Meresõiduohutuse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Meresõiduohutuse seaduse muutmise seadus
RT I, 05.04.2016, 1
29.03.2016 otsus nr 758
Vastu võetud 22.03.2016
1) paragrahvi 1 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Laeva ohutusvarustuse, väikelaeva ja jeti ning nende komponendi tootja, tootja volitatud esindaja, importija ja levitaja kohustustele, samuti laeva ohutusvarustusele, väikelaevale ja jetile ning nende komponendile ning väikelaeva ja jeti ning nende komponendi vastavushindamisele ja turujärelevalvele kohaldatakse toote nõuetele vastavuse seadust käesolevast seadusest tulenevate erisustega.”;
2) paragrahvi 35 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Väikelaeva komponendiks loetakse:
1) süttimise eest kaitsmise seade sisemootori, bensiinikütusega sisepäramootori ning bensiinipaagi asukohas;
2) päramootori käiviti blokeerimise seade;
3) rooliratas, roolimehhanism ja ankruketi koost;
4) statsionaarne kütusepaak ja -voolik;
5) paigaldamiseks valmis luuk ja illuminaator.”;
3) seaduse 14. peatüki pealkirja täiendatakse pärast sõnu „OHTLIKE JUHTUMITE” sõnadega „JUURDLUS JA”;
4) paragrahvi 69 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Laevaõnnetus on sündmus või sündmuste jada, mis on otseselt seotud laeva käitamisega ja millega kaasneb:
1) inimese surm;
2) inimesele põhjustatud tervisekahjustus, mis väljendub isiku töövõimetuses kauem kui 72 tundi seitsme ööpäeva jooksul vigastuse saamisest arvates;
3) isiku kadunuks jäämine laevalt;
4) laevahukk, eeldatav hukk või hülgamine;
5) laeva kahjustamine;
6) laeva madalikule sõit või vigastamine või laeva osalemine kokkupõrkes;
7) kaldaehitise, navigatsioonimärgi või hüdrotehnilise rajatise kahjustamine;
8) keskkonnareostus.”;
5) paragrahvi 691 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Väga raske laevaõnnetus on käesoleva seaduse tähenduses laevaõnnetus, millega kaasneb:
1) laevahukk;
2) inimese surm;
3) nafta sattumine vette koguses 10 tonni või enam;
4) naftasaaduste sattumine vette koguses 10 tonni või enam;
5) rahvusvahelise ohtlikku kemikaali mahtlastina vedava laeva ehituse ja seadmete koodeksi (edaspidi IBC koodeks) tähenduses Z kategooria keskkonnaohtlike kemikaalide sattumine vette koguses 10 tonni või enam;
6) IBC koodeksi tähenduses Y kategooria keskkonnaohtlike kemikaalide sattumine vette koguses 5 tonni või enam;
7) IBC koodeksi tähenduses X kategooria keskkonnaohtlike kemikaalide sattumine vette koguses 0,5 tonni või enam.”;
6) paragrahvi 691 lõike 2 punktis 1 ja § 72 lõikes 1 asendatakse sõnad „laevatatavatel sisevetel” sõnaga „sisevetel”;
7) paragrahv 692 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 692. Juurdluse ja ohutusjuurdluse kohaldamisala
(1) Laevaõnnetuste ja ohtlike juhtumite juurdlust (edaspidi juurdlus) ning laevaõnnetuste ja ohtlike juhtumite ohutusjuurdlust (edaspidi ohutusjuurdlus) kohaldatakse laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi suhtes, mis:
2) leiab aset Eesti territoriaalmerel, sisemerel või sisevetel või
(2) Ohutusjuurdlust ei kohaldata laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi suhtes, mis on seotud üksnes:
1) sõjalaeva ja sõjaväelise isikkoosseisu transpordilaeva ning Euroopa Liidu liikmesriigile kuuluva või liikmesriigi käitatava riigihaldusülesandeid täitva laevaga;
2) mehhaanilise jõuajamita laevaga, primitiivse ehitusega puust laevaga ning laevaga, mida kasutatakse vaba aja veetmiseks, kui see laev ei ole mehitatud või seda ei mehitata ning kui see ei vea ärilistel eesmärkidel rohkem kui 12 reisijat;
3) siseveelaevaga;
4) kalalaevaga, mille pikkus on alla 15 meetri;
5) seisva merepuurplatvormiga.”;
8) paragrahvi 693 lõiked 1–4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ohutusjuurdluse Keskus teeb ohutusjuurdluse läbiviimisel koostööd teiste riikide ohutusjuurdlusasutustega, sealhulgas võib ta paluda neilt abi või pakkuda neile abi eriteadmistega, tehniliste kontrollide ja analüüside teostamiseks ja hinnangute andmiseks ning võimaldada oluliselt huvitatud teise riigi ohutusjuurdlusasutusel võtta osa ohutusjuurdlusest.
(2) Kui laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi suhtes teostab ohutusjuurdlust lisaks Ohutusjuurdluse Keskusele Euroopa Liidu mõne teise liikmesriigi ohutusjuurdlusasutus, teeb Ohutusjuurdluse Keskus koostööd, et leppida kokku ohutusjuurdlust juhtiv riik ning piiritleda poolte ülesanded, õigused ja kohustused. Koostöö tegemisel antakse nimetatud Euroopa Liidu liikmesriigi ohutusjuurdlusasutusele samaväärsed võimalused uurimiseks ning tagatakse juurdepääs tunnistajatele ja tõenditele.
(3) Laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi suhtes Euroopa Liidu mõne teise liikmesriigiga paralleelse ohutusjuurdluse läbiviimisel teeb Ohutusjuurdluse Keskus teise riigi ohutusjuurdlusasutusega koostööd, eesmärgiga jõuda võimalusel ühistele järeldustele. Paralleelse ohutusjuurdluse läbiviimisest ja selle põhjustest tuleb teavitada Euroopa Komisjoni.
(4) Kui kolmanda riigi ohutusjuurdlusasutus on algatanud käesoleva seaduse § 692 lõike 1 punktis 1 või 3 nimetatud laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi ohutusjuurdluse ja Ohutusjuurdluse Keskus on sellesse asjakohaselt kaasatud, võib Ohutusjuurdluse Keskus jätta paralleelse ohutusjuurdluse algatamata, kui kolmanda riigi juhitav ohutusjuurdlus viiakse läbi kooskõlas IMO laevaõnnetuste ja intsidentide uurimise koodeksiga.”;
9) paragrahvi 693 lõikes 5, § 71 lõigetes 6 ja 61, § 721 lõigetes 3–5 ning § 73 lõigetes 1–3 ja 6 asendatakse sõnad „ohutusjuurdluse korraldaja” sõnadega „Ohutusjuurdluse Keskus” vastavas käändes;
10) paragrahvi 693 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Kui Ohutusjuurdluse Keskus osaleb kolmanda riigi teostatavas ohutusjuurdluses, teavitab ta laevaõnnetusest ja ohtlikust juhtumist Euroopa laevaõnnetuste andmebaasi kaudu Euroopa Komisjoni.”;
11) paragrahv 70 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 70. Juurdluse ja ohutusjuurdluse eesmärk
Juurdluse ja ohutusjuurdluse eesmärk on selgitada laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi asjaolud, põhjused ja tagajärjed ning esitada vajaduse korral soovitused, et edaspidi sellist laevaõnnetust või ohtlikku juhtumit vältida ning parandada meresõiduohutust, mitte aga süüle või vastutusele osutamine.”;
12) paragrahvi 71 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 71. Ohutusjuurdluse korraldaja ja ohutusjuurdluse algatamine
(1) Väga raske laevaõnnetuse ohutusjuurdluse korraldab Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi struktuuriüksus Ohutusjuurdluse Keskus. Muu laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi korral viib Ohutusjuurdluse Keskus läbi hindamise ja otsustab, kas algatada ohutusjuurdlus või mitte, võttes arvesse laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi raskusastet, sellega seotud laeva ja lasti tüüpi ning seda, kas ohutusjuurdluse tulemused aitaksid vältida õnnetusi ja ohtlikke juhtumeid tulevikus.”;
13) paragrahvi 71 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui Ohutusjuurdluse Keskus otsustab raske laevaõnnetuse ohutusjuurdlust mitte algatada, nimetab ta selle otsuse põhjused ning teavitab otsusest esimesel võimalusel Veeteede Ametit ja Euroopa laevaõnnetuste andmebaasi kaudu Euroopa Komisjoni. Muu laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi ohutusjuurdluse algatamisest või mittealgatamisest teavitatakse esimesel võimalusel Veeteede Ametit.”;
14) paragrahvi 71 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 71 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Ohutusjuurdlus algatatakse viivitamata, kuid hiljemalt kaks kuud pärast laevaõnnetuse või ohtliku juhtumi toimumist.”;
16) paragrahvi 71 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvi 71 lõike 7 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) viivitamata juurde pääseda kõigile asjakohastele piirkondadele, laevaõnnetuse toimumiskohale, laevale, vrakile, rajatistele, lastile, seadmetele ja rusudele;”;
18) paragrahvi 71 lõike 7 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) tagada tõendusmaterjalide otsimine ja nende loetelu viivitamatu koostamine ning eraldada vrakk, rusud või muud komponendid või ained uurimiseks või analüüsiks;”;
19) paragrahvi 71 lõike 7 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) küsitleda tunnistajaid ja isikuid, kellel võib olla ohutusjuurdluse seisukohalt tähtsat teavet, ilma selliste isikute kohalolekuta, kelle huvides võiks olla ohutusjuurdluse takistamine, ning nõuda ohutusjuurdluseks vajaliku teabe kinnitamist või andmist;”;
20) paragrahvi 71 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi ohutusjuurdluse ja arvelevõtmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
21) seadust täiendatakse §-ga 711 järgmises sõnastuses:
„§ 711. Juurdluse korraldaja ja juurdluse algatamine
(1) Laevaõnnetuse ja ohtliku juhtumi, mis ei kuulu Ohutusjuurdluse Keskuse uurimise alla või mille kohta ei ole Ohutusjuurdluse Keskus algatanud laevaõnnetuse ohutusjuurdlust, juurdluse korraldab Veeteede Amet, lähtudes seadusest ja muudest õigusaktidest ning Eestile kohustuslikest välislepingutest.
(2) Veeteede Ameti juurdlusele kohaldatakse käesoleva seaduse § 71 lõigetes 61–10 sätestatud ohutusjuurdluse läbiviimise nõudeid, § 73 lõigetes 1–3 ja 5–7 sätestatud ohutusjuurdluse aruandluse nõudeid ning § 73 lõikes 4 sätestatud ohutusjuurdlusest teavitamise nõuet, välja arvatud aruannete Euroopa laevaõnnetuste andmebaasi edastamise nõue.
(3) Väikelaevaga toimunud laevaõnnetuse juurdluse teostab Veeteede Amet juhul, kui sellega kaasneb inimese surm. Veeteede Amet võib muul juhul teostada väikelaevaga toimunud laevaõnnetuse juurdluse põhjendatud huvi korral või väikelaeva omaniku, kindlustusandja või politseiasutuse taotluse alusel, kui juurdluse tulemused aitaksid vältida õnnetusi tulevikus.”;
22) paragrahvi 72 lõiget 4 täiendatakse pärast sõnu „vastava teabe” sõnaga „viivitamata”;
23) paragrahvi 72 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Ohutusjuurdluse Keskus teavitab laevaõnnetusest ja ohtlikust juhtumist Euroopa Komisjoni Euroopa laevaõnnetuste andmebaasi kaudu.”;
24) paragrahvi 721 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 721. Laeva kapteni ja reederi kohustused seoses ohutusjuurdlusega”;
25) paragrahvi 721 lõike 1 sissejuhatavas lauseosas ja lõike 3 esimeses lauses asendatakse sõnad „paragrahvi lõike 6” sõnadega „seaduse § 71 lõike 11”;
26) paragrahvi 721 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
27) paragrahvi 721 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Käesolevas paragrahvis sätestatut kohaldatakse ka Veeteede Ameti korraldatava juurdluse puhul.”;
28) paragrahvi 73 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Ohutusjuurdluse Keskus edastab laevaõnnetuste ja ohtlike juhtumite ohutusjuurdluse aruanded Euroopa laevaõnnetuste andmebaasi ning IMO Global Integrated Shipping Information System’i andmebaasi.”;
29) paragrahv 74 tunnistatakse kehtetuks;
30) paragrahvi 76 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Turule lastud või kasutusele võetud laeva ohutusvarustuse, väikelaeva, osaliselt valmis väikelaeva, väikelaeva komponendi ja jeti osas on turujärelevalveasutuse õigused ja kohustused Veeteede Ametil.”;
31) paragrahv 9414 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9414. Laevaõnnetusest, ohtlikust juhtumist, vigastusest ja rikkest teatamata jätmine
(1) Laevaõnnetusest või ohtlikust juhtumist või laeva merekõlblikkusele või sisevetel sõidukõlblikkusele mõju avaldavast vigastusest või rikkest teatamata jätmise eest –
32) seaduse normitehnilises märkuses asendatakse tekstiosa „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/25/EÜ väikelaevu käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 164, 30.06.1994, lk 15–38), muudetud direktiividega 2003/44/EÜ (ELT L 214, 26.08.2003, lk 18–35) ja 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1–53) ning määrusega (EÜ) nr 1137/2008 (ELT L 311, 21.11.2008, lk 1–54);” tekstiosaga
„Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/53/EL väikelaevade ja jettide kohta ning direktiivi 94/25/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 354, 28.12.2013, lk 90–131);”;
33) seaduse normitehnilist märkust täiendatakse tekstiosaga järgmises sõnastuses:
„Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/54/EL 2006. aasta meretöönormide konventsiooni järgimise ja täitmise tagamisega seotud lipuriigi kohustuste kohta (ELT L 329, 10.12.2013, lk 1–4);
komisjoni direktiiv 2014/100/EL, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem (ELT L 308, 29.10.2014, lk 82–87).”.


Maksumaksja portaal - Maksuküsimused - Teenused välismaal, nullmäär, pöördmaksustamine - Soome ehitusvõtjast käibemaksukohustuslane, kelle põhiline ettevõtlus toimub koduriigis ning kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena ning kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, teeb Eesti maksukohustuslasele ehitustöid objektil, mis asub Eestis ning esitab arve 0 % käibemaksumääraga summas 300 000 kr. Arvel on Soome käibemaksukohustuslasena registreerimise number ja viide artiklile 194. Teenuse saaja pöördmaksustab, sest omab vastavat kohustust § 3 lg 4 p 2 alusel. Kas Soome ettevõtja rikkus sellise arve esitamisega seadust? KMS § 19 lõikes 1 toodud piirmäär (250 000 kr) oli ületatud ja Soome ettevõtja pidanuks ennast registreerima Eestis maksukohustuslaseks ning arve väljastama 20 % käibemaksumääraga.
Soome ehitusvõtjast käibemaksukohustuslane, kelle põhiline ettevõtlus toimub koduriigis ning kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena ning kellel puudub Eestis püsiv tegevuskoht, teeb Eesti maksukohustuslasele ehitustöid objektil, mis asub Eestis ning esitab arve 0 % käibemaksumääraga summas 300 000 kr. Arvel on Soome käibemaksukohustuslasena registreerimise number ja viide artiklile 194. Teenuse saaja pöördmaksustab, sest omab vastavat kohustust § 3 lg 4 p 2 alusel. Kas Soome ettevõtja rikkus sellise arve esitamisega seadust? KMS § 19 lõikes 1 toodud piirmäär (250 000 kr) oli ületatud ja Soome ettevõtja pidanuks ennast registreerima Eestis maksukohustuslaseks ning arve väljastama 20 % käibemaksumääraga.
Küsis Maksumaksja ja vastas EML Jurist 19.02.2010 09:34 (1838 korda)
Kõik on õige, seadust ei rikutud. Kui Soome käibemaksukohustuslane osutab Eestis siinsele käibemaksukohustuslasele ehitusteenust, siis on käibe tekkimise koht Eesti (KMS § 10 lg 2 p 1) ning siinselt käibemaksukohustuslasel on pöördmaksustamise kohustus (KMS § 3 lg 4 p 2).
Soome käibemaksukohustuslasel tekiks siin registreerimiskohustus siis, kui teenust osutataks isikule, kellel ei ole pöördmaksustamise kohustust ning eeldusel, et teenuse osutajal ei ole siin püsivat tegevuskohta, mille kaudu ta seda teenust osutab (KMS § 19 lg 3). Kui nii, siis peaks ta tõesti end esimesest käibest (ehitusteenus, sõltumata käibe suurusest) siin käibemaksukohustuslasena registreerima ning esitama arve Eesti käibemaksuga (20%).
Rahandusministeeriumi KMS kommentaarides KMS § 19 lg-le 3 selgitatakse: „Samas välisriigi isikul saab tekkida Eestis registreerimise kohustus üksnes siis, kui tehingu teiseks pooleks on Eestis maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, kuna maksukohustuslasest ostjal tekib alati pöördmaksukohustus kauba soetamisel või teenuse saamisel välisriigi isikult, kes ei ole Eestis maksukohustuslasena registreeritud (üldine pöördmaksustamise kohustus - § 3 lg 4 p 5, § 3 lg 5).“


Ettevõtja on mures paigaldatava LNG mahuti ohutaseme pärast. LINNAARHITEKTI VASTUS! - TRE raadio Kesk-Eesti
Ettevõtja on mures paigaldatava LNG mahuti ohutaseme pärast. LINNAARHITEKTI VASTUS!
04/12/2019 Kesk-Eesti uudistetoimetus
Raadio poole pöördus Brandner PCB OÜ omanik ja peatehnoloog Aular Soon, väites, et Paide linnavalitsus on tekitamas ohtlikku olukorda, andes OÜ-le JetGas loa paigaldada Tööstuse 15a kinnistule Paides veel üks LNG gaasimahuti.
Lisaks meenutab ta, et juba esimese mahuti paigaldamisele ei eelnenud piisavat suhtlemist ja kooskõlastamist. Nüüd on ettevõtjal kahtlus, et seekord tõstetakse teise mahutiga ohutaset veelgi ning hoiatused jäetakse tähelepanuta.
http://keskeesti.tre.ee/wp-content/uploads/2019/12/Aular-Soon-041219.mp3
Kriitikale vastas linnaarhitekt Gerli Reiman, kuid saades vastust eelnevalt juristiga kooskõlastada, saatis ta selle kirjalikult. Vastuses on kirjas, et Brandneri kaasamise vajadus esimese mahuti paigaldamisele selgus alles riskianalüüsi linnavalitsusele esitamise hetkeks. Teise mahuti osas tunnistab linnaarhitekt, et 11.novembril Brandneri esindajaga toimunud koosolekul kokkuleppeni ei jõutud.
Gerli Reiman kirjutab oma vastuses, et kindlasti saadetakse eelhinnang tutvumiseks ka Brandner PCB OÜ-le ning korraldatakse uus avalik istung teema arutamiseks. Reiman rõhutab, et antud hetkel on tegemist alles projekteerimistingimuste eelnõu menetlusega ehk linnavalitsus pole veel väljastanud luba projekteerimise alustamiseks, rääkimata ehitusloast.
Linnarhitekti kirjalik vastus muutmata kujul:
Täname, et hr Aular Soon tunneb muret Paide linna elanike heaolu pärast ning on pöördunud Tööstuse tn 15a kinnistut puudutava teemaga raadio poole. Tööstuse 15a kinnistu omanik OÜ JetGas on esitanud Paide Linnavalitsusele projekteerimistingimuste taotluse, sooviga paigaldada olemasolevale veeldatud maagaasi (LNG) mahutile üks mahuti juurde koos aurustiga ning lisaks survestatud biometaani (CBG) edastamise seade.
Projekteerimistingimuste andmist alustati avatud menetlusena, ehk projekteerimistingimuste eelnõu saadeti arvamuse avaldamiseks Tööstuse 15a naaberkinnistu omanikele, eelnõu ja selle lisamaterjalidega oli võimalik tutvuda Paide linna kodulehel ning linnavalitsuses. Avatud menetluse alustamise teade ilmus ka lehes. 11. nov 2019 toimus Paide raekojas avatud istung, kus arutati saabunud vastuväidet, mis oli Brandner PCB OÜ poolt esitatud. Arutelul osales ka Jetgas OÜ esindaja Janek Parkman ning ühisele kokkuleppele me ei jõudnud. Kohtumisel viitas hr Aular Soon puudulikule riskianalüüsile, kus pole kajastatud piisavalt kõiki ümberkaudseid ohtusid. Riskianalüüsi koostas OÜ Storkson, et välja selgitada ja hinnata JetGas OÜ LNG seadme ja CBG vastuvõtusõlmes esineda võivaid õnnetusi, nende tekkimise tõenäosust ning saamaks ülevaadet, mis võib ohustada inimese elu ja tervist või ümbritsevat keskkonda. Vastavalt riskianalüüsile ei too täiendava LNG mahuti paigaldamine kaasa käitise täiendavat ohtu ehk ohuala ei muutu olemasolevaga.
Kuna tegemist on tundliku teemaga, siis lisaks riskianalüüsile koostatakse ka keskkonnamõjude eelhinnaga, et selgitada välja võimalikke ohte keskkonnale. Eelhinnang on antud hetkel koostamisel. Kindlasti saadame eelhinnangu tutvumiseks ka Brandner PCB OÜ-le ning korraldame uue avaliku istungi teema arutamiseks. Rõhutan veelkord, et antud hetkel on tegemist alles projekteerimistingimuste eelnõu menetlusega ehk linnavalitsus pole veel väljastanud luba projekteerimise alustamiseks, rääkimata ehitusloast.
Olemasoleva mahuti ehitusloale eelnes pikk ja põhjalik protsess.
Tööstuse 15a kinnistul kehtib Tööstuse 13 kinnistu detailplaneering, mille täpsustamiseks väljastati lisatingimused Tööstuse tn 13b (toonane kinnistu aadress) kinnistule veeldatud maagaasiseadme ja surugaasitankuri projekteerimiseks. Korralduse andmisel lähtuti sellel hetkel kehtivast ehitusseadusest. Lisatingimuste puhul on tegemist ehitise arhitektuurseid ja ehituslikke tingimusi täpsustavate nõuetega. Sel hetkel kehtinud ehitusseaduses kaasamise kohustust ei olnud. Kuna Tööstuse tn 17 kinnistu puhul ei ole tegemist Tööstuse tn 15a kinnistu piirinaabriga ning linnavalitsusele arhitektuursete ja ehituslike lisatingimuste väljastamise hetkeks teadaolevate andmete põhjal ei olnud võimalik ette näha, et haldusakt võiks piirata Tööstuse tn 17 kinnistu omaniku õigusi (kinnistuni ei ulatunud gaasipaigaldise kaitsevöönd), siis Tööstuse tn 17 kinnistu omanikku arhitektuursete ja ehituslike lisatingimuste menetlusse ei kaasatud. Kaasamise tõenäoline vajadus selgus alles riskianalüüsi linnavalitsusele esitamise hetkeks.
Vastavalt ehitusseadustiku § 42 lõikele 6 kaasab pädev asutus menetlusse kinnisasja omaniku, kui taotlust ei ole esitanud omanik, ja vajaduse korral kinnisasjaga piirneva kinnisasja omaniku. Tööstuse tn 15a kinnistuga piirnevad Tööstuse tn 15, Tööstuse tn T3 ja Tööstuse tn T1 kinnistu. Tööstuse tn 15 ja Tööstuse tn T3 kinnistu omanikuga (OÜ Nasvik) on tegevus kooskõlastatud ning Tööstuse tn T1 on transpordimaa, mis kuulub Paide linnale. Vastavalt Paide Linnavalitsuse 10.03.2014 korraldusega nr 84 antud projekteerimistingimustele nr 9/2014 tuli projekt kooskõlastada naaberkruntide omanikega juhul, kui kavandatav ehitustegevus avaldab mõju naabrusõigustele (kahjulikud mõjutused, piirirajatis jms). Brandner on kinnistu Tööstuse tn 17 omanik ning antud kinnistu ei ole Tööstuse tn 15a naaberkrunt.
Ehitusseadustiku § 42 lõike 7 alusel esitab pädev asutus ehitusloa eelnõu vajaduse korral arvamuse avaldamiseks asutusele või isikule, kelle õigusi või huve võib ehitis või ehitamine puudutada. Vastavalt ehitusseadustiku seletuskirjale võib pädev asutus põhjendatud juhul jätta eeltoodud isikud kaasamata, kui ehitusluba on võimalik anda eeltoodud isikute õigusi või huve märkimisväärselt riivamata. See säte annab ehitusloa andjale kaalutlusõiguse isikute kaasamiseks. Pädeva asutuse kaasamiskohustus ei ole absoluutne. Paide Linnavalitsuse hinnangul ei kahjustatud Brandner õigusi (naabrus-ja ehitusõigus) ja huve märkimisväärselt, seetõttu Brandnerit ei kaasatud ehitusloa andmise menetlusse. Naabrusõigus ei olnud kahjustatud, kuna vastavalt asjaõigusseaduse § 144 saab rajatis tekitada keelatud mõjutuse naaberkinnisasjale, st vaid kinnistutele, kellel on ühine piir. Tööstuse tn 17 ja Tööstuse tn 15a kinnistutel pole ühist kinnistupiiri.
Vastavalt koostatud riskianalüüsile on ehitistele ohtliku ala ulatus 47 m ja inimelule ohtliku ala ulatus 68 m. Vastavalt majandus-ja taristuministri 03.07.2015 määruse nr 87 „Küttegaasi kasutavale gaasipaigaldisele, selle ehitamisele ja gaasiseadme paigaldamisele ning gaasiballooni ladustamisele ja gaasianuma täitmisele esitatavad nõuded“ § 16 lõikele 2 on mahuti minimaalsed kaugused välistest objektidest järgnevad:
Ehitusluba taotleti mahutile mahuga 80 m3, mis mahutab 32 tonni LNG-d. Osalist kasutusluba taotletakse mahutile mahuga 108 m3, mis mahutab 43 tonni LNG-d. Lähtudes eelpoolnimetatud majandus- ja taristuministri määruse nr 87 § 16 lõikest 2 ei saa Brandner rajada oma kinnistu osasse, arvestades, et kinnistu piiri kaugus mahutist on ca 40 m, järgmiseid väliseid objekte: haigla, vanadekodu, sanatoorium.
Arvestades, et kehtiva detailplaneeringu alusel on Brandnerile kuuluva kinnistu hoonestusala ette nähtud kinnistu piirist 10 m kauguselt alates, teiste hoonete ehitamiseks Brandneril piiranguid ei ole. Vabariigi Valitsuse 23.10.2008 määruse nr 155 „Katastriüksuse sihtotstarvete liigid ja nende määramise kord“ § 6 punktile 13 saab haigla, vanadekodu või sanatooriumi rajada sotsiaalmaale, mille alaliik on ühiskondlike ehitiste maa. Kinnistu Tööstuse tn 17 on maa-alal kehtiva detailplaneeringu alusel tootmis-ja ärimaa. Seega ei piiratud ehitusloa andmisel ega ei piirata ka osalise kasutusloa andmisel Brandnderi ehitusõigust.
Vastavalt riskianalüüsile võib ehitise ohualas (47 m raadiuses) olevatele hoonetele tekkida kergemaid konstruktsioonilisi purustusi ning inimestele on ohtlik süttimisohtliku ala piir 68 m. Tööstuse tn 17 kinnistul asuvatele ehitistele on ohuala 7 m ja inimestele ohtlik süttimisohtlik ala 28 m, kuna JetGas OÜ LNG mahuti asub Brandneri kinnistu piirist ca 40 m kaugusel. Kehtestatud detailplaneeringu alusel ei tohi Brandnder ehitada kinnistu piirile lähemale kui 10 m, seega ehitistele ohtlikku ala ei ole vajalik hinnata. Inimesi ohustab LNG mahuti 28 m ulatuses Tööstuse tn 17 kinnistul. Seejuures tuleb lisada, et LNG seadme tehniliste lahendustega tagatakse ehituslik ning protsessi ohutust tagavad meetmed, mistõttu õnnetusjuhtumite toimumine on minimaliseeritud.
Loodan, et oleme vastanud ammendavalt.
Gerli Reiman


Laste ja noorte huvitegevuse toetamise kord erahuvikoolides ja -spordiklubides – Riigi Teataja
Laste ja noorte huvitegevuse toetamise kord erahuvikoolides ja -spordiklubides
Laste ja noorte huvitegevuse toetamise kord erahuvikoolides ja -spordiklubides - sisukord
§ 6 Toetuse saajad
§ 7 Toetuse määramise kriteeriumid
RT IV, 27.09.2017, 6
Vastu võetud 21.09.2017 nr 16
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1 ja § 22 lõike 1 punkti 5 ning spordiseaduse § 3 punktide 2, 21 ja 3 ning erakooliseaduse § 22 lõike 4 alusel.
Laste ja noorte huvitegevuse toetamise kord erahuvikoolides ja -spordiklubides (edaspidi kord) sätestab Kihelkonna vallalt (edaspidi vald) toetuse taotlemise, taotluste läbivaatamise ning toetuse andmise ja järelevalve toetuse kasutamise üle eraõiguslikele spordiklubidele sporditegevuse korraldamiseks ning erahuvikoolidele huvihariduse valdkonnas tegutsemiseks (koos edaspidi huvitegevus).
1) spordiklubi – sportliku tegevuse arendamiseks moodustatud klubi, selts või muu ühing, mis tegutseb eraõigusliku juriidilise isiku või mittetulundusühinguna;
2) erahuvikool – huvikooli seaduse ja erakooliseaduse alusel tegutsev eraõigusliku juriidilise isiku asutus, mis võimaldab huvihariduse omandamist Eesti Hariduse Infosüsteemis (edaspidi EHIS) registreeritud õppekavade alusel.
(1) Toetust antakse Kihelkonna Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) poolt kinnitatud valla eelarves (edaspidi vallaeelarve) huvitegevuse valdkonnas tegutsemise toetamiseks ettenähtud vahendite arvelt.
(2) Toetust antakse taotlejale sihtotstarbeliselt esmajärjekorras treenerite ja juhendajate töötasudeks ning treeningpaikade või õpperuumide majandamiskulude katteks ja õppevahendite soetamiskulude osaliseks katmiseks ning muude õppetegevusega seotud kulude katteks. Kui eelnevad tingimused on täidetud, võib toetust kasutada ka muuks tegevuse arendamisega seonduvaks (võistlussõidud, treening- ja õppekogunemised, inventar jm).
(1) Taotleja esitab Kihelkonna Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) elektroonilises keskkonnas vormikohase taotluse järgnevaks kalendriaastaks antava toetuse osas hiljemalt jooksva aasta 10. novembriks. Toetuse taotlemise vormi kinnitab vallavalitsus oma korraldusega.
(2) Taotluses märgitakse andmed taotleja ja tema esindaja kohta.
(3) Taotlusele lisab taotleja täiendavalt alljärgnevad dokumendid:
1) taotleja põhikiri (esmataotlejal);
2) taotleja järgmise aasta huvihariduse tegevuseks planeeritud eelarve (kulude ja tulude pool);
3) tegevusplaan taotletava kalendriaasta kohta;
4) treenerite/juhendajate erialast haridust tõendava dokumendi koopia, kui treenerile ei ole omistatud treenerikutset;
5) koopia treening- või tegevuskoha või ehitise omandi- või kasutusõigust tõendavast lepingust (esmataotlejal).
(4) Vallavalitsuse vastava valdkonna eest vastutav osakond kontrollib avalike registrite kaudu:
1) õppekavade registreeringuid avalikes registrites;
2) treenerikutse kehtivust Eesti Olümpiakomitee treenerikutsete registris;
3) treeningrühmade andmeid (treenerid, treeningute maht, treening- või tunniplaan, õppetegevuse päevik) ning treeningutel osalevate laste nimekirja ja lapsevanemate kinnitusi valla hariduse registri (edaspidi register) alusel;
4) maksuvõla puudumist Maksu- ja Tolliameti registris ja valla raamatupidamise andmebaasis.
(5) Kahel või enamal erineval spordialal tegutsevate taotlejate puhul võetakse taotlusi vastu harrastatavate spordialade lõikes eraldi.
(1) Vallavalitsuse haridusosakond kontrollib taotluste vastavust käesoleva korra nõuetele.
(2) Vallavalitsus moodustab esitatud taotluste menetlemiseks komisjoni. Komisjon vaatab taotlused sisuliselt läbi ning teeb vallavalitsusele ettepaneku toetuse saajate, toetuse suuruste ja toetuse väljamaksmise etappide kohta kalendriaastas lähtuvalt selleks antud vahendite suurusest eelarves.
(3) Taotluse menetlejal on vajaduse korral õigus ja kohustus hankida lisainformatsiooni ja nõuda taotlejalt täiendavaid andmeid.
(4) Puuduste esinemisel taotluses teavitatakse sellest taotlejat ning antakse puuduste kõrvaldamiseks aega 10 tööpäeva. Juhul, kui taotleja ei kõrvalda antud tähtajaks puudusi, lõpetatakse taotluse menetlemine.
§ 6. Toetuse saajad
(1) Toetust antakse üldjuhul valla haldusterritooriumil huvitegevuse valdkonnas tegutsevale organisatsioonile.
(2) Toetust antakse huvitegevuseks, mis on suunatud lastele ja noortele vanuses 6–19 aastat, kelle elukohana on registreeritud valla territooriumil asuv aadress.
(3) Toetust antakse taotlejale, kelle laste ja noortega tegelevatel treeneritel või juhendajatel on täidetud üks alljärgnevatest nõuetest:
3) Eesti kutsekvalifikatsiooniraamistiku mõistes vastaval spordialal vähemalt treeneri kutse neljas tase.
(4) Komisjonil on õigus teha ettepanek toetuse andmise kohta iga treeneri või juhendaja osas, kes ei vasta eelnimetatud nõuetele, lähtudes treeneri või juhendaja töötulemustest, saavutustest ja kogemusest.
(5) Toetuse saaja on kohustatud esitama oma andmed hariduse registrisse ning täitma õppetegevuse päevikut vastavalt huvitegevuses osalemise arvestuse pidamise korras toodud nõuetele.
§ 7. Toetuse määramise kriteeriumid
(1) Toetuste määramise ettepaneku tegemisel lähtub komisjon järgmistest kriteeriumitest:
1) toetus määratakse taotlejale, kelle õppetöö kestuseks on hariduse registri alusel vähemalt 32 nädalat aastas;
2) iga lapse ja noore kohta antakse toetust ühekordselt ühe valdkonna huvitegevuse kohta;
3) toetust ei anta õpilase kohta, kes õpib samas valdkonnas valla munitsipaalhuvikoolis.
(2) Toetuse suuruse arvestamisel võetakse aluseks eelarves vastavaks toetuseks ettenähtud vahendid. Toetusest jagatakse 20% välja tegevustoetusena ja 80% tingimustele vastavate õpilaste arvu põhiselt (edaspidi pearaha).
(3) Pearaha arvutamisel on aluseks järgmised koefitsiendid:
1) 0,8 – õppetöö maht on 2–3 õppetundi nädalas;
2) 1,0 – õppetöö maht on 4 ja enam õppetundi nädalas (vähemalt kahel korral nädalas).
(4) Toetuse suuruse arvutamisel korrutatakse vastav koefitsient pearaha suurusega.
(5) Vallavalitsusel on õigus keelduda toetuse eraldamisest juhul, kui toetuse taotlejal on riiklike või kohalike maksude osas võlgnevusi või tähtaegselt tasumata arveid valla ja tema hallatavate asutuste või sihtasutuste ees.
(1) Komisjoni ettepaneku alusel otsustab vallavalitsus toetuse andmise ühe kuu jooksul pärast eelarve vastuvõtmist lähtuvalt selleks eraldatud vahendite suurusest eelarves.
(2) Toetuste andmisest või mitteandmisest teavitab vallavalitsus taotlejat kirjalikult 10 tööpäeva jooksul vastava otsuse tegemise päevast.
(3) Vallavalitsusel on õigus eelarveaasta jooksul toetuse suurust taotlejale muuta juhtudel, kui laste ja noorte arv huvikoolis või spordiklubis hariduse registri andmete alusel muutub.
(4) Teave määratud toetuste kohta avaldatakse valla veebilehel.
Ühe kuu jooksul toetuse määramise otsuse tegemise päevast sõlmib vallavalitsus toetuse saajaga lepingu. Lepingus sätestatakse:
4) toetatavate laste ja noorte arv;
5) kohustus teavitada lapsevanemat ja vabastada lapsevanema avalduse olemasolul õppetasust (liikmemaksust) kuni 10% lapsi ja noori;
6) õppetöö maht;
7) toetuse ülekandmise tähtaeg;
8) toetuse sihipärase kasutamise kontrollimise tingimused;
9) sanktsioonid lepingu rikkumise korral;
10) toetuse suuruse muutmise regulatsioon.
(1) Toetuse saaja tegevuse üle teostatakse kontrolli hariduse registri andmebaasi alusel.
(2) Vallavalitsusel on õigus vajadusel nõuda toetuse saajalt asjakohaste dokumentide esitamist ning kontrollida toetuse kasutamise sihipärasust ning nõuda täiendavaid seletusi.
(3) Vallavalitsusel on õigus makstud toetus tagasi nõuda, kui:
1) toetuse saaja ei esita andmeid hariduse registrisse või muid nõutud dokumente või esitab valeandmeid toetuse kasutamise kohta;
3) toetuse taotlemisel on kasutatud valeandmeid;


RTL 2006, 8, 156
Vastu võetud 10.01.2006 nr 4
(4) Lepingu muutmisel täiendavate teenuste osutamiseks lepivad haigekassa ja tervishoiuteenuse osutaja lepingus kokku teenuse osutamise hinnas.
(2) Kindlustatud isikule osutatud teenused vormistatakse raviarvel, mille andmed ja raviarve täitmise nõuded on sätestatud käesoleva määruse 8. peatükis. Kui tervishoiuteenuse osutaja osutab teenuseid teise Euroopa Liidu liikmesriigi pädevas asutuses kindlustatud isikule, kes tõendab oma kindlustuskaitset Euroopa Liidu ravikindlustuskaardi või selle asendussertifikaadi või kindlustajariigi pädeva asutuse poolt väljastatud vormikohase tõendi (E 110, E 111, E 112, E 119, E 123, E 128) alusel, lisatakse esitatud dokumendist koopia raviarvele.
3) haige läbivaatus, uuringute ja raviplaani koostamine, diagnoosimine;
1) albumiin;
2) glükoos bioloogilises vedelikus;
3) valk bioloogilises vedelikus;
4) kreatiniin;
5) uurea;
6) bilirubiin;
7) bilirubiini fraktsioonid;
8) kusihape;
9) kolesterool;
10) triglütseriidid;
11) laktaatdehüdrogenaas;
12) leelisfosfataas;
13) aspartaadi aminotransferaas (AST);
14) alaniini aminotransferaas (ALT);
15) primitiivmeetodil veritsusaeg;
16) vere hüübimisaeg;
17) vere uuring;
18) trombotsüütide mikroskoopiline uuring;
19) retikulotsüütide mikroskoopiline uuring;
20) lihtne hemogramm;
21) patoloogiline hemogramm;
22) uriini uuringud;
23) helmintide munade uuring;
24) lambliate uuring;
25) peitevere uuring;
26) anaalkaape uuring.
(1) Haigekassa tasub täiendavalt perearsti pearaha arvel tasutavatele teenustele kuni 23% perearsti nimistule pearahadeks arvestatud summast aastas järgmiste uuringute, protseduuride ja laboriuuringute eest:
Uuringud, protseduurid ja laboriuuringud Tervishoiuteenuse kood
Biopsia 7004
Õõne punktsioon 7005
Pareesidega haige massaaž 7011
Liikumishäirega haige ujumisseanss 7014
Ravivõimlemine (liikumisravi) 7016
Ravivõimlemisseanss basseinis 7017
Väljendunud liigesjäikusega haige mudaraviseanss 7022
Diatermokoagulatsioon, krüoteraapia 7025
Pindmiste (väikeste) naha- ja aluskoe tuumorite eemaldamine 7100
Troofilise haavandi korrastamine 7100
Pindmise mädakolde avamine 7100
Panariitsiumi avamine 7100
Sissekasvanud küüne resektsioon 7100
Haava suturatsioon 7101
Põletushaige ambulatoorne sidumine 7111
Kateteriseerimine 7159
Püsikateetri panemine 7160
Emakasisese rasestumisvastase vahendi paigaldamine ja eemaldamine 7352
Ösofagogastroduodenoskoopia 7551–7553
Sigmoidoskoopia 7556
Kolonoskoopia 7557–7558
Fiiberbronhoskoopia 7559
Rektoskoopia 7562
Kolposkoopia 7563
Kolju röntgenograafia 6061–6062
Lülisamba röntgenograafia 6063–6064
Luude ja liigeste röntgenograafia 6065–6066
Rindkere röntgenograafia 6067–6068, 6070
Nina-kõrvalkoobaste röntgenograafia 6069
Nina-neelu röntgenograafia 6087
Kuseteede röngtenoskoopia 6071
Mammograafia 6074
Südame, kopsude, keskseinandi ja diafragma röntgenoskoopia 6076
Mao röntgenuuring 6078–6079
Irrigoskoopia 6081
Kõhuõõne ülevaatlik röntgenograafia 6086
Urograafiad 6088–6089
Luu densitomeetria 6112
Radiorenograafia 6165
Elektroentsefalograafia uuring digitaal-komputeriseeritud EEG-aparaadiga 6250
Elektroentsefalograafia 6251
Elektrokardiograafia koormustest 6324
Holteri monitooring 6326
Ehhokardiograafia 6339–6340
Spirograafia 6301
Bronhodilataatortest 6302
Toonaudiomeetria 6402
Tümpanomeetria 6408
Sonograafia 6001–6003, 6009, 6010, 6012
Alfa-HBDH 6501i
Koliinesteraas 6501m
Kaalium, naatrium, raud, kloor, vask, kaltsium, fosfor, magneesium, ammoniaak, liitium, laktaat 6502a–6502k
Happeline fosfataas 6502m
HF prostata fraktsioon 6502n
Gamma-glutamüültransfer 6502o
Kreatiinkinaas 6502p
C-reaktiivne latekstest 6502r
Reumatoidfaktori latekstest 6502s
Antistreptolüsiin-O latekstest (ASO) 6502t
Valkude forees kilel 6503d
Rauasidumisvõime uuring 6503e
HDL kolesterool (otsene määramine) 6503f
LDL kolesterool (otsene määramine) 6503g
C-reaktiivne valk kvantitatiivselt 6504a
Alfa amülaas 6504d
Seerumvalgud turbidimeetriliselt või nefelomeetriliselt IgA, IgG, IgM, ApoA1, ApoB (üks parameeter) 6505d
Glükolüseeritud hemoglobiin 6506a
Antistreptolüsiin-O kvantitatiivselt (ASO) 6506b
Reumatoidfaktor kvantitatiivselt 6506c
Valkude forees geelil 6506d
Glükeeritud hemoglobiin 6513
Aktiviseeritud osalise tromboblastiini aeg (APTT) 6553a
Protrombiini indeks 6553b
Fibrinogeen 6553g
Lupus erythematosus’e (LE) rakud 6580
Mikroalbuminuuria määramine testribaga 6607
Parasiitide uuring formaliin-eeter kontsentratsiooni meetodil 6625
Algmaterjali mikroskoopiline uuring 6701
Bioloogilise materjali külv 6710a
Bioloogilise materjali külv seentele 6710b
Uuring Trichomonas’ele 6710c
Uuring Neisseria gonorrhoeae’le, Ureaplasma urealyticum’ile, Mycoplasma hominis’ele 6713a, 6713b, 6713c
Bioloogilise materjali külv mükobakteritele 6714
Anaeroobne külv 6716a
Uuring klamüüdiale koekultuuril 6716b
Uuring viirustele koekultuuril 6716c
Haigusetekitajate samastamine 6720–6722
Haigusetekitaja ravimtundlikkuse määramine 6725a, 6725b, 6726, 6727
Süüfilise ekspressdiagnostika 6730–6732
Respiratoorsete viirusnakkuste diagnostika 6733
Chlamydia trachomatise, Neisseria gonorrhoeae, papilloomviiruse määramine Gen-probe meetodil 6741–6743
Veregrupp ja reesusfaktor 6771–6780
Tuumormarkerite uuring 6816
Immunoglobuliinide (IgG, IgM) määramine 6818
Erinevate antigeenide määramine 6818, 6820, 6822, 6824, 6843
Anti-HIV-1/HIV-2 määramine 6822, 6824, 6825
Hormoonide, AFP- ja HCG-uuring kemiluminestsents-(LIA) meetodil (üks parameeter) 6834a
Kasvaja-, aneemia- jm markerite, ravimite, spetsiifiliste antikehade uuring kemiluminestsentsmeetodil (LIA-meetod) (üks parameeter) 6834b
Interleukiinide, erütropoetiini, deoksüpüridinoliini jm määramine kemiluminestsentsmeetodil (üks parameeter) 6834c
Immunoloogiline uuring radioisotoopmeetodil (RIA-meetod) (üks parameeter) 6834d
Immunofluorestsentsuuring (IF-uuring) (üks antigeen) 6835a
Immunofluorestsentsuuring autoantikehadele (tuuma-, mitokondri-, silelihaskoe, parietaalraku, kilpnäärme, IgG tüüpi endomüüsiumi jt antikehad) 6835b
Immunofluorestsents (IF) uuring kommertsslaididel 6836
HIV-i verifitseerimine 6843a, 6843b
Allergeenide määramine 6844–6849
Spiroheetide immobilisatsiooni test 6736
Histoloogilised uuringud 6901–6903
Tsütoloogilised uuringud 6911–6913
(2) Haigekassa tasub perearstile raviarvete esitamisel täiendavalt käesoleva paragrahvi lõikes 1 kehtestatud 23%-lisele summale normaalse raseduse jälgimiseks tehtud uuringute eest tervishoiuteenuste loetelus sisalduvate teenuste piirhindade alusel.
(1) Haigekassa tasub perearstile hindamisele eelneva kalendriaasta andmete alusel lisatasu haiguste ennetamise ja krooniliste haigete jälgimise ning ravitöö tulemuslikkuse (edaspidi tegevus) eest punktide alusel, kui perearsti tegevus vastab käesolevas paragrahvis sätestatud kriteeriumidele.
9020 90% 5
9021 90% 5
9022 90% 5
9023 90% 5
9024 90% 5
9025 90% 5
9026 90% 5
9027 90% 5
9028 90% 5
1. elukuul 9031 90% 5
3. elukuul 9032 90% 5
12. elukuul 9033 90% 5
2-aasta vanuselt 9034 90% 5
9030 100% 15
31–50-aastased isikud Kood Hõlmatus Punkte
31–50-aastastel isikutel tehtud kolesterooli analüüsid 6501f 90% 7
31–50-aastastel isikutel määratud HDL-kolesterool 6503f 90% 7
31–50-aastastel isikutel määratud glükoos bioloogilises vedelikus 6500b 90% 7
31–50-aastastel naistel tehtud güneko-tsütoloogiline rutiinuuring 6911 30% 7
51–65-aastased isikud Kood Hõlmatus Punkte
51–60-aastastel isikutel tehtud kolesterooli analüüsid 6501f 90% 7
51–60-aastastel isikutel määratud HDL-kolesterool 6503f 90% 7
51–60-aastastel isikutel määratud glükoos bioloogilises vedelikus 6500b 90% 7
51–54-aastastel naistel tehtud güneko-tsütoloogiline rutiinuuring 6911 30% 7
Uuringud, mille puhul perearst tegutseb nõustajana ja suunab patsiendid kontrollile Kood Hõlmatus Punkte
45–50-aastastel naistel tehtud mammograafilisi uuringuid 6074 70% 30
51–59-aastastel naistel tehtud mammograafilisi uuringuid 6074 70% 30
(3) Koodidega 6501f, 6503f ja 6500b tähistatud uuringute maht kalendriaastaks määratakse «Südame-veresoonkonna haiguste ennetamise projektis», mida teostatakse «Ravikindlustuse seaduse» § 34 alusel kooskõlastatult Sotsiaalministeeriumiga. HDL kolesterooli määratakse projekti hõlmatud patsientidel, kellel üldkolesterool on >6,5 mmol/l.
(4) Koodidega 6501f, 6503f ja 6500b tähistatud perearstile määratud uuringute maht ning HDL kolesterooli uuringute maht sihtgrupist peab olema täidetud 90% ulatuses.
(5) Koodiga 6911 tähistatud uuring viiakse läbi kas perearsti või günekoloogi poolt ja naiste hõlmatus arvestatakse nimistus olevatest vastava vanusegrupi naistest. Perearst võib tegutseda ka nõustajana ja suunata patsiendi vastavale uuringule eriarsti juurde.
(6) Koodiga 6074 tähistatud uuringute maht kalendriaastaks määratakse «Rinnavähi varajase avastamise projektis», mida teostatakse «Ravikindlustuse seaduse» § 34 alusel kooskõlastatult Sotsiaalministeeriumiga. Haigekassa saadab välja kutsed naistele uuringus osalemiseks ja on kohustatud teavitama perearsti tema nimistus olevatest naistest, kellele vastava kalendriaasta jooksul saadetakse «Rinnavähi varajase avastamise projektis» osalemiseks kutse. Perearst nõustab tema nimistus olevaid naisi, keda on planeeritud kutsuda uuringule, uuringu vajalikkusest ja vajadusel liikuva mammograafi töö kavast maakonniti kalendriaastas.
(7) Koodiga 6074 tähistatud uuringu hõlmatus peab olema 70% perearsti nimistus olevatest naistest, kellele vastaval kalendriaastal saadetakse kutse «Rinnavähi varajase avastamise projektis» osalemiseks.
(8) Krooniliste haigete jälgimise tegevuse kriteeriumid on järgmised:
Diabeet II (E 11) haigete loetelu olemas Jah 20
Diabeet II haiged, kellel on tehtud EKG eelneva kalendriaasta jooksul 6320 või 6322 või 6323 90% 7
Diabeet II haigetel vaadatud silmapõhjad kolmepeegliläätse või Volke luubiga 7263 80% 7
Diabeet II haiged, kellel määratud glükeeritud Hb fraktsioon HbA1c analüsaatoril 6513 90% 7
Diabeet II haigetel määratud kreatiniin vereseerumis 6500d 90% 5
Diabeet II haigetel määratud kolesterool 6501f 90% 5
Diabeet II haigetel määratud HDL-kolesterool 6503f 90% 5
Diabeet II haigetel määratud triglütseriidid 6502l 90% 5
Diabeet II haigetel tehtud uriini analüüs 6602 90% 5
Diabeet II haigetel määratud mikroalbuminuuria testribaga 6607 90% 5
Hüpertooniatõbi Kood Hõlmatus Punkte
Hüpertooniatõvehaigete (I10–I15) loetelu olemas Jah 20
Hüpertooniatõvehaiged, kellel on tehtud EKG eelneva kalendriaasta jooksul 6320 või 6322 või 6323 90% 8
Hüpertooniatõvehaiged, kellel on vaadatud silmapõhjad kolmepeegliläätse või Volke luubiga 7263 70% 8
Hüpertooniatõvehaigetel määratud kolesterool 6501f 90% 5
Hüpertooniatõvehaigetel määratud glükoos bioloogilises vedelikus 6500b 90% 5
Hüpertooniatõvehaigetel määratud HDL-kolesterool 6503f 70% 5
Hüpertooniatõvehaigetel määratud kreatiniin vereseerumis 6500d 90% 5
Hüpertooniatõvehaigetel määratud triglütseriidid 6502l 90% 5
Hüpertooniatõvehaigetel tehtud uriini analüüs 6601 90% 5
Hüpertooniatõvehaigetel määratud mikroalbuminuuria testribaga 6607 90% 5
(9) Diabeet II haiged suunab perearst koodiga 7263 tähistatud uuringu korral silmaarsti vastuvõtule. Hüpertooniatõvehaigete korral teostab perearst uuringu ise või suunab patsiendid silmaarsti vastuvõtule.
(10) Ravitöö tulemuslikkuse tegevuse kriteeriumid on järgmised:
Raseduse jälgimine, kirurgilised manipulatsioonid ja pisioperatsioonid Kood Hõlmatus Punkte
Raseduse tuvastamine ja jälgimise plaani koostamine 2252K Jah 15
Raseduse kulu jälgimine kuni 20. rasedusnädalani 2253K Jah 15
Raseduse kulu jälgimine 20.–36. rasedusnädalani 2255K Jah 15
Raseduse kulu jälgimine 36.–40. nädalani 2257K Jah 15
Günekoloogiline läbivaatus koos preparaadi võtmisega 7359 Jah 20
Ambulatoorne pisioperatsioon (pindmise mädakolde avamine, panariitsiumi avamine, pindmiste naha- ja aluskoe tuumorite eemaldamine jmt) 7100 Jah 20
Nahahaava suturatsioon 7101 Jah 10
Põletushaige ambulatoorne sidumine 7111 Jah 10
(11) Hindamiseks vajalike punktide saamiseks peavad lõikes 10 sätestatud koodid esinema lisatasu taotleva perearsti poolt esitatud raviarvetel vähemalt kaks korda.
(12) Käesolevas paragrahvis sätestatud lisatasu saamiseks esitab perearst haigekassa piirkondlikule osakonnale hindamisele eelnenud kalendriaasta kohta lepingus kokkulepitud andmed hiljemalt kalendriaasta 31. märtsiks.
(13) Perearst esitab haigekassa piirkondlikule osakonnale lepingus kokkulepitud andmed, kui hinnataval kalendriaastal on perearst oma nimistuga töötanud vähemalt 10 kuud ning käesoleva paragrahvi:
1) lõikes 2 sätestatud punktidest on täidetud vähemalt 90%;
2) lõikes 8 sätestatud punktidest on täidetud vähemalt 80%;
3) lõikes 10 sätestatud punktidest on täidetud vähemalt 50%.
(14) Haigekassa hindab perearsti poolt esitatud raviarvete alusel perearsti tegevust hindamisele eelnenud kalendriaastal ning kinnitab hindamise tulemused hiljemalt kalendriaasta 1. juuliks. Lisatasu määratakse perearstile üheks aastaks alates hindamise kalendriaasta 1. juulist.
(15) Perearstile makstakse lisatasu koefitsiendiga 0,8, kui perearsti tegevuse hindamise tulemusena saab perearst käesoleva paragrahvi lõigetes 2, 8 ja 10 sätestatud kriteeriumide tulemuseks vähemalt 360 punkti.
(16) Perearstile makstakse lisatasu koefitsiendiga 1,0, kui perearsti tegevuse hindamise tulemusena saab perearst käesoleva paragrahvi lõigetes 2, 8 ja 10 sätestatud kriteeriumide tulemuseks vähemalt 428 punkti.
(17) Perearstide nimed, kellele on määratud lisatasu, avalikustatakse haigekassa veebilehel kalendriaasta 1. juuliks.
(18) Perearstil on õigus algatada käesoleva paragrahvi lõike 14 alusel tehtud haigekassa otsuse suhtes vaidemenetlus kolmekümne kalendripäeva jooksul «Haldusmenetluse seaduses» sätestatud korras.
10) laboriuuringud, mis on sätestatud tervishoiuteenuste loetelu 8. peatükis koodidega 6500b (biokeemilised uuringud üks kord päevas), 6571, 6572, 6573, 6574 ja 6576 (hematoloogilised uuringud), 6601, 6602 ja 6603 (uriiniuuringud), 6621a, 6621b, 6621c (väljaheiteuuringud).
7) tervishoiuteenuste loetelu 8. peatükis sätestatud järgmised laboriuuringud:
biokeemilised uuringud – kood 6500b (üks kord päevas),
hematoloogilised uuringud – koodid 6571, 6572, 6573, 6574 ja 6576,
uriiniuuringud – koodid 6601, 6602 ja 6603,
väljaheiteuuringud – koodid 6621a, 6621b, 6621c;
(2) Voodipäevade arv ja haigele tehtud terviseuuringud ning osutatud teenused, v.a käesoleva määruse §-s 14 loetletud tegevused, vormistatakse samal raviarvel.
§ 14. Voodipäeva eest tasumine
Voodipäeva piirhind sisaldab kulutusi järgmistele tegevustele:
5) haige hooldus, põetus, toitmine;
7) ravimid, v.a tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud erialadel kasutatavad ravimid;
8) laboriuuringud, mis on kehtestatud tervishoiuteenuste loetelu 8. peatükis koodidega 6500b (on arvestatud voodipäeva piirhinna sisse juhul, kui see on tehtud üks kord päevas); 6500c, 6500d, 6501a, 6501b, 6501d, 6501f, 6501j, 6501k, 6501l, 6502a, 6502b, 6502r, 6504d (biokeemilised uuringud); 6571, 6572, 6573, 6574, 6576 (hematoloogilised uuringud); 6552a (verehüübimise uuring); 6601, 6602, 6603, 6606, 6607 (uriiniuuringud); 6621a, 6621b, 6621c (väljaheiteuuringud);
§ 15. Voodipäevade arvestus
(1) Haige ravil viibimisel sama tervishoiuteenuse osutaja erinevates osakondades on voodipäevade eest tasumise aluseks haige põhidiagnoosile vastava eriala voodipäeva piirhind.
(2) Erialajärgsete ravipäevade arvu hulka loetakse ka I astme intensiivravi päevad.
(4) Haige suunamisel uuringutele või ravile ühe tervishoiuteenuse osutaja juurest teise tervishoiuteenuse osutaja juurde rakendatakse käesoleva määruse §-des 13 ja 14 ning käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 sätestatud korda.
§ 16. Järelravi eest tasumine
Haige suunamisel järelravile teise haiglasse rakendatakse haige vastuvõtnud haiglas voodipäevakulude arvutamisel käesoleva määruse paragrahvides 13 ja 14 kehtestatud korda. Voodipäevade eest tasumise aluseks on järelravi voodipäeva piirhind (kood 2047).
§ 17. Hooldusravi ja haige lapse põetamise eest tasumine
(1) Hooldusravipäeva piirhind (kood 2053) sisaldab hooldushaige ravi ja põetamisega seotud tegevuste ja protseduuride maksumust ning ravimeid, v.a tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud erialadel kasutatavad ravimid.
(2) Koos haige lapsega haiglas viibiva vanema või hooldaja eest tasub haigekassa täiendavalt põetuse, hoolduse voodipäeva järgi koodiga 2048 tähistatud teenuse eest järgmiselt:
1) kuni 1-aastase lapsega haiglas viibimise päevade eest;
§ 18. Intensiivravi eest tasumine
(1) Intensiivravi (sellekohase astme intensiivravi tegevusluba omaval voodil) teenuste eest tasub haigekassa tervishoiuteenuse osutajale sotsiaalministri 6. mai 2002. a määruse nr 76 «Tervishoiuteenuste osutamist tõendavate dokumentide loetelu ja vormid ning tervishoiuteenuste dokumenteerimise kord» lisades 19 ja 20 sätestatud ja haigusloos TISS-lehele kantud toimingute ning nende 24 tunni jooksul kogutud hindepunktide alusel punktide arvu järgi järgmiselt:
1) 8–14 punkti – I aste;
2) 15–24 punkti – II aste;
3) 25–39 punkti – III aste;
4) 40 ja enam punkti – III A aste.
(2) Vähem kui 8 punkti korral tasub haigekassa põhidiagnoosijärgse voodipäeva piirhinna.
(3) Haige viibimisel intensiivraviosakonnas (intensiivravi tegevusluba omaval ravivoodil) ööpäevas 18 ja enam tundi tasub haigekassa voodipäevajärgse piirhinna alusel ning alla 18-tunnisel viibimisel tegelikult viibitud tundide eest käesoleva määruse § 62 punktis 4 sätestatud teenuse hulga alusel.
(4) Põletushaige I ja II astme intensiivravi korral tasub haigekassa kuni 25 intensiivravipäeva eest.
(5) Madalama astme intensiivravi eest võib tasuda ka kõrgema astme tegevusloaga intensiivraviosakonnas tehtud ravi eest, lähtudes punktide arvust.
(6) Kulude eest tasumisel intensiivravi pikenemisel üle käesolevas paragrahvis kehtestatud intensiivravipäevade arvu kooskõlastatakse tasu maksmine kõrgema astme intensiivravi piirhinna alusel eelnevalt haigekassa piirkondliku osakonnaga, kelle nimekirja kindlustatud isik on kantud.
§ 19. Taastusravi statsionaarse ravipäeva eest tasumine
Statsionaarse taastusravi teenuse eest tasub haigekassa tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud taastusravi voodipäeva piirhinna alusel kindlustatud isiku ravil viibitud päevade eest.
§ 20. Füsioteraapia ja tegevusteraapia eest tasumine
3) teraapia planeerimine;
4) sekkumine (kehaline harjutus, massaaž, füüsikalise ravi protseduurid).
§ 21. Kompleksteenuste eest tasumine
Kompleksteenuste piirhinnad sisaldavad operatsioonieelsel ja -järgsel perioodil tehtavate uuringute, protseduuride, voodipäevade, intensiivravi, anesteesia, operatsiooni, meditsiiniseadmete ja veretoodete maksumust järgmiste kompleksteenuste korral:
Teenuse nimetus Teenuse kood
Suure liigese endoproteesimine 2240K
Apendektoomia 2242K
Ingvinaalherniotoomia 2243K
Umbilikaal- ja femoraalherniotoomia 2244K
Laparoskoopiline koletsüstektoomia 2245K
Eesnäärme TUR-resektsioon 2246K
Transuretraalne nõelablatsioon 2247K
Katarakti operatsioon 2248K
Alajäseme veenilaiendite operatsioon koos safenektoomiaga 2250K
Kusiti fikseerimine tupe kaudu proleenlingu abil 2275K
§ 22. Normaalse raseduse jälgimise eest tasumine
Normaalse raseduse jälgimise eest tasub haigekassa kompleksteenusena, mille kohta vormistab rasedat jälgiv arst ühe raviarve iga rasedusperioodi lõppedes, lähtudes Eesti Naistearstide Seltsi poolt heakskiidetud raseduse jälgimise juhendist järgmiselt:
Raseduse tuvastamine ja kulu jälgimise plaani koostamine 2252K
Raseduse kulu jälgimine kuni 20. rasedusnädalani 2253K
Raseduse kulu jälgimine 20.–36. nädalani 2255K
Raseduse kulu jälgimine 36.–40. nädalani 2257K
§ 23. Embrüo siirdamise ja kehavälise viljastamise kompleksteenuste eest tasumine
§ 24. Ööpäevaringse vältimatu arstiabi eest tasumine
(1) Ööpäevaringse vältimatu arstiabi andmise toetust ühe eriala kohta kvartalis (kood 2280K) tasub haigekassa eriarsti ööpäevaringse kohaloleku korral Vabariigi Valitsuse 2. aprilli 2003. a määruses nr 105 «Haiglavõrgu arengukava» nimetatud haiglatele.
§ 25. Diagnoosipõhise kompleksteenuse ja muude samaaegselt osutatud teenuste eest tasumine
Järgneva raviarve vormistamise korral DRG piirhindu ei rakendata.
§ 26. Laboriuuringu eest tasumine
(2) Juhul kui üks tervishoiuteenuse osutaja ostab laboriuuringu teiselt tervishoiuteenuse osutajalt, arvestab laboriuuringu teinud tervishoiuteenuse osutaja uuringuks vajalike tarvikute maksumuse teenuse müügihinnast maha.
§ 27. Ravimite eest tasumine
(1) Mitte-Hodgkini lümfoomi (üks 6-päevane standardne polükemoteraapiakuur) (kood 308R) teenus sisaldab järgimisi ravikuure:
(2) Rinnakasvajate tsütostaatiline ravikuuri (kood 314R) teenus sisaldab järgmisi ravikuure:
4) monoravi trastuzumabiga teise rea keemiaravina kaugelearenenud rinnavähiga patsientidel, kelle kasvajal esineb HER2 üleekspressioon (3+ immuunohistokeemilisel uuringul või FISH-positiivsed) ning kes on eelnevalt saanud keemiaravi antratsükliini ja taksaane sisaldavate raviskeemidega, v.a juhud, kui patsiendile on need ravimid vastunäidustatud;
5) trastuzumabi ja taksaani kombinatsioonravi teise rea keemiaravina kaugelearenenud rinnavähiga patsientidel, kelle kasvajal esineb HER2 üleekspressioon (3+ immuunohistokeemilisel uuringul või FISH-positiivsed) ning kes on eelnevalt saanud ravi antratsükliini sisaldava raviskeemiga;
7) alternatiivina kemoteraapiale ravi gosereliiniga (üks ravikuur koosneb 4 süstist; kuni 6 ravikuuri ühel patsiendil) pre- ja perimenopausis I ja II staadiumi hormoonsõltuva rinnavähiga naispatsientidel, kes kuuluvad keskmise riski gruppi (puuduvad regionaalsed metastaasid, kasvajakolde suurim läbimõõt on kuni 2 cm, diferentseerumisaste G1-G2, östrogeen- ja/või progesteroonretseptor positiivsed).
(3) Koodidega 309R–318R tähistatud teenuste piirhindade alusel tasub haigekassa juhul, kui tsütostaatiline ravikuur on läbi viidud sellekohast tegevusluba omavas haiglas töötava onkoloogi (koodi 318R puhul uroloogi) poolt tingimusel, et ravikuuri ettevalmistamise ja läbiviimise ajal on tagatud tsütostaatiliste ravimite käsitsemisjuhendite tingimuste täitmine.
(4) Koodiga 330R tähistatud teenuse piirhinna alusel tasub haigekassa juhul, kui Vabariigi Valitsuse 2. aprilli 2003. a määruses nr 105 «Haiglavõrgu arengukava» nimetatud piirkondlikes ja keskhaiglates on vastavalt Sotsiaalministri 31. oktoobri 2003. a määrusele nr 117 «Haiglanakkuste seire, ennetamise ja tõrje abinõude ning sellekohase teabe edastamise kord ning mikrobioloogia- ja viroloogialaborist haiglanakkuse laboratoorse seire ning mikroobide ravimresistentsuse uurimise tulemuste Tervisekaitseinspektsioonile edastamise kord» loodud nakkushaiguste kontrolli teenistus ja on tagatud infektsioonhaiguste kvalifikatsiooniga haiglanakkustõrje arsti pidev järelevalve.
§ 28. Metoodika rakendusala
§ 29. Mõisted
§ 30. Ressursi ühe mõõtühiku kulu arvutamine
§ 31. Tööjõu kulu arvestamine
(1) Tööjõu keskmise kasutamise mahu arvestamisel lähtutakse ühe teenuse osutamiseks vajalikust töötajate arvust ja keskmisest tööajast, mis sisaldab otseselt teenuse osutamiseks ning ettevalmistamiseks vajalikku aega.
1) arsti brutopalk on 97 krooni 50 senti tunnis,
2) õe brutopalk on 46 krooni 80 senti tunnis;
3) hooldustöötaja brutopalk on 25 krooni 30 senti tunnis;
4) muu kõrgharidusega spetsialisti brutopalk on 97 krooni 50 senti tunnis;
5) muu keskharidusega spetsialisti brutopalk on 46 krooni 80 senti tunnis.
§ 32. Üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadme kulu arvestamine
(6) Üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadmete amortisatsiooniperiood, selle kasutamise optimaalne maht ja keskmine kasutamise maht teenustes, tuginedes eksperthinnangule, on kehtestatud käesoleva määruse lisas 4.
§ 33. Ruumide kasutuskulu arvestamine
2) kinnistute, hoonete ja ruumide kommunaalkulud (sealhulgas küte, elekter, vesi, kanalisatsioon, valvekulu, maamaks, koristuskulu, olmeprügi vedu);
3) kinnistute, hoonete ja ruumidega seotud muud kulud (hooldus, remont);
§ 34. Korduvkasutusega meditsiiniseadmete kulu arvestamine
2) meditsiiniseadmete optimaalsest kasutamise mahust.
(3) Korduvkasutusega meditsiiniseadmete soetusmaksumus ja selle kasutamise optimaalne maht määratakse esitatud taotluse alusel lähtudes mõistlikust kasutuskordade arvust, kuid mitte väiksemas kasutamise optimaalses mahus kui eksperdi poolt antud hinnang.
§ 35. Ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kulu arvestamine
(1) Ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kulu arvestatakse teenuse standardkulusse vastavalt teenuse osutamiseks vajalikule meditsiiniseadme kasutamise keskmisele mahule.
(2) Ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kulu arvestamisel lähtutakse tervishoiuteenuste osutajate poolt teenuse osutamiseks tehtud keskmisest kulust.
(3) Ravimid arvestatakse teenuse standardkulusse juhul, kui nende nimetus ja piirhind ei ole sätestatud tervishoiuteenuste loetelus.
(4) Ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kasutusvajadus teenustes, tuginedes eksperthinnangule, on kehtestatud käesoleva määruse lisas 9.
§ 36. Tugiteenuste kulu arvestamine
5) jäätmekäitlus.
§ 37. Teenuse standardkulu arvutamine
(2) Teenuse standardkulu arvutamiseks summeeritakse käesoleva määruse teenuse osutamisega seotud lisades 3, 4, 7, 8, 11 määratud ressursivajaduse ja § 30 alusel arvutatud ressursi ühe mõõtühiku maksumuse korrutised ning liidetakse käesoleva määruse lisas 9 teenuse osutamisega seotud tegevustes kirjeldatud ressursside kulud ja käesoleva määruse § 38 lõike 3 punktis 7 loetletud teenuste osutamiseks vajalikud kulud.
§ 38. Ettepaneku tegemine piirhinna arvutamiseks
(1) «Ravikindlustuse seaduse» § 31 lõikes 5 nimetatud isik lisab «Ravikindlustuse seaduse» § 31 lõike 2 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruse lisas loetletud andmetele käesoleva määruse lisas 1 toodud näidisvormil loetletud andmed (edaspidi algataja taotlus).
2) üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadme kood vastavalt käesoleva määruse lisale 4 – nimetus, soetusmaksumus, amortisatsiooniaeg, hoolduskulu aastas, keskmine kasutusaeg taotletava teenuse osutamiseks ja optimaalne protseduuride arv meditsiiniseadme kohta (aastas);
4) korduvkasutusega meditsiiniseadmete kood vastavalt käesoleva määruse lisale 8 – nimetus, kogused, keskmine kasutuskordade arv ja keskmine soetusmaksumus;
5) ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kood vastavalt käesoleva määruse lisale 9 – nimetus, kogused ja keskmine soetusmaksumus;
6) tugiteenuste kood vastavalt käesoleva määruse lisale 11 – nimetus ja kogused esitatakse järgmiselt: keskmine pesusse mineva pesu kogus kilogrammides, patsiendi toitlustamine (jah/ei), keskmine sterilisatsiooni vajadus kuupmeetrites ning keskmine jäätmekäitluseks mineva materjali kogus kilogrammides;
7) teised teenused, mis on nimetatud tervishoiuteenuste loetelus – teenuse kood, nimetus ja kogus.
§ 39. Teenuse piirhinna muutmine
(1) Tegevusteks vajalike ressursside kulu ja ressursside kasutamise optimaalne maht vaadatakse üle kord aastas «Ravikindlustuse seaduse» § 31 lõikes 5 nimetatud isiku algatusel.
(2) Käesoleva määruse lisades 3–4, 6–9 ja 11 nimetatud teenuste osutamiseks vajalike ressursside keskmine kasutusvajadus vaadatakse üle «Ravikindlustuse seaduse» § 31 lõikes 5 nimetatud isiku algatusel, kui on esitatud «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 22 lõikes 4 sätestatud haigla liikidest vähemalt ühe piirkondliku haigla, keskhaigla ja üldhaigla piirhinna arvutamise aastale eelneva viimase majandusaasta aruande andmed käesoleva määruse lisas 12 toodud kulude jaotuste ja samade haiglate osutatud teenuste mahud käesoleva määruse lisas 13 toodud vormi kohaselt.
§ 40. Teenuse piirhinna arvutamine
§ 41. Diagnoosipõhise kompleksteenuse (DRG) piirhinna arvutamine ja muutmine
(1) DRG piirhind arvutatakse DRG piirhinna arvutamisele eelneva 12 kuu jooksul haigekassale esitatud statsionaarsete ja ambulatoorsete kirurgiliste ravijuhtude arvete alusel järgmiselt:
§ 42. Mõisted
4) ressursi optimaalne kasutamise aeg on teenuse osutamiseks vajaliku ressursi kasutamise aeg kalendriaastas;
§ 43. Üldarstiabi osutamiseks vajalikud ressursid
2) alla üheaastase kasutusajaga korduvkasutusega meditsiiniseadmed ja ühekordse kasutusega meditsiiniseadmed ning ravimid.
(6) Uue teenuse lisamiseks tervishoiuteenuste loetellu esitatakse taotlus, milles peavad sisalduma andmed teenuste osutamiseks vajalike ressursside kohta.
§ 44. Tööjõukulu arvestamine
1) arsti brutopalk on 75 krooni tunnis;
2) õe brutopalk on 39 krooni tunnis;
3) abilise (nt registraator, raamatupidaja, koristaja jt) brutopalk on 20 krooni tunnis.
§ 45. Üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadme kulu arvestamine
§ 46. Ruumide kasutuskulu arvestamine
§ 47. Korduvkasutusega meditsiiniseadmete kulu arvestamine
2) meditsiiniseadmete optimaalsest kasutamise ajast.
(2) Korduvkasutusega meditsiiniseadmete soetusmaksumus ja optimaalne kasutamise aeg määratakse esitatud taotluse alusel lähtudes mõistlikust kasutusajast, kuid mitte vähem kui on eksperdi poolt antud hinnang.
§ 48. Ühekordsete meditsiiniseadmete ja ravimite kulu arvestamine
§ 49. Muude vajalike ressursside arvestamine
(3) Muud teenuste osutamisega seotud ressursid arvestatakse teenuse piirhinda lähtudes teenuse osutamiseks tehtud keskmisest kulust perioodis, mille suurus ei ületa eksperdi poolt antud hinnanguga kindlaks määratud suurust. Teenuse osutamisega seotud ressursside kulu esitatakse taotluses ressursside lõikes.
§ 50. Asjaajamisega seotud transpordikulu arvestamine
§ 51. Kaugusetasu arvestamine
§ 52. Ettepaneku tegemine piirhinna arvutamiseks
§ 53. Teenuse piirhinna arvutamine
(5) Koolitervishoiuteenuse piirhind ühe õpilase kohta arvutatakse jagades tööjõukulu ja alla üheaastase kasutusajaga korduvkasutusega ja ühekordse kasutusega meditsiiniseadmete kulude summa kalendriaastas 11 kuuga ning seejärel arvuga 600.
§ 54. Raviarve vormistamine
(3) Ühe haigusjuhu korral osutatud teenused vormistatakse ühel raviarvel, v.a käesoleva määruse §-s 66 sätestatud juhul.
§ 55. Raviarve esitamine ja säilitamine
§ 56. Raviarve üldandmed
§ 57. Teenust iseloomustavad andmed
Kood Teenuse tüüp
1 ambulatoorne (v.a päevastatsionaar)
2 statsionaarne
3 vältimatu hambaravi üle 19-aastastele
4 hambaravi alla 19-aastastele
10 hambaproteesimine alla 19-aastastele
12 hambahaiguste ennetus alla 19-aastastele
13 ennetus (koolitervishoid)
14 ennetus
15 statsionaarne taastusravi
16 ambulatoorne taastusravi
17 perearsti teenused
18 statsionaarne hooldusravi
19 päevaravi ja päevakirurgia
20 ambulatoorne hooldusravi
31 hambaproteeside rahaline hüvitis vähemalt 63-aastastele
§ 58. Suunanud arsti andmed
T0001 «kiirabi»
T0002 «tuli ise»
T0003 «tagasikutse»
T0004 «politsei»
§ 59. Haige andmed
§ 60. Diagnoosi andmed
+ esmashaigestumine
– korduvhaigestumine
0 diagnoos kinnitamata
§ 61. Raviarve lõpetamise andmed
3) lõpetamise põhjused, märkides numbri järgmiselt:
1 sama tervishoiuteenuse osutaja teise eriarsti ambulatoorsele vastuvõtule
2 sama tervishoiuteenuse osutaja statsionaarsele ravile
3 teise tervishoiuteenuse osutaja eriarsti ambulatoorsele vastuvõtule
5 teise tervishoiuteenuse osutaja (üldhaigla) statsionaarsele ravile
6 teise tervishoiuteenuse osutaja (keskhaigla) statsionaarsele ravile
7 teise tervishoiuteenuse osutaja (piirkondlik haigla) statsionaarsele ravile
8 teise tervishoiuteenuse osutaja statsionaarsele ravile
(v.a üldhaigla, keskhaigla, piirkondlik haigla)
9 lahkunud omavastutusel arsti soovitusi arvestamata
11 muud põhjused
§ 62. Teenuse osutamise andmed
Aeg (tundides) Sellekohane hulk
§ 63. DRG andmed
DRG rakendamisel kantakse raviarvele lisaks käesoleva määruse §-s 62 nimetatud andmetele järgmised DRG andmed:
§ 64. Tasumise andmed
1) koefitsient 1 tähistab koefitsienti teenusele kehtestatud piirhinnast erineva hinna rakendamist;
§ 65. Kirurgilise protseduuri kood raviarvel
§ 66. Järgnev raviarve
§ 67. Raviarve kogusumma
Raviarvele kantakse kogusumma, mis saadakse käesoleva määruse § 64 punktis 4 nimetatud teenuste summade kokku liitmisel.
§ 68. Raviarve kogusumma DRG piirhinna rakendamise korral
(2) Raviarvele kantakse summa, mis saadakse käesoleva määruse § 64 punkti 4 kohaselt saadud muude teenuste summade liitmisel ja korrutamisel tervishoiuteenuste loetelu § 36 lõikes 4 nimetatud muude teenuste summa koefitsiendiga.
(4) DRG piirhinna rakendamise korral ei kuulu kohaldamisele käesoleva määruse § 67.
§ 69. Tervishoiuteenuse osutaja andmed
MÄÄRUSE RAKENDAMINE JA JÕUSTUMINE
§ 70. Ambulatoorse taastusravi ravipaketi eest tasumine
(1) Ambulatoorse taastusravi ravipaketi piirhind sisaldab järgmisi tegevusi ja kulusid:
2) haige läbivaatus, terviseseisundi hindamine, raviplaani koostamine, ravi määramine;
3) laboriuuringud, mis on sätestatud tervishoiuteenuste loetelu 8. peatükis koodidega 6500b (glükoos bioloogilises vedelikus), 6501g (kolesterooli fraktsioonid), 6502l (triglütseriidid), 6502r (CRV latekstest, kuni 3 lahjendust), 6502t (ASO latekstest, kuni 3 lahjendust), 6571 (vereanalüüsi üksikkomponent);
4) kolm taastusravi liiki järgmistest: liikumisravi, vesiravi, lokaalne käsimassaaž, sooja- või külmaravi, soolakamber, manuaalteraapia, nõelravi. Aparaatne füsioteraapia ja tegevusteraapia ei kuulu eraldi arvestamisele liikide osas.
(2) Käesolevas paragrahvis sätestatut kohaldatakse kuni 1. aprillini 2006. a.
§ 71. Statsionaarse taastusravi ravipaketi eest tasumine
(1) Statsionaarse taastusravi teenuse eest tasub haigekassa sellekohast tegevusluba omavale tervishoiuteenuse osutajale ravipaketi alusel, mis sisaldab järgmisi tegevusi:
3) vajadusel laboriuuringud, mis on sätestatud tervishoiuteenuse loetelu 8. peatükis sätestatud koodidega 6501f (kolesterool), 6501g (kolesterooli fraktsioonid), kood 6502l (triglütseriidid), 6502r (CRV latekstest kuni 3 lahjendust), 6502t (ASO latekstest, kuni 3 lahjendust), 6571 (vereanalüüsi üksikkomponent);
4) haige toitlustamine;
5) haige majutamine;
6) kolm taastusravi liiki järgmistest: liikumisravi, vesiravi, lokaalne käsimassaaž, sooja- või külmaravi, soolakamber, manuaalteraapia, nõelravi. Aparaatne füsioteraapia ja tegevusteraapia ei kuulu eraldi arvestamisele liikide osas.
(2) Haige statsionaarsesse taastusravi osutava tervishoiuteenuse osutaja juurde saabumise ja lahkumise päev arvestatakse ühe päevana.
(3) Käesolevas paragrahvis sätestatut kohaldatakse kuni 1. aprillini 2006. a.
§ 72. Määruse kehtetuks tunnistamine
Sotsiaalministri 3. oktoobri 2002. a määrus nr 121 «Kindlustatud isikult tasu maksmise kohustuse Eesti Haigekassa poolt ülevõtmise kord ja tervishoiuteenuse osutajatele makstava tasu arvutamise metoodika» (RTL 2002, 118, 1719; 2005, 96, 1464) tunnistatakse kehtetuks.
§ 73. Määruse kohaldamine
Määrust kohaldatakse tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2006. a.
Märkus. Lisad on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. (Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 12.01.2006. a resolutsioon nr 17-1/0600304.)
Lisa 982321 Lisa 1
Lisa 982316 Lisa 2
Lisa 982515 Lisa 4
Lisa 982520 Lisa 5
Lisa 982525 Lisa 6
Lisa 982528 Lisa 7
Lisa 982535 Lisa 8
Lisa 982554 Lisa 10
Lisa 982562 Lisa 11
Lisa 983049 Lisa 12
Lisa 982572 Lisa 13
Lisa 982576 Lisa 14


Põhjusliku seose sisustamisel RVastS § 7 lg 4 alusel tuleb lähtuda VÕS § 127 lg-st 4. Kahju ei pea olema teo vahetu tagajärg, tegemist võib olla ka põhjuste ahelaga. Eeltoodu ei tähenda siiski, et kannatanule tuleb hüvitada igasugune ja rikkumisega ükskõik kui kauges seoses olev negatiivne tagajärg. Teoga liialt kauges põhjuslikus seoses oleva tagajärje eest hüvitise määramine on piiratud VÕS § 127 lg 2 ja § 1045 lg 3 alusel. Normi kaitse-eesmärgiga hõlmamata õigusi halduse õigusvastane tegevus ei riku. (p 12) Kui faktiliselt võib elektri tootmine ja sellest tulu saamine olla võimalik kohe pärast maakaabelliini valmimist, tuleb põhjusliku seose tuvastamiseks siiski selgitada, millal said majandustegevus ja sellelt tulu teenimine õiguslikult lubatavaks. Valla kui tulu teenija käitumisest sõltumatud õiguslikud takistused tulu teenimisel võivad välistada põhjusliku seose saamata jäänud tulu ja valla õigusvastase käitumise vahel. (p 15)
Põhjusliku seose sisustamisel RVastS § 7 lg 4 alusel tuleb lähtuda VÕS § 127 lg-st 4. Kahju ei pea olema teo vahetu tagajärg, tegemist võib olla ka põhjuste ahelaga. Eeltoodu ei tähenda siiski, et kannatanule tuleb hüvitada igasugune ja rikkumisega ükskõik kui kauges seoses olev negatiivne tagajärg. Teoga liialt kauges põhjuslikus seoses oleva tagajärje eest hüvitise määramine on piiratud VÕS § 127 lg 2 ja § 1045 lg 3 alusel. Normi kaitse-eesmärgiga hõlmamata õigusi halduse õigusvastane tegevus ei riku. (p 12) Kui faktiliselt võib elektri tootmine ja sellest tulu saamine olla võimalik kohe pärast maakaabelliini valmimist, tuleb põhjusliku seose tuvastamiseks siiski selgitada, millal said majandustegevus ja sellelt tulu teenimine õiguslikult lubatavaks. Valla kui tulu teenija käitumisest sõltumatud õiguslikud takistused tulu teenimisel võivad välistada põhjusliku seose saamata jäänud tulu ja valla õigusvastase käitumise vahel. (p 15) Lisaks süü sedastamisele on oluline ka süü vormi kindlaks määramine, kuna kergem süüvorm võib olla oluline vastutuse piiramise otsustamisel RVastS § 13 lg s 1 sätestatud alustel. (p 28)
Tarindite kandevõime oli oluline asjaolu ehitusloa kehtetuks tunnistamise kaalumisel. Ehitusluba usaldanud isiku võimalik õiguspärane ootus ei saa õigustada niisuguse ehitusloa muutumatul kujul jõussejätmist, mille puhul ei ole tagatud ohutus nõutaval tasemel (EhS § 28 lg 1 p 1, § 61 lg 1 p 9). EhS § 28 lg 1 p 4 kohaselt peab ehituloa väljastaja ehitusloa kehtetuks tunnistada, kui seda taotleb ehitise omanik, samuti ehitusloa kehtetuks tunnistamist taotleb kaasomanike enamus. Ehitusjärelevalve asutuse pädevuses ei ole lahendada vaidlust, kas ehitusloa kehtetuks tunnistamise taotluse esitamine on kooskõlas kaasomanike vahel sõlmitud tsiviilõigusliku lepinguga. Võimalik lepinguline vaidlus lahendatakse tsiviilkorras.
Kaebeõigus tehakse kindlaks lähtudes kaebuse esitamise ajal kehtinud seadusest. Praegusel juhul kuulub kohaldamisele HKMS § 7 lg 1 (kuni 31.12.2011 kehtinud redaktsioon). Sellel alusel esitatud kaebust lahendades saab kohus kontrollida vaidlustatud haldusakti vastavust õigusnormidele, mis seonduvad kaebaja subjektiivsete õigustega. Kohus kontrollib sellisel juhul haldusakti õiguspärasust üksnes osas, milles see rikub kaebaja õigusi (vt määrus haldusasjas nr 3-3-1-87-11, p 28). Kaebuses leiti, et KeHJS § 3 p 2 ja sellega seonduvate normide järgimata jätmisega on rikutud kaebaja omandiõigust, kuna maa kuivendamise tagajärjel esineb oluline ja reaalne oht tema kinnistu oluliseks osaks olevate Natura 2000 võrgustiku ja hoiuala režiimi alusel kaitstavate loodusväärtuste kahjustamiseks. Kinnisasjaga püsivalt ühendatud taimed on kinnisasja olulised osad. Ringkonnakohus möönis kavandatava tegevuse võimalikku mõju kaebaja kinnisasjal asuvate kaitsealuste elupaigatüüpide (sh taimekoosluste) seisundile. Kuigi KeHJS § 3 p 2 eesmärgiks ei ole otseselt isikute omandiõiguse kaitse, kaitstakse selle sättega praegu õigushüve, mis on samaaegselt ka omandiõiguse kaitsealas. Seetõttu on kaebajal kaebeõigus.
kohtuotsus nr 3-3-1-56-12 Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole tegevuse mõju Natura 2000 aladele hindamise rakendamise eelduseks mitte üksnes veendumus, et kava või projekt avaldab kõnealusele alale olulist mõju, vaid ka ainult mõju võimalus või risk. Mõju olulisuse kindlakstegemisel tuleb arvestada seda, kas kavandatav tegevus ohustab asjaomase ala kaitse-eesmärke. Hindamise kohustust ei ole kava või projekti puhul, mis küll mõjutab Natura ala, kuid ei ohusta ala kaitse-eesmärke. Kohtumenetluses esitatud materjalides on nimetatud ehitustegevusest mõjutatud alal kaitstavaiks loodusväärtusteks olevad elupaigatüübid. KMH vajalikkuse üle otsustamiseks on vaja selgitada, kas kavandatav tegevus võib kahjustada nimetatud elupaigatüüpe. Kui selline võimalus on olemas, siis tuleb KMH algatada ning haldusorganil puudub KMH läbiviimise otsustamiseks kaalutlusruum. Vallavalitsuse vaidlustatud korraldusest ei nähtu, et oleks läbi viidud nõuetekohane eelhindamine, mis välistaks kavandatava tegevuse mõju Natura võrgustiku ala kaitse-eesmärkidele. Ringkonnakohtu otsuses tuvastatu kohaselt võib kaitstavate elupaigatüüpide pindala ehitustegevuse tagajärjel hoopis väheneda ja seda ka esmatähtsa elupaigatüübi osas. Seega oleks ehitusloa menetluses tulnud KMH algatada ning selle algatamata jätmist ei saa põhjendada keskkonnateenistuse kooskõlastuse olemasoluga, kuna vastutus haldusakti õiguspärasuse eest lasub akti andjal. (vt ka määrus asjas nr 3-3-1-67-01, p 4).
Keskkonnamõju hindamine (KMH) on kohustuslik kahel alternatiivsel juhul. Esiteks, kui tegevus, mille jaoks luba taotletakse, toob eeldatavalt kaasa olulise keskkonnamõju ning teiseks, kui kavandatakse tegevust, mis võib üksi või koostoimes teiste tegevustega eeldatavalt oluliselt mõjutada Natura 2000 võrgustiku ala. Olulise mõju avaldamine Natura 2000 võrgustiku alale on KMH kohustuslikkuse iseseisvaks aluseks, seetõttu ei saa selle hindamisel lähtuda samadest kriteeriumeist, kui üldise olulise keskkonnamõju esinemise võimaluse väljaselgitamisel. Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole tegevuse mõju Natura 2000 aladele hindamise rakendamise eelduseks mitte üksnes veendumus, et kava või projekt avaldab kõnealusele alale olulist mõju, vaid ka mõju võimalus või risk. Mõju olulisuse kindlakstegemisel tuleb arvestada seda, kas kavandatav tegevus ohustab asjaomase ala kaitse-eesmärke. Hindamise kohustust ei ole kava või projekti puhul, mis küll mõjutab Natura ala, kuid ei ohusta ala kaitse-eesmärke.
Keskkonnamõju hindamine (KMH) on kohustuslik kahel alternatiivsel juhul. Esiteks, kui tegevus, mille jaoks luba taotletakse, toob eeldatavalt kaasa olulise keskkonnamõju ning teiseks, kui kavandatakse tegevust, mis võib üksi või koostoimes teiste tegevustega eeldatavalt oluliselt mõjutada Natura 2000 võrgustiku ala. Olulise mõju avaldamine Natura 2000 võrgustiku alale on KMH kohustuslikkuse iseseisvaks aluseks, seetõttu ei saa selle hindamisel lähtuda samadest kriteeriumeist, kui üldise olulise keskkonnamõju esinemise võimaluse väljaselgitamisel. Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole tegevuse mõju Natura 2000 aladele hindamise rakendamise eelduseks mitte üksnes veendumus, et kava või projekt avaldab kõnealusele alale olulist mõju, vaid ka mõju võimalus või risk. Mõju olulisuse kindlakstegemisel tuleb arvestada seda, kas kavandatav tegevus ohustab asjaomase ala kaitse-eesmärke. Hindamise kohustust ei ole kava või projekti puhul, mis küll mõjutab Natura ala, kuid ei ohusta ala kaitse-eesmärke. Kohtumenetluses esitatud materjalides on nimetatud ehitustegevusest mõjutatud alal kaitstavaiks loodusväärtusteks olevad elupaigatüübid. KMH vajalikkuse üle otsustamiseks on vaja selgitada, kas kavandatav tegevus võib kahjustada nimetatud elupaigatüüpe. Kui selline võimalus on olemas, siis tuleb KMH algatada ning haldusorganil puudub KMH läbiviimise otsustamiseks kaalutlusruum. Vaidlustatud korraldusest ei nähtu, et oleks läbi viidud nõuetekohane eelhindamine, mis välistaks kavandatava tegevuse mõju Natura võrgustiku ala kaitse-eesmärkidele. Ringkonnakohtu otsuses tuvastatu kohaselt võib kaitstavate elupaigatüüpide pindala ehitustegevuse tagajärjel hoopis väheneda ja seda ka esmatähtsa elupaigatüübi osas. Seega oleks ehitusloa menetluses tulnud KMH algatada ning selle algatamata jätmist ei saa põhjendada keskkonnateenistuse kooskõlastuse olemasoluga, kuna vastutus haldusakti õiguspärasuse eest lasub akti andjal (vt ka määrus asjas nr 3-3-1-67-01, p 4).
PES § 53 lg 1 kohaselt sai ehitusloa anda üksnes kinnisasja omanikule või muud ehitamist võimaldavat asjaõigust omavale isikule. Seetõttu läks omandi- või muu asjaõiguse üleandmisega teisele isikule üle ka ehitusloast tulenev õigus vastavale kinnisasjale loas kindlaks määratud tingimustel ehitis püstitada. Tehnovõrkude- ja rajatiste osas planeerimis- ja ehitusseadus eriregulatsiooni ei sätestanud. Kui ehitusluba anti välja isikule, kellel ehitamist võimaldavat asjaõigust ei olnud, ei andnud see isikule õigust ehitada võõrale kinnisasjale. Sellisel juhul tuli isikul hankida ehitamist võimaldav asjaõigus pärast ehitusloa saamist. Ehitusseaduse kohaselt võib ehitusluba taotleda ka isik, kellel ei ole kinnisasjal ehitamist võimaldavat asjaõigust, seejuures ei anna ehitusluba aga õigust ehitada ehitusloale märgitud maaüksuse või ehitise omaniku loata (EhS § 12 lg 1). Ehitusluba on seotud kinnisasjaga, määrates kindlaks nõuded kinnistul ehitiste püstitamiseks. Kinnisasjale konkreetse ehitise püstitamiseks kehtestatud nõuded ei saa sõltuda ehitusloa taotluse esitaja isikust või püstitatavate ehitiste omanikust. Käesolevas asjas ehitusloa andmise ajal kehtinud asjaõigusseaduse § 158 lg 1 ei tähendanud, et tehnorajatisi oleks saanud võõrale kinnisasjale ehitada vahetult seadusest tulenevalt. See säte kohustas kinnisasja omanikku nõusolekut andma ning andis huvitatud isikule võimaluse esitada vajadusel tsiviilkohtumenetluse korras nõude sellise nõusoleku saamiseks. Detailplaneering ei loo iseseisvalt kohustust tehnorajatist taluda, kuid võib anda aluse vastavale nõudele.
PES § 53 lg 1 kohaselt sai ehitusloa anda üksnes kinnisasja omanikule või muud ehitamist võimaldavat asjaõigust omavale isikule. Seetõttu läks omandi- või muu asjaõiguse üleandmisega teisele isikule üle ka ehitusloast tulenev õigus vastavale kinnisasjale loas kindlaks määratud tingimustel ehitis püstitada. Tehnovõrkude- ja rajatiste osas planeerimis- ja ehitusseadus eriregulatsiooni ei sätestanud. Kui ehitusluba anti välja isikule, kellel ehitamist võimaldavat asjaõigust ei olnud, ei andnud see isikule õigust ehitada võõrale kinnisasjale. Sellisel juhul tuli isikul hankida ehitamist võimaldav asjaõigus pärast ehitusloa saamist. Ehitusseaduse kohaselt võib ehitusluba taotleda ka isik, kellel ei ole kinnisasjal ehitamist võimaldavat asjaõigust, seejuures ei anna ehitusluba aga õigust ehitada ehitusloale märgitud maaüksuse või ehitise omaniku loata (EhS § 12 lg 1). Ehitusluba on seotud kinnisasjaga, määrates kindlaks nõuded kinnistul ehitiste püstitamiseks. Kinnisasjale konkreetse ehitise püstitamiseks kehtestatud nõuded ei saa sõltuda ehitusloa taotluse esitaja isikust või püstitatavate ehitiste omanikust.
Saamata jäänud tulu hindamine on reeglina komplitseeritud, sest kõiki asjaolusid, mis võinuksid ettevõtte kasumlikkust mõjutada, on tagantjärgi ülimalt keeruline või isegi võimatu tuvastada. Sellistel juhtudel on hüvitise suurus paljuski kohtu poolt kaalutlusõiguse alusel kindlaksmääratav. VÕS § 127 lg 6 järgi otsustab hüvitise suuruse kohus, kui kahju tekitamine on kindlaks tehtud, kuid kahju täpset suurust ei saa kindlaks teha. Kui tegemist on tõenäolise kahju väljamõistmisega, siis määratakse see paljuski hinnanguliselt, sest sellises olukorras ei ole võimalik tõsikindlalt tuvastada, kui palju on tegelikult kahju saadud. On paratamatu, et olukorras, kus puuduvad veenvad tõendid kahju tuvastamiseks, lähtub kohus paljuski poolte esitatud seisukohtadest. Kohtu otsustada jääb, milliseid seisukohti ta veenvamateks peab.
Kuna ehitusloa andmise otsustamine on diskretsiooniotsus, ei tähenda loa andmisega viivitamise õigusvastaseks tunnistamine tingimata seda, et ehitusluba tuleb anda. Ehitusluba annab õiguse üksnes ehitamiseks, mitte selle ehitise kasutuselevõtmiseks või selles majandustegevuse alustamiseks. Ehitusloa väljastamist reguleerivate normide eesmärk võib muuhulgas olla ka loa taotleja kaitsmine kahju eest, mis võib tekkida juhul, kui ehitusloa taotleja õigeaegselt ehitist ehitada ja järelikult ka kasutusele võtta ei saaks.
Ka lammutamisele mittekuuluvale omavolilisele ehitisele võib pärast puuduste kõrvaldamist anda kasutusloa. Kui juurdeehitus on teostatud pärast Planeerimis- ja ehitusseaduse jõustumist, toimub kasutusloa andmine PES § 58 lg 1 alusel. Ehitusluba kui kasutusloa andmise tingimust asendab sellisel juhul omavalitsuse otsustus jätta omavoliline ehitis lammutamata. PES § 61 lg 1 on kohaldatav ka seaduslikule hoonele omavoliliselt tehtud juurdeehituse suhtes. Ehitise lammutamiseks ettekirjutuse tegemisest keeldumise kui diskretsiooniotsuse õiguspärasuse määrab eelkõige see, kas asutus on kaalumisel arvestanud vaid asjakohaseid aspekte, kas on arvestatud kõiki asjasse puutuvaid aspekte ning kas lammutamise poolt ja vastu rääkivaid argumente on väärtustatud õigesti ja kooskõlas diskretsioonivolituse eesmärgiga. Kui omavolilise ehitise puhul ei ole ehitusnormide rikkumist võimalik muude meetmetega kõrvaldada, tuleb kaaluda protsessiosaliste ja avalikke huve lammutamise poolt ja vastu.


§ 35 Eelarve eelnõule muudatusettepanekute tegemise erisused
§ 61 Eelnõude muudatusettepanekute menetlemine
§ 92 Arupärimisõigus
RT IV, 29.09.2017, 21
Vastu võetud 21.09.2017 nr 119
§ 7. Volikogu spetsialist (edaspidi spetsialist) valmistab ette volikogu istungid, tagab volikogu asjaajamise, organisatsioonilise ja majandusliku teenindamise, info vahendamise ning dokumentide vormistamise.
§ 9. Volikogu eestseisusesse kuuluvad volikogu esimees, aseesimees, komisjonide esimehed ja volikogu saadikurühmade esimehed või volitatud esindajad. Volikogu esimees võib vajadusel koosolekule kutsuda ka teisi isikuid.
§ 15. Komisjoni koosoleku kutsub kokku komisjoni esimees või tema äraolekul aseesimees. Komisjoni koosoleku vormi, aja, päevakorra ja komisjoni kutsutavate isikute nimekirja esitab kokkukutsuja vähemalt kaks tööpäeva enne koosoleku algust volikogu spetsialistile, kes edastab teate komisjoni liikmetele ja kutsutavatele isikutele. Komisjoni esimehe ja aseesimehe äraolekul kutsub vajaduse korral komisjoni kokku linnavolikogu esimees, kes juhatab komisjoni koosolekut või määrab komisjoni liikmete hulgast koosoleku juhataja.
§ 19. Otsused võetakse vastu poolthäälte enamusega. Elektroonilise koosoleku korral saadab volikogu spetsialist komisjoni liikmetele koosoleku päevakorra ja viite elektroonilistele materjalidele e posti teel. Komisjoni liikmed edastavad oma seisukohad volikogu spetsialistile kokkulepitud ajaks e posti teel. Kui komisjoni liige ei teata nimetatud tähtaja jooksul, kas ta on eelnõu poolt või vastu, loetakse ta hääletamisel mitteosalenuks. Elektrooniline hääletamine toimub vaid juhul, kui komisjoni esimees on kokku kutsunud elektroonilise koosoleku.
§ 20. Komisjoni koosolekust võib sõnaõigusega osa võtta komisjoni asendusliige, komisjoni mittekuuluv volikogu liige, linnavalitsuse liige, Viljandi Noorte Volikogu esindaja, Viljandi Seeniorite Nõukoja esindaja ja linnavalitsuse teenistuja. Teiste isikute kutsumise komisjoni koosolekule ja neile sõnaõiguse andmise otsustab koosoleku kokkukutsuja.
§ 23. Protokolli vormistab volikogu spetsialist hiljemalt kolme tööpäeva jooksul arvates komisjoni koosoleku toimumisest. Protokollid avalikustatakse linna koduleheküljel hiljemalt seitsme tööpäeva jooksul pärast koosoleku toimumist.
§ 31. Nõuetekohaselt vormistatud eelnõu koos juurdekuuluvate dokumentidega esitatakse registreerimiseks ja menetlusse võtmiseks volikogu spetsialistile. Volikogu esimees suunab eelnõud komisjonidele. Volikogu spetsialist paigutab eelnõu volikogu elektroonilisse kausta.
§ 33. Volikogu spetsialist saadab istungi päevakorra projekti ja viite elektroonilistele materjalidele volikogule, linnavalitsusele ja volikogu komisjonide liikmetele neli päeva enne istungit e postiga. Need, kellel puudub e post, saavad istungi materjalid kätte volikogu spetsialisti käest.
§ 38. Istungit juhatab volikogu esimees või tema asendaja, nende puudumisel volikogu istungil viibiv vanim volikogu liige. Istungil mitteosalemisest teatab volikogu liige volikogu spetsialistile.
§ 43. Päevakorra viimane punkt on linnavalitsuse infotund. Volikogu liikmeil on õigus esitada küsimusi kõigile kohalolevatele linnavalitsuse liikmetele. Infotunni kestus on kuni üks tund. Küsimuse esitamiseks on aega kuni üks minut.
§ 46. Volikogu istung algab infotunniga, kus võivad volikogule küsimusi esitada ja ettepanekuid teha kõik volikogu spetsialisti juures sõnasaamiseks registreerunud isikud. Infotunni kestus on kuni üks tund. Iga sõnasaamiseks registreerunud isiku sõnavõtu pikkuseks on maksimaalselt 10 minutit. Pikema sõnavõtu otsustab istungi juhataja. Küsimuse esitamiseks on aega kuni üks minut, vastamiseks kuni kolm minutit. Isikute küsimuste puudumisel alustab volikogu päevakorra menetlemist.
§ 51. Volikogu õigusakti eelnõu arutelu koosneb ettekandest, kaasettekannetest, küsimustest ja nendele vastamisest, sõnavõttudest, repliikidest ning ettekandja ja kaasettekandjate lõppsõnast. Küsimusi saab esitada ettekande ja kaasettekannete lõpul enne sõnavõtte ja repliike.
§ 52. Eelnõud pannakse kuni kolmele lugemisele ja eelnõude iga lugemist võib katkestada üks kord.
§ 53. Mitmele lugemisele lähevad eelnõud, mis käsitlevad:
§ 54. Eelnõu lugemise katkestamise või järgmisele lugemisele saatmise ning järgmise lugemise aja otsustab volikogu.
§ 55. Teisele lugemisele saadetakse eelnõu juhul, kui eelnõud arutanud juhtivkomisjon seda ei toeta. Eelnõuga töötab edasi eelnõu esitaja koos juhtivkomisjoniga.
§ 56. Alternatiivsete eelnõude olemasolul võib teisele lugemisele saata vaid istungil enim hääli saanud eelnõu.
§ 57. Eelnõu esitaja võib eelnõu tagasi võtta igas menetluse etapis vahetult enne lõpphääletust.
§ 58. Volikogu istungil antakse päevakorra küsimuses ettekandjale, kaasettekandjale ja sõnavõtjatele maksimaalselt aega:
(3) küsimuseks üks minut;
(4) sõnavõtuks ühes päevakorrapunktis üks kord kolm minutit ja repliigiks üks kord kaks minutit;
(5) kaasettekandja lõppsõnaks kolm minutit;
(6) ettekandja lõppsõnaks kolm minutit.
§ 59. Poolthäälteenamusega võib nimetatud aega pikendada, kusjuures ettekandeks ja kaasettekandeks võib pikemat aega lubada ainult enne sõnaandmist. Kui kõneleja räägib üle ettenähtud aja või kaldub ilmselt antud teemast kõrvale, kutsub istungi juhataja teda korrale või lõpetab sõnavõtu.
§ 60. Pärast ettekandeid võib esitada ettekandjatele küsimusi. Iga volikogu liige võib esitada kuni kaks küsimust ja lisaks ühe täpsustava küsimuse. Ettekandja võib vajaduse korral delegeerida vastamise komisjoni või linnavalitsuse liikmele. Istungi juhataja võib küsimustele vastamise ajal anda vajaduse korral kaasvastamiseks sõna vastava ala linnavalitsuse ametnikule.
§ 61. Eelnõude muudatusettepanekute menetlemine
§ 62. Volikogu istungist võtavad sõnaõigusega osa linnavalitsuse liikmed, linnasekretär, samuti volikogu poolt istungile kutsutud isikud. Istungil viibivatele isikutele sõnaandmise otsustab istungi juhataja.
§ 63. Sõnavõtusoovist antakse istungil märku käe tõstmisega.
§ 64. Pärast kõigi päevakorrapunktide läbiarutamist on igal volikogu liikmel õigus saada aega kuni kolm minutit sõnavõtuks vabal teemal kirjaliku taotluse alusel. Taotlus esitatakse enne sõnavõtu päevakorrapunkti.
§ 65. Volikogu ainupädevusse kuuluvaid küsimusi otsustatakse hääletamise teel. Muudes küsimustes hääletatakse juhul, kui vähemalt üks volikogu liige seda nõuab.
§ 66. Hääletamine, sealhulgas ka umbusaldushääletamine, on avalik.
§ 67. Isikuvalimised otsustatakse salajasel hääletamisel.
§ 68. Volikogu liige ei saa hääletamisõigust edasi volitada.
§ 69. Iga volikogu liige võib taotleda nimelist hääletamist. Nimelise hääletamise otsustab volikogu. Nimeline hääletamine viiakse läbi, kui selle poolt hääletab vähemalt pool istungil osalevatest volikogu liikmetest.
§ 70. Volikogu õigusakti eelnõu kohta esitatud muudatusettepanekud pannakse hääletamisele ning otsustatakse poolthäälte enamusega. Kui ühe ja sama sätte kohta on esitatud mitu erinevat muudatusettepanekut, käsitletakse neid koos ning esitamise järjekorras. Vastuvõetuks loetakse enim poolthääli saanud ettepanek.
§ 71. Kui volikogule on esitatud samas küsimuses mitu eelnõud, paneb istungi juhataja enne otsuse või määruse vastuvõtmist eelnõud konkureerivale hääletusele. Lõpphääletusele läheb enim hääli saanud eelnõu. Kui eelnõusid on enam kui kaks, toimub hääletus mitmes voorus.
§ 72. Enne eelnõu lõpphääletust pannakse hääletusele istungi juhatajale esitatud kirjalikud muudatusettepanekud eelnõu osas, kui seda nõuab vähemalt üks volikogu liige.
§ 73. Enne muudatusettepanekute hääletamist võib saadikurühma esimees või tema asendaja võtta kuni kümneminutilise vaheaja.
§ 74. Enne eelnõu lõpphääletust võib saadikurühma esimees või tema asendaja võtta kuni kümneminutilise vaheaja.
§ 75. Enne eelnõu lõpphääletust kontrollib istungi juhataja vajaduse korral kvoorumi olemasolu.
§ 76. Istungi juhataja teeb pärast hääletamist teatavaks hääletamise tulemuse ja kinnitab langetatud otsuse haamrilöögiga.
§ 77. Volikogu liikmel on õigus hääletamise tulemusi vaidlustada kohe pärast hääletamise tulemuste teatavakstegemist. Kordushääletuse läbiviimise otsustab volikogu poolthäälteenamusega.
§ 78. Salajast hääletamist viib läbi volikogu poolt moodustatud kolmeliikmeline häältelugemiskomisjon (edaspidi komisjon). Enne hääletamise algust tutvustab komisjoni esimees hääletamis- ja valimistulemuste kindlakstegemise korda.
§ 79. Komisjon kontrollib valimiskasti ja pitseerib selle.
§ 80. Hääletamissedelile kantakse kandidaatide nimed ülesseadmise järjekorras.
§ 81. Häältelugemiskomisjon väljastab volikogu liikmetele allkirja vastu volikogu pitseriga varustatud hääletussedelid.
§ 82. Pärast sedeli täitmist murtakse sedel kokku. Komisjoni liige paneb kokkumurtud sedelile volikogu pitseri. Seejärel laseb hääletaja sedeli valimiskasti.
§ 83. Komisjon teeb kindlaks:
§ 84. Komisjon loeb hääled avalikult kohe pärast hääletamise lõppemist.
§ 85. Enne valimistulemuste teatavakstegemist on volikogu liikmel õigus esitada komisjonile kirjalik protest hääletamise korra rikkumise või hääletamistulemuste kindlakstegemise rikkumise kohta. Olulise rikkumise puhul korraldab komisjon kordushääletuse.
§ 86. Hääletamistulemuste kohta koostab häältelugemiskomisjon protokolli, mille volikogu kinnitab poolthäälteenamusega.
§ 87. Vähemalt 1/4 volikogu koosseisust võib algatada umbusalduse avaldamise volikogu esimehele, volikogu aseesimehele, volikogu komisjoni esimehele, volikogu komisjoni aseesimehele, revisjonikomisjoni liikmele, linnavalitsusele, linnapeale või linnavalitsuse liikmele.
§ 88. Umbusalduse algatamine toimub volikogu istungil. Umbusaldus algatatakse enne päevakorrapunktide arutelude juurde asumist. Umbusalduse algatajate esindaja esineb ettekandega ja annab umbusaldusavalduse istungi juhatajale üle. Kirjalikus umbusalduse avaldamise algatuses märgitakse umbusalduse avaldamise põhjus ja sellele annavad allkirja kõik algatajad.
§ 89. Umbusaldus tuleb arutusele volikogu järgmisel istungil.
§ 90. Küsimuse arutamisel istungil teeb üks umbusalduse algatajatest kuni viieminutise ettekande. Tema vastab ka volikogu liikmete küsimustele. Igal volikogu liikmel on õigus esitada ettekandjale kuni kaks küsimust.
§ 91. Isikul, kellele tahetakse avaldada umbusaldust, on õigus nimetatud küsimuses istungil sõna võtta kuni viie minuti ulatuses.
§ 92. Arupärimisõigus
(1) Volikogu saadikurühmal ja volikogu liikmel on õigus esitada arupärimisi linnapeale ja linnavalitsuse liikmetele nende tegevusvaldkonda kuuluvate küsimuste kohta. Arupärimises nähakse ette sellele vastamise viis: kirjalik, suuline või kirjalik ja suuline.
(2) Arupärimine vormistatakse kirjalikult ja esitatakse volikogu istungil istungi juhatajale või istungitevahelisel ajal volikogu spetsialistile. Volikogu spetsialist edastab arupärimise hiljemalt järgneva tööpäeva jooksul arupärimise adressaadile.
(3) Kirjalik vastus arupärimisele tuleb saata 10 päeva jooksul arvates arupärimise kättesaamise päevast.
§ 93. Suulisel vastamisel arupärimisele teeb kuni kümneminutilise ettekande arupärimise esitaja. Ettekandjale võib esitada igaüks kaks küsimust ja ühe täpsustava küsimuse. Seejärel vastab arupärimisele selle saaja kuni kümme minutit. Arupärimisele vastajale võib esitada igaüks kaks küsimust ja ühe täpsustava küsimuse. Arupärimise saajal ja arupärimise esitajal on võimalus lõppsõnaks.
§ 94. Kirjalikud arupärimised ja nende vastused avalikustatakse Viljandi linna koduleheküljel vastavalt Viljandi Linnavalitsuse asjaajamiskorrale.
§ 95. Volikogu liikmel on kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 26 lõike 2 kohaselt õigus saada oma kirjalikule küsimusele vastus linnavalitsuselt või linna ametiasutuselt 10 tööpäeva jooksul küsimuse esitamisest arvates.
§ 96. Volikogul on õigus üldaktidena välja anda määrusi ja üksikaktidena vastu võtta otsuseid. Lisaks võib volikogu vastu võtta deklaratsioone, pöördumisi ja muid dokumente, mis ei ole kohustusliku iseloomuga. Dokumentidele kirjutab alla volikogu istungi juhataja.
§ 97. Volikogu kontrollib oma määruste ja otsuste täitmist volikogu komisjonide kaudu. Konkreetsete aktide täitmise kontrollimise kohustuse võib volikogu panna linnavalitsusele, samuti volikogu poolt määratud, valitud või kinnitatud isikutele.
§ 98. Istungi kohta koostab volikogu spetsialist protokolli, millesse kantakse:
§ 99. Protokollile kirjutavad alla istungi juhataja ja protokollija.
§ 100. Istungi protokoll allkirjastatakse hiljemalt nädal pärast istungi toimumist.
§ 101. Istungite protokollid ja audiovisuaalsed salvestised säilitatakse alatiselt.
§ 102. Tunnistada kehtetuks Viljandi Linnavolikogu 29.10.2015 määrus nr 70 „Viljandi Linnavolikogu töökord“.
§ 103. Määrus jõustub kolmandal päeval pärast avaldamist Riigi Teatajas.


Riigikogu 19.02.2014 seadus; jõustumiskuupäev 01.01.2018
redaktsioon 15.01.2018 [RT I, 09.05.2017, 15]
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud juhul kohaldatakse käesoleva seaduse §-des 4-7 sätestatut.
(1) Korteriühistu nimi koosneb korteriomandite esemeks oleva kinnisasja aadressist ja täiendist "korteriühistu".
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud täiendi asemel võib korteriühistu oma täiendavas nimes kasutada lühendit "KÜ".
(6) Ükski muu isik ei tohi oma nimes kasutada sõna "korteriühistu" ega lühendit "KÜ".
(1) Käesoleva seaduse või korteriomanike kokkuleppe kohaselt häälteenamusega tehtavad otsused võetakse vastu korteriomanike üldkoosolekul. Korteriomanike üldkoosolekule kohaldatakse lisaks käesolevas seaduses sätestatule mittetulundusühingute seaduse § 19 lõike 1 punktides 1-5, §-des 20 ja 201, § 21 lõigetes 6-9, § 22 lõigetes 1 ja 11, § 23 lõigetes 1 ja 2 ning §-s 25 mittetulundusühingu liikmete üldkoosoleku kohta sätestatut.
(6) Kui kõik korteriomandid kuuluvad ühele isikule, võib otsuseid vastu võtta, järgimata käesoleva seaduse §-s 20 ja käesoleva paragrahvi lõigetes 1-5 sätestatut. Sel juhul tuleb otsus vormistada kirjalikult ja allkirjastada korteriomaniku poolt.
(1) Juhatus on korteriühistu juhtorgan, kes esindab ja juhib korteriühistut. Korteriühistu juhatusele kohaldatakse lisaks käesolevas seaduses sätestatule mittetulundusühingute seaduse § 26 lõikes 2 ning §-des 27-29 ja 32 mittetulundusühingu juhatuse kohta sätestatut.
(1) Kui korteriühistu peab koostama majandusaasta aruande, kohaldatakse selle koostamisele, esitamisele ja kinnitamisele mittetulundusühingute seaduse § 36 lõigetes 1-4 mittetulundusühingu majandusaasta aruande kohta sätestatut käesolevas seaduses sätestatud erisustega.
Käesoleva seaduse 1.-4. ja 6. peatüki sätteid kohaldatakse ka vallasasjana tsiviilkäibes olevale eluruumile ja mitteeluruumile.
§ 73. - § 92. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
§ 93. - § 94. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]