oppenoukogu otsused 2015.-2016.a.
Tallinn 30. august 2016. a nr 3-7/4
1. Direktori tervitus, uute töötajate tutvustamine
2. Eelmise õppenõukogu otsuste läbivaatamine
2.1 Täiendava õppetöö tulemused
3. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi sisehindamise tulemused aastatel 2014/2015/2016
4. Kooli arengukava, eesmärkide ja tööplaani täitmine 2015.-2016. õa; ettepanekud kooli õppe- ja kasvatustegevuse parendamiseks
5. Kooli dokumentide muudatuste läbiarutamine ja arvamuse avaldamine
5.1 LVG õppekava muudatuste läbiarutamine ja arvamuse avaldamine
5.2 Õpilastega arenguvestluste läbiviimise kord
5.3 LVG kodukorra muudatuste läbiarutamine ja arvamuse avaldamine
6. Välisriigist tulnud õpilaste õpingute jätkamiseks klassidesse määramine
1. Viia üle täiendava õppetöö rahuldava tulemuse alusel järgmised õpilased:
· 11. klassi …..
· 12.A klassi ….
· 12.B klassi …..
Alus: HTM määrus 23. augusti 2010. a nr 44 „Kooli õppenõukogu töökord ja ülesanded“
§ 4 p. 1; „LVG hindamise kord“ §13 p.2; Gümnaasiumi riiklik õppekava, § 15 p. 3
2. Kiita heaks sisehindamise 2014.-2015.-2016. õa tulemused.
3. Kiita heaks LVG sisehindamise arengukava 2015.-2016. õa eesmärkide ja tööplaani täitmine.
4. Olles läbi arutanud 2015.-2016. õa õppe-kasvatustegevuse tulemused, hindab õppenõukogu need hindega „hea“.
5. Kiita heaks LVG Põhikooli õppekava ja LVG hindamise korra muudatused
5.1 Kiita heaks LVG gümnaasiumiastme õppekava muudatused.
5.2 Kiita heaks „Õpilastega arenguvestluste läbiviimise kord“.
Alus: Põhikooli ja gümnaasiumi seadus § 37 lõige 5; haridus- ja teadusministri 23.augusti 2010. a määuse 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord“ § 2 punkt 8
5.3 Kiita heaks LVG kodukorra muudatused
Alus: haridus- ja teadusministri 23.augusti 2010. a määruse 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord“ § 2 punkt 4
6. Kinnitada välisriikidest tulnud õpilane ... õpingute jätkamiseks 6C klassi.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010. a määrus nr 44 § 4 punkt 3; Haridus- ja teadusministri 19.08.2010. a määrus nr 43 § 5 lõige 2
Tallinn 20. juuni 2016. a nr 3-7/3
Täiendava õppetöö tulemused 2.-9. klassis.
Põhikooli lõpetamine ja lõputunnistuste väljaandmine. Õpilaste tunnustamine kiituskirjaga.
Täiendava õppetöö tulemused 10.-12. klassis.
Gümnaasiumi lõpetamine ja lõputunnistuste väljaandmine. Õpilaste tunnustamine medalite ja kiituskirjadega.
1.1 Täiendava õppetöö rahuldava tulemuse alusel viia üle:
3.A klassi 2.A klassi õpilane …
7.V klassi 6.V klassi õpilane …
8.A klassi 7.A klass õpilane …
9.A klassi 8.A klassi õpilased: …
9.B klassi 8.B klassi õpilased: …
1.2 Täiendava õppetöö rahuldava tulemuse alusel lõpetada klass
9. B klassi õpilane
2.1 Lugeda põhikool lõpetanuks ja väljastada põhikooli lõputunnistused 67 õpilasele.
9.A klass …
9.B klass …
9.V klass …
Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus § 30 lg 5; haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 p 6; Põhikooli riiklik õppekava § 23 p 1.
2.2 Anda välja kiitusega põhikooli lõputunnistus
Alus: haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 punkt 7; haridus- ja teadusministri 9. augusti 2010. a määrus nr 37 «Õpilase tunnustamise tingimused ja kord» § 2 p 1.
2.3 Tunnustada kiituskirjaga „Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines” järgmisi õpilasi:
Alus: haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 p 7; haridus- ja teadusministri 9. augusti 2010. a määrus nr 37 «Õpilase tunnustamise tingimused ja kord» § 1 p 1; „Lasnamäe Vene Gümnaasiumi õpilaste tunnustamise tingimused ja kord“ § 6.
3.1 Täiendava õppetöö rahuldava tulemuse alusel viia üle:
11.A klassi alljärgnevad 10.A klassi õpilased: …
12.B klassi alljärgnevad 11.B klassi õpilased: …
3.2 Pikendada õppeaasta kuni 25.08.2016 järgmistele õpilastele:
11.A klass …
Alus: „Lasnamäe Vene Gümnaasiumi hindamise kord“ § 8 p 2, § 12 p 3.
4.1 Lugeda gümnaasium lõpetatuks ja väljastada lõputunnistused 36 õpilasele:
12.A klass …
12.B klass …
Alus: HTM määrus 23. augusti 2010. a nr 44 „Kooli õppenõukogu töökord ja ülesanded“ § 4 p. 6; Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus § 28 p 10, § 31; Gümnaasiumi riiklik õppekava § 18 p 3; Lasnamäe Vene Gümnaasiumi õppekava § 22 p 3; „Lasnamäe Vene gümnaasiumi hindamise kord“ § 15 p 3.
4.2 Arvata … Lasnamäe Vene Gümnaasiumi õpilaste nimekirjast välja alates 21.06.2016.
Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus § 28 p.7.
4.3 Tunnustada järgmisi õpilasi kuldmedaliga:
12. B klass …
4.4 Tunnustada järgmisi õpilasi hõbemedaliga:
12. B klass…
Alus: Haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 p 7; haridus- ja teadusministri 9. augusti 2010. a määrus nr 37 «Õpilase tunnustamise tingimused ja kord» § 3 lg 3
Tallinn 02. juuni 2016. a nr 3-7/2
2015.- 2016. õppeaasta tulemused:
1.1 Järgmisesse klassi üleviimine (1.-8., 10., 11. klass)
1.2 Täiendavale õppetööle jätmine (1.-12. klass)
1.3 Kiituskirjaga tunnustamine (1.-8. klass)
Õppenõukogu liikmed, kes allkirjastavad lõputunnistused.
1.1 Õppeaasta tulemuste alusel viia üle:
2.A klassi alljärgnevad 1.A klassi õpilased:…
2.B klassi alljärgnevad 1.B klassi õpilased:…
2.C klassi alljärgnevad 1.C klassi õpilased:…
2.D klassi alljärgnevad 1.D klassi õpilased:…
2.E klassi alljärgnevad 1.E klassi õpilased:…
3.A klassi alljärgnevad 2.A klassi õpilased:…
3.B klassi alljärgnevad 2.B klassi õpilased:…
3.V klassi alljärgnevad 2.V klassi õpilased:…
3.E klassi alljärgnevad 2.E klassi õpilased:…
3.C klassi alljärgnevad 2.C klassi õpilased:…
4.A klassi alljärgnevad 3.A klassi õpilased:…
4.B klassi alljärgnevad 3.B klassi õpilased:…
4.V klassi alljärgnevad 3.V klassi õpilased:…
4.C klassi alljärgnevad 3.C klassi õpilased:…
5.A klassi alljärgnevad 4.A klassi õpilased:…
5.B klassi alljärgnevad 4.B klassi õpilased:…
5.V klassi alljärgnevad 4.V klassi õpilased:…
5.C klassi alljärgnevad 4.C klassi õpilased:…
6.A klassi alljärgnevad 5.A klassi õpilased:…
6.B klassi alljärgnevad 5.B klassi õpilased:…
6.V klassi alljärgnevad 5.V klassi õpilased:…
6.C klassi alljärgnevad 5.C klassi õpilased:…
7.A klassi alljärgnevad 6.A klassi õpilased:…
7.B klassi alljärgnevad 6.B klassi õpilased:…
7.V klassi alljärgnevad 6.V klassi õpilased:…
8.A klassi alljärgnevad 7.A klassi õpilased:…
8.B klassi alljärgnevad 7.B klassi õpilased:…
8.V klassi alljärgnevad 7.V klassi õpilased:…
8.G klassi alljärgnevad 7.G klassi õpilased:…
9A klassi alljärgnevad 8.A klassi õpilased:…
9.B klassi alljärgnevad 8.B klassi õpilased:…
9.V klassi alljärgnevad 8.V klassi õpilased:…
11.A klassi alljärgnevad 10.A klassi õpilased:…
12.A klassi alljärgnevad 11.A klassi õpilased:…
12.B klassi alljärgnevad 11.B klassi õpilased:…
1.2.1 Pikendada õppeaasta kuni 17.06.2016 järgmistel õpilastel: …
1.2.2 Pikendada õppeaasta kuni 25.08.2016: …
Alus: Gümnaasiumi riikliku õppekava § 21 p 6; haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 p1.
1.3 Tunnustada kiituskirjaga „Väga hea õppimise eest” järgmisi õpilasi: …
Alus: Põhikooli riikliku õppekava § 22 p 8 ja p 9; haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määruse nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord” § 4 punkt 7; haridus- ja teadusministri 9. augusti 2010. a määrus nr 37 «Õpilase tunnustamise tingimused ja kord» §1; Lasnamäe Vene Gümnaasiumi õpilaste tunnustamise tingimused ja kord § 5 p 2
2. Kinnitada nimekirja järgmised õppenõukogu liikmed, kes allkirjastavad 2015.-2016 õppeaasta lõputunnistused:
9. klassid: …
12. klass: …
Tallinn 04. september 2015.a nr 3-7/1
1. Õppenõukogu sekretäri valimine 2015.- 2016. õppeaastaks.
2. Eesmärkide ja kooli üldtööplaani kinnitamine 2015.-2016. õppeaastaks.
3. Koduõppe rakendamine vanema taotluse alusel.
4. Õppenõukogu esindajate nimetamine kooli hoolekogu koosseisu.
1.Valida õppenõukogu sekretäriks 2015.- 2016. õppeaastaks ...
2.Kinnitada kooli üldtööplaan 2015.-2016. õppeaastaks.
3.Rakendada vanema taotlusel … koduõpe. Koolipoolseks vastutavaks isikuks õpilasele individuaalse õppekava koostamisel on ... Ema koostab individuaalse õppekava ja esitab kooli direktorile kinnitamiseks. Kontroll üks kord poole aasta jooksul.
4.Avaliku hääletamise alusel nimetada õppenõukogu esindajateks LVG hoolekogu koosseisu järgmised õppenõukogu liikmed:
Tallinn 31. august 2015. a nr 3-7/9
1.1 Õppenõukogu sekretäri valimine
2. Eelmise õppenõukogu otsuste täitmisest. Täiendava õppetöö tulemused
3. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi sisehindamise tulemused 2014.-2015. õppeaastal ja ettepanekud kooli õppe- ja kasvatustegevuse parendamiseks:
3.1 Kooli arengukava, eesmärkide ja tööplaani täitmine 2014.-2015. õppeaastal
3.1.1 Kokkuvõte õpilaste, lastevanemate ja kooli personali rahulolu ankeetidest
3.1.2 Õppe- ja kasvatustegevuse tulemused ja ettepanekud kooli õppe- ja kasvatustegevuse parendamiseks
4. LVG põhikooli õppekava läbiarutamine ja arvamuse andmine põhikooli õppekava kohta
4.1 Põhikoolis eesti keeles õpetatavad ained
5. LVG gümnaasiumi õppekava läbiarutamine ja arvamuse andmine gümnaasiumi õppekava kohta
6. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi hindamise korra läbiarutamine ja arvamuse andmine kooli hindamise korra kohta
7. LVG uurimistöö ettevalmistamise, läbiviimise korra läbiarutamine ja arvamuse andmine LVG uurimistöö ettevalmistamise, läbiviimise korra ning selle muudatuste kohta
8. LVG kodukorra läbiarutamine ja arvamuse andmine kooli kodukorra ning selle muudatuste kohta
9. Välisriigist tulnud õpilaste õpingute jätkamiseks klassidesse määramine
1. Valida õppenõukogu sekretäriks Tiina Müürsepp.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §5 lk 1
2. Viia üle täiendava õppetöö rahuldava tulemuse alusel järgmised õpilased: ………..
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §6 lk 4
3.1 Kiita heaks sisehindamise tulemused, arengukava, eesmärkide ja tööplaani täitmine.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §2 p6
3.2 Sisehindamise tulemuste analüüsi põhjal vajavad parendamist:
· põhikooli eesti keele ja matemaatika lõpueksamite tulemused;
· LVG hindamise korra järgimine õpetajate poolt;
· e-kooli täitmine;
· gümnaasiumiastme õpilaste õppetöös osalemine;
· traumaohu ennetamine vahetundides ja kehalise kasvatuse tundides.
3.3 Olles läbi arutanud 2014.-2015. õppeaasta õppe-kasvatustegevuse tulemused, hindab õppenõukogu need hindega „hea“.
4. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi põhikooli õppekava on koostatud lähtuvalt põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest „Põhikooli riiklikust õppekavast“ ning teistest õigusaktidest, on suunatud õpilaste arengu toetamiseks ning on heaks aluseks õppe- ja kasvatustegevuse korraldamiseks koolis.
Alus: põhikooli- ja gümnaasiumi seadus § 17 lõike 2; Põhikooli riiklik õppekava; Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §2 p1.
4.1 Kiita heaks 2015.-2016. õppeaastal põhikoolis eesti keeles õpetatavad ained.
5. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi gümnaasiumi õppekava on koostatud lähtuvalt põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest „Gümnaasiumi riiklikust õppekavast“ ning teistest õigusaktidest, on suunatud õpilaste arengu toetamiseks ning on heaks aluseks õppe- ja kasvatustegevuse korraldamiseks koolis.
Alus: põhikooli- ja gümnaasiumi seadus § 17 lõike 2; Gümnaasiumi riiklik õppekava; Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §2 p1
6. Kiita heaks Lasnamäe Vene Gümnaasiumi hindamise kord. Hindamise kord jõustub alates 1. septembrist 2015.
7. Kiita heaks muudatused LVG uurimistöö ettevalmistamise, läbiviimise ja hindamise korras.
8. Kiita heaks muudatused LVG kodukorras.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §2 p 4
9. Kinnitada välisriikidest tulnud õpilased õpingute jätkamiseks määratud klassidesse.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010.a määrus nr 44 §4 p 3; Haridus- ja teadusministri 19.08.2010.a määrus nr 43 §5 lk 2


RT I 2001, 17, 81
Vastu võetud 07.02.2001 nr 50
Määrus kehtestatakse «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» (RT I 1999, 60, 616; 2000, 55, 362) § 10 lõike 6 alusel.
(1) Määrust kohaldatakse rasedate ja rinnaga toitvate naiste (edaspidi naistöötaja) töö suhtes, et tagada neile ohutu töökeskkonna loomine.
(2) Määruses sätestatud töötervishoiu ja tööohutuse nõudeid on tööandja kohustatud täitma juhul, kui naistöötaja esitab tööandjale oma seisundi kohta arsti kirjaliku tõendi.
§ 2. Tööandja kohustused
1) kõikide tööde korral, kus naistöötaja võib kokku puutuda §-s 6 loetletud ohutegurite või tööprotsessidega, hindama nende tegurite iseloomu, määra ja kestuse alusel riski naistöötaja ohutusele või tema tervisele, samuti võimalikku kahjulikku mõju tema raseduse kulgemisele või rinnaga toidetava lapse tervisele;
2) kui punktis 1 nimetatud hindamise tulemusel ilmneb, et selline risk on olemas, rakendama §-s 3 toodud abinõusid ohutute töötingimuste tagamiseks;
3) konsulteerima abinõude rakendamisel töökeskkonnanõukoguga ja vajaduse korral arstiga;
4) teavitama naistöötajat ja töökeskkonnavolinikku hindamise tulemustest ja rakendatavatest abinõudest;
5) võimaldama rasedale sünnituseelseks tervisekontrolliks tööst vaba aega, kui tervisekontroll toimub tööajal, ning säilitama selleks ajaks tema töötasu;
6) tagama lamamisvõimalusega puhkeruumi kasutamise;
7) käesoleva paragrahvi punkte 1–4 ning § 3 ja § 6 kohaldama ka naistöötajate suhtes, kes on sünnitanud viimase kolme kuu jooksul, kuid mingil põhjusel ei toida last rinnaga.
§ 3. Naistöötajale ohutu töö tagamise abinõud
(1) Naistöötajale ohutu töö tagamiseks rakendab tööandja järgmisi abinõusid:
1) töötingimuste ajutine kergendamine;
2) töökorralduse muutmine, sealhulgas tööpäeva lühendamine ja sobivate puhkepauside võimaldamine;
3) ajutine üleviimine kergemale tööle;
4) ajutine üleviimine teisele tööle;
5) ajutine üleviimine päevasele või õhtusele tööle.
(2) Kui lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud abinõude rakendamine ei taga naistöötajale ohutut tööd, on tööandja kohustatud naistöötaja ajutiselt üle viima kergemale või teisele tööle, võttes arvesse tema võimeid ja ametialaseid kogemusi.
(3) Kui tööandjal ei ole võimalik naistöötajat ajutiselt kergemale või teisele tööle üle viia, peab ta tööinspektori nõusolekul naistöötaja ajutiselt tööst vabastama. Tööst vabastamise kestuse määrab arst.
(4) Kui öötöö võib kahjustada naistöötaja (välja arvatud raseda) või rinnaga toidetava lapse tervist, on tööandja kohustatud naistöötaja ajutiselt päevasele või õhtusele tööle üle viima. Kui see ei ole võimalik, peab tööandja tööinspektori nõusolekul naistöötaja ajutiselt tööst vabastama. Ajutiselt päevasele või õhtusele tööle üleviimise või tööst vabastamise kestuse määrab arst.
§ 4. Tööd, mida rasedal on keelatud teha
(1) Rasedat ei tohi kohustada töötama:
1) kõrge õhurõhu tingimustes;
2) punetistesse nakatumise ohu korral, välja arvatud juhul, kui on tõestatud, et rase on immuunsuse läbi punetiste vastu piisavalt kaitstud;
3) toksoplasmoosi nakatumise ohu korral, välja arvatud juhul, kui on tõestatud, et rase on immuunsuse läbi toksoplasmoosi vastu piisavalt kaitstud;
4) plii ja selle mürgiste ühenditega;
5) allmaatööl;
6) öötööl;
7) raskuste käsitsi teisaldamisel.
(2) Lõikes 1 nimetatud tööde korral peab tööandja rakendama § 3 lõike 1 punktis 4 nimetatud abinõu. Kui tööandjal ei ole võimalik seda teha, peab ta tööinspektori nõusolekul naistöötaja ajutiselt tööst vabastama. Tööst vabastamise kestuse määrab arst.
§ 5. Tööd, mida rinnaga toitval naisel on keelatud teha
(1) Rinnaga toitvat naist ei tohi kohustada töötama:
1) plii ja selle mürgiste ühenditega;
§ 6. Ohutegurid ja tööprotsessid, mida tuleb riski hindamisel arvesse võtta
(1) Füüsikalised ohutegurid:
1) põrutused, üldvibratsioon ja seda põhjustavad seadmed;
3) ioniseeriv kiirgus ja mitteioniseeriv kiirgus (ultraviolettkiirgus, laserkiirgus, infrapunane kiirgus);
4) elektromagnetväli;
5) kõrge ja madal (ekstreemne) temperatuur.
(2) Keemilised ohutegurid:
1) ohtlikud kemikaalid, mis märgistatakse riskilausetega R 40, R 45, R 46, R 47, R 61, R 63, R 64 ja neid kemikaale sisaldavad valmistised;
2) 1. kategooria kantserogeenid;
3) elavhõbe ja selle ühendid;
4) antimitootilised ehk rakkude jagunemist pidurdavad ained (näiteks tsütostaatilised ravimid), eriti koostoime korral ioniseeriva kiirgusega;
5) süsinikmonooksiid;
6) naha kaudu tervist kahjustavad kemikaalid, mis märgistatakse riskilausetega R 21, R 24 ja R 27.
(3) Bioloogilised ohutegurid:
2., 3. ja 4. ohurühma bioloogilised ohutegurid, mis on sätestatud Vabariigi Valitsuse 5. mai 2000. a määrusega nr 144 «Bioloogilistest ohuteguritest mõjutatud töökeskkonna töötervishoiu ja tööohutuse nõuded» (RT I 2000, 38, 234).
(4) Füsioloogilised ja psühholoogilised ohutegurid:
1) füüsilise töö raskus (raskuste käsitsi teisaldamine, lokaalse lihaspingega tööd);
2) vaimset või füüsilist väsimust või ülepinget põhjustavad sundasendid ja -liigutused, sealhulgas ka pidev töötamine seistes või istudes, monotoonne töö, kiire töötempo, kõrgendatud tähelepanuga töö ning muud samalaadsed tegurid;
3) töötamine üksinda, kui kohe abi kutsumine ei ole võimalik;
4) töötamine redelil, tööplatvormil või tellingutel.
(5) Kantserogeenset ja mutageenset ohtu põhjustavad tööprotsessid, mis on sätestatud Vabariigi Valitsuse 15. veebruari 2000. a määrusega nr 51 «Kantserogeensete ja mutageensete ainete kasutamisel esitatavad nõuded töökohal» (RT I 2000, 12, 84).
Määrus jõustub 1. aprillil 2001. a.
1 Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 92/85/EMÜ (EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1)
RiigisekretärAino LEPIK von WIRÉN


Püsiva tegevuskoha kasumi maksustamine - RMP.ee
Esileht » Maksundus » Tulumaks » Püsiva tegevuskoha kasumi maks ...
23.03.2016 (uuendatud 30.08.2017)
Juhend on koostatud maksukorralduse seaduse § 15 alusel, mille lg 1 kohaselt riikliku maksu maksuhalduril on õigus anda maksukorralduse seaduse ja maksuseaduste selgitamiseks ja tutvustamiseks selgitusi ja juhendeid, mille eesmärk on tagada maksuseaduste ühetaoline kohaldamine riiklike maksude maksuhalduri poolt. Nimetatud selgitused ja juhendid ei ole maksukohustuslasele siduvad (maksukorralduse seaduse § 15 lg 2).
1. Maksustamise olulisemad õiguslikud alused
1.1. Tulumaksuseadus
1.2. Riikidevahelised topeltmaksustamise vältimise lepingud
2. Maksude arvutuse põhimõtted
3. Püsiva tegevuskoha kasumieraldiste maksustamise üldised põhimõtted
3.1. Deklareerimise aeg
3.2. Maksed välisriigis asuvale või ühisele pangakontole
3.3. Kulude ja hindade arvestus
4. Maksusoodustused ja -vabastused
4.1. Maksulepingu soodustused
4.2. Tulumaksuseadusest tulenevad maksuvabastused ja tulumaksukohustuse vähendamised
5. Maksumäärad
Püsiv tegevuskoht on majandusüksus, mille kaudu toimub mitteresidendi püsiv majandustegevus Eestis (tulumaksuseaduse (edaspidi TuMS) § 7 lg 1).
Püsiv tegevuskoht tekib geograafiliselt piiritletud või liikuva iseloomuga majandustegevuse tulemusena või mitteresidendi nimel lepinguid sõlmima volitatud esindaja kaudu Eestis toimuva majandustegevuse tulemusena (TuMS § 7 lg 2).
Püsiva tegevuskoha mõiste kohaselt on selle tekkimiseks oluline eelkõige majandustegevuse olemasolu Eestis, mitte niivõrd geograafiliselt piiritletud koht. Püsiv tegevuskoht tekib ka liikuva tegevuse osas ning mitteresidendi nimel lepinguid sõlmima volitatud esindaja kaudu. Majandustegevuse toimimiseks on tavaliselt tarvis inimesi, kuid püsiv tegevuskoht võib tekkida ka ilma inimjõu abita töötavate seadmete või rajatiste kaudu.
Mitteresidendi tulu, mida ta saab Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu, arvestatakse kui tulu, mida see püsiv tegevuskoht oleks võinud saada iseseisva maksumaksjana, kes tegutseb samade või sarnaste tingimuste alusel samadel või sarnastel tegevusaladel ja on täiesti iseseisev mitteresidendi suhtes, kelle püsiv tegevuskoht see on (TuMS § 7 lg 3).
Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuv püsiv tegevuskoht maksab Eestis tulumaksu:
erisoodustustelt (TuMS § 53 lg 2);
kingitustelt, annetustelt, vastuvõtukuludelt (TuMS § 53 lg 3);
kasumieraldistelt (TuMS § 53 lg 4);
ettevõtlusega mitteseotud kuludelt ja muudelt väljamaksetelt (TuMS § 53 lg 5).
Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuvale püsivale tegevuskohale omistatud kasum, mis on maksustamisperioodil püsivast tegevuskohast rahalises või mitterahalises vormis välja viidud (TuMS § 53 lg 4), maksustatakse samadel põhimõtetel residendist äriühingu dividendi või muude kasumieraldistena jaotatud kasumi maksustamisega Eestis.
Siirdehinna turuväärtuse määramisega seonduvaid TuMS § 50 lõikeid 4–8 kohaldatakse ka mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel tehtud tehingutele (TuMS § 53 lg 46).
Mitteresident on kohustatud tasuma tulumaksu siis, kui TuMS § 7 lg 3 alusel püsivale tegevuskohale omistatud kasum viiakse püsivast tegevuskohast välja. Püsivale tegevuskohale omistatud kasumi arvutamisel arvestatakse nii püsiva tegevuskohaga seotud tulusid kui ka selle saamiseks tehtud kulusid.
Kui residendist äriühing kustutatakse äriregistrist ilma likvideerimiseta ning äriühingu majandustegevust jätkatakse Eestis püsiva tegevuskoha kaudu, käsitatakse püsivale tegevuskohale omistatud kasumina ka äriregistrist kustutatud äriühingu omakapitali osa, mis ületab omakapitali tehtud rahalisi või mitterahalisi sissemakseid (TuMS § 53 lg 43).
Üleminekusättega TuMS § 61 lg 42 maksustatakse püsivast tegevuskohast väljaviidava vara maksumus osas, mis võrdub püsiva tegevuskoha jaoks sissetoodud vara arvel enne 2011. aasta 1. jaanuari väljaviidud püsivale tegevuskohale omistatud maksustamata kasumiga.
Püsivast tegevuskohast väljaviidav kasum deklareeritakse alates 2015. aastast vormi TSD lisal 3 ning tulumaks tasutakse väljaviimisele järgneva kalendrikuu 10. kuupäevaks (TuMS § 54 lg-d 2 ja 4).
Kasum deklareeritakse isegi juhul, kui tulumaksuseaduse alusel ette nähtud maksusumma on tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaselt Eestis tulumaksust vabastatud.
Deklaratsioon TSD lisa 3 esitatakse ka Eestis maksuvabade saadud TuMS § 50 lg 11 või § 53 lg 41 nimetatud dividendide ja § 50 lg 21 või § 53 lg 47 nimetatud väljamaksete suuruse ning tegijate kohta tulumaksuga topeltmaksustamise vältimiseks.
Kui mitteresidendist juriidiline isik omab Eestis püsivat tegevuskohta, siis on ta tulumaksu kinnipidajana kohustatud TuMS §-s 41 loetletud väljamaksetelt kinni pidama tulumaksu ja esitama maksustatavate väljamaksete kohta deklaratsiooni TSD koos vastavate lisadega.
Deklaratsioonide esitamiseks peab püsiv tegevuskoht olema Eestis registreeritud. Eesti äriregistris registreeritud filiaali andmed jõuavad MTA andmebaasi automaatselt, täpsustada on vaja püsiva tegevuskoha staatus.
Püsiv tegevuskoht, mida pole filiaalina kantud Eesti äriregistrisse, teeb taotluse registreerimiseks vormil R2.
Muudatuste ja lõpetamise kohta on vorm R4.
Kui mitteresident on resident riigis, kellega Eesti on sõlminud riikidevahelise tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu (edaspidi maksuleping), kohaldatakse püsiva tegevuskoha maksustamisel maksulepingutest tulenevaid maksuvähendusi ja -soodustusi.
Maksulepingutes esitatud püsiva tegevuskoha käsitlus erineb mõnevõrra Eesti tulumaksuseaduses sätestatust. Püsiva tegevuskoha mõiste maksulepingu kohaldamiseks on sätestatud maksulepingu artiklis 5. Maksulepingud piiravad Eesti maksustamisõigust tulumaksuseadusega võrreldes.
Maksulepingutes tähistab mõiste "püsiv tegevuskoht" äritegevuse kindlat kohta, mille kaudu täielikult või osaliselt toimub ettevõtte äritegevus. Maksulepingute püsivat tegevuskohta käsitlevas artiklis on toodud illustreeriv nimekiri võimalikest püsivatest tegevuskohtadest. Püsiva tegevuskoha määramisel on oluline, et oleks olemas äritegevuse koht, mis on piisavalt püsiv ja kindel ning äritegevus toimuks selle koha kaudu. Seega püsiv tegevuskoht tekib kohas, mis on isiku äritegevusega geograafiliselt ja majanduslikult seotud.
Erinevalt tulumaksuseadusest on maksulepingutes eraldi säte ehitustegevusega seotud püsivate tegevuskohtade suhtes. Nimelt on reeglina sätestatud, et ehitusplats, ehitus-, montaaži- või seadistamisprojekt või sellega seotud järelevalve kujutab endast püsivat tegevuskohta ainult juhul, kui see on kestnud maksulepingus sätestatud perioodi jooksul, näiteks kauem kui kuus kuud. Püsiva tegevuskoha tekkimise alguseks loetakse ehitustegevuse algust. Kui erinevad ehitusplatsid või -projektid on üksteisega seotud, moodustades geograafiliselt ja majanduslikult ühtse terviku, liidetakse nende kestus püsiva tegevuskoha määramisel kokku. Ehituse peatöövõtja tegevuse perioodi hulka loetakse ka aeg, millal alltöövõtjad viibivad ehitusplatsil.
Maksulepingutes on erinevalt tulumaksuseadusest loetletud nimekiri abistavatest ja ettevalmistavatest tegevustest, millega tegelemise korral ei loeta püsivat tegevuskohta teises riigis tekkinuks. Seega on võimalik, et mitteresidendil püsiv tegevuskoht küll eksisteerib, kuid seda ei loeta püsivaks tegevuskohaks maksulepingu mõttes, kuna mitteresidendi tegevus nimetatud püsiva tegevuskoha kaudu on ainult abistava või ettevalmistava iseloomuga.
Sarnaselt tulumaksuseadusega loetakse ka maksulepingutes püsiv tegevuskoht tekkinuks mitteresidendi esindaja kaudu. Maksulepingutes käsitletakse eraldi sõltuvat ja sõltumatut esindajat. Sõltuv esindaja moodustab mitteresidendi püsiva tegevuskoha, sõltumatu mitte. Kui isik, kes tegutseb ettevõtte nimel ning kes on volitatud sõlmima ja tegelikult sõlmib teises lepinguosalises riigis ettevõtte nimel lepinguid (ning isik ei ole sõltumatu esindaja), siis loetakse antud ettevõttel olevat püsivat tegevuskohta selles riigis kõigi sellise isiku poolt ettevõtte jaoks sooritatud tegevuste suhtes juhul, kui sellise isiku tegevus ei ole ainult abistava ja ettevalmistava iseloomuga, mis oleksid toimunud äritegevuse kindla asukoha kaudu ja mis ei muudaks seda äritegevuse kindlat asukohta püsivaks tegevuskohaks.
Mitteresidendi sõltuv esindaja on kui mitteresidendi käepikendus teises riigis. Lepingute sõlmimise all ei saa mõista pelgalt allakirjutamise fakti, oluline on kas ja kelle juures toimub tegelik ja oluliste tingimuste kokkuleppimine. Et määrata kindlaks volitus lepingu sõlmimiseks mitteresidendi nimel, tuleb arvestada kogu suhte iseloomu mitteresidendi ja esindaja vahel. Siinjuures on üldiselt oluline tehingute korduvus ja tegevuse püsivus, kuid lepingute loomusest tulenevalt võib püsiv tegevuskoht olla tekkinud ka ühe lepingu sõlmimisest.
Isik, kes tegutseb sõltumatu esindajana, ei tekita mitteresidendile püsivat tegevuskohta, kui esindaja tegutseb enda nimel oma tavapärase äritegevuse käigus ning juriidiliselt ja majanduslikult mitteresidendist sõltumatult.
Ühe isiku omamine või kontrollimine teise poolt ei tekita iseenesest püsivat tegevuskohta. Lähtuvalt konkreetsetest tegelikest asjaoludest võib tütarettevõte emaettevõttele siiski ka püsiva tegevuskoha tekitada (kuid iseenesest ta seda ei ole).
Mitteresidendi äritegevuse tulusid, mida maksulepingus mujal ei käsitata, võib maksulepingute kohaselt maksustada Eestis vaid juhul, kui mitteresidendi äritegevus toimub Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu (maksulepingute artikkel 7) .
Maksulepingutes lähtutakse sarnaselt tulumaksuseaduse § 7 lõikes 3 sätestatuga iseseisva maksumaksja fiktsioonist, mille kohaselt juhul, kui mitteresidendi äritegevus toimub teises lepinguosalises riigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu, loetakse sellele püsivale tegevuskohale omistatuks kasum, mille püsiv tegevuskoht oleks võinud saada iseseisva ettevõttena, kes osaleb samade või sarnaste tingimuste alusel samadel või sarnastel tegevusaladel ja on täiesti iseseisev oma suhetes mitteresidendiga, kelle püsiv tegevuskoht ta on (maksulepingu art 7 lg 2 ja 3).
Püsiva tegevuskoha kasumite määramisel võib maha arvata püsiva tegevuskoha tõttu tekkinud kulu, sealhulgas juhtimise ja administreerimisega tekkinud kulu, olenemata sellest, kus riigis kulu kanti.
Sageli märgitakse maksulepingu lahutamatuks osaks olevasse protokolli sätteid püsiva tegevuskoha kaudu teenitud tulu maksustamise piiramise kohta lepinguosalistes riikides.
Maksukorralduse seaduse (edaspidi MKS) § 56 lg 1 alusel on maksukohustuslane kohustatud maksuhaldurile teatama kõik talle teadaolevad asjaolud, mis omavad või võivad omada maksustamise seisukohast tähendust.
MKS § 56 lg 2 kohaselt peab maksukohustuslane arvestust maksustamise seisukohast tähendust omavate asjaolude kohta, annab seletusi, esitab deklaratsioone ja muid tõendeid ning säilitab neid seadusega ettenähtud tähtaja jooksul. Kui seadus sätestab tõendi kohustusliku liigi, saab maksukohustuslane kasutada tõendamisel ainult seda liiki tõendit.
MKS § 57 lg 3 kohaselt tuleb raamatupidamis- ja maksuarvestust korraldada nii, et mõistliku aja jooksul on võimalik saada ülevaade tehingute toimumisest ning maksustamise seisukohast tähendust omavatest asjaoludest, sealhulgas tuludest, kuludest, varast ja kohustustest.
TuMS § 55 lg 2 kohaselt on mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, kohustatud kuue kuu jooksul, arvates majandusaasta lõpust, esitama Maksu- ja Tolliametile püsiva tegevuskoha majandusaasta aruande allkirjastatud eksemplari.
Lisaks on mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuval püsival tegevuskohal, kes on registreeritud käibemaksukohustuslane käibemaksuseaduse tähenduses, deklaratsioonide TSD esitamise kohustus.
Seega eelnimetatud sätetest tulenevalt on mitteresident kohustatud deklareeritava maksustatava väärtuse määramiseks pidama eraldi püsiva tegevuskoha maksuarvestust. Kuigi maksuseadused ei reguleeri raamatupidamisreegleid, peab mitteresident maksuarvestust pidama viisil, mis võimaldab mõistliku aja jooksul saada ülevaate Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu tehtud kuludest, saadud tuludest, varadest ning kohustustest.
Mitteresidendist juriidiline isik võib Eestis asuva püsiva tegevuskoha raamatupidamisarvestust pidada oma asukohariigis seal kehtivate reeglite alusel, kui need reeglid vastavad rahvusvaheliselt tunnustatud raamatupidamisnõuetele ning võimaldavad määrata õige maksukohustuse Eestis.
TSD lisas 3 deklareeritud andmete õigsuse tõendamiseks peab mitteresidendist juriidiline isik (maksuhalduri nõudmisel) iga maksustamisperioodi lõpu seisuga tõendama, et Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu teenitud kasum oli maksustamisperioodi lõpu seisuga püsiva tegevuskoha kasutuses. Sisuliselt eeldab see püsiva tegevuskoha bilansi koostamist viisil, mis näitaks, et kogu teenitud kuid jaotamata kasumile vastab bilansi aktivas tegelik vara (raha, kaubad, väärtpaberid, nõuded vms).
Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha maksustamisel lähtutakse tulumaksuseaduses sätestatud üldisest põhimõttest, et jaotamata kasumit tulumaksuga ei maksustata.
Kui maksulepinguriigi residendil ei ole Eestis tekkinud püsivat tegevuskohta maksulepingu mõttes, siis maksustamine TuMS § 53 lg 4 alusel ei rakendu, kuna maksuleping seda ei luba. Püsiva tegevuskoha registreerimise kohustust Eesti seaduste kohaselt maksulepingu sätted ei mõjuta.
Maksulepingute ja tulumaksuseaduse koosmõjus on Eestil õigus maksustada selle jaotamise hetkel mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha tulu, millest on maha arvatud püsiva tegevuskoha tulu teenimisega seotud kulud ning juhtimise ja administreerimisega seotud mitteresidendist äriühingu Eesti püsivale tegevuskohale omistatud kulud.
Mitteresidendist juriidiline isik on kohustatud deklareerima TuMS § 53 lg 4 alusel tulumaksuga maksustatava kasumieraldise läbi Eestis asuva püsiva tegevuskoha maksustamisperioodis, mil püsiv tegevuskoht ei saa seda ise kasutada või sellelt muul alusel tulu teenida.
Seega ei maksustata mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu saadud kasumit Eestis seni, kuni vahendid on püsiva tegevuskoha kasutuses ehk kui need on püsivale tegevuskohale koheselt kättesaadavad (nt rahalised vahendid välisriigis asuval pangakontol, mida püsiv tegevuskoht saab vabalt kasutada) või investeeritud viisil, mis tagab tulu tekkimise püsivale tegevuskohale.
Püsiva tegevuskoha kasutuses oleva vara tuvastamiseks peab mitteresidendist äriühing pidama piisavalt detailset arvestust, millest nähtub püsiva tegevuskoha varade suurus ning nende kasutamine.
Mitteresidendist juriidiline isik on kohustatud deklareerima TuMS § 53 lg 4 alusel tulumaksuga maksustatava kasumieraldise läbi Eestis asuva püsiva tegevuskoha maksustamisperioodis, mil see ei kajastu enam Eestis asuva püsiva tegevuskoha arvestuses ning püsiv tegevuskoht ei saa seda ise kasutada või sellelt muul alusel tulu teenida.
Üldjuhul määratleb kasumi jaotamise hetke mitteresidendist äriühing, kes kajastab seda Eestis asuva püsiva tegevuskoha maksuarvestuses hetkel, kui kasumile vastav osa varadest ei ole enam püsivale tegevuskohale kättesaadav.
Kui mitteresidendist äriühing ei suuda tõendada, et kasumile vastav osa varast on püsivale tegevuskohale kättesaadav (nt kui mitteresidendist juriidiline isik on jaotanud dividende püsiva tegevuskoha poolt teenitud kasumi arvel või kui maksuarvestusest nähtub, et püsiv tegevuskoht ei ole saanud talle kuuluva vara kasutamise eest õiglast tasu), loetakse kasum väljaviiduks.
Kui enne püsiva tegevuskoha lõpetamist pole mitteresidendist juriidiline isik Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu saadud kasumit jaotanud, siis püsiva tegevuskoha lõpetamisel loetakse läbi püsiva tegevuskoha saadud kasum jaotatuks ning mitteresidendist juriidiline isik on kohustatud tasuma tulumaksu TuMS § 53 lg 4 alusel.
TuMS §-s 53 nimetatud mitteresidendist juriidiline isik on kohustatud esitama deklaratsiooni TSD ning tasuma tulumaksu maksustamisperioodile järgneva kalendrikuu 10. kuupäevaks (TuMS § 54 lõiked 2 ja 4). TuMS § 53 lg 4 alusel maksustatav tulu deklareeritakse vormi TSD lisal 3.
Vorm TSD lisa 3 esitatakse mitteresidendist äriühingu poolt alles sel hetkel, kui on toimunud tulumaksuga maksustatav kasumi jaotamine. Kui seda pole toimunud, pole vaja deklaratsioonivormi TSD lisa 3 osas I esitada ega deklareerida püsiva tegevuskoha tulusid ega varasid.
Juhul, kui tellija tasub mitteresidendi Eestis püsiva tegevuskoha kaudu osutatud teenuste või müüdud kaupade eest mitteresidendi välisriigis asuvale pangakontole, ning juhul, kui püsiva tegevuskoha jaoks ei ole eraldi pangakontot avatud ning see on ühine mitteresidendist juriidilise isiku pangakontoga, ei pruugi sellisele välisriigis asuvale või ühisele pangakontole maksete tegemisel alati olla tegemist püsivast tegevuskohast kasumi väljaviimisega TuMS § 53 lg 4 mõistes.
Kui kirjeldatud olukorras oleks püsiva tegevuskoha asemel olnud Eesti residendist äriühing, oleks välisriigis asuvale pangakontole laekunud raha kajastatud äriühingu raamatupidamises nõude või varana, mis tähendab seda, et Eesti äriühingul oleks säilinud nõue tasu osas, mida ta oleks pidanud tellijalt saama osutatud teenuste ja müüdud kaupade eest.
Seega, kui püsival tegevuskohal tekkis või säilis nõue tasu osas, mida ta oleks pidanud tellijalt saama, kuid mis tasuti otse mitteresidendi ühisele või välisriigis asuvale pangakontole, ei loeta sellist ülekannet Eestist vara väljaviimiseks.
Kui püsival tegevuskohal tekib või säilib nõudeõigus eelnimetatud tasu osas, siis ei ole tegemist Eestist kasumi väljaviimisega selle eest muud vara vastu saamata, sest ka nõudeõigus on vara. Tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 66 kohaselt on vara isikule kuuluvate rahaliselt hinnatavate õiguste ja kohustuste kogum, kui seadusest ei tulene teisiti.
Eeltoodust on võimalik järeldada, et välistatud ei ole olukord, kus mitteresidendil tekibki püsiva tegevuskoha kaudu teenitud kasumilt tulumaksu tasumise kohustus kord majandusaastas või alles projekti lõpus.
Mitteresidendist juriidilise isiku püsiva tegevuskoha maksuarvestuses lähtutakse tehingute hinna ja kulude arvutamisel üldreeglina turuhinnast (TuMS § 53 lg 46).
1) Kui mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuv püsiv tegevuskoht soetab peakontorilt viimase poolt ostetud või omatoodetud kaupu, siis püsiva tegevuskoha kulude hinna määramisel tuleb vahet teha püsiva tegevuskoha enda tarbeks või edasimüügiks ostetud kaupadel. Kui püsiv tegevuskoht ostab peakontorilt kaupu eesmärgiga neid edasi müüa, peab peakontori ja püsiva tegevuskoha vahelises tehingus võõrandatud kauba hind vastama turuväärtusele ehk olema kajastatud hinnas, millega mitteseotud isikud võõrandaksid sarnastel või samadel tingimustel samu või sarnaseid kaupu. Kui peakontorilt ostetakse kaupa püsiva tegevuskoha enda tarbeks, võib kauba hinnaks olla peakontori poolt kaubaga seotud kulud ilma kasumimarginaalita, mis kehtiks mitteseotud isikute vahel.
2) Kui mitteresidendist juriidiline isik osutab püsivale tegevuskohale teenuseid, siis kajastatakse need turuhinnaga (teenuse osutamisega seotud kuludele lisatakse kasumimarginaal) eeldusel, et mitteresidendist juriidiline isik osutaks sarnaseid teenuseid kolmandatele isikutele.
Kui mitteresidendist juriidiline isik sai teenuse Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu kolmandalt isikult, siis üldjuhul eeldame, et teenus on turuhinnas.
3) Üld- ja administratiivkulud kajastatakse lähtuvalt tegelikest kuludest ilma kasumimarginaalita omistatuna mitteresidendist juriidilise isiku püsivale tegevuskohale lähtuvalt objektiivsetest kriteeriumitest. Näiteks on võimalik, et üldhalduskulude jaotamise aluseks püsiva tegevuskoha ja peakontori vahel sobib võtta püsiva tegevuskoha realiseerimise netokäibe suhe mitteresidendist juriidilise isiku realiseerimise netokäibesse.
Kui mitteresident on resident riigis, kellega Eesti on sõlminud kehtiva maksulepingu, kohaldatakse püsiva tegevuskoha maksustamisel maksulepingutest tulenevaid soodustusi. Maksulepingute artiklis 7 sätestatu kohaselt saab mitteresidendi äritegevuse tulusid maksustada Eestis vaid juhul, kui mitteresidendi äritegevus toimub Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu. Kui maksulepinguriigi residendil ei ole Eestis tekkinud püsivat tegevuskohta maksulepingu mõttes, siis maksustamine TuMS § 53 lg 4 alusel ei rakendu, kuna maksuleping seda ei luba. Püsiva tegevuskoha registreerimise kohustust Eesti seaduste kohaselt maksulepingu sätted ei mõjuta.
Kui maksulepingust tulenevad tulumaksuseadusest mitteresidendile soodsamad maksustamistingimused, siis kohaldatakse maksulepingu sätteid.
Tulumaksuseaduse § TuMS § 53 lg 41 kohaselt ei maksustata TuMS § 53 lg 4 sätestatud tulumaksuga mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu tehtavaid väljamakseid, mida tehakse alates 2009. aasta 1. jaanuarist saadud dividendi arvel, järgmistel juhtudel:
väljamakse aluseks olev kasumiosa on saadud dividendina lepinguriigi (sealhulgas Eesti) või Šveitsi Konföderatsiooni residendist ja tulumaksukohustuslasest äriühingult (välja arvatud madala maksumääraga territooriumil asuv äriühing);
väljamakse aluseks olev kasumiosa on saadud dividendina esimeses punktis nimetamata välisriigi äriühingult (välja arvatud madala maksumääraga territooriumil asuv äriühing) ning sellelt dividendilt on tulumaks kinni peetud (arvesse võetakse ainult tulumaks, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik);
väljamakse aluseks olev kasumiosa on saadud dividendina esimeses punktis nimetamata välisriigi äriühingult (välja arvatud madala maksumääraga territooriumil asuv äriühing) ning saadud dividendi aluseks olev kasumiosa on tulumaksuga maksustatud (arvesse võetakse ainult tulumaks, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik).
Eelnimetatud maksuvabastused on võimalikud tingimusel, et dividendi saaja omas dividendi väljamaksmise ajal dividendi maksjas vähemalt 10% osalust.
TuMS § 53 lg 47 kohaselt ei maksustata TuMS § 53 lg 4 sätestatud tulumaksuga mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu tehtavaid väljamakseid, mida tehakse alates 2009. aasta 1. jaanuarist saadud TuMS § 50 lg 21 nimetatud järgmiste väljamaksete arvel: aktsia- või osakapitali või sissemaksete vähendamisel, aktsiate, osade, osamaksete või sissemaksete (edaspidi osalus) tagasiostmisel või tagastamisel või muul juhul omakapitalist tehtud väljamaksete ning makstud likvideerimisjaotiste summa osa, mis ületab äriühingu omakapitali tehtud rahalisi ja mitterahalisi sissemakseid.
Maksuvabastus kohaldub juhul, kui saadud väljamakse osa või selle aluseks olev kasumiosa on tulumaksuga maksustatud ning tulumaksu tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik ning saaja omas maksjas vähemalt 10%-list osalust.
Kui nimetatud väljamakse saajaid oli mitu, rakendatakse selle edasimaksmisel maksuvabastust saadud väljamakse osa suhtes, mis on võrdeline väljamakse maksustatud osaga.
TuMS § 53 lg 4 ei kohaldata püsiva tegevuskoha koosseisu kuuluva ettevõtte üleandmisel teisele äriühingule mitterahalise sissemaksena või ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise käigus, kui selle ettevõtte kaudu jätkatakse Eestis majandustegevust. Kui ettevõtte omandas mitteresidendist äriühing, käsitatakse tema püsiva tegevuskoha kasumina ka ettevõtte üle andnud mitteresidendi püsivale tegevuskohale omistatud maksustamata kasumit (TuMS § 53 lg 44).
Juhul, kui eelkirjeldatud maksuvabastusteks vajalikud nõuded ei ole täidetud, siis on võimalik Eestis tekkivalt maksukohustuselt arvata maha välismaalt saadud tulult välisriigis kinnipeetud või tasutud tulumaks (TuMS § 54 lg 5). Maha võib arvata ainult selle osa välisriigi tulumaksust, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik. Eestis mittemaksustatava väljamakse aluseks olevalt tulult välisriigis tasutud tulumaks Eesti tulumaksukohustust ei vähenda.
TuMS § 61 lg 33 kohaselt rakendatakse mitteresidendi Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu enne 2009. aasta 1. jaanuari saadud tulu suhtes maksuvabastusi ja -soodustusi kuni nimetatud kuupäevani kehtinud tulumaksuseaduse § 53 lõige 41 ning § 54 lõigete 5–54 kohaselt.
TuMS § 61 lõiked 27 ja 28 on rakendussätted, millega sisuliselt jätkatakse mahaarvamiste varasemat korda.
Kui mitteresident Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu on enne 2000. aasta 1. jaanuari, 2003. või 2004. aastal saanud dividendi residendist äriühingult ning dividendi saajale kuulus dividendi maksmise ajal vähemalt 20% dividendi maksja aktsiatest, osadest või häältest, võib dividendi saaja TuMS § 53 lg 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata summa, mis vastavalt § 53 lõike 4 alusel maksukohustuse tekkimise ajale võrdub kehtiva maksumääraga residendist äriühingult saadud dividendist.
Kui väljamaksed tehakse enne 2005. aasta 1. jaanuari saadud dividendi arvel, siis mitteresidendi Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu tehtud väljamaksetelt tekkiva maksukohustuse vähendamiseks võib dividendi saaja TuMS § 53 lg 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust seaduses sätestatud tingimustel maha arvata dividendilt välisriigis kinnipeetud tulumaksu ning dividendi aluseks olevalt kasumiosalt väliriigis tasutud tulumaksu summas, mis võrdub vastavalt TuMS § 53 lg 4 alusel maksukohustuse tekkimise ajale kehtiva maksumääraga.
Maha võib arvata ainult selle osa välisriigi tulumaksust, mille tasumine oli vastava riigi seaduse või välislepingu alusel kohustuslik.
Tulumaksu määr püsivast tegevuskohast väljaviidud kasumilt 2017. aastal on 20/80.
Seotud märksõnad: püsiv tegevuskoht, kasumi maksustamine
ATAD - maksude vältimise vastased reeglid 04.06.2018
Ettevõtte osaluse müügi maksustamine 28.05.2018
Grupisisesed laenud panditulumaksu alla 24.01.2017
12:05 Puhkus (1)
256189 Foorumi postitust
22360 Artiklit


Kuidas juht saab ennetada kutsehaiguste esinemist? - Raamatupidaja
Kuidas juht saab ennetada kutsehaiguste esinemist?
26. august 2013 11:12
Tööandjatel lasub kohustust organiseerida töö ohutuks teostamiseks turvaline töökeskkond. 6 lihtsat nõuannet tööandjale, mida ei tohi kutsehaigestumise ennetamisel unustada.
1) Koosta töökeskkonna riskianalüüs (Töötervishoiu ja tööohutuse seadus § 13 lg 1 p 3).
2) Teavita töötajat töökeskkonna riskianalüüsi tulemustest allkirja vastu (Töötervishoiu ja tööohutuse seadus § 13 lg 1 p 6).
3) Juhenda töötajat raskuste teisaldamisega seotud ohtude vältimisest ja õigete töövõtete kasutamisest (Raskuste käsitsi teisaldamise töötervishoiu ja tööohutuse nõuded § 3 lg 4).
4) Tutvusta töötajale ergonoomiliselt õigeid tööasendeid ja –võtteid (Töötervishoiu- ja tööohutusalase väljaõppe ja täiendõppe kord § 5 lg 3).
5) Suuna töötaja tervisekontrolli töötervishoiuarsti juurde (Töötervishoiu ja tööohutuse seadus § 13 lg 1 p 7).
6) Väljasta töötajale isikukaitsevahendid (Isikukaitsevahendite valimise ja kasutamise kord § 2 lg 1).
Seadusega on sätestatud, et tööandja ja töötajad on kohustatud ohutu töökeskkonna nimel tegema koostööd (TTOS § 12 lg 5).
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2013/08/26/kuidas-juht-saab-ennetada-kutsehaiguste-esinemist


text:
3-1-1-10-11 Riigikohus 01.07.2011
KarS § 400 lg 1
Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 4. mai 2011. a otsuses asjas nr 3-1-1-12-11 on põhjalikult käsitletud KarS § 400 kohaldamise põhimõtteid. Täiskogu nõustub selles lahendis toodud seisukohtadega. Vt täpsemalt käesoleva otsuse p 12.
Kui alkoholi tootjad ja importijad soovitavad ühiselt jaemüüjatele viina lõpphinna alammäära, on tegemist keelatud hinnakokkuleppe või kooskõlastatud tegevusega. Tulenevalt KonkS § 4 lg-s 1 ja ELTL art 101 lg-s 1 sätestatust ei ole KarS §-s 400 ette nähtud kuriteokoosseisu objektiivse kooseisu tuvastamisel oluline, kas osapool kooskõlastab hinna ettevõtjate ühenduse või ettevõtte esindajana.
Vt otsuse p 21 ja RKKKo 3-1-1-19-09, p 16 ja 3-1-1-33-08, p 8.
Riigikohtu varasemas praktikas on asutud seisukohale, et puudub õiguslik keeld isiku süüditunnistamiseks ka ainuüksi kaudsete tõendite alusel, ning et otsesed ja kaudsed tõendid ei erine teineteisest mitte nendes sisalduva teabe tõeväärtuse osas, vaid selle poolest, kui vahetult nad kuriteo toimepanemise asjaolusid kajastavad (vt RKKKo 3-1-1-15-10, p 8 ja 3-1-1-8-10, p-d 9-10). Kaudsete tõendite kasutamine tõendamisel eeldab aga seda, et kohtuotsuses tuleb ära näidata, kuidas kaudsete tõendite abil tuvastatu võimaldab kogumis teha järeldusi tõendamiseseme mingi asjaolu suhtes (vt RKKKo 3-1-1-29-09, p 8).
Riigikohtu senises praktikas ei ole välistatud süüdimõistva kohtuotsuse tuginemist vaid ühele tõendile, kuid seejuures peab vaid ühe tõendi pinnalt kuriteo kõigi faktiliste asjaolude tuvastatuse põhjendamine kohtu poolt olema selline, et kohtu siseveendumuse kujunemine oleks kohtuotsuse lugejale eriti selgesti jälgitav (vt nt RKKKo 3-1-1-85-00, p 5.2 ja 3-1-1-29-09, p 11). Taolises olukorras on kohus kohustatud igakülgselt ja erapooletult vaagima kõiki selle ühe süüstava tõendi uurimisel tõstatatud kahtlusi ja need veenvalt kummutama.
Ühes kriminaalasjas antud loa alusel jälitustoimingu tulemusena saadud teave on tõendina kasutatav ka teises kriminaalmenetluses tingimusel, et selle kogumisele seadusega seatud nõudeid on järgitud (KrMS §-des 110, 112, 113 ja 114) ja ka jälitustoimingu käigus ilmnenud uus kuritegu (n-ö juhuleid) vastab KrMS § 110 lg 1 nõuetele. Seejuures peab kohus ka uue kriminaalasja raames ex post kontrollima jälitustoiminguga saadud tõendi seaduslikkust ning ultima ratio põhimõtte järgimist.
Kuigi KrMS § 63 lg-st 1 tulenevalt on sama seadustiku §-s 118 reguleeritud jälitustoimingu - tehniliste sidekanalite kaudu edastatava teabe või muu teabe salajane pealtkuulamine - tulemusena saadud tõendiks jälitustoimingu protokoll, ei saa jätta tähelepanuta, et sisuliselt talletatakse selles pealtkuulatavate isikute omavahelist vestlust. Seega fikseeritakse pealtkuulamisel isikute vahel räägitu, mille sisu hindamisel tuleb paratamatult arvestada isikuliste tõendiallikate üldise eripäraga (teabe edastaja isik, edastatavast teabest teadlikuks saamise viis, selle üldine kontekst jms). Sellest tulenevalt ei tohi pealtkuulamise tulemusena koostatud jälitustoimingu protokollile kui tõendile hinnangut andes ühelgi juhul jätta tähelepanu alt välja pealtkuulatavate vahetatud teabe usaldusväärsust ja vestluse toimumise üldist tausta. Ka Riigikohtu varasemas praktikas on leitud, et süüküsimust lahendades tuleb kohtul lähtuvalt KrMS § 312 nõuetest otsuses muu hulgas vaagida ka jälitustoiminguga saadud tõendi usaldusväärsusega seonduvat (RKKKo 3-1-1-119-09, p 24). Eeltoodust tulenevalt ei saa kohus tõendeid hinnates jälitustoiminguga saadud teabe puhul piirduda ainuüksi läbiviidud jälitustegevuse seaduslikkuse kontrolliga, vaid ta peab sel moel kogutud teavet ka sisuliselt analüüsima. Jälitustoiminguga saadud teabe suurema tõeväärtuse presümeerimine võrreldes muude tõendiallikatega ainuüksi põhjusel, et selline teave on kogutud jälitustoimingule allutatud isikute eest varjatult, tähendaks KrMS § 63 lg-s 1 loetletud tõendiliikidest ühele a priori suurema tõendusliku jõu omistamist. Taoline arusaam oleks aga täielikus vastuolus KrMS § 61 lg-s 1 sätestatud kriminaalmenetluse üldpõhimõttega, mille kohaselt ei ole ühelgi tõendil ette kindlaksmääratud jõudu.
Tulenevalt KrMS §-dest 7 ja 14 ei või kohus asuda süüdistaja rolli ja täitma süüdistust kinnitavate tõendite vähesusest tulenevat tühimikku enda siseveendumusega. Kooskõlas KrMS § 7 lg-s 3 sätestatud põhimõttega in dubio pro reo tuleb need kahtlused tõlgendada süüdistatava kasuks.

matches:
Riigikohus
§ 400
§ 400
§ 4
kohus
§ 110
kohus
§ 63
§ 312
kohus
§ 63
§ 61
kohus
§ 7
in dubio


Tootmisega seotud investeeringud vesiviljelusse – Riigi Teataja
Tootmisega seotud investeeringud vesiviljelusse - sisukord
§ 3 Omafinantseeringu minimaalne määr ja toetuse suurus
§ 8 Taotluse menetlemise kord
§ 9 Hindamiskriteeriumid
§ 12 Toetuse saaja kohustused ja toetatava tegevuse elluviimise tingimused
RT I, 19.06.2020, 28
Vastu võetud 15.06.2020 nr 40
Määrusega kehtestatakse „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020” meetme „Tootmisega seotud investeeringud vesiviljelusse” raames toetuse (edaspidi toetus) andmise ja kasutamise tingimused ja kord.
(1) Toetust antakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011 (ELT L 149, 20.05.2014, lk 1–66) artikli 48 lõike 1 punktides a‒d, f ja g nimetatud tegevuste elluviimiseks.
(3) Toetatava tegevuse osaks võivad olla lõikes 1 viidatud tegevuste elluviimiseks vajalikud järgmised ettevalmistavad tööd:
1) tegevuse elluviimisega kaasnev tellitud projekteerimistöö, projekteerimiseks vajalik ehitusgeoloogiline ja -geodeetiline uurimistöö ning hüdrogeoloogiline ja hüdroloogiline uuring;
§ 3. Omafinantseeringu minimaalne määr ja toetuse suurus
(1) Omafinantseeringu minimaalne määr on 50 protsenti.
(2) Toetuse suurus § 7 lõikes 1 sätestatud taotleja (edaspidi taotleja) kohta ühes taotlusvoorus ei tohi olla suurem ühestki alljärgnevast:
1) taotleja viimase kahe kinnitatud majandusaasta aruande kohane keskmine omakapitali suurus;
2) taotleja viimase kahe kinnitatud majandusaasta aruande kohane keskmine vesiviljelustoodangust saadud müügitulu;
3) 200 000 eurot;
4) 15 000 eurot juhul, kui taotleja viimase kahe kinnitatud majandusaasta aruande kohane keskmine vesiviljelustoodangu müügitulu on kuni 15 000 eurot.
(1) Abikõlblik on § 2 lõikes 1 viidatud tegevuste elluviimiseks vajalik, mõistlik ja majanduslikult otstarbekas ning kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 65 asjakohaste lõigetega tehtud kulu.
(2) Paragrahvi 2 lõikes 3 nimetatud ettevalmistava töö puhul on abikõlblik üksnes kulu, mille kohta on väljastatud kulu tekkimist ja maksmist tõendav dokument mitte varem kui 1. jaanuaril 2020. aastal.
1) mitterahaline sissemakse;
2) kinnisvara ostmise või rentimise kulu;
3) amortisatsioonikulu;
4) tegevuskulu, kaasa arvatud remondi-, rendi-, kütuse-, palga-, raamatupidamis-, koolitus-, side- ja veokulu;
5) sularahas tehtud kulutus, teenustasu pangatoimingu eest, intress, tagatismakse ja finantsteenusega seotud muu kulu;
6) kasutatud seadme soetamise ja paigaldamise kulu;
7) seadme paigaldamise kulu ilma ostmise või rendi kuludeta;
8) kindlustuskulu;
9) kapitalirendi makse, kui asja omandiõigus ei lähe toetuse saajale üle hiljemalt viimase toetusosa väljamaksmiseks;
11) sõiduki või veesõiduki, välja arvatud mootorita sõudepaadi soetamise või rentimise kulu;
12) trahv, viivis ja muu rahaline karistus ning õigusabi- ja kohtukulu;
13) paragrahvi 2 lõike 3 punktis 3 nimetatud ettevalmistava töö käigus tehtud kulu, mille suurus on üle 1500 euro;
14) paragrahvi 2 lõikes 3 nimetatud ettevalmistava töö kulu, kui sellele ei järgne § 2 lõikes 1 viidatud tegevuse kulu;
15) kulu, mis on tehtud enne PRIA-le taotluse esitamist, välja arvatud § 4 lõikes 2 nimetatud kulu;
16) riigilõiv, tollimaks ja erisoodustusmaks;
17) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artiklis 11 nimetatud tegevuse elluviimisega seotud kulu.
(1) Kui toetatava tegevuse raames kavandatava töö või teenuse või soetatava vara käibemaksuta maksumus ületab 5000 eurot, küsib taotleja üksteisest sõltumatute ettevõtjate käest vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumust koos tehniliste tingimuste loeteluga (edaspidi hinnapakkumus).
(2) Taotleja võib küsida alla kolme hinnapakkumuse, kui kolme hinnapakkumust küsida ei ole objektiivselt võimalik.
(4) Taotleja ei või küsida hinnapakkumust endaga ega omavahel seotud isikutelt tulumaksuseaduse § 8 tähenduses.
(1) Toetuse taotlejaks võib olla äriregistris registreeritud ettevõtja, kes tegeleb majandustegevusega vesiviljelustoodete tootmise tegevusalal ning kellel on loomatauditõrjeseaduse alusel antud tegevusluba.
(4) Paragrahvi 2 lõikes 1 viidatud tegevuste elluviimisel ehitise ehitamiseks või ümberehitamiseks või statsionaarse seadme soetamiseks on asjakohase investeeringuobjekti alune maa taotleja omandis või on taotleja kasuks seatud hoonestusõigus, kasutusõigus või kasutusvaldus tähtajaga vähemalt viis aastat viimase toetusosa väljamaksmisest arvates. Hoonestusõiguse, kasutusõiguse või kasutusvalduse seadmise kanded peavad olema tehtud kinnistusraamatusse ja taotluse esitamise ajaks peab ehitusluba olema kantud ehitisregistrisse.
(5) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) taotluse elektrooniliselt PRIA e-teenuse keskkonna kaudu selleks ettenähtud tähtajal.
(6) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja PRIA-le järgmised andmed ja dokumendid:
3) paragrahvis 6 nimetatud hinnapakkumused ning sama paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel asjakohane selgitus;
6) toetatava tegevuse raames tehtavate investeeringute tegevuskava, milles sisaldub teave ettevõtja vesiviljelustoodangu müügimahu, kitsaskohtade, kavandatavate investeeringutööde, ajakava ja eelarve kohta;
7) punktis 6 nimetatud tegevuskavas teave selle kohta, kas vesiviljelustoodangu müügimahtu kavandatakse tõsta vähemalt 10 või vähemalt 20 protsenti kolme aasta jooksul viimase toetusosa väljamaksmisest arvates, kui viiakse ellu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 48 lõike 1 punktis a ja b nimetatud tegevusi;
8) ehitusloa ärakiri ja väljavõte ehitise põhiprojekti põhijoonistest, milles muu hulgas kajastuvad kavandatava ehitise asendiplaani, arhitektuuri, tehnosüsteemide ja välisvõrkude lahendused, ning väljavõte ehitise põhiprojekti seletuskirjast koos kooskõlastustega, kui toetatava tegevuse elluviimiseks on vajalik ehitusluba;
9) keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seaduse §-s 7 nimetatud tegevusluba ning sama seaduse § 22 lõikes 6 nimetatud keskkonnamõju hindamise aruande nõuetele vastavaks tunnistamise otsuse aluseks olev aruanne, kui toetatava tegevuse elluviimiseks on vajalik keskkonnamõju hindamine;
10) vastavalt taotleja tegutsemisajale viimase kuni kolme majandusaasta keskmist vesiviljelustoodangust saadud müügitulu ja viimase kahe majandusaasta keskmist omakapitali tõendav dokument, kui taotleja on füüsilisest isikust ettevõtja.
(7) Äriühingust taotleja peab toetuse taotlemise ajaks olema esitanud äriregistrile majandusaasta aruanded tähtajaks, kui majandusaasta aruande äriregistrile esitamine on äriseadustiku alusel nõutav.
§ 8. Taotluse menetlemise kord
(1) PRIA avalikustab taotluse esitamise tähtaja väljaandes Ametlikud Teadaanded arvestusega, et teate avaldamise ja taotluse esitamise tähtaja alguse vahele jääks vähemalt 30 kalendripäeva.
(2) PRIA kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ning taotleja, taotluse ja toetatava tegevuse vastavust toetuse saamise nõuetele, lähtudes kalandusturu korraldamise seaduse §-st 28 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõikest 5.
(3) PRIA võib taotluses esitatud kulude nõuetekohasuse ja taotluse eelarve põhjendatuse kontrollimiseks küsida taotlejalt lisateavet, määrates selle esitamiseks vähemalt viie tööpäeva pikkuse tähtaja. Kui taotleja lisateavet tähtpäevaks ei esita, on PRIA-l õigus loobuda taotluse menetlemisest nende tegevuste või kulude puhul, mille kohta lisateavet ei esitatud.
(4) Kui taotluses esineb puudusi, mille tõttu taotlus ei vasta nõuetele, esitab PRIA taotlejale nõude puuduvate andmete või puuduva taotluse osa esitamiseks või esitatud andmetes või taotluse osas sisalduva puuduse kõrvaldamiseks. Puuduse kõrvaldamiseks määrab PRIA taotlejale vähemalt viie tööpäeva pikkuse tähtaja.
(5) Taotlus vastab hindamiskriteeriumite miinimumnõuetele, kui see on iga § 9 lõikes 1 nimetatud hindamiskriteeriumi eest saanud ühe hindepunkti.
(6) PRIA koostab nõuetekohaste taotluste hindamise tulemusena taotluste paremusjärjestuse, lugedes paremaks suurema koondhinde saanud taotluse. Taotluse koondhinne saadakse hindepunktide liitmise teel. Võrdse koondhindega taotluste puhul eelistatakse taotlejat, kelle keskmine omakapital viimase kahe kinnitatud majandusaasta aruande põhjal on suurem.
§ 9. Hindamiskriteeriumid
(1) PRIA hindab nõuetekohaseid taotlusi järgmiste hindamiskriteeriumite alusel:
1) tegevuse põhjendatus, mille puhul hinnatakse, kas tegevuse eesmärgipüstitus on põhjendatud ja tegevuse ajakava on realistlik;
2) tegevuse kulutõhusus, mille puhul hinnatakse tegevuse eelarve mõistlikkust ja omafinantseeringu suurust;
3) taotleja suutlikkus tegevus ellu viia, mille puhul hinnatakse taotleja müügitulu vesiviljelustoodete tootmise valdkonnas;
4) tegevuse mõju meetme eesmärkide saavutamisele, mille puhul hinnatakse, kas tegevusega panustatakse meetme eesmärkide saavutamisse.
(2) Lõike 1 punktis 1 nimetatud tegevuse põhjendatust hinnatakse järgmiselt:
1) null punkti, kui tegevuse eesmärgipüstitus ei ole põhjendatud või tegevuse ajakava ei ole realistlik;
2) üks punkt, kui tegevuse eesmärgipüstitus on põhjendatud ja tegevuse ajakava on realistlik.
(3) Lõike 1 punktis 2 nimetatud tegevuse kulutõhusust hinnatakse järgmiselt:
1) null punkti, kui tegevuse elluviimise kulud ei ole mõistlikud võrreldes sama töö või teenuse turuhinnaga;
2) üks punkt, kui tegevuse elluviimise kulud on mõistlikud võrreldes sama töö või teenuse turuhinnaga;
(4) Lõike 1 punktis 3 nimetatud taotleja suutlikkust tegevus ellu viia hinnatakse järgmiselt:
1) null punkti, kui taotleja ei ole vesiviljelustoodete tootmise valdkonnas müügitulu saanud;
2) üks punkt, kui taotleja on viimase kolme aasta jooksul saanud vesiviljelustoodete tootmise valdkonnas müügitulu vähemalt ühel aastal;
3) kaks punkti, kui taotleja on viimase kolme aasta jooksul saanud vesiviljelustoodete tootmise valdkonnas müügitulu igal aastal.
(5) Lõike 1 punktis 4 nimetatud tegevuse mõju meetme eesmärkide saavutamisele hinnatakse järgmiselt:
1) null punkti, kui tegevus ei panusta vesiviljelustoodangu müügimahu tõusu 10 protsendi võrra kolme aasta jooksul viimase toetusosa väljamaksmisest arvates, panustades tootmisega seotud investeeringute tegemisse või tootmise ja kasvatatavate liikide mitmekesistamisesse, või kui tegevus ei ole suunatud vesiviljelusüksuse ajakohastamiseks, vesiviljelussektori töötajate töötingimuste ja ohutuse parandamiseks, loomatervise ja loomade heaoluga seotud parendusteks, sealhulgas vesiviljelusettevõtte kaitsmiseks röövliikide eest, investeeringuks vesiviljelustoodete kvaliteedi parandamiseks või toodetele lisandväärtuse andmiseks, olemasoleva vesiviljelustiigi või -laguuni taastamiseks muda eemaldamise teel või investeeringuks, mille eesmärk on ennetada muda ladestumist;
2) üks punkt, kui tegevus panustab vesiviljelustoodangu müügimahu tõusu vähemalt 10 protsendi võrra kolme aasta jooksul viimase toetusosa väljamaksmisest arvates, panustades tootmisega seotud investeeringute tegemisse või tootmise ja kasvatatavate liikide mitmekesistamisesse, või kui tegevus on suunatud üksnes vesiviljelusüksuse ajakohastamiseks, vesiviljelussektori töötajate töötingimuste ja ohutuse parandamiseks, loomatervise ja loomade heaoluga seotud parendusteks, sealhulgas vesiviljelusettevõtte kaitsmiseks röövliikide eest, investeeringuks vesiviljelustoodete kvaliteedi parandamiseks või toodetele lisandväärtuse andmiseks või olemasoleva vesiviljelustiigi või -laguuni taastamiseks muda eemaldamise teel või investeeringuks, mille eesmärk on ennetada muda ladestumist;
3) kaks punkti, kui tegevus panustab vesiviljelustoodangu müügimahu tõusu vähemalt 20 protsendi võrra kolme aasta jooksul viimase toetusosa väljamaksmisest arvates.
(1) PRIA teeb taotluse rahuldamise otsuse kalandusturu korraldamise seaduse § 30 lõike 4 punkti 2 alusel või taotluse rahuldamata jätmise otsuse kalandusturu korraldamise seaduse § 30 lõikes 9 sätestatud alustel.
(5) Kui hindamistulemuste alusel välja valitud ja paremusjärjestusse seatud nõuetekohast taotlust ei ole võimalik täies ulatuses rahuldada, sest taotletava toetuse suurus ületab sama aasta meetme või tegevuse rahastamiseks ettenähtud vahendite jääki, võib taotluse rahuldada allesjäänud vahenditest eeldusel, et saavutatakse püstitatud eesmärgid.
(2) Töö ja teenus, mille kulude hüvitamiseks taotletakse toetuse maksmist, peavad olema lõpetatud ning toetuse saaja peab olema need vastu võtnud ja nende eest tasunud.
(3) Toetuse maksmiseks esitab toetuse saaja pärast tegevuse täielikku või osadena elluviimist ja selle eest täielikult või osadena tasumist PRIA-le elektrooniliselt PRIA e-teenuse keskkonna kaudu maksetaotluse, mis sisaldab järgmiste dokumentide ärakirju:
1) selle isiku väljastatud arve-saateleht või arve, kellelt toetuse saaja tellis teenuse, ning toetuse saaja rahalise kohustuse tasumist tõendav maksekorraldus või pangakonto väljavõte;
2) tehtud töö, tellitud teenuse või soetatud vara üleandmist ja vastuvõtmist tõendav dokument;
3) kapitalirendileping ja maksegraafik, kui kapitalirendile andja ja toetuse saaja on sõlminud kapitalirendilepingu.
(4) Kuludokumendi või rahalise kohustuse tasumist tõendava maksekorralduse või pangakonto väljavõtte ärakirjal näidatud tehingu sisu peab vastama arve väljastanud isiku hinnapakkumusele.
(5) Toetuse viimase osa väljamaksmise taotlemisel pärast toetatava tegevuse elluviimist peab ehitise kohta olema ehitise kasutusluba kantud ehitisregistrisse ehitusseadustikus sätestatud juhul.
(7) PRIA teeb toetuse maksmise või maksmisest keeldumise otsuse kalandusturu korraldamise seaduse § 33 lõike 2 alusel 35 tööpäeva jooksul § 11 lõikes 3 nimetatud nõuetekohaste dokumentide saamisest arvates.
(8) PRIA teeb toetuse maksmisest keeldumise otsuse toetuse saajale teatavaks kümne tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
(9) PRIA teeb toetuse makse toetuse saaja arvelduskontole kümne tööpäeva jooksul toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates.
§ 12. Toetuse saaja kohustused ja toetatava tegevuse elluviimise tingimused
(1) Toetuse saaja viib toetatava tegevuse ellu, sealhulgas esitab PRIA-le kõik tehtava investeeringuga seotud kuludokumendid kahe aasta jooksul taotluse rahuldamise otsuse tegemisest arvates, kuid hiljemalt 30. juuniks 2023. aastal.
(2) Toetatav tegevus peab olema vähemalt 30 protsendi ulatuses ellu viidud ühe aasta jooksul taotluse rahuldamise otsuse tegemisest arvates. Toetatav tegevus loetakse vähemalt 30 protsendi ulatuses ellu viiduks, kui PRIA-le esitatud maksetaotlus hõlmab vähemalt 30 protsenti toetatava tegevuse abikõlblikest kuludest.
(3) Toetuse saaja tagab tegevuse elluviimise tulemusena soetatud või ehitatud vara säilimise ja sihtotstarbelise kasutamise vähemalt viie aasta jooksul viimase toetusosa väljamaksmisest arvates.
(4) Toetuse saaja kasutab toetust sihtotstarbeliselt ja mõistlikult ning kõige säästlikumal viisil, järgides toetatava tegevuse elluviimisel kalandusturu korraldamise seaduses, selles määruses ja asjakohastes Euroopa Liidu õigusaktides sätestatud nõudeid.
(6) Kui toetuse saaja saab toetust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 48 lõike 1 punktis a või b nimetatud tegevuse elluviimiseks, siis peab ta saavutama kolme aasta jooksul arvates viimase toetusosa väljamaksmisest vähemalt tegevuskavas märgitud vesiviljelustoodangu müügimahu kasvu.
(7) Toetuse saaja, kelle vesiviljelustoodangu müügimaht on kasvanud vähemalt tegevuskavas märgitud vesiviljelustoodangu müügimahu võrra, esitab PRIA-le andmed vesiviljelustoodangu müügimahu kohta esimesel võimalusel, kuid hiljemalt viimase toetusosa väljamaksmise aastale järgneval kolmandal aastal.
(8) Tegevuskavas märgitud vesiviljelustoodangu müügimahu kasvu kohustuse täitmata jätmine on vabandatav, kui toetuse saaja on teinud kõik endast oleneva, kuid tema tahtest sõltumatu asjaolu tõttu ei ole vesiviljelustoodangu müügimahu kasv saavutatud.
Maaeluministri 8. jaanuari 2020. a määrust nr 1 „2020. aastal toetatavate „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014‒2020” meetmete ja tegevuste liigid” täiendatakse punktiga 18 järgmises sõnastuses:
„18) tootmisega seotud investeeringud vesiviljelusse.”.