text:
Euroopa kohtu kohtujuristi 20. juuni 2013 ettepanek kohtuasjas C-309-12. | Heli Raidve Tööõigusabi
Euroopa kohtu kohtujuristi 20. juuni 2013 ettepanek kohtuasjas C-309-12.
esitatud 20. juunil 2013(1)
Kohtuasi C‑309/12
Fundo de Garantia Salarial IP
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Central Administrativo Norte (Portugal))
Töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral – Direktiiv 80/987/EMÜ –Direktiiv 2002/74/EÜ – Artiklid 3 ja 4 – Töötajate nõuete tagamine – Garantii piiramine nõuetega, mis on muutunud sissenõutavaks tööandja maksejõuetuks tunnistamise taotluse esitamisele eelneva kuue kuu jooksul – Eelnevalt esitatud hagi, milles töötajad nõuavad enda rahuldamata nõuete väljamaksmist ja sundtäitmist − Õigusmõju
1. Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(2), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiviga 2002/74/EÜ(3), artikleid 4 ja 10.
2. See taotlus esitati vaidluse raames, mille pooled on M. A. Gomes Viana Novo ja veel 17 ühe maksejõuetu tööandja töötajat ning Fundo de Garantia Salarial IP (töötajate tagatisfond)(4) ning mis käsitleb töötasunõudeid, mille väljamaksmist taotleti FGS‑ilt Portugali õigusnormide alusel, millega on võetud üle direktiiv 80/987.
3. Selle direktiiviga, mis kohustab liikmesriike looma garantiiasutuse, mis tagab töötajate rahuldamata nõuete rahuldamise nende tööandja maksejõuetuse korral,(5) on liikmesriikidel siiski lubatud piirata tagamiskohustust ajas ja ruumis kas alternatiivselt või kumulatiivselt.
4. Põhikohtuasi puudutab võimalust piirata tagamist ajas. Portugali seadusandja on seda võimalust kasutanud, määrates kindlaks, et arvesse läheb kuuekuuline ajavahemik enne kuupäeva, mil esitati tööandja kohtu korras maksejõuetuks tunnistamise taotlus(6) või lepitusmenetluse taotlus.
5. Tribunal Central Administrativo Norte (Portugal), kelle poole pöördusid töötajad, kellel oli nõudeid, mis olid muutunud sissenõutavaks enne seda võrdlusperioodi, soovib teada, kas juhul, kui need töötajad pöördusid kohtusse nõudega määrata kindlaks nende töötasunõuete summa ja nõuda need sunniviisiliselt sisse, tuleb selle perioodi kindlaksmääramisel võtta arvesse selle hagi esitamise kuupäeva.
6. Soovitan käesolevas ettepanekus Euroopa Kohtul otsustada, et direktiivi 80/987 artikleid 3 ja 4 tuleb koostoimes võrdse kohtlemise põhimõttega tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui siseriiklikus õiguses piiratakse töötasunõuete tagamist ettevõtja maksejõuetuse korral nii, et tagatakse ainult nõuded, mis on muutunud sissenõutavaks maksejõuetuks tunnistamise menetluse algatamisele eelneva kuue kuu jooksul, tingimusel et töötajate puhul, kes pöördusid enne seda kohtusse oma töötasunõuete tunnustamiseks, ja taotlesid tulutult nende sundtäitmist tööandja maksejõuetuse tõttu, algab see võrdlusperiood siis, kui kohtule esitati nõude tunnustamise taotlus.
7. Lisaks tuletan meelde, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas siseriikliku õigust saab nii tõlgendada, vastasel korral peab ta jätma selle põhikohtuasjas kohaldamata.
8. Direktiivi 80/987 artikli 3 lõike 1 esialgses redaktsioonis oli nähtud ette, et tagamisperiood peab jääma enne kindlaksmääratud kuupäeva, mille liikmesriigid võivad valida kolme selle artikli lõikes 2 nimetatud kuupäeva hulgast.
9. Konkreetsemalt on selles artiklis 3 sätestatud:
„1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed kindlustamaks, et artiklit 4 arvestades tagavad garantiiasutused töölepingutest või töösuhetest tulenevate töötaja töötasuga seotud rahuldamata nõuete väljamaksmise kindlaksmääratud kuupäevale eelnenud ajavahemiku eest.
2. Liikmesriikide valikul on lõikes 1 osutatud kuupäevaks:
– tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäev,
– kuupäev, mil asjaomane töötaja sai teate vallandamise kohta tööandja maksejõuetuse tõttu, või
– tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäev või kuupäev, mil lõpetati asjaomase töötaja tööleping või töösuhe tööandja maksejõuetuse tõttu.”
10. Et liikmesriigid saavad valida nende kolme võimaluse vahel, määras direktiivi 80/987 artikli 4 lõige 2 esialgses redaktsioonis kindlaks need rahuldamata nõuded, mis pidid igal juhul olema tagamiskohustusega hõlmatud, kui liikmesriik otsustab artikli 4 lõike 1 alusel seda tagamist ajaliselt piirata.
11. Artiklis 4 oli sätestatud:
„1. Liikmesriigid võivad piirata artiklis 3 nimetatud garantiiasutuste vastutust.
2. Kui liikmesriigid kasutavad lõikes 1 nimetatud võimalust, peavad nad:
– artikli 3 lõike 2 esimeses alapunktis nimetatud juhul kindlustama rahuldamata nõuete väljamaksmise, mis on seotud töötasuga töölepingu või töösuhte nende viimase kolme kuu eest, mis kuuluvad tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäevale eelnenud kuue kuu hulka,
– artikli 3 lõike 2 teises alapunktis nimetatud juhul kindlustama töötasuga seotud rahuldamata nõuete väljamaksmise töölepingu või töösuhte nende kolme viimase kuu eest, mis eelnesid kuupäevale, mil asjaomane töötaja sai teate vallandamise kohta tööandja maksejõuetuse tõttu,
– artikli 3 lõike 2 kolmandas alapunktis nimetatud juhul kindlustama töötasuga seotud rahuldamata nõuete väljamaksmise töölepingu või töösuhte nende viimase 18 kuu eest, mis eelnesid tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäevale või mil lõpetati asjaomase töötaja tööleping või töösuhe tööandja maksejõuetuse tõttu. Sellisel juhul võivad liikmesriigid piirata maksekohustust kohustusega maksta vastavalt kaheksa nädala eest või mitme lühema ajavahemiku eest, mis kokku moodustavad kaheksa nädalat.
