Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:01.04.2017Avaldamismärge:RT I, 23.03.2017, 1
Välja kuulutanudVabariigi President16.03.2017 otsus nr 76Maksukorralduse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadusVastu võetud 08.03.2017§ 1. Maksukorralduse seaduse muutmineMaksukorralduse seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 8 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Juriidilise või füüsilise isiku seaduslik esindaja on kohustatud korraldama esindatava käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevate rahaliste ja mitterahaliste kohustuste tähtaegse ning täieliku täitmise.”;
2) paragrahvi 8 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Seltsingu või muu juriidilise isiku staatust mitteomava isikuteühenduse juht või õigusvõimetu varakogumi valitseja on kohustatud korraldama ühenduse varaga või hallatava varakogumiga seotud käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevate rahaliste ja mitterahaliste kohustuste tähtaegse ja täieliku täitmise.”;
3) paragrahvi 8 lõikes 5 ja § 36 lõikes 2 asendatakse sõnad „pärandvara hooldaja” sõnadega „pärandi hooldaja” vastavas käändes;
4) paragrahv 151 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 251 lõike 3 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) töötamine – töö tegemine töölepingu või võlaõigusliku lepingu alusel, avalik teenistus avaliku teenistuse seaduse § 5 tähenduses ja äriühingu või füüsilisest isikust ettevõtja majandushuvides töö tegemine tasu saamata;”;
6) paragrahvi 251 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) töötamise alustamine – töölepingu alusel tööle asumine ja äriühingu või füüsilisest isikust ettevõtja majandushuvides tasu saamata tööle asumine kuupäeva täpsusega, võlaõigusliku lepingu alusel tööle asumine lepingu jõustumise kuupäeva täpsusega ning avalikus teenistuses ametniku ametikohale asumine kuupäeva täpsusega;”;
7) paragrahvi 251 lõike 3 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) töötamise lõpetamine – töölepingu alusel töötamise ja äriühingu või füüsilisest isikust ettevõtja majandushuvides tasu saamata töötamise lõpetamine kuupäeva täpsusega, võlaõigusliku lepingu alusel töötamise lõpetamine lepingu lõppemise kuupäeva täpsusega ja ametniku avalikust teenistusest vabastamine kuupäeva täpsusega ning tööd tegeva isiku maksukohustuse üleminek teise riiki kuupäeva täpsusega.”;
8) paragrahvi 251 lõike 4 punkt 15 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 251 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Töötamise registrisse kantakse andmed äriühingus ja füüsilisest isikust ettevõtja juures ettevõtja majandushuvides töötavate tasu mittesaavate isikute kohta.”;
10) paragrahvi 26 lõige 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(21) Juurdepääs maksusaladusele on info- ja sidesüsteemide hooldamise ja arendamisega tegelevatel riigiasutuse töötajatel ulatuses, mis on vajalik riigiasutuse info- ja sidesüsteemide hooldamiseks ja arendamiseks.”;
11) paragrahvi 27 lõike 3 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Maksuhaldur avaldab oma veebilehel maksukohustuslase kvartali jooksul tasutud maksusummad summeeritult kvartalile järgneva kuu 10. kuupäevaks järgmiselt:”;
13) paragrahvi 27 täiendatakse lõigetega 5–7 järgmises sõnastuses:
„(5) Maksuhaldur avaldab oma veebilehel käibemaksukohustuslase kvartali jooksul deklareeritud käibemaksuseaduse § 15 lõigetes 1–4 sätestatud määraga maksustatavate toimingute ja tehingute käibe kogusumma summeeritult kvartalile järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(6) Maksuhaldur avaldab oma veebilehel töötamise registrisse kantud tööd võimaldava isiku juures tööd tegevate isikute arvu, millest on maha arvatud nende isikute arv, kelle töötamine on käesoleva seaduse § 251 lõike 3 punkti 5 tähenduses peatatud, kvartali viimase kuupäeva seisuga kvartalile järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikeid 3, 5 ja 6 ei kohaldata füüsilisele isikule, kes ei ole registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana, ega julgeolekuasutuste seaduse §-s 5 nimetatud julgeolekuasutusele.”;
14) paragrahvi 28 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Maksu- ja Tolliamet võib avaldada valla- või linnavalitsusele andmeid maksukohustuslaste kohta, kelle tasutav riiklik maks või tasu või osa sellest kantakse vastavale vallale või linnale, ning maksu kinnipidajate kohta. Avaldada võib järgmisi andmeid:
1) maksumaksja nimi ja registrikood;
2) maksumaksja ees- ja perekonnanimi ning isikukood, selle puudumisel sünnikuupäev, -kuu ja -aasta;
3) deklareeritud maksustatava tulu või tasu summa;
4) tasutud maksu või tasu summa;
5) maksu kinnipidaja nimi, isiku- või registrikood ja maksumaksjalt kinnipeetud maksu summa.”;
15) paragrahvi 29 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 29. Maksusaladust sisaldava teabe avaldamine”;
16) paragrahvi 29 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) kohtutäiturile, kui see on vajalik täitetoimingute tegemiseks ja pärimisseaduses sätestatud korras inventuuri tegemiseks;”;
17) paragrahvi 29 punkt 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„12) Sotsiaalkindlustusametile sotsiaalhoolekande seaduses, riikliku pensionikindlustuse seaduses, perehüvitiste seaduses, vanemahüvitise seaduses ja ohvriabi seaduses sätestatud pensionide, toetuste, teenuste ja hüvitiste määramiseks ning Euroopa Liidu sotsiaalkindlustust koordineerivate õigusaktide rakendamiseks;”;
18) paragrahvi 29 punkt 30 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„30) Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile toetuse saamise nõuetekohasuse ja toetusraha sihipärase kasutamise kontrollimiseks sotsiaalmaksu tasumise kohta töötajate arvu ja tasutud summade kaupa kuude lõikes ning Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduses, kalandusturu korraldamise seaduses, maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduses ning vedelkütuse erimärgistamise seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks;”;
19) paragrahvi 29 punkt 38 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„38) Haridus- ja Teadusministeeriumile või tema hallatavale riigiasutusele või tema volitatud riigi asutatud sihtasutusele õppetoetuste ja õppelaenu seaduse alusel õppetoetuste eraldamise korraldamiseks;”;
20) paragrahvi 29 täiendatakse punktidega 43–49 järgmises sõnastuses:
„43) pärijale, testamenditäitjale ja pärandi hooldajale käesolevast seadusest ja maksuseadusest tulenevate õiguste ja kohustuste täitmiseks;
44) Lennuametile kohustuste täitmiseks seoses kokkuleppelise esindaja ja tuntud saatja süsteemi ning volitatud ettevõtja süsteemi ühiste turvanõuete tunnustamisega;
45) Kultuuriministeeriumile või valdkonna eest vastutava ministri volitatud eraõiguslikule juriidilisele isikule spordiseaduse § 91 lõike 7 alusel ettenähtud ulatuses treeneri tööjõukulu määramise nõuetekohasuse kontrollimiseks;
46) perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse §-s 1 ja perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse §-s 1 nimetatud fondide korraldusasutusele ning fondispetsiifiliste reeglite alusel toetuse andmisega tegelevatele isikutele ulatuses, mis on vajalik toetuse saamise nõuetekohasuse, sihipärase kasutamise ja kulude abikõlblikkuse kontrollimiseks;
47) vanglateenistuse ametnikule karistusseadustikus sätestatud ülesannete täitmiseks ning kinnipeetava ja kriminaalhooldusaluse kriminogeensete riskide hindamiseks;
48) Rahandusministeeriumile avaliku teenistuse arendamise ja juhtimise analüüsimiseks;
49) Rahandusministeeriumile riigi osalusega äriühingu ja sihtasutuse juhatuse, nõukogu ning auditi komitee liikmete palgapoliitika analüüsimiseks.”;
21) paragrahvi 35 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui seadusega on ette nähtud õigusjärgluse korras õiguste ja kohustuste üleminek ühelt isikult teisele, siis lähevad õigusjärglasele üle kõik käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevad rahalised ja mitterahalised õigused ning kohustused, mis ei ole oma olemuselt isikuga lahutamatult seotud. Sunniraha maksmise kohustus ei lähe õigusjärgluse korras üle ühelt isikult teisele.”;
22) paragrahvi 36 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevad rahalised ja mitterahalised õigused ning kohustused, välja arvatud sunniraha maksmise kohustus, lähevad pärandajalt üle pärijale pärimisseaduses sätestatud korras.
