§ 26 Kokkusaamised kaitsja, vaimuliku ja notariga
§ 36 Kutsekeskharidus
§ 38 T��öga kindlustamine vanglas
§ 40 Invaliidsushüvitis
§ 45 Kinnipeetava eluruum
§ 72 Vangla kaitseplaan
4 ARESTI JA LÜHIAJALISE VANGISTUSE TÄIDEVIIMISE ÜLDTINGIMUSED
§ 85 Aresti ja lühiajalise vangistuse kandmine
§ 86 Aresti ja lühiajalise vangistuse täideviimise üldtingimused
§ 95 Kokkusaamised kaitsja, vaimuliku ja notariga
§ 109 Vangla saatemeeskond
§ 122 Vanglaametniku atesteerimine
§ 142 Toetus vanglaametniku hukkumise, invaliidistumise, haigestumise või talle kehavigastuse tekitamise korral
(4) Kõik taotlused haldusmenetluse algatamiseks või haldusmenetluse käigus esitatakse kirjalikult.
(5) Vaie lahendatakse 30 päeva jooksul, arvates vaide edastamisest vaiet läbivaatavale haldusorganile.
(6) Vangla haldusakti ja toimingu peale esitatud vaide vaatab läbi ja lahendab Justiitsministeerium.
Arestialune käesoleva seaduse tähenduses on arestimajas aresti või kuni kolmekuulist vangistust kandev isik.
(1) Kinnipeetavate, arestialuste ja vahistatute andmete töötlemiseks peetakse Vabariigi Valitsuse poolt asutatud riiklikku andmekogu .
Äratusest kuni öörahu alguseni on kinnipeetaval lubatud vabalt liikuda kinnise vangla territooriumil vangla sisekorraeeskirjadega sätestatud kohtades. Öörahu algusest kuni äratuseni eraldatakse kinnipeetavad neile ettenähtud kambritesse, mis lukustatakse.
(1) Äratusest kuni öörahuni on kinnipeetaval lubatud vabalt liikuda avavangla territooriumil. Vangla direktori loal on kinnipeetaval lubatud liikuda ka väljaspool avavangla territooriumi seoses õppimise või töötamisega.
(2) Erandkorras võib vangla direktor paigutada kinnipeetavaid eraldi ka käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata tunnuste alusel.
(1) Vanglasse saabumisel kuuluvad kinnipeetav ja tema isiklikud asjad hoolikale läbiotsimisele, mille viib läbi kinnipeetavaga samast soost vanglaametnik. Kinnipeetav suunatakse arstlikule läbivaatusele.
(3) Kinnipeetav, kelle poolt reaalselt ärakandmisele kuuluva vangistuse tähtaeg ületab ühte aastat, paigutatakse vastuvõtuosakonda. Vastuvõtuosakonnas tehakse kindlaks kinnipeetava eluloolised andmed, määratletakse tema sotsiaalpsühholoogiline prognoos ja selgitatakse välja muud andmed, mis on vajalikud kinnipeetava individuaalse täitmiskava koostamiseks vastavalt käesoleva seaduse §-le 16.
(1) Vanglasse vastuvõtmisel kinnipeetavaga kaasas olevad isiklikud asjad ja tema isikut tõendavad dokumendid võtab vangla juhtkond hoiule. Kinnipeetava isikutunnistuse digitaalset kasutamist võimaldavad koodid võetakse hoiule kinnipeetava soovil.
(2) Asjade loetelu, mille omamine kinnises või avavanglas on kinnipeetavale lubatud, samuti hoiule võetavate asjade hoidmise korra kehtestab justiitsminister.
(1) Kinnipeetava individuaalses täitmiskavas nähakse ette:
4) kinnipeetavale üldhariduse või kutsekeskhariduse või tööalase koolituse andmise vajadus;
(4) Kinnipeetava individuaalse täitmiskava kinnitab vangla direktor ja see lisatakse kinnipeetava isiklikku toimikusse.
(1) Kinnipeetava vastuvõtmisel vanglasse avatakse talle isiklik toimik.
Vanglasse saabunud isik fotografeeritakse ja daktüloskopeeritakse. Kinnipeetava signaleetilisi fotosid ja daktüloskoopilist kaarti hoitakse kinnipeetava isiklikus toimikus. Üks komplekt signaleetilisi fotosid saadetakse isiku vahistamist taotlenud kohtueelse uurimise asutusele kriminaalasjale lisamiseks ja üks daktüloskoopiline kaart Politsei Teabebüroole.
(2) Kinnipeetava ümberpaigutamise korra kinnitab justiitsminister.
(2) Avavanglasse ei või ümber paigutada kinnipeetavaid, kes on toime pannud raskeid isikuvastaseid või seksuaalkuritegusid, narkootiliste või psühhotroopsete ainetega seotud kuritegusid või kuulunud kuritegelikku ühendusse, samuti eluaegset vangistust kandvaid kinnipeetavaid.
(2) Kinnipeetava ümberpaigutamise korra avavanglast kinnisesse vanglasse kinnitab justiitsminister.
2) liikumine järelevalveta väljaspool vangla territooriumi seoses õppimise, töötamise või ravikuuri läbimisega, samuti perekondlikel põhjustel.
(2) Vangla juhtkond soodustab kinnipeetava vanglavälist suhtlemist.
(3) Välisriigi kodanikust kinnipeetaval on piiramatu õigus kokkusaamisele oma riigi konsulaartöötajaga.
(1) Kinnipeetavale võimaldatakse pikaajalisi kokkusaamisi abikaasa, isa, ema, vanaisa, vanaema, lapse, lapsendaja, lapsendatu, venna või õega. Pikaajalisi kokkusaamisi faktilise abikaasaga lubatakse tingimusel, et neil on ühised lapsed või ühine majapidamine või vähemalt kaks aastat väldanud kooselu enne karistuse kandmise algust.
(2) Pikaajaline kokkusaamine on üks kuni kolm päeva kestev kooselamine vangla selleks ettenähtud ruumides ilma pideva järelevalveta. Pikaajaliste kokkusaamiste kord ja sagedus sätestatakse vangla sisekorraeeskirjades.
§ 26. Kokkusaamised kaitsja, vaimuliku ja notariga
(1) Kinnipeetaval on õigus piiramatult kohtuda oma kaitsja ja vaimulikuga ning tõestamistoimingu tegemiseks notariga. Kokkusaamised toimuvad segamatult.
(2) Kaitsja kaasatoodud kirjalike materjalide ja notari dokumentide sisuline läbivaatus on keelatud.
(1) Vanglaametnikul on õigus kinnipeetavaga kokkusaamisele lubatud isik ja tema asjad läbi otsida. Läbiotsimise viib läbi külastajaga samast soost vanglaametnik. Asjad, mille omamine vanglas on keelatud, võetakse kokkusaamise ajaks vangla juhtkonna poolt ajutisele hoiule.
(2) Lühiajalisi kokkusaamisi kinnipeetavaga võimaldatakse vanglaametniku juuresolekul. Kokkusaamisi kaitsja, vaimuliku ja notariga on vanglaametnikul lubatud jälgida, kuid mitte pealt kuulata.
(2) Vangla direktori loal võib kinnipeetaval olla isiklik raadio, televiisor, video- või helikassettmagnetofon või muid vaba aja veetmiseks vajalikke esemeid, kui nende kasutamine ei riku vangla sisekorraeeskirju ega häiri teisi isikuid.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud elektriseadmete kasutamise kulud kannab kinnipeetav.
(8) Lühiajaliseks väljasõiduks loa andmise korra kinnitab justiitsminister.
(2) Väljaviimise kulud kannab kinnipeetav. Lühiajalise väljaviimise aeg arvestatakse karistuse kandmise aja hulka.
(3) Vangla juhtkond kindlustab üldhariduse ja kutsehariduse omandamiseks ja tööalase koolituse läbiviimiseks vajalike üldotstarbeliste ruumide ning õppeklasside ja -töökodade olemasolu, samuti tööpraktika võimaluse vanglas õpetatavatel erialadel.
(6) Vangla juhtkond suunab ja soodustab kinnipeetavaid hariduse omandamisel.
(1) Kinnipeetavale, kellel puudub põhiharidus, võimaldatakse põhihariduse omandamine vastava riikliku õppekava alusel.
(2) Põhihariduse omandanud kinnipeetavale võimaldatakse vanglas tema soovil üldkeskhariduse omandamine vastavalt riiklikule õppekavale.
§ 36. Kutsekeskharidus
(1) Vastavalt kinnipeetava soovile ja sobivusele antakse talle võimalus kutsekeskhariduse omandamiseks, samuti tööalases koolituses osalemiseks. Kutsekeskhariduse andmisel eelistatakse erialasid, mis on vabaduses enamnõutavad.
(2) Vangla territooriumil asuv kutsekeskhariduse omandamist võimaldav õppeasutus on riigikool või munitsipaalkool või nende vanglas tegutsev struktuuriüksus, mida finantseeritakse riigieelarve vahenditest kutseõppeasutuse seadusega sätestatud alustel ja korras. Õppeasutuse kasutusse antud ruumide sisustus-, remondi- ja ekspluatatsioonikulud kaetakse vangla eelarvest.
2) üldharidust või kutsekeskharidust omandav või tööalasel koolitusel osalev kinnipeetav;
(3) Kinnipeetava võimelisuse tööd teha teeb kindlaks vangla arst.
§ 38. T��öga kindlustamine vanglas
(1) Vangla juhtkond kindlustab võimaluse korral kinnipeetava tööga, arvestades kinnipeetava füüsilisi ja vaimseid võimeid ning oskusi. Kui kinnipeetavat ei ole võimalik kindlustada tööga, rakendatakse teda võimaluse korral vangla majandustöödel.
(1) Kinnipeetava töötingimused peavad vastama töökaitseseadustega kehtestatud nõuetele, välja arvatud käesolevast seadusest tulenevad erisused. Vangla juhtkond on kohustatud kindlustama kinnipeetava elule ja tervisele ohutud töötingimused.
(4) Vangla direktori korraldusel on kinnipeetav kohustatud osalema töödes loodusõnnetuse, epideemia, avarii või katastroofi vältimiseks, likvideerimiseks või nende tagajärgede kõrvaldamiseks ning muude erakorraliste sündmuste puhul. Sellisel juhul kindlustab vangla juhtkond kinnipeetava julgeoleku ja turvalisuse.
§ 40. Invaliidsushüvitis
Vanglas töövigastuse või kutsehaiguse tõttu täielikult või osaliselt töövõime kaotanud kinnipeetavale, kellel ei ole ülalpeetavaid, makstakse pärast tema vabanemist invaliidsuspensioni seaduses ettenähtud korras. Kinnipeetavale, kellel on ülalpeetavaid, makstakse seaduses ettenähtud korras invaliidsuspensioni ka kinnipidamise aja vältel.