12. Nüüd on direktiivi 80/987 artiklis 3 sätestatud:
„Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed kindlustamaks, et artiklit 4 arvestades tagavad garantiiasutused töölepingutest või töösuhetest tulenevate töötaja töötasuga seotud rahuldamata nõuete väljamaksmise kindlaksmääratud kuupäevale eelnenud ajavahemiku eest.
13. Direktiivi 80/987 artikli 4 lõigetes 1 ja 2 on nähtud ette:
2. Kui liikmesriigid kasutavad lõikes 1 nimetatud võimalust, täpsustavad nad ajavahemiku pikkuse, mille eest garantiiasutus peab maksma rahuldamata nõudeid. See ei tohi olla lühem kui ajavahemik, mis hõlmab töösuhte kolme viimase kuu tasu enne ja/või pärast artiklis 3 nimetatud kuupäeva. Liikmesriigid võivad selle kolmekuulise minimaalse ajavahemiku hõlmata võrdlusperioodiga, mille kestus on vähemalt kuus kuud.
14. Direktiivi 80/987 artikkel 10 sätestab:
„Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust:
a) võtta vajalikke meetmeid kuritarvituste vältimiseks;
15. 27. augusti 2003. aasta seaduse nr 99/2003, millega võetakse vastu tööseadustik, artikkel 380 näeb ette, et eriõigusaktides ette nähtud korras tagab FGS töötajale nende töölepingust või selle rikkumisest või lõpetamisest tulenevate nõuete väljamaksmise, mida tööandja ei suuda välja maksta oma maksejõuetuse või raske majandusliku olukorra tõttu.
16. 29. juuli 2004. aasta seaduse nr 35/2004 artikli 317 kohaselt tagab FGS tööandja kohustuste täitmata jätmise korral töötajale töölepingutest ja nende rikkumisest või lõpetamisest tulenevate nõuete täitmise järgnevates artiklites sätestatud korras.
17. Selle seaduse artikkel 318, mis täpsustab tagatisega kaetud olukordi, näeb ette:
„1. [FGS] tagab eelmises artiklis nimetatud nõuete väljamaksmise, kui kohus on tööandja maksejõuetuks kuulutanud.
2. [FGS] tagab eelmises lõikes mainitud nõuete väljamaksmise ka juhul, kui on algatatud 20. oktoobri 1998. aasta dekreetseaduses nr 316/98 ettenähtud lepitusmenetlus.
3. Ilma et see piiraks eelmises lõikes sätestatu kohaldamist, peab [FGS] algatama ettevõtja kohtu poolt maksejõuetuks tunnistamise menetluse, kui 20. oktoobri 1998. aasta dekreetseaduse nr 316/98 artiklite 4 ja 9 kohaselt keeldumisest või lõpetamisest tingitult ei jätkata lepitusmenetlust ning ettevõtte töötajad nõuavad [FGS]-i tagatud nõuete väljamaksmist.
4. Kui asjaomastel ettevõtjatel on koosseisulisi töötajaid, peab [FGS] eelmistes lõigetes sätestatu täitmise huvides saama teatise:
a) kohtutelt maksejõuetuse erimenetluse läbiviimise ja asjaomase taotlusekohta;
b) Instituto de Apoio às Pequenas e Médias Empresas e ao Investimento’lt (väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate abistamise ja investeeringutoetuste instituut, edaspidi „IAPMEI”) lepitusmenetluse taotluse või sellest keeldumise või selle lõpetamise kohta.”
18. Sama seaduse artiklis 319 on tagatud nõuded määratletud järgmiselt:
„1. [FGS] tagab selliste artiklis 317 ettenähtud nõuete väljamaksmise, mis on muutunud sissenõutavaks menetluse algatamisele või eelmises artiklis viidatud taotluse esitamisele eelneva kuue kuu jooksul.
2. Kui eelmises lõikes nimetatud võrdlusperioodil nõue sissenõutavaks ei muutu või kui selle summa jääb alla […] järgmise artikli lõikes [1] kehtestatud ülempiiri, tagab [FGS] pärast mainitud võrdlusperioodi tekkinud nõuded kuni nimetatud ülempiirini.
3. [FGS] tagab nõuete väljamaksmise üksnes juhul, kui asjaomane nõue esitatakse vähemalt kolm kuud enne nende aegumist.”
19. Eelotsusetaotlusest ilmneb, et siseriikliku kohtupraktika kohaselt on nii, et kui kohus tunnistab tööandja maksejõuetuks, tagab FGS töötajate töötasunõuded, mis on muutunud sissenõutavaks kuue kuu jooksul enne maksejõuetusmenetluse algatamist või lepitusmenetluse taotluse esitamist.
20. Kuna põhikohtuasja kaebajate tööandja lakkas neile töötasu maksmast, ütlesid nad oma töölepingu 15. septembril 2003 üles,(7) seejärel pöördusid nad 10. veebruaril 2004 tribunal de trabalho de Barcelos (Barcelose töökohus, Portugal) poole, et saavutada oma nõuete summa kindlaksmääramine ja sunniviisiline sissenõudmine. Nende taotlus rahuldati.
21. Et aktivast, mis moodustas tööandja vara, ei piisanud nende nõuete rahuldamiseks, esitasid põhikohtuasja kaebajad 28. novembril 2005 tribunal de comércio de Vila Nova de Gaia’le (Vila Nova de Gaia kaubanduskohus, Portugal) taotluse, milles palusid tunnistada see tööandja maksejõuetuks. Pärast maksejõuetuks tunnistamist registreeriti ka töötasunõuded.
22. Kaebajad põhikohtuasjas palusid 26. juulil 2006 FGS‑il oma nõuded välja maksta. FGS‑i president jättis need taotlused 21. ja 26. detsembri 2006. aasta määrustega rahuldamata põhjendusega, et need olid muutunud sissenõutavaks enam kui kuus kuud enne tööandja maksejõuetuks tunnistamise menetluse algatamist, st enne seaduse nr 35/2004 artikli 319 lõikes 1 ette nähtud võrdlusperioodi.
23. Kaebajad põhikohtuasjas palusid need määrused tühistada, kuid tribunal administrativo e fiscal do Porto (Porto haldus‑ ja maksukohus, Portugal) jättis selle kaebuse 18. märtsi 2010. aasta otsusega rahuldamata.
24. Seejärel esitasid põhikohtuasja kaebajad kaebuse Tribunal Central Administrativo Nortele, kes otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas konkreetselt tööandja maksejõuetuse korral töötasunõuete täitmist reguleerivat liidu õigust – täpsemalt direktiivi [80/987] artikleid 4 ja 10 – tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis tagab üksnes nende nõuete tasumise, mis muutusid sissenõutavaks tööandja maksejõuetuks tunnistamise taotluse esitamisele eelneva kuue kuu jooksul, isegi kui töötajad esitasid tööandja vastu hagi tribunal do trabalho , taotledes kohtult võlgnetava summa kindlaksmääramist ja selle väljamõistmist?”