(2) Pärandvara hulka kuuluvaid käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevaid kohustusi on pärandvara arvel kohustatud täitma ka testamenditäitja, pärandi hooldaja või muu isik, kellel on seadusest tulenevalt pärandvara valitsemise kohustus.”;
23) seadust täiendatakse §-ga 461 järgmises sõnastuses:
„§ 461. Elektroonilise arestimissüsteemi kaudu edastatav korraldus
(1) Täitemenetluse seadustiku §-s 631 sätestatud elektroonilise arestimissüsteemi (edaspidi elektrooniline arestimissüsteem) kaudu esitab maksuhaldur elektroonilise korralduse, milles peavad sisalduma:
1) maksuhalduri nimetus ja registrikood;
2) korralduse adressaadi registrikood;
3) korralduse andmise kuupäev;
4) maksukohustuslase nimi või ärinimi koos isikukoodi või sünniaja või registrikoodiga või muud isiku identifitseerimist võimaldavad andmed;
5) korralduse andmise õiguslik alus;
6) korraldusega tehtav ettekirjutus;
7) muud seadusega sätestatud andmed.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud korraldusele ei kohaldata käesoleva seaduse § 46 lõikes 2 sätestatud kirjalikku vorminõuet ega sama paragrahvi lõigetes 4 ja 5 sätestatut.”;
24) paragrahvi 48 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Maksukohustuslane ei või kasutada maksumenetluses esindajana isikut, kes on enne teenistusest vabastamist samas või sellega seonduvas maksumenetluses esindanud maksuhaldurit.”;
25) paragrahvi 48 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Esindaja peab maksuhalduri nõudmisel, samuti seadusega sätestatud juhtudel esitama volitust tõendava dokumendi. Advokaadi puhul eeldatakse esindusõiguse olemasolu. Põhjendatud juhul võib maksuhaldur nõuda volikirja esitamist.”;
26) paragrahvi 59 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Riiklike maksude maksuhalduril on maksuseaduste ja käesoleva seaduse rikkumise ohu hindamiseks ja analüüsiks ning tulumaksuseaduse § 8 tähenduses seotud isikute tuvastamiseks õigus saada põhjendatud taotluse alusel riigi andmekogust tasuta andmeid isikute omandis või valduses oleva vara ja varaga seotud isikute kohta, isikute majandustegevuse ning sellega seotud kaupade ja teenuste olemuse ja logistika kohta. Andmekogu haldaja teavitab riiklike maksude maksuhaldurit asjaoludest, mis teevad taotluse täitmise võimatuks või mille tõttu on vaja taotluse täitmise tähtaega pikendada.”;
27) paragrahvi 61 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Elektroonilise arestimissüsteemi kaudu teabe nõudmiseks esitab maksuhaldur käesoleva seaduse §-s 461 sätestatud nõuetele vastava korralduse.”;
28) paragrahvi 72 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Maksuhalduri ametnikul on õigus vaatluse läbiviimiseks siseneda maatükile, ehitisse ja ruumi, kus toimub maksukohustuslase majandus- või kutsetegevus. Maksuhalduri ametnikul on õigus vaadelda ka maksukohustuslase majandus- või kutsetegevusega seotud vallasasja, mis ei asu maksukohustuslase majandus- või kutsetegevuse toimumise kohas. Maksuhalduri ametnikul ei ole õigust teha vaatluse käigus läbiotsimist, avada lukustatud ruume või panipaiku ega siseneda eluruumi selles elavate isikute tahte vastaselt, seda ka juhul, kui neis toimub isiku majandus- või kutsetegevus.
(2) Maksuhalduri ametnikul on õigus vaadelda kolmanda isiku omandis või valduses olevat vara, sealhulgas kinnisasju, ehitisi, laevu ja sõidukeid ning vallasvara, kui vaatlus ei kujuta endast selle isiku tahte vastast eluruumi või valdusesse sisenemist ja selle läbiotsimist.”;
29) paragrahvi 72 lõike 4 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Vaatlus maksukohustuslase majandus- või kutsetegevuse toimumise kohas viiakse läbi ettevõtte tööajal või üldisel tööajal.”;
30) paragrahvi 72 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Vaatluse juures viibivale menetlusosalisele tutvustatakse viivitamata tema õigusi ja kohustusi suuliselt või kirjalikult lihtsas ja arusaadavas keeles. Õiguste ja kohustuste selgitamise kohta võetakse protokolli menetlusosalise allkiri.”;
31) paragrahvi 85 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Deklaratsioon pärandvara hulka kuuluvate käesolevast seadusest, maksuseadusest ja käesoleva seaduse § 3 lõikes 4 nimetatud seadustest tulenevate kohustuste kohta esitatakse pärandaja maksuarvestuse raames.”;
32) paragrahvi 89 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustus laieneb ka maksukohustuslase õigusjärglasele, testamenditäitjale, pärandi hooldajale või muule isikule, kellel on seadusest tulenevalt pärandvara valitsemise kohustus.”;
33) paragrahvi 111 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Maksuhalduril on õigus makseraskustes maksukohustuslase taotlusel ajatada tema maksuvõla tasumine, samuti sellise teadaoleva kohustuse tasumine, mille täitmise tähtpäev ei ole saabunud.”;
34) paragrahvi 113 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui maksukohustuslane ei täida maksuvõla tasumise ajakava, ei esita ajakava kehtimise perioodil tähtajaks deklaratsioone, ei tasu ajakava kehtimise perioodil tähtajaks oma jooksvaid makse, ei täida asjaõigusseaduses sätestatud kohustust hoida maksuvõla tagamiseks pandiga koormatud asja või ei esita tagatise väärtuse vähenemise korral maksuhalduri aktsepteeritavat asendustagatist, on maksuhalduril õigus rakendada valikuliselt või koos järgmisi meetmeid:”;
35) paragrahvi 130 lõike 1 sissejuhatava teksti esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui kohustatud isik ei ole rahalist kohustust täitnud maksuhalduri haldusaktis või käesoleva seaduse § 128 lõike 4 punktis 2 või 3 nimetatud lahendis määratud tähtaja jooksul, alustab maksuhaldur võla sundkorras sissenõudmist.”;
36) paragrahvi 130 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetletud toimingute tegemiseks esitab maksuhaldur taotluse või korralduse või edastab korralduse elektroonilise arestimissüsteemi kaudu.”;
37) paragrahvi 131 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Arestitud pangakontolt võib arestitud summa ulatuses väljamakseid teha maksuhalduri loal. Luba ei ole vaja maksuhaldurile ülekande tegemiseks, välja arvatud, kui arest on seatud käesoleva seaduse § 1361 lõike 1 alusel. Arestitud pangakonto avatakse maksuhalduri loal. Maksuhaldur teeb korralduse pangakonto aresti alt vabastada kolme tööpäeva jooksul arvates maksuvõla tasumisest.”;