(3) Vangla direktor võib kinnipeetava süül põhjustatud ebarahuldavate töötulemuste eest vähendada vanglas töötava kinnipeetava töötasu kuni 60 protsenti. Töötasu vähendatakse tööd korraldava isiku ettepanekul.
(1) Vangla juhtkond kindlustab kinnipeetava töötasu ja muude kinnipeetavale laekuvate summade kandmise kinnipeetava vanglasisesele isikuarvele.
(2) Kinnipeetava isikuarvel olevatest summadest jäetakse 50 protsenti rahaliste nõuete täitmiseks, 20 protsenti hoiustatakse vabanemistoetusena ja ülejäänud summad jäetakse kinnipeetavale vanglasiseseks kasutamiseks vangla sisekorraeeskirjades sätestatud korras. Kui kinnipeetava vastu ei ole rahalisi nõudeid või neid on vähem kui 50 protsendi ulatuses, hoiustatakse ka need summad vabanemistoetusena.
(21) Kuni viieaastast vangistust kandva kinnipeetava vabanemistoetuse hoiustamist alustatakse kohe pärast isiku vanglasse saabumist. Üle viieaastase vangistusega karistatud kinnipeetava vabanemistoetuse hoiustamist alustatakse viis aastat enne temale määratud vangistuse lõppu. Eluaegse vangistusega karistatud kinnipeetava vabanemistoetuse hoiustamist alustatakse pärast seda, kui kinnipeetav on tegelikult ära kandnud viisteist aastat mõistetud karistusest. Vabanemistoetuse hoiustamiseni jäetakse vabanemistoetusena hoiustamiseks ettenähtud summad kinnipeetavale vanglasiseseks kasutamiseks vangla sisekorraeeskirjades sätestatud korras.
(22) Kinnipeetava soovil võib vabanemistoetuse hoiustamist alustada enne käesoleva paragrahvi lõikes 21 sätestatud tähtaega.
(3) Kinnipeetava soovil kasutatakse tema vanglasiseseks kasutamiseks jäetud summasid rahaliste nõuete täitmiseks, saadetakse tema perekonnaliikmele või ülalpeetavale või kantakse tema arveldusarvele pangas.
§ 45. Kinnipeetava eluruum
(1) Kinnipeetava eluruum peab vastama eluruumile kehtestatud ehitustehnilistele, tervisekaitse- ja hügieeninõuetele. Eluruumis peab olema aken, mis kindlustab ruumi nõuetekohase valgustuse.
(2) Kinnipeetav on kohustatud oma eluruumi ja selle sisustust korras hoidma ning puhastama.
(2) Vangla toidukava koostamist ja toitlustamist jälgib vangla arst.
(1) Kinnipeetav võib oma isikuarvel oleva raha eest sisekorraeeskirjades sätestatud korras osta vangla vahendusel toiduaineid, isikliku hügieeni tarbeid ja muid asju, mille omamine vanglas on lubatud.
Kui kinnipeetav ei hoolitse oma isikliku hügieeni eest vajalikul määral ja see on toonud kaasa reaalse ohu kinnipeetava ja teiste isikute tervisele, võib vangla direktor kasutada sundi hügieeninõuete täitmise tagamiseks. Sunni kasutamine ei tohi ohustada kinnipeetava elu ega tervist.
(2) Vangla juhtkond tagab emale sideme säilimise üle kolme aasta vanuse lapsega, kui see ei häiri lapse normaalset kasvatamist ega avalda talle kahjulikku mõju.
Kinnipeetava raskest haigestumisest või surmast informeerib vangla direktor viivitamatult tema omakseid või kinnipeetava soovil mõnda teist isikut.
Vangla juhtkond tagab kinnipeetavale tema usuliste vajaduste rahuldamise.
(4) Distsiplinaarkaristuse määrab vangla direktor distsiplinaarmenetluse läbi viinud vanglaametniku ettepanekul. Distsiplinaarkaristuse määramine vormistatakse käskkirjana ja seda tuleb põhjendada. Distsiplinaarkaristuse määramise käskkirja tutvustatakse kinnipeetavale allkirja vastu.
(2) Vanglaametniku poolt läbiotsimisel leitud keelatud esemed ja ained kuuluvad äravõtmisele ning realiseerimisele või hävitamisele. Realiseerimisel saadud summad kantakse riigieelarvesse. Äravõetud dokumendid jäetakse hoiule vangla juhtkonna kätte ja tagastatakse kinnipeetavale vanglast vabastamisel.
(1) Täiendavaid julgeolekuabinõusid kohaldatakse kinnipeetavale, kes süstemaatiliselt rikub käesolevat seadust või vangla sisekorraeeskirju, tahtlikult kahjustab oma tervist või on suitsiidi- või põgenemiskalduvustega, samuti kinnipeetavale, kes on vägivaldne teiste isikute suhtes.
(1) Käesoleva seaduse § 69 lõike 2 punktis 5 sätestatud ohjeldusmeetmetena võib kasutada kinnisidumist, käeraudu või rahustussärki. Ohjeldusmeetmeid võib kasutada ka kinnipeetava saatmisel, kui on olemas kõrgendatud põgenemisoht.
§ 72. Vangla kaitseplaan
(1) Erakorraliste olukordade, massiliste rahutuste ja vanglaväliste rünnakute tõrjumiseks, samuti põgenenud kinnipeetavate tabamiseks töötatakse vanglas välja kaitseplaan, mille kinnitab vangla direktor.
(2) Kaitseplaan kooskõlastatakse Justiitsministeeriumi ja Siseministeeriumiga.
(2) Kui ühel päeval kuulub vabastamisele mitu kinnipeetavat, peab vangla juhtkond kindlustama vabastatavate lahkumise vanglast eraldi.
(2) Kinnipeetava tingimisi enne tähtaega vabastamata jätmisel karistusseadustiku § 76 lõike 1 punkti 1 või lõike 2 punkti 1 alusel edastab vangla käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud materjalid uuesti kohtule pärast karistusseadustiku § 76 lõike 1 punktis 2 või lõike 2 punktis 2 sätestatud karistusaja ärakandmist.
(3) Kinnipeetava tingimisi enne tähtaega vabastamata jätmisel edastab vangla käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud materjalid kohtule uuesti kuue kuu möödumisel tingimisi enne tähtaega vabastamata jätmise määruse jõustumisest, kui kohus ei ole sätestanud oma määruses materjalide uuesti esitamise pikemat tähtaega.
(1) Alla 18-aastasele noorele kinnipeetavale on põhihariduse omandamine seadusega ettenähtud ulatuses kohustuslik. Vastavalt noore kinnipeetava soovile ja sobivusele antakse talle võimalus kutsekeskhariduse omandamiseks.
4. peatükk ARESTI JA LÜHIAJALISE VANGISTUSE TÄIDEVIIMISE ÜLDTINGIMUSED
§ 85. Aresti ja lühiajalise vangistuse kandmine
(2) Ajateenijale mõistetud aresti ja kuni kolmekuulise vangistuse kandmine toimub garnisoni arestimajas.
§ 86. Aresti ja lühiajalise vangistuse täideviimise üldtingimused
(1) Aresti ja kuni kolmekuulise vangistuse täideviimisele kohaldatakse käesoleva seaduse 1., 2., 6. ja 7. peatüki sätteid käesolevas peatükis sätestatud erisustega.
(2) Arestialuseid hoitakse ööpäevaringselt lukustatud kambrites.
(1) Arestialusele võimaldatakse järelevalve all üks kord nädalas lühiajaline kokkusaamine oma perekonnaliikmete, vaimuliku ja teiste isikutega.
Isik võetakse vanglasse või arestimajja vastu kohtumääruse ärakirja ning isikut tõendavate dokumentide või nende puudumisel politsei koostatud isikusamasuse tuvastamise dokumentide alusel.
(1) Eelvangistust kantakse kinnise vangla eelvangistusosakonnas ja arestimajas.
(2) Vahistatut hoitakse ööpäevaringselt lukustatud kambris. Eraldi hoitakse vahistatuid, keda süüdistatakse ühes ja samas kriminaalasjas, samuti teisi vahistatuid uurija, prokuröri või kohtu korraldusel.
(3) Vahistatu kamber peab vastama käesoleva seaduse § 45 lõikes 1 sätestatud tingimustele ja tagama vahistatu pideva visuaalse ja elektroonilise jälgimise.
(4) Vangla juhtkond on kohustatud tarvitusele võtma kõik meetmed, et välistada eri kambritesse paigutatud vahistatute omavaheline sidepidamine.
(1) Vanglasse saabumisel kuuluvad vahistatu ning tema asjad hoolikale läbiotsimisele. Läbiotsimise viib läbi vahistatuga samast soost vanglaametnik. Vahistatu isiklike asjade hoiulevõtmisel lähtutakse käesoleva seaduse §-st 15.
(2) Eelvangistusse vastuvõtmisel on vahistatu kohustatud läbima tervisekontrolli, mille viib läbi vangla arst. Vahistatu fotografeeritakse ja daktüloskopeeritakse käesoleva seaduse §-s 18 sätestatud korras.
(3) Vangla direktor või tema poolt määratud vanglaametnik informeerib kohe vahistatut tema õigustest ja kohustustest.
(4) Vanglasse vastuvõtmisel nõustatakse vahistatut tema lähedaste sotsiaalse turvalisuse tagamise ja vara säilitamise osas ning antakse vahistatule õigusabi.
(5) Vahistatu vastuvõtmisest vanglasse teavitab vangla direktor viivitamatult uurijat või kohut, kui kriminaalasi on kohtu menetluses.
Vahistatu ümberpaigutamisest on vahistatu vastuvõtja kohustatud teatama uurijale või kohtule, kui kriminaalasi on kohtu menetluses.
(1) Vahistatu kannab isiklikke riideid. Kui kandmiskõlblikud isiklikud riided puuduvad või kui vahistatu ei soovi neid kanda, antakse vahistatule vangla poolt tasuta riietus.
(2) Vahistatu toitlustamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-st 47. Vahistatul on lubatud vangla vahendusel sisekorraeeskirjades sätestatud korras osta toiduaineid, isikliku hügieeni tarbeid ja muid asju, mille omamine vanglas on lubatud.
(3) Vahistatule peavad olema kättesaadavad üleriigilised päevalehed ning raamatukogus hoitavad raamatud ja ajakirjad. Vangla direktori nõusolekul on kambris lubatud isiklik raadio või teler. Vangla direktor võib lubada vahistatu kambri valgustamist väljaspool ettenähtud aega.
(4) Alaealisele vahistatule, kes on olnud vahistuses vähemalt üks kuu, võimaldatakse põhi- või üldkeskhariduse omandamise jätkamine vastava riikliku õppekava alusel.