25. Minu arutluskäigu põhiteljeks on neli põhimõtet, mis tulenevad Euroopa Kohtu direktiivi 80/987 tõlgendamist käsitlevast praktikast.
26. Esiteks on Euroopa Kohus vastavalt klassikalisele tõlgendamisreeglile kinnitanud – võttes arvesse nende juhtumite erandlikkust, mil liikmesriikidel on võimalus piirata garantiiasutuste vastutust ainult teatava perioodiga – et asjaomaseid õigusnorme tuleb tõlgendada kitsalt.(8)
27. On vaja meeles pidada, et direktiivis 80/987, mille eesmärk on töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral, on sätestatud põhimõte, et töötajatel on õigus sellele, et tagatakse nende töötasuga seotud võlgnetavate nõuete väljamaksmine, mis vastavad ajavahemikule enne või vajadusel pärast kuupäeva, mille liikmesriigid on kindlaks määranud.(9)
28. Ainult erandkorras on selle direktiivi artiklis 4 lubatud liikmesriikidel tagamisperioodi ja sellest tulenevalt ka garantiiasutuste asjakohast vastutust piirata ning seda tingimusel, et tagatakse minimaalne garantii, mille kord sõltub võrdluskuupäevast, mille nad on selle direktiivi artikli 3 alusel valinud.
29. Teiseks on Euroopa Kohus piiranud liikmesriikide kaalutlusruumi, et võtta arvesse direktiivi 80/987 sotsiaalset eesmärki, milleks on tagada töötajatele tööandja maksejõuetuse korral minimaalne kaitse Euroopa Liidu tasandil − ilma et see piiraks liikmesriikide õigusaktide soodsamate sätete kohaldamist –, kehtestades minimaalsed tagatised töölepingutest või ‑suhetest tulenevate ja teatava perioodiga seotud võlgnetavate nõuete väljamaksmiseks.(10)
30. Nende kahe esimese põhimõtte koostoimes kohaldamisel on kaks peamist tagajärge.
31. Esiteks on töötaja minimaalse garantii õiguse ainsad võimalikud piirangud need, mis on sõnaselgelt ette nähtud direktiivi 80/987 artikli 4 lõigetes 2 ja 3. Kuna need piirangud puudutavad eranditult kas väljamakse aluseks oleva ajavahemiku kestust või niisuguse väljamakse summat, siis sellest tulenevalt on direktiiviga 80/987 vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on töötajate, kelle tööandja on maksejõuetu, võimalus täielikult kasutada oma õigust nende võlgnetavate töötasunõuete väljamaksmisele seatud sõltuvusse kohustusest registreeruda tööotsijana.(11)
32. Teiseks, isegi juhul, kui siseriiklikus õiguses ette nähtud piirangud kuuluvad ühte neist kahest kategooriast, mis on direktiivi 80/987 artikliga 4 lubatud, ei tohi need tuua kaasa selle direktiiviga tagatud minimaalse kaitse piiramist või selle välistamist.
33. See nõue peegeldub eelkõige korras, kuidas võetakse arvesse väljamakseid, mis tööandja garantiiga hõlmatud perioodil tegi. On leitud, et töötajatele sel ajavahemikul makstud töötasusid ei saa maha arvata ülempiirist, mille liikmesriik on võlgnetavate nõuete tagamisele seadnud,(12) ning et kui töötajal on oma tööandja suhtes nii võrdlusperioodist varasemate tööperioodidega seotud nõudeid kui ka võrdlusperioodi endaga seotud nõudeid, tuleb need töötasud esmajärjekorras maha arvata varasematest nõuetest.(13)
34. Sama loogikat järgides leidis Euroopa Kohus ka, et mõiste „töösuhe” alla direktiivi 80/987 artiklite 3 ja 4 tähenduses ei kuulu ajavahemikud, mis juba oma olemuselt ei tekitada võlgnetavaid töötasunõudeid, näiteks periood, mille jooksul oli töösuhe vanemapuhkuse tõttu peatatud.(14)
35. Kolmandaks on Euroopa Kohus leidnud, et direktiivis 80/987 ette nähtud garantii kohaldamise tingimused erinevad garantiiga hõlmatud võlgnetavate nõuete kindlaksmääramisest.(15) Sellest järeldub, et kui garantiid ei saa anda enne tööandja maksejõuetusmenetluse algatamise otsust või – kui tööandja varad on ebapiisavad – enne ettevõtte lõpliku sulgemise tuvastamist, ei määrata ajavahemikku, mil võlgnetavad töötasunõuded on tagatud, tingimata kindlaks selle otsuse kuupäevast lähtudes.
36. Seda põhimõtet järgides otsustas Euroopa Kohus, et tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäevana direktiivi 80/987 artikli 4 lõike 2 esialgse redaktsiooni tähenduses tuleb mõista mitte maksejõuetusmenetluse algatamise otsuse kuupäeva, vaid selle menetluse algatamise taotluse kuupäeva.(16) Euroopa Kohus põhjendas seda lahendust nii, et menetluse algatamise otsus võidakse teha hulk aega pärast nende tööperioodide lõppu, mille töötasud jäid välja maksmata, nii et võib juhtuda, et nende töötasude väljamaksmine ei ole direktiiviga 80/987 mitte kunagi tagatud, ja seda põhjustel, millel ei pruugi olla töötajate käitumisega mingit pistmist.
37. Neljandaks sedastas Euroopa Kohus nõude, et siseriiklikule õigusele jäetud võimaluse puhul täpsustada makseid, mis jäävad garantiiasutuse teha, tuleb järgida põhiõigusi, mille hulgas on eelkõige üldine võrdse kohtlemise põhimõte,(17) mis nõuab, et võrreldavaid olukordi ei käsitataks erinevalt, v. a juhul, kui erinev kohtlemine on objektiivselt põhjendatud.(18)
38. Sellest järeldub eelkõige, et kui siseriiklike õigusnormide kohaselt on tööandja maksejõuetuse korral töölepingu ülesütlemisel makstavate seadusjärgsete ja kohtuotsusega tunnustatud hüvitiste väljamaksmise eest vastutav garantiiasutus, tuleb sama laadi hüvitisi, mis on ette nähtud kohtuniku juuresolekul töötaja ja tööandja vahel sõlmitud kokkuleppes, mida on kinnitanud kohus, käsitada samamoodi.(19)
39. Vastust eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele otsingi nüüd lähtudes nendest põhimõtetest, millest tuleb direktiivi 80/987 tõlgendamisel juhinduda.