38) paragrahvi 131 lõike 6 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) korralduse vastuvõtmise kuupäev ja kellaaeg, kui korraldus ei ole esitatud elektroonilise arestimissüsteemi kaudu;”;
39) paragrahvi 131 lõike 6 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
40) paragrahvi 139 lõiget 3 täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
„Kui vaidele on esindajana alla kirjutanud advokaat, ei pea vaidele volikirja lisama, kuid maksuhalduril on põhjendatud juhul õigus selle esitamist nõuda.”.§ 2. Elektroonilise side seaduse muutmineElektroonilise side seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 102 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmeid võib avaldada üksnes kliendile ja kliendi nõusolekul ka kolmandale isikule, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 112, 113, 1141 ja 1142 sätestatud juhul.”;
2) seadust täiendatakse §-ga 1142 järgmises sõnastuses:
„§ 1142. Maksu- ja Tolliametile teabe andmise kohustus
Sideettevõtja on kohustatud Maksu- ja Tolliametile esitama tema korralduse alusel maksumenetluses tähendust omavate asjaolude kindlakstegemiseks kliendile sideteenuse eest esitatud arve andmed, välja arvatud andmed kasutatud sideteenuse üksikasjade kohta.”.§ 3. Krediidiasutuste seaduse muutmineKrediidiasutuste seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 88 lõike 5 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kirjalikus või elektroonilises vormis või täitemenetluse seadustiku §-s 631 sätestatud elektroonilise arestimissüsteemi (edaspidi elektrooniline arestimissüsteem) kaudu esitatud järelepärimise vastusena peab krediidiasutus avaldama pangasaladuse:”;
2) paragrahvi 88 täiendatakse lõigetega 63 ja 64 järgmises sõnastuses:
„(63) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud järelepärimises, mis on esitatud elektroonilise arestimissüsteemi kaudu, tuleb märkida:
1) järelepärimise edastanud isiku identifitseerimist võimaldavad andmed;
2) puudutatud isiku identifitseerimist võimaldavad andmed;
3) taotletavate andmete loetelu või kirjeldus;
4) järelepärimise esitamise õiguslik alus.
(64) Krediidiasutus ei ole kohustatud kontrollima elektroonilise arestimissüsteemi kaudu esitatud järelepärimise andmeväljadele sisestatud andmete õigsust.”.§ 4. Täitemenetluse seadustiku muutmineTäitemenetluse seadustikus tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 631 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Elektrooniline arestimissüsteem on täitemenetlusregistri, maksukohustuslaste registri ja krediidiasutuse infosüsteemi vahel loodud infokanal, mille eesmärk on tagada võlgniku konto arestimise ja arestide haldamisega seotud toimingute kohta elektrooniliselt taotluse edastamine krediidiasutusele, võimaldada päringute tegemist krediidiasutuse valduses olevate andmete kohta ning tagada osapoolte tahteavalduste viivitamatu ja turvaline edastamine.”;
2) paragrahvi 114 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva seaduse §-s 631 sätestatud elektroonilist arestimissüsteemi kasutavale isikule toimetab kohtutäitur arestimisakti kätte arestimissüsteemi kaudu.”.§ 5. Seaduse jõustumineKäesolev seadus jõustub 2017. aasta 1. aprillil.Eiki NestorRiigikogu esimees


Relvaseaduse muutmise eelnõu - Advokaadibüroo Biin ja Biin
Relvaseaduse muutmise eelnõu
Siseministeerium on koostanud eelnõu, millega soovitakse piirata enese- ja vara kaitseks soetatavate relvade liiki ja arvu. Vandeadvokaat Alan Biin edastas eelnõu väljatöötajale alljärgneva seisukoha:
15.12.2015. a avaldatud relvaseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu seletuskirja punkti 2 kohaselt on eelnõu eesmärk lahendada relvade ja laskemoona käitlemisel tõusetunud probleemid ning täpsustada seaduse sõnastust.
Ei eelnõust ega selle seletuskirjast selgu mis on need „relvade ja laskemoona käitlemisel tõusetunud probleemid.“
Inseneride 1. reegel ütleb: „Kui töötab, siis ära näpi!“
Kuivõrd eelnõu koostajad ei ole kirjeldanud probleemi mida seadusemuudatusega lahendada tahetakse, siis jääb selle eelnõu väljatöötamise eesmärk arusaamatuks.
Allakirjutanul ei ole midagi selle vastu, et seadust täpsustatakse eksamikorralduse, relvaloa jaoks piltide esitamise, relva ettenäitamise jms tehniliste üksikasjade sujuvamaks ning kliendisõbralikumaks muutmise kohta kuid relvaseaduse põhimõtteliste muudatuste nagu enesekaitserelvade liigi ja arvu piiramine ning lubatud laskemoonakoguste piiramise mõte ja eesmärk jääb arusaamatuks.
1. Enesekaitserelvade liigi ja arvu piiramine
Eelnõuga soovitakse muuta enese ja vara kaitseks ette nähtud relvade regulatsiooni selliselt, et vähemalt 21-aastane isik võib eelnimetatud eesmärgil omada ainult ühte püstolit või revolvrit.
Eelnõu seletuskirja kohaselt (vt. seletuskirja 4. leht, ülevalt 3. lõik) on muudatuse tegemine vajalik eelkõige turvalisuse aspektist, sest tulirelv on ohtlik ning sileraudne ja vintraudne püss on oma lasketabavuse kauguse ja täpsuse seisukohast sobilikud jahipidamiseks ja spordiks, mitte enese ja vara kaitseks.
Eeltoodud põhjendust lugedes selgub, et eelnõu väljatöötajal puuduvad elementaarsed teadmised relvade omadustest ning ballistikast. Püstolist lastud täismantelkuul läheb kõva pinda tabades rikošetti ning on ümbritsevale ohtlik veel 100 m raadiuses. Sileraudsest püssist lastud haavlilaeng kaotab oma ohtlikkuse juba 30 m peal, sest haavlilaeng hajub ning üksikutel haavlitel puudub jõud isegi tavapäraseid üleriideid läbida, rääkimata tõsise vigastuse tekitamisest.
Enese ja vara kaitse ei hõlma endas kaitset ainult linnatingimustes teise inimese vastu, enese ja vara kaitset teostatakse ka maapiirkondades. Eelkõige peetakse selle all silmas inimesi kes peavad ennast või oma koduloomi kaitsma metsloomade eest. Me ei saa eeldada, et iga talupidaja on automaatselt jahimees, ka talunikul peab olema võimalus oma loomi kaitsta kuulumata seejuures jahiseltsi. Marutõbist kährikut või rebast on väga raske lasta püstolist või revolvrist, küll aga saab seda teha sileraudsest püssist. Püstolist või revolvrist looma laskmine toob üldjuhul kaasa ainult lastava looma vigastamise ja tema piinlemise, mitte surma. Jahiseaduses on seetõttu ette nähtud minimaalne kaliiber ja kuuli kaal, millega looma lasta, et tagada tema kiire ja piinavaba surmamine (vt. jahiseaduse § 26). Seega on teatud juhtudel vajalik enese ja oma vara kaitseks ka sileraudset püssi, sest püstol või revolver selleks vajaduseks ei sobi.
