Kiviõli linna jäätmehoolduseeskirja kehtestamine – Riigi Teataja
Kiviõli linna jäätmehoolduseeskirja kehtestamine
Kiviõli linna jäätmehoolduseeskirja kehtestamine - sisukord
1 KIVIÕLI LINNA JÄÄTMEHOOLDUSEESKIRI
§ 8 Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete, vanade rehvide ja muude probleemtoodete jäätmete kogumine
§ 22 Taaskasutatavad klaasijäätmed ja vanapaber
§ 25 Nakkusohtlikud jäätmed
§ 28 Nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
§ 29 Jäätmehoolduseeskirja rikkumine
§ 30 Väärtegude menetlejad
§ 31 Keskkonnareostuse likvideerimine
RT IV, 31.05.2014, 65
Vastu võetud 26.06.2008 nr 41
RT IV, 28.08.2012, 20
22.05.2014 RT IV, 31.05.2014, 3 03.06.2014
Määrus kehtestatakse jäätmeseaduse § 66 lg 4, § 71 lg 1 ja lg 2, pakendiseaduse § 15 lg 1 ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1 ja § 22 lg 1 punkti 365 alusel.
1. osa KIVIÕLI LINNA JÄÄTMEHOOLDUSEESKIRI
(1) Jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib jäätmehoolduse korraldust Kiviõli linna haldusterritooriumil.
(2) Eeskirja eesmärk on säilitada Kiviõli linnas puhas ja tervislik elukeskkond, vähendada jäätmete koguseid ning soodustada jäätmete taaskasutamist.
(3) Juriidilistele ja füüsilistele isikutele on Kiviõli linna haldusterritooriumil jäätmehoolduseeskirja täitmine kohustuslik.
(4) Jäätmehooldust Kiviõli linnas korraldavad ja kontrollivad Kiviõli Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus), Keskkonnaamet ning Keskkonnainspektsioon vastavalt oma pädevusele.
[RT IV, 31.05.2014, 3 - jõust. 03.06.2014]
(5) Jäätmekäitlust kinnisasjal korraldab kinnisasja omanik, hoonestusõiguse alusel kasutataval maal hoonestusõigust omav isik, ehitise kui vallasasja juurde kuuluval ehitise teenindamiseks vajalikul maal ehitise omanik.
2) ohtlikud jäätmed on jäätmed, mis vähemalt ühe jäätmeseaduse §-s 8 nimetatud kahjuliku toime tõttu võivad olla ohtlikud tervisele, varale või keskkonnale;
7) probleemtoode on toode, mille jäätmed põhjustavad või võivad põhjustada tervise- või keskkonnaohtu., keskkonnahäiringuid või keskkonna ülemäärast risustumist. Probleemtoodete hulka kuuluvad patareid, akud, PCB-sid sisaldavad seadmed, mootorsõidukid ja nende osad, rehvid, elektri- ja elektroonikaseadmed ja nende osad;
8) suurjäätmed on jäätmed, mida nende kaalu või mahu tõttu ei ole võimalik paigutada mahutisse, nagu mööbliesemed, vaibad, madratsid, kardinapuud, aknaraamid, kraanikausid jms. Suurjäätmetena ei käsitleta ehitus- ja lammutusjäätmeid, autovrakke või nende osi, sh vanarehve ning elektri- ja elektroonikaseadmeid või nende jäätmeid, sh pesumasinaid, telereid, külmkappe, elektripliite jm tootjavastutusega hõlmatud jäätmeid;
9) aia- ja pargijäätmed on aedade ja haljasalade hooldamisel tekkinud biolagunevad jäätmed nagu rohi, lehed, oksad jne;
10) jäätmevaldaja on jäätmetekitaja või muu isik või seaduse alusel asutatud muu asutus, kelle valduses on jäätmed;
11) jäätmetekitaja on isik või riigi või kohaliku omavalitsuse asutus, kelle tegevuse käigus tekivad jäätmed, või isik, kelle tegevuse tulemusel jäätmete olemus või koostis muutub;
12) jäätmehooldus on jäätmekäitlus, järelevalve jäätmekäitluse üle ja jäätmekäitluskohtade järelhooldus;
13) jäätmekäitlus on jäätmete kogumine, vedamine, taaskasutamine ja kõrvaldamine;
14) jäätmekäitleja on juriidiline või füüsiline isik, kes kogub, veab, taaskasutab ja kõrvaldab jäätmeid majandus- või kutsetegevusena ja omab selleks tegevuseks jäätmeluba või on registreeritud Keskkonnaametis;
15) jäätmekäitluskoht on tehniliselt varustatud ehitis jäätmete kogumiseks, taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks;
16) jäätmejaam on spetsiaalselt rajatud ja tehniliselt varustatud jäätmekäitluskoht, kuhu on paigutatud taaskasutatavate jäätmete kogumiseks ja esmaseks töötlemiseks kogumiskonteinerid, sh ohtlike jäätmete kogumiskonteiner(id);
17) jäätmete kogumine on jäätmete kokkukorjamine, sealhulgas jäätmete eelsortimine ja ajutine ladustamine ning mehaaniline töötlemine ilma jäätmete koostist ja olemust muutmata, eesmärgiga vedada need edasiseks käitlemiseks jäätmekäitluskohta;
18) jäätmete taaskasutamine on jäätmekäitlustoiming, mille peamine tulemus on jäätmete kasutamine kasulikul otstarbel selliselt, et nad asendavad teisi materjale, mida muidu oleks sellel otstarbel kasutatud, või jäätmete ettevalmistamine nende eelnimetatud otstarbel ja viisil kasutamiseks kas tootmises või majanduses laiemalt;
19) jäätmete töötlemine on taaskasutamis- või kõrvaldamistoiming, kaasa arvatud jäätmete ettevalmistamine taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks;
20) jäätmete kõrvaldamine on nende ladestamine prügilasse, põletamine ilma energiakasutuseta või muu samaväärne toiming, mis ei ole taaskasutamine, kaasa arvatud jäätmete ettevalmistamine kõrvaldamiseks, isegi kui toimingul on osaliselt teisene tagajärg ainete või energia taasväärtustamise näol;
21) jäätmekäitlusleping on jäätmevaldaja ja jäätmekäitleja vahel sõlmitav kahepoolne leping, millega jäätmekäitleja võtab endale kohustuse jäätmete osaliseks või täielikuks käitlemiseks ning millega jäätmekäitleja muutub pärast jäätmevedaja poolt jäätmete üleandmist jäätmevaldajaks, kui leping ei näe ette teisiti;
22) korraldatud jäätmevedu on olmejäätmete kogumine ja vedamine määratud piirkonnast jäätmekäitluskohta või -kohtadesse linnavalitsuse valitud ettevõtja poolt;
23) pakend on mis tahes materjalist valmistatud toode, mida kasutatakse kauba, toormest kuni valmiskaubani, hoidmiseks, kaitsmiseks, käsitsemiseks, kättetoimetamiseks ja esitlemiseks kogu tsükli vältel tootjast tarbijani. Pakendiks loetakse ka samal eesmärgil kasutatavaid ühekorratooted;
24) pakendiettevõtja on isik, kes majandus- või kutsetegevuse raames pakendab kaupa, veab sisse või müüb pakendatud kaupa;
25) taaskasutusorganisatsioon on mittetulundusühingute seaduse alusel pakendiettevõtjate poolt asutatud ja keskkonnaministri poolt akrediteeritud mittetulundusühing.
(1) Iga tegevuse juures tuleb püüda jäätmeteket vältida või vähendada. Tekkinud jäätmeid tuleb taaskasutada, kui see on tehnoloogiliselt võimalik ja ei ole muude jäätmekäitlusmoodustega võrreldes ülemääraselt kulukas.
(2) Jäätmeid tuleb koguda liigiti, et võimaldada nende taaskasutamist võimalikult suures ulatuses. Jäätmekäitleja on kohustatud vältima liigiti kogutud jäätmete segunemist teiste jäätmeliikidega kogumise ja veo erinevatel etappidel.
(3) Jäätmete nõuetekohase käitlemise eest vastutab jäätmevaldaja.
(4) Jäätmed tuleb paigutada nende tekkekohas liikide kaupa oma kinnistu või üldkasutuses olevasse vastavasse jäätmeliigi kogumiseks ettenähtud mahutisse või selleks määratud kohta. Jäätmete jätmine mahuti lähedusse neid mahutisse paigutamata ei ole lubatud, v.a suurjäätmed, mille käitlemise kord on toodud eeskirja § 6 lõikes 1.
(5) Jäätmete hoidmisel tuleb tagada jäätmete ja mahutite säilivus ning hoiukoha korrasolek, võimalus jäätmete hilisemaks töötlemiseks või taaskasutamiseks.
(6) Jäätmeid tuleb taaskasutada või kõrvaldada nende tekkekohale võimalikult lähedal asuvas tehnoloogiliselt sobivas ning tervisekaitse- ja keskkonnanõuetele vastavas jäätmekäitluskohas.
(7) Prügilasse võib ladestada vaid neid jäätmeid, mille taaskasutamine ei ole tehnoloogiliselt võimalik või mõnel muul põhjusel põhjendatud.
(8) Juriidilisest isikust jäätmetekitaja on kohustatud pidama koguselist ja liigilist arvestust oma tegevusega seotud jäätmete tekke ja käitlemise kohta.
(2) Jäätmete põletamine väljaspool selleks ettenähtud kohti on keelatud. Küttekoldes võib loata põletada ainult immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit ja kartongi.
(3) Okste ja lehtede põletamine on lubatud jäätmevaldaja kinnistu piires ajavahemikul 1. oktoobrist kuni 1. maini, v.a kui on kehtestatud tuletegemise keeld, tuulevaikse ilmaga naabreid mittehäirival viisil ja tule tegemise koht peab paiknema vähemalt 15 m kaugusel mis tahes ehitisest või põlevmaterjali lahtisest hoiukohast ja vähemalt 30 m kaugusel metsast.
(4) Välikaminas võib oksi ja lehti põletada aastaringselt. Okste ja lehtede põletamine väljaspool oma kinnistu piire on keelatud.
1) käitlema tema valduses olevaid jäätmeid vastavalt eeskirjaga ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuetele või andma need käitlemiseks üle selleks õigust omavale isikule;
2) vältima ohtlike jäätmete segunemist ja segamist omavahel või tavajäätmetega või mis tahes ainega ning kasutama kõiki võimalusi jäätmete koguse ja ohtlikkuse vähendamiseks;
4) säilitama 5 aasta jooksul dokumendid, mis tõendavad jäätmete nõuetekohast kogumist või üleandmist ning esitama need dokumendid või jäätmekäitluslepingu linnavalitsuse ametniku nõudel kontrollimiseks;
5) mitte sõlmima jäätmekäitluslepingut ega andma jäätmeid üle isikule, kellel puudub jäätmeluba või kes ei ole registreeritud jäätmeveoks Keskkonnaametis. Kui jäätmed antakse üle selliseks käitlemiseks, milleks jäätmeluba ei vajata, peab jäätmeid üleandev isik olema veendunud, et vastuvõtja on pädev jäätmeid käitlema ning tal on selleks asjakohased tehnilised ja keskkonnakaitsevahendid;
6) omama või rentima piisavas koguses jäätmemahuteid või kasutama jäätmekäitluslepingu alusel ühismahuteid; mahutid ja kogumiskohad peavad vastama eeskirja nõuetele;
7) paigutama jäätmemahuteid krundile või kinnistule, kus jäätmed on tekkinud, välja arvatud juhul, kui jäätmed paigutatakse lepingu alusel kasutatavasse ühismahutisse. Jäätmemahutid peavad paiknema naaberkinnistust vähemalt 3 m kaugusel, kui naabrid ei lepi kokku teisiti;
8) hoidma mahuteid tervena ja puhtana. Mahutite hooldamine ei tohi reostada keskkonda ega häirida naabreid. Mahutite korrashoiu ja puhtuse eest vastutab jäätmevaldaja kui jäätmekäitlusleping ei sätesta teisiti;
(2) Korterelamutega aladel, kus elamutele on moodustatud minimaalse suurusega kinnistud, tohib jäätmemahuteid paigutada väljapoole oma kinnistut ainult linnavalitsuse loal ja tingimustel. Väikeelamute jäätmemahutid tohib lükata tühjenduspäeval väljapoole oma kinnistu piire tänavaga piirnevale alale selliselt, et jäätmemahuti ei takistata liiklust ega jalakäijaid.
(3) Territooriumide haldajad, kinnisvarahalduse ja -hoolduse ettevõtted ja juriidilisest isikust jäätmevaldajad on kohustatud teavitama oma hallatavate hoonete elanikke või oma ettevõtete töötajaid Kiviõli linnas toimivast jäätmehooldussüsteemist ning eeskirja nõuetest.
(1) Kinnistul või krundil tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutad, tuleb paigutada vastava jäätmeliigi kogumiseks ettenähtud oma kinnistul või krundil asuvasse või jäätmekäitluslepingu alusel üldkasutatavasse ühismahutisse. Suurjäätmed võib ajutiselt paigutada mahutite vahetusse lähedusse korraldades nende äraveo hiljemalt 5 päeva jooksul.
(2) Olmejäätmeid peab sorteerima tekkekohas ning liigiti koguma alljärgnevate jäätmeliikide osas (jäätmenimistu jäätmeliikide või alajaotiste koodid):
3) ohtlikud jäätmed (jäätmenimistu alajaotise 20 01 tärniga „*” tähistatud jäätmed);
5) probleemtoodete jäätmed, sealhulgas romusõidukid ja nende osad (16 01), kaasa arvatud vanarehvid (16 01 03), elektroonikaromud ja nende osad (16 02), patareid ja akud (16 06),
(3) Olme- ja segaolmejäätmete mahutisse ei tohi panna:
6) aineid ja esemeid, mis võivad ohustada jäätmemahutit, jäätmemahuti kasutajat, hooldajat või jäätmevedajat;
8) taaskasutatavaid jäätmeid, mille kogumine on korraldatud;
10) suurjäätmeid.
(1) Elamumaa sihtotstarbelisel kinnistul peab alates käesoleva eeskirja jõustumisest olema eraldi kogumismahuti paberi ja kartongi kogumiseks kui kinnistul on 10 ja enam korterit ning kaugküte või vedel- või gaasikütust kasutav lokaalküte.
(2) Kui kinnistul on vähem kui 10 korterit või tahkekütust kasutav lokaalküte, peab paberit ja kartongi koguma eraldi ja viima paberi ja kartongi selleks ettenähtud kogumispunkti või põletama selle küttekoldes.
(3) Lepingu alusel ühismahuti kasutamise korral rakenduvad käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustus kui paberi ja kartongi ühismahutit kasutavate korterite arv kokku on suurem kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud korterite arv ning ühismahuti kasutamise lepingus ei ole sätestatud teisiti.
(4) Võimaluse korral ja kui see osutub otstarbekaks, tuleb paber ja kartong koguda eraldi ka väiksema korterite arvuga kinnistutel.