40. Mis puudutab vaidlust põhikohtuasjas, siis ilmneb kohtutoimikust, et põhikohtuasja kaebajatele keelduti välja maksmast kogu seda töötasu, mis neil oli saada nende töösuhete kolme viimase kuu eest, kuna need töötasunõuded muutusid sissenõutavaks varem kui kuus kuud enne kuupäeva, mil esitati tööandja maksejõuetuks tunnistamise taotlus ja mille Portugali seadusandja valis võrdlusperioodi lõpuks.
41. Samal ajal kui direktiivi 80/987 esialgses redaktsioonis oli nähtud ette, et liikmesriigid võivad valida ainult kolme kuupäeva vahel, mis olid kõik ära toodud selle direktiivi artikli 3 lõikes 2 ja seotud tööandja maksejõuetuse tekkimise või töösuhte lõppemisega, kaotati direktiiviga 2002/74 viide neile kolmele kuupäevale ning liikmesriikidele jäeti võrdluskuupäeva valikul täiesti vabad käed, nii et minimaalne garantiiperiood varieerub nüüd sõltuvalt valitud kestusest.
42. Seega kui liikmesriigid soovivad kasutada oma võimalust tagamist ajaliselt piirata, võivad nad mahutada minimaalse kolmekuise garantiiperioodi ära kuuekuisesse ajavahemikku enne või pärast võrdluskuupäeva. Neil on ka võimalus näha ette minimaalne garantii, mille kestust on piiratud kaheksale nädalale, kuid tingimusel, et see garantiiperiood jääb pikema, vähemalt 18 kuise ajavahemiku sisse.
43. Ei ole kahtlust, et direktiiv 80/987 ei keela liikmesriigil kehtestada võrdlusperioodi algus‑ või lõpukuupäevaks(20) kuupäeva, mil esitati taotlus tunnistada tööandja maksejõuetuks.(21) Kui asjaomane liikmesriik otsustab kasutada võimalust tagamist ajaliselt piirata, ei takista miski tal ka piirata võrdlusperioodi kuuele kuule, kui ta tagab töösuhte kolme viimase kuu töötasu väljamaksmise, nagu on nähtud ette Portugali õiguses.
44. Selles osas tuleb meeles pidada, et direktiivi 80/987 artikli 3 lõike 2 esialgne redaktsioon lubas sõnaselgelt liikmesriikidel valida võrdlusperioodi lõpukuupäevaks „tööandja maksejõuetuse tekkimise” kuupäeva ning et Euroopa Kohtu tõlgenduse kohaselt tuleb seda kuupäeva mõista nii, et see on kuupäev, mil esitati maksejõuetusmenetluse algatamise taotlus.(22)
45. Liidu seadusandja on seega laialdaselt kaitsnud liikmesriikide vabadust, lubades neil paigutada minimaalse garantiiperioodi, milleks on töösuhte kolm viimast kuud, ja vajadusel võrdlusperioodi, mille raamesse see minimaalne periood peab jääma, ükskõik missugusele ajale. Praktikas võtavad riigid, kes määravad kindlaks võrdlusperioodi, selle puhul väga sageli orientiiriks tööandja maksejõuetuse tekkimise kuupäeva.(23)
46. See viimane valik tekitab siiski ühe põhimõttelise raskuse, mis on seotud vajadusega järgida direktiivi 80/987 eesmärki. Kui maksejõuetusmenetluse algatamise taotlus esitatakse hulk aega pärast töösuhte lõppemist, võib juhtuda, et töötajatel ei olegi garantiid, kuigi on teada, et töötasu väljamaksmata jätmine on seotud tööandja maksejõuetusega. Ja vastupidi ka, kui ettevõtte käitamine jätkub teatava aja jooksul pärast maksejõuetusmenetluse algatamise taotluse esitamist, võivad võlgnetavad töötasunõuded olla seotud ajavahemikega hulk aega pärast avaldamise esitamise kuupäeva.(24)
47. Liikmesriikide tegevusvabadus ei ole siiski piiramatu. Vastupidi, seda piirab kindlasti põhinõue, milleks on liidu õiguse ühetaoline kohaldamine, vajadus säilitada direktiivi kasulik mõju ja põhiõiguste kaitsega seotud nõuded, mis on liikmesriikidele siduvad kõikidel juhtudel, mil nad peavad kohaldama liidu õigust.
48. Mina leian, et niisugused siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitlusel, millega välistatakse nende võlgnetavate töötasunõuete tagamine, mis muutusid sissenõutavaks enam kui kuus kuud enne maksejõuetusmenetluse algatamist, isegi kui töötajad on ilmutanud hoolt võla sissenõudmiseks, kahjustavad direktiivi 80/987 kasulikku mõju ega ole põhiõigustega kooskõlas.
49. Esiteks ei ole need õigusnormid kooskõlas direktiivi 80/987 sotsiaalse eesmärgiga, sest – nagu rõhutab ka komisjon – võrdlusperioodi piiramine maksejõuetusmenetluse algatamisele eelnevale kuuele kuule võib tuua kaasa selle, et garantii alt jäävad välja kõik võlgnetavad töötasunõuded, hoolimata asjaomaste töötajate hoolsusest.
50. Selles osas on oluline meeles pidada, et töötasunõuetele tagatud kaitse on seletatav asjaoluga, et need nõuded kujutavad endast elatusvahendit, mis enamasti võimaldab töötajal tagada enda ja oma perekonna toimetulek. Liitu üldiselt ja teatavaid liikmesriike eriliselt tabanud majandus‑ ja rahanduskriisi kontekstis näib mulle eriti oluline pidada meeles seda töötasunõuetele iseloomulikku aspekti ja mõista inimlikult raskeid olukordi, mis on tingitud sellest, kui töötajad ei saa kätte neile võlgnetavat raha.
51. Mul on veel teinegi kaalutlus, täpselt sama oluline: see on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte järgimisega.
52. Portugali valitsuse edastatud teabe kohaselt ei saanud äriühingu 31 töötajast 18 oma töötasu enam alates 2003. aasta märtsist, ühele töötajale ei makstud enam tasu alates 1. aprillist 2004 ja 12 ülejäänut ei saanud seda alates erinevatest kuupäevadest aastatel 2005 ja 2006.
