Narva Linnavolikogu määruste muutmine – Riigi Teataja
Narva Linnavolikogu määruste muutmine
RT IV, 02.09.2016, 3
Vastu võetud 25.08.2016 nr 17
§ 1. Muuta Narva Linnavolikogu 23.04.2015 määruse nr 14 „Esimesse klassi mineva lapse toetuse maksmise kord Narva linnas“ § 2 lõike 5 ja sõnastada see järgmiselt: „(5) Otsust toetuse määramise või toetuse määramisest keeldumise kohta võtab vastu Sotsiaalabiameti direktor või tema poolt volitatud isik“.
§ 2. Muuta Narva Linnavolikogu 14.08.2014 määruse nr 15 „Riigi rahastatava lapsehoiuteenuse rahaliste vahendite ülejäägi kasutamise kord“ alljärgnevalt:
(1) Muuta määruse § 1 lõike 2 ja sõnastada see järgmiselt: „(2) Määrust rakendatakse, kui vahendeid jääb pärast sotsiaalhoolekande seaduse § 113 lõikes 3 sätestatud kohustuste täitmist üle“.
(2) Muuta määruse § 4 lõike 2 ja sõnastada see järgmiselt: „(2) Otsuse vahendite eraldamisest või sellest keeldumisest võtab vastu Sotsiaalabiameti direktor või tema poolt volitatud isik“.
§ 3. Täiendada Narva Linnavolikogu 20.02.2014 määruse nr 4 „Sünnitoetuse maksmise kord Narva linnas“ § 3 lõikega 6 järgmises sõnastuses: „(6) Otsust toetuse määramise või toetuse määramisest keeldumise kohta võtab vastu Sotsiaalabiameti direktor või tema poolt volitatud isik“.
§ 4. Muuta Narva Linnavolikogu 21.01.2010 määrust nr 3 „Matusetoetuse maksmise kord Narva linnas“ alljärgnevalt:
(1) Muuta määruse § 7 lõike 1 ja sõnastada see järgmiselt: „(1) Otsust matusetoetuse määramise või matusetoetuse määramisest keeldumise kohta võtab vastu Sotsiaalabiameti direktor või tema poolt volitatud isik“.
(2) Muuta määruse § 8 lõike 1 ja sõnastada see järgmiselt: „(1) Direktor või tema poolt volitatud isik teeb otsuse matusetoetuse määramise või matusetoetuse määramisest keeldumise kohta hiljemalt 10 tööpäeva jooksul arvates matusetoetuse taotlemiseks vajalike dokumentide esitamise päevast“.
§ 5. Määrus jõustub seaduses sätestatud korras.
Aleksandr Jefimov


2-19-10326/24 Riigikohtu tsiviilkolleegium 29.01.2020
KrtS § 20 lg 2
KrtS § 1 lg-st 4 tulenevalt saab iga isik olla vaid üks korteriühistu liige, sõltumata sellest, mitu korteriomandit talle kuulub. (p 10)
2-19-6210/26 Riigikohtu tsiviilkolleegium 28.01.2020
TMS § 2 lg 1 p 27
KrtS § 44 lg 1
Korteriomandist tulenevate nõuete all tuleb KrtS § 44 lg 1 tähenduses mõista eelkõige majandamiskulude tasumise nõuet. (p 12)
TMS § 2 lg 1 p-s 27 nimetatud tõend korteriomandist tuleneva nõude kohta kajastab TMS § 23 lg 44, § 1491 ja § 1531 kohaselt korteriühistu majandamiskulude tasumise nõuet võlgniku vastu ja selle alusel tekib korteriühistu pandiõigus KrtS § 44 lg 1 tähenduses. Kuigi TMS § 2 lg 4 kohaselt ei saaks tõendi enda alusel täitemenetlust alustada, on võimalik sellist tõendit esitada täitmisele mõne muu täitedokumendi alusel alustatavas või alustatud täitemenetluses, TMS § 23 lg 44 või § 1491 ja § 153^1 tingimustel. (p 13)
Kui korteriühistust sissenõudja kasuks on tõendi alusel tekkinud pandiõigus, lõpeb avaldaja kasuks esimesele järjekohale seatud hüpoteek pärast korteriomandi edukat enampakkumisel müümist ja see tuleb kinnistusraamatust kustutada. Erandina võib TMS § 158 lg 3 kohaselt lõppeva õiguse püsimajäämise saavutada ostjaga sõlmitud sellekohase kokkuleppe alusel TMS § 159 alusel. Samuti võib hüpoteegi lõppemine ja kustutamine olla välistatud, kui selgub, et täitedokumendist, sh korteriühistu tõendist, ei tulene kehtivat majandamiskulude tasumise nõuet. (p 14)
Korteriühistu pandiõiguse rakendamine ei sõltu sellest, kas täitemenetlus on algatatud korteriühistu avalduse alusel või korteriühistu ühineb täitemenetlusega, milles pööratakse sissenõuet korteriomandile. Seda ei muuda ka see, kui korteriühistu ei ole esitanud tõendit sellises täitemenetluses, kus algseks sissenõudjaks on mõni muu isik (sellist juhtumit reguleerib TMS § 1491), vaid on esitanud tõendi samas täitemenetluses, mis algatati varem tema enda avalduse alusel. TMS ei reguleeri selgelt tõendi esitamist sellisel juhtumil, tegemist on õiguslüngaga ning analoogia korras on võimalik kohaldada TMS § 1491. (p 16)
TMS § 2 lg 1 p-s 27 nimetatud tõend korteriomandist tuleneva nõude kohta kajastab TMS § 23 lg 44, § 1491 ja § 1531 kohaselt korteriühistu majandamiskulude tasumise nõuet võlgniku vastu ja selle alusel tekib korteriühistu pandiõigus KrtS § 44 lg 1 tähenduses. Kuigi TMS § 2 lg 4 kohaselt ei saaks tõendi enda alusel täitemenetlust alustada, on võimalik sellist tõendit esitada täitmisele mõne muu täitedokumendi alusel alustatavas või alustatud täitemenetluses, TMS § 23 lg 44 või § 1491 ja § 1531 tingimustel. (p 13)
2-18-10073/22 Riigikohtu tsiviilkolleegium 27.11.2019
KrtS § 35 lg 2 p 1
Puudutatud isikule hüvitatavaks menetluskuluks TsMS § 175 lg 1 järgi ei ole enne avaldaja määruskaebuse menetlusse võtmist tehtud toimingute kulu. Samuti ei ole põhjendatud nõuda avaldajalt puudutatud isiku ja advokaadi vahelise suhtluse kulude hüvitamist. Põhjendatud ega vajalik ei ole ka menetluskulude nimekirja koostamise ajakulu (Riigikohtu 11. novembri 2014. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-77-14, p 12). (NB! Seisukoha muutus! Vt RKTKm 27.05.2020, nr 2-18-7550/80)
Olukorras, kus üks korteriomanik kasutab kaasomandis olevat hooneosa ilma õigusliku aluseta, võivad korteriomanikud otsustada häälteenamusega teha korteriühistu juhatusele ülesandeks teha toiminguid selle korteriomaniku õigusliku aluseta kasutuse lõpetamiseks. Korteriomanikud võivad teostada oma õigusi korteriühistu kaudu. (p 18)
Korteriomanike õigus kasutada kaasomandit ja otsustada kaasomandi eseme tavapärase valitsemise küsimuste üle tuleneb KrtS-ist ega sõltu asjaolust, kas korteriomanikud on nende omandis oleva kaasomandi valdajad. (p 19)
Üllatava lahendi tegemise keeld tähendab, et kohus ei tohi rajada otsust asjaoludele, mille kohta ei ole menetlusosalistel olnud võimalust seisukohta avaldada. Üllatamine saab olla alama astme kohtu lahendi tühistamise aluseks juhul, kui menetlusosaline oleks käitunud teisiti, kui ta oleks vaidlusalusele asjaolule tuginemisest teadnud ja kui tema menetluslik käitumine oleks toonud kaasa või võinud tuua kaasa asja teistsuguse lahendamise. (p 17)
Otsust millega korteriomanikud otsustavad muuta või lõpetada korteriomaniku kehtiv erikasutusõigus, ei pea korteriomanik vaidlustama. Kuna erikasutusõigust saab lõpetada üksnes puudutatud korteriomaniku nõusolekul, ei ole ilma tema nõusolekuta tehtud erikasutusõiguse lõpetamise otsusel toimet. (p 12)
Kaasomandis oleva ruumi kasutusotstarbe määramine ning kaasomandis olevas ruumis asuva keldriboksi lammutustööde tellimise üle otsustamine on tavapärase valitsemise raamesse jääva küsimuse üle otsustamine KrtS § 35 tähenduses, mida korteriomanikud võivad otsustada häälteenamusega. (p-d 12 ja 13)
Küsimusi, mida saab otsustada korteriomanike häälteenamusega, saab korduskoosolekul vastu võtta korduskoosolekul osalenud korteriomanike häälteenamusega. (p 14)
2-17-5713/68 Riigikohtu tsiviilkolleegium 11.11.2019
TsMS § 475 lg 1 p 13
KrtS § 13 lg 2
TsMS § 173 lg 3
Korteriomanike vaidlused, mis on seotud kaasomandi esemeks oleva ruumi valdamise ja kasutamisega, lahendab kohus hagita menetluses (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 24. märtsi 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-175-15, p 10). (p 10)
Korteriomanike vaidluses, milles avaldaja nõuab, et puudutatud isik annaks ruumid kõigi kaasomanike kasutusse, tuleb maakohtul olukorras, kus avaldust ei ole võimalik rahuldada avaldaja taotletud viisil ning ükski menetlusosaline ei taotle avalduse osalist rahuldamist või muul viisil lahendamist, jätta avaldus tervikuna rahuldamata. (p 12)
Mitme menetlusosalisega hagita menetluses on üldjuhul õiglane jätta menetluskulud selle isiku kanda, kelle kahjuks lahend tehti (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 2. juuni 2008. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-42-08, p 18). (p 14)
Registrisse kantud ebaõigete andmete parandamise eest vastutab andmete registrisse kandja, mitte isik, kelle õigusi andmed rikuvad. (p 11)
Kohalikul omavalitsusel on õigus ehitise andmeid, sh olulisi tehnilisi andmeid ja korteri reaalosa andmeid, täpsustada ka ilma omaniku teatiseta (vaidlusaluse toimingu tegemise ajal EhS v.r § 56 lg 1 p 1 ja § 57 lg 1 p 1 ning majandus- ja kommunikatsiooniministri määruse nr 73 „Riiklikule ehitisregistrile andmete esitamise teatise vorminõuded ja esitamise kord“ § 2 lg 2 p 4 ja § 5 lg 2; praegu ehitisregistri põhimääruse § 35). Kuigi ehitisregistri andmete muutmine ei muuda tegelikke omandisuhteid (RKTK otsus asjas nr 3-2-1-156-11), peavad ehitisregistri kui riikliku registri andmed olema õiged, täpsed, ajakohased ja selged (vrd RKHK otsus asjas nr 3-3-1-59-02, p 14). (p 12)
Ehitise andmete täpsustamise teatise võis majandus- ja kommunikatsiooniministri määruse nr 72 „Ehitise teatise vorminõuded ja esitamise kord“ § 1 lg 2 järgi esitada korteriomanik, kui andmed täpsustavad vaid tema korteri reaalosa, mitte kõigi korteriomanike kaasomandis olevat osa. Korteriomanik on üks ehitise omanikest.