Eelnõuga soovitakse loobuda turvalisuse tagamise otstarbel relva vajalikkuse põhjendamise nõudest, sest ei ole sätestatud kriteeriume mille alusel peab Politsei- ja Piirivalveameti ametnik hindama soetusvajaduse põhjendusi. Selle asemel soovitakse piirata turvalisuse otstarbel omatavaid relvi ainult ühe relvaga, et ametnik ei peaks tegema otsustust.
Käesoleva seisukoha punktist 1.1 selgub, et turvalisuse tagamise eesmärgil soetatud relvade liigi piiramine ei ole mõistlik, sest püstol või revolver ei sobi maapiirkonnas ette tulevate vajaduste tarbeks ning sileraudne püss ei sobi kohati jällegi linnatingimustesse (tänaval varjatud viisil kaasas kandmiseks)
Kuivõrd igal isikul on õigus vabalt liikuda ning õigus omada ka mitut elukohta nii linnas kui maal, on mõistlik lubada enese ja vara kaitseks soetada mitu tulirelva, sest vajatava relva liik on elu- ja viibimiskohast sõltuvalt erinev.
Ühe põhjendusena piirata turvalisuse eesmärgil soetatatavate relvade arvu on toodud tabel, millest nähtuvalt on ühel inimesel 19 enese ja vara kaitseks soetatud relva.
Allkirjastanule jääb arusaamatuks, miks mõne marginaalse isiku pärast peab represseerima tuhandeid teisi isikuid? Pigem jääb mulje, et Politsei- ja Piirivalveamet ei ole oma tööd siiani korralikult teinud.
Kehtiva relvaseaduse § 1 lg 11 järgi relvaseaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid.
Haldusmenetluse seaduse § 4 sätestab diskretsiooni mõiste, mille kohaselt diskretsioon ehk kaalutlusõigus on haldusorganile seadusega antud volitus kaaluda otsustuse tegemist või valida erinevate otsustuste vahel.
Relvaseaduse § 32 lg 1 ja lg 3, § 34 ning § 35 järgi väljastatakse relvasoetamisluba ja relvaluba taotlejale Politsei- ja Piirivalveametniku otsuse alusel. Soetamisloa või relvaloa taotlemisel on taotleja kohustatud esitama kirjaliku avalduse näidates ära muu hulgas soetada soovitava relvade otstarbe ning tõendada oma sobivust ja õigust relvade soetamiseks.
Taotluse esitamine isiku poolt ei garanteeri kehtiva õiguse kohaselt talle automaatselt soetus- või relvaluba. Sellele eelneb haldusmenetlus, milles kontrollitakse isiku vastavust nõuetele s.h tuleb kaaluda ka soetusloas toodud põhjendusi.
Ülaltoodust nähtuvalt võimaldab kehtiv seadus PPA ametnikul teostada kaalutlusõigust ning keelduda soetamisloa või relvaloa väljastamisest kui isik tuleb taotlema luba näiteks viieteistkümnenda enesekaitserelva jaoks. Arusaamatuks jääb miks PPA ei ole siiani seaduses eksisteerivat võimalust kasutanud ja lasknud soetada ühel isikul ebamõistliku koguse (19 relva) enesekaitserelvi. Veelgi arusaamatumaks jääb, miks politseiametnike tegemata töö tõttu soovitakse karistada teisi relvaomanikke kelle relvade omamine on põhjendatud ja vajalik.
2. Lubatava padrunikoguse piiramine
Eelnõuga soovitakse muuta relvaseaduse § 46 lg 5 p 5, mille jõustumise korral võib omada 1000 padrunit iga sporditulirelva kohta kuid mitte rohkem kui 3000 padrunit kokku.
Eelnõu seletuskirjas põhjendatakse seda asjaoluga, et laskesportlased, kelle omandis on kümneid relvi, võivad kaupluses korraga soetada laskemoona koguses, mis on ebamõistlik kodus hoiustamise seisukohast ja mida mõistliku aja jooksul ei ole võimalik treeningutel ära kasutada.
Eelnõu seletuskirjas ei ole välja toodud statistikat selle kohta kui palju on laskesportlasi kellel on mitu relva ning kui palju on laskesportlasi kellel on „kümneid relvi.“
Samuti puuduvad eelnõust kriteeriumid mille alusel hinnata padrunikoguse mõistlikkust või ebamõistlikkust. Näiteks Soome Vabariigis on laskesportlasel kodus lubatud hoiustada 20 000 padrunit.
Ülalnimetatud ettepanek on ebamõistlik ja seda alljärgnevatel põhjustel:
Praktikal laskmises harrastatakse laskmist 3 relvast: püstolist või revolvrist, sileraudsest püssist ning vintraudsest püssist.
Keskmise Eestis toimuva võistluse padrunikulu on umbes 300 lasku, suurematel võistlustel on miinimumlaskude arv üle 400 ja isegi üle 700. Kui siia juurde lisada regulaarse treeningu jaoks vajalik kogus, siis 3000 padrunit ei ole piisav arv. Moonakulu on suur ja koguse ebamõistlik piiramine toob kaasa pideva poeskäimise vajaduse.
Padrunite hind sõltub soetatavast kogusest. Kui ostad 100 padruni kaupa, siis vintraudse püssi padrun võib olla kuni 10 senti padruni kohta kallim kui osta padruneid 1000 kaupa. Samuti puudub Eesti kaupmeestel tarnekindlus ning alatihti on poes sobivatest padrunitest puudus. Selle vältimiseks on mõistlik osta padruneid varuga, et võistlushooajal ei jääks padrunipuuduse tõttu võistlemata. Aktiivsemad sportlased lasevad aastas mitukümmend tuhat lasku ning arvestades meie poodide tarneprobleeme hakkab padrunipiirangute juures kannatama sport.
Seega tekib probleem kus padrunite ebamõistlik piirarv ei võimalda mul sporti harrastada kuna ma pean kogu aeg arvutama või valima milliseid padruneid ma ostan ja tagajärjeks on mingist võistlusest või distsipliinist loobumine.
Arusaamatu on eelnõu koostajate seisukoht, et on olemas mingi kogus padruneid mille kodus hoidmine ei ole mõistlik. Ühtegi kriteeriumit selle mõistlikkuse hindamiseks ei ole välja toodud. Kas suurem kogus padruneid on ebamõistlik nende massi, tuleohtlikkuse, keemiareostusohtlikkuse, tinamürgituse ohu vms. tõttu, välja toodud ei ole. Tegemist on sisutühja väitega ning sellest tuleneva ebamõistliku piiranguga.
Ainsaks usutavaks põhjenduseks võib pidada suure laskemoonakoguse ohtlikkust tulekahju korral kuid selleks tuleks teha analüüs ning arvutused kui suur kogus padruneid ning millistes tingimustes on ohtlik. Siiani seda eelnõu seletuskirjast nähtuvalt tehtud ei ole. Samas ei saa jätta märkimata, et tsiviilkäibes piiranguteta käideldav ning köögis kasutatav gaasiballoon on tulekahju korral tunduvalt ohtlikum (plahvatab) kui seda on padrunid, mis lihtsalt pragisedes katki lähevad (padrunid plahvatavad tohutu tulekera saatel ainult filmis).
Kodus hoitavatele padrunite arvule ülempiiri seadmine ei taga soovitavat eesmärki, sest kontrolli selle üle praktikas on väga keeruline teostada. Poes registreeritakse iga padruniost kuid kaupmehed ega politseiametnikud ei saa takistada soovijal päeva jooksul külastamast mitut kauplust või ostmast iga päev lubatud 1000 padrunit (eeldusel, et neid poes jätkub).
Padrunite ülempiir eelnõus sätestatud kujul on sisutu, põhjendamatu ning selle järgiminse kontroll võimuorganite poolt praktikas pea teostamatu.