53. Portugali valitsus märkis veel, et 17 töötajat nendest 18‑st, kes ei saanud töötasu alates 2003. aasta märtsikuust, ütlesid oma lepingu üles 15. septembril 2003, samal ajal kui 18. töötaja leping lõppes 14. aprillil 2004. Töötaja, kellele ei makstud tasu alates 1. aprillist 2004, ütles oma lepingu üles 30. septembril 2004 ja ülejäänud töötajate tööleping lõppes 5. mail 2006 pärast maksejõuetusmenetluse algatamise taotluse esitamist pankrotihalduri otsusel ettevõtte lõpliku sulgemise tõttu.
54. Et võrdlusperiood algas 28. mail 2005, s.o kuus kuud enne tööandja maksejõuetuks tunnistamise taotluse esitamist, said väljamaksmata töötasu tagamist nõuda üksnes töötajad, kelle tööleping ei olnud selleks kuupäevaks veel lõpetatud. Seevastu need – näiteks M. A. Gomes Viana Novo –, kelle tööleping oli lõpetatud üle kolme kuu varem, ei saanud aga mingit hüvitist nõuda.
55. Mulle näib, et sellest tulenevat erinevat kohtlemist ei saa õigustada olukorra objektiivse erinevusega. Mõistagi toob liikmesriikidele direktiivi 80/987 artikliga 4 antud võimalus paigutada minimaalne garantiiperiood võrdlusperioodi raamesse kaasa selle, et töötajaid koheldakse erineval sõltuvalt ajast, kuhu jäävad nende töösuhte kolm viimast kuud. Ma ei mõista siiski, miks peaks see ajaline kriteerium olema nii ülimuslik, et õigustab erinevat kohtlemist sõltuvalt sellest, kas töötajad esitasid maksejõuetuks tunnistamise taotluse otse või pöördusid eelnevalt kohtusse oma nõuete tunnustamiseks ja nende sundtäitmiseks.
56. Et näidata, et olukorrad on täiesti võrreldavad, on vaja tulla tagasi kohtuistungil arutatud küsimuse juurde, missugune oli asjaomaste töötajate ja nende tööandja konkreetne olukord 2003. aasta lõpul, hetkel, mil need töötajad otsustasid oma töölepingud üles öelda.
57. Esmapilgul seisid need töötajad lihtsa valiku ees: kas taotleda oma nõuete väljamaksmist tribunal de trabalhos, kui nende tööandja on maksejõuline, või vastasel juhul taotleda tribunal de comércios maksejõuetusmenetluse algatamist, et saada FGS‑i tagatis .
58. Nii lihtne kui see ka tundub, on probleemi selline kirjeldamine täiesti eksitav. Küsimus tööandja maksejõuetuse kohta kohaldatavate siseriiklike õigusaktide tähenduses eeldab tegelikult keerukatel andmetel põhinevat tundlikku õiguslikku hinnangut.
59. Enamasti ei ole need andmed töötajatele teada ning nad ei tunne oma tööandja tegelikku rahalist olukorda, mistõttu nad ei suuda hinnata, kas töötasude väljamaksmata jätmine on tingitud mööduvast makseraskusest või tõsiselt ja kestvalt häiritud rahalisest olukorrast.
60. Maksejõuetus tuvastatakse pealegi hiljem, sageli tagasiulatuvalt, ja eelkõige siis, kui väljamaksmise ja sundtäitmise nõuded paljastavad ettevõtja suutmatuse oma sissenõutavaid võlgu tasuda.
61. Kuigi Portugali õigus ei sea maksejõuetuks tunnistamise hagi eeltingimuseks seda, et eelnevalt oleks algatatud menetlus võlgnetavate nõuete sissenõudmiseks, ei mõista ma selles olukorras, kuidas saaks põhikohtuasja kaebajatele ette heita, et nad eelnevalt esitasid väljamaksmise ja sundtäitmise taotluse, mis aitas kahtlemata paljastada nende tööandja maksejõuetust, mitte aga ei esitanud maksejõuetuks tunnistamise taotlust analüüsi põhjal, mis oleks eeldanud selgeltnägemisvõimeid.
62. Märgin ka, et maksejõuetusmenetluse algatamine on tõsine toiming, mille tagajärjel tööandja kaotab täielikult või osaliselt oma vara käsutamise õiguse ning mida töötaja ei saa seega kergekäeliselt taotleda, ilma et tema käsutuses oleks teavet, et tema endisel tööandjal ei ole nõuete täitmiseks piisavalt vara. Isegi eeldusel, et nad tunnevad oma tööandja olukorda, ei saa töötajaid süüdistada, et nad eelistasid – vähemalt esialgu – oma nõuete sissenõudmiseks üldkehtiva õiguse vahendeid, sest nad võtsid ehk õiguspäraselt arvesse nende teiste töötajate olukorda, kelle töötasusid maksti edasi, või võimalust, et ettevõtja tegevus saab taas hoo sisse.
63. Ei ole lihtne õigustada seda, et töötajailt, kellele lakati esimesena töötasu maksmast ja kes esitasid maksejõuetuks tunnistamise taotluse, võetakse õigus minimaalsele tagatisele, samas kui nendel, kellele maksti töötasu kauem ja kes taotlust ei esitanud, on see õigus olemas.
64. Niisuguses olukorras arvan, et seaduse nr 35/2004 artiklist 319 tulenev välistamine niisugusena, nagu siseriiklik kohus on seda tõlgendanud, ei ole kooskõlas direktiiviga 80/987, koostoimes võrdse kohtlemise põhimõttega.
65. Minu arvates oleks garantii pidanud olema, sest oli selge, et töötasunõudeid, mille väljamaksmist töötajad taotlesid, ei saanud sisse nõuda nende tööandja maksejõuetuse tõttu. Minu meelest tuleb selles osas täpsustada, et eelotsusetaotlusest ilmneb selgelt, et nõuete osas vastutuse võtmisest keeldumist õigustati üksnes sellega, et need nõuded ei kuulu võrdlusperioodi, mitte aga sellega, et nende nõuete ja tööandja maksejõuetuse vahel puudub seos.(25)
66. Töötasunõuete kaitse uus meetod, mis seisneb selles, et need nõuded tagab tööandja maksejõuetuse korral kolmas asutus, arendati välja eesmärgiga leevendada traditsiooniliste kaitsesüsteemide – näiteks seadusjärgsed eesõigused – puudusi, mis ei võimaldanud töötajatel saavutada oma võlgnetava töötasu väljamaksmist pankrotiolukordades, mida iseloomustab realiseeritavate varade vähesus või isegi täielik puudumine.(26) See, kui keeldutakse tagamast nõuet, mida ei suudetud sisse nõuda siiski tööandja maksejõuetuse tõttu, viib selleni, et sellesse töötajate minimaalsesse kaitsesse, mille liidu seadusandja on soovinud tagada, tehakse märkimisväärne auk.