(5) Vahistatule võimaldatakse tema soovil vähemalt üks tund päevas vabas õhus viibimist.
(6) Kui vahistatu haigestumise korral pole võimalik talle vanglas kindlustada nõutavat ravi, suunab vangla arst vahistatu ravile vastavasse raviasutusse. Vahistatu suunamisest raviasutusse teavitab vangla direktor viivitamatult uurijat või kohut, kui kriminaalasi on kohtumenetluses. Vahistatu tervishoiu korraldamisel ja rahastamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-dest 49 ja 491 ning nende alusel kehtestatud õigusaktidest.
(7) Vahistatu ei ole kohustatud töötama.
(1) Vahistatule lubatakse lühiajalisi kokkusaamisi isiklikes, õiguslikes või ärilistes huvides, mida vahistatu ei saa teostada läbi kolmandate isikute. Vahistatu lühiajaliste kokkusaamiste õigust võib vangla direktor piirata uurija, prokuröri või kohtu loal, kui see on vajalik kriminaalmenetluse läbiviimise tagamiseks.
§ 95. Kokkusaamised kaitsja, vaimuliku ja notariga
(1) Vahistatul on õigus piiramatult kohtuda oma kaitsja ja vaimulikuga ning tõestamistoimingu tegemiseks notariga. Kokkusaamised toimuvad segamatult. Vanglaametnik võib kokkusaamisi jälgida, kuid mitte pealt kuulata.
(2) Kaitsjal on lubatud vahistatule üle anda kaitse ettevalmistamiseks vajalikke materjale. Materjalide sisuline läbivaatus vanglaametnike poolt on keelatud. Notari dokumentide sisuline läbivaatus vanglaametnike poolt on keelatud.
(3) Vahistatu käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud õigust võib vangla direktor piirata üksnes uurija, prokuröri või kohtu loal, kui see on vajalik kriminaalmenetluse läbiviimise tagamiseks. Keelatud on vahistatu kirjavahetuse ja telefoni kasutamise piiramine suhtlemiseks riigiasutuste, kohalike omavalitsuste ja nende ametiisikutega, samuti kaitsjaga.
(2) Vahistatu kirjavahetuse ja telefoni ning muude üldkasutatavate sidekanalitega edastavate sõnumite sisu võib kontrollida üksnes kohtu loal jälitustegevuse seaduses sätestatud alustel ja korras.
(1) Vahistatul on lubatud saada pakke. Pakis lubatud esemete loetelu sätestatakse vangla sisekorraeeskirjades.
(2) Paki sisu kontrollitakse enne selle üleandmist vahistatule vanglaametniku poolt ja paki saaja juuresolekul. Vangla direktoril on õigus kinni pidada ja vahistatule mitte üle anda pakis sisalduvaid asju, mille omamine vanglas on keelatud või mis võivad ohustada kriminaalmenetluse läbiviimist.
(1) Olulistel ja edasilükkamatutel isiklikel, õiguslikel või ärilistel asjaoludel, mis nõuavad vahistatu isiklikku kohalolekut, võib uurija või kohus, kui kriminaalasi on kohtu menetluses, anda loa vahistatu väljaviimiseks järelevalve all kuni üheks päevaks. Väljaviimise kulud kannab vahistatu.
3) kartserisse paigutamine kuni 30 päevaks.
(1) Kui on piisavalt alust oletada, et vahistatu võib oma tegevusega oluliselt kahjustada kriminaalmenetluse läbiviimist, võib vangla direktor uurija või kohtu taotlusel kohaldada vahistatu suhtes täiendavaid abinõusid. Need on:
1) täielik eraldamine teistest vahistatutest;
2) isiklike riiete kandmise või isiklike esemete kasutamise keelamine.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud abinõude kohaldamise kestuse otsustab uurija, prokurör või kohus, kui kriminaalasi on kohtu menetluses.
(3) Keelatud on vahistatu kokkusaamiste piiramine oma kaitsjaga, samuti välisriigi kodanikust vahistatu kokkusaamiste piiramine oma riigi konsulaartöötajaga.
(1) Vangla on Justiitsministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus, mille ülesandeks on vangistuse, aresti ja eelvangistuse täideviimine käesolevas seaduses sätestatud korras.
(2) Vangla põhimääruse, koosseisud ja vangla sisekorraeeskirjad kehtestab justiitsminister.
Erialast järelevalvet haridus-, sotsiaal- ja tervishoiualaste ülesannete täitmise üle vanglas teostavad haridus- ja teadusminister ja sotsiaalminister.
(2) Vanglakomisjoni ülesanne on aidata vangla juhtkonnal korraldada vangla tööd, sealhulgas abistada vangla juhtkonda kinnipeetavate paigutamise, õppimise, töötamise, toitlustamise, meditsiinilise teeninduse, järelevalve ja teiste karistuse täideviimisega seotud küsimuste lahendamisel.
§ 109. Vangla saatemeeskond
(1) Kinnipeetava saatmiseks on vanglas relvastatud saatemeeskond, mille isikkoosseisule antakse eriväljaõpe.
(2) Saatemeeskonna ülesanded ja töökord sätestatakse justiitsministri kehtestatud korras .
(3) Vajaduse korral moodustab justiitsminister vangla juurde relvastatud üksuse eriülesannete täitmiseks ja määrab selle tegevuse korra.
(4) Vajaduse korral kaasatakse kinnipeetavate saatmiseks politseiametnikke.
(1) Vanglateenistus on teenistus vangla koosseisulisel ametikohal, mille ülesandeks on kinnipeetava, arestialuse ja vahistatu kinnipidamine ja järelevalve, julgeoleku tagamine vanglas ning eeluurimise teostamine vanglas toimepandud kuritegudes, samuti sellealase tegevuse juhtimine.
Vanglaametnik on vanglateenistuses olev ametnik.
(1) Vanglaametniku ametikohale võib ametisse nimetada avaliku teenistuse seaduse §-s 14 sätestatud nõuetele vastava isiku, kes on läbinud vanglaametniku ettevalmistusteenistuse ning täitnud ajateenistuse kohustuse.
(2) Ettevalmistusteenistuse läbinud vanglaametnik nimetatakse ametisse tema ettevalmistusteenistusejärgsele madalaimale ametiastmele vastavale ametikohale.
(3) Isiku, kellel on teadus- või magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon või kes on vähemalt kaks aastat töötanud kohtuniku, prokuröri, vanema või kõrgema politsei-, piirivalve-, pääste- või vanglaametnikuna või Justiitsministeeriumi koosseisus kõrgemate ametnike põhigruppi kuuluval ametikohal, võib vanglaametniku ametikohale ametisse nimetada ka juhul, kui ta ei ole läbinud vanglaametniku ettevalmistusteenistust.
(4) Isiku, kes on vähemalt kaks aastat töötanud noorema politsei-, piirivalve-, pääste- või vanglaametnikuna, võib käesoleva seaduse § 112 lõike 1 punktides 4 ja 5 sätestatud ametiastmele vastavale ametikohale nimetada ka juhul, kui ta ei ole läbinud vanglaametniku ettevalmistusteenistust.
(5) Vanglaametnik nimetatakse ametisse määramata tähtajaks.
(6) Ettevalmistusteenistuse praktilise väljaõppe läbimisel vanglas või ettevalmistusteenistuse lõpetanud isiku ametisse nimetamisel ei rakendata avaliku teenistuse seaduse §-s 14 sätestatud vanuse alampiiri.
1) kes on teovõimetu või piiratud teovõimega;
4) kes on kriminaalasjas kahtlustatav, süüdistatav või kohtualune või
(2) Vanglaametniku kandidaadi ettevalmistusteenistuse kohaks on vangla, kus vanglaametniku kandidaat praktilisel väljaõppel osaleb, ja Sisekaitseline rakenduskõrgkool. Käesoleva seaduse § 119 lõikes 1 nimetatud ettevalmistusteenistuse puhul võib selleks olla ka muu õppeasutus vastavalt käesoleva seaduse § 116 lõikes 7 nimetatud korrale.
(3) Vanglaametniku ettevalmistusteenistuses olev isik kannab ametinimetust «vanglaametniku kandidaat».
1) ettevalmistusteenistuses viibimise aeg arvatakse teenistusstaaži hulka ja
(3) Vanglas praktilisel väljaõppel viibiv vanglaametniku kandidaat nimetatakse ametisse koosseisuvälise teenistujana.
(4) Isiku ametisse nimetamist vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 3 ei takista asjaolu, et isik pole täitnud ajateenistuse kohustust.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud teenistusele ei laiene avaliku teenistuse seadus, välja arvatud §-d 40, 43, 53, 55, 59-65, 67, 68 ja 73. Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud teenistusele laienevad käesoleva seaduse 4. jaotises ettenähtud teenistuskohustused ning 5. jaotises ettenähtud sotsiaalsed tagatised, välja arvatud käesoleva seaduse § 136 .
(6) Vanglaametniku ettevalmistusteenistus lõpeb vanglaametniku eksami sooritamisega.
(1) Vanglaametnikukandidaadile makstakse stipendiumi. Stipendiumi suuruse ning selle maksmise tingimused ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus või tema poolt määratud minister.
4) ei asunud ettevalmistusteenistuse lõpetamisest kolme kuu jooksul vanglateenistusse, välja arvatud juhul, kui temale ei pakutud tema kvalifikatsioonile vastavat ametikohta;
2) on vanglateenistusest vabastatud omal algatusel seoses invaliidsuse või invaliidistunud perekonnaliikme hooldamise vajadusega.
(1) Käesoleva seaduse § 112 lõike 1 punktides 4 ja 5 nimetatud ametiastmele vastavale ametikohale võib ametisse nimetada isiku, kes on läbinud ettevalmistusteenistuse, millest vähemalt poole moodustab praktiline väljaõpe.
(2) Käesoleva seaduse § 112 lõike 1 punktides 1-3 nimetatud ametiastmetele vastavale ametikohale võib ametisse nimetada isiku, kes on läbinud ettevalmistusteenistuse, mille käigus omandatakse rakenduslik kõrgharidus.
§ 122. Vanglaametniku atesteerimine
(4) Vanglaametnike atesteerimist teostavad vanglaametnike konkursi- ja atesteerimiskomisjonid, mille põhimääruse ja moodustamise korra kehtestab justiitsminister.
1) tunnistab vanglaametniku ametiastmele vastavaks ja võib teha ametisse nimetamise õigust omavale isikule ettepaneku vanglaametniku edutamiseks;
(5) Komisjoni otsus on vanglaametniku ametisse nimetamise õigust omavale isikule kohustuslik, välja arvatud ergutuse kohaldamise puhul või käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud edutamise ettepaneku tegemise puhul, kui vaba ametikoht puudub või kui selleks on vangla direktori ametikoht.
(3) Vanglaametnikku ei või ühe atesteerimisperioodi vältel teisele ametikohale üle viia rohkem kui üks kord.
Vanglaametnik on kohustatud vangla direktorile või kõrgemale kohalviibivale vanglaametnikule viivitamatult teatama kõikidest karistuse täideviimisel esile kerkivatest tähtsatest juhtudest, mis puudutavad vangla sisekorraeeskirjade täitmist ja vangla julgeolekut, samuti tähelepanekutest kinnipeetava kohta, mis aitavad kaasa karistuse täideviimise eesmärkide saavutamisele. Kinnipeetava haigestumisest on vanglaametnik kohustatud viivitamatult informeerima vangla arsti.
Lisaks avaliku teenistuse seaduses sätestatud teenistuspiirangutele ei tohi vanglaametnik:
1) osaleda streikides, pikettides ega muudes teenistusalastes surveaktsioonides või
2) töötada teise tööandja juures, välja arvatud pedagoogilisel, teaduslikul või loomingulisel tööl.
(2) Põhipalk on vanglaametnike palgaastmestiku palgaastmele vastav kuupalgamäära alusel arvutatud palga osa.
(3) Palgamäär on käesoleva seaduse § 136 1 lõikes 4 sätestatud korras Vabariigi Valitsuse kehtestatud rahasumma või selle diferentseering.
(1) Vanglaametnikele kehtestatakse ametiastmetele vastav viieastmeline palgaastmestik.
(2) Vanglaametniku palgaastmele vastavat palgamäära võidakse diferentseerida sõltuvalt erinevast kvalifikatsioonist, piirkonnast, asutusest või ametikohast. Palgamäära võib ühel alusel diferentseerida maksimaalselt 30 protsendi ulatuses.
(3) Vanglaametnike palgaastmetele vastavad palgamäärad, sealhulgas palgamäärade diferentseerimise täpsemad alused ja diferentseerimise määrad ning lisatasude maksmise täpsemad alused ja ulatused täiendavate tööülesannete täitmise või nõutavast tulemuslikuma töö eest, kehtestab Vabariigi Valitsus.
(4) Kui vanglaametniku palgaastmestikujärgset palgamäära võidakse diferentseerida (suurendada) mitmel alusel, liidetakse diferentseerimise määrad (protsendid) ühtseks diferentseerimise määraks (protsendiks), mille alusel arvutatakse diferentseeritud palgamäär.
1) alates 5-aastasest teenistusstaažist – 5% diferentseerimata palgamäärast;
2) 10–15-aastasest teenistusstaažist – 10% diferentseerimata palgamäärast;
3) alates 15-aastasest teenistusstaažist – 15% diferentseerimata palgamäärast.
Valveajal peab vanglaametnik vangla juhtkonnale kokkulepitud kohas olema kättesaadav ettenägematute või edasilükkamatute teenistusülesannete täitmiseks. Valveaja kestus ei või ületada 24 tundi kuus. Valveaja tunni eest makstakse lisatasu, mis on 10 protsenti vanglaametniku tunnipalga määrast.
§ 142. Toetus vanglaametniku hukkumise, invaliidistumise, haigestumise või talle kehavigastuse tekitamise korral
(1) Seoses vanglateenistusega hukkunud vanglaametniku perekonnaliikmetele ja tema ülalpidamisel olnud isikutele maksab riik ühekordset toetust hukkunu 10 aasta palga ulatuses.
(2) Seoses vanglateenistusega hukkunud vanglaametniku matuse kulud kannab riik.
(3) Seoses vanglateenistusega invaliidistunud vanglaametnikule maksab riik ühekordset toetust:
1) töövõime osalise kaotuse korral, mis ei toonud kaasa vanglateenistusest vabastamist - tema ühe aasta palga ulatuses;
2) töövõime osalise kaotuse korral, mis tõi kaasa vanglateenistusest vabastamise - tema kahe aasta palga ulatuses;
3) töövõime täieliku kaotuse korral - tema seitsme aasta palga ulatuses.
(4) Vanglaametnikule, kellele seoses vanglateenistusega tekitati terviserikkega kehavigastus, millega ei kaasnenud invaliidsust, maksab riik ühekordset toetust ühe kuu palga ulatuses.
(5) Seoses vanglateenistusega vigastada saanud või haigestunud vanglaametniku ravi- ja ravimikulud kannab riik.
(6) Käesolevas paragrahvis sätestatud toetuste ja kulude arvutamise ja maksmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega .
Vanglaametnikule määrab distsiplinaarkaristuse ametiisik, kellel on selle vanglaametniku ametisse nimetamise õigus. Justiitsministril on õigus määrata distsiplinaarkaristus igale vanglaametnikule.
(1) Distsiplinaarsüüteo ja selle asjaolude välja selgitamiseks viiakse läbi distsiplinaarmenetlus. Distsiplinaarmenetluse algatamise õigus on ametiisikul, kellel on vanglaametnikule distsiplinaarkaristuse määramise õigus.
(3) Ametisse nimetamise õigust omav ametiisik võib pikendada vanglaametniku teenistusaega viimase nõusolekul kuni üldise pensioniea saabumiseni, kui vanglaametnik on oma tervisliku seisundi poolest võimeline teenistust jätkama. Sel juhul vabastatakse vanglaametnik teenistusest üldise pensioniea saabumisel.
(5) Arestimaja sisekorraeeskirjad kinnitab siseminister.
(1) Kuni 2007. aasta 1. juulini võib vanglaametniku ametikohale ametisse nimetada lisaks käesoleva seaduse §-s 113 nimetatud isikutele muid isikuid, kes ei ole läbinud vanglaametniku ettevalmistusteenistust, kui nad vastavad käesoleva seaduse § 113 lõikes 1 sätestatud muudele nõuetele.


Eesti Vabariigi ravikindlustusseadus – Riigi Teataja
Eesti Vabariigi ravikindlustusseadus
RT 1991, 23, 272
Vastu võetud 12.06.1991
§ 1. Ravikindlustuse mõiste ja ülesanded
(1) Ravikindlustus on Eesti Vabariigi elanike tervise säilitamise, haigusest või vigastusest tingitud ajutise töövõimetuse kulude ja ravikulude katmise ning raseduse ja sünnituse korral hüvitise maksmise riiklikult tagatus süsteem.
(2) Käesolev seadus sätestab kohustusliku ja vabatahtliku ravikindlustuse korralduse, visiiditasu, inimeste tervise säilitamise ja ravimise kulude katmise ning hüvitise maksmise ajutise töövõimetuse puhul.
§ 2. Ravikindlustuskorraldus
(1) Kohustusliku ravikindlustuse makseid tasuvad kõik tööandjad, talupered, individuaaltöötajad, sealhulgas tegevusloa alusel töötavad üksikisikud. Kohustusliku ravikindlustuse maksetest kaetakse töövõtjate, tööandjate, talupere liikmete, individuaaltöötajate, sealhulgas tegevusloa alusel töötavate üksikisikute ja nende ülalpidamisel olevate perekonnaliikmete ravikindlustuse kulud, samuti teiste ülalpeetavate, pensionäride, töötuna arvel olevate ja muude seadustega ettenähtud isikute kindlustuse kulud.
Veaparandus - Parandatud täheviga sõnas „üksikisikud“. Alus: Riigi Teataja seaduse § 10 lõige 2.
(2) Käesoleva seaduse järgi on perekonnaliikmeteks koos elavad abikaasad, nende ülalpidamisel olevad lapsed, vanemad ja vanavanemad.
(3) Sõjaväe tegevteenistuses viibivate isikute ja nende ülalpidamisel olevate perekonnaliikmete, kinnipidamiskohtades karistuse kandjate ja vahi all viibivate isikute ravikindlustus korraldatakse vastavate ametkondade ja haigekassade vahel sõlmitud kokkulepete alusel.
(4) Välisriikide kodanike ravikindlustust korraldatakse riikidevaheliste kokkulepetega sätestatud korras.
(5) Eesti Vabariigis elavatel inimestel on õigus ka vabatahtlikule ravikindlustusele, mis võimaldab:
1) kohustusliku ravikindlustuse hüvitisele täiendavalt lisahüvitist haigusest või vigastusest tingitud ajutise töövõimetuse korral;
2) terviseuuringute ja ravikulude eest tasumist ning haigusest või vigastusest tingitud ajutise töövõimetuse korral hüvitise maksmist, kui isik ei ole hõlmatud kohustusliku ravikindlustusega.
(6) Kohustusliku või vabatahtliku ravikindlustusega hõlmamata isik tasub ravikulud ise.
§ 3. Ravikindlustussüsteem
(1) Kohustuslikku ravikindlustust korraldatakse maakonniti ja vabariiklike linnade kaupa.
(2) Elanike ravikindlustust korraldavad maa- või vabariikliku linna valitsuse moodustatud haigekassad. Haigekassasid on vähemalt üks igas maakonnas või vabariiklikus linnas.
(3) Ravikindlustuse korraldust kontrollib maa- või vabariikliku linna volikogu moodustatud ravikindlustuskomisjon.
(4) Ravikindlustuse korralduse vastavust Eesti Vabariigi tervishoiu poliitikale kontrollib Eesti Vabariigi Tervishoiuministeerium.
II. Ravikindlustusmaksed
§ 4. Kohustusliku ravikindlustuse maksemäärad
(1) Maakonna või vabariikliku linna haldusterritooriumil tegutsevate tööandjate kohustusliku ravikindlustuse maksemäär on 13%. Seda arvutatakse kõigilt tööandja poolt üksikisikutele makstud summadelt ja naturaaltasudelt (ümberarvestatult rahasse naturaaltasu maksmise aja keskmiste jaemüügihindade järgi) ning üksikisikutele tehtud eraldistelt, välja arvatud Eesti Vabariigi sotsiaalmaksu seaduse paragrahvis 2 loetletud summad.
(2) Talupere kohustusliku ravikindlustuse maksemäär on 1,6% talu kaubatoodangust.
(3) Individuaaltöötaja kohustusliku ravikindlustuse maksemäär on 5,7% ettevõtluse kogutuludest; tegevusloa alusel töötav üksikisik tasub aastas kohustusliku ravikindlustuse makset summas, mis on võrdne 36%-ga tegevusloa aastamaksu määrast.
(4) Maa- või vabariikliku linna volikogul on õigus oma haldusterritooriumil peasanitaararsti otsuse alusel üksikute tööandjate kohustusliku ravikindlustuse maksemäära suurendada kuni 3%, kui töötingimused on tervisekahjulikud.
§ 5. Maksete tasumise kord
(1) Tööandja, talupere ja individuaaltöötaja, sealhulgas tegevusloa alusel töötav üksikisik tasub kohustusliku ravikindlustuse maksed oma asukoha maakonna või vabariikliku linna haigekassale.
(2) Tööandja tasub kohustusliku ravikindlustuse kuumakse hiljemalt järgmise kuu 20.kuupäevaks.
(3) Talupere ja individuaaltöötaja, sealhulgas tegevusloa alusel töötav üksikisik tasub kohustusliku ravikindlustuse kvartalimakse hiljemalt järgmise kvartali esimese kuu 20.kuupäevaks.
(4) Tasumata jäetud kohustusliku ravikindlustuse makse nõutakse maksekohustuslaselt sisse kohtu korras koos 0,5% suuruse viivisega tasumata summalt iga viivitatud kalendripäeva eest.
(5) Vabatahtliku ravikindlustuse makseid tasub kindlustuse võtja haigekassaga sõlmitud lepingus ettenähtud summas ja korras.
(6) Meditsiinitöötaja kutseveast tekitatud kahju hüvitab kindlustatule haigekassa. Hüvituse summa nõuab haigekassa sisse kahju tekitanud tervishoiuasutuselt või erapraksisega tegelevalt meditsiinitöötajalt.
III. Kohustusliku ravikindlustuse hüvitise maksmine
§ 6. Hüvitise maksmine
Kindlustatule makstakse töövõimetuslehe alusel hüvitist:
1) haiguse või vigastuse korral;
2) raseduse või sünnituse korral;
3) haige perekonnaliikme kodus põetamise korral;
4) kuni 14-aastase lapse haiglas põetamise korral;
5) kuni 3-aastase lapse (kuni 16-aastase lapsinvaliidi) hooldamise korral, kui ema on haige;
6) sanatoorse ravi korral;
7) haiglas proteesi paigaldamise korral;
8) karantiini korral;
9) tervisliku seisundi tõttu ajutiselt teisele tööle üleviimise korral;
10) kuni üheaastase lapse lapsendamise korral.
§ 7. Hüvitise määrad
(1) Hüvitise arvutamisel võetakse aluseks kindlustatu eelmise kalendriaasta ühe kalendripäeva keskmine tulu, mis on saadud töölepingu, liikmelisuse ja nendega võrdsustatud alusel rahana ja naturaaltasuna (ümberarvutatult rahasse naturaaltasu maksmise aja keskmiste jaemüügihindade järgi).
(2) Vähem kui aasta töötanud kindlustatule arvutatakse hüvitis tööle asumise päevast kuni töövõimetuse päevani saadud tulust ühe kalendripäeva kohta.
(3) Ajutise töövõimetuse hüvitist makstakse kindlustatule ühe haiguspäeva kohta ühe kalendripäeva tulust:
1) haiglaravi korral 60%;
2) sanatoorse ravi korral 65%;
3) ambulatoorse ravi, üle 14-aastase haige perekonnaliikme kodus põetamise ja kuni 3-aastase lapse (kuni 16-aastase lapsinvaliidi) hooldamise korral, kui ema on haige, 80%;
4) tööandja süül tekkinud töövigastuse, tööga seotud muu tervisekahjustuse, kutsehaiguse, riigi või ühiskonna huvide kaitsel ja kuriteo tõkestamisel tekkinud töövõimetuse ning kuni 14-aastase haige lapse põetamise korral (olenemata ravikorraldusest), samuti raseduse ja sünnituse korral 100%.
(4) Paragrahv 4 2. ja 3. lõike järgi laekunud kohustusliku ravikindlustuse summadest tasutakse ainult talupere liikmete, individuaaltöötajate, sealhulgas tegevusloa alusel töötavate üksikisikute tervise säilitamise, haiguse või vigastuse ravi kulud; käesoleva seadusega ettenähtud kohustusliku ravikindlustuse hüvitiste maksmine neile ei laiene.
§ 8. Hüvitise maksmise kord
(1) Hüvitis arvutatakse ajutise töövõimetuse kindlakstegemisele järgnevast kalendripäevast alates kuni töövõime taastumise või püsiva töövõimetuse kindlakstegemise päevani, kuid ühe haiguse puhul üldjuhul mitte rohkem kui 120 päeva järjest.
(2) Hiljemalt 120. haiguspäevaks teeb raviasutuse arstlik komisjon otsuse töövõimelisuse kohta. Komisjonil on õigus töövõimetuslehte pikendada.
(3) Püsiva töövõimetuse korral lõpetatakse hüvitise maksmine invaliidsuse määramise päevast.
(4) Kindlustatul on õigus saada rasedus- ja sünnitushüvitist sünnituseelsel ja -järgsel perioodil kokku 126 kalendripäeva eest, mitmikute sünni või tüsistusega sünnituse korral kokku 140 kalendripäeva eest.
Käesolev lõige laieneb ka talupere liikmetele.
(5) Kuni üheaastase lapse lapsendajal on õigus puhkusele ja hüvitisele paragrahv 7 3. lõike 4. punkti sätete järgi 70 kalendripäeva eest, alates lapsendamise päevast.
Käesolev lõige laieneb talupere liikmele ja ka individuaaltöötajale, sealhulgas tegevusloa alusel töötavale üksikisikule.
§ 9. Hüvitis kutsehaiguse ja töövigastuse puhul
Tööandja süül töövõtjal tekkinud töövigastuse, tööga seotud muu tervisekahjustuse või kutsehaigusega kaasneva ajutise töövõimetuse korral arvutatakse hüvitis paragrahv 7 1. ja 2. lõike ning 3. lõike 4. punkti järgi ja sel juhul nõuab haigekassa hüvitisena väljamakstud summa sisse süüdiolevalt tööandjalt vastavalt tema süüastmele.
§ 10. Hüvitise maksmise piirangud
(1) Kindlustatule ei maksta hüvitist, kui haiguse, tööga seotud tervisekahjustuse või õnnetusjuhtumi on põhjustanud kohtus tuvastatud kindlustatu enda tahtlik kuritegelik käitumine, arsti poolt fikseeritud alkoholi-, narkootikumi- või toksiline joove või kui kindlustatu eirab arsti ettekirjutusi, mille tõttu paranemine on takistatud.
(2) Tööandjat informeerides on kindlustatul õigus töövõimetusleheta puududa töölt tervislikel põhjustel või kuni 14-aastase lapse hooldamiseks viis tööpäeva kalendriaastas; puudutud päevade eest maksab haigekassa hüvitist kindlustatu isikliku avalduse alusel paragrahv 7 3.lõike 3.punkti järgi, kuid mitte rohkem kui kahe päeva eest kalendriaastas.
§ 11. Hüvitise väljamaksmise kord
Haigekassast hüvitise väljamaksmise korra kehtestab Eesti Vabariigi Valitsus.
IV. Ravikulude katmine
§ 12. Terviseuuringute ja ravi eest tasumine
(1) Kindlustatu terviseuuringute, tervise säilitamise ja ravi kulud, välja arvatud visiiditasu, tasub haigekassa temaga lepingu sõlminud ravi- või hooldusasutusele või erapraksisega tegelevale arstile, olenevalt osutatud teenuste hulgast ja hinnast.
(2) Teenuste hinnakirja kehtestab Eesti Vabariigi Tervishoiuministeerium.
(3) Arsti vastuvõtule soovija maksab raviasutusele või erapraksisega tegelevale arstile visiiditasu, mille suuruse ning maksmise ja isikutele kompenseerimise korra, samuti sellest laekunud summade kasutamise korra kehtestab maa- või vabariikliku linna valitsus.
V. Ravikindlustusasutuste töö korraldus
§ 13. Haigekassa
(1) Haigekassa korraldab maakonna või vabariikliku linna elanike kohustuslikku ja vabatahtlikku ravikindlustust vastavalt käesolevale seadusele ja Eesti Vabariigi Valitsuse kehtestatud korrale.
(2) Haigekassa peab kindlustatute elukohajärgset arvestust ja ravikindlustusmaksete laekumise arvestust Eesti Vabariigi Tervishoiuministeeriumi eeskirjade järgi.
(3) Haigekassa on kohustatud sõlmima edasikindlustuslepingu.
(4) Haigekassas kindlustatuks loetakse paragrahv 2 1.lõikes loetletud isikud, kui nende eest või nende poolt tasutud ravikindlustusmaksed on haigekassale laekunud.
(5) Ravikindlustus katkeb, kui ravikindlustusmakse ei ole laekunud kahe kuu möödudes käesolevas seaduses ette nähtud tähtajast.
(6) Kohustusliku ravikindlustuse hüvitise maksab kindlustatule tööandja haigekassalt saadud summadest töövõimetuslehe alusel.
(7) Haigekassa kontrollib nii kohustusliku ravikindlustuse maksete laekumist tööandjatelt, taluperedelt, individuaaltöötajatelt, sealhulgas tegevusloa alusel töötavatelt üksikisikutelt kui ka tööandjate poolt töövõimetuslehtede alusel hüvitiste maksmist.
(8) Haigekassal on õigus kontrollida ravi- ja hooldusasutuse ning erapraksisega tegeleva arsti osutatud teenuste ja välja antud töövõimetuslehe põhjendatust. Põhjendamatuse korral on haigekassal õigus summa väljamaksmine vaidlustada.
(9) Haigekassal on õigus nõuda kindlustatult üldarstliku läbivaatuse või terviseuuringute läbimist.
§ 14. Ametisaladuse hoidmise kohustus
(1) Meditsiini-, farmaatsia- või haigekassa töötajale ja ravikindlustuskomisjoni liikmele kutsekohustuse täitmisel teatavaks saanud andmed kindlustatu haiguste ning intiim- ja perekonnaelu kohta ei kuulu avalikustamisele. Nende andmete avalikustamine on karistatav Eesti Vabariigis kehtiva kriminaalseaduse järgi.
(2) Kindlustatu soovil jätab raviarst tööandjale esitatavale töövõimetuslehele diagnoosi märkimata.
§ 15. Ravikindlustusega seotud vaidlused
(1) Tööandja, talupere, individuaaltöötaja, sealhulgas tegevusloa alusel töötava üksikisiku ja haigekassa vahel kohustusliku ravikindlustuse maksest tuleneva vaidluse lahendab ravikindlustuskomisjon; kui kokkulepet ei saavutata, lahendab vaidluse kohus.
(2) Haigekassa vaidlusi ravi- ja hooldusasutusega, erapraksisega tegeleva arsti, samuti tööandjaga väljamaksete asjus lahendab ravikindlustuskomisjon; kui kokkulepet ei saavutata, lahendab vaidluse kohus.
(3) Kindlustatu ning ravi- või hooldusasutuse või erapraksisega tegeleva arsti vahelise vaidluse lahendab ravikindlustuskomisjon.
(4) Kohustusliku või vabatahtliku ravikindlustuse maksetest tuleneva vaidluse kindlustatu ja haigekassa vahel lahendab kohus.
§ 16. Vaidluste lahendamine ravikindlustuskomisjonis
(1) Asjast huvitatud poole kirjalikul avaldusel põhineva või ravi kindlustuskomisjoni poolt tuvastatud seaduserikkumisest tuleneva vaidluse lahendab ravikindlustuskomisjon 30 päeva jooksul.
(2) Asja otsustamiseks kuulab ravikindlustuskomisjon ära poolte ja tunnistajate seletuse ning tal on õigus nõuda vajalikke andmeid ja tõendeid kõigilt sellekohase informatsiooni valdajailt.
(3) Ravikindlustuskomisjoni otsus tehakse lihthäälteenamusega komisjoni liikmete üldarvust.
(4) Ravikindlustuskomisjoni otsus väljastatakse asjast huvitatud poole nõudmisel kolme päeva jooksul otsuse tegemise päevast.
(5) Kui pooled otsusega ei nõustu, võivad nad 10 kalendripäeva jooksul pärast otsuse teatavaks tegemist pöörduda kohtu poole; kui seda ei ole tehtud, loetakse ravikindlustuskomisjoni otsus lõplikuks.
§ 17. Käesolev seadus jõustub 1.jaanuarist 1992.
Tallinn, 12. juunil 1991.


Kõue valla üldplaneeringu kehtestamine – Riigi Teataja
Kõue valla üldplaneeringu kehtestamine
Kõue valla üldplaneeringu kehtestamine - sisukord
§ 1 Üldplaneeringu kehtestamine
Kõue Vallavolikogu
RT IV, 24.08.2013, 1
Vastu võetud 15.08.2013 nr 68
Kõue valla üldplaneeringu koostamine ning üldplaneeringule keskkonnamõju strateegiline hindamine (edaspidi KSH) algatati Kõue Vallavolikogu 25. jaanuari 2007. a otsusega nr 58. Kõue Vallavalitsus kinnitas 6. märtsi 2007. a korraldusega nr 252 üldplaneeringu lähteülesande. Valla üldplaneeringu lähteülesande tutvustamine ja avalik arutelu toimus 5. juunil 2007. a Ardus ja 7. juunil 2007. a Habajal. Üldplaneeringu eskiisprojekti töökoosolekud toimusid 26. veebruaril 2008. a Ardu Koolis ja 28. veebruaril 2008. a Harmi Põhikoolis. Üldplaneeringu eskiisprojekti ja KSH programmi avalik arutelu toimus 8. aprillil 2008. a Ardu Koolis ja 10. aprillil 2008. a Harmi Põhikoolis. Üldplaneeringu küsimuses toimusid tööarutelud Kõue Vallavalitsuses 21. oktoobril 2008. a ja 2. detsembril 2008. a. Üldplaneeringu koostamise tööprojekti avalikud arutelud toimusid 15. detsembril 2008. a Ardu Koolis ja 16. detsembril 2008. a Habaja Lasteaias.
KSH programmi avalikustamise teade ilmus 20. märtsil 2008. a ajalehes Harju Elu ning 19. märtsil 2008. a väljaandes Ametlikud Teadaanded. Samal ajal saadeti programmi avalikustamise teated lihtkirjadega ka huvitatud osapooltele. Programmi avalik väljapanek toimus perioodil 24. märts 2008. a kuni 7. aprill 2008. a. KSH programmi avalikud arutelud toimusid 8. aprillil 2008. a Ardu Koolis ja 10. aprillil 2008. a Harmi Põhikoolis algusega kell 18.30. Harjumaa Keskkonnateenistus kiitis KSH programm heaks 7. mai 2008. a kirjaga nr 30-11-4/23711-2. KSH aruande ja üldplaneeringu põhilahendusega oli võimalik tutvuda 18. aprillist 2011. a kuni 16. maini 2011. a tööpäevadel Kõue Vallavalitsuses ja OÜ Keskkonnakorraldus kodulehel. KSH aruande kohta sai kirjalikult esitada ettepanekuid, küsimusi ja vastuväiteid 16. maini 2011. a (k.a.). Avalikustamise jooksul laekusid kirjad Keskkonnaametilt ning Paide Vallavalitsuselt. KSH aruande avalik arutelu toimus 17. mail 2011 algusega kell 18.00 Kõue Vallavalitsuses.
Pärast üldplaneeringu ning KSH aruande kooskõlastamiseks/heakskiitmiseks esitamist, saatis Keskkonnaamet 20. juunil 2011. a kirjaga nr HJR 6-5/11/19505-2 Kõue vallale omapoolsed märkused. Kõue Vallavalitsus ja üldplaneeringu ning KSH koostajad (OÜ Disarek, Kose Maakorralduse OÜ, OÜ Keskkonnakorraldus) töötasid märkused läbi ning üldplaneeringusse viidi sisse mitmed väiksemad muudatused. Keskkonnaametile vastati märkuste arvestamisest ja mittearvestamisest. Koos vastuse esitamisega, esitati täiendatud üldplaneeringu ja KSH materjalid taaskord kooskõlastamiseks/heakskiitmiseks.
Pärast KSH aruande ning üldplaneeringu täiendavat ülevaatamist saatis Keskkonnaamet 4. novembri 2011. a kirjaga nr HJR 6-5/11/19505-4 Kõue vallale veel täiendavaid ettepanekuid. Kõue Vallavalitsus ja üldplaneeringu ning KSH meeskond töötasid ettepanekud läbi ning üldplaneeringusse ja KSH aruandesse viidi sisse veel mitmed muudatused (Nõmmeri ökodukti ümber paiknev majandustegevuse piiranguvöönd, maavarade kaevandamise keelualad ja arendusalade eemaldamine ehituskeeluvöönditest). Koos vastuse esitamisega esitati täiendatud üldplaneeringu ja KSH materjalid taaskord kooskõlastamiseks/heakskiitmiseks. Keskkonnaamet kiitis oma 21.12.2011 kirjaga nr HRJ 6-8/11/19505-6 Kõue valla üldplaneeringu KSH aruande heaks.
Üldplaneeeringu projekti on kooskõlastanud naaberomavalitsused - Kose vald, Albu vald, Anija vald, Paide vald, Väätsa vald, Kaiu vald, Juuru vald - ja Maanteeamet, Maanteeameti Põhja regioon, Riigimetsa Majandamise Keskus, Põllumajandusamet, Muinsuskaitseamet, Maa-amet, Keskkonnaamet, Harju Maavalitsus. Kõue Vallavolikogu 27.09.2012.a otsusega nr 157 võeti üldplaneering vastu. Kõue valla üldplaneering avalikul väljapanekul 15.10.2012 – 12.11.2012.a Kõue Vallavalitsuses, Habaja Raamatukogus ning Kõue valla kodulehel www.koue.ee. Avaliku väljapaneku kestel esitas üldplaneeringu kohta vastuväiteid ja ettepanekuid Lemminkäinen Eesti AS seoses Tallinn-Tartu-Võru-Luhamaa maantee Kose-Mäo lõigu ning Karude III ja V karjääride kattumisega. Kõue Vallavalitsus ei pidanud vajalikuks täiendada või muuta planeeringut. Üldplaneeringu avaliku väljapaneku avalik arutelu toimus 28.11.2012 Ardu Koolis.
Kõue valla üldplaneering esitati 04.03.2013 kirjaga nr 7-1.2/377 järelevalveks Harju maavanemale. 17.04.2013 Harju Maavalitsuses toimunud Kõue valla üldplaneeringu avalikul väljapanekul arvestamata jäetud vastuväidete arutelul lepiti kokku, et Lemminkäinen Eesti AS esitab oma ettepanekud planeeringu seletuskirja teksti muutmiseks. Kõue Vallavalitsus ei nõustunud Lemminkäinen Eesti AS poolt esitatud ettepanekutega. Harju maavanem kiitis oma 20.06.2013 kirjaga nr 6-7/2013/1016 Kõue valla üldplaneeringu heaks.
Määrus kehtestatakse lähtudes eelpool toodust ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 31, planeerimisseaduse § 24 lg 3, § 25 lg 4, 5 ja 7, Kõue Vallavolikogu 21. juuni 2007. a määruse nr 38 „Kõue valla ehitusmäärus“ § 3 lõike 1 punkti 2 alusel.
§ 1. Üldplaneeringu kehtestamine
Kehtestada Kõue valla üldplaneering koos lisadega.
(1) Kõue Vallavolikogu 26.04.2001 määrusega nr 25 kehtestatud Kõue valla üldplaneering tunnistatakse kehtetuks.
(2) Vallavalitsusel korraldada Kõue valla üldplaneeringu kehtestamisest teatamine vastavalt planeerimisseadusele.
Lisa 1 Kõue valla üldplaneeringu seletuskiri
Lisa 2 Kõue valla üldplaneeringu joonis 1 (Põhijoonis)
Lisa 3 Kõue valla üldplaneeringu joonis 2 (Ardu)
Lisa 4 Kõue valla üldplaneeringu joonis 3 (Habaja)
Lisa 5 Kõue valla üldplaneeringu joonis 4 (Teed ja tehnorajatised)
Lisa 6 Kõue valla üldplaneeringu joonis 5 (Loodus ja kultuurimälestised)
Lisa 7 Kõue valla üldplaneeringu keskkonnamõju strateegilise hindamise aruanne (ilma lisadeta)


Eesti Rahvusraamatukogu seadus – Riigi Teataja
Eesti Rahvusraamatukogu seadus (lühend - ERRS)
Eesti Rahvusraamatukogu seadus - sisukord
§ 2 Rahvusraamatukogu õiguslik seisund
§ 3 Rahvusraamatukogu eesmärk
§ 4 Rahvusraamatukogu ülesanded
§ 5 Kogud ja andmebaasid
§ 6 Avalikud teenused
§ 7 Kasutuseeskiri
§ 9 Nõukogu esimees ja aseesimees
§ 10 Nõukogu pädevus
§ 11 Nõukogu tegevuskulud ja nõukogu liikmete tasustamine
§ 13 Nõukogu otsuse vastuvõtmine koosolekut kokku kutsumata
§ 14 Nõukogu liikme vastutus
§ 15 Peadirektor
§ 16 Peadirektori valimine ja ametist vabastamine ning tasustamine
§ 17 Peadirektori vastutus
§ 18 Vara
§ 20 Eelarve
§ 201 Rahvusraamatukogu finantsplaan
4 Aruandlus ja haldusjärelevalve
RT I, 13.03.2014, 18
Eesti Rahvusraamatukogu seadus
Vastu võetud 22.02.2011
jõustumine 01.04.2011
(1) Käesolevas seaduses sätestatakse Eesti Rahvusraamatukogu (edaspidi Rahvusraamatukogu) õiguslik seisund, eesmärk, ülesanded, juhtimine, finantseerimine ja haldusjärelevalve tegevuse üle.
§ 2. Rahvusraamatukogu õiguslik seisund
(1) Rahvusraamatukogu on avalik-õiguslik juriidiline isik, kes tegutseb käesoleva seaduse, teiste õigusaktide ja oma põhikirja alusel.