Kuni 31. detsembrini 2017 kehtinud KOS § 11 lg 1 p 1 ja § 17 lg 1 ehitise andmete täpsustamise teatise esitamist ei reguleerinud. Seda ei reguleeri ka AÕS § 72. Nende normide esemeks on omanike vahelised tsiviilõigussuhted asja valdamisel ja kasutamisel, mitte haldusmenetlus riikliku registri pidamisel. Korteriomaniku õigus esitada teatis enda korteri kohta ei kahjusta teiste korterite omanikke, sest teatise alusel ei tohi andmeid registrisse kanda automaatselt. Teatise esitaja vastutus andmete õigsuse eest ei vabastanud vastustajat andmete kontrollimise kohustusest (HMS § 6; vt ka EhS v.r § 57 lg 2, Vabariigi Valitsuse määruse nr 405 „„Riikliku ehitisregistri“ asutamine ja pidamise põhimäärus“ § 27 lg 1, määruse nr 73 § 5 lg 1). (p 13)
Ehitisregistri eesmärk on kajastada võimalikult täpselt olemasolevate ehitiste faktilist olukorda (EhS § 58 lg 1, EhS v.r § 55 lg 1; määruse nr 72 § 1 lg 2). Ehitise tehnilised andmed ehitisregistris ei reguleeri ega seadusta ehitamist ega ehitise kasutamist. Õigusvastaste ehitustööde tagajärjel kujunenud ehitise osade saatuse üle tuleb otsustada lubade ja ettekirjutustega. (p 14)
Eluruumi pinna ulatuse küsimust ei saa ehitisregistri pidamisel lahendada suvaliselt valitud ruumide pindade ülemõõtmisega. Põhjendatud kahtluse korral on enne mõõtmist oluline selgitada, millised ruumid kuuluvad Vabariigi Valitsuse määruse nr 57 „Ehitise tehniliste andmete loetelu ja arvestamise alused“ § 24 lg 1 mõttes „eluruumi kõikide ruumide“ hulka. Selliste ruumidena saab korteriomandi puhul käsitada vaid korteri reaalosa hulka (eriomandi esemesse) kuuluvaid ruume (KrtS § 4). Kuigi ehitisregistril puudub õiguslik tähendus ning selle kanded ei muuda omandisuhteid (EhS § 61 lg 1), tuleb vältida olukorda, kus ehitisregister kajastaks korteriomandi reaalosaks oleva eluruumi pinna koosseisus ruume, mis tegelikult selle korteri reaalosa koosseisu ei kuulu. Niisugune olukord võib aga tekkida siis, kui ehitisregistri kannete tegemisel ei pöörataks vähimatki tähelepanu kajastatavate ruumide asjaõiguslikule kuuluvusele. Ruumide jagunemist korterite reaalosade vahel on ehitisregistri pidamisel muuhulgas asjakohane arvestada selleks, et ehitisregistri andmete abil saaksid järelevalveasutused hõlpsamini adresseerida korrakaitse- ja ehitusõiguslikke ettekirjutusi õigele isikule (vrd RRKHK otsus nr 3-15-1607/35, p 13). (p 16)
Kui abiruume korteri reaalosa koosseisus ei erastatud, siis jäid need õiguslikult kõigi korteriomanike kaasomandisse, sõltumata sellest, kas ja millal nad ehituslikult ja funktsionaalselt korteriga ühendati. Niisuguses olukorras poleks vaidlustatud toimingu puhul tegemist pelgalt jooniste, mõõtmiste, arvutuste vms ebatäpsuse kõrvaldamisega, vaid toimuks kõigi korteriomanike kaasomandi eseme eksitav kajastamine korteri reaalosa hulka kuuluvana. (p 17)
Kui abiruume korteri reaalosa koosseisus ei erastatud, siis jäid need õiguslikult kõigi korteriomanike kaasomandisse, sõltumata sellest, kas ja millal nad ehituslikult ja funktsionaalselt korteriga ühendati. Niisuguses olukorras poleks vaidlustatud toimingu (ehitusregistri muudatused) puhul tegemist pelgalt jooniste, mõõtmiste, arvutuste vms ebatäpsuse kõrvaldamisega, vaid toimuks kõigi korteriomanike kaasomandi eseme eksitav kajastamine korteri reaalosa hulka kuuluvana. (p 17)
Kolleegium ei pea korteriomandite mõtteliste osade suhtes ehitusõiguslike ettekirjutuste tegemisel solidaarkohustuste mudeli kohaldamist üldjuhul põhjendatuks. Ettekirjutus on haldusakt ning sellega pandud kohustus on oma olemuselt avalik-õiguslik. Sellise avalik-õigusliku kohustuse saab isikule panna eelkõige juhul, kui isiku vastav kohustus tuleneb kehtivast õigusest, on proportsionaalne ja seega ka õiguspäraselt täidetav. (p 12)
Ettekirjutus, mis puudutab korteriomandi reaalosa, tuleb teha vastava korteriomandi omanikule. Asja omaniku seisundil põhinev ettekirjutus (KorS § 15 lg 4) korteriomandi kaasomandis olevate osade puuduste kõrvaldamiseks tuleb üldjuhul teha korteriomanikele ühiselt (vrd RKTK määrus asjas nr 3-2-1-117-14, p 12; vt ka alates 1.01.2018 kehtiva KrtS § 34 lg-d 2 ja 3). KorS § 15 lg-st 4 tulenevalt on võimalik ettekirjutuse tegemine ka ühele korteriomanikest, kui tal on ohu või korrarikkumisega oluliselt tihedam seos kui teistel korteriomanikel. Seda ennekõike juhul, kui ettekirjutusega kõrvaldatav puudus või tegutsemiskohustus on tihedalt seotud talle kuuluva reaalosa ja selle korrashoiuga. Igal juhul peab pandav kohustus olema proportsionaalne ja kaasomaniku poolt mõistlikult täidetav. Ettekirjutuse korteriomandi mõtteliste osade nõuetekohaseks hooldamiseks ja korrastamiseks saab teha korteriühistule (vrd RKHK otsus asjas nr 3-3-1-36-05, p 11; KrtS §-d 12 ja 35). (p-d 13–14, 19; vt ka p-d 10–12)
Kuni 30.06.2015 kehtinud ehitusseadusest ja 1.07.2015 jõustunud ehitusseadustikust tulenevate kohustuste subjektina käsitatakse valdavalt ehitise omanikku. Samas seadus ei konkretiseeri seda mõistet juhtudel, kui omandisuhted on keerukamad (ühisomand, kaasomand jne), mistõttu ei tulene seadusest täpsemaid reegleid, millisel moel ja millises ulatuses kannavad ehitise ja selle asukoha maaüksuse korrashoiukohustust korteriomandite eseme kaasomanikud eraldivõetuna või ühiselt. (p 10)
Kuni 31.12.2017 kehtinud KOS § 11 lg 1 p-st 1, § 13 lg-st 1, § 15 lg-st 1, § 21 lg 1 p-st 2, kuni sama ajani kehtinud KÜS § 2 lg-st 1 ega §-st 15^1 ei tulene, et konkreetsel korteriomanikul oleks lasunud iseseisev õiguslik kohustus tagada korteriomandite mõtteliste osade korrashoid. Korteriomaniku õigust teha ka mõtteliste osade korrashoiuks vajalikke kulutusi, mis ületavad talle kuuluva kaasomandi suurusele vastava määra, ühes õigusega nõuda nende kulude proportsionaalset katmist teiste korteriomanike poolt ei saa üldjuhul käsitada korteriomandist vahetult tuleneva õigusliku kohustusena. (p 13)


Riigi poolt tasuta antud kinnisasja võõrandamise kord – Riigi Teataja
Riigi poolt tasuta antud kinnisasja võõrandamise kord
Riigi poolt tasuta antud kinnisasja võõrandamise kord - sisukord
2 VALLAVARA VÕÕRANDAMINE
§ 2 Riigi poolt tasuta valla omandisse antud kinnisasja võõrandamise põhimõtted
§ 3 Vallavara võõrandamise otsustamine
2 Võõrandamine enampakkumise korras
§ 4 Vallavara võõrandamine enampakkumise korras
§ 5 Enampakkumise ettevalmistamine
§ 6 Alghind, osavõtutasu ja tagatisraha
§ 7 Enampakkumises osaleda võivate isikute ring
§ 8 Suulise enampakkumise läbiviimise kord
§ 9 Kirjaliku enampakkumise läbiviimise kord
§ 10 Enampakkumise tulemuste kinnitamine ja müügilepingu sõlmimine
3 Vara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
§ 11 Vallavara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
§ 12 Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamine
§ 13 Eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimine
RT IV, 05.12.2013, 51
Vastu võetud 26.01.2012 nr 3
jõustumine 01.02.2012
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 34 lõike 3 alusel.
Riigi poolt tasuta antud kinnisasja võõrandamise kord (edaspidi kord) reguleerib valla omandisse riigi poolt tasuta antud kinnisasja võõrandamist.
2. peatükk VALLAVARA VÕÕRANDAMINE
§ 2. Riigi poolt tasuta valla omandisse antud kinnisasja võõrandamise põhimõtted
(1) Võõrandamise all mõistetakse käesolevas korras kinnisasja tasu eest või tasuta andmist teise isiku omandisse.
(2) Riigi poolt tasuta valla omandisse antud kinnisasja võib võõrandada juhul, kui kinnisasi (edaspidi vallavara) ei ole enam vajalik või on muutunud kõlbmatuks valla ülesannete täitmiseks.
(3) Vallavara võõrandatakse:
1) otsustuskorras tasu eest või tasuta;
2) enampakkumise korras;
3) eelläbirääkimistega pakkumise korras.
(4) Vallavara võõrandatakse üldjuhul avaliku enampakkumise korras.
(5) Vallavara võõrandamine otsustuskorras enampakkumist või eelläbirääkimistega pakkumist korraldamata võib toimuda, kui:
1) enampakkumise või eelläbirääkimistega pakkumise korras võõrandamine on nurjunud;
2) vara võõrandatakse valla osalusega juriidilistele isikutele või avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele;
3) vara võõrandamine soodustab piirkonnas ettevõtluse arengut;
4) vara võõrandatakse mittetulundusühingule;
5) see toimub muudel vara võõrandaja poolt määratud ja põhjendatud juhtudel.
(6) Vallavara võib tasuta võõrandada, kui:
1) vara on vajalik riigile või muule avalik-õiguslikule isikule tema seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks;
2) vara võõrandatakse tervishoiu, hariduse, hoolekande või muudel avalikust huvist lähtuvatel eesmärkidel;
3) vara võõrandatakse mittetulundusühingule;
4) vara on füüsiliselt ja moraalselt vananenud ning selle väärtus on tühine;
§ 3. Vallavara võõrandamise otsustamine
(1) Vallavara võõrandamise otsustab volikogu, kui võõrandatava vara hind ületab 30 000 eurot.
(2) Vallavara võõrandamise otsustab vallavalitsus, kui võõrandatava vara hind on kuni 30 000 eurot.
(3) Võõrandatava vara hinna määramisel lähtutakse korra §-s 6 sätestatud põhimõtetest.
(4) Vallavara võõrandamise lepingu (sh asjaõiguslepingu) ja võõrandamisel tagatise nõudmise korral hüpoteegi seadmise lepingu sõlmib vallavalitsus. Lepingu allkirjastab vallavanem või tema poolt volitatud isik.
(5) Vallavara võõrandamise otsuses peab olema ära näidatud:
1) võõrandatava vallavara nimetus ja asukoht;
2) vallavara võõrandamise viis;
3) vallavara müügihind või alghind;
4) osavõtutasu ja tagatisraha suurus;
5) vallavara tasuta võõrandamisel põhjendus;
6) makse- ja muud olulised müügilepingu tingimused.
2. jagu Võõrandamine enampakkumise korras
§ 4. Vallavara võõrandamine enampakkumise korras
(1) Enampakkumine käesoleva korra tähenduses on vallavara võõrandamise viis, kus müügileping sõlmitakse isikuga, kes nõustub kehtestatud lisatingimustega, kui need on kehtestatud ja on pakkunud kõige kõrgema ostuhinna.
(2) Enampakkumise viisid on suuline enampakkumine ja kirjalik enampakkumine.
(3) Enampakkumise korraldab vallavalitsus (edaspidi enampakkumise korraldaja).
§ 5. Enampakkumise ettevalmistamine
(1) Enampakkumise ettevalmistamise käigus määrab enampakkumise korraldaja:
1) enampakkumise viisi ja muud enampakkumise läbiviimisega seotud tingimused;
2) vähemalt 3-liikmelise enampakkumise läbiviimise komisjoni ning nimetab nende hulgast komisjoni esimehe;
3) vajadusel muud tingimused.
(2) Enampakkumise läbiviimisest annab enampakkumise korraldaja teada vastava kuulutuse kaudu valla veebilehel ja omal valikul maakonna ja/või üleriigilise levikuga ajalehes või kinnisvaraportaalis. Kuulutus avaldatakse hiljemalt 14 päeva enne enampakkumise läbiviimise päeva. Teistkordsel enampakkumisel võib kuulutuse avaldamise tähtaeg olla lühem. Kuulutus peab sisaldama järgmisi andmeid:
1) enampakkumise korraldaja;
2) olulised andmed võõrandamisele kuuluva vallavara kohta (nimetus, asukoht jms), kinnisvara puhul registriosa number, kinnistu suurus ja sihtotstarve. Vara täpsem kirjeldus ei ole vajalik, kui kuulutuses teatatakse pakkujatele võimalusest tutvuda võõrandatava varaga kuulutuses nimetatud kohas ja ajal;
3) enampakkumise läbiviimise koht ja aeg;
4) enampakkumise läbiviimise viis (suuline või kirjalik), kirjalike pakkumiste korral nende esitamise tähtaeg ja koht;
5) alghind ja enampakkumise osavõtumaksu ning tagatisraha suurused ja nende tasumise tähtaeg ja viis;
6) müüdava vara ostjale üleandmise kord, ostuhinna tasumise kord ja tähtaeg, ostuhinna järelmaksuga tasumisel lepingu täitmise tagatised ning võõrandamise lisatingimused juhul, kui need on sätestatud. Käesolevas punktis nimetatud andmeid võib mitte avaldada, kui kuulutus sisaldab enampakkumise ja müügilepingu tingimustega tutvumiseks ettenähtud kohta ja aega.
§ 6. Alghind, osavõtutasu ja tagatisraha
(1) Alghinna määramisel võetakse aluseks:
1) vara eeldatav turuväärtus;
2) vara erilised omadused;
3) muud asjaolud
(2) Vajadusel võib vallavara võõrandamise otsustaja alghinna määramiseks tellida eksperdi arvamuse.
(3) Alghinna, osavõtutasu ja tagatisraha määrab vallavara võõrandamise otsustaja. Osavõtutasu arvatakse enampakkumise korraldamise ja läbiviimise kulude katteks ja see ei kuulu tagastamisele.
(4) Tagatisraha suurus on üldjuhul 10% alghinnast. Kui alghind on väiksem kui 10 eurot või alghinda ei kehtestata, otsustab tagatisraha ärajätmise või selle suuruse vallavara võõrandamise otsustaja.
§ 7. Enampakkumises osaleda võivate isikute ring
Enampakkumine on avalik ning selles võivad osaleda kõik füüsilised ja juriidilised isikud.
§ 8. Suulise enampakkumise läbiviimise kord
(1) Enampakkumise läbiviimise komisjoni esimees, kuulutades suulise enampakkumise määratud ajal ja kohas avatuks, tutvustab komisjoni liikmeid ja teeb enampakkumise ruumis kohalviibijatele ettepaneku registreerida end pakkujatena. Pakkujate nimed ning elu- või asukohad protokollitakse. Pakkujad või neid esindavad isikud esitavad isikut tõendava dokumendi, juriidilise isiku esindajal tuleb lisaks esitada volitusi tõendav dokument, kui ta ei ole äriregistrisse kantud.
(2) Enne enampakkumise alustamist annavad kõik pakkujatena registreerunud isikud allkirja selle kohta, et nad on teadlikud enampakkumise ja kasutuslepingute tingimustest, ning esitavad tõendid selle kohta, et nad on tasunud osavõtumaksu ja tagatisraha. Isikuid, kes ei nõustu andma käesolevas lõikes ettenähtud allkirja või ei ole tasunud osavõtumaksu ja tagatisraha enampakkumisest osa võtta ei lubata.
(3) Kui pakkuja on täitnud käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 talle esitatud nõuded, väljastatakse talle registreerimisnumber, mille all ta esineb enampakkumise lõpuni. Seejärel tutvustab enampakkumise läbiviija enampakkumise läbiviimise ja kaebuste esitamise korda ning kuulutab välja enampakkumise alghinna ja pakkujad.
(4) Kui enampakkumisele ei registreerita ühtegi pakkujat või ühelgi pakkujal ei lubata enampakkumisest osa võtta, fikseerib enampakkumise komisjon enampakkumise nurjunuks osutumise.
(5) Pärast lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud toimingute tegemist ning enampakkumise läbiviija vastavat korraldust (esimest haamrilööki) alustavad enampakkumisest osavõtjad pakkumist. Kui enampakkumisel on määratud alghind, alustatakse pakkumistega alghinnast. Kui enampakkumine toimub alghinda määramata, alustatakse pakkumist hinnast, mida esimesena pakutakse. Osavõtja annab enampakkumise läbiviijale märku registreerimisnumbri tõstmisega ning teatab pakkumise suuruse pärast seda, kui ta on saanud enampakkumise läbiviijalt vastava loa. Enampakkumise sammu suuruse kehtestab ja avalikustab enne pakkumiste alustamist enampakkumise läbiviimise komisjon. Pakkumise kuulutab komisjoni liige haamrilöögiga lõppenuks pärast kõrgeima pakutud kasutustasu kolmekordset teatamist.
(6) Enampakkumise tulemused ja käik protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla kõik kohalviibinud komisjoni liikmed.
(7) Enampakkumisest osavõtjatel on õigus enampakkumise protokolliga tutvuda ja esitada protokolli ning enampakkumisega seonduva kohta kirjalikult märkusi või kaebusi enampakkumise korraldajale kolme tööpäeva jooksul arvates enampakkumise toimumisest.
§ 9. Kirjaliku enampakkumise läbiviimise kord
(1) Kirjaliku enampakkumise korral tuleb pakkumine esitada enampakkumise kuulutuses märgitud tähtajaks ja kohta. Pakkumine peab olema kinnises ümbrikus v.a juhul, kui pakkumisi võib esitada digitaalselt.
(2) Pakkumises peab olema:
1) pakkuja nimi ja elukoht või asukoht ning isikukood või registrikood;
2) nõusolek enampakkumises osalemiseks enampakkumiseks esitatud tingimustel;
3) dokumendid enampakkumise osavõtumaksu ja tagatisraha tasumise kohta;
4) sõnadega väljendatud pakkumise summa;
5) pakkumise esitaja allkiri;
6) esindaja volitusi tõendav dokument.
(3) Pakkumised, mis ei ole esitatud tähtaegselt või ei vasta eelnevalt nimetatud nõuetele, enampakkumises ei osale, välja arvatud juhul, kui enampakkumise komisjon on tuvastanud, et tegemist ei ole sisulise kõrvalekaldumisega pakkumise kohta esitatud nõuetest.
(4) Kui enampakkumise kuulutuses märgitud tähtaja jooksul ei saabu ühtegi pakkumist või ükski pakkumine ei vasta käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud nõuetele, fikseerib enampakkumise komisjon enampakkumise nurjunuks osutumise.
(5) Pakkumiste läbivaatamise käigus avatakse enampakkumise läbiviimise komisjoni poolt pakkumised nende registreerimise järjekorras. Protokollile kirjutavad alla kõik kohalviibinud komisjoni liikmed.
(6) Kui kaks või enam enampakkumises osalejat on teinud võrdse kõrgeima pakkumise, korraldatakse nende vahel viie tööpäeva jooksul arvates enampakkumise läbiviimisele järgnevast päevast täiendav kirjalik enampakkumise voor.
(7) Kõigil pakkujatel on õigus ise või esindajate kaudu osaleda pakkumiste avamisel ning tutvuda pakkumiste avamise protokolliga ning esitada kaebusi või proteste enampakkumise läbiviimise kohta.
§ 10. Enampakkumise tulemuste kinnitamine ja müügilepingu sõlmimine
(1) Enampakkumise tulemused kinnitab enampakkumise korraldaja.
(2) Enampakkumise tulemuste kinnitamine või kinnitamata jätmine peab toimuma hiljemalt kümne tööpäeva jooksul arvates enampakkumise toimumisele järgnevast päevast.
(3) Enampakkumise tulemusi ei kinnitata, kui:
1) enampakkumise ettevalmistamisel või läbiviimisel rikuti oluliselt käesolevat korda;
2) enampakkumise võitjal puudus õigus osaleda enampakkumises;
3) osavõtjate vahelised kokkulepped on mõjutanud enampakkumise käiku.
(4) Enampakkumise korraldaja vormistab enampakkumise tulemuste kinnitamise või kinnitamata jätmise kirjalikult, tuues ära kinnitamata jätmise põhjused, ning teeb enampakkumise tulemuste kinnitamise või kinnitamata jätmise teatavaks kõigile enampakkumises osalenud isikutele.
(5) Isikule, kes põhjustas enampakkumise nurjumise või tulemuste kinnitamata jätmise, tagatisraha ei tagastata.
(6) Enampakkumise tulemuste mittekinnitamisel enampakkumise korraldaja või läbiviija süül tagastatakse enampakkujale tema poolt tasutud tagatisraha ja osavõtutasu täies ulatuses.
(7) Enampakkumise võitja on kohustatud ilmuma lepingu sõlmimiseks teates märgitud kohta ning tähtajaks. Enne müügilepingu ja asjaõiguslepingu sõlmimist on enampakkumise võitja kohustatud esitama kõik nõutavad müügilepingu täitmise tagatised. Lepingu vormistamise kulud (notaritasu, riigilõiv jms) kannab enampakkumise võitja.
(8) Kui enampakkumise võitja täidab käesolevas paragrahvis talle esitatud nõuded ja sõlmib müügilepingu, arvestatakse tagatisraha müügihinna hulka. Teistele enampakkumises osalenutele tagastatakse tagatisraha enampakkumise tingimustes ettenähtud viisil ja korras.
(9) Lepingu sõlmimisele ettenähtud tähtajaks mõjuva põhjuseta mitteilmumisel või mõjuvast põhjusest mitteteatamisel ning nõutavate tagatiste esitamata jätmisel kaotab enampakkumise võitja õiguse nõuda müügilepingu sõlmimist, samuti ei tagastata talle tagatisraha.
(10) Enampakkumise tulemuste kinnitamata jätmisel, nurjunuks tunnistamisel või müügihinna mittetasumisel ja lepingu mittesõlmimisel otsustab varaga edasise toimimise viisi vallavara võõrandamise otsustaja.
3. jagu Vara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
§ 11. Vallavara võõrandamine eelläbirääkimistega pakkumise korras
(1) Eelläbirääkimistega pakkumine on vallavara võõrandamise viis, mis valitakse võõrandamise otsustaja poolt juhul, kui teatud lisatingimuste täitmine vallavara võõrandamisel on olulisem laekuvast müügihinnast.
(2) Lisatingimusteks võivad olla:
1) tähtajalise teatud sihtotstarbelise või tegevusalase kasutamise kohustus;
2) investeeringute suurus;
3) muud võõrandamise otsustaja poolt kehtestatud tingimused.
(3) Eelläbirääkimistega pakkumise korraldab vallavalitsus (edaspidi eelläbirääkimistega pakkumise korraldaja).
§ 12. Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamine
(1) Eelläbirääkimistega pakkumise ettevalmistamise käigus määrab eelläbirääkimistega pakkumise korraldaja vähemalt kolmeliikmelise eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimise komisjoni ning nimetab nende hulgast komisjoni esimehe.
(2) Eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimisest annab pakkumise korraldaja teada vastava kuulutuse kaudu vastavalt paragrahvi 5 lõikes 2 sätestatule, arvestades erisusena, et eelläbirääkimistega pakkumise kuulutusse märgitakse lisaks eelläbirääkimistega pakkumise lisatingimused ning pakkumise võitja väljaselgitamise alused.
(3) Alghinna, tagatisraha ning osalustasu osas lähtutakse korra paragrahvis 6 sätestatust.
§ 13. Eelläbirääkimistega pakkumise läbiviimine
(1) Eelläbirääkimistega pakkumisest osa võtta soovija peab tegema pakkumise nii müügihinna kui ka kõigi lisatingimuste suhtes ning esitama kõik nõutavad dokumendid.
(2) Pakkumised tuleb esitada eelläbirääkimistega pakkumise kuulutuses märgitud tähtajaks ja kohta. Pakkumine peab olema kinnises ümbrikus v.a juhul, kui pakkumisi võib esitada digitaalselt.
(3) Pakkumises peavad sisalduma:
5) pakkumine lisatingimuste kohta;
6) pakkumise esitaja allkiri;
7) esindaja volitusi tõendav dokument, kui isik ei ole äriregistrisse kantud.
(4) Pakkumiste ümbrikud avab komisjon pakkumise teates nimetatud ajal. Pakkumiste kohta koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla komisjoni esimees ja protokollija.
(5) Isikuid, kes on teinud mittenõuetekohase pakkumise, läbirääkimistele ei lubata ning eelläbirääkimistele kutsutakse ainult nõuetele vastava pakkumise teinud osalejad.
(6) Sobivate pakkumiste puudumisel või kui pakkumise kuulutuses märgitud tähtaja jooksul ei saabu ühtegi pakkumist tunnistab eelläbirääkimistega pakkumise läbiviija eelläbirääkimistega pakkumise nurjunuks.
(7) Pakkumiste ja eelläbirääkimiste sisu avalikkusele ega teistele pakkujatele avaldamisele ei kuulu, kuid avalikustada võib asjaolu, mitu pakkumist on tehtud ja mitu vastab nõuetele.
(8) Pärast eelläbirääkimiste lõppu vormistab iga pakkuja kirjalikult oma lõpliku pakkumise vara müügihinna ja kõigi lisatingimuste kohta või teatab pakkumisest loobumisest.
(9) Lõplike pakkumiste kohta koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla kõik komisjoni liikmed. Komisjon hindab lõplikke pakkumisi ja reastab need paremusjärjekorras. Võrdväärsete pakkumiste korral annab komisjon võitja selgitamiseks pakkujatele võimaluse oma pakkumisi 10 tööpäeva jooksul täiendada.
(10) Eelläbirääkimistega pakkumise võitjaks on isik, kelle pakkumise on komisjon hinnanud parimaks, arvestades nii kehtestatud lisatingimusi kui ka pakutud müügihinda.
(11) Eelläbirääkimistega pakkumise tulemused kinnitatakse ning leping sõlmitakse vastavalt paragrahvis 10 sätestatule, arvestades käesolevast jaost tulenevate erisustega.
Määrus jõustub 01. veebruaril 2012.
Olev Liblikmann


text:
29. Neid kaalutlusi arvesse võttes otsustas Euroopa Kohtu teine koda 11. juulil 2019 ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist rahuldada eelotsusetaotluse esitanud kohtu taotlus lahendada eelotsusetaotlus kiirmenetluses.
42. Pärast meenutamist, et Euroopa vahistamismääruse süsteem pakub tagaotsitavale menetluslike tagatiste ja põhiõiguste „kahetasandilist kaitset“,(20) rõhutas Euroopa Kohus (eelkõige) kohtuotsuses Kovalkovas(21) sõnastatud põhimõtet, mille kohaselt asjaomase isiku õiguste kaitse teine tasand „eeldab, et õigusasutus, mis on pädev tegema Euroopa vahistamismäärust riigisisese õiguse alusel, kontrollib eelkõige vahistamismääruse tegemiseks vajalike tingimuste järgimist ning hindab, kas iga juhtumi eripäraseid asjaolusid arvestades on vahistamismääruse tegemine proportsionaalne“(22). Seega hõlmab see õiguste kaitse teine tasand tehtud Euroopa vahistamismääruse seaduslikkuse ja proportsionaalsuse kontrolli.
50. Esiteks tuleb nentida, et kõnealune prokuratuur on ametiasutus, kes osaleb kriminaalkohtumenetluses,(26) kuna kõnealune prokuratuur on kriminaalmenetluses pädev esitama kuriteo toimepanemises kahtlustatavale süüdistust, et ta kohtu alla anda(27).