67. Enne, kui toon täpsemalt ära vastuse, mille soovitan eelotsusetaotluse esitanud kohtule anda, tahan käsitleda kahte vastuväidet, mille on esitanud vastavalt Saksamaa ja Portugali valitsus, et need ümber lükata.
68. Saksamaa valitsus esitab otsustava argumendina asjaolu, et direktiiv 80/987 jättis võrreldes selle esialgse redaktsiooniga liikmesriikidele veelgi suurema tegevusvabaduse nende vahendite valikul, millega töötajat tööandja maksejõuetuse korral kaitsta, sest selle direktiivi artikli 3 teise lõigu kohaselt on võrdlusperioodi puhul orientiiriks olev kuupäev nüüd jäetud täielikult liikmesriikide kindlaksmäärata. Märgin siiski, et komisjon põhjendas seda muudatust eranditult vajadusega lihtsustada meetodit, mida peeti „tarbetult keerukaks”,(27) täpsustades, et lihtsama redaktsiooniga on võimalik „saavutada sama [(28)] töötajate kaitse tulemus”.(29) See muudatus ei saa seega ühelgi juhul õigustada töötajatele tööandja maksejõuetuse korral tagatud kaitse taseme alandamist. Märgin muide, et direktiiviga 2002/74 loodi paralleelselt võimalus laiendada garantiid võrdluskuupäevast hilisematele nõuetele, et hõlmata vajadusel töötasud, mida tuleb välja maksta, kui ettevõtte käitamine jätkub maksejõuetusmenetluse ajal.(30)
69. Portugali valitsus märgib omalt poolt, et FGS ei sekku tribunal de trabalhole esitatud sissenõudmishagi peale, sest niisugune hagi võib, kuid ei pruugi põhineda tööandja raskel majanduslikul olukorral või maksejõuetusel. Nagu ma aga eespool meenutasin,(31) teeb Euroopa Kohus siiski vahet direktiivis 80/987 ette nähtud garantii kohaldamise tingimustel ja garantiiga hõlmatud võlgnetavate nõuete kindlaksmääramisel. Kuigi garantiiasutus saab tõesti sekkuda alles maksejõuetusmenetluse algatamise otsuse tegemise korral, ei välista see, et selle sündmuse toimumise korral tagab ta töötasunõuded, mille sissenõudmist töötajad on üldkohtus taotlenud, vähemalt siis, kui nõuete rahuldamise võimatus on seotud tööandja maksejõuetusega.
70. Et need kaks vastuväidet on ümber lükatud, analüüsin nüüd minu ettepanekut selle kohta, kuidas tuleks esitatud küsimusele vastata.
71. Kuna ma arvan, et liikmesriik, kes valib võrdlusperioodi lõpuks kuupäeva, mil esitati taotlus kuulutada tööandja maksejõuetuks, ei saa garantii alt süstemaatiliselt välja arvata nõudeid, mille väljamaksmist ja sundtäitmist on töötajad enne maksejõuetuks tunnistamise taotlemist taotlenud, võib vastus – mis peab ajalise piiramise kokku sobitama nõudega mitte kaotada direktiiviga 80/987 taotletavat minimaalset kaitset ja võrdse kohtlemise nõudega – olla teoreetiliselt kahesugune.
72. Võib ette kujutada, et nõuete sissenõutavaks muutumise kuupäeva võib ajaliselt edasi lükata, samastades võrdlusperioodil sissenõutavaks muutunud töötasunõuetega need nõuded, mis nõuti sisse samal perioodil ja mille sundtäitmist seejärel tulutult katsetati.
73. Seda lahendust võin põhjendada sellega, et nõukogu direktiivi ettepanekus töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mille komisjon esitas 13. aprillil 1978,(32) kohustati liikmesriike tagama need võlgnetavad nõuded, mis tekkisid 12 kuu jooksul enne maksete lõppemist, või need nõuded, mille „sundtäitmist sellel ajavahemikul tulutult katsetati”.(33)
74. Niisugune lahendus tundub mulle siiski liiga kauge lõpuks vastu võetud õigusaktist, milles ei ole mainitud nõudeid, mille sundtäitmist tulutult katsetati, vaid on nõutud, et tööperiood jääks võrdlusperioodi raamesse.(34)
75. Mulle näib kaalukam teine lahendus, st see, kui töötajate puhul, kes pöördusid oma töötasunõuete tunnustamiseks eelnevalt kohtusse ja taotlesid tulutult sundtäitmist tööandja maksejõuetuse tõttu, nihutatakse võrdlusperioodi lõpp paigast ja leitakse, et sel juhul on nimetatud perioodi alguseks kohtule esitatud taotlus nõuet tunnustada.
76. Tuleb meenutada, et võimaluste piires tõlgendab siseriiklikku seadust kooskõlas liidu õigusest tulenevate nõuetega siseriiklik kohus. Minu arvates ei ole niisugune tõlgendus mõeldamatu, sest ilma et muudetaks nõuet, et FGS tagab töötajate nõuded, mis muutusid sissenõutavaks kuue kuu jooksul enne maksejõuetusmenetluse algatamist tribunal de comércios, piisab, kui asuda seisukohale, et töötajate suhtes, kes pöördusid oma töötasunõuete väljamaksmiseks tribunal de trabalhosse, loetakse see menetlus algatatuks maksenõude esitamise kuupäeval.
77. Seda, kas niisugune tõlgendus on võimalik, ja kui ei ole, siis kas siseriiklik seadus tuleb jätta kohaldamata, peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus.
78. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunal Central Administrativo Norte esitatud küsimusele järgmiselt:
Nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiviga 2002/74/EÜ, artikleid 3 ja 4 tõlgendatuna koostoimes võrdse kohtlemise põhimõttega, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui siseriiklikus õiguses piiratakse töötasunõuete tagamist nii, et tagatakse ainult nõuded, mis on muutunud sissenõutavaks maksejõuetusmenetluse algatamisele eelneva kuue kuu jooksul, tingimusel et töötajate puhul, kes pöördusid enne seda kohtusse oma nõuete tunnustamiseks, ja taotlesid tulutult nende sundtäitmist tööandja maksejõuetuse tõttu, algab see võrdlusperiood siis, kui kohtule esitati nõude tunnustamise taotlus.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus ise otsustab, kas võttes arvesse kogu siseriiklikku õigust, nii materiaal‑ kui menetlusõigust, saab ta tõlgendada siseriiklikku õigust põhikohtuasja lahendamisel viisil, mis on kooskõlas direktiivi 80/987 (muudetud direktiiviga 2002/74) teksti ja eesmärgiga, koostoimes võrdse kohtlemise põhimõttega, ning kui niisugune tõlgendus ei ole võimalik, jätab ta iga vastuolus oleva siseriikliku õigusnormi põhikohtuasjas kohaldamata.