(2) Rahvusraamatukogu põhikirja kinnitab Rahvusraamatukogu nõukogu (edaspidi nõukogu).
(3) Rahvusraamatukogu registreeritakse riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikus registris selle registri põhimääruses sätestatud korras.
(4) Rahvusraamatukogu lõpetatakse seadusega.
§ 3. Rahvusraamatukogu eesmärk
(1) Rahvusraamatukogu eesmärk on suurendada ühiskonnas teadmistele ja informeeritusele rajanevat algatusvõimet, teadlikkust ja vastutustunnet, edendada riiki, Euroopa ühisväärtusi, kultuuri ja demokraatiat.
(2) Rahvusraamatukogu juhindub oma eesmärgi täitmisel UNESCO soovitustest rahvus- ja parlamendiraamatukogudele.
§ 4. Rahvusraamatukogu ülesanded
(1) Rahvusraamatukogu ülesanded rahvusraamatukoguna on:
1) eesti keeles ja Eestis ilmunud ning Eestit käsitlevate või Eesti kohta informatsiooni sisaldavate teavikute kogumine, alaline säilitamine ja kättesaadavaks tegemine;
2) Eesti teavikute riiklik bibliograafiline registreerimine rahvusbibliograafia andmebaasis ja rahvusbibliograafia andmebaasi kättesaadavaks tegemine;
3) Eesti retrospektiivse rahvusbibliograafia alase koostöö koordineerimine;
4) trükitoodangu- ja raamatukogualaste riiklike statistiliste andmete kogumine ja esitamine;
5) raamatute standardnumbri rahvusvahelise süsteemi (ISBN), jadaväljaannete standardnumbri rahvusvahelise süsteemi (ISSN) ja noodiväljaannete standardnumbri rahvusvahelise süsteemi (ISMN) rahvusliku agentuurina tegutsemine;
6) osalemine rahvusvahelises koostöös.
(2) Rahvusraamatukogu ülesanded parlamendiraamatukoguna on:
1) Riigikogule, Riigikogu Kantseleile, Vabariigi Valitsusele, ministeeriumidele ja Riigikantseleile informatsiooni hankimine, säilitamine, töötlemine, analüüsimine, kättesaadavaks tegemine ning väljaannete koostamine;
2) rahvusvaheliste organisatsioonide depooraamatukoguna tegutsemine rahvusvaheliste kokkulepete kohaselt;
3) Eesti õigusbibliograafia koostamine ja kättesaadavaks tegemine.
(3) Rahvusraamatukogu ülesanded humanitaar- ja sotsiaalteaduste raamatukoguna on humanitaar- ja sotsiaalteaduste informatsiooni kogumine, säilitamine, töötlemine, analüüsimine ja kättesaadavaks tegemine.
(4) Rahvusraamatukogu ülesanded teadus- ja arendusasutusena on:
1) raamatukogunduse, infoteaduse, raamatukoguteaduse, raamatuteaduse ja bibliograafia ning nendega seotud valdkondade teadus- ja arendustöö, Eesti raamatukogude asjakohane nõustamine, raamatukogutöötajate tööalase koolituse korraldamine ning osavõtt rahvusvahelistest ja riiklikest teadus-, arendus- ja koostööprogrammidest;
2) raamatukogundust ja sellega seotud valdkondi reguleerivate standardite väljatöötamine ja kohandamine koostöös standardiorganisatsioonidega;
3) infotehnoloogia arendamine Rahvusraamatukogu infovara üldkättesaadavaks tegemiseks;
4) teavikute säilitustehnoloogia arendamine;
5) raamatukoguvõrgu erialakoostöö koordineerimine oma haldusalas raamatukogusid omavate ministeeriumidega.
(5) Rahvusraamatukogu täidab ka teisi käesolevast seadusest, muudest õigusaktidest ja Rahvusraamatukogu põhikirjast tulenevaid ülesandeid.
§ 5. Kogud ja andmebaasid
(1) Rahvusraamatukogu kogud ja andmebaasid moodustavad terviku, on jagamatud ning need on osa Eesti avalikust inforessursist.
(2) Kogude ja andmebaaside kasutamist reguleerib Rahvusraamatukogu kasutuseeskiri, mille kinnitab Rahvusraamatukogu nõukogu.
§ 6. Avalikud teenused
(1) Rahvusraamatukogu avalikud teenused on käesolevast seadusest tulenevad üldkättesaadavad infoteenused, mida osutatakse lugemissaalides, võrguteenustena ja teiste raamatukogude vahendusel. Avalikud teenused ei tohi olla vastuolus Rahvusraamatukogu eesmärkide ja ülesannetega ning nad peavad teenima avalikku huvi.
(2) Rahvusraamatukogu kogudesse kuuluvate teavikute kasutamine on tasuta, muud teenused võivad olla tasulised. Tasuliste teenuste loetelu kinnitab nõukogu.
(3) Teenuste eest võetavate tasude suurused määratakse kulupõhise arvestuse põhimõttest lähtuvalt Rahvusraamatukogu peadirektori (edaspidi peadirektor) käskkirjaga.
(4) Riigikogu liikmetele ja Riigikogu Kantseleile on tasuta järgmised teenused:
1) Rahvusraamatukogu kogudes ja andmebaasides olevatest teavikutest koopiate tegemine kooskõlas autoriõiguse seadusega;
2) raamatukogudevahelise laenutuse korraldamine;
3) bibliograafilised ja infoanalüütilised teenused.
§ 7. Kasutuseeskiri
(1) Rahvusraamatukogu lugejaks registreerimise alused ja kord, kogude ja teenuste kasutamise korraldus, sisekord ning lugeja vastutus kehtestatakse Rahvusraamatukogu kasutuseeskirjas.
(2) Materiaalse vara säilimise ja turvalisuse tagamiseks on kasutuseeskirjas õigus näha ette:
1) piirangud lugemisalasse kaasavõetavate esemete suhtes;
2) külastajate kohustus esitada lugemisalasse sisenemisel ja sealt väljumisel kaasasolevad esemed läbivaatamiseks.
(3) Rahvusraamatukogu lugejaks registreeritakse isik, kes nõustub täitma kasutuseeskirja tingimusi.
(1) Rahvusraamatukogu kõrgeim juhtimisorgan on nõukogu, kuhu kuulub seitse liiget.
(2) Riigikogu nimetab Riigikogu kultuurikomisjoni ettepanekul nõukogusse kolm Riigikogu liiget ja kaks Rahvusraamatukogu töövaldkondade tunnustatud asjatundjat volituste tähtajaga neli aastat.
(3) Ühe liikme, volituste tähtajaga neli aastat, nimetab nõukogusse valdkonna eest vastutav minister.
(4) Ametikoha järgi kuulub nõukogusse Riigikogu Kantselei direktor.
(5) Nõukogu liikmete volituste tähtaja lõppemisel jätkavad nõukogu liikmed tegevust, kuni jõustub Riigikogu otsus nõukogu uute liikmete nimetamise kohta, hoidudes seejuures vältimatu vajaduseta käesoleva seaduse § 10 lõike 1 punktides 1–5, 7 ja 12–14 nimetatud otsuste tegemisest.
(6) Riigikogu või valdkonna eest vastutav minister võib enda nimetatud nõukogu liikme põhjendatud juhul enne tema volituste lõppu tagasi kutsuda.
(7) Nõukogu liikme tagasikutsumisel, omal soovil tagasiastumisel või väljalangemisel surma korral nimetatakse tema asemele viivitamata uus nõukogu liige ajani, mis on jäänud asendatava nõukogu liikme volituste lõpuni.
§ 9. Nõukogu esimees ja aseesimees
(1) Nõukogu esimees ja aseesimees valitakse nõukogu liikmete hulgast nõukogu uue koosseisu esimesel istungil. Nõukogu esimehe ja aseesimehe valimiseni täidab nõukogu esimehe ülesandeid nõukogu vanim liige.
(2) Nõukogu esimees ja aseesimees valitakse nõukogu koosseisu häälteenamusega. Nõukogu esimehe ja aseesimehe võib nõukogu tagasi kutsuda oma koosseisu häälteenamusega.
2) juhatab nõukogu istungeid;
4) sõlmib peadirektoriga lepingu;
5) esindab nõukogu.
(4) Nõukogu esimehe äraolekul täidab tema ülesandeid ja on esimehe õigustes nõukogu aseesimees.
§ 10. Nõukogu pädevus
1) kinnitab Rahvusraamatukogu põhikirja ja Rahvusraamatukogu kasutuseeskirja;
2) kinnitab Rahvusraamatukogu arengu- ja tegevussuunad ning tegevusaruanded;
3) kinnitab Rahvusraamatukogu finantsplaani ja võtab vastu eelarve;
4) valib avaliku konkursi korras peadirektori, kinnitab talle makstava tasu suuruse ja maksmise korra;
5) kinnitab Rahvusraamatukogu struktuuri ja töötajate töötasustamise alused;
6) kinnitab Rahvusraamatukogu taotluse kulutuste finantseerimiseks riigieelarvest;
7) kinnitab Rahvusraamatukogu majandusaasta aruande;
8) tagab sisekontrollisüsteemi rakendamise ja siseaudiitori kutsetegevuse korraldamise Rahvusraamatukogus;
9) kinnitab Rahvusraamatukogu siseauditeerimise töökorra ja aasta tööplaani ning kuulab ära siseaudiitori aruande;
10) kuulab ära peadirektori, direktorite ja struktuuriüksuste juhtide aruanded;
11) annab hinnangu Rahvusraamatukogu tegevusele;
12) kinnitab Rahvusraamatukogu vara valdamise, kasutamise ja käsutamise korra;
13) otsustab sihtasutuste ja mittetulundusühingute asutamise või nende liikmeks oleku;
14) otsustab laenu või muu võlakohustuse võtmise summas, mis on suurem kui 30 000 eurot;
15) kinnitab rahvusbibliograafia andmebaasi pidamise, andmetele juurdepääsu ja andmete kasutamise korra;
16) kinnitab Rahvusraamatukogu tasuliste teenuste loetelu;
17) otsustab muid käesolevas paragrahvis nimetamata küsimusi, mida nõukogu liikmed või peadirektor on nõukogule seisukoha võtmiseks esitanud.
§ 11. Nõukogu tegevuskulud ja nõukogu liikmete tasustamine
(1) Nõukogu tegevuskulud ja nõukogu liikmete tasu kaetakse Rahvusraamatukogu eelarvest.
(2) Nõukogu liikmele makstakse tasu kuni kahe kuupalga alammäära ulatuses aastas vastavalt tema osavõtule koosolekutest.
(1) Nõukogu koosolekud toimuvad vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem kui neli korda aastas.
(2) Koosoleku kutsub kokku ja seda juhatab nõukogu esimees.