(5) Võimaluse korral ja kui see osutub otstarbekaks tuleb väikeelamutes eraldi koguda biolagunevad jäätmed ja kompostida oma kinnistul vastavalt eeskirja §-le 13.
(6) Mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistutel tuleb koguda eraldi paberi ja kartongi, kui neid tekib kinnistul üle 25 kg nädalas. Paberiks käesoleva eeskirjapunkti tähenduses ei loeta dokumente, mis tuleb hävitada vastavalt isikuandmete kaitse seadusele ja arhiveerimisseadusele.
(7) Pakendijäätmeid tuleb koguda vastavalt eeskirja §-le 10.
(8) Taaskasutatavaid jäätmeid, mille liigiti kogumine on korraldatud, tohib panna ainult selleks ettenähtud mahutisse. Liigiti kogutud jäätmeid ei tohi nende kogumise ja veo erinevatel etappidel teiste jäätmeliikidega ühte kallata.
§ 8. Elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete, vanade rehvide ja muude probleemtoodete jäätmete kogumine
(1) Elektri- ja elektroonikaseadmed, sh külmkapid, elektripliidid, pesumasinad ja televiisorid või neist tekkinud jäätmed, tuleb üle anda Erra ohtlike jäätmete kogumispunkti või teise elektri- või elektroonikaseadmete jäätmete kogumispunkti või uue toote ostmisel turustajale kooskõlas jäätmeseaduse §-ga 267. Jäätmeseaduse § 23 lg 13 mõistes elektri- ja elektroonikaseadmete tootja on kohustatud korraldama tema valmistatud, edasimüüdud või sisseveetud toodetest tekkivate jäätmete tasuta vastuvõtmise;
(2) Vanad rehvid tuleb üle anda Erra ohtlike jäätmete kogumispunkti või teistesse vanarehvide kogumispunktidesse või uue rehvi ostmisel turustajale kooskõlas jäätmeseaduse §-ga 26. Jäätmeseaduse § 23 lg 15 mõistes rehvide tootja on kohustatud korraldama tema valmistatud, edasimüüdud või sisseveetud rehvidest tekkivate jäätmete tasuta vastuvõtmise.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud tootjate kohustused laienevad ka neile elektri- ja elektroonikaseadmete ja autorehvide jäätmetele, mis on tekkinud enne vastuvõtukohustuse jõustumist (endisaegsed jäätmed). Kui tootja on juriidilise isikuna likvideeritud või ei ole nende kohustuste rakendamine mingil muul põhjusel võimalik, kanduvad kohustused üle jäätmeteks muutunud toodet asendava samalaadse toote või samalaadset funktsiooni täitva toote tootjale või tootjate ühendusele.
(7) Koduses majapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed, nagu kasutuskõlbmatuks muutunud patareid, akumulaatorid, õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid, asbesti sisaldavad tooted, rehvid ning elavhõbedalambid ja -termomeetrid, tuleb üle anda Erra ohtlike jäätmete kogumispunkti. Erra ohtlike jäätmete kogumispunktis võetakse tasuta ohtlikke jäätmeid vastu ainult elanikelt isikut tõendava dokumendi alusel.
(8) Juriidilised isikud peavad oma ohtlikud jäätmed üle andma mõnele vastavat jäätmeluba ja ohtlike jäätmete litsentsi omavale jäätmekäitlejale.
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja viia selleks ettenähtud kogumispunktidesse. Üleantavad pakendid peavad vastama pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsiooni kehtestatud nõuetele.
(4) Pakendi, millele on kehtestatud tagatisraha, vastuvõtmine peab olema korraldatud vahetult müügikohas või selle teenindusmaa piires. Tagatisrahaga pakendit ei pea tagasi võtma tagatisrahaga pakendisse pakendatud kaupa müüv isik, kes vastab pakendiseaduse § 20 lg 41 toodud nõuetele.
(5) Juhul kui mingil põhjusel ei ole võimalik korraldada pakendite ja pakendijäätmete vastuvõtmist oma kinnistu või teenindusmaa piires, võib nende, väljaarvatud tagatisrahaga pakendid, vastuvõtmise erandina korraldada kinnistu või teenindusmaa vahetus naabruses linnavalitsuse loal ja tingimustel.
(6) Tarbija paremaks teenindamiseks korraldab taaskasutusorganisatsioon pakendite ja pakendijäätmete, väljaarvatud tagatisrahaga pakendid, vastuvõtupunktid tihedusega keskmiselt üks punkt 1000–1500 elaniku kohta, sh üks punkt keskmiselt 450 korteri kohta korrus- ja ridaelamutega piirkonnas ja üks punkt keskmisel kandekaugusel 200 m väikeelamutega piirkonnas. Vastuvõtupunktides peavad olema eraldi mahutid vähemalt klaaspakendile, paberpakendile ja segapakendile. Vastuvõtupunktide asukohad ja paigaldamistingimused kooskõlastab taaskasutusorganisatsioon linnavalitsustega ja nende asukohad on ära näidatud Kiviõli linna kodulehel.
(7) Pakendiettevõtja on kohustatud vältima liigiti kogutud või pakendimaterjalide kaupa sorditud tagasivõetava pakendi ja pakendijäätmete segunemist teiste jäätmete või pakendimaterjalidega ning vältima nende sattumist prügilasse.
(8) Pakendi ja pakendijäätmete veo vastuvõtupunktist käitluskohta korraldab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon.
(1) Jäätmeveo jäätmekäitluskohtadesse korraldab jäätmevaldaja, väljaarvatud korraldatud jäätmevedu.
(3) Segaolmejäätmete mahuteid peab tühjendama sagedusega, mis väldib mahutite ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna reostust, kuid üldjuhul mitte harvemini, kui üks kord nelja nädala jooksul. Üle 24-korteriliste elamute olmejäätmete valdajate jäätmemahutitele on veosagedus vähemalt üks kord kahe nädala jooksul.
(5) Jäätmevaldajal on õigus taotleda, et tema jäätmemahuti tühjendamine toimuks käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatust harvemini. Jäätmevaldaja esitab vastavasisulise kirjaliku ja põhjendatud taotluse linnavalitsusele.
(6) Jäätmed tuleb vedada jäätmeloas märgitud jäätmekäitluskohta. Kui territooriumi haldaja veab ise oma jäätmeid, tuleb need, v.a eraldikogutavad taaskasutatavad jäätmed, vedada nõuetekohasesse jäätmekäitluskohta.
(1) Korraldatud jäätmevedu Kiviõli linna haldusterritooriumil korraldab linnavalitsus. Korraldatud jäätmeveo teenuse osutaja leidmiseks korraldab linnavalitsus iseseisvalt või koostöös teiste kohaliku omavalitsuse üksustega teenuste kontsessiooni lähtuvalt riigihangete seaduses sätestatust.
(2) Korraldatud jäätmevedu hõlmab segaolmejäätmeid, paberit ja kartongi ning suurjäätmeid. Kui seda tingib oluline avalik huvi, võidakse korraldatud jäätmeveoga hõlmata ka teisi jäätmeliike.
(3) Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, jäätmeveo piirkonnad, vedamise sagedus ja aeg ning korraldatud jäätmeveo kord kehtestatakse eraldi Kiviõli Linnavolikogu määrusega.
(4) Kiviõli linna haldusterritooriumil on korraldatud jäätmeveoga liitumine kohustuslik kõikidele käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud olmejäätmete valdajatele. Olmejäätmete valdaja on ka korteriühistu, selle puudumisel aga kinnisasja omanik, millel asub suvila, elu- või äriruum. Olmejäätmete valdajaks loetakse ka suvila, elu- või äriruumina kasutatava ehitise või korteri kui vallasasja omanik.
(5) Jäätmevaldaja loetakse jäätmeseaduse § 69 lõike 1 alusel liitunuks korraldatud jäätmeveoga sõltumata sellest, kas ta on sõlminud kirjaliku jäätmeveolepingu linnavalitsuse valitud jäätmevedajaga või ei ole seda teinud.
(6) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on jäätmeseaduse § 69 lg 41 alusel vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba.
(7) Juhul, kui linnavalitsus on veendunud, et kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata, võib ta jäätmevaldaja erandkorras vabastada tema põhjendatud taotluse alusel tähtajaga kuni viis aastat korraldatud jäätmeveoga liitumisest. Mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja, kui ta korraldab jäätmekäitluse ise, esitab üks kord aastas linnavalitsusele kirjaliku selgituse oma jäätmete käitlemise kohta.
(1) Väikeelamutes tekkivate biolagunevate jäätmete kompostimine on lubatud oma kinnistu piirides. Väljaspool oma kinnistut, väljaarvatud jäätmeloaga jäätmekäitluskohad, on biolagunevate jäätmete kompostimine lubatud ainult linnavalitsuse kirjalikul nõusolekul ja tingimustel.
(4) Väikeelamutes tekkivaid toidujäätmeid võib kohapeal kompostida ainult selleks ettenähtud, kahjurite eest kaitstud kompostimisnõudes. Aia- ja pargijäätmeid võib kompostida lahtiselt aunades.
(7) Linna haljasaladel tekkivaid aia- ja pargijäätmeid (taimed, rohi, lehed, oksad jne) ei ole lubatud ladestada prügilasse koos segaolmejäätmetega. Need tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja anda üle vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale.
1) põhiliselt 80-, 140-, 240-, 370-, 600- või 800-liitriseid kaanega ning haaratavaid väikekonteinereid, mida on võimalik tõstemehhanismiga tühjendada jäätmeveokisse;
2) kaanega varustatud 1,5, 2,5 ja 4,5 m³ konteinereid, mida on võimalik mehhaanilisel teel tühjendada jäätmeveokisse või toimetada käitluskohta;
3) ühe pere jäätmete kogumiseks kuni 50-liitriseid (mitte üle 4 kg) jäätmekotte, mis on aiaga piiratud territooriumil paigutatud kaetud alustele nii, et jäätmekotid oleksid kaitstud sademete või muul viisil niiskumise ning loomade ligipääsu eest. Jäätmekotid peavad olema valmistatud niiskuskindlast paberist või plastikust;
(5) Jäätmemahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas eestikeelne kiri või märk, mis vastab mahutiga kogutavale jäätmeliigile.
(6) Jäätmete kogumismahuti võib olla jäätmevaldaja või territooriumi haldaja omandis või lepingu alusel kasutatav.
(1) Kuni 800-liitrised käsitsi teisaldatavad ratastel väikekonteinerid tuleb paigutada neid tühjendava jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, mis ei ole jäätmeveoki lähimast võimalikust peatuskohast kaugemal kui 10 meetrit. Pikema vahemaa korral määratakse tühjendustingimused jäätmekäitluslepinguga.
(2) Suuremad kui 800-liitrised konteinerid tuleb paigaldada neid tühjendava jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, millele on tagatud jäätmeveoki vahetu juurdepääs konteineri tühjendusküljelt.
(4) Väljas paiknevad jäätmekotid peavad asetsema tasasel, tugeval ning maapinnast kõrgemal alusel. Kotid peavad olema riputatud hoidjale ja kaitstud sademete vahetu mõju eest.
(5) Mahutid peavad paiknema võimalikult välisvalgustusega alal ja neile peab olema tagatud ohutu juurdepääs.
(6) Mahutid võib paigutada vastavatesse jäätmemajadesse, katusealusesse või aedikutesse, tõkestamata vaba juurdepääsu mahutile. Kui jäätmemaja või katusealust lukustatakse, peab jäätmevaldaja kindlustama nende avamise tühjenduspäeval.
(7) Mahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest territooriumil vastutab territooriumi haldaja. Juhul kui mahutid paiknevad linnavalitsuse loal riigi- või linnamaal või linnavalitsuse konteinerid kinnistu valdaja loal eramaal, tagab korrashoiu mahutite kasutaja.
Ehitus- ja lammutusprahi hulka kuuluvad puidu, metalli, betooni, telliste, ehituskivide, klaasi ja muude ehitusmaterjalide jäätmed, sh need, mis sisaldavad asbesti ja teisi ohtlikke jäätmeid ning väljaveetav pinnas, mis tekivad ehitamisel ja remontimisel (edaspidi ehitamine) ning mida ehitusobjektil tööde tegemiseks ei kasutata.
7) teavitama oma töötajaid Kiviõli linnas kehtivast jäätmehoolduse korrast ning käesoleva eeskirja nõuetest.
(2) Juhul kui ehitusjäätmete tekkekohas puudub võimalus nende sortimiseks või see osutub majanduslikult ebaotstarbekaks, tuleb jäätmed anda töötlemiseks üle vastavale jäätmeloaga jäätmekäitlejale, kes teeb selle töö teenustööna. Eelistada tuleb ettevõtet, kes tagab jäätmete täielikuma taaskasutamise.
(3) Liikidesse sorditud jäätmed tuleb koguda eraldi konteineritesse, taaskasutada või anda taaskasutamiseks üle vastavale jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale. Ehitusjäätmed, mida ei saa materjalina või tootena taaskasutada, kõrvaldatakse läheduse põhimõtet järgides jäätmeloaga jäätmekäitluskohtades või vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 4. Konteinerid peavad olema tähistatud vastavalt kogutavatele jäätmeliikidele.
(4) Ehituse tavajäätmed, mida ei saa taaskasutada, tuleb ladestada vastavat luba omavas ladestuspaigas või üle anda vastavat jäätmeluba omavale isikule.
(10) Kasvupinnase eemaldamine tuleb teostada vastavalt maapõueseaduse §-le 60.
(3) Ohtlikud ehitusjäätmed, väljaarvatud saastunud pinnas, tuleb koguda liikide kaupa eraldi konteineritesse, mis on märgistatud vastavalt keskkonnaministri poolt kehtestatud korrale. Ohtlike ehitusjäätmete konteinerisse ei tohi kallata vedelaid ohtlikke jäätmeid nagu värvid, lakid, lahustid, liimid jne.
(1) Käesolevas peatükis sätestatud kord on kohustuslik kõikidele Kiviõli linna haldusterritooriumil asuvatele tervishoiu-, hooldus- ja veterinaarasutustele ning nende laboratooriumitele ja uurimisasutustele (edaspidi tervishoiuasutused), kus tekivad jäätmed, mis on Vabariigi Valitsuse 06.04.2004. a määruse nr 102 „Jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu” nimistus (edaspidi jäätmenimistu) määratletud „inimeste ja loomade tervishoiul või sellega seonduvatel uuringutel tekkinud jäätmetena”.
(1) Olmejäätmed käesoleva peatüki tähenduses on sellised tervishoiuasutuses tekkinud olmejäätmed, mida ei ole võimalik taaskasutada ning mis ei vaja erikäitlust, sh koristusjäätmed.
(2) Olmejäätmed tuleb pakkida tekkekohas musta värvi jäätmekotti, mis suletakse enne äraviimist.
§ 22. Taaskasutatavad klaasijäätmed ja vanapaber
(1) Klaasijäätmed on terved või purunenud värvilised ja värvitud klaaspudelid, -purgid ja -anumad.