2 – EÜT L 283, lk 23; ELT eriväljaanne 05/01, lk 217.
3 – ELT L 270, lk 10; ELT eriväljaanne 05/04, lk 261; edaspidi „direktiiv 80/987”. Direktiiv 80/987 kodifitseeriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiiviga 2008/94/EÜ töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral (ELT L 283, lk 36). See viimane direktiiv ei ole põhikohtuasjas siiski ratione temporis kohaldatav.
4 − Edaspidi „FGS”.
5 − Komisjoni 28. veebruari 2011. aasta aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule, milles käsitletakse teatavate direktiivi 2008/94 sätete rakendamist ja kohaldamist (KOM(2011) 84 (lõplik)), annab ettekujutuse nende summade suurusest, mida garantiiasutused aastatel 2006−2009 maksid (vt tehniline lisa).
6 − Eespool viidatud aruande punkti 3 kohaselt on samasuguse lahenduse valinud kuus liikmesriiki (Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Kreeka Vabariik, Malta Vabariik ja Austria Vabariik), samal ajal kui seitse teist riiki (Iirimaa, Itaalia Vabariik, Küprose Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Poola Vabariik ja Slovaki Vabariik) on määranud kindlaks võrdlusperioodi, millel on sama lõpp, kuid kestus on pikem, ning Belgia Kuningriik on valinud erineva arvessevõetava kuupäeva, nimelt ettevõtte sulgemise kuupäeva. Kaksteist teist riiki (Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik, Hispaania Vabariik, Prantsuse Vabariik, Luksemburgi Suurhertsogiriik, Ungari Vabariik, Madalmaade Kuningriik, Rumeenia Vabariik, Sloveenia Vabariik, Soome Vabariik, Rootsi Kuningriik ja Suurbritannia ja Põhja‑Iiri Ühendkuningriik) ei ole võrdlusperioodi kehtestanud. Vt ka võrdlev tabel „Limitations to the liability of the guarantee institutions (Implementation of Article 4 of Directive 2008/94/EÜ)”, mille komisjon töötas välja 2011. aasta septembris, võttes aluseks 2007. aasta uuringu direktiivi 80/987 ülevõtmise kohta ja teabe, mille liikmesriigid hiljem esitasid.
7 − Peale A. M. Azevedo Martins Ferreira, kes ütles oma lepingu Portugali valitsuse sõnul üles 14. aprillil 2004.
8 − Vt 14. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑125/97: Regeling (EKL 1998, lk I‑4493, punkt 20); 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑201/01: Walcher (EKL 2003, lk I‑8827, punkt 38) ja 17. novembri 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑435/10: van Ardennen (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 31 ja 34).
9 − Vt direktiivi 80/987 artikli 3 lõige 2.
10 − Vt selle kohta 10. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑373/5: Maso jt (EKL 1997, lk 4051, punkt 56); eespool viidatud kohtuotsus Regeling (punktid 3, 20 ja 21); 16. detsembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑198/98: Everson ja Barrass (EKL 1999, lk I‑8903, punktid 3 ja 20); 15. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑160/01: Mau (EKL 2003, lk I‑4791, punktid 3 ja 42); eespool viidatud kohtuotsus Walcher jt (punkt 38); 4. märtsi 2004. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑19/01, C‑50/01 ja C‑84/01: Barsotti jt (EKL 2004, lk I‑2005, punkt 35); 16. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑69/08: Visciano (EKL 2009, lk I‑6741, punkt 27); 10. veebruari 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑30/10: Andersson (EKL 2011, lk I‑513, punkt 25) ja eespool viidatud kohtuotsus van Ardennen (punktid 27 ja 34).
11 − Vt eespool viidatud kohtuotsus van Ardennen (punkt 35).
12 − Vt eespool viidatud kohtuotsus Barsotti jt (punkt 38).
13 − Vt eespool viidatud kohtuotsus Regeling (punktid 21 ja 22).
14 − Vt eespool viidatud kohtuotsus Mau (punktid 39−44, samuti punktid 52 ja 53).
15 − Vt 10. juuli 1997. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑94/95 ja C‑95/95: Bonifaci jt ja Berto jt (EKL 1997, lk I‑3969, punkt 39) ja eespool viidatud kohtuotsus Maso jt (punkt 49).
16 – Vt eespool viidatud kohtuotsused Bonifaci jt ja Berto jt (punktid 42 ja 44), Maso jt (punktid 52 ja 54) ja Mau (punktid 22, 47 ja 48).
17 − Vt 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑442/00: Rodríguez Caballero (EKL 2002, lk I‑11915, punktid 29−32) ja 16. detsembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑520/03: Olaso Valero (EKL 2004, lk I‑12065, punkt 34); 13. detsembri 2005. aasta määrus kohtuasjas C‑177/05: Guerrero Pecino (EKL 2005, lk I‑10887, punkt 26); 7. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑81/05: Cordero Alonso (EKL 2006, lk I‑7569, punkt 37); 17. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑246/06: Velasco Navarro (EKL 2008, lk I‑105, punkt 35), ja 21. veebruari 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑498/06: Robledillo Núñez (EKL 2008, lk I‑921, punkt 30).
18 − Vt eespool viidatud kohtuotsused Rodríguez Caballero (punkt 32) ja Olaso Valero (punkt 34), eespool viidatud kohtumäärus Guerrero Pecino (punkt 26) ning eespool viidatud kohtuotsused Cordero Alonso (punkt 37) et Velasco Navarro (punkt 36).
19 − Vt eespool viidatud kohtuotsus Cordero Alonso (punkt 42).
20 − Selle direktiivi artikli 3 lõikes 2 on liikmesriikidel lubatud määrata garantiiperioodiks ajavahemik „enne ja/või pärast” nende määratud kuupäeva.
21 − Vt selle kohta 18. aprilli 2013. aasta otsus kohtuasjas C‑247/12: Mustafa (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), mis tehti siseriiklike õigusnormide kohta, mille kohaselt tagati ainult nõuded, mis tekkisid enne seda, kui äriregistrisse tehti märge pankrotimenetluse algatamise kohtuotsuse kohta.
22 − Vt 16. joonealuses märkuses viidatud kohtupraktika.
23 – Vt 5. joonealune märkus.