(3) Nõukogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt neli liiget, sealhulgas nõukogu esimees.
(4) Koosolekutest võtab sõnaõigusega osa peadirektor.
(5) Nõukogu otsused võetakse vastu koosolekust osavõtvate nõukogu liikmete häälteenamusega. Häälte võrdse jaotumise korral on otsustav nõukogu esimehe hääl.
(6) Nõukogu koosolekud protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla kõik koosolekul osalenud nõukogu liikmed ja protokollija. Protokollile lisatakse koosolekul osalenud nõukogu liikmete nimekiri.
(7) Nõukogu otsused vormistatakse haldusdokumendina ja neile kirjutab alla nõukogu esimees.
(8) Nõukogu otsused avalikustatakse Rahvusraamatukogu kodulehel.
§ 13. Nõukogu otsuse vastuvõtmine koosolekut kokku kutsumata
(1) Nõukogul on õigus otsust vastu võtta koosolekut kokku kutsumata, kui sellega on nõus vähemalt neli nõukogu liiget, sealhulgas nõukogu esimees.
(2) Nõukogu esimees saadab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsuse eelnõu kõigile nõukogu liikmetele, määrates tähtaja, mille jooksul nõukogu liige teatab kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, kas ta on otsuse poolt või vastu. Tähtaeg ei või olla lühem kui kaks päeva. Kui nõukogu liige ei teata määratud tähtaja jooksul, kas ta on otsuse poolt või vastu, loetakse, et ta ei osalenud hääletamisel.
(3) Käesolevas paragrahvis sätestatud korras tehtud nõukogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt annavad hääle üle poole nõukogu liikmetest ja seaduses ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet.
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud korras nõukogu otsuse vastuvõtmise kohta koostatakse protokoll, mille kinnitab nõukogu esimees. Protokolli kantakse hääletusel osalenud nõukogu liikmete nimed, vastuvõetud otsused koos hääletustulemustega ja muud olulist tähtsust omavad asjaolud. Protokollile lisatakse nõukogu liikmete nõusolekud võtta nõukogu otsus vastu koosolekut kokku kutsumata ning nõukogu liikmete kirjalikult esitatud seisukohad nõukogu otsuse kohta.
§ 14. Nõukogu liikme vastutus
(1) Nõukogu liige peab oma kohustusi täitma Rahvusraamatukogule lojaalselt ja nõukogu liikmele vajaliku hoolega.
(2) Nõukogu liikmed, kes on oma kohustuste rikkumisega tekitanud kahju Rahvusraamatukogule, vastutavad tekitatud kahju hüvitamise eest solidaarselt.
(3) Nõukogu liige vabaneb vastutusest Rahvusraamatukogu ees, kui ta tõendab, et on oma kohustusi täitnud nõukogu liikmele vajaliku hoolega, või kui ta on ebaseadusliku tegevuse aluseks oleva nõukogu otsuse vastuvõtmisel jäänud eriarvamusele ning eriarvamus on kantud protokolli või kui ta mõjuval põhjusel ei osalenud nõukogu koosolekul, kus selline otsus vastu võeti.
(4) Nõukogu liikme vastu esitatava nõude aegumistähtaeg on viis aastat.
§ 15. Peadirektor
(1) Rahvusraamatukogu juhib ja esindab peadirektor.
1) kinnitab Rahvusraamatukogu töökorralduse reeglid ja asjaajamiskorra;
2) sõlmib töölepingud Rahvusraamatukogu töötajatega;
3) tagab Rahvusraamatukogu eelarveprojekti ja finantseerimistaotluse koostamise;
4) tagab Rahvusraamatukogu eelarve täitmise ning majandusaasta aruande koostamise ja esitamise nõukogule;
5) teostab Rahvusraamatukogu nimel ja oma volituste piires tehinguid kolmandate isikutega;
6) esitab igal aastal Kultuuriministeeriumile Rahvusraamatukogu tegevuse aruande;
7) lahendab teisi Rahvusraamatukogu põhikirjaga tema pädevusse antud küsimusi.
(3) Peadirektor on aruandekohustuslik nõukogu ees.
§ 16. Peadirektori valimine ja ametist vabastamine ning tasustamine
(1) Peadirektori valib nõukogu viieks aastaks koosolekust osavõtvate nõukogu liikmete häälteenamusega.
(2) Peadirektori valimiseks korraldatakse avalik konkurss Rahvusraamatukogu põhikirjas ettenähtud korras.
(3) Peadirektoriga sõlmitakse leping, millega määratakse kindlaks peadirektori õigused ja kohustused, temale makstava tasu suurus ning muud tegevuseks vajalikud tingimused. Lepingule kirjutavad alla peadirektor ja nõukogu esimees.
(4) Tasu suuruse määramisel peab peadirektorile tehtavate maksete kogusumma olema mõistlikus vastavuses peadirektori ülesannetega.
(5) Peadirektorile võib maksta täiendavat tasu, arvestades tema töö tulemuslikkust. Tasu suurus peab olema põhjendatud ega või majandusaasta jooksul kokku ületada peadirektori nelja kuu tasu.
(6) Peadirektorile võib nõukogu otsusel maksta lahkumishüvitist, kui peadirektor kutsutakse tagasi enne käesoleva seaduse § 16 lõikes 1 nimetatud tähtaja lõppu. Hüvitise suurus kokku ei või ületada peadirektori nelja kuu tasu. Hüvitist ei maksta, kui peadirektor kutsutakse tagasi raske juhtimisvea ilmnemise tõttu või käesoleva seaduse või muu õigusakti rikkumise tõttu.
(7) Peadirektor vabastatakse enne tähtaja möödumist ametist:
1) kui nõukogu on avaldanud oma koosseisu kahekolmandikulise häälteenamusega peadirektorile umbusaldust;
2) omal soovil.
§ 17. Peadirektori vastutus
(1) Peadirektor peab oma kohustuste täitmisel tegutsema Rahvusraamatukogule lojaalselt, vajaliku hoolega ja parima kasuga ning ära hoidma kahju tekkimise Rahvusraamatukogu varale.
(2) Peadirektor vastutab oma kohustuse rikkumisega Rahvusraamatukogule tekitatud kahju eest. Peadirektor vabaneb vastutusest juhul, kui ta on tegutsenud vastavalt nõukogu õiguspärasele otsusele.
(3) Peadirektori vastu esitatava nõude aegumistähtaeg on viis aastat kohustuse rikkumisest.
§ 18. Vara
(1) Rahvusraamatukogu valdab, kasutab ja käsutab oma vara käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud vara valdamise, kasutamise ja käsutamise korra alusel ülesannete täitmiseks.
(2) Rahvusraamatukogul ei ole õigust:
1) tagada oma varaga teise isiku kohustusi;
2) anda laenu, teha sponsor- ja muid rahalisi annetusi;
3) olla äriühingu asutaja, osanik või aktsionär.
(3) Rahvusraamatukogu võõrandab vara, mis ei ole vajalik Rahvusraamatukogu ülesannete täitmiseks, nõukogu otsuse alusel.
(4) Rahvusraamatukogule kuuluva kinnisvara võõrandamiseks ja üle 60 000 euro suuruse kohustuse võtmiseks on vajalik Vabariigi Valitsuse nõusolek.
(5) Rahvusraamatukogul on õigus asutada mittetulunduslikke juriidilisi isikuid ja astuda nende mittetulunduslike juriidiliste isikute liikmeks, kelle tegevus ei ole vastuolus Rahvusraamatukogu eesmärkidega.
(1) Rahvusraamatukogu kasutab oma tegevuse finantseerimiseks riigieelarvest, toodete ja teenuste ning vara müügist, sihtotstarbelistest projektitoetustest ja muudest allikatest saadud vahendeid.
(2) Rahvusraamatukogu rahalisi vahendeid käsutab peadirektor vastavalt nõukogu kinnitatud Rahvusraamatukogu eelarvele.
(3) Käesolevast seadusest tulenevate ülesannete täitmise toetamiseks riigieelarvest sõlmitakse leping Rahvusraamatukogu ja Kultuuriministeeriumi vahel.
§ 20. Eelarve
(1) Rahvusraamatukogu kõigi tulude ja kulude kohta koostatakse tasakaalus eelarve, mis peab vastama finantsplaanile, riigieelarve seaduse §-s 6 esitatud eelarvepositsiooni reeglitele, §-s 10 esitatud netovõlakoormuse reeglile ning § 11 alusel kehtestatud piirangutele. Vajaduse korral võib majandusaasta jooksul vastu võtta Rahvusraamatukogu lisaeelarve, suurendades või vähendades Rahvusraamatukogu tulusid või kulusid. Lisaeelarvele kohaldatakse käesoleva lõike esimeses lauses sätestatut.
(2) Riigieelarveväliselt laekunud tulusid kasutatakse Rahvusraamatukogu eelarve kaudu kulude katmiseks, kui seda ei piira seadus või laekuvate tulude kohta seatud eritingimused.
§ 201. Rahvusraamatukogu finantsplaan
(1) Rahvusraamatukogu koostab igal aastal finantsplaani, mis on aluseks Rahvusraamatukogu eelarve koostamisel.
4. peatükk Aruandlus ja haldusjärelevalve
(1) Rahvusraamatukogu peab oma varade ja vahendite kasutamise kohta raamatupidamise ja statistilist arvestust seadusega kehtestatud korras.
(2) Pärast majandusaasta lõppu koostab Rahvusraamatukogu majandusaasta aruande seaduses sätestatud korras ja esitab selle viivitamata audiitorettevõtjale.
(3) Rahvusraamatukogu esitab majandusaasta aruande ja vandeaudiitori aruande nõukogule kinnitamiseks nelja kuu jooksul pärast majandusaasta lõppemist.
(4) Rahvusraamatukogu majandusaasta aruanne avalikustatakse pärast selle kinnitamist nõukogu poolt Rahvusraamatukogu kodulehel.
(1) Riigikontroll kontrollib Rahvusraamatukogu tegevust vastavalt Riigikontrolli seadusele.
(2) Nõukogu esitab Riigikogule kirjalikult kord aastas aruande oma tegevusest.
(1) Peadirektor tagab Rahvusraamatukogu põhikirja vastavusse viimise käesoleva seadusega kolme kuu jooksul pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist nimetatud Rahvusraamatukogu nõukogu liikmete volitused lõppevad käesoleva seaduse jõustumisel. Nõukogu liikmed jätkavad nõukogu liikmete ülesannete täitmist, kuni jõustub Riigikogu otsus nõukogu uute liikmete nimetamise kohta.
(3) Käesoleva seaduse jõustumisel ametis oleva peadirektoriga sõlmitud tööleping kehtib kuni töölepingus sätestatud tähtaja saabumiseni või töölepingu ennetähtaegse lõppemiseni.