59. Eeluurimise ajal on prokuratuuril ja kohtul, kes annab Euroopa vahistamismäärusele kohtuliku loa, erinevad õigused. Vahistamismääruse tegemise algatab prokuratuur (kes teeb korralduse isik vahistada StPO § 171 kohaselt). Seega on prokuratuur „menetluse läbiviija“,(31) kes määrab kindlaks eelkõige sellise meetme otstarbekuse(32). Selles kontekstis on kohtu roll peaasjalikult analüüsida prokuratuuri otsuse (mis on praktikas esitatud dokumendivormil) seaduslikkust ja proportsionaalsust StPO § 5 lõigete 1 ja 2 alusel. Selle raames analüüsib kohus toimikut, mis on talle tervikuna esitatud (kõnealune toimik sisaldab koopiat juhistest, mille prokuratuurile on andnud sellised kõrgemad instantsid nagu täitevvõim). Kui ta peab seda vajalikuks, võib kohus teha korralduse teostada täiendavaid uurimisülesandeid või teha neid ise. Kui selle kontrolli tulemusel nõustub kohus andma kohtuliku loa, väljendub see lihtsalt ühe lausena, mis lisatakse dokumendivormi. Loa andmisega ei kaasne prokuratuurile antavat korraldust, kuidas asjaomast meedet rakendada: kohus määrab üksnes loa kehtivusaja (mille eiramine toob kaasa asjaomase meetme kehtivuse lõppemise). Kui kõnealune luba on antud, on prokuratuuri ülesanne Euroopa vahistamismäärus allkirjastada, seda rakendada ning see vahistamismäärust täitvale liikmesriigile edastada. Prokuratuur võib näiteks otsustada loa saanud vahistamismääruse rakendamata ja edastamata jätta.
61. Lõpuks, kolmandaks tuleb märkida, et raamotsuse 2002/584 artikli 6 lõike 3 kohaselt teatab iga liikmesriik nõukogu peasekretariaadile, milline on tema õiguse alusel pädev õigusasutus, kes väljastab Euroopa vahistamismäärusi. 28. jaanuaril 2008 (vt nõukogu dokument nr 5711/08) teatas Austria, et pädevad õigusasutused nimetatud sätte tähenduses on Landesgericht’ide (liidumaa kohus) juures asuvad prokuratuurid(33).
64. Kõikidest neist kaalutlustest lähtudes on minu arvates seega üsna kunstlik pidada kohut – kes sekkub alles hiljem, kuna eeluurimist teostab prokuratuur – Euroopa vahistamismääruse tegijaks. Asjaolu, et kaebus, mille asjaomane isik võib esitada, puudutab kohtulikku luba (ja mitte prokuratuuri otsust stricto sensu), ei mõjuta minu arvates seda järeldust. Vastupidi seisukohale, mida komisjon kaitses kohtuistungil, leian, et prokuratuur on vahistamismääruse tegija, ehkki teataval viisil on vastutus selle otsuse eest jagatud kohtuga, kes annab loa selle rakendamiseks ning kelle otsust on seetõttu võimalik vaidlustada.
72. Eelotsusetaotluses esitatud teabe kohaselt on Austria asjakohaste õigusnormidega ette nähtud, et enne kohtuliku loa andmist teostatava kohtuliku kontrolli raames analüüsib asja läbi vaatav kohus küsimust, kas prokuratuuri otsus vastab õiguslikele nõuetele, sh põhiõigusi silmas pidades, ja kas kõnealune otsus on proportsionaalne,(38) arvestades otsuse faktilist konteksti(39). Lisaks on tagaotsitaval isikul õigus esitada kaebus kohtuliku loa andmise kui sellise peale.(40)
26 10. novembri 2016. aasta kohtuotsuse Poltorak, C‑452/16 PPU, EU:C:2016:858, punktides 33 ja 35; 10. novembri 2016. aasta kohtuotsuse Kovalkovas, C‑477/16 PPU, EU:C:2016:861, punktides 34 ja 36 ning kohtuotsuse OG ja PI punktis 50 kasutatud tähenduses.

matches:
Kohus
§ 171
§ 5
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus


Riigikogu 15.02.1999 seadus; jõustumiskuupäev 01.01.2000
redaktsioon 01.02.2020 - 01.01.2021 [RT I, 31.01.2020, 14]
07.06.2006 RT I 2006, 29, 221 28.08.2006, osaliselt 02.01.2007
14.11.2007 RT I 2007, 62, 394 21.12.2007jõustub Eesti lõplikul ühinemisel Euroopa Liidu ühtse viisaruumiga, osaliselt 21.12.2007 ja osaliselt 30.03.2008. EL Nõukogu 6. detsembri 2007. a otsus Schengeni acquis' sätete täieliku kohaldamise kohta Tehhi Vabariigis, Eesti Vabariigis, Läti Vabariigis, Leedu Vabariigis, Ungari Vabariigis, Malta Vabariigis, Poola Vabariigis, Sloveenia Vabariigis ja Slovaki Vabariigis, artikkel 1 lõiked 1 ja 2 (avaldatud 8.12.2007, EL Teataja, L 323)
25.11.2010 RT I, 09.12.2010, 1 01.01.2011, osaliselt 01.02.2011 ja osaliselt 01.01.2012
13.06.2013 RT I, 02.07.2013, 3 01.09.2013, osaliselt 12.07.2013
27.02.2014 RT I, 21.03.2014, 2 01.10.2014, osaliselt 01.05.2014 ja 01.01.2015
21.10.2014 RT I, 29.10.2014, 1 01.12.2014
11.02.2015 RT I, 12.03.2015, 1 01.01.2016; seaduses asendatud läbivalt sõnad "rahvusvahelise sõjalise koostöö seadus" sõnaga "riigikaitseseadus" vastavas käändes
18.02.2015 RT I, 23.03.2015, 1 02.04.2015, osaliselt 01.04.2015 ja 01.01.2016
23.02.2016 RT I, 09.03.2016, 2 01.01.2017
15.06.2016 RT I, 06.07.2016, 2 16.07.2016
09.03.2017 RT I, 22.03.2017, 1 01.04.2017
11.04.2018 RT I, 21.04.2018, 2 01.05.2018, osaliselt 01.11.2018
11.12.2019 RT I, 31.12.2019, 1 06.01.2020
21.02.2019 RT I, 19.03.2019, 9 01.02.2020
11.02.2015 RT I, 12.03.2015, 1 01.01.2016; seaduses asendatud läbivalt sõnad "rahvusvahelise sõjalise koostöö seadus" sõnaga "riigikaitseseadus" vastavas käändes
18.02.2015 RT I, 23.03.2015, 1 02.04.2015, osaliselt 01.04.2015 ja 01.01.2016
11.04.2018 RT I, 21.04.2018, 2 01.05.2018, osaliselt 01.11.2018
10) tagasipöördumise luba;
11) Euroopa tagasisaatmise reisidokument Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/1953, mis käsitleb Euroopa reisidokumendi kehtestamist riigis ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu 30. novembri 1994. aasta soovitus (ELT L 311, 17.11.2016, lk 13−19), tähenduses.
[RT I, 21.04.2018, 1 - jõust. 01.05.2018]
2) välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni reisidokument (edaspidi välisriigi reisidokument).
§ 31. Isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotluse vastuvõtmise ja dokumendi väljastamisega seotud ülesande täitmine
(1) Isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotluse vastuvõtmisega, sealhulgas isikult biomeetriliste andmete võtmise ja nende andmete töötlemisega, ning isikut tõendava dokumendi väljastamisega seotud ülesande täitmiseks võib sõlmida halduslepingu halduskoostöö seaduses sätestatud korras.
(2) Isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotluse vastuvõtmise ja dokumendi väljastamisega seotud ülesanded, mida võib üle anda, on käesoleva seaduse §-des 92, 111–116, 121, 122, 207, 209 ja 2012 sätestatud ülesanded.
(3) Isikut tõendava dokumendi väljaandmise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise otsuse tegemise pädevust ei või halduslepinguga üle anda.
(4) Järelevalvet halduslepingu täitmise üle teostavad Siseministeerium ja valdkonna eest vastutava ministri volitusel Politsei- ja Piirivalveamet.
(5) Isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotluse vastuvõtmisega ja isikut tõendava dokumendi väljastamisega seotud ülesande täitja võib ülesande täitmise eest võtta tasu. Tasu maksmise kohustus on isikut tõendava dokumendi väljaandmist taotleval isikul. Tasu suurus lepitakse lepingus kokku korraga vähemalt üheks aastaks. Tasu hulka võib arvestada põhjendatud kulud, mis on seotud taotluste menetlemise ja dokumentide väljastamise korraldamisega, ning mõistliku ärikasumi.
[RT I, 06.07.2016, 2 - jõust. 16.07.2016]
(1) Eestis elaval Eesti kodanikul peab olema isikutunnistus.
§ 6. Eestis elava välismaalase dokumendikohustus
(1) Eestis kehtiva elamisõiguse alusel elaval Euroopa Liidu kodanikul peab olema isikutunnistus.
(2) Eestis kehtiva elamisloa või elamisõiguse alusel elaval kolmanda riigi kodanikul peab olema elamisloakaart.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud isikutunnistuse või elamisloakaardi omamise kohustust ei ole alla 15-aastasel välismaalasel.
(3) Eestisse saabuval, Eestis ajutiselt viibival ja Eestist lahkuval Euroopa Liidu kodanikul peab olema kehtiv kodakondsusjärgse riigi reisidokument või isikutunnistus.
3. peatükk DOKUMENDI VÄLJAANDMINE JA KEHTETUKS TUNNISTAMINE NING DOKUMENTI KANTUD SERTIFIKAADI KEHTIVUSE PEATAMINE JA TAASTAMINE NING SERTIFIKAADI KEHTETUKS TUNNISTAMINE
[RT I, 22.03.2017, 1 - jõust. 01.04.2017]
(1) Dokumendi vormi, tehnilise kirjelduse ja dokumenti kantavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(5) Dokumenti võib kanda digitaalset isiku tuvastamist võimaldavat informatsiooni, sealhulgas digitaalset tuvastamist võimaldavat krüptograafilist võtit ning sellele vastavat sertifikaati ja digitaalset allkirjastamist võimaldavat informatsiooni, sealhulgas digitaalset allkirjastamist võimaldavat krüptograafilist võtit ning sellele vastavat sertifikaati ning teisi digitaalseid andmeid. Käesolevas lõikes nimetatud andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(51) Tehnilised nõuded andmekandja kohta, millele võib kanda digitaalset dokumenti, kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Andmekandja vastavust kehtestatud nõuetele hindab digitaalse dokumendi väljaandmiseks pädev asutus.
(6) Valdkonna eest vastutav minister võib määrusega kehtestada vanuse alampiiri, millest noorema isiku allkirja või allkirjakujutist dokumenti ei kanta.
§ 92. Isikuandmete töötlemine
(7) Käesolevas seaduses sätestatud menetluste puhul on haldusorganil õigus töödelda isikuandmeid, sealhulgas eriliiki isikuandmeid.
(8) Haldusorgan võib isikut tõendava dokumendi väljaandmise ja kehtetuks tunnistamise menetlustes ning e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise menetluses tähtsust omavate asjaolude väljaselgitamiseks ja kontrollimiseks edastada isikuandmeid kolmandatele isikutele. Kolmandad isikud võivad töödelda neile edastatud isikuandmeid ulatuses, mis on vajalik menetluses tähtsust omavate asjaolude väljaselgitamiseks.
(9) Isikut tõendava dokumendi väljaandmise ja kehtetuks tunnistamise menetluste läbiviimisel ning e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise menetluse läbiviimisel on haldusorganil õigus koguda andmeid menetluses tähtsust omada võivate asjaolude kohta andmekogudest, teistelt avalik-õiguslikke ülesandeid täitvatelt asutustelt ja isikutelt ning eraõiguslikelt isikutelt. Nimetatud isikutel ja asutustel on kohustus need andmed haldusorganile edastada ja haldusorganil on õigus neid andmeid töödelda.
<!- START 9b3 -!>
(1) Dokumenti kantakse dokumendi kasutaja foto või näokujutis, mis võimaldab dokumendi kasutaja isikusamasust üheselt kontrollida. Foto peab võimaldama näokujutise kandmist dokumenti ja näokujutise töötlemist.
[RT I, 09.03.2016, 2 - jõust. 01.01.2017]
<!- END 9b3 -!>
<!- START 9b4 -!>
(2) Valdkonna eest vastutav minister võib dokumenti kantava digitaalset allkirjastamist võimaldava sertifikaadi väljaandmiseks panna määrusega kohustusi muule Siseministeeriumi asutusele.
(3) Dokumendi väljaandja võib dokumenti kantava sertifikaadi väljaandmiseks anda lepingu alusel üle kohustusi e-identimise ja e-tehingute usaldusteenuste seaduse nõuete kohasesse usaldusnimekirja kantud kvalifitseeritud usaldusteenuse osutajale.
(31) Käesoleva seaduse alusel välja antud dokumentidele kantud sertifikaadiga digitaalset tuvastamist ja digitaalset allkirjastamist võimaldava sertifitseerimisteenuse osutaja on hädaolukorra seaduse § 36 lõike 1 punktis 8 nimetatud elutähtsa teenuse osutaja.
<!- END 9b4 -!>
§ 95. Sertifikaadi kehtivuse peatamine ja taastamine
<!- START 9b5 -!>
(1) Dokumendi väljaandja võib isikut tõendavasse dokumenti kantud sertifikaadi kehtivuse peatada ning peatatud kehtivusega sertifikaadi kehtivuse taastada e-identimise ja e-tehingute usaldusteenuste seaduse §-des 17 ja 18 sätestatud tingimustel.
(2) Kui isikut tõendava dokumendi sertifikaadi kehtivus on peatatud e-identimise ja e-tehingute usaldusteenuste seaduse § 17 lõike 2 punkti 1 alusel sertifikaadi omaja taotlusel ja sertifikaadi omaja pöördub selle taastamiseks Eesti välisesindusse, võib sertifikaadi kehtivuse taastada Eesti konsulaarametnik, järgides sama seaduse § 5 lõikes 5 sätestatud taotleja isikusamasuse tuvastamise nõudeid.
<!- END 9b5 -!>
§ 96. Sertifikaadi kehtetuks tunnistamine
<!- START 9b6 -!>
(1) Dokumendi väljaandja võib sertifikaadi kehtetuks tunnistada, kui:
1) dokumendi kasutaja on rikkunud usaldusteenuse kasutustingimustes kehtestatud olulist kohustust;
2) on põhjendatud alus arvata, et sertifikaati on kantud valeandmed;
3) on põhjendatud alus arvata, et sertifikaadis nimetatud avalikule võtmele vastavat privaatvõtit on võimalik kasutada dokumendi kasutaja nõusolekuta;
4) dokumendi kehtivusajal muutuvad käesoleva seaduse § 9 lõike 51 alusel kehtestatud tehnilised nõuded digitaalse dokumendi andmekandja kohta või dokument ei vasta enam tingimustele, mis on vajalikud selle turvaliseks kasutamiseks.
(2) Kehtetuks tunnistatud sertifikaadi kehtivust ei taastata.
(3) Dokumendi väljaandja teavitab sertifikaadi kehtetuks tunnistamisest viivitamata dokumendi kasutajat.
<!- END 9b6 -!>
(4) Euroopa tagasisaatmise reisidokument antakse välja ilma isiku taotluseta ühekordseks Eestist lahkumiseks ja vastuvõtvasse riiki sisenemiseks, kui tal puudub kehtiv reisidokument või välisriigi väljaantud tagasipöördumistunnistus.
§ 11. Dokumendi väljavahetamine
[Kehtetu - RT I 2002, 90, 516 - jõust. 01.12.2002]
§ 11 <!- END 11 -!> 1. Isiku tuvastamine ja isikusamasuse kontrollimine dokumendi väljaandmisel
<!- START 11b2 -!>
(7) Biomeetriliste andmeteta dokumendi taotlemisel alla 15-aastasele või piiratud teovõimega täisealisele isikule ei pea tema seaduslik esindaja taotluse esitamiseks isiklikult pöörduma dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse või Eesti konsulaarametniku poole, kui seaduslikule esindajale on välja antud käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 nimetatud dokument või tal on kehtiv Eesti elamisluba.
<!- END 11b2 -!>
<!- START 11b3 -!>
<!- END 11b3 -!>
<!- START 11b4 -!>
(3) Dokumendi väljaandmise taotluse esitamiseks pöördub alla 15-aastane või piiratud teovõimega täisealine isik dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse isiklikult koos seadusliku esindajaga.
(5) Kui alla 15-aastane või piiratud teovõimega täisealine isik esitab isikutunnistuse väljaandmise taotluse või Eesti kodaniku passi väljaandmise taotluse Eesti konsulaarametnikule, pöördub ta taotluse esitamisel Eesti konsulaarametniku poole isiklikult koos seadusliku esindajaga.
(52) Tähtajalist elamisluba või pikaajalise elaniku elamisluba omav kolmanda riigi kodanik, kelle elukoht on rahvastikuregistri andmetel registreeritud välisriigis, välja arvatud isik, kellele on käesoleva seaduse § 27 alusel välja antud välismaalase pass, võib esitada elamisloakaardi väljaandmise taotluse isiklikult Eesti konsulaarametnikule, kes edastab selle taotleja isikusamasuse kontrollimise ja biomeetriliste andmete võtmise järel läbivaatamiseks Politsei- ja Piirivalveametile.
(53) Kui käesoleva paragrahvi lõigetes 51 ja 52 nimetatud kolmanda riigi kodanik on alla 15-aastane või piiratud teovõimega täisealine isik, pöördub ta elamisloakaardi väljaandmise taotluse esitamiseks Eesti konsulaarametniku poole isiklikult koos seadusliku esindajaga, kes esitab taotluse elamisloakaardi väljaandmiseks eelnimetatud kolmanda riigi kodaniku eest.
(6) Biomeetriliste andmetega dokumendi taotlemiseks ei pea isiklikult Politsei- ja Piirivalveametisse, Välisministeeriumisse või Eesti konsulaarametniku poole pöörduma, kui taotleja elamisloa, tööloa, elamisõiguse või isikut tõendava dokumendi väljaandmise menetluses toimunud daktüloskopeerimisel võetud sõrmejäljed võimaldavad isiku tuvastamist ja vastavad valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud nõuetele.
<!- END 11b4 -!>
<!- START 11b5 -!>
(7) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega vanuse alampiiri, millest nooremat isikut ei daktüloskopeerita reisidokumendi, kolmanda riigi kodaniku elamisloa või elamisõiguse taotluse esitamisel ning elamisloakaardi taotlemisel ja millest noorema isiku suhtes ei kohaldata biomeetriliste andmetega dokumendi taotlemisel isikliku ilmumise nõuet.
(71) [Kehtetu - RT I, 09.03.2016, 2 - jõust. 01.01.2017]
(8) Biomeetriliste andmetega dokumendi taotlemisel käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud isikule ei pea tema seaduslik esindaja taotluse esitamiseks isiklikult pöörduma dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse või Eesti konsulaarametniku poole, kui seaduslikule esindajale on välja antud käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 nimetatud dokument või tal on kehtiv Eesti elamisluba.
<!- END 11b5 -!>
<!- START 11b6 -!>
(4) Dokumendi taotluse esitamisel esitab taotleja oma foto, mis võimaldab tema üheselt tuvastamist. Taotleja ei pea esitama oma fotot, kui taotluse esitamisel võetakse tema näokujutis.
(10) Kui isik on elamisloa, elamisõiguse, tööloa või isikut tõendava dokumendi taotluse menetluses daktüloskopeeritud ning daktüloskopeerimisel võetud sõrmejäljed võimaldavad isiku tuvastamist ja vastavad valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud nõuetele, ei pea taotlejat daktüloskopeerima.
<!- END 11b6 -!>
<!- START 11b7 -!>
<!- END 11b7 -!>
(21) Dokumendi võib väljastada isiku esindajale, kui isik on dokumendi taotlemisel volitanud esindajat oma dokumenti kätte saama, esindajal on kehtiv käesoleva seaduse § 2 lõikes 2 sätestatud dokument ja tema isikusamasust kontrollitakse biomeetriliste isiku tuvastamise andmete abil.
(22) Isiku soovil võib dokumendi väljastada posti teel turvalise postiteenuse pakkuja vahendusel. Turvalise postiteenuse pakkuja määrab kindlaks dokumendi väljaandja. Dokumendi posti teel väljastamise kulud kannab isik.
(23) Dokumendi kasutaja õiguste ja huvide kaitseks võib dokumendi väljastaja nõuda dokumendi väljastamiseks taotleja isiklikku ilmumist või dokumendi väljastamist käesoleva seaduse §-s 122 sätestatud viisil.
(3) Alla 15-aastane või piiratud teovõimega täisealine isik ei pea dokumendi kättesaamiseks isiklikult dokumendi väljastaja asukohta ilmuma. Dokumendi kasutaja õiguste ja huvide kaitseks võib dokumendi väljastaja nõuda selle väljastamiseks alla 15-aastase või piiratud teovõimega täisealise isiku isiklikku ilmumist.
(4) Dokumendi väljastamisel alla 15-aastase või piiratud teovõimega täisealise isiku seaduslikule esindajale kontrollib dokumendi väljastaja seadusliku esindaja isikusamasust. Alla 15-aastase või piiratud teovõimega täisealise isiku isikusamasust kontrollitakse tema seadusliku esindaja ütluste alusel.
(5) Alla 15-aastase või piiratud teovõimega täisealise isiku dokument väljastatakse dokumendi kasutaja seaduslikule esindajale. Dokumendi kättesaamise kohta annab seaduslik esindaja allkirja.
(7) Välisministeeriumi kaudu väljastatava dokumendi võib konsulaarkoostöö raames väljastamiseks üle anda Euroopa Liidu liikmesriigi välisesindusele. Dokument väljastatakse teise Euroopa Liidu liikmesriigi välisesinduse kaudu ainult selle liikmesriigi välisesinduse nõusolekul.
(9) Valdkonna eest vastutaval ministril on õigus määrusega kehtestada isikut tõendavate dokumentide väljastamise kord ja tähtajad.
(3) Kui Eesti kodanik viibib välisriigis kinnipidamisasutuses või hoolekandeasutuses või kui tema terviseseisund püsivalt ei võimalda tal dokumendi kättesaamiseks isiklikult pöörduda Eesti välisesindusse, võib isik või tema seaduslik esindaja kirjalikult taotleda Eesti välisesinduselt taotlejale dokumendi väljastamist tema viibimis- või elukohas.
(11) [Kehtetu - RT I, 22.03.2017, 1 - jõust. 01.04.2017]
(12) Digitaalset tuvastamist võimaldava sertifikaadi ja digitaalset allkirjastamist võimaldava sertifikaadi peatamine või kehtetuks tunnistamine ei mõjuta isikutunnistuse ja elamisloakaardi kehtivust.
[RT I, 21.03.2014, 2 - jõust. 01.05.2014]
(13) Digitaalsele isikutunnistusele kantud digitaalset tuvastamist võimaldava sertifikaadi ja digitaalset allkirjastamist võimaldava sertifikaadi kehtetuks tunnistamisel kaotab digitaalne isikutunnistus kehtivuse.
(2) Kui dokumendi väljaandja tuvastab pärast dokumendi väljaandmist, et dokumendi väljaandmise aluseks olevate asjaolude kohta esitati valeandmeid või võltsitud dokumente, on isik kohustatud dokumendi väljaandja nõudmisel dokumentaalselt tõendama dokumendi väljaandmise aluseks olevaid asjaolusid. Kui isik ei ole dokumendi väljaandja määratud tähtaja jooksul esitanud nimetatud tõendeid, tunnistab dokumendi väljaandja dokumendi kehtetuks valeandmete või võltsitud dokumentide esitamise tõttu.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–3 ja lõikes 2 nimetatud juhtudel teavitab dokumendi kehtetuks tunnistanud asutus dokumendi kasutajat dokumendi kehtetuks tunnistamisest põhjendamatu viivituseta.
(2) Dokumendi kasutamiskõlbmatuks muutumisest, kaotsiminekust või hävimisest on dokumendi kasutaja kohustatud teatama dokumendi väljaandnud valitsusasutusele 24 tunni jooksul dokumendi kasutamiskõlbmatuks muutumise, kaotsimineku või hävimise või sellest teada saamise päevast arvates.
(1) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega dokumendi väljaandmise taotlemisel esitatavate tõendite ja andmete loetelu ning väljaandmise tähtajad.
(2) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega isikutunnistuse, digitaalse isikutunnistuse, elamisloakaardi, Eesti kodaniku passi, välismaalase passi, ajutise reisidokumendi, pagulase reisidokumendi, meremehe teenistusraamatu ja meresõidutunnistuse taotleja isiku tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise korra.
(3) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega diplomaatilise passi, diplomaatilise isikutunnistuse, tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa väljaandmise taotluste vormid ning välisriigi ja rahvusvahelise organisatsiooni reisidokumendi tunnustamise korra.
7) meresõidutunnistuse;
8) Euroopa tagasisaatmise reisidokumendi.
11) annab välja, väljastab ja tunnistab kehtetuks diplomaatilise isikutunnistuse;
5) väljastab elamisloakaardi tähtajalist elamisõigust või alalist elamisõigust omavale kolmanda riigi kodanikule, välja arvatud isikule, kellele on käesoleva seaduse § 27 alusel välja antud välismaalase pass;
6) väljastab elamisloakaardi tähtajalist elamisluba või pikaajalise elaniku elamisluba omavale kolmanda riigi kodanikule, välja arvatud isikule, kellele on käesoleva seaduse § 27 alusel välja antud välismaalase pass.
(6) Dokumendi taotlejalt biomeetriliste andmete võtmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(7) Dokumendi väljaandmise taotlemisel fotole esitatavad nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 151. Dokumendi väljaandmise, väljavahetamise ja kehtetuks tunnistamise pädevus
§ 15 <!- END 15b1 -!> 2. Isikut tõendavate dokumentide andmekogu
(1) Isikut tõendavate dokumentide andmekogu (edaspidi andmekogu) on Vabariigi Valitsuse asutatud andmekogu, mille põhimääruse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(2) Andmekogu pidamise eesmärk on tagada avalik kord ja riigi julgeolek isiku tuvastamise ja käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 sätestatud isikut tõendavate dokumentide väljaandmise ning kehtetuks tunnistamisega seotud andmete ja neid dokumente taotlenud isikute andmete töötlemise kaudu.
(3) Andmekogu pidamise eesmärgi täitmiseks töödeldakse Euroopa Liidu õigusaktis, välislepingus, seaduses ja määruses sätestatud ülesannete täitmise käigus isiku tuvastamisega, käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 sätestatud isikut tõendavate dokumentide väljaandmise ning kehtetuks tunnistamisega seotud andmeid ja neid dokumente taotlenud isikute andmeid ning vastavate menetluste käigus antud haldusaktide ja sooritatud toimingute andmeid.
(4) Andmekogu vastutav töötleja on Politsei- ja Piirivalveamet.
(6) Eraõiguslikes ja avalik-õiguslikes suhetes võib andmekogu andmed käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud menetluste käigus antud haldusaktide ja sooritatud toimingute kohta võtta aluseks andmetena isiku tuvastamise ja käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 sätestatud isikut tõendavate dokumentide väljaandmise ning kehtetuks tunnistamise kohta.
§ 153. Diplomaatilise passi ja diplomaatilise isikutunnistuse andmekogud
(1) Diplomaatilise passi ja diplomaatilise isikutunnistuse andmekogude põhimäärused kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(2) Diplomaatilise passi andmekogu eesmärk on välissuhtlemise tagamine ning diplomaatilise passi kasutaja isikuandmete ja biomeetriliste andmete töötlemine, mis võimaldab pidada arvestust välja antud, kehtetuks tunnistatud ja kehtivuse kaotanud diplomaatiliste passide üle.
(3) Diplomaatilise isikutunnistuse andmekogu eesmärk on välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide esinduste, rahvusvaheliste organisatsioonide ja rahvusvahelise kokkuleppega loodud institutsioonide ning nende isikkoosseisu kaitse ning arvestuse pidamine diplomaatilise isikutunnistuse väljastamise üle, et tagada riike esindavate diplomaatiliste esinduste ülesannete tõhus täitmine.
(4) Andmekogude vastutav töötleja on Välisministeerium.
(5) Andmekogudesse kantavate andmete täpsem koosseis ja nende säilitamise tähtaeg sätestatakse andmekogu põhimääruses.
(4) Dokumendi kontrollimiseks võtmise tõendi vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
Isikutunnistus on Eesti kodaniku ja Eestis elava või riigikaitseseaduse alusel viibiva Euroopa Liidu kodaniku siseriiklik ning digitaalne dokument. Isikutunnistus antakse välja:
2) Eestis elavale Euroopa Liidu kodanikule, kellel on kehtiv elamisõigus;
3) Euroopa Liidu kodanikule, kellel on Eestis viibimiseks riigikaitseseaduse alusel antud luba;
4) välismaalase, kellel on Eestis viibimiseks riigikaitseseaduse alusel antud luba, ülalpeetavale isikule, kui ülalpeetav isik on Euroopa Liidu kodanik ja viibib Eestis koos nimetatud välismaalasega;
5) [kehtetu - RT I, 03.01.2017, 1 - jõust. 01.02.2017]
(1) Isikutunnistusele kantakse digitaalset tuvastamist võimaldav sertifikaat ning digitaalset allkirjastamist võimaldav sertifikaat. Isikutunnistusele kantavate muude digitaalsete andmete loetelu kinnitab valdkonna eest vastutav minister, arvestades käesoleva seaduse § 9 lõikes 3 sätestatut.
(2) Euroopa Liidu kodaniku isikutunnistuse kehtivusaeg ei tohi ületada talle antud elamisõiguse või riigikaitseseaduse alusel antud Eestis viibimise loa kehtivusaega või Eestis asuvas välisesinduses töötamise tähtaega.
(3) Isikutunnistusele kantavate digitaalsete andmete kehtivusaja määrab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Digitaalsete andmete kehtivusaeg ei tohi ületada isikutunnistuse kehtivusaega. Digitaalsete andmete kehtivusaja lõppemine ei ole isikutunnistuse kehtivuse lõppemise aluseks.
§ 201. Digitaalse isikutunnistuse mõiste ja väljaandmise alus
[RT I, 29.10.2014, 1 - jõust. 01.12.2014]
(1) Digitaalne isikutunnistus on digitaalne dokument.
(2) Digitaalne isikutunnistus antakse välja Eesti kodanikule ning välismaalasele, kellele on varem välja antud isikutunnistus või elamisloakaart või kes taotleb isikutunnistust või elamisloakaarti samaaegselt digitaalse isikutunnistusega.
(1) Digitaalsele isikutunnistusele kantakse digitaalset tuvastamist võimaldav informatsioon ning digitaalset allkirjastamist võimaldav informatsioon. Digitaalsele isikutunnistusele kantavate digitaalsete andmete loetelu kinnitab valdkonna eest vastutav minister, arvestades käesoleva seaduse § 9 lõikes 3 sätestatut.
<!- START 20b3 -!>
(1) Digitaalne isikutunnistus antakse välja kehtivusajaga kuni viis aastat.
[RT I, 21.04.2018, 2 - jõust. 01.05.2018]
(2) Mobiil-ID vormis digitaalne isikutunnistus antakse välja kehtivusajaga kuni viis aastat.
[RT I, 21.03.2014, 2 - jõust. 01.01.2015]
<!- END 20b3 -!>
§ 204. Mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse väljaandmise ja kehtivuse kaotamise erisused
<!- START 20b4 -!>
(41) Mobiil-ID vormis digitaalne isikutunnistus kaotab kehtivuse, kui isikul ei ole mobiilioperaatoriga kehtivat mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse kasutamise lepingut.
(6) Valdkonna eest vastutav minister ei pea kehtestama mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse taotluse vormi.
(7) Mobiilioperaator on kohustatud kooskõlastama mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse tehnilise lahenduse enne selle kasutusele võtmist Riigi Infosüsteemi Ametiga, kes küsib menetluse käigus Politsei- ja Piirivalveameti ja sertifitseerimisteenuse osutaja seisukohta.
(8) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse väljaandmise üksikasjad, sealhulgas:
1) mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse lühema kehtivusaja kui viis aastat, kui dokumendi andmekandja tehniline lahendus ei vasta tingimustele, mis on vajalikud dokumendi turvaliseks kasutamiseks viie aasta jooksul;
2) mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse kehtivusaja, kui hinnang mobiil-ID vormis digitaalse isikutunnistuse tehnilise lahenduse turvalisusele muutub ja dokumendi andmekandja tehniline lahendus võimaldab uue hinnangu kohaselt dokumendi turvalist kasutamist pikema aja vältel kui esialgne hinnang;
3) käesoleva paragrahvi lõikes 7 sätestatud kooskõlastuse sisu ja ulatuse, kooskõlastuse andmise korra ja tähtaja ning tähtpäeva, alates millest on kooskõlastuse olemasolu kohustuslik.
<!- END 20b4 -!>
52. peatükk E-RESIDENDI DIGITAALNE ISIKUTUNNISTUS
§ 205. E-residendi digitaalne isikutunnistus
<!- START 20b5 -!>
(1) E-residendi digitaalne isikutunnistus on digitaalne isikutunnistus, mis antakse välja käesoleva seaduse § 201 lõikes 2 nimetamata isikule.
(2) E-residendile digitaalse isikutunnistuse väljaandmise eesmärk on soodustada Eesti majanduse, teaduse, hariduse või kultuuri arengut, luues võimaluse kasutada e-teenuseid Eesti digitaalse dokumendiga.
<!- END 20b5 -!>
§ 206. E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise tingimused
<!- START 20b6 -!>
(1) [Kehtetu - RT I, 06.07.2016, 2 - jõust. 16.07.2016]
(2) E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest keeldutakse, kui:
1) isik ohustab avalikku korda või riigi julgeolekut;
2) e-residendi digitaalset isikutunnistust taotletakse majandustegevuseks ning esineb majandustegevuse keelamise alus;
3) isik ei ole tõsikindlalt tuvastatud või tema isikusamasuses on põhjust kahelda.
(3) E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest võib keelduda, kui:
1) esineb viisa või tähtajalise elamisloa andmisest keeldumise või sissesõidukeelu kohaldamise aluseks olev asjaolu;
2) dokumendi väljaandmine ei ole kooskõlas käesoleva seaduse § 205 lõikes 2 nimetatud eesmärgiga.
(4) E-residendi digitaalse isikutunnistuse võib tunnistada kehtetuks, kui ilmneb mõni käesoleva paragrahvi lõikes 2 või 3 nimetatud e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest keeldumise alus.
(5) E-residendi digitaalse isikutunnistuse digitaalset tuvastamist võimaldava sertifikaadi ja digitaalset allkirjastamist võimaldava sertifikaadi kehtivuse võib peatada (edaspidi käesolevas peatükis kehtivuse peatamine), kui on põhjendatud kahtlus, et esineb mõni käesoleva paragrahvi lõikes 2 või 3 nimetatud e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest keeldumise alus.
<!- END 20b6 -!>
§ 207. E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise menetlus
<!- START 20b7 -!>
(1) E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmist taotlev isik või e-resident on kohustatud tõendama või põhistama e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise aluseks olevaid asjaolusid. Tõendama ja põhistama ei pea neid asjaolusid, mis on haldusorganile teada või on üldtuntud.
(11) E-residendi digitaalse isikutunnistuse taotluse võib isik esitada Eesti konsulaarametnikule, kes edastab selle taotleja isikusamasuse kontrollimise ja biomeetriliste andmete võtmise järel läbivaatamiseks Politsei- ja Piirivalveametile.
[RT I, 23.03.2015, 1 - jõust. 01.04.2015]
(2) Isiku taotluse e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmiseks võib jätta läbi vaatamata, kui sama isiku suhtes on varem keeldutud e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest ning isik ei tõenda, et asjaolud on muutunud.
(3) Menetlusosalise ja muu isiku õigust tutvuda e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise, kehtivuse peatamise või kehtetuks tunnistamise menetluse käigus ning pärast otsuse jõustumist asjassepuutuvate dokumentide või toimikuga võib piirata, kui see võib:
(31) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmete avaldamise piirangut kohaldatakse menetlusosalise ja muu isiku järgmiste õiguste kohta:
(32) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmete avaldamise piirangut võib kohaldada ka andmete suhtes, mis on saadud välisriigilt või rahvusvaheliselt organisatsioonilt.
(4) E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest keeldumise, kehtivuse peatamise või kehtetuks tunnistamise teates märgitakse haldusmenetluse seaduse § 55 lõikes 4 ja § 57 lõikes 1 sätestatud rekvisiidid ning käesoleva seaduse § 206 lõikest 2 või 3 tulenev õiguslik alus.
(5) E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmisest keeldumise, kehtivuse peatamise või kehtetuks tunnistamise otsuse peale esitatud vaide lahendamisel ei märgita vaideotsuses neid asjaolusid ega tõendeid, millele vaidlustatav haldusakt tugineb.
<!- END 20b7 -!>
§ 208. Riikliku järelevalve teostamine
<!- START 20b8 -!>
(1) Käesolevas peatükis sätestatud e-residendi digitaalse isikutunnistuse kasutamise üle on pädevad teostama riiklikku järelevalvet Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet ning Maksu- ja Tolliamet.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud korrakaitseorganid on pädevad kohaldama korrakaitseseaduse §-des 30 ja 31 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud tingimustel ja korras. Kaitsepolitseiamet võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada julgeolekuasutuste seaduses isikuandmete töötlemise kohta sätestatut.
(3) Kui muu haldusorgan või teenuseosutaja on oma ülesannete raames kogunud teavet, mis võib olla e-residendi digitaalse isikutunnistuse kehtetuks tunnistamise või kehtivuse peatamise aluseks, on haldusorgan või teenuseosutaja kohustatud edastama selle teabe Politsei- ja Piirivalveametile.
<!- END 20b8 -!>
§ 209. E-residendi isiku tuvastamine ja isikusamasuse kontrollimine
<!- START 20b9 -!>
E-residendi digitaalse isikutunnistuse taotleja või e-residendi isiku tuvastamisel ja isikusamasuse kontrollimisel kohaldatakse välismaalaste seaduse § 24–28, 270, 271 ja § 272 lõikeid 1 ja 2.
<!- END 20b9 -!>
§ 2010. E-residendile teenuse osutamine
<!- START 20b10 -!>
(1) Avalik-õigusliku või eraõigusliku teenuse osutaja võib otsustada e-residendile digitaalse isikutunnistusega teenuse osutamise või sellest keeldumise, piirata teenuse osutamist või kättesaadavust nii teenuse sisu, ulatuse kui ka juurdepääsuvõimalusega isikute arvu suhtes või kehtestada teenusele juurdepääsu saamiseks täiendavaid nõudeid, sealhulgas nõuda täiendavate andmete ja dokumentide esitamist või isiklikku ilmumist teenuse osutaja asukohta.
(2) Avalik-õigusliku teenuse osutaja võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud piiranguid seada järgmistel juhtudel:
1) e-residendi digitaalse isikutunnistuse eesmärgipärase kasutamise tagamiseks, sealhulgas õigusrikkumiste ärahoidmiseks;
2) teenuse toimimise või turvalise kasutamise tagamiseks.
(3) Kui avalik-õigusliku teenuse osutamine seisneb eelkõige andmekogusse andmete esitamises või andmekogu andmete töötlemises, siis kehtestab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud piirangud andmekogu vastutav töötleja.
(4) Kui avalik-õigusliku teenuse osutamine on laiem kui andmekogusse andmete esitamine või andmekogu andmete töötlemine, siis kehtestab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud piirangud teenuse osutamiseks pädeva asutuse juht või tema poolt volitatud isik.
<!- END 20b10 -!>
§ 2011. E-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmine kaaluka avaliku huvi korral
<!- START 20b11 -!>
(1) Kaaluka avaliku huvi korral võib Politsei- ja Piirivalveamet e-residendi digitaalse isikutunnistuse välja anda siseministri otsuse alusel.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul võib e-residendi digitaalse isikutunnistuse välja anda ilma isiku taotluseta ning sellele lisatavate andmete ja dokumentideta, kui dokumenti kantavad andmed on Politsei- ja Piirivalveametile teada.
(3) Kaaluka avaliku huvi korral välja antud e-residendi digitaalse isikutunnistuse võib Politsei- ja Piirivalveamet väljastamiseks üle anda avalik-õiguslikke ülesandeid täitvale asutusele või isikule.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud põhjendatud otsuse kaaluka avaliku huvi tõttu isikule e-residendi digitaalse isikutunnistuse väljaandmise kohta teeb siseminister käskkirjaga.
<!- END 20b11 -!>
§ 2012. E-residendi isikutuvastamise erisused
<!- START 20b12 -!>
(1) E-resident ei pea digitaalse isikutunnistuse taotluse esitamiseks isiklikult ilmuma dokumendi väljaandja asukohta või Eesti välisesindusse, kui ta ilmub isiklikult oma isiku tuvastamiseks või isikusamasuse kontrollimiseks dokumendi väljaandja asukohta või Eesti välisesindusse taotluse menetluse käigus või dokumendi väljastamisel.
(2) Digitaalse isikutunnistuse väärkasutuse ärahoidmiseks ning dokumendi kasutaja õiguste ja huvide kaitseks võib dokumendi väljaandja nõuda taotluse esitamiseks e-residendi isiklikku ilmumist dokumendi väljaandja asukohta või Eesti välisesindusse.
(3) Kui e-residendi digitaalse isikutunnistuse taotlus esitatakse e-posti teel, ei pea see olema digitaalselt allkirjastatud, kui taotlejal ei ole Eesti kehtivat digitaalset dokumenti.
<!- END 20b12 -!>
53. peatükk DIPLOMAATILINE ISIKUTUNNISTUS
§ 2013. Diplomaatilise isikutunnistuse väljaandmise alus
<!- START 20b13 -!>
Diplomaatiline isikutunnistus on isikutunnistus, mis antakse välja:
1) Eestisse akrediteeritud välisriigi diplomaatilise esinduse ja konsulaarasutuse (edaspidi käesolevas peatükis välisesindus) välisriigi kodanikust diplomaadile, haldus- ja abitöötajale ning tema välisriigi kodanikust perekonnaliikmele, välisriigi kodanikust koduabilisele ning aukonsulile, rahvusvahelise organisatsiooni esinduse ning Eestis asuva rahvusvahelise organisatsiooni ja muu rahvusvahelise kokkuleppega loodud institutsiooni (edaspidi käesolevas peatükis muu asutus) välisriigi kodanikust töötajale ning tema välisriigi kodanikust perekonnaliikmele;
2) välisesinduses või muus asutuses töötavale Eesti kodanikule või alalisele elanikule.
<!- END 20b13 -!>
§ 2014. Diplomaatilisele isikutunnistusele kantavad digitaalsed andmed
<!- START 20b14 -!>
(1) Diplomaatilisele isikutunnistusele kantakse digitaalset tuvastamist võimaldav sertifikaat ning digitaalset allkirjastamist võimaldav sertifikaat. Diplomaatilisele isikutunnistusele kantavate muude digitaalsete andmete loetelu kinnitab valdkonna eest vastutav minister määrusega, arvestades käesoleva seaduse § 9 lõikes 3 sätestatut.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sertifikaadid väljastatakse sama kehtivusajaga kui diplomaatiline isikutunnistus, millele need kantakse.
<!- END 20b14 -!>
§ 2015. Diplomaatilise isikutunnistuse taotluse esitamise, taotleja isikutuvastamise ja dokumendi väljastamise erisused
<!- START 20b15 -!>
(1) Diplomaatilise isikutunnistuse taotlus esitatakse välisesinduse või muu asutuse poolt diplomaatilise noodi või toetuskirjaga Välisministeeriumile.
(2) Taotleja isikusamasuse tuvastab dokumendi väljaandja dokumendi väljastamisel välisriigi poolt väljaantud kehtiva reisidokumendi või käesoleva seaduse § 2 lõikes 2 sätestatud kehtiva isikut tõendava dokumendi alusel.
(3) Diplomaatilise isikutunnistuse taotlejat ei daktüloskopeerita.
(4) Dokumendi kättesaamiseks peab isik isiklikult ilmuma dokumendi väljaandja asukohta. Alla 15-aastase või piiratud teovõimega täisealise isiku dokument väljastatakse dokumendi kasutaja seaduslikule esindajale.
<!- END 20b15 -!>
§ 2016. Diplomaatilise isikutunnistuse kehtivusaeg
<!- START 20b16 -!>
(1) Diplomaatiline isikutunnistus antakse välja kehtivusajaga kuni viis aastat.
(2) Diplomaatilise isikutunnistuse väljaandmise, kehtetuks tunnistamise ja tagastamise korra, diplomaatilise isikutunnistuse seeriad, kehtivusajad, vormi, tehnilise kirjelduse ning dokumendile kantavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
<!- END 20b16 -!>
§ 211. Sõrmejäljekujutisteta Eesti kodaniku pass
(1) Kui Eesti kodanikule on varem välja antud Eesti kodaniku pass või isikutunnistus ja ta viibib välisriigis, kus puudub Eesti välisesindus või kus taotlejal on ebaproportsionaalselt koormav Eesti välisesindusse pöörduda, võib talle välja anda sõrmejäljekujutisteta Eesti kodaniku passi kehtivusajaga kuni üks aasta.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tingimustel Eesti kodaniku passi väljaandmise taotluse võib esitada posti teel või esindaja kaudu Politsei- ja Piirivalveametile.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tingimustel väljaantava Eesti kodaniku passi taotlemise käigus taotlejat ei daktüloskopeerita.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimustel võib Eesti kodaniku passi välja anda üksnes kaks korda järjest.
(3) Valdkonna eest vastutav minister võib otsustada diplomaatilise passi andmise ka muule Eesti kodanikule, kui see on vajalik riigi ülesannete täitmiseks ja see vastab rahvusvahelisele tavale.
(1) Eesti kodaniku pass antakse välja kehtivusajaga kuni kümme aastat.
(21) Alla 15-aastasele Eesti kodanikule antakse Eesti kodaniku pass välja kehtivusajaga kuni viis aastat.
(3) Lisapass antakse kehtivusajaga kuni kümme aastat, kuid mitte kauemaks kui varem väljaantud Eesti kodaniku passi kehtivusajaks.
6) seitse aastat õiguskantslerile, kuid mitte kauemaks kui tema ametivolituste lõppemiseni;
11) viis aastat käesoleva seaduse § 22 lõikes 3 nimetatud isikule;
(1) Välismaalase pass antakse välja kehtivusajaga kuni kümme aastat, kusjuures kehtivusaeg ei tohi ületada välismaalasele antud elamisloa või elamisõiguse kehtivusaega.
(2) Ajutine reisidokument võidakse anda tagasipöördumise õiguseta Eestist lahkuvale või väljasõiduks kohustatud välismaalasele, kui tal puudub kehtiv reisidokument või välisriigi poolt väljaantud tagasipöördumistunnistus.
(1) Pagulase reisidokument on välismaalasele, kellele on antud Eestis pagulasstaatus, Eesti Vabariigi antav reisidokument.
(1) Elamisloakaart on Eestis elava või riigikaitseseaduse alusel viibiva kolmanda riigi kodaniku siseriiklik ja digitaalne dokument. Elamisloakaart antakse välja:
1) Eestis elavale kolmanda riigi kodanikule, kellel on kehtiv elamisluba või elamisõigus;
2) kolmanda riigi kodanikule, kellel on Eestis viibimiseks riigikaitseseaduse alusel antud luba;
3) välismaalase, kellel on Eestis viibimiseks riigikaitseseaduse alusel antud luba, ülalpeetavale isikule, kui ülalpeetav isik on kolmanda riigi kodanik ja viibib Eestis koos nimetatud välismaalasega;
4) [kehtetu - RT I, 03.01.2017, 1 - jõust. 01.02.2017]
(1) Elamisloakaardile kantakse digitaalset tuvastamist võimaldav sertifikaat ning digitaalset allkirjastamist võimaldav sertifikaat. Elamisloakaardile kantavate muude digitaalsete andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega, arvestades käesoleva seaduse § 9 lõikes 3 sätestatut.
<!- START 34b3 -!>
(2) Elamisloakaardi kehtivusaeg ei tohi ületada isikule antud elamisloa, elamisõiguse või riigikaitseseaduse alusel antud Eestis viibimise loa kehtivusaega või Eestis asuvas välisesinduses töötamise tähtaega.
(3) Elamisloakaardile kantavate digitaalsete andmete kehtivusaja määrab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Digitaalsete andmete kehtivusaeg ei tohi ületada elamisloakaardi kehtivusaega. Digitaalsete andmete kehtivusaja lõppemine ei ole elamisloakaardi kehtivuse lõppemise aluseks.
<!- END 34b3 -!>
(1) Tagasipöördumistunnistus antakse välisriigis viibivale Eesti kodanikule, kelle reisidokument on muutunud kasutamiskõlbmatuks, hävinud, kehtivuse kaotanud või kaotsi läinud.
[RT I, 31.12.2019, 1 - jõust. 06.01.2020]
<!- START 36b2 -!>
<!- END 36b2 -!>
<!- START 36b3 -!>
§ 37 <!- END 36b3 -!> . Andmed käesoleva seaduse alusel väljaantavate dokumentide kohta
Andmed käesoleva seaduse alusel väljaantavate dokumentide kohta kantakse rahvastikuregistrisse vastavalt rahvastikuregistri seadusele. Andmeid Eestis ebaseaduslikult viibiva välismaalase dokumentide kohta töödeldakse väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse alusel kehtestatud valdkonna eest vastutava ministri määrusega sätestatud korras.
<!- START 40b1 -!>
<!- END 40b1 -!>
<!- START 40b2 -!>
(4) Kuni dokumendi taotleja daktüloskopeerimise alustamiseni ei pea alla 15-aastane või piiratud teovõimega täisealine isik biomeetriliste andmetega dokumendi taotluse esitamiseks isiklikult pöörduma dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse või Eesti konsulaarametniku poole, kui tema seaduslikule esindajale on välja antud käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 sätestatud dokument.
<!- END 40b2 -!>
<!- START 40b3 -!>
<!- END 40b3 -!>
<!- START 40b4 -!>
<!- END 40b4 -!>
<!- START 40b5 -!>
<!- END 40b5 -!>
<!- START 40b6 -!>
<!- END 40b6 -!>
§ 407. Enne 2018. aasta 1. maid väljaantud digitaalse isikutunnistuse kehtivusaeg
<!- START 40b7 -!>
Enne 2018. aasta 1. maid väljaantud kehtiva digitaalse isikutunnistuse kehtivusajaks loetakse viis aastat dokumendi väljaandmise kuupäevast arvates.
[RT I, 21.04.2018, 2 - jõust. 01.11.2018]
<!- END 40b7 -!>
§ 408. Erisused Ühendkuningriigi kodanikule isikutunnistuse väljaandmisel
<!- START 40b8 -!>
(1) 2020. aasta 31. detsembrini võib kehtiva elamisõiguse alusel Eestis elavale Ühendkuningriigi kodanikule välja anda isikutunnistuse.
(2) Enne 2020. aasta 31. detsembrit Ühendkuningriigi kodanikule väljaantud isikutunnistus kehtib kuni dokumendi kehtivusaja lõpuni.
(3) Ühendkuningriigi kodanikule elamisloakaardi väljaandmisel tunnistatakse varem väljaantud isikutunnistus kehtetuks.
<!- END 40b8 -!>


suvalise teokirjeldusega delikt
spetsiifilise teokirjeldusega delikt
kärbitud koosseis
deskriptiivsed, normatiivsed ja kirjutamata koosseisutunnused
Karistusseadustiku §-s 296 sätestatud altkäemaksu vahendus kujutab endast koosseisutüübilt formaalset ja vajaliku osavõtuga kuriteokoosseisu, mille objektiivsed tunnused seisnevad altkäemaksu andja või võtja ülesandel altkäemaksu andmiseks või võtmiseks soodusolukorra loomises. Soodusolukorra loomine võib väljenduda altkäemaksu andmise või võtmise kohta kokkuleppe saavutamisele (nt läbirääkimiste pidamine) või selle täitmisele (nt altkäemaksu eseme üleandmine) kaasaaitamises. Altkäemaksu vahendamise olemusest tulenevalt ei ole seda võimalik käsitleda altkäemaksu andmisest ja võtmisest täiesti eraldiseisvana. Kuivõrd tegemist on vajaliku osavõtuga süüteoga, eeldavad selle subjektiks oleva isiku põhiteo objektiivsed tunnused realiseerumiseks ka mingi teise isiku lisategu (vt RKKKo 3-1-1-7-08, p-d 10 ja 13). Karistusseadustiku §-s 296 sätestatud altkäemaksu vahendus kujutab endast koosseisutüübilt formaalset ja vajaliku osavõtuga kuriteokoosseisu, mille objektiivsed tunnused seisnevad altkäemaksu andja või võtja ülesandel altkäemaksu andmiseks või võtmiseks soodusolukorra loomises. Soodusolukorra loomine võib väljenduda altkäemaksu andmise või võtmise kohta kokkuleppe saavutamisele (nt läbirääkimiste pidamine) või selle täitmisele (nt altkäemaksu eseme üleandmine) kaasaaitamises. Altkäemaksu vahendamise olemusest tulenevalt ei ole seda võimalik käsitleda altkäemaksu andmisest ja võtmisest täiesti eraldiseisvana. Kuivõrd tegemist on vajaliku osavõtuga süüteoga, eeldavad selle subjektiks oleva isiku põhiteo objektiivsed tunnused realiseerumiseks ka mingi teise isiku lisategu (vt RKKKo 3-1-1-7-08, p-d 10 ja 13). KarS § 296 lg 2 p 1 - § 25 lg 2 järgi kvalifitseeritava kuriteo katsest võiks rääkida ka alates hetkest, mil altkäemaksu vahendaja annab altkäemaksu andjale nõusoleku viimase ülesandel näiteks ametiisikuga läbirääkimisi pidada või saadud rahasumma ametiisikule edastada. Seejuures tuleb aga kindlaks teha, et altkäemaksu vahendanud isiku tahtlus oli ka tegelikult suunatud kokkuleppe täitmisele, mitte näiteks altkäemaksu eseme omastamisele. Võimalik on seegi, et vahendaja katkestab kuriteo lõpuleviimise, jättes altkäemaksu andjaga sõlmitud kokkuleppe täitmata ja ametiisikule altkäemaksu andmiseks ettepaneku tegemata. Sellises olukorras aktualiseerub vastavalt KarS §-le 41 küsimus vabatahtlikust loobumisest lõpetamata süüteokatsest, mille korral vabaneb isik süüst. Samaaegselt tuleb siiski kontrollida, kas süüdlase käitumine ei vasta mõne lõpuleviidud süüteo tunnustele (KarS § 40 lg-d 1 ja 2).
Täpse altkäemaksu summa suuruse tuvastamine pole KarS § 298 objektiivsete tunnuste realiseerimise seisukohalt nõutav. Asjaolu, et kohus ei lugenud tõendatuks altkäemaksu vahendaja ja võtja vahelise ekvivalentsussuhte olemasolu ega ka seda, et makstud rahasummad olid mõeldud altkäemaksuna, ei välista altkäemaksu andjate karistusõiguslikku vastutust. Olukorda, kus altkäemaksu andja edastab altkäemaksu vahendajale altkäemaksu andmiseks rahasumma või lubab selleks vajaliku summa maksta, kuid vahendaja ametiisikule altkäemaksu võtmiseks ettepanekut ei teegi, tuleb vaadelda mitte lõpuleviidud altkäemaksu andmise, vaid altkäemaksu andmise katsena.
Mitteõiguslike eriteadmiste rakendamiseks kriminaalmenetluses tuleb määrata ekspertiis. Ekspertiisi määramine on nõutav juhul, kui tõendamiseseme asjaolu tuvastamiseks on vaja vastata küsimusele, mille lahendamine on usaldusväärselt võimalik üksnes mitteõiguslike eriteadmiste alusel. Seega on ekspertiis nõutav olukorras, kus teatud liiki mitteõiguslike eriteadmiste rakendamine võib anda tõendusteavet, mille tajumine või tähenduse mõistmine jääb väljapoole menetleja üldteadmiste piire. Keskmine mootorsõidukit kasutav isik peab tulenevalt liiklusseaduse nõuetest aru saama ja suutma hinnata mootorsõiduki üldist tehnilist seisukorda. Nii ei nõua põhjalikke mitteõiguslikke eriteadmisi näiteks see, kas sõidukil toimivad sõidu- ja seisupidur, töötab sidur, põlevad tuled jmt. Tegemist pole sedavõrd spetsiifiliste tehniliste küsimustega, millele keskmine mootorsõidukit kasutav isik iseseisvalt hinnangut anda ei oskaks.
Kriminaalmenetluse lõpetamise taotluse tuleb KrMS § 203 lg 2 kohaselt lahendada määrusega, millele edasikaebeõigus ei laiene. Kui aga maakohus lahendab selle küsimuse kohtuotsuses, siis ei hõlma KrMS §-s 318 sätestatud apellatsiooniõiguse ulatus maakohtu otsuse vaidlustamist osas, millega lõpetatakse KrMS § 203 alusel kriminaalmenetlus isiku suhtes. Kui ringkonnakohus tühistab maakohtu otsuse kriminaalmenetluse lõpetamise osas KrMS § 203 alusel ja muutes enda otsuse resolutiivosas isiku teole antud karistusõiguslikku hinnangut, siis on ka ringkonnakohus valesti toiminud. Selline rikkumine on käsitletav muu kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 tähenduses. Võttes arvesse, et käesolevas kriminaalasjas süüdistati ühte isikut korduvas altkäemaksu võtmises, teist aga temale korduvas altkäemaksu vahendamises, tuli ringkonnakohtul altkäemaksu võtja vastutuse küsimust lahendades otsuse põhiosas anda hinnang ka altkäemaksu vahendaja käitumisele ja seda vaatamata asjaolule, et maakohtu otsusega lõpetati viimase suhtes kriminaalmenetlus. Kuid ringkonnakohtul puudus kriminaalmenetluse seadustikust tulenev pädevus kõnealuses osas maakohtu otsust tühistada ja altkäemaksu vahendaja käitumist oma otsuse resolutiivosas võrreldes maakohtu lahendiga teisiti kvalifitseerida.


Nakkusohtliku materjali käitlemise kord
Sotsiaalminister 31.10.2003 määrus number 119; jõustumiskuupäev 17.11.2003
redaktsioon 01.01.2010 [RT I, 32.53.234, ]
RTL 2003, 115, 1831
Sotsiaalmin m 14.12.2009 Nr. 96 jõust. 01.01.2010
RTL 2009, 96, 1439
Sotsiaalministri 31. oktoobri 2003. a määrus nr 119
Määrus kehtestatakse «Nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse» (RT I 2003, 26, 160) § 30 lõike 3 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse kord nakkusohtliku materjali käitlemisele eesmärgiga vältida töötaja nakatumist ja ennetada nakkuse levikut.
(2) Määruses käsitletud nakkusohtliku materjali ohutegurite jaotus 1.4. ohurühma on kehtestatud Vabariigi Valitsuse 5. mai 2000. a määruse nr 144 «Bioloogilistest ohuteguritest mõjutatud töökeskkonna ja töötervishoiu ja tööohutuse nõuded» (RT I 2000, 38, 234) §-s 2, kusjuures käesoleva määruse nõuded ei laiene 4. ohurühma ohutegurite suhtes kahtlase nakkusohtliku materjali käitlemisele, mille kohta kehtivad erinõuded.
(3) Nakkusohtliku materjali käitleja peab olema spetsiaalselt juhendatud tööks nakkusohtliku materjaliga vastavalt lõikes 2 nimetatud määrusele.
§ 2. Proovi võtmine
Nakkusohtlikku materjali käitlev labor (edaspidi labor) peab varustama isiku, kes võtab nakkusohtlikku materjali sisaldada võivat proovi, eeskirjadega proovivõtuks vastavalt uuringu materjali, proovivõtmise ja transpordi eripärale olenevalt labori spetsiifikast.
§ 3. Nakkusohtliku materjali vedu
(1) Nakkusohtliku materjali riigisisesel veol on nõutav vähemalt kahekordne pakend, millest esimene on purunematu lekkekindel proovianum, mis sisaldab proovi ja on ümbritsetud absorbeeriva materjali küllaldase kogusega, ning teine vastupidav vee- ja lekkekindel ümbris peab olema kas tihedalt suletav proovianum või plastikkott (gripkott).
(2) Transpordivahendis peab olema komplekt, mis sisaldab absorbeerivat materjali ja soovitavalt kloorisisaldusega desinfektanti, lekkekindel jäätmekonteiner ja tugevad korduvkasutatavad kummikindad.
(3) Materjali, mis võib sisaldada 3. ohurühma ohutegurit, tuleb saata laborisse kulleriga.
(4) Nakkusohtliku materjali saatmisel riigist välja on nõutav kolmekordne pakendamine:
1) esimene pakend  purunematu lekkekindel proovianum, mis sisaldab proovi ja on ümbritsetud absorbeeriva materjali küllaldase kogusega, et proovianuma võimalikul purunemisel imada kogu vedelik;
2) teine pakend  vastupidav vee- ja lekkekindel proovianum, millesse paigutatakse üks või mitu esimest pakendit;
3) kolmas pakend ehk väline veopakend  tugev lekkekindel, tihedalt suletava kaanega plast- või metallkonteiner, mis peab kaitsma veo ajal teist pakendit ja selle sisu välise kahjustuse eest.
(5) Nakkusohtliku materjali veopakendi märgistus ja saatedokumendid koostatakse vastavalt ÜRO ohtlike kaupade veo ekspertkomitee soovitustele* (Recommendations of the United Nations Committee of Experts on the Transport of Dangerous Goods)ning nende seisukohti arvestavatel UPU* (Universal Postal Union), ICAO* (International Civil Aviation Organisation) ja IATA* (International Air Transport Association) eeskirjadele.
(6) Proovi andmed, kaaskiri ja muu vajalik informatsioon kinnitatakse teise pakendi välisküljele.
(7) Nakkusohtliku materjali veo nõuetekohase korraldamise eest vastutab nakkusohtliku materjali saatja.
§ 4. Nakkusohtliku materjali säilitamine
(1) Proovid tuleb edastada laborisse võimalikult kiiresti pärast nende võtmist.
(2) Kui proove on raviasutuses vaja säilitada, tuleb toatemperatuuril säilitatavate proovide jaoks ette näha eraldi kinnine kapp või eraldi riiul kapis. 4  10 °C temperatuuril säilitatavate proovide jaoks tuleb ette näha eraldi külmik või eraldi riiul külmikus.
(3) Nakkusohtlike ja puhaste materjalide koos säilitamine ei ole lubatud.
(4) Laboris nakkusohtliku materjali säilitamiseks ettenähtud külmik, sügavkülmik või kapp peavad asetsema labori piiratud juurdepääsuga ruumides ja olema märgistatud bioloogilise ohu märgiga.
(5) Proov peab olema lekkekindlas kinnises proovinõus, proov tuleb märgistada uuringumaterjali või mikroorganismi nimetusega ja labori poolt omistatud koodiga.
(6) Nakkusohtliku materjali säilitamine tuleb dokumenteerida. Dokumentatsioon peab kajastama nakkusohtliku materjali:
1) nimetust;
2) päritolu;
3) säilitamise alustamise kuupäeva;
4) säilitamise lõpetamise põhjust ja kuupäeva;
5) vastutava isiku allkirja.
§ 5. Nakkusohtliku materjali käitlemine laboris
(1) Nakkusohtlikku materjali tuleb käidelda nõutava ohutustasemega laboris.
(2) Labori personal peab omama vajalikku erialast kvalifikatsiooni ja olema spetsiaalselt juhendatud tööks 1. ja 2. ohurühma ohutegureid sisaldava nakkusohtliku materjaliga. Juhendamise viib läbi laborijuhataja või tema poolt määratud pädev töötaja.
(3) Edaspidi tuleb juhendamist läbi viia regulaarselt, kuid mitte harvemini kui üks kord aastas. Juhendamise läbiviimine tuleb dokumenteerida tööohutuse žurnaalis.
(4) Laboris peavad olema eeskirjad kõikide nakkusohtliku materjaliga tehtavate toimingute kohta. Toimingud peavad olema dokumenteeritud.
(5) Labori sissepääs peab olema märgistatud bioloogilise ohu märgiga.
(6) 1. ohurühma ohuteguritena klassifitseeritud mikroorganisme sisaldavaid materjale võib käidelda õppe- ja uurimislaboris, kus järgitakse head mikrobioloogilist tehnikat.
(7) Kui 1. ohurühma ohuteguritena klassifitseeritud mikroorganisme sisaldavaid materjale paljundatakse suures koguses või kasutatakse pritsmeid, aerosoole jms tekitavaid protseduure, tuleb neid materjale käidelda 2. ohutustaseme laboris.
(8) 2. ohurühma ohuteguritena klassifitseeritud mikroorganisme sisaldavaid materjale tuleb käidelda 2. ohutustasemele vastavas diagnostika-, uurimis-, katse- või tervisekaitselaboris.
(9) 2. ohutustaseme laborid peavad järgima head mikrobioloogilist tehnikat ning lisaks tuleb kohaldada järgnevaid nõudeid:
1) aerosooli ja pritsmeid tekitada võivaid protseduure tuleb teostada 2. klassi bioloogilise ohutuse boksis;
2) kõrvaliste isikute sissepääs laborisse peab olema piiratud.
(10) 3. ohurühma ohutegurina klassifitseeritud mikroorganisme sisaldavaid nakkusohtlikke materjale tuleb käidelda 3. ohutustaseme laboris.
(11) 3. ohutustaseme labor on suletud labor, kusjuures:
1) kõik tööd nakkusohtliku materjaliga tuleb teostada 2. või 3. klassi bioloogilise ohutuse boksides;
2) sissepääs laborisse peab toimuma läbi eesruumi (lüüsi). Labori uksed peavad olema isesulguvad ja lukustatavad;
3) labori uksele paigutatud bioloogilise ohu märgil peab olema ohuteguri ohurühm ja labori töö eest vastutava isiku nimi;
4) laboris tuleb kohaldada paaristöötamise nõuet.
§ 6. Nakkusohtliku materjali kahjutustamine
(1) Labori jäätmete kahjutustamisel tuleb arvestada jäätmete omadusi.
(2) Nakkusohtlik materjal tuleb autoklaavida või põletada. Teravad esemed nagu süstlanõelad, skalpellid, noad ja klaasikillud autoklaavitakse torkekindlas nõus.
(3) Pärast autoklaavimist käideldakse jäätmeid olmejäätmetena.
(4) Laboris peab olema sisse seatud jäätmete kahjutustamise ja desinfektsiooni tulemuse kontroll.
* Määruses viidatud eeskirjad on kättesaadavad Terviseameti koduleheküljel.
(Sotsiaalmin m 14.12.2009 Nr. 96 jõust. 01.01.2010 - RTL 2009, 96, 1439)