24 − Vt selle kohta Estelmann, M., „Europarechtliche Probleme des Drei-Monatszeitraums nach § 183 SGB III”, Zeitschrift für europäisches Sozial- und Arbeitsrecht, 2003, nr 11−12, lk 460, milles seda täpsuse puudumist on nimetatud „zentraler Schwchpunkt der Regelung”. Vt ka kommentaar eespool viidatud kohtuotsustele Bonifaci jt ja Berto jt ning Maso jt ning 10. juuli 1997. aasta otsusele kohtuasjas C‑261/95: Palmisani (EKL 1997, lk I‑4025), mille on kirjutanud Ayșe Odman, N. (Common Market Law Review, 1998, lk 1395), kes leiab: „the achievement or the purpose of the Directive [80/987] to secure a minimum amount of guarantee to the employees who are in this situation will be seriously endangered with the placement of temporal limits starting from the date of the onset of insolvency, especially if the Member State chooses to apply the minimum period which is six months prior to the date of the onset of insolvency” (lk 1409). See autor kirjutab: „As long as the causal link exists between the notice of dismissal or the discontinuation of the contract of employment or the employment relationship and the state of insolvency as described in Article 2(2) [of the Directive 80/987], the guarantee envisaged by [this] Directive should be granted to the employee” (lk 1410).
25 − Eelotsusetaotluse punkti 3.1 VIII alapunkti lõikes 2 on täpsustatud, et „[t]ööandja tunnistati maksejõuetuks, sest [...] seaduse nr 35/2004 artikli 318 lõikes 1 sätestatud tingimus oli täidetud” (prantsuskeelse versiooni lk 6).
26 − Vt selle kohta Bronstein, A. S., „La protection des créances salariales en cas d’insolvabilité de l’employeur: du droit civil à la sécurité sociale”, Revue internationale du travail, 1987, köide 126, nr 6, lk 795.
27 − Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 80/987 muutva direktiivi ettepaneku seletuskirja punkti 4.2 esimene lõik [esialgses redaktsioonis] (KOM(2000) 832 (lõplik), lk 7).
28 – Kohtujuristi kursiiv.
29 − Vt selle direktiivi ettepaneku seletuskirja punkti 4.2 esimene lõik.
30 − Vt selle direktiivi ettepaneku seletuskirja punkti 4.2 teine lõik.
31 – Vt käesoleva ettepaneku punkt 35.
32 – EÜT C 135, lk 2.
33 − Selle direktiivi ettepaneku artikli 4 punkt b.
34 − Vt direktiivi 80/987 artikli 4 lõige 2.

matches:
kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
Kohus
kohus
§ 183


text:
ergutav mõju | Konkurentsist, Euroopa Liidust ja muust
Tag Archives: ergutav mõju
Posted in EL, Euroopa Komisjon, Määratlemata, Riigi tegevus, Riigiabi, Riigikohus, Tagasinõue	/ Tagged aegumine, Eesti Pagar, EK otsused, ergutav mõju, GBER, intress, riigiabi, riigiabi grupierand, Tagasinõue	/ Lisa kommentaar
Jälle riigiabist, kuid seekord Eesti kohtupraktika valguses
Posted on 19. juuni 2016 by Katri
Riigikohus tegi 9. juunil riigiabi seisukohalt olulise otsuse kohtuasjas 3-3-1-8-16, mis puudutas EASi toetuse tagasinõuet Eesti Pagarilt. Riigikohus on selles lahendis pidanud EL-i riigiabi reeglite oluliste küsimuste tõlgendamisega päris süvitsi minema ja teinud päris huvitavaid järeldusi.
EAS maksis Eesti Pagarile 2009. aastal 526 300 eurot toetust tootmisliini ostmiseks. Kuna Eesti Pagar oli enne toetustaotluse esitamist sõlminud tootmisliini ostmiseks lepingu, otsustas EAS 2014. aastal järelkontrolli tulemusel toetuse koos intressidega (enam kui 600 000 eurot) tagasi nõuda põhjusel. Nimelt leidis EAS, et toetusel puudus „ergutav mõju“, mis on nõutav üldise grupierandi määruse nr 800/2008 art 8(2) kohaselt selleks, et abi vastavaks grupierandi tingimustele. Ergutava mõju tingimuse täitmiseks ei tohi projekti töödega olla alustatud enne toetuse taotluse esitamist.
Vaidlus keskenduski suures osas sellele, kuidas ergutava mõju olemasolu hinnata, kuid lisaks analüüsis Riigikohus, kas toetuse tagasinõue võib olla välistatud lähtudes õiguspärase ootuse põhimõttest, milline on tagasinõude aegumistähtaeg ning kuidas arvestada tagasinõutavat summalt intresse. Detailidesse laskumata võib Riigikohtu seisukohad kokku võtta järgmiselt:
Ergutava mõju: siduva lepingu sõlmimine ei välista igal juhul ja alati toetuse ergutavat mõju. Kui toetuse taotlejal on võimalik lepingust ilma ülemääraste raskuste ja märkimisväärsete kuludeta vabaneda, võib ka pärast lepingu sõlmimist taotletud toetus vastata lubatava riigiabi tingimustele ehk siis omada ergutavat mõju. Abi ergutava mõju üle otsustamist ei saa samastada hinnangu andmisega sellele, kas riigiabi on siseturuga kooskõlas. Viimati nimetatu on Euroopa Komisjoni pädevuses. Määruse nr 800/2008 art 8 lg 2 kohaldamine on liikmesriigi asutuste ja kohtute pädevuses.
Õiguspärane ootus: olukorras, kus riigiabi lubatavuse üle ei pidanud otsustama Euroopa Komisjon, võib õiguspärane ootus tekkida ka liikmesriigi asutuse tegevusest; seda siiski eeldusel, et eksitud ei ole selgesõnalise aluslepingu normi vastu. Abi säilitamist õigustava asjaoluga võiks niisuguses olukorras olla tegemist iseäranis siis, kui EAS oleks teadlikult soovitanud abi saajal sõlmida lepingud enne taotluse esitamist või kui EAS oleks toetustaotlust rahuldades olnud abi saaja poolt sõlmitud lepingutest teadlik.
Aegumine: vastamaks küsimusele, kas olukorras, kus tagasinõude otsust ei ole teinud Euroopa Komisjon, kohaldub tagasinõudele 10-aastane aegumistähtaeg tulenevalt määrusest nr 659/1999 (tagasinõude määrus) või 4-aastane aegumistähtaeg tulenevalt määrusest nr 2988/95 (finantshuvide kaitse määrus), võib tekkida vajadus küsida Euroