tuginemise asja eelmisel läbivaatamisel asjaoludele, mis ei näita ei otseselt ega kaudselt kaebaja tegelikku teadmist, vaid üksnes hoolsuskohustuse rikkumist. Olukord "pidi teadma" on tunduvalt laiem kriteerium, kui kaudselt tõendatud müüja teadmine (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-18-10, p 15). (p 17.4)
Kohtumenetluses mõistliku menetlusaja rikkumise tagajärjeks ei saa olla kontrollitava maksuotsuse tühistamine, sest selline rikkumine ei seostuks halduse tegevuse ja haldusakti õiguspärasusega. Haldusakti tühistamise alus saab tuleneda vaid halduse, mitte kohtu tegevuse õigusvastasusest. (p 18)
3-3-1-65-13 Riigikohus 03.03.2014
Maksukohustuslane peab oma ettevõtlust ja maksu-arvestust korraldama nii, et põhjendatud kahtlusteks poleks alust või sellise kahtluse tekkimisel oleks täiendavate tõendite esitamisega võimalik kahtlus hajutada või vähemalt näidata, et maksukohustuslane on järginud hoolsusnõudeid. (p 19)
Käibemaksukohustuse väljaselgitamisel lasub põhjendatud kahtluse korral täiendava tõendamise koormus maksukohustuslasel. (p 19)
HKMS § 51 lg 4 sõnastusest nähtuvalt ei ole üksnes avalduse hilinenult esitamise fakt avalduse menetlemata jätmiseks piisav. HKMS § 51 lg 4 kohaldamist on selgitatud otsuses asjas nr 3-3-1-85-11 (p-d 24 ja 25). Olukorras, kus kohus ei ole võtnud seisukohta, kas menetlustähtaja rikkumine tõi kaasa menetluse viibimise, ei ole põhjendatud jätta avaldus menetlemata. (p-d 31, 33)
Vt ka otsuse asjas nr 3-3-1-85-11 annotatsiooni.
Vaidlustes maksukohustuse tuvastamise üle võib vaideotsus olla tõendiks. Kui kaebaja on sellise tõendi esitamisel selgitanud, kuidas ja millist asjaolu soovitakse vaideotsuse kui tõendiga kinnitada, peab kohus ka seda tõendit hindama HKMS §-s 61 sätestatud nõuete alusel. (p 18)
Juhul, kui pole tõendatud, kas väidetavaid teenuseid üldse osutati ja kas teenuseid osutasid väidetud äriühingud, tuleb teenuste väidetava osutamise eest tehtud väljamakse maksustada tulumaksuga. Tulumaksukohustuse kindlaksmääramine hindamise teel on teenuste osutamise eest tehtud väljamaksete puhul võimalik vaid erandina (vt otsus asjas nr 3-3-1-42-13, p-d 16–18). (p 21) Teenuse puhul tulumaksu määramisel on erandina võimalik kohaldada hindamist, kui teenuse saamise fakti või teenust osutanud isikut ei ole võimalik usaldusväärselt tuvastada (otsus asjas nr 3-3-1-60-11, p 33). Hindamist saab rakendada, kui sellega on võimalik välja selgitada tulumaksukohustuse puudumine või vähenemine (näiteks kui äriühing on teadaolevalt oma teenust nn variisiku kaudu kallimalt edasi müünud; kui teenuse osutaja on oma käivet deklareerinud, võimaldaks hindamine kõrvale jätta vahendava isiku ja lähtuda maksustamisel sisseostuhinnast). Sarnaseid asjaolusid arvestades on otsuses asjas nr 3-3-1-60-11 lahendatud tulumaksukohustuse väljaselgitamise põhiküsimused (p-d 25–30 ja 32–42). (p 23)
Vt ka otsuse asjas nr 3-3-1-42-13 annotatsiooni. Vt ka otsuse asjas nr 3-3-1-60-11 annotatsiooni.
Üldjuhul ei lasu kauba saamisel ostjal kohustust tuvastada kauba kättetoimetaja volituste ulatust ning arvel märgitud äriühingu esindamise õigust. Seetõttu ei ole nimetatud asjaolu "teadma pidamise" tuvastamiseks piisav. Küll võivad kogutud ja maksuotsuses kajastatud asjaolud kogumis olla piisavad, näitamaks, et äris mõistlikult käituv isik pidi teadma, et arvetel märgitud äriühingute näol ei ole tegemist tegelike müüjate või teenuse osutajatega. (viide otsusele asjas nr 3-3-1-38-12, p 25) (p 24)
Vt ka otsuse asjas nr 3-3-1-60-11 annotatsiooni.
KMS § 4 lg 1 p 1 alusel loetakse käibeks teenuse osutamist ettevõtluse käigus ja § 11 lg 1 p-de 1 ja 2 alusel on teenus saadud päeval, mil toimus teenuse osutamine või selle eest tasumine. Neis sätetes peetakse silmas konkreetse, oluliste tunnuste abil identifitseeritava teenuse osutamist. (viide otsusele asjas nr 3-3-1-38-12, p 22) Kui väidetavalt osutatud teenused pole identifitseeritavad, pole kontrollitav ka nende saamine. (p 20)
3-3-1-60-11 Riigikohus 01.02.2012
TuMS §-de 51 ja 52 eesmärk on maksustada ettevõtlusest välja viidud kasumit. "Ettevõtlusest välja viidud" tähendab seda, et kauba või teenuse eest väidetavalt makstud tasu saab äriühing kasutada varjatult ja maksuvabalt väljamaksete tegemiseks (nt dividendi maksmine osanikele, töötasu maksmine töötajatele või juhatuse liikmetele, kaupade või teenuste eest maksmine isikule, kes varjab oma ettevõtluse käivet).
Kui äriühing pidi teadma, et ta soetab kauba , isikult, kes ei ole tegelik müüja, kuid kaup on soetatud ja selle eest makstud, siis saab hindamisega välja selgitada kui palju äriühing kauba eest maksis. Kui hindamise teel arvestatud summa on väiksem kui äriühingu raamatupidamises kajastatud väljamakse, siis tuleb vahe lugeda ettevõtlusest väljaviiduks ja maksustada tulumaksuga .
Kui väljamakse on tehtud väidetavalt soetatud teenuse eest (sh kauba valmistamise, nt ehitustööde eest), kuid teenuse saamise fakt või teenust osutanud isik ei ole usaldusväärselt tuvastatav, siis tuleb reeglina kogu väljamakse lugeda ettevõtlusest väljaviiduks ning täies ulatuses maksustada. Seejuures tuleb arvestada võimalust, et seda raha võidi kasutada vaidlusaluse teenuse eest tasumiseks füüsilistele isikutele, kes jätsid oma maksukohustused täitmata, kuna kuludokumendil ei ole märgitud teenuse tegelik osutaja.
Kui tehingute aluseks olevatel arvetel ei ole märgitud tegelik müüja, siis ei vasta arved algdokumendile esitatavatele nõuetele. Maksustamise seisukohalt on oluline, kas ostja teadis või pidi teadma, et arvel märgitud müüja on variisik, kes tegelikult ei saanud vastavat kaupa talle müüa. Kui ostja teadis või pidi teadma, et müüjana esineb variisik, siis toob see asjaolu kaasa tulumaksu määramise TuMS § 51 lg 2 p 3 alusel, kui aga ostja ei teadnud ega pidanudki nimetatud asjaolust teadma, puudub tulumaksu määramiseks alus.
Kui ostja on jätnud täitamata hoolsuskohustuse, vaidlusaluses asjas eiranud metallijäätmete kokkuostu dokumenteerimise nõudeid, siis võtab see temalt võimaluse esitada täiendavaid, seadusega nõutud dokumente (tõendeid) tehingute toimumise kinnituseks. Kui ostaja on hoolsuskohustuse täitnud, kuid ta poleks mõistlikult käitudes ikkagi pidanud aru saama, et tegemist pole tegeliku müüjaga, oleks talle käibemaksu määramine väär sellest hoolimata, et tehingu teiseks pooleks osutub variisik, kes ei saa olla tegelik müüja. Käibemaksu ei määratud kaebajale hoolsuskohustuse eiramise eest. Käibemaks määrati olukorras, kus kontrollimisel selgus, et vaidlusaluste tehingute puhul polnud teiseks pooleks isik, kes oleks saanud olla tegelik müüja, kusjuures kaebaja ei suutnud oma hooletuse tõttu tõendada vastupidist ega oma heauskset käitumist.
Kui maksukohustuslane pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga, eeldab maksusumma määramine maksukohustuslase kaasaaitamiskohustuse täitmist. Maksukohustuslasele lõppkokkuvõttes soodsa maksusumma määramine hindamise teel ei saa sõltuda sellest, kas maksukohustuslane esitab maksuhaldurile andmed tegeliku müüja kohta. Maksukohustuslasel ei pruugi olla teavet tegeliku müüja kohta ning tal puudub pädevus ja volitus kontrollida, kes on sellises olukorras tegelik müüja. Kui andmed puuduvad ja nende kogumine pole mõistlike õiguspäraste jõupingutustega ka võimalik, siis pole tegemist kaasaaitamiskohustuse täitmata jätmisega. Samas ei välista andmete puudumine tegeliku müüja kohta tulumaksusumma määramist hindamise teel.
Maksukohustuslane saab maksusumma määramisele hindamise teel kaasa aidata hindamise käigus. Hindamisele kaasaaitamine seisneb eeskätt maksuhalduri poolt nõutud hindamiseks vajalike andmete ja dokumentide esitamises ja seletuste andmises.
Vt lahendi nr 3-3-1-33-11 annotatsiooni.
Maksusumma on võimalik määrata hindamise teel, kui vaidlusalustele tehingutele ja arvetele vastav kaup on ostjal olemas ning maksuhalduri hinnangul pidi ostja teadma, et tegemist pole tegelike müüjatega.
MKS § 94 lg 1 esimeses lauses tähendab sõna "võib" maksuhaldurile volituse andmist kaaluda, kas maksusumma määramise aluseks olevad asjaolud tuleks tuvastada hindamise teel (vt ka Riigikohtu otsus nr nr 3-3-1-70-08 tehtud otsuses p 21). Seejuures tuleb silmas pidada, et maksustamine ei tohi omandada karistuslikku iseloomu kuigi maksukohustuslane on jätnud hoolsuskohustuse täitmata, samuti MKS § 11 lg-t 1 ja § 92 lg-t 3.
Tulumaksukohustuse väljaselgitamisel on oluline tuvastada olemasoleva kauba eest makstud tasu tegelik suurus, sest selle arvestamata jätmine suurendab põhjendamatult ja olulises määras tulumaksukohustust. Seega on hindamine selles asjas eelduslikult vajalik. MKS § 83 lg 1 alusel tuleb ka seaduse või heade kommetega vastuolus olevat tehingut maksustada võrdväärselt õiguspärase tehinguga.
Riigikohtu praktika kohaselt (vt nt 05.06.2006 otsus asjas nr 3-3-1-34-06; 28.09.2006 otsus asjas nr 3-3-1-47-06; 20.01.2010 otsus asjas nr 3-3-1-74-09) on ka tulumaksu määramisel oluline, kas ostja pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga. Kui ostja teadis või pidi teadma, et müüjana esineb variisik, siis toob see asjaolu kaasa tulumaksu määramise, kui aga ostja ei teadnud ega pidanudki nimetatud asjaolust teadma, puudub tulumaksu määramiseks alus."Pidi teadma" tähendab tulumaksu määramisel sellist olukorda, kus puuduvad otsesed tõendid, et ostja teadis, et tegemist pole tegeliku müüjaga, kuid kaudsed tõendid ja asjaolud kogumis näitavad äris mõistlikult käituvale isikule seda veenvalt.
Oluline ei ole, kes konkreetselt äriühingu töötajatest või juhatuse liikmetest pidi teada saama, et müüjana märgitud isiku puhul on tegemist variisikuga. Maksustamise seisukohalt on ebaoluline, millisele töötajale või juhatuse liikmele on äriühing need ülesanded pannud.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt pole ostjale tulumaksu määramisel oluline, milline on müüja maksukäitumine või ettevõtlus. Sellekohane teave võib küll kinnitada seisukohta, et tegemist ei saanud olla tegeliku müüjaga, kuid ainuüksi need asjaolud ei saa põhjendada väidet, et ostja pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga.

matches:
§ 56
§ 56
§ 56
§ 272
§ 59
§ 62
Riigikohus
§ 51
§ 51
kohus
kohus
§ 4
§ 11
Riigikohus
§ 51
§ 94
§ 11
§ 92
§ 83


Meetme «Kompetentsikeskuste arendamine» tingimused - sisukord
§ 5 Nõuded kompetentsikeskusele
§ 7 Abikõlblikud kulud
§ 8 Piirangud finantseeritavate kulude osas
§ 9 Toetuse määr ja taotluse finantseerimise tingimused
§ 10 Abikõlblikkuse periood
3 NÕUDED IDEEKAVANDI ESITAJALE JA IDEEKAVANDILE. IDEEKAVANDI ESITAMINE JA MENETLEMINE
§ 11 Ideekavandi esitajale esitatavad nõuded
§ 12 Ideekavandile esitatavad nõuded ja ideekavandi esitamine
§ 13 Ideekavandi registreerimine, ideekavandi ja selle esitaja vastavaks tunnistamine
§ 14 Ideekavandi hindamine
4 NÕUDED TAOTLEJALE JA TAOTLUSELE. TAOTLUSE ESITAMINE JA MENETLEMINE
§ 15 Taotlejale esitatavad nõuded
§ 16 Taotlusele esitatavad üldnõuded
§ 17 Tugitegevuse toetuse taotlusele esitatavad nõuded ja tugitegevuse toetuse taotluse esitamine
§ 18 Tugitegevuse toetuse taotluse registreerimine, tugitegevuse toetuse taotluse ja taotleja vastavaks tunnistamine
§ 19 Tugitegevuse toetuse taotluse hindamine
§ 20 Põhitegevuse toetuse taotlusele esitatavad nõuded ja põhitegevuse toetuse taotluse esitamine
§ 21 Põhitegevuse toetuse taotluse registreerimine, põhitegevuse toetuse taotluse ja taotleja vastavaks tunnistamine
§ 22 Põhitegevuse toetuse taotluste hindamine
§ 23 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine või kehtetuks tunnistamine
§ 24 Vaide esitamine ja läbivaatamine
5 TOETUSE VÄLJAMAKSETE TEOSTAMISE TINGIMUSED JA KORD. TOETUSE SAAJA JA ETTEVÕTLUSE ARENDAMISE SIHTASUTUSE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 25 Toetuse väljamaksete teostamise tingimused
§ 28 EASi kohustused
§ 29 EASi õigused
RT I, 23.10.2014, 10
Vastu võetud 03.07.2009 nr 10
RTL 2009, 56, 820
jõustumine 16.07.2009
23.02.2010 RTL 2010, 9, 164 05.03.2010
07.02.2011 RT I, 10.02.2011, 1 13.02.2011
05.03.2014 RT I, 14.03.2014, 3 17.03.2014
20.10.2014 RT I, 23.10.2014, 4 26.10.2014
(1) Meetme rakendusasutus on Siseministeerium Vabariigi Valitsuse 19. aprilli 2007. a määruse nr 111 «Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste määramine» tähenduses.
3) maavalitsused;
(2) Projekti abikõlblikkuse perioodi alguskuupäevaks põhitegevuse puhul on üldjuhul põhitegevuse toetuse taotluse registreerimise kuupäev või sellest hilisem kuupäev. Projekti kavandatud tegevuste abikõlblikkuse perioodi lõppkuupäev ei tohi olla hilisem kui 31. august 2015.
(3) Ideekavandid esitatakse EASi poolt kinnitatud taotlusvormil paberkandjal või digitaalselt allkirjastatuna elektrooniliselt EASi. Paberkandjal esitamise korral esitatakse täidetud ideekavandi vorm lisaks ka elektrooniliselt. Ideekavandi vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.
(4) Ideekavandite esitamise voorude toimumise tähtajad määrab EAS, kooskõlastades tähtajad eelnevalt Siseministeeriumiga. Vastavasisulised teated avalikustatakse EASi veebilehel ja üleriigilises päevalehes.
(2) Nõuetele vastavaid ideekavandeid hindab EAS, võttes aluseks hindamismetoodika, mille kinnitab EAS kooskõlastatult Siseministeeriumiga. Hindamismetoodika koostamisel lähtub EAS lõikes 5 toodud hindamiskriteeriumitest. Hindamismetoodika avalikustatakse EASi veebilehel.
(3) EAS moodustab ideekavandite hindamiseks hindamiskomisjoni, mille koosseis kooskõlastatakse eelnevalt Siseministeeriumiga. Hindamiskomisjoni liikmed peavad deklareerima oma erapooletust ja sõltumatust hinnatavatest projektidest ja ideekavandite esitajatest. Hindamiskomisjoni koosseis avalikustatakse EASi veebilehel.
(11) Ideekavandi heakskiitmise, osalise heakskiitmise või rahuldamata jätmise kohta vormistab EAS eraldi otsuse, võttes aluseks meetme komisjoni ettepaneku. Otsuse võib jätta tegemata, kui ideekavandi või selle esitaja nõuetele vastavuse kontrollimisel või ideekavandi hindamisel ei ole lähtutud käesolevas määruses sätestatud nõuetest või lõikes 2 nimetatud hindamismetoodikast. Sel juhul suunatakse ideekavandid tagasi vastava toimingu uuesti sooritamiseks. Otsuse vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.
(4) Tugitegevuse toetuse taotlused esitatakse EASi poolt kinnitatud taotlusvormil paberkandjal või digitaalselt allkirjastatuna elektrooniliselt EASi. Paberkandjal esitamise korral esitatakse täidetud tugitegevuse toetuse taotluse vorm lisaks ka elektrooniliselt. Tugitegevuse toetuse taotluse vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.
(5) Tugitegevuse toetuse taotluste vastuvõtmise alustamise otsustab ja avalikustab EAS kooskõlastatult Siseministeeriumiga pärast ideekavandite hindamise ja menetlemise läbiviimist.
(2) Nõuetele vastavaid taotlusi hindab EAS, võttes aluseks hindamismetoodika, mille kinnitab EAS kooskõlastatult Siseministeeriumiga. Hindamismetoodika koostamisel lähtub EAS lõikes 5 toodud hindamiskriteeriumitest. Hindamismetoodika avalikustatakse EASi veebilehel.
(9) Taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta vormistab EAS eraldi otsuse. Otsuse vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.
(4) Põhitegevuse toetuse taotlused esitatakse EASi poolt kinnitatud taotlusvormil paberkandjal või digitaalselt allkirjastatuna elektrooniliselt EASi. Paberkandjal esitamise korral esitatakse täidetud põhitegevuse toetuse taotluse vorm lisaks ka elektrooniliselt. Põhitegevuse toetuse taotluse vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.
(5) Põhitegevuste taotluste esitamise voorude toimumise tähtajad määrab EAS, kooskõlastades selle eelnevalt Siseministeeriumiga.
(9) Siseministeeriumi ettepanekul kuulutab EAS välja taotlusvooru, kus toetuse taotlemise õigus on põhitegevuse projekti toetuse saajatel. Taotlusvooru toimumise tähtpäeva, vooru raames toetatavad tegevused, abikõlblikud kulud, toetuse maksimaalse summa ja esitamiseks vajalikud dokumendid määrab EAS, kooskõlastades selle eelnevalt Siseministeeriumiga. Taotlusvooru avanemisest teavitab EAS taotlejaid kirja teel vähemalt 30 tööpäeva enne taotlusvooru tähtpäeva.
[Kehtetu – RT I, 23.12.2010, 4 - jõust. 26.12.2010]
(12) Taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise, tingimusliku rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta vormistab EAS eraldi otsuse, võttes aluseks meetme komisjoni ettepaneku. Otsuse võib jätta tegemata, kui taotluse või taotleja nõuetele vastavuse kontrollimisel või taotluse hindamisel ei ole lähtutud määruses sätestatud nõuetest või lõikes 2 nimetatud hindamismetoodikast. Sel juhul suunatakse taotlus tagasi vastava toimingu uuesti sooritamiseks. Otsuse vormi kooskõlastab EAS Siseministeeriumiga.