(2) Klaasijäätmed tuleb paigutada vastavat klaasi koguva jäätmekäitleja nõuetele eraldi mahutisse. Mahutid peavad olema kaanega suletavad ja valmistatud raskesti läbitorgatavast materjalist.
(3) Täitunud mahutid tuleb jäätmete tekkekohast viia suletuina tervishoiuasutuse jäätmehoidlasse. Kogutud klaas antakse sealt üle klaasikogumisettevõttele.
(4) Vanapaber (ajalehed, reklaamlehed, majapidamispaber jne) tuleb sorteerida tekkekohas. Kogumiseks võib kasutada paberi pakkekasti. Vanapaber viiakse tekkekohast jäätmehoidlasse ning antakse sealt üle vastavale jäätmekäitlusettevõttele. Vajadusel võib majapidamis- ja kontoripaberi koguda eraldi.
(5) Diskreetne vanapaber on paberid patsiendi isikut puudutavate andmetega, samuti teisi isikuid ja haigla tööd puudutavate andmetega.
(6) Diskreetset vanapaberit tuleb hoida kõrvalistele isikutele mittekättesaadavas kohas (lukustatud mahutis, kapis jne).
(7) Diskreetne vanapaber tuleb purustada tervishoiuasutuses või saata purustamiseks vastavasse jäätmekäitlusettevõttesse.
(8) Tervishoiuasutuses purustatud diskreetne vanapaber pannakse taaskasutatavate paberijäätmete mahutisse. Purustatud mittetaaskasutatav diskreetne vanapaber pannakse olmejäätmete mahutisse.
(9) Purustamiseks saadetav diskreetne vanapaber pannakse lukustatud mahutisse, mis antakse üle vastavale jäätmekäitlejale.
(1) Bioloogilised jäätmed (amputeeritud kehaosad ja elundid, koeproovid, vere ülekandekotid, verised, märjad ning eritistega määrdunud riided, sidemed) tuleb koguda eraldi plastikkottidesse, millel on markeering „Bioloogilised jäätmed” ja säilitada kirstsügavkülmutis.
(2) Markeeritud plastikkotid viiakse tekkekohast pakituna iga päev jäätmehoidlasse, kus neid hoitakse eraldi jäätmemahutis kuni üleandmiseni vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale.
(1) Teravad ja torkivad jäätmed (nõelad, skalpelliterad, ampullikillud, kasutatud katseklaasid, ühekordsed süstlad) tuleb koguda raskesti läbitorgitavast materjalist valmistatud suletavasse kanistrisse, millel on markeering „Teravad ja torkivad jäätmed”, raviasutuse nimi ja pakkimise kuupäev.
(2) Teravate ja torkivate jäätmetega täitunud kanister viiakse jäätmehoidlase, kus need omakorda pakitakse vastavalt markeeritud plastikkotti või pakendisse.
(3) Jäätmekotid või teised jäätmepakendid antakse üle vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale.
§ 25. Nakkusohtlikud jäätmed
(1) Nakkusohtlikud jäätmed, mis on märgitud jäätmenimistus üldkoodi 18 all tärniga, tuleb koguda kollast värvi jäätmekotti, millel on markeering „Nakkusohtlikud jäätmed”. Kotile märgitakse raviasutuse nimi ja pakkimise kuupäev. Jäätmekotid tuleb hoolikalt sulgeda.
(2) Nakkusohtlikke jäätmeid ei tohi hoiustada jäätmete tekkekohas. Need tuleb viia iga päev jäätmehoidlasse.
(3) Nakkusohtlikud jäätmed tuleb anda vastavat luba omavale jäätmekäitlejale üle nädala jooksul.
(4) Eriolukorra, nt epideemia piirkondades, tuleb toimida vastavalt Sotsiaalministeeriumi ja Tervisekaitseinspektsiooni korraldusele.
(2) Ravimijäätmed suunatakse edasisse käitlusesse järgmistel viisidel:
1) pakitakse plastikkotti, millel on markeering „Ravimijäätmed” ja antakse üle vastavat luba omavale jäätmekäitlusettevõttele. Ravimijäätmete üleandmisel koostatakse akt, kuhu kantakse ravimi nimetus, tootja nimi, ravimipartii number, kogus, pakendi tüüp, kõlbmatuse põhjus, üleandmise kuupäev;
3) tagastatakse tarnijale või tootjale. Tagastamine tarnijale või tootjale toimub vastastikuse kokkuleppe alusel. Tagastamise kohta koostatakse akt, kuhu kantakse ravimi nimetus, tootja nimi, ravimipartii number, kogus, kõlbmatuse põhjus, tagastamise kuupäev;
4) antakse üle üld- või veterinaarapteekidele, kes suunavad need hävitamisele vastavalt sotsiaalministri kehtestatud korrale.
(1) Elavhõbedajäätmed (vanadest kraadiklaasidest ja mõnedest elavhõbedat sisaldavatest reagentidest kogutud elavhõbedajäägid) kogutakse klaaspurki, mis tihedalt suletakse.
(2) Metallist elavhõbedat tuleb hoida veega anumas nii et vesi katab elavhõbeda.
(3) Elavhõbedajäätmetega pakend tähistatakse markeeringuga „Elavhõbedajäätmed”. Pakendile märgitakse ka jäätmed tekitanud tervishoiuasutuse nimi ja kuupäev.
(4) Elavhõbedajäätmed antakse üle vastavat luba omavale jäätmekäitlusettevõttele.
§ 28. Nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
1) jäätmehoidla tuleb võimaluse korral rajada hoone keldrikorrusele, soovitavalt eraldi väljapääsuga hoonest;
2) jäätmehoidlaks kohaldatud ruum peab olema mitteköetav, varjatud päikese eest ning näriliste- ja putukatevaba;
3) jäätmehoidla lagi, seinad, põrand ja uks peavad olema siledad, pragudeta, tehtud kergelt puhastamist võimaldavast ja desinfitseerivaid vahendeid taluvast materjalist;
5) juhul, kui jäätmehoidlal on aken, peab see välistama sissepääsu akna kaudu ning asetsema ühes tasapinnas seinaga;
8) jäätmehoidlal ei tohi olla kanalisatsiooni;
9) jäätmehoidla ruum peab olema lukustatav;
10) jäätmehoidlal ei tohi olla jäätmešahti.
§ 29. Jäätmehoolduseeskirja rikkumine
Jäätmehoolduseeskirja nõuete rikkumise eest karistatakse jäätmeseaduse §-de 120–12611 ja pakendiseaduse §-de 27–32 alusel.
§ 30. Väärtegude menetlejad
Paragrahvis 29 nimetatud alusel toimepandud väärteo kohtuvälised menetlejad on jäätmeseaduse § 127 lõikes 2 ja pakendiseaduse § 33 lõikes 2 nimetatud isikud.
§ 31. Keskkonnareostuse likvideerimine
(1) Järelevalvet jäätmeseadusest tulenevate nõuete täitmise üle teostab Keskkonnainspektsioon ja Kiviõli Linnavalitsus keskkonnajärelevalve seaduses sätestatud korras.
(3) Kiviõli Linnavalitsus teostab pidevat järelevalvet jäätmehoolduseeskirja täitmise üle oma haldusterritooriumil.
(4) Järelevalve eeskirja nõuete täitmise üle toimub keskkonnajärelevalve seaduses sätestatud korras.
(5) Järelevalve jäätmete kogumise ja veoga seotud tegevuse üle hõlmab kogutavate ja veetavate jäätmete päritolu, liiki, kogust ja sihtkohta.
(6) Järelevalvet teostaval isikul on õigus teha käesoleva eeskirja täitmise tagamiseks ettekirjutusi. Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib rakendada sunnivahendeid asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 32000 eurot.
§ 33. Määrus jõustub 4. juulil 2008. a.


text:
Numbris 2003 /1|Lk 3-7
Euroopa Liitu astumisel Eestit ees ootavat muutust võib vabalt võrrelda riigiõiguslike murrangutega aastatel 1918, 1940 ja 1991/92. Seetõttu on avalik, sh riigiõiguslik arutelu igal juhul vajalik ja tervitatav ka siis, kui see ka viimasele minutile jäänud on.
Järgnevalt puudutame põgusalt seda:
1) mida kujutab endast riigiõiguslikult Euroopa Liit;
2) mis on praeguse põhiseaduse ja selle muutmise eripära;
3) miks senipakutud lahendus ehk nn kolmas akt ei ole parim võimalik lahendus;
4) kuidas võiks põhiseadust täiendada ehk ettepanek de lege ferenda;
5) mida teevad teised;
6) miks peaksime tõsiselt kaaluma põhiseaduse uue versiooni koostamist lähiaastatel.
1. Mida kujutab endast riigiõiguslikult Euroopa Liit?
Meie ees seisva probleemi lahendamiseks ei ole vaja tunda hästi mitte ainult põhiseadust, vaid ka n-ö teist poolt ehk Euroopa Liitu ja tema riigiõiguslikku olemust. Seejuures on oluline, milline on Euroopa Liit praegu ja milline paari aasta pärast, näiteks pärast 2004. aasta valitsustevahelist konverentsi, kui on toimunud Euroopa Liidu reform ja vastu võetud Euroopa Liidu konstitutsioon ning Eesti on Euroopa Liidu liige.
Euroopa Liidus on just praegu palju muutumas. Kuid on ka asju, mis on selged juba praegu ja mis suure tõenäosusega jäävad sellistena ka edasi kestma.
Juba praegu on põhjust rääkida Euroopa Liidu konstitutsioonilisest korrast. Sellele viitavad nii teaduslikud kirjutised kui ka konstitutsioonikohtute hinnangud ja Euroopa Liidu enda tegevus. Kirjandusest võib sellekohast tõdemust leida näiteks J. H. Weileri teosest „The Constitution of Europe“ ning S. Douglas-Scotti teosest „Constitutional Law of the European Union“ jpt. Juhtivate konstitutsioonikohtute hinnangutest võib viidata näiteks Saksa Konstitutsioonikohtu Maastrichti otsuses antud konstateeringule, et Euroopa lepingud kujutavad endast teatud mõttes Euroopa Liidu konstitutsiooni.
Mille põhjal nii on väidetud?
Euroopa Liidu lepingud toimivad paljus konstitutsiooniliselt. Neil on eksklusiivne ja suveräänne legislatiivne kompetents väga laias küsimuste ringis, mida rahvusvahelistest lepingutest tavaliselt ei leia. Suur osa direktiive omandab pärast vastuvõtmist ministrite nõukogus õigusjõu kohe, ilma vajaduseta transformeerida neid rahvusvahelisse õigusesse.
Euroopa Liidul on institutsioonid, mis funktsioneerivad nagu (riigi)võimuorganid (või valitsused laias mõttes). Euroopa Liidul on parlament, mis on otse valitud, on täitev-võimuorganid – ministrite nõukogu ja Euroopa Komisjon. Need on organid, millesarnaseid üldiselt rahvusvahelistest organisatsioonidest ei leia.
Euroopa Ühenduste Kohus on konstitutsionaliseerinud Euroopa Liidu lepingud, laiemalt Euroopa Liidu õiguse. Just kohus sedastas Euroopa Ühenduse õiguse ülimuslikkuse printsiibi oma otsustes Costa, Internationale Handelsgesellscaft, Simmenthal ja Factortame.
Euroopa õiguse otsekohaldatavuse printsiibi otsustas Euroopa Kohus Van Gend en Loos asjas, mis andis indiviididele õiguse taotleda Euroopa Liidu õiguse kohaldamist siseriiklikes kohtutes.
Euroopa lepingud sisaldavad õiguse üldprintsiipe nagu õigusriiklus, proportsionaalsus, subsidiaarsus ning põhiõiguste ja vabaduste proklameerimist ja austamist (Rooma lepingu art 6.2 ja põhiõiguste harta), mis on tüüpiline konstitutsioonilisuse tunnus.
Euroopa Liidu pädevuses on mitmed tüüpiliselt suveräänsed riigifunktsioonid nagu õigus ja siseasjad, üha enam ka välis- ja julgeolekupoliitika.
Kuid on ka samavõrd selge, et Euroopa Liit on kaugel n-ö hobbeslikust täievolilisusest kõikides valdkondades, mis on omane suveräänsele riigile. Tema pädevus on selgelt piiritletud ja lepingutega määratud ning ka valitsemismudel on piiratud, ebatäielik ja saab funktsioneerida ainult liikmesriikide kaudu. Saksa ja Itaalia konstitutsioonikohtud on võtnud üsna jäiga hoiaku, et Euroopa Liidu õiguskord ja konstitutsiooniline pädevus ei ole siiski suveräänne, vaid tuleneb liikmesriikide poolt delegeeritust ja on selles mõttes derivatiivne.
On kujunemas konsensus selles osas, et tegu ei ole suveräänsuse loovutamisega, vaid jagatud suveräänsusega, suveräänsusega, mida teostatakse koos.
Mis saab edasi? Me ei tea seda praegu täpselt, kuid selge on, et muutub üsna palju. Näiteks on peaaegu otsustatud see, et Euroopa Liidust saab juriidiline isik (legal entity), tal saab olema üks kodakondsus ning Euroopa Liit saab oma põhiseaduse. Enam-vähem on selge ka see, et Euroopa Liit hakkab üha enam toimima rahvusparlamentide kaudu.
Mida täpselt Euroopa Liidu põhiseadus sisaldama hakkab, pole veel selge, avalikkusele on välja pakutud üksnes selle võimalik struktuur ja sisu lühikirjeldus. Kuid kuidas ka ei oleks, on selge, et suve alguseks on põhiseaduse projekt koos ning ühel hetkel oleme olukorras, kus ühes õigusruumis kehtivad kaks põhiseadust – Euroopa Liidu ja Eesti Vabariigi põhiseadus.
Kokkuvõtvalt: Euroopa Liit ei ole (enam) rahvusvaheline organisatsioon ja pole ka (veel) riik või riikide föderatsioon. Pigem ta on ja saab olema mingi asi iseeneses, kantilikult väljendades ding an sich ja õiguslikult sui generis.
2. Mis on praeguse põhiseaduse ja selle muutmise eripära*2?
Põhiseaduse, nagu iga muugi seaduse algidee, olemus, eesmärk ja õigustus on reguleerida võimu teostamise tegelikku mehhanismi. Rõhutame tegelikku, mitte kujutletavat või illusoorset mehhanismi.
Eesti Vabariigi põhiseadus on Euroopas üks kõige rangemalt suveräänsust kaitsvaid põhiseadusi. Põhiseaduse § 1 deklareerib iseseisvuse ja sõltumatuse aegumatuks ja võõrandamatuks ning § 162 võimaldab selle põhimõtte muutmist vaid referendumi teel. Põhiseadus ei sisalda teistes riikides tavapärast sätet riigivõimu pädevuste delegeerimise kohta rahvusvahelistele organisatsioonidele ning Põhiseaduse Assamblee kohaselt nõuab § 1 põhiseadusmuudatust Eesti astumisel riikide poliitilistesse, majanduslikesse ja sõjalistesse liitudesse.*3 Eesti põhiseaduse § 123 keelab sõlmida põhiseadusega vastuolus olevaid välislepinguid ning § 3 kohaselt teostatakse riigivõimu üksnes põhiseaduse ja sellega kooskõlas olevate seaduste alusel.
Eesti põhiseaduse plussideks on selgus ja otsekohaldatavus. Erinevalt paljude lääneriikide vanadest konstitutsioonidest ei ole Eesti põhiseadus (veel) tolmukoguv ajalooürik, millel on reaalse eluga vähe ühist. Meie põhiseadus on pigem juriidiline kui poliitiline dokument. Kuna Euroopa Liit mõjutab tänaseks riigi pea kõiki suveräänsuse valdkondi, vajab liitumine riigiõiguslikult korrektset lahendust.
Euroopa Liiduga liitumisel muutuvad võimusuhted olulisel määral. Need muutuvad sel määral, et mitmed kesksed riigiõiguslikud paradigmad kehtiva põhiseaduse sees enam ei toimi ega vasta tegelikele võimusuhetele. Seda vastuolu ühe üldnormiga, nagu välja pakutud*4, ületada ei saa.
Euroopa Liit saab toimida ja jääb toimima rahvusriikide kaudu. Et säilitada isetoimivus, töötav omariiklus ja riiklik identiteet, peame taotlema põhiseaduse ja elu vastavust nii palju ja nii kaua, kui see on vähegi võimalik. Argument, et põhiseaduse muutmisel tuleb ette võtta väga suure arvu paragrahvide muutmine ning on seetõttu tehniliselt ja kasutada oleva aja tõttu võimatu, ei ole veenev. Erinevalt muudest seadustest, kus detailid peavad olema ammendavalt reguleeritud, fikseerib põhiseadus kõige olulisemad ja üldisemad põhimõtted; üksikküsimused lahendatakse tõlgenduste ning põhiseadusest alamal seisvate aktidega.
3. Miks senipakutud lahendus ehk nn kolmas akt ei ole parim võimalik lahendus?
Tõlgendusargument. Kolmas akt, eriti selle algkujul, hägustaks ja devalveeriks põhiseadust, sest põhiseaduse suhtes rakendataks üht üldist tõlgendusprintsiipi, mis tuleneb väljaspool senise põhiseaduse süsteemi asuvast aktist ja seda printsiipi rakendataks põhiseaduse suhtes kõikidel juhtudel absoluutsena. Kontinentaal-Euroopa õigusruumis ei ole tõlgendajal nii ulatuslikku tõlgendamisvabadust ning printsiipide absoluutne kohaldamine on erandlik. Kolmas akt tekitaks piiramatul hulgal tõlgendusvõimalusi, ei ole seetõttu ettenähtav ega taga seega ka õigusselgust ega -kindlust.
Protseduuriargument.Eesti põhiseadus kuulub range muutmisprotseduuriga põhiseaduste hulka. Põhiseaduse XV peatükis sätestatud kolm selget muutmisprotseduuri ei näe ette võimalust täiendada põhiseadust aktiga, mis ei vii muudatusi põhiseadusesse, vaid eksisteerib iseseisvalt selle kõrval. Mõnedes riikides (Austria, Rootsi, Tšehhi) kuulub konstitutsioonilistele aktidele põhiseadusega võrdne staatus ja nende vastuvõtmine nõuab põhiseaduse muutmiseks vajalikku kvoorumit. Eesti õiguskord aga selliseid akte ette ei näe. Põhiseaduse rakendamise seadus ei ole selliste seadustega ega põhiseadusega võrdse tähtsusega, sest see reguleerib kümne aasta taguseid õigussuhteid ning on enamuses kehtivuse kaotanud. Põhiseaduse rakendamise seadusest on praegu rakendatav vaid § 2 ja osaliselt § 3, mille puhul ei ole aga tegu materiaalsete õigusnormide, vaid põhiseaduse häälteenamuse mõistet lahtikirjutavate õiguslausetega.
Põhiseaduse § 163 ütleb selgelt, et põhiseadust saab muuta vaid põhiseaduse muutmise seadusega. Ka Eesti õigusloome põhimõtted ja traditsioonid näevad ette seaduse muutmise sinna muudatuste tegemise teel ning põhiseadus peaks siin olema eeskujuks, mitte seda nõuet ise rikkuma.
Poliitiline argument. Valitseb ka oht, et kolmas akt võib hakata vastu mängima oma eesmärgile. Euroopa Liiduga ühinemist pooldavad kodanikud ei pruugi nõustuda põhiseaduses ettenähtud menetluskorra ignoreerimise ja seeläbi ka põhiseaduse devalveerimisega.
Peame arvestama ka seda, et demokraatlikul õigusriigil ei sobi varjata rahva eest neid ees ootavaid muudatusi. Põhiseadust asjakohaselt muutes säilitame selle terviklikkuse ja seeläbi säilib ka tema koht omariikluse alusena.
Kokkuvõttes ei ole kolmas akt kui selline kooskõlas õigusriigi, konstitutsioonilisuse ning Eesti riigiõiguse praktika ja põhimõtetega ning võib luua tulevikuks halva pretsedendi.
4. Kuidas võiks põhiseadust täiendada ehk ettepanek de lege ferenda
Alternatiivseks lahenduseks võiks olla Riigikogus algatatud põhiseaduse täiendamise seaduse eelnõu, mis viiks põhiseadusesse Euroopa Liidu (lisa)peatüki. See ei tekitaks kolmanda aktiga võrreldes protseduurilisi lisaprobleeme, lahendus aga oleks oluliselt ausam, lihtsam ja korrektsem. Muudatusettepanek elimineeriks need otsesed vastuolud, mida on tõstatanud põhiseaduse ekspertkomisjon, enamik väliseksperte ning õiguskantsler. Ülejäänud vastuolud on võimalik lahendada viitega ,,lepingutes ettenähtud tingimustele“. Kahte referendumit saab vältida, sõnastades küsimuse nii, et see hõlmaks nii liitumist kui ka põhiseaduse muutmist.
Muudatuste sõnastus võiks olla alljärgnev.
Peatükk IX1: Euroopa Liit
§ 1231. Eesti võib delegeerida Euroopa Liidule põhiseadusest tulenevaid riigivõimuvolitusi vastavalt Euroopa Liidu konstitutsiooni ning Euroopa Liidu lepingute tingimustele ning ulatuses, mis ei kahjusta Eesti riikluse üldpõhimõtteid.
§ 1232. Euroopa Liidu õigusloomes ja -rakenduses arvestavad avaliku võimu organid Riigikogu seisukohtadega.
§ 1233. Euroopa Liidu õiguses omavad Euroopa Liidu kodanikud samasuguseid õigusi kui Eesti kodanikud.
§ 1234. Eesti liitumisel Euroopa Rahaliiduga võib Eesti Panga pädevusi delegeerida Euroopa Keskpangale.
Pakutu on minimaalselt vajalik.
Tuleks tõsiselt kaaluda ka põhiseaduse § 56 täiendamist §-ga 1235 selles, et kõrgemat riigivõimu teostab rahvas hääleõiguslike kodanike kaudu Europarlamendi valimisega. See tagaks Euroopa Liidu suurema legitiimsuse ning annaks ka rahvale suurema selguse ja kindluse võimu teostamise ning selle kontrollivõimaluste kohta.
5. Mida teevad teised?
Ida-Euroopa põhiseadused kaitsevad suveräänsust ilmsetel ajaloolis-poliitilistel põhjustel rangemalt kui Lääne-Euroopa põhiseadused. Näiteks ei sisaldanud kümne kandidaatriigi põhiseadustest üheksa kuni viimase ajani sätteid pädevuse delegeerimisest rahvusvahelistele organisatsioonidele ning neis võis leida arvukalt klausleid sõltumatuse ja iseseisvuse kaitseks. Nüüdseks on selles osas tehtud mitmeid muudatusi.
Liitumisvalmis põhiseadusteks võib pidada Poola, Tšehhi ja Slovakkia põhiseadusi, kus põhiseaduse muutmiseks piisab suhteliselt lihtsast parlamentaarsest protseduurist. Tšehhis ja Slovakkias on Euroopa Liiduga liitumiseks tehtud põhiseaduses arvukalt muudatusi. Poolas võeti 1997. aastal vastu uus põhiseadus ning praegu kaalutakse, kas see ei vaja täiendamist selles osas, mis puudutab Poola Panga ainuõigust emiteerida rahvusvaluutat ja Euroopa Liidu kodanike õigust osaleda kohalikel valimistel.*5
Slovakkias on põhiseadusmuudatused suunatud otseselt Euroopa Liidule, Tšehhis ja Poolas üldisemalt rahvusvahelistele organisatsioonidele. Slovakkia põhiseaduse artikkel 7.2 näeb ette, et „Slovakkia Vabariik võib ratifitseeritud ja avaldatud rahvusvahelise lepingu alusel üle anda osade õiguste teostamist Euroopa ühendustele ja Euroopa Liidule“. Tšehhi Vabariigi põhiseaduse artikkel 10 (a) 1 näeb ette, et ,,Tšehhi Vabariigi organite volitusi võib üle anda rahvusvahelisele organisatsioonile või institutsioonile rahvusvahelise lepingu alusel“.Poolas sätestab artikkel 90.1, et ,,Poola Vabariik võib rahvusvaheliste lepingute alusel delegeerida rahvusvahelisele organisatsioonile või rahvusvahelisele institutsioonile riigivõimuorganite pädevusi teatud küsimustes“. Lisaks võib leida sätteid sekundaarõiguse vahetust kohaldamisest, valimisõigusest, kohtunike seotuses Euroopa Liidu õigusega, parlamentide informeerimise kohustusest jmt.
Balti riikidest on Leedu põhiseaduses juba olemas säte rahvusvahelistesse organisatsioonidesse kuulumise kohta (art 136). Pakutud on lisaks sätteid pädevuste delegeerimisest Euroopa Liidule ning Euroopa Liidu õigusnormide ülimuslikkusest ja nende muutumisest Leedu õigussüsteemi konstitutiivseks osaks.*6 Läti vanasse põhiseadusesse tahetakse viia üksnes minimaalne muudatus selle kohta, et Läti võib astuda Euroopa Liitu referendumi teel. Lätis on kasutatud suveräänsuse tõlgendamisel avatud riikluse mõistet, mille kohaselt riiklike ülesannete delegeerimine rahvusvahelisele tasandile ei kaota suveräänsust, vaid see on muutunud kaasaegse riikluse osaks.*7
Sloveenias tehti esimesed muudatused juba assotsiatsioonilepingu sõlmimise järel 1997. aastal, et võimaldada maa müüki välismaalastele. Kaalumisel on veel ulatuslikud muudatused eesmärgiga kanda suveräänsete õiguste osaline teostamine üle supranatsionaalsetele institutsioonidele nende ühiseks teostamiseks.*8
6. Ettepanek asuda põhiseaduse uue versiooni koostamisele lähiaastatel
Põhiseaduse revideerimise ettepanekuid ei loobita niisama. Ometi näib, et aeg on küpsemas põhiseaduse uue redaktsiooni jaoks.
Võib olla täiesti veendunud selles, et puutumatuks tuleb jätta end ajas õigustanud ja sissetöötanud üldine võimujaotusmudel. Samas pole miski nii hea, et seda paremaks ei saaks teha.
Esimeseks, kuid kaugeltki mitte ainsaks ega peamiseks põhiseaduse uue versiooni väljatöötamise põhjuseks oleks eelseisev riigiõigusliku situatsiooni murranguline teisenemine, mis tuleneb ühinemisest Euroopa Liiduga. Siin oleks vaja arvestada kahe asjaoluga.
1. Eesti Vabariigi põhiseadus tuleks muuta uues riigiõiguslikus olustikus töötavaks ja sinna sobivaks.
2. Tuleks säilitada põhiseadus kui rahvusliku identiteedi ja iseolemise alus. Põhiseadus on ühele rahvale kaugelt enam kui õigusakt. Kui me kardame Euroopas lahustumist, mis pole ju sugugi alusetu, siis oleks mõistlik end kindlustada oma, kaasaegse ja meid maksimaalselt kaitsva ja toetava põhiseadusega, mis oleks valmis töötama ka siis, kui Euroopa Liiduga midagi juhtuma peaks.
Teiseks on samavõrd oluliseks põhiseaduse revideerimise põhjuseks see, et üldjuhul peegeldab põhiseadus teatud ühiskondlik-poliitilist ja sotsiaal-majanduslikku seisundit. On päevselge, et meie taotlused, teadmised ning olukord erinesid üheksakümnendate aastate alguses väga oluliselt sellest, mis nad on näiteks aastal 2005 ja edasi. Oleme ühe inimpõlvega astunud ühest ajaloolisest olustikust sootuks teise. See suur samm vajaks adekvaatset peegeldust põhiseaduses.
Kolmandaks. Kümne aastaga on saanud selgeks, et mitmedki olulised asjad põhiseaduses vajaksid kohendamist ja ümbertegemist. Nimetagem siin näitena riigikaitset, presidendi staatust ja konstitutsioonikohtu probleemi.
Neljandaks.Kui põhiseadust ikka väga kriitilise pilguga analüüsida, siis võib leida sellest üsna suurel hulgal tehnilisi puudujääke, kordamisi, ebatäpseid formuleeringuid, ebatäielikkust, vastuolusid jmt. Eriti kindlalt võib seda väita õiguste ja vabaduste osa kohta.
1 Artikkel põhineb autorite ettekannetel konverentsil ,,Euroopa Liiduga ühinemise põhiseaduslikke probleeme”. Tallinn, 22. november 2002.
Oleme olnud nii sõnas kui ka teos üheselt eurointegratsiooni pooldajad ning seetõttu distantseerime end selgelt igasugusest eurovastasusest ka siis, kui meie siin väljaöeldu mingisugust kriitilist nooti sisaldab. Deklareerime selgelt ka eemalolekut igasugusest poliitilisest eelistusest või grupihuvidest või poliitilisest anga˛eeritusest. Meie ainuke soov ja taotlus on, et Eesti saaks Euroopa Liiduga liitumisel võimalikult parima riigiõigusliku vormistuse, mis võimaldaks meil olla täisväärtuslik uueneva ja ühinenud Euroopa liige, ning et me samal ajal ei hülgaks oma rahvuslikke huve, eesmärke ja väärtusi, mis meie praeguses põhiseaduses kirjas on ja et põhiseadus säilitaks oma tähenduse ja rolli elava, adekvaatse ja töötava õigusena ka edaspidi.
2 Siin toetume ajakirja Juridica 2002. aasta 5. numbris avaldatud ühispöördumise seisukohtadele ning väljendame mitte ainult isiklikke seisukohti.
3 Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee. Tallinn: Õigusteabe AS Juura, 1996, lk 530.
4 Vt J. Laffranque, Ü. Madise, K. Merusk, J. Põld, M. Rask. Põhiseaduse täiendamise seaduse eelnõust. – Juridica, 2002, nr 8, lk 563–568.
5 Ida-Euroopa põhiseaduste tõlge inglise keelde on saadaval Interneti-leheküljel “Consolidating European Public Law”, www.iue.it/LAW/conseulaw/english/constitutions.htm#.
6 V. Vadapalas. Lithuania: The Constitutional Impact of the Enlargement at National Level. – A. Kellermann, J. De Zwaan, J. Czuczai (toim.). EU Enlargement. The Constitutional Impact at EU and National Level. The Hague: T.M.C. Asser Press, 2001, lk 347–368.
7 The Theoretical Foundation of the Amendments to Satversme proposed by the Working Group. Riga: Ministry of Justice, november 2001.
8 Predlog za začetek postopka za spremembe ustave Republike Slovenije [Ettepanek algatada Sloveenia põhiseaduse muutmise protseduur]. Poročevalec – Dr˛avnega zbora Republike Slovenije, 6. august 2001.

matches:
de lege ferenda
Kohus
kohus
Kohus
sui generis
§ 1
§ 162
§ 1
§ 123
§ 3
§ 2
§ 3
§ 163
de lege ferenda
§ 1231
§ 1232
§ 1233
§ 1234
§ 56


Alu Sotsiaalmajja majutamise kord – Riigi Teataja
Alu Sotsiaalmajja majutamise kord
Alu Sotsiaalmajja majutamise kord - sisukord
§ 4 Sotsiaalmajja sotsiaalpinna taotlemine
§ 5 Isiku sotsiaalmajas viibimine
§ 6 Sotsiaalmaja töökorraldus
RT IV, 27.02.2013, 15
Vastu võetud 19.05.2008 nr 13
27.12.2010 01.01.2011
13.02.2012 01.03.2012
Määrus kehtestatakse “Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” paragrahvi 30 lõike 1 punkti 3 ja “Sotsiaalhoolekande seaduse” paragrahvi 8 punkti 2 ja paragrahvi 14 punkti 1 alusel.
Alu Sotsiaalmajja (edaspidi sotsiaalmaja) majutamise kord määrab kindlaks isiku sotsiaalmajja majutamise tingimused ja isiku seal viibimise korra ning sotsiaalmaja töökorralduse alused.
(1) Sotsiaalmaja on hoone, milles:
1) asuvad sotsiaalpinnad, kus osutatakse eluasemeteenust sotsiaalselt mittetoimetulevatele isikutele;
2) asub öömaja, kus osutatakse teenust kella 19.00 - 9.00. Talvel, kui päevane õhutemperatuur on alla –150C, osutatakse teenust ka päevasel ajal.
(2) Isik käesoleva korra mõistes on füüsiline isik, kelle elukoht on Eesti rahvastikuregistri andmetel Rapla vallas.
(3) Majutusleping on leping, millega antakse isiku kasutusse sotsiaalpind sotsiaalmajas. Muuhulgas sätestatakse lepingus tasu võimaldatud kommunaalteenuste eest. Tasu suuruse kehtestab Rapla Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(1) Isiku sotsiaalmajja majutamise aluseks on tema arenguplaan, mille järgi isiku resotsialiseerimise või rehabiliteerimise üheks eelduseks on elamispinnata (eluasemeta) isiku paigutamine sotsiaalmajja või isiku olemasolevalt elamispinnalt (eluasemelt) ümberpaigutamine sotsiaalmajja. Isiku esmase arenguplaani koostab Rapla Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(2) Isiku paigutamise sotsiaalmajja sotsiaalpinnale otsustab vallavalitsuse sotsiaalkomisjon.
(3) Sotsiaalmajja majutatud isiku arenguplaani täiendamist ja täitmist korraldab, sealhulgas sõlmib isikuga Rapla valla nimel majutuslepingu Rapla Hooldekeskus (edaspidi RHK).
(4) Sotsiaalmajja majutatud isik jääb Eesti rahvastikuregistrisse reeglina oma senise elukohaga.
§ 4. Sotsiaalmajja sotsiaalpinna taotlemine
(1) Sotsiaalmajja sotsiaalpinna saamiseks esitab isik vallavalitsusele käesoleva korra lisas 1 toodud vormikohase avalduse.
(2) Vallavalitsus koostab taotleja kohta toimiku, kus käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud avaldusele lisatakse järgmised dokumendid:
3) isiku arenguplaan;
4) vallavalitsuse sotsiaalkomisjoni otsus.
(3) Vallavalitsus annab isiku toimiku RHK-le üle hiljemalt üks kuu enne isiku sotsiaalmajja majutamist.
(4) Isiku öömajja majutamisel üle 3 päeva annab vallavalitsus isiku toimiku RHK-le.
§ 5. Isiku sotsiaalmajas viibimine
(1) Käesoleva korra lisa 2 vormi kohase majutuslepingu sõlmimise ja kehtimise eelduseks on, et isik on tasunud sotsiaalpinna eest kalendrikuu lõpuni. Rapla Vallavalitsus esitab isikule osutatud kommunaalteenuste alusel arve, isik tasub raha vallavalitsuse poolt määratud pangakontole.
(2) Rapla Hooldekeskuse sotsiaaltöötaja jälgib arenguplaani täitmist. Kui isiku arenguplaanis sätestatud eesmärgid on täidetud, teavitab RHK sellest vallavalitsust või lõpetab isikuga sõlmitud majutuslepingu. Vajadusel koostab RHK koostöös isiku ja vallavalitsusega uue arenguplaani.
(3) Kui isikul puuduvad piisavad rahalised vahendid majutuslepingu alusel sotsiaalpinna eest tasumiseks, pöördub ta toetuse saamiseks vallavalitsuse poole.
§ 6. Sotsiaalmaja töökorraldus
Sotsiaalmaja korrashoidu korraldab RHK. Sotsiaalmajas olev vara, mida kasutavad sotsiaalmajja majutatud isikud, kuulub RHK-le. RHK vastutab sotsiaalmaja varaga varustatuse eest.
(1) Vallavalitsus kinnitab lisaks käesolevale korrale:
1) isiku arenguplaan vormi (lisa 3);
2) sotsiaalmaja sisekorra eeskirja (lisa 4).
(2) RHK esitab Rapla Vallavalitsusele aruandluse vastavalt Sotsiaalministeeriumi poolt kehtestatud aruandevormidele teenuste kasutamise kohta sotsiaalmajas üks kord kuus aruandekuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(3) Erakorralise majutusteenuse osutamiseks hoitakse RHK poolt sotsiaalmajas vähemalt üks voodikoht kasutusse andmata.
(4) Isikuga, kellele sotsiaalmajas osutatakse erakorralise majutamise teenust, sõlmitakse majutusleping erakorralise majutusteenuse osutamiseks vastavalt lisale 5.
Määrus jõustub 01. juunil 2008. a.
Lisa 1 Avaldus sotsiaalpinna saamiseks
Lisa 2 Majutusleping
Lisa 3 Isiku arenguplaan
Lisa 4 Alu Sotsiaalmaja sisekorra eeskiri
Veaparandus - Taastatud lisa tulenevalt muutvast määrusest Riigi Teataja seaduse § 10 lg 4 alusel.
Lisa 5 Majutusleping erakorralise majutusteenuse osutamiseks


4 kohustused ja maksustamine by SA Erametsakeskus - Issuu
Kohustused ja maksustamine Ăœldised kohustused Maksustamine FIE kohustused
kohustused ja maksustamine
Kasutatud materjal seisuga 15. oktoober 2012: 1. Maksu- ja Tolliameti kodulehe info 2. Justiitsministeeriumi kodulehe info 3. “Raamatupidamise seadus” 4. “Tulumaksuseadus” 5. “Sotsiaalmaksuseadus” 6. “Töötuskindlustuse seadus” 7. “Maamaksuseadus”
Sissejuhatus Metsa majandamisel tekib metsaomanikul kohustus teavitada planeeritavatest töödest metsa asukohajärgset keskkonnaametit metsateatisega. Kui metsa majandamise tulemusel müüakse metsamaterjali või otsustatakse võõrandada kasvavat metsa, on kohustus esitada maksuametile vastavasisuline ostu-müügi teatis. Kogu tegevuse tulemusel tekkinud tulud ja kulud deklareeritakse tuludeklaratsioonis üks kord aastas ning tulemusest sõltuvalt võib metsaomanikul tekkida maksukohustus. Kui metsa majandamise planeerimisel on kohustused ühesugused, siis sõltuvalt majandamise vormist ja viisist on maksustamine erinev.
Maksustamise puhul tuleb igale juhtumile läheneda individuaalselt. Kahtluse korral on soovitav pöörduda maksuameti spetsialisti poole ja küsida nõu. Soovitav on pöörduda kirjalikus vormis. Tulu saamiseks võib müüa: •• metsamaad (kinnisasi); •• kasvava metsa raieõigust (kasvav mets); •• metsamaterjali (langetatud puu, puutüvi, puutüve järkamisel saadud tüveosa); •• töödeldud metsamaterjali (küttepuud, lauad, prussid, elektripostid jne); •• kasutusvaldust (kantakse kinnistusraamatusse, kasutusvaldaja kasutab asja ja omandab selle vilju). Metsamaa (kinnistu) võõrandamisest saadud tulu maksustamine Maksustamine või mittemaksustamine oleneb sellest, kuidas on metsamaa omandatud ja kas seda on ettevõtluses kasutatud. Kui omandireformi esmane õigustatud subjekt võõrandab temale omandireformi käigus tagastatud metsamaad, on saadud tulu talle maksuvaba, seda ka siis, kui metsamaad kasutati ettevõtluses. Kui omandireformi esmane õigustatud subjekt on maa näiteks kinkinud või pärandanud oma lastele või lastelastele, siis neile see soodustus enam ei laiene.
FIE | Kui FIE võõrandab metsamaad, mille soetamismaksumus on ettevõtlustulust maha arvatud, siis loetakse metsamaa müügihind või vahetuse teel vastu saadud vara turuhind FIE ettevõtlustuluks.
Kui FIE on metsamaa soetamismaksumuse eelnevalt kandnud ettevõtluse kuludesse ja ta soovib võtta selle isiklikku tarbimisse (nt ettevõtluse lõpetamisel või peatamisel kauemaks kui 12 kuud), loetakse selle metsamaa turuhind ettevõtlustuluks. Selle metsamaa hilisemat võõrandamist sama isiku poolt käsitletakse füüsilise isiku (mitte FIE) vara võõrandamisena ja saadud kasu maksustatakse tulumaksuga, kusjuures metsamaa soetamismaksumuseks loetakse ettevõtlustulule lisatud metsamaa turuhind. Kinkimise või pärimise teel tasuta omandatud ja ettevõtluses kasutatud metsamaa võõrandamisel, kui selle soetamismaksumust ei ole ettevõtlustulust maha arvatud, loetakse saadud tulu üldjuhul füüsilise isiku kasuks vara võõrandamisest ning müügihinda või vahetuse teel vastu saadud vara turuhinda ettevõtlustulule ei lisata. Kuigi vara omandamine kingituse või pärandina välistab üldjuhul olukorra, et see omandatakse müügi eesmärgil, ei ole siiski välistatud, et sellise vara võõrandamisest saadud tulu saab mõningal juhul ettevõtlustuluks lugeda. Näiteks võis vara pärandina saanud isik kasutada vara pika aja jooksul enda ettevõtluses, teha selle parendamiseks hulgaliselt kulutusi või oli vara tema ettevõtluse oluliseks osaks, vms.
Kui vara võõrandamine kujutab endast ettevõtlust, ei tule ettevõtlustuluks lugeda mitte kogu vara võõrandamisest laekuv sissetulek, vaid üksnes “Tulumaksuseaduse” (edaspidi ka TuMS) § 37 lg 1 kohaselt arvutatud kasu (st soetamismaksumuse ja müügihinna vahe, millest arvatakse maha ka müügi või vahetamisega otseselt seotud dokumentaalselt tõendatud kulud). Kogu müügihinna maksustamine ettevõtlustuluna on lubatud juhul, kui ettevõtja on vara soetamismaksumuse eelnevalt TuMS § 32 alusel ettevõtlustulust maha arvanud (Riigikohtu lahend asjas nr 3-3-1-38-12 punkt 19).
Kui võõrandatakse ostetud või kinkimise või pärimise teel tasuta omandatud metsamaad, mida ei ole ettevõtluses kasutatud, loetakse võõrandamisest saadud tulu füüsilise isiku kasuks (soetamismaksumuse ja müügihinna vahe) vara võõrandamisest. Kinnistute sihipärane kokkuost ja müük või vahendustegevus sarnaneb juba majandustegevusega ning sellepärast on tegemist ettevõtlusega. Kui ostetakse kasvava metsaga kinnistu, saab omanik soovi korral kinnistu ostuhinna jagada sisuliselt kaheks: osa, mille võib müügihinnast maha arvata kinnistu võõrandamisel, ning osa, mille võib maha arvata kasvava metsa raieõiguse või metsamaterjali võõrandamise müügihinnast. 4
Kasvava metsa ja maa hind on soovitav eraldi välja tuua juba notarilepingus. Vajalik on teada ka kasvava metsa tagavara ostu hetkel. Selleks on vajalikud inventeerimisandmed, mille põhjal koostatakse metsamajandamiskava. Kinnistule vastava soetamismaksumuse (ostuhinna) osa suuruse arvutamisel võib aluseks võtta maa maksustamishinna. Soovi korral võib soetamismaksumuse maha arvata nii metsamaterjali kui kasvava metsa raieõiguse võõrandamisel saadavast tasust. Tuleb meeles pidada, et soetamismaksumuse osa, mis on arvesse võetud kasvava metsa raieõiguse või metsamaterjali võõrandamisest saadud tulu maksustamisel, ei või kinnistu võõrandamisel enam teist korda arvesse võtta. Kinnistu soetamismaksumuse hulka saab lugeda ka dokumentaalselt tõendatud parenduskulud, näiteks maaparanduse kulu, truupide ehitamise kulu vms. Tulumaksuga mittemaksustatava toetuse arvel tehtud kulud (nii omandamise, parendamise kui ka täiendamise kulud) soetamismaksumust ei suurenda. Kuludega arvestamine metsa (vara) võõrandamisel Vara võõrandamisest saadud tulu maksustamisel on füüsilisel isikul õigus müügihinnast maha arvata metsa müügi või vahetamisega otseselt seotud dokumentaalselt tõendatud kulud. Puidu töötlemise, ladustamise, vedamise jms teenuse sisseostmisega seotud kulud, mida tehakse kasu saamiseks vara võõrandamisest, on müügiga otseselt seotud kulud. Sarnasteks kulutusteks on ka metsa ja kinnistu hindamise teenuse ostmine enne võõrandamist, kulud, mis on seotud raieala või kinnistu märgistamisega enne müüki, jne. Müügiga otseselt seotud kulu hulka ei kuulu aga näiteks trahvid, kui metsa ülestöötamisega on keskkonnale tekitatud kahju (seaduse alusel määratud trahvid). Füüsiline isik ei saa pidada võõrandamisega otseselt seotud kuludeks kulusid ülestöötamiseks vajaliku tehnika soetamisele juhul, kui ülestöötamine toimub kas maksumaksja enda või palgatud tööjõu poolt, kuna selline tegutsemise viis viitab ettevõtlusele kui iseseisvale majandustegevusele. Sisseostetud teenuse abil ülestöötatud ja transporditud metsamaterjali müügist saadud tulu võib deklareerida kasuna vara võõrandamisest. Metsamaterjali müügihinnast arvatakse siis maha müügiga otseselt seotud kuluna teenustasuna makstud metsa ülestöötamise, kokkuveo ja transportimise kulutused. Kasulikud teadmised metsa majandamiseks
Vara müügiga otseselt seotud kuludeks on konkreetse võõrandamistehinguga seotud hädavajalikud kulud, ilma milleta ei saa tehingut sooritada või mis võimaldavad tehingut edukamalt sooritada või mis oleksid tehingu mittetoimumisel jäänud kandmata. Kui näiteks metsamaterjali poleks müüdud, ei oleks olnud vaja ka kasvava metsa ülestöötamise, kokkuveo ja metsamaterjali transportimise kulutusi teha. Kasvava metsa raieõiguse ning metsamaterjali võõrandamisest saadud tulu maksustamine Raieõiguse võõrandamisel ei ole tegemist kinnisasja võõrandamisega, vaid müüakse kasvavat metsa. Kehtiva metsaseaduse tähenduses on metsamaterjal langetatud puu ja puutüvi ning puutüve järkamisel saadud tüveosa. Tulu maksustatakse kas ettevõtlustuluna või kasuna vara võõrandamisest. •• Kui võõrandatakse metsamaterjali ettevõtluse objektiks olevalt metsamaalt, on saadud tulu ettevõtlustulu olenemata sellest, kas isik töötas metsa ise üles või kasutas selleks teenust. •• Kui võõrandatakse metsamaterjali ettevõtluse objektiks mitteolevalt metsamaalt, siis olenevalt metsa ülestöötamise viisist, metsamaa soetamise viisist ja otstarbest, võõrandamise asjaoludest jms loetakse saadud tulu kas ettevõtlustuluks või eraisiku kasuks vara võõrandamisest. •• Kui ostetud metsa soetamismaksumus on ettevõtlustulust maha arvatud, loetakse metsa raieõiguse või metsamaterjali võõrandamisel selle müügihind või vahetuse teel vastu saadud vara turuhind ettevõtja ette võtlustuluks. •• Kui isiklikku tarbimisse võetakse metsamaterjali, mille soetamismaksumus on kantud ettevõtluskuludesse, lisatakse ettevõtlustulule metsamaterjali turuhind. Isiklikku tarbimist ei teki, kui ettevõtte vara hulka kuulunud vara antakse üle või pärandatakse isikule, kes jätkab ettevõtte tegevust. •• Kui võõrandatakse ostetud või kinkimise või pärimise teel tasuta omandatud raieõigust või metsamaterjali, mis ei ole ettevõtluse objektiks, loetakse saadud tulu kasuks vara võõrandamisest. 6
FIE | FIE võib omatoodetud töötlemata põllumajandussaaduste, samuti talle kuuluvalt kinnisasjalt saadud metsamaterjali võõrandamisest saadud tulust maksustamisperioodil täiendavalt maha arvata kuni 2877 €. Enne täiendava mahaarvamise tegemist tuleb tulust maha arvata metsamaterjali saamiseks tehtud kulud. Maksustamisel on oluline, kas võõrandatud metsamaterjal on pärit FIE-le kuuluvalt või mõnele teisele isikule (nt sõbrale, abikaasa lahusvarasse) kuuluvalt kinnistult, sest täiendav maksuvabastus kuni 2877 € kehtib ainult FIE-le endale kuuluvalt kinnistult metsamaterjali müügist saadud tulult. Täiendav mahaarvamine ei pea olema dokumentaalselt tõendatud ja see võetakse arvesse alles pärast ettevõtlustulust dokumentaalselt tõendatud kulude mahaarvamist. Täiendav maksuvabastus ei saa tekitada maksustamisperioodil kahjumit, nagu ka maksustamisperioodil kasutamata maksuvabastuse osa ei kanta edasi järgnevatele maksustamisperioodidele. Raieõiguse võõrandamise puhul ei ole võimalik täiendavat mahaarvamist arvesse võtta.
Füüsilisest isikust metsaomanikule täiendavat mahaarvamist metsamaterjali müügil ei kehti. Metsa Majandamise kulud
FIE | FIE puhul on metsa majandamise kulud ettevõtluse kuludeks.
Kuni 01.01.2012 sai füüsiline isik kasvava metsa müügitulust maha arvata metsa uuendamisega seotud dokumentaalselt tõendatud kulud. Nende kulude edasikandmine lõpeb 2015. aastal. Arvesse läksid vaid need kulud, mis olid otseselt seotud metsa uuendamisega. Lisaks pidid olema täidetud järgmised tingimused: •• tegemist oli metsa uuendamisega metsaseaduse tähenduses; •• metsaomanik oli metsauuendustööde kohta esitanud Keskkonnaametisse metsateatise ja metsateatisega kavandatud tegevust ei olnud keelatud.
Alates 01.01.2012 võib füüsiline isik nii kasvava metsa võõrandamise kui ka metsamaterjali müügitulust maha arvata tunduvalt rohkem dokumenteeritud kulusid. Kasvava metsa raieõiguse ja raiutud metsamaterjali võõrandamisel loetakse võõrandamisega seotud kuludeks ka metsa majandamisega (st uuendamise, kasvatamise, kasutamise ja metsakaitsega) seotud dokumentaalselt tõendatud kulud (TuMS § 37). Maksumaksjal on õigus arvata need samal või kolmel järgneval maksustamisperioodil kasvava metsa raieõiguse ja raiutud metsamaterjali võõrandamisest saadud tulust maha, kui on täidetud järgmised tingimused: •• tegemist on metsa majandamisega metsaseaduse tähenduses; •• metsaseaduses sätestatud juhul on metsaomanik esitanud metsa majandamise tegevuse kohta Keskkonnaametile metsateatise ja Keskkonnaamet on lubanud metsateatises kavandatud tegevuse. “Metsaseaduse” § 41 alusel peab metsaomanik esitama kavandatavate raiete ja kavandatava metsa uuendamise ning metsakahjustuste ja pärandkultuuriobjektide kohta metsateatise kohe pärast seda, kui ta on nendest teada saanud. Metsa majandamisega seotud kuludeks ei loeta tulumaksuga mittemaksustatava toetuse arvel tehtud kulusid. See tähendab, et kui osa arve kulust katab toetus, ei või seda osa kuluna deklareerida. Kasvava metsa raieõiguse ja raiutud metsamaterjali võõrandamisest saadud kasu võib edasi kanda kuni kolmele järgnevale maksustamisperioodile, vähendades kasu sellel ajal tehtud metsa majandamise kulude võrra. Töödeldud metsamaterjali müügitulu maksustamine Metsamaterjal liigitatakse töötlemata ja töödelduks materjaliks. ••
Töötlemata metsamaterjal “Metsaseaduse” § 28 lõike 2 järgi on: – langetatud puu ja puutüvi; – puutüve järkamisel saadud tüveosa. Metsamaterjaliks ei loeta kuni kümmet dekoratiivpuud.
•• Töödeldud metsamaterjaliks on näiteks lõhutud metsamaterjal (küttehalud), saepuit, prussid, liiprid, lauad, tünnilauad, keemiliselt töödeldud metsamaterjal jms. 8
Raiejäätmed ei ole praeguse metsaseaduse alusel metsamaterjal. Langetatud laasimata puutüvede (nt. võsa) ehk kogupuidu müük on metsamaterjali müük (Maksu- ja Tolliametile tuleb esitada ostu-müügi teatis). Kui müüakse haket (arvel hake), siis on tegemist töödeldud metsamaterjaliga. FIE | Töödeldud metsamaterjali võõrandamise korral lähtutakse maksustamise üldpõhimõtetest, st kas tegemist on vara võõrandamisega või ettevõtlusega. Töödeldud metsamaterjali võõrandamisel ei saa FIE täiendavat 2877 € selle müügitulult maha arvata.
Toetused metsaomanikele Toetuse saamisel on väga oluline, kas metsaomanik saab toetuse FIE-na või füüsilise isikuna, sest maksustamine on erinev. Maksustamisele ei kuulu füüsilisele isikule seaduse alusel makstavad toetused, v.a juhul kui need toetused makstakse ettevõtlusega seoses ehk toetuse saajaks on sellel alal tegelev FIE. Seega, kui metsaomanik füüsilise isikuna saab toetusi, mille maksmine tuleneb seadusest, on need maksuvabad. Kui füüsilisest isikust metsaomanik teeb kulusid, millele taotleb seaduse alusel makstavat toetust, siis seda osa kuludest, mis toetus katab, ei saa kuluks arvestada. Kuluks võib arvata ainult seda osa kuludest, mida toetused ei kata. Erinev on olukord, kui toetuse saab FIE ettevõtluse tegevusalaga seotult, sest tema puhul arvestatakse saadud toetus ettevõtluse tulude hulka. Ettevõtlusega seotud kulud saab ettevõtlustulust, sh toetusest, maha arvata. Küllaltki oluline on maksustamise puhul toetuse saamise aeg. Kui FIE-l on maksustamisperioodi lõpuks saadud toetuse arvel tehtud dokumentaalselt tõendatud kulutused, siis toetuselt maksukohustust ei teki. Kui aga toetus on saadud kalendriaasta lõpus ja kulutusi enam teha ei jõua või soovitakse toetuse arvel teha suuremaid investeeringuid, siis tuleks toetus kanda erikontole (nt lasta toetuse väljamaksjal kanda saadud toetus kas kohe erikontole või kui toetus laekub FIE tavakontole, siis peaks FIE saadud summa ise kümne tööpäeva jooksul alates selle laekumisest erikontole kandma). Kasulikud teadmised metsa majandamiseks
Maksustatava tulu arvestamist reguleerib “Tulumaksuseaduse” § 36. Füüsilise isiku saadud tulu (sealhulgas ettevõtlustulu FIE-na tegutsemisel) võetakse tulumaksuga maksustamisel arvesse sellel maksustamisperioodil, millal tulu laekus. Maksustatavast tulust tehtavad mahaarvamised (sh ettevõtluse kulud FIE‑na tegutsemisel) võetakse arvesse sellel maksustamisperioodil, millal need tasuti. Tasutud või kinnipeetud tulumaks võetakse arvesse sellel maksustamisperioodil, millal maks tasuti või kinni peeti. Maksukalender Igal maaomanikul on kohustus tasuda maamaksu. Maamaksu tasutakse kuni kaks korda aastas. Tuludeklaratsiooni esitajale olulised kuupäevad: 6.–8. veebruar*
Võimalus tutvuda e-maksuametis deklaratsiooni eeltäidetud andmetega
Tuludeklaratsiooni esitamine e-maksuametis avatakse. Teeninduskohad hakkavad väljastama eeltäidetud tuludeklaratsiooni väljatrükki.
28. veebruar**
Tulumaksu tagastamise algus e-maksuametis deklaratsiooni esitanud klientidele
Tulumaksu tagastamise algus paberdeklaratsiooni esitanud klientidele
Juurdemaksmisele kuuluva tulumaksu tasumise ja enammakstud tulumaksu tagastamise tähtaeg
Juurdemaksmisele kuuluva tulumaksu tasumise ja enammakstud tulumaksu tagastamise tähtaeg, kui deklareeritakse ettevõtlustulu või kasu vara võõrandamisest
Võib aastati erineda, MTA ise määrab aja.
Kui tähtpäev satub riigipühale või muule puhkepäevale, loetakse tähtpäev saabunuks puhkepäevale järgneval esimesel tööpäeval. 2013. a esitatakse füüsilise isiku tuludeklaratsioon 1. aprilliks.
Raieõiguse või metsamaterjali müüja ja raieõiguse või metsamaterjali ostja on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile müüdud või ostetud raieõiguse või metsamaterjali kohta vormikohase teatise, mille leiab Maksu- ja Tolliameti kodulehelt “Metsainfo” alt: emta.ee/index.php?id=929 ja SA Erametsakeskuse portaalist www.eramets.ee/blanketid Teatist ei pea esitama, kui ostetakse või müüakse kuni 20 tm metsamaterjali aastas. Kui müüdav kogus ületab 20 tm, tuleb deklareerida ka eelnev müük. Kasvava metsa müügi korral tuleb teavitada alates esimesest tihumeetrist. Teatis esitatakse müügi- või ostutehingu sooritamise kvartalile järgneva kuu 10. kuupäevaks väljastusteatega tähtkirjaga, digitaalallkirjaga varustatud e-kirjaga või e-maksuameti kaudu. FIE-le olulised kuupäevad (www.emta.ee/index.php?id=4887): 15. märts
FIE sotsiaalmaksu avansilise makse tasumine FIE tulumaksu avansilise makse tasumine*
FIE ettevõtlusvormi puhul võib tulla ette ka täiendavaid maksukohustusi sõltuvalt äritegevusest. Järgnevad maksed on kohustuslikud juhul, kui... … FIE on tööandjaks teisele füüsilisele isikule Sotsiaalmaksu, kinnipeetud tulumaksu, töötuskindlustus- Väljamakse tegemisele makse ja kohustusliku kogumispensioni makse tasumine järgneva kuu Maksu- ja Tolliameti pangakontole. Tulu- ja sotsiaalmaksu 10. kuupäev ning kohustusliku kogumispensioni ja töötuskindlustusmaksete deklaratsiooni (vormi TSD koos vastava lisaga) esitamine. Tehtud väljamaksete, kinnipidamiste ning arvestatud sotsiaalmaksu tõendi vormi (TSM, TSM 1 või TM 1) väljastamine isiku nõudmisel
… FIE on biokütuse loa omanik Biokütuse aruande esitamine (andmed aruande esitamise aastale eelnenud kalendriaasta kohta)
… FIE on käibemaksukohustuslane Käibedeklaratsiooni (vormi KMD) esitamine ning käibemaksu tasumine
… FIE on käibemaksukohustuslane ja müüb kaupu või osutab teatud teenuseid Euroopa Liidu riikide käibemaksukohustuslastele Ühendusesisese käibe aruande (vormi VD) esitamine
… FIE on kassapõhine käibemaksukohustuslane Käibedeklaratsiooni lisa (vormi KMD INF1) esitamine
… FIE on raskeveoki omanik Raskeveokimaksu tasumine
15. jaanuar 15. aprill 15. juuli 15. oktoober
… FIE on maaomanik Maamaksu tasumine
31. märts**** 1. oktoober
Kui makse tähtpäev satub riigipühale või muule puhkepäevale, loetakse makse tähtpäevaks puhkepäevale järgnev tööpäev. *
FIE ei pea tulumaksu avansilisi makseid tasuma: •	ettevõtluse esimesel aastal; •	kui ühe kvartali maksu suurus ei ületa 64 €; •	pärast seda, kui FIE on äriregistrist kustutatud; •	kui ettevõtlus on registreeritud ajutise või hooajalisena ning kui ettevõtlus on peatatud; •	kui maksumaksja taotluse alusel on MTA vabastanud maksumaksja avansiliste maksete tasumise kohustusest.
Vastava tõendi annab FIE isiku nõudmisel juhul, kui ta on teinud isikule tulu- ja sotsiaalmaksuga maksustatavaid väljamakseid.
Esitab juhul, kui ta on tööandjana oma töötajatele välja maksnud hüvitist isikliku sõiduauto kasutamise eest tööülesannete täitmiseks.
****	Kuni 64 € suurune maamaks mis tahes kohaliku omavalitsuse üksuses asuvalt maalt tasutakse 31. märtsiks. Maamaksust, mis ületab 64 € mis tahes kohaliku omavalitsuse üksuses asuvalt maalt, tasutakse 31. märtsiks vähemalt pool, kuid mitte vähem kui 64 €. Ülejäänud osa maamaksust tasutakse hiljemalt 1. oktoobriks (“Maamaksuseadus” § 7 lg 1).
Maksu- ja Tolliamet arvutab juurdemaksmisele kuuluva maksusumma (juurdemakse) ning saadab maksumaksjale sellekohase kirjaliku maksuteate. Abikaasad, kes esitasid ühise tuludeklaratsiooni, vastutavad juurdemaksmisele kuuluva tulumaksu tasumise eest solidaarselt ning nendele väljastatakse ühine maksuteade. Kui maksumaksja kasutab (“Tulumaksuseadus” § 37 lõige 10) sätestatud õigust tulumaksu tasumist edasi lükata, arvutatakse juurdemakse kasvava metsa raieõiguse ja raiutud metsamaterjali võõrandamisest saadud kasult hiljemalt kasu saamise kalend-
riaastale järgneva kolmanda kalendriaasta eest esitatud tuludeklaratsiooni alusel. Füüsiline isik, kes deklareeris ettevõtlustulu või kasu vara võõrandamisest, on kohustatud tasuma maksuteates näidatud juurdemakse Maksu- ja Tolliameti pangakontole hiljemalt maksustamisperioodile järgneva kalendriaasta 1. oktoobriks. Tuludeklaratsiooni ei pea esitama (TuMS § 44 lõige 6) residendist füüsiline isik, kelle tulu ei ületanud § 23; 232 ja 233 sätestatud maksuvaba tulu määra või kelle maksustamisperioodi tulult ei ole vaja täiendavalt tulumaksu tasuda, välja arvatud lõikes 61 nimetatud juhul. Seega, kui isiku tulu ei ületanud 1728 € aastas (selline tulumaksuvaba tulu määr kehtib 2012/2013, kuid see võib muutuda, nagu ka teised piirmäärad), samuti kui ta lisaks sellele ei saanud pensioni rohkem kui 2304 € aastas või tööõnnetus- või kutsehaigushüvitist rohkem kui 768 € (kui see on kindlustushüvitis, siis on see maksuvaba), siis ta tuludeklaratsiooni esitama ei pea. Samuti ei pea tuludeklaratsiooni esitama, kui täiendavalt ei ole vaja tulumaksu tasuda. Igal juhul esitavad tuludeklaratsiooni FIE, madala maksumääraga territooriumil asuvas juriidilises isikus osalust omav füüsiline isik, välismaal palgatulu teeninud füüsiline isik (kui selline palgatulu on Eestis maksuvaba) ning välismaalt dividenditulu saanud füüsiline isik, samuti isik, kes soovib väärtpaberikahju edasi kanda või kes kasutab finantsvara tulumaksuarvestuses investeerimiskontot.
FIE kohustused
Kui füüsiline isik otsustab hakata tegelema ettevõtlusega, kaasneb sellega hulk kohustusi. FIE-na alustaja peab: •• enne tegevuse alustamist taotlema enda kandmist äriregistrisse; •• pidama oma tegevuse kohta raamatupidamisarvestust; •• vajadusel pidama lisaks raamatupidamisarvestusele täiendavat arvestust maksustamise seisukohast tähendust omavate asjaolude kohta (maksu arvestust); FIE | FIE on raamatupidamiskohustuslane ja peab pidama raamatupidamisarvestust “Raamatupidamise seaduses” sätestatud juhtudel ja korras. FIE võib oma ettevõtluse raamatupidamises kasutada kas kassa- või tekkepõhist arvestusprintsiipi.
Arvestusprintsiibi valikul tuleb aga tähelepanu pöörata sellele, et ettevõtlustulu maksustamine toimub kassapõhist printsiipi kasutades. See tähendab, et kui FIE peab raamatupidamist tekkepõhiselt, tuleb see ettevõtlus tulu deklaratsiooni vormi E täitmiseks korrigeerida kassapõhiseks. •• maksma ettevõtlustulult tulumaksu ja sotsiaalmaksu ning juhul kui ta on kohustusliku kogumispensioniga (II pensionisambaga) liitunud, maksma ka kohustuslikku kogumispensioni makset; •• maksma maksustamisperioodil sotsiaalmaksu avansilisi makseid; •• alates teisest tegevusaastast maksma maksustamisperioodil tulumaksu avansilisi makseid;
•• esitama füüsilise isiku tuludeklaratsioonile (vormile A) lisaks ettevõtlus tulu deklaratsiooni (vormi E). Deklaratsioon esitatakse hiljemalt maksustamisperioodile (kalendriaastale) järgneva aasta 31. märtsiks. Ettevõtlustulult makstava tulu- ja sotsiaalmaksu ning kohustusliku kogumispensioni makse arvutab Maksu- ja Tolliamet FIE ettevõtlustulu deklaratsiooni alusel ja saadab FIE-le sellekohase maksuteate hiljemalt 1. septembriks. Maksuteate järgi tasumisele kuuluvad maksud peab FIE tasuma hiljemalt 1. oktoobriks. Käibemaksukohustuslasena registreerimine Kui FIE maksustatav käive kalendriaasta algusest arvates on ületanud 16 000 €, siis peab ta end nimetatud suuruses käibe tekkimise päevast Maksu- ja Tolliametis käibemaksukohustuslasena registreerima. Kui FIE ei ole end õigeaegselt käibemaksukohustuslasena registreerinud, siis registreeritakse ta tagasiulatuvalt. Sellisel juhul tuleb FIE-l neile klientidele, kellele ta on esitanud arved pärast 16 000 € suuruse käibe ületamist, välja kirjutada uued arved, mis sisaldavad ka käibemaksu. Kui FIE on käibemaksukohustuslane, siis peab ta: •• esitama Maksu- ja Tolliametile käibedeklaratsiooni (vormi KMD) maksustamisperioodile (kalendrikuule) järgneva kuu 20. kuupäevaks; •• kandma samaks tähtpäevaks käibemaksu Maksu- ja Tolliameti pangakontole. FIE erikonto Kui äriregistrisse kantud FIE soovib, võib ta avada ühe nn erikonto, mis oma olemuselt on täiesti tavaline konto, kuid ettevõtja kasutab seda üksnes oma ettevõtluse tuludeks ja kuludeks. Isiklikku raha sellele kontole kanda ei tohi. Erikontol oleva summa kasv maksustamisperioodil arvatakse maha sama perioodi ettevõtlustulust ja kahanemine maksustamisperioodil liidetakse sama perioodi ettevõtlustulule. Selleks peavad olema täidetud korraga mõlemad alljärgnevad tingimused: 16
•• erikontole kantakse kümne tööpäeva jooksul laekumisest arvates ainult ettevõtluse tuluna arvestatud summad ja ettevõtlusega seoses seaduse alusel saadud toetused ning hüvitised; •• erikontol oleva summa kasv maksustamisperioodil ei ületa FIE sama maksustamisperioodi ettevõtlustulu ja ettevõtlusega seoses seaduse alusel saadud toetuste ning hüvitiste summat, millest on arvatud maha kõik maksustamisperioodi jooksul FIE poolt tehtud dokumentaalselt tõendatud ettevõtlusega seotud kulud. FIE raamatupidamiskohustuslasena ning maksukohustuslasena “Raamatupidamise seaduse” § 43 määrab ära FIE raamatupidamise erisused. •• Füüsilisest isikust ettevõtja võib pidada oma raamatupidamist kassapõhiselt. •• Füüsilisest isikust ettevõtja, kes peab kassapõhist raamatupidamist, lähtub üksnes “Raamatupidamise seaduse” §-dest 1–3, 4 (v.a lõige 4), 5, 6 (v.a lõige 3), 7, 9, 10 ja 12 ning muudest Eesti hea raamatupidamistava nõuetest, mis reguleerivad kassapõhist raamatupidamist. •• Füüsilisest isikust ettevõtja, kes peab tekkepõhist raamatupidamist, lähtub kogu “Raamatupidamise seadusest”. FIE-l on järgmised maksukohustused: •• •• •• •• ••
sotsiaalmaks, tulumaks, kohustusliku kogumispensioni makse, töötuskindlustusmakse, käibemaks.
Sotsiaalmaks FIE maksab sotsiaalmaksu oma ettevõtlusest saadud tulult, millest on tehtud ettevõtlusega seotud mahaarvamised. FIE sotsiaalmaksuga maksustamise periood on kalendriaasta, sest maksustatav tulu selgitatakse välja tuludeklaratsiooni alusel üks Kasulikud teadmised metsa majandamiseks
kord aastas. Sotsiaalmaksu määr on 33%. Sotsiaalmaks arvatakse ettevõtlustulust maha tekkepõhiselt, jagades ettevõtluse tulu pärast kulude mahaarvamist 1,33-ga. FIE on kohustatud maksma sotsiaalmaksu avansilisi makseid. FIE ei saa sotsiaalmaksu ega sotsiaalmaksu avansilisi makseid näidata oma ettevõtluskuludes. Sotsiaalmaksu deklareerimine, arvestamine ja tasumine Sotsiaalmaks arvutatakse eelmisel maksustamisperioodil ettevõtlusest saadud tulu alusel. Ettevõtlustulu deklareeritakse üks kord aastas deklaratsiooniga (vormil E), mis tuleb Maksu- ja Tolliametile esitada koos füüsilise isiku tuludeklaratsiooniga (vormiga A) hiljemalt maksustamisperioodile järgneva aasta 31. märtsiks. Aasta lõpliku sotsiaalmaksukohustuse arvutab Maksu- ja Tolliamet vormil E näidatud andmete alusel ja saadab FIE-le maksuteate juurdemaksmisele kuuluva sotsiaalmaksu kohta hiljemalt 30 päeva enne maksu tasumise tähtaega (1. oktoobrit). Kui sotsiaalmaksu juurde maksma ei pea, siis Maksu- ja Tolliamet maksuteadet ei väljasta. Maksuteatel näidatud sotsiaalmaksusumma peab FIE tasuma Maksu- ja Tolliameti pangakontole hiljemalt 1. oktoobriks. FIE peab neli korda aastas maksma sotsiaalmaksu avansilisi makseid (v.a juhul, kui ta on riikliku pensioni saaja või alustab või lõpetab tegevuse kvartali jooksul või tema eest maksab sotsiaalmaksu tööandja või riik). Sotsiaalmaksu avansilisi makseid makstakse jooksva kvartali eest iga kvartali viimase kuu 15. kuupäevaks. Sotsiaalmaksu maksmise aluseks olev kuumäär kehtestatakse igaks aastaks riigieelarvega. Kehtestatav kuumäär ei või olla väiksem kui eelarveaastale eelnenud aasta 1. juulil kehtinud Vabariigi Valitsuse kehtestatud töötasu alammäär. FIE ei pea sotsiaalmaksu avansilisi makseid tasuma, kui: •• ta on riikliku pensioni saaja; •• ta alustab või lõpetab tegevuse kvartali jooksul; Kui FIE alustab või lõpetab ettevõtluse kvartali jooksul, maksab ta avansilisi makseid nende kuude eest, mil ta on FIE-ks registreeritud.
Kui FIE alustab ettevõtlust enne 15. kuupäeva (k.a), loetakse see täiskuuks. Kui FIE lõpetab ettevõtluse pärast 15. kuupäeva (k.a), loetakse see täiskuuks.
•• tema eest maksab sotsiaalmaksu tööandja või riik või kohalik omavalitsus.
Kui FIE eest maksab sotsiaalmaksu tööandja, riik, linn või vald ning kui see summa on vähemalt 287,10 € kvartalis,(s.o 3-kordselt sotsiaalmaksu kuumääralt arvutatav summa), siis ei pea FIE sotsiaalmaksu avansilisi makseid maksma.
Kui tööandja, riik, linn või vald maksab FIE eest kvartalis sotsiaalmaksu vähem kui kvartali sotsiaalmaksu miinimumsumma, siis peab FIE ise puudujääva osa tasuma.
Sotsiaalmaksu maksab FIE ettevõtlusest saadud tulult, millest on tehtud ettevõtlusega seotud mahaarvamised, kuid mitte rohkem kui maksustamisperioodi kuude töötasu alammäärade 15-kordselt summalt aastas.
Tulumaks FIE maksab tulumaksu oma ettevõtlusest saadud tulult, millest on tehtud seadusega lubatud ettevõtlusega seotud mahaarvamised. Ettevõtlustulust lubatud mahaarvamisi saab teha ainult FIE-na registreeritud füüsiline isik. Enne FIE-na registreerimist tehtud kulud võib ettevõtlustulust maha arvata, kui need on seotud ettevõtja registreerimisega või ettevõtluse alustamiseks vajalike tegevuslubade ja registreeringute saamisega. Tulumaksuga maksustatakse ka ettevõtluse peatamise ajal või pärast ettevõtlusega tegelemise lõpetamist ettevõtlusest laekunud ettevõtlustulu. Tulumaksuga maksustamise periood on kalendriaasta. Tulud maksustatakse tulu saamise maksustamisperioodil kehtinud maksumääraga. Makstud tulumaksu (sh tulumaksu avansilisi makseid) FIE oma ettevõtlustulust maha arvata ei saa. FIE, kes sai eelmisel maksustamisperioodil ettevõtlustulu, on kohustatud maksma tulumaksu avansilisi makseid. FIE deklareerib oma ettevõtlusest saadud tulu üks kord aastas vormil E, mis tuleb esitada koos füüsilise isiku tuludeklaratsiooni vormiga A Maksu- ja Tolliametile hil-
jemalt maksustamisperioodile järgneva aasta 31. märtsiks (e-maksuameti vahendusel on võimalik tuludeklaratsiooni esitada alates 15. veebruarist). FIE on kohustatud esitama tuludeklaratsiooni ka juhul, kui maksustamisperioodi ettevõtlustulu jäi alla maksuvaba tulu, ettevõtlusest tulu ei saadud või majandustegevus puudus. Deklaratsiooni järgi juurdemaksmisele kuuluva tulumaksu arvutab Maksu- ja Tolli amet vormil E näidatud ettevõtlustulu alusel ja saadab FIE-le maksuteate juurdemaksmisele kuuluva tulumaksu kohta hiljemalt 30 päeva enne maksu tasumise tähtaega, s.o maksustamisperioodile järgneva aasta 1. oktoobrit, ja FIE peab tasuma maksuteatel näidatud summa hiljemalt 1. oktoobriks. Samaks tähtpäevaks tagastab Maksu- ja Tolliamet ka enammakstud tulumaksu. Ettevõtlusest saadud tulu peab deklareerima deklaratsiooni vormil E. Vorm E esitatakse koos füüsilise isiku tuludeklaratsiooni vormiga A maksustamisperioodile (kalendriaastale) järgneva aasta 31. märtsiks. FIE on kohustatud tuludeklaratsiooni esitama ka siis, kui ettevõtlustulu puudus või see oli väiksem kui maksuvaba tulu. Nii vormi A kui ka vormi E on võimalik esitada kas e-maksuameti kaudu või paberkandjal. E-maksuameti vahendusel on tuludeklaratsiooni võimalik esitada alates 15. veebruarist. Vorm E ei ole eeltäidetud. Ettevõtlustulu deklaratsiooni (vormi E) peavad esitama ka isikud, kes ei ole kantud äriregistrisse, kuid on tegelenud ettevõtlusega ja saanud aasta jooksul ettevõtlustulu. Ettevõtluskulud ja -tulud võetakse arvesse sellel aastal, millal tulu laekus või kulutus tehti. Ettevõtluse üleandmisel isikule, kes jätkab FIE ettevõtlust, esitab üleandja vormi E lisa koos vormidega A ja E maksustamisperioodile järgneva aasta 31. märtsiks. Tuludeklaratsiooni vorm E täidetakse kassapõhiselt, st kui FIE on pidanud tekkepõhist raamatupidamisarvestust, tuleb see korrigeerida kassapõhiseks.
Vormi E täitmisel märgitakse tulud ja kulud koos käibemaksuga. Ettevõtluse tulud ja kulud võetakse arvesse sellel aastal, millal tulu laekus või kulutus tehti (kulu tasuti). Vormile E kantud summad peavad olema vastavuses raamatupidamises kajastatud summadega. Vormi E esitades peab aasta raamatupidamisaruandlus olema korrastatud ja lõplik. Tulumaksu avansilisi makseid peab tasuma FIE, kes sai eelmisel maksustamis perioodil ettevõtlustulu. FIE ei pea tulumaksu avansilisi makseid tasuma: •• •• •• ••
ettevõtluse esimesel aastal; kui ühe kvartali maksu suurus ei ületa 64 €; pärast seda, kui FIE on äriregistrist kustutatud; kui ettevõtlus on registreeritud ajutise või hooajalisena ning kui ettevõtlus on peatatud; •• kui maksumaksja taotluse alusel on MTA vabastanud maksumaksja avansiliste maksete tasumise kohustusest. Tulumaksu avansilised maksed tasutakse võrdsete summadena alates tuludeklaratsiooni esitamise tähtpäevale (31. märtsile) järgnevast kvartalist iga kvartali kolmanda kuu 15. kuupäevaks (s.o hiljemalt 15. juuniks, 15. septembriks ja 15. detsembriks) Maksu- ja Tolliameti pangakontole. Tulumaksu avansiliste maksete suurus arvestatakse eelmise tegevusaasta maksustatava tulu alusel. Ühel tähtajal maksmisele kuuluva tulumaksu avansilise makse suuruseks on ¼ eelmise tegevusaasta ettevõtlustulult arvestatud tulumaksu summast. Ühe tähtaja avansilise tulumaksu summa leitakse järgnevalt: eelmise maksustamisperioodi ettevõtlustulu tuludeklaratsiooni vormil E deklareeritud ettevõtluse maksustatav tulu (st tulu pärast sotsiaalmaksu kuluga korrigeerimist) korrutatakse eelmisel maksustamisperioodil kehtinud tulumaksumääraga ja jagatakse neljaga.
Maksu- ja Tolliametil on õigus vähendada tulumaksu avansilisi makseid või vabastada FIE nende tasumisest, kui tema prognoositav ettevõtlustulu on eelmise maksustamisperioodi tulust oluliselt väiksem ning kui FIE esitab selle kohta põhjendatud taotluse oma kliendihaldurile. Taotlus tuleks esitada soovitatavalt 30 päeva enne avansilise makse tasumise tähtaega. Kohustusliku kogumispensioni makse Kui FIE on kohustusliku kogumispensioniga (II pensionisambaga) liitunud, peab ta maksma enda eest kohustusliku kogumispensioni makset. Makse määr on 2% maksustatavast tulust. Makse tasutakse üks kord aastas ja makse summa arvutab Maksu- ja Tolliamet FIE ettevõtlustulu deklaratsioonil (vormil E) deklareeritud eelmise tegevusaasta maksustatava tulu alusel ning väljastab FIE-le hiljemalt 30 päeva enne makse tasumise tähtpäeva (1. oktoobrit) maksuteate tasumisele kuuluva summa kohta. FIE on kohustatud maksuteatel märgitud tasumisele kuuluva summa kandma Maksu- ja Tolliameti pangakontole hiljemalt 1. oktoobriks. FIE enda eest tasutud kohustusliku kogumispensioni makset ei ole lubatud ette võtlustulust maha arvata ja seda ei näidata vormil E ettevõtluse kuluna, vaid kajastatakse vormi A tabelis „Töötuskindlustusmaksed ja kohustusliku kogumispensioni maksed”. Töötuskindlustusmakse FIE ei pea enda eest töötuskindlustusmakset maksma. FIE kui tööandja peab töötuskindlustusmakset kinni pidama oma töötajatele tehtavatelt väljamaksetelt. Kui FIE on tööandja, peab ta töötajale tehtud väljamaksetelt maksma töötuskindlustusmakset ja see on FIE ettevõtlusega seotud kulu.
Ettevõtluse lõpetamisel saadud tulu maksustamine Kui FIE võõrandab ettevõtluses kasutatud vara, mille soetusmaksumuse on ta eelnevalt kas osaliselt või täielikult kuludesse kandnud, siis loetakse selle vara müügihind (või vara vahetuse teel saadud muu vara turuhind) ettevõtlustuluks ning maksustatakse. Kui vara soetusmaksumus kanti kuludesse osaliselt, siis tuleb FIE tuludes näidata vara müügitulu sama proportsiooniga kui kuludesse kantud soetusmaksumus. FIE õigused ja kohustused ettevõtluse peatamisel ja lõpetamisel Kui isik soovib oma tegevuse FIE-na peatada, esitab ta äriregistrile vastava avalduse ja märgib sellel ajavahemiku, millal ettevõtlus peatatakse. Isikut ei loeta maksustamise seisukohalt FIE-ks ajavahemikus, mil ettevõtlus on peatatud. Kui FIE tegevus on vastavalt maksukorralduse seadusele peatatud rohkem kui 12 kuud, loetakse vara(d), mille soetusmaksumuse on maksumaksja oma ettevõtlustulust maha arvanud, isiklikku tarbimisse võetuks ja varade turuhind lisatakse ettevõtlustulule. Kui FIE soovib oma tegevuse lõpetada, peab ta äriregistrile esitama avalduse tegevuse lõpetamise ja registrist kustutamise kohta. Kui isik lõpetab FIE-na tegutsemise, siis peab ta järgneva aasta 31. märtsiks esitama lõppenud tegevusaasta kohta tuludeklaratsiooni vormi E ka juhtudel, kui tal puudus ettevõtlustegevus või kui ta ei saanud ettevõtlustulu või see oli maksuvabast tulust väiksem. Juurdemaksmisele kuuluv tulu- ja sotsiaalmaks tuleb tasuda järgneva aasta 1. oktoobriks. NB! Jälgige seadusandlust ja maksukohustuste kuupäevi, kuna tingimused võivad muutuda!
Eesti Maksumaksjate Liit EML eesmärk on kaitsta Eesti maksumaksjate huve ja õigusi, taotleda optimaalset maksukoormust ning jälgida kogutud maksuraha efektiivset kasutamist. EML arendab maksumaksjate teadlikkust. Koolitame ja nõustame maksumaksjaid. Koostöös maksuhalduriga anname maksumaksjatele praktilist nõu igapäevaste maksuprobleemide lahendamiseks. Täpsemat informatsiooni leiate internetist aadressil www.maksumaksjad.ee, saate küsida telefonil 626 4190 või e-posti aadressil info@maksumaksjad.ee.
4 kohustused ja maksustamine
Metsmik Kasulikud teadmised metsa majandamiseks Üldised kohustused Maksustamine FIE kohustused


text:
§ 3 Valla arengudokumendi eelnõu koostamine, menetlemine ja avalikustamine
§ 4 Valla arengudokumendi vastuvõtmine, muutmine ja avalikustamine
§ 6 Valdkondlik arengukava
§ 7 Hallatava asutuse arengukava
RT IV, 23.08.2018, 2
Vastu võetud 15.08.2018 nr 27
Määrusega kehtestatakse Räpina valla arengukava ja eelarvestrateegia ning valdkondliku ja hallatava asutuse arengukava koostamise ja muutmise kord.
(1) Räpina valla arengukava (edaspidi arengukava) on dokument, milles esitatakse Räpina valla majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna arengu pikaajalised suundumused ja vajadused; tegevusvaldkondade lõikes probleemide ja võimaluste hetkeolukorra analüüs; tegevusvaldkondade strateegilised eesmärgid ja nende täitmiseks vajalikud tegevused arengukava perioodi lõpuni.
(2) Räpina valla eelarvestrateegia (edaspidi eelarvestrateegia) on finantsplaan, mis on kehtestatud arengukava osana arengukavas sätestatud eesmärkide saavutamiseks planeeritud tegevuste finantseerimiseks.
(3) Räpina valla arengukava ja eelarvestrateegia (edaspidi koos nimetatud valla arengudokument) on aluseks Räpina vallas erinevate eluvaldkondade arengu integreerimisel ja koordineerimisel ning Räpina valla eelarve koostamisel, kohustuste võtmisel ja investeeringute kavandamisel.
(4) Valla arengudokument peab hõlmama iga aasta 15. oktoobri seisuga vähemalt nelja eelseisvat aastat.
(5) Valdkondliku ja hallatava asutuse arengukava on konkreetse hallatava asutuse või valdkonna tegevuse eesmärki ja selle abinõusid käsitlev dokument, mis koostatakse hallatava asutuse või valdkonna järjepideva arengu tagamiseks.
§ 3. Valla arengudokumendi eelnõu koostamine, menetlemine ja avalikustamine
(1) Valla arengudokumendi kinnitamise või muutmise määruse eelnõu (edaspidi eelnõu) koostab Räpina Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(2) Eelnõu menetlemisel vallavolikogus (edaspidi volikogu) on juhtivaks komisjoniks eelarve- ja arengukomisjon.
(3) Eelnõu esimene lugemine toimub üldjuhul volikogu juunikuu istungil.
(4) Eelnõu avalikustatakse valla veebilehel samaaegselt volikogu istungi päevakorra ja materjalide avalikustamisega.
(5) Vallavalitsus avalikustab valla arengudokumendi eelnõu vähemalt kaheks nädalaks, mille jooksul on kõigil huvitatud isikutel võimalus teha ettepanekuid eelnõu muutmiseks ja täiendamiseks.
(6) Kirjalike ettepanekute laekumisel korraldab vallavalitsus hiljemalt kolm nädalat enne eelnõu teist lugemist avaliku arutelu ettepanekute arutamiseks.
(7) Teade avaliku arutelu toimumise aja ja koha kohta avaldatakse valla veebilehel.
§ 4. Valla arengudokumendi vastuvõtmine, muutmine ja avalikustamine
(1) Vallavalitsus kujundab omapoolsed seisukohad avalikustamise ja avaliku arutelu käigus laekunud ettepanekute kohta ning esitab valla arengudokumendi eelnõu volikogule vastuvõtmiseks.
(2) Volikogu kinnitab valla arengudokumendi või selle muudatused määrusega hiljemalt iga aasta 15. oktoobriks.
(3) Valla arengudokument koos volikogu alaliste komisjonide ja istungite protokollidega arengudokumendi menetlemise kohta avaldatakse Räpina valla veebilehel seitsme tööpäeva jooksul valla arengudokumendi vastuvõtmisest arvates.
(1) Vallavalitsus esitab valla arengukava täitmise aruande majandusaasta aruande koosseisus. Majandusaasta aruanne esitatakse volikogule menetlemiseks hiljemalt 31. maiks.
(2) Eelarvestrateegia kohta esitab vallavalitsus Rahandusministeeriumile andmed tegevusvaldkondade lõikes eelarveaastale eelneva aasta 30. oktoobriks.
§ 6. Valdkondlik arengukava
(1) Valdkondlik arengukava on dokument, mis käsitleb valla ühte tegevusvaldkonda, võttes arvesse valla arengudokumenti ja riiklikke vastava valdkonna arengut suunavaid arengudokumente.
(2) Valdkondliku arengukava koostamise või muutmise vajaduse otsustab vallavalitsus.
§ 7. Hallatava asutuse arengukava
(1) Valla hallatava asutuse (edaspidi hallatav asutus) arengukava koostamist või muutmist korraldab hallatava asutuse juht.
(2) Arengukava koostamine on kohustuslik üldhariduskoolile ja koolieelsele lasteasutusele (edaspidi koos nimetatud haridusasutus).
(3) Hallatava asutuse juht esitab koostatud või muudetud arengukava kinnitamiseks vallavalitsusele.
(4) Hallatava asutuse arengukava vaadatakse üle ja vajadusel uuendatakse vähemalt üks kord aastas hiljemalt 1. oktoobriks. Juhul kui muutmine ei osutu vajalikuks, esitab asutuse juht arengukava ülevaatamise tulemused vallavalitsusele kirjalikult.
(5) Haridusasutuse juht annab arengukava täitmisest vallavalitsusele kirjalikult aru iga aasta 15. märtsiks.
Tunnistada kehtetuks Meeksi Vallavolikogu 26.05.2011 määrus nr 7 „Valla haridusasutuse arengukava koostamise ja kinnitamise kordˮ, Räpina Vallavolikogu 21.12.2011 määrus nr 18 „Räpina valla haridusasutuse arengukava koostamise ja kinnitamise kordˮ ja Räpina Vallavolikogu 22.04.2015 määrus nr 4 „Arengukava ja eelarvestrateegia koostamise kordˮ.

matches:
§ 4
§ 6
§ 7
§ 3
§ 4
§ 6
§ 7