3. Eelnõu vastuolu hea seadusloome tavaga
Vabariigi Valitsuse 22.12.2011. a määrusega nr 180 on kehtestatud hea õigusloome ja normitehnika eeskiri (edaspidi nimetatud kui „Eeskiri“).
Eeskirja § 1 ja § 42 sätestavad, et seaduseelnõu s.h seaduse muutmise eelnõus peab põhjendama lahendamist vajavat probleemi, eesmärki, võimalikke lahendusi, valitud lahenduse sobivust kehtivasse õiguskorda ning seletuskirjas kajastama senist regulatsiooni ja selle rakendmaise praktikat.
Käesolevas eelnõus on üldsõnaliselt deklareeritud, et: „lahendatakse relvaseaduse rakendamisel ilmnenud probleemid, ajakohastatakse sätete sõnastust ning selgitatakse sätteid parema arusaadavuse ja korrektse tõlgendamise huvides“ ning „Eelnõu eesmärk on lahendada relvade ja laskemoona käitlemisel tõusetunud probleemid ning täpsustada seaduste sõnastust.“
Eelnõus ja selle seletuskirjast ei selgu millised probleemid on seotud mitme enesekaitserelva ja padrunite omamisega ning milleks on vaja eelnõuga neid toodud viisil reguleerida. Samuti puuduvad eelnõus alternatiivsed lahendused väidetavatele probleemidele.
Kui hea õigusloome ja normitehnika eeskiri kohustab eelnõu väljatöötajat põhjendama eelnõu vajalikkust ning andma ülevaate senisest regulatsioonist ja selle rakendamise praktikast, siis käesoleval juhul see eelnõust ja selle seletuskirjast puudub. Eelnõus ei ole nimetatud probleeme mis oleks praktikas esinenud enesekaitserelvadega. Tõsi, välja on toodud statistika viimase 5 a jooksul kaotatud relvadest aga puudub põhjendus, et nendega oleks sooritatud kuritegusid vms. Samuti ei näita esitatud statistika kas kaotatud on ainult enesekaitserelvi või ka jahirelvi või kas kaotatud on üks relv mitmest või ainult üks kaotajal olnud relv. Samuti ei ole toodud statistikat selle kohta mitu nendest relvadest on hiljem üles leitud.
Viide Euroopas toime pandud terroritegudele on asjakohatu, sest puudub seos terrorismi ja Eestis enese ja vara kaitseks omatavate relvade vahel. Terroristid on siiani oma kuritegude toimepanemisel kasutanud tsiviilkäibes keelatud relvi, mitte enesekaitseks, jahiks või spordiks mõeldud legaalseid relvi. Teada olevalt ei ole terroristide relvad olnud pärit Eestist.
Kui seaduseelnõu väljatöötamiskavatsusest ja kontseptsiooni väljatöötamisest võib loobuda Eeskirja § 1 lg 2 toodud alustel ning üheks aluseks on eelnõu põhjendatud kiireloomulisus, siis eelnõu autorid on põhjendanud seletuskirjas väljatöötamiskavatsuse tegemata jätmist põhjendusega: „teha teatud eelnõuga kavandatavad muudatused RelvS-is esimesel võimalusel (nt Riigikohtu poolt PS-iga vastuolus olevaks ja kehtetuks tunnistatud sätete muudatused).“
Uusim nimetatud Riigikohtu lahenditest pärineb 23. maist 2013. Relvaseadust on muudetud aastatel 2014 ning 2015. Ei ole eluliselt usutav, et käesoleva muudatuse väljatöötamise kavatsust ei saanud teha kuna Riigikohtu lahendist tulenev muudatus tuli kiirelt ellu viia. Kui muudatuse elluviimiseks kulub 2,5 aastat (Riigikohtu 23.05.2013. a otsus kuni eelnõu projekt 15.12.2015), siis peab leiduma ka aeg väljatöötamiskavatsuse loomiseks.
Eeskirja § 1 lg 1 p 7 kohaselt peab väljatöötamiskava sisaldama andmeid selle kohta millised olulised mõjud, lähtudes nende esinemise sagedusest, ulatusest, sihtrühma suurusest ja ebasoovitavate mõjude riskist, võivad seaduse rakendamisega kaasneda.
Eelnõu seletuskirja § 1 punktis 6 on eelnõu väljatöötaja põhjendanud, et: „Ebaseaduslike relvadega on Euroopas viimasel ajal üha enam toime pandud terrorikuritegusid5. Seetõttu on Euroopa Liidu liikmesriigid üheskoos oluliselt tugevdanud võitlust ebaseadusliku relvakaubanduse vastu, mille oluline osa on ka relvade varastamise võimaluste vähendamine ning teabevahetuse parandamine varastatud relvade leidmiseks. Eestis on näiteks viimasel viiel aastal varastatud 42 relva ning kaotatud 626 relva.“
Allakirjutanus tekitab kummastust Eeskirja § 1 lg 1 p 7 tulenev mõjuanalüüsi nõue ja seletuskirjas toodu. Kui kehtiv relvaseadus ei nõua ühe tulirelva omamise puhul relvakappi (nõue kehtib alates teisest relvast), siis eelnõus soovitakse vähendada relvade varastamise võimalust. Siin on selge vastuolu – kas lihtsam on varastada relva, mis ei ole relvakapis või on lihtsam varastada relva, mis on relvakapis? Leian, et lihtsam on varastada relv mis on kuhugi „padja alla“ pandud kui hakata muukima relvakappi ja müraga ning kuluva ajaga suurendada vahelejäämise ohtu.
Kokkuvõtvalt võin öelda, et eelnõus on mõistlikke ettepanekuid millega vähendatakse nii ametnike kui relvaomanike koormust kuid eelnõus toodud põhimõttelised kehtiva seaduse muudatusettepanekud on läbi mõtlemata, vastuolulised ning peegeldavad pigem paari ametniku isiklikke arvamusi kui tegelikus elus toimuvat. Eelnõu väljatöötaja ei ole defineerinud probleemi mida lahendada vaja on ning eelnõu sellisel kujul tundub olevat rohkem eelnõu lihtsalt eelnõu pärast, mitte eelnõu eksisteeriva probleemi lahendamise pärast.
Vandeadvokaat, laskesportlane ja kaitseliitlane
← Elatise ja päevaraha suurenemine alates 01.01.2016
Katuse puhastamise kohustus lumest ja jääst →


Riigikogu liikme staatuse seadus – Riigi Teataja
Riigikogu liikme staatuse seadus (lühend - RKLS)
Riigikogu liikme staatuse seadus - sisukord
§ 1 Riigikogu liikme staatus
2 RIIGIKOGU LIIKME VOLITUSTE ALGUS, PEATUMINE JA LÕPP
§ 3 Riigikogu liikme volituste algus
§ 4 Riigikogu liikme ametiga ühitamatu töö- ja teenistussuhte lõpetamine
§ 5 Riigikogu liikme volituste peatumine Vabariigi Valitsuse liikmeks nimetamise korral ja Vabariigi Presidendi ülesannete täitmise ajaks
§ 6 Riigikogu liikme volituste peatamine lapsehoolduse ja ajutise töövõimetuse ajaks
§ 7 Riigikogu liikme volituste taastumine
§ 8 Riigikogu liikme volituste lõppemise alused
§ 9 Riigikogu liikme tagasiastumine
§ 10 Riigikogu liikme volituste lõpetamine Riigikohtu otsusega
3 ASENDUSLIIGE
§ 11 Asendusliige
§ 12 Asendusliikmete järjekord
§ 13 Asendusliikme asumine Riigikogu liikmeks
§ 14 Riigikogu liikmeks asunud asendusliikme volituste lõppemine
4 RIIGIKOGU LIIKME AMETIVANNE
§ 15 Ametivande andmise kohustus ja ametivande tekst
§ 16 Ametivande andmine
5 RIIGIKOGU LIIKME TEGEVUSE TAGATISED,ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 17 Vaba mandaat
§ 18 Riigikogu liikme immuniteet
§ 19 Juurdepääs riigisaladusele ja salastatud välisteabele
§ 20 Riigikogu liikmete märgukirjadele ja avaldustele vastamine
§ 21 Toimingupiirangud ning majanduslike huvide ja tegevusalade deklareerimise kohustus
6 RIIGIKOGU LIIKME AMETIGA ÜHITAMATUD AMETID
§ 22 Riigikogu liikme ametiga ühitamatud ametid ja ülesanded
§ 23 Avalikus teenistuses olemise keeld
§ 24 Linna- ja vallavolikogu liikmeks olemise keeld
§ 25 Euroopa Parlamendi liikmeks olemise keeld
§ 26 Avalik-õigusliku juriidilise isiku nõukokku kuulumise piirangud ning juhiks ja juhatuse liikmeks olemise keeld
§ 27 Vabade kutsete pidamise keeld
§ 28 Riigi osalusega äriühingu ning riigi asutatud sihtasutuse juhiks ja juhatuse liikmeks olemise keeld
7 RIIGIKOGU LIIKME SOTSIAALSED TAGATISED
§ 29 Riigikogu liikme palk
§ 30 Riigikogu liikme tööga seotud kulude hüvitamine
§ 31 Riigikogu liikme eluasemekulude hüvitamine
8 LÄHETUSED
§ 33 Lähetused
§ 34 Reisikindlustus
9 RIIGIKOGU LIIKME ABI
§ 60 Riigikogu Kantselei direktori ametiaja rakendamine
§ 601 Riigikogu liikme palga maksmise ajutine korraldus
RT I, 06.07.2012, 16
Vastu võetud 14.06.2007
jõustumine 14.07.2007, osaliselt 1.01.2008. a ja osaliselt Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval.
26.02.2009 RT I 2009, 15, 95 01.03.2009
16.12.2009 RT I 2010, 1, 2 01.01.2012
08.12.2010 RT I, 28.12.2010, 6 27.03.2011 (jõustub Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval)
§ 1. Riigikogu liikme staatus
Riigikogu liige on rahvaesindaja, kes valitakse vastavalt põhiseaduse §-le 60 ja Riigikogu valimise seadusele.
1) Riigikogu liikme volituste alguse, peatumise ja lõppemise alused, aeg ja kord;
2) asendusliikme Riigikogu liikmeks asumise ja tema volituste lõppemise alused ja kord;
3) Riigikogu liikme ametivanne ja selle andmise kord;
4) Riigikogu liikme õigused ja kohustused;
5) Riigikogu liikme ametiga ühitamatud ametid;
6) Riigikogu liikme tegevuse tagatised.
(2) Riigikogu liikmele ei laiene avaliku teenistuse seadus ega töölepingu seadus.
2. peatükk RIIGIKOGU LIIKME VOLITUSTE ALGUS, PEATUMINE JA LÕPP
§ 3. Riigikogu liikme volituste algus
Riigikogu liikme volitused algavad valimistulemuste väljakuulutamise päeval.
§ 4. Riigikogu liikme ametiga ühitamatu töö- ja teenistussuhte lõpetamine
Riigikogu liikme ametiga ühitamatu töö- või teenistussuhe loetakse lõppenuks Riigikogu liikme ametivande andmise päevast, kui töö- või teenistussuhet ei ole lõpetatud või töösuhet peatatud enne ametivande andmise päeva.
§ 5. Riigikogu liikme volituste peatumine Vabariigi Valitsuse liikmeks nimetamise korral ja Vabariigi Presidendi ülesannete täitmise ajaks
(1) Riigikogu liikme volitused peatuvad tema Vabariigi Valitsuse liikmeks nimetamise päeval.
(2) Riigikogu liikme volitused ei peatu juhul, kui Riigikogu uude koosseisu valitud Riigikogu liige jätkab kuni uue Vabariigi Valitsuse ametisseastumiseni oma tegevust Riigikogu uue koosseisu kokkuastumise tõttu tagasi astuva Vabariigi Valitsuse koosseisus.
(3) Riigikogu esimehe volitused Riigikogu liikmena peatuvad ajaks, mil ta täidab Vabariigi Presidendi ülesandeid.
§ 6. Riigikogu liikme volituste peatamine lapsehoolduse ja ajutise töövõimetuse ajaks
(1) Riigikogu liige võib esitada Riigikogu juhatusele avalduse peatada tema volitused seoses:
2) ajutise töövõimetusega.
(2) Avalduses märgitakse volituste peatamise põhjus ning tähtaeg, mis ei või olla lühem kui kolm kuud. Avaldusele lisatakse dokumendid, mis kinnitavad peatamisavalduse aluseks olevaid asjaolusid.
(3) Riigikogu juhatus teeb otsuse kolme tööpäeva jooksul avalduse saamise päevast arvates. Otsuses märgitakse volituste taastumise kuupäev.
(4) Riigikogu liikme volitused loetakse peatunuks Riigikogu juhatuse otsuse tegemise päevale järgnevast päevast.
(5) Riigikogu juhatus võib Riigikogu liikme volituste taastumise kuupäeva oma otsusega edasi lükata, kui Riigikogu liige esitab sellekohase avalduse käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 ettenähtud tingimustel ja korras.
§ 7. Riigikogu liikme volituste taastumine
(1) Kui Riigikogu esimees lõpetab Vabariigi Presidendi ülesannete täitmise või Riigikogu liige vabastatakse Vabariigi Valitsuse liikme kohustustest, loetakse tema volitused taastunuks ülesannete täitmise lõpetamise või vabastamise päevale järgnevast päevast.
(2) Kui Riigikogu liikme volitused on peatatud käesoleva seaduse § 6 alusel, loetakse need taastunuks Riigikogu juhatuse otsuses märgitud kuupäevast (§ 6 lg 3).
§ 8. Riigikogu liikme volituste lõppemise alused
(1) Riigikogu liikme volitused loetakse lõppenuks Riigikogu järgmiste valimiste tulemuste väljakuulutamise päevast.
(2) Riigikogu liikme volitused lõpevad enne tähtaega:
3) tema tagasiastumisega käesoleva seadusega ettenähtud korras;
§ 9. Riigikogu liikme tagasiastumine
(1) Riigikogu liige võib oma algatusel Riigikogust tagasi astuda.
(2) Tagasi astuda sooviv Riigikogu liige esitab isiklikult Riigikogu juhatusele kirjaliku avalduse, milles on märgitud tagasiastumise põhjus.
(3) Kui Riigikogu liikmeks valituks osutunul või asendusliikmel ei ole võimalik asuda täitma Riigikogu liikme ülesandeid, võib ta tagasi astuda enne ametivande andmist.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud juhul esitab Riigikogu liige, järgides lõikes 2 nimetatud nõudeid, tagasiastumisavalduse enne esimese istungi päeva Vabariigi Valimiskomisjonile, pärast seda Riigikogu juhatusele.
(5) Riigikogu liige ei saa tagasi astuda ajal, kui tema volitused on peatunud vastavalt käesoleva seaduse §-le 5 või 6.
(6) Riigikogu liige loetakse tagasiastumisavalduse esitanuks juhul, kui ta ei teavita kümne päeva jooksul Euroopa Parlamendi valimiste tulemuste väljakuulutamise päevast arvates Vabariigi Valimiskomisjoni, et ta soovib jätkata oma senises ametis ja Euroopa Parlamendi liikme mandaadist loobuda.
(7) Vabariigi Valimiskomisjon või Riigikogu juhatus teeb otsuse tagasiastumisavalduse suhtes esimesel võimalusel.
(8) Tagasiastumisavalduse esitanud Riigikogu liikme volitused lõpevad päeval, mil Vabariigi Valimiskomisjon või Riigikogu juhatus teeb otsuse asendusliikme asumise kohta Riigikogu liikmeks.
§ 10. Riigikogu liikme volituste lõpetamine Riigikohtu otsusega
Riigikohus võib Riigikogu juhatuse taotlusel lõpetada oma otsusega enne tähtaega selle Riigikogu liikme volitused, kes:
1) on kestvalt võimetu täitma oma ülesandeid,
2) ei vasta Eesti Vabariigi põhiseaduses või Riigikogu valimise seaduses Riigikogu liikme kandidaadile esitatavatele nõuetele või
3) keeldub andmast ametivannet.
3. peatükk ASENDUSLIIGE
§ 11. Asendusliige
Kui Riigikogu liikme volitused peatuvad või lõpevad enne tähtaega, asub tema asemel Riigikogu liikmeks asendusliige.
§ 12. Asendusliikmete järjekord
(1) Valimisringkonnas valituks osutunud Riigikogu liikme asendusliikmeks on sama erakonna samas valimisringkonnas kandideerinud esimene asendusliikmeks registreeritud kandidaat.
(2) Kompensatsioonimandaadi alusel valituks osutunud Riigikogu liikme asendusliikmeks on sama erakonna üleriigilises nimekirjas kandideerinud esimene asendusliikmeks registreeritud kandidaat.
(3) Kui valimisringkonnas samal erakonnal rohkem asendusliikmeks registreeritud kandidaate ei ole, on asendusliikmeks sama erakonna üleriigilises nimekirjas kandideerinud esimene asendusliikmeks registreeritud kandidaat.
(4) Kui asendatav Riigikogu liige kandideeris väljaspool nimekirju või kui samas nimekirjas rohkem registreeritud asendusliikmeid ei ole, saab Riigikogu liikmeks asendusliige, kes on määratud üleriigiliste nimekirjade vahel jaotatud lisamandaadi alusel, mille on registreerinud Vabariigi Valimiskomisjon.
(5) Kui Riigikogu liikme volitused taastuvad, lõpevad selle Riigikogu liikme volitused, kes viimasena sama erakonna samas valimisringkonnas või üleriigilises nimekirjas kandideerinud ja asendusliikmeks registreeritud kandidaatide hulgast on asunud Riigikogu liikmeks.
§ 13. Asendusliikme asumine Riigikogu liikmeks
(1) Asendusliikme Riigikogu liikmeks asumine vormistatakse Vabariigi Valimiskomisjoni või Riigikogu juhatuse otsusega.
(2) Vabariigi Valimiskomisjon või Riigikogu juhatus teeb käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsuse esimesel võimalusel pärast dokumendi saamist, mis kinnitab Riigikogu liikme volituste peatumise või ennetähtaegse lõppemise aluseks olevat asjaolu.
(3) Asendusliikme volitused Riigikogu liikmena algavad järgmisel päeval pärast Vabariigi Valimiskomisjoni või Riigikogu juhatuse otsuse tegemise päeva.
§ 14. Riigikogu liikmeks asunud asendusliikme volituste lõppemine
(1) Lisaks käesoleva seaduse §-s 8 ettenähtud juhtudele lõpevad Riigikogu liikmeks asunud asendusliikme volitused Riigikogu liikme volituste taastumise korral:
1) Riigikogu esimehe poolt Vabariigi Presidendi ülesannete täitmise lõpetamise päeval;
2) Riigikogu liikme Vabariigi Valitsuse liikme kohustustest vabastamise päeval;
3) käesoleva seaduse §-s 6 ettenähtud juhul Riigikogu juhatuse otsuses märgitud kuupäevale eelneval päeval.
(2) Riigikogu liiget asendava liikme volituste lõppemise vormistab Riigikogu juhatus oma otsusega.
4. peatükk RIIGIKOGU LIIKME AMETIVANNE
§ 15. Ametivande andmise kohustus ja ametivande tekst
(1) Riigikogu liige annab enne oma kohustuste täitmisele asumist järgmise ametivande:
«Asudes täitma oma kohustusi Riigikogu liikmena Riigikogu … koosseisus, annan vande jääda ustavaks Eesti Vabariigile ja tema põhiseaduslikule korrale. (Nimi. Allkiri. Kuupäev.)»
(2) Riigikogu liige kirjutab ametivande tekstile alla.
(3) Allkirjastatud ametivannete tekste hoitakse Riigikohtus.
§ 16. Ametivande andmine
(1) Riigikogu uue koosseisu liikmed annavad ametivande esimesel istungil Riigikogu kodu- ja töökorra seaduses ettenähtud korras.
(2) Riigikogu liige, kes ei ole andnud ametivannet esimesel istungil, annab selle Riigikogu ees esimese istungi alguses, millest ta osa võtab.
(3) Kui Riigikogu liikme volitused sama Riigikogu koosseisu volituste ajal algavad teist või enamat korda ning ta on selle koosseisu volituste ajal ametivande andnud, annab ta Riigikogu esimehele kirjaliku ametivande.
5. peatükk RIIGIKOGU LIIKME TEGEVUSE TAGATISED,ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 17. Vaba mandaat
(1) Riigikogu liige on sõltumatu. Ta täidab rahvaesindaja ülesandeid kooskõlas põhiseaduse, seaduste, avalike huvide ja oma südametunnistusega.
(2) Riigikogu liiget ei või kohustada Riigikogust tagasi astuma.
§ 18. Riigikogu liikme immuniteet
(2) Riigikogu liiget ei või takistada tema ülesandeid täitmast.
(3) Riigikogu liikme kohta süüdistusakti koostamisel ning tema suhtes menetlustoimingute tegemisel järgitakse kriminaalmenetluse seadustiku 14. peatükis sätestatut.
(4) Immuniteedist ei saa Riigikogu liige loobuda.
§ 19. Juurdepääs riigisaladusele ja salastatud välisteabele
(1) Riigikogu liikmel on riigisaladusele ja salastatud välisteabele juurdepääsu õigus oma kohustuste täitmiseks.
1) riigisaladus puudutab julgeolekualase teabe allikat,
2) riigisaladus puudutab julgeolekuasutuse tegevuse meetodit, kui selle kasutamine ei ole veel lõppenud,
3) riigisaladus puudutab julgeolekuasutuse poolt teabe kogumist julgeolekuasutuste seaduse §-s 25 või 26 sätestatud viisil, kui see ei ole veel lõppenud või
4) riigisaladuse avaldamine seab ohtu isikud, kelle suhtes on tehtud jälitustoiming, jälitustoimingu tegemises osalenud ja jälitustoimingu tegemisse kaasatud isikud, samuti nende lähedased või kui avaldamine ohustab koostöö salajasust.
(3) Kui välislepingu kohaselt on julgeolekukontrolli läbiviimine salastatud välisteabele juurdepääsu õiguse andmise kohustuslik eeltingimus, otsustab Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve komisjon, kas Riigikogu liige on julgeolekukontrolli läbinud. Salastatud välisteabe juurdepääsusertifikaat väljastatakse riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduses ettenähtud korras.
§ 20. Riigikogu liikmete märgukirjadele ja avaldustele vastamine
(1) Riigikogu liikmete märgukirjadele ja avaldustele on riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud kohustatud vastama 10 tööpäeva jooksul märgukirja või avalduse saamisest arvates.
(2) Täiendava uurimise vajaduse korral võivad riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaega pikendada kuni ühe kuuni. Tähtaja pikendamisest tuleb Riigikogu liiget kirjalikult teavitada.
§ 21. Toimingupiirangud ning majanduslike huvide ja tegevusalade deklareerimise kohustus
[Kehtetu - RT I, 29.06.2012, 1 - jõust. 01.01.2014]
6. peatükk RIIGIKOGU LIIKME AMETIGA ÜHITAMATUD AMETID
§ 22. Riigikogu liikme ametiga ühitamatud ametid ja ülesanded
(1) Riigikogu liikme põhitöökoht on Riigikogu.
(2) Riigikogu liige ei tohi oma volituste ajal olla ametikohal ega täita ülesandeid, mis on vastuolus võimude lahususe põhimõttega või võivad muul viisil põhjustada Riigikogu liikme tegevuses huvide konflikti.
(3) Riigikogu või selle organ võib seaduses ettenähtud juhul nimetada Riigikogu liikme mõne nõukogu esimeheks või liikmeks.
§ 23. Avalikus teenistuses olemise keeld
(1) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla teenistuja riigi ametiasutuses.
(2) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla valitsusasutuse hallatava riigiasutuse juht.
(3) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla vallavanem või linnapea, valla- või linnavalitsuse liige ega kohaliku omavalitsuse ametnik.
(4) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla teiste riikide, Euroopa Liidu institutsioonide või asutuste ega rahvusvaheliste organisatsioonide teenistuses.
§ 24. Linna- ja vallavolikogu liikmeks olemise keeld
(1) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla linna- või vallavolikogu liige.
(2) Riigikogu liikme valimisel linna- või vallavolikogu liikmeks tema volitused linna- või vallavolikogu liikmena peatuvad.
§ 25. Euroopa Parlamendi liikmeks olemise keeld
Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla Euroopa Parlamendi liige.
§ 26. Avalik-õigusliku juriidilise isiku nõukokku kuulumise piirangud ning juhiks ja juhatuse liikmeks olemise keeld
(1) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla avalik-õigusliku juriidilise isiku nõukogus nimetatuna Vabariigi Valitsuse, ministri või muu täidesaatva riigivõimu asutuse juhi poolt.
(2) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla Eesti Panga nõukogu esimees.
(3) Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla avalik-õigusliku juriidilise isiku juht ega juhatuse liige.
§ 27. Vabade kutsete pidamise keeld
Riigikogu liige ei või oma volituste ajal tegutseda advokaadi, notari, kohtutäituri ega vandetõlgina.
§ 28. Riigi osalusega äriühingu ning riigi asutatud sihtasutuse juhiks ja juhatuse liikmeks olemise keeld
Riigikogu liige ei või oma volituste ajal olla riigi osalusega äriühingu või riigi asutatud sihtasutuse juht ega juhatuse liige.
7. peatükk RIIGIKOGU LIIKME SOTSIAALSED TAGATISED
§ 29. Riigikogu liikme palk
(1) Riigikogu liikmete ametipalk määratakse kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seadusega.
[RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(2) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(3) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(4) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(5) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(6) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(7) [Kehtetu - RT I 2010, 1, 2 - jõust. 01.01.2012]
(8) Riigikogu liikmele makstakse palka alates ametivande andmise päevast.
§ 30. Riigikogu liikme tööga seotud kulude hüvitamine
Riigikogu liikmele hüvitatakse kuludokumentide alusel tööga seotud kulutused kuni 30% Riigikogu liikme ametipalgast Riigikogu juhatuse kehtestatud korras. Riigikogu XI koosseisu volituste lõppemiseni hüvitatakse Riigikogu liikmele kuludokumentide alusel tööga seotud kulutused kuni 10% Riigikogu liikme ametipalgast Riigikogu juhatuse kehtestatud korras.
[RT I 2009, 15, 95 - jõust. 01.03.2009]
§ 31. Riigikogu liikme eluasemekulude hüvitamine
(1) [Kehtetu - RT I 2007, 44, 316 - jõust. 27.03.2011 - jõustub Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval]
[Lõige 2 jõustub Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval - 27.03.2011]
(2) Riigikogu liikmele, kes Rahvastikuregistrisse kantud elukohaandmete järgi elab väljaspool Tallinna ja Tallinnaga piirnevaid kohaliku omavalitsuse üksusi, makstakse tema sooviavalduse alusel eluasemekulude hüvitamiseks iga kuu summa, mille suurus on 20% Riigikogu liikme ametipalgast.
§ 32. Riigikogu liikme volituste lõppemise hüvitis
8. peatükk LÄHETUSED
§ 33. Lähetused
(1) Riigisisene lähetus on Riigikogu liikme saatmine väljapoole Tallinna täitma Riigikogu, Riigikogu juhatuse või komisjoni antud ülesandeid.
(2) Välislähetus on Riigikogu liikme saatmine välisriiki täitma Riigikogu, Riigikogu juhatuse, komisjoni või fraktsiooni antud ülesandeid.
(3) Riigikogu esindajana võib välislähetusse saata Riigikogu eelmise koosseisu volituste ajal moodustatud Riigikogu välisdelegatsiooni liikme, sõltumata sellest, kas ta osutus valituks Riigikogu uude koosseisu, kuni asjaomase välisdelegatsiooni moodustamiseni Riigikogu uue koosseisu volituste ajal.
(4) Lähetuskulude hüvitamise tingimused, ulatuse ja korra kehtestab Riigikogu juhatus.
(5) Lähetusse saatmise otsustab Riigikogu juhatus.
§ 34. Reisikindlustus
Välislähetusse saadetud Riigikogu liikmel on õigus reisikindlustusele Riigikogu juhatuse kehtestatud tingimustel, ulatuses ja korras.
9. peatükk RIIGIKOGU LIIKME ABI
[Kehtetu – RT I 2009, 15, 95 - jõust. 01.03.2009]
§ 35. - § 37. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
[Kehtetud – RT I 2009, 15, 95 - jõust. 01.03.2009]
§ 38. - § 59. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
§ 60. Riigikogu Kantselei direktori ametiaja rakendamine
Käesoleva seaduse jõustumisel ametis olev Riigikogu Kantselei direktor loetakse seaduse jõustumise hetkest arvates viieks aastaks ametisse nimetatuks.
§ 601. Riigikogu liikme palga maksmise ajutine korraldus
Kuni 2011. aasta 31. detsembrini on Riigikogu liikme palk Eesti keskmise palga ning käesoleva seaduse §-s 29 sätestatud vastava koefitsiendi korrutis, kuid mitte suurem kui 2009. aasta neljanda kvartali Eesti keskmise palga ning käesoleva seaduse §-s 29 sätestatud vastava koefitsiendi korrutis.
[RT I, 28.12.2010, 6 - jõust. 27.03.2011- jõustub Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval]
(1) Käesolev seadus jõustub 10. päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.
(2) Käesoleva seaduse § 19 jõustub 2008. aasta 1. jaanuaril.
(3) Käesoleva seaduse § 31 lõige 2 jõustub Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäeval 27.03.2011.
(4) Käesoleva seaduse § 31 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks alates Riigikogu XII koosseisu volituste alguspäevast 27.03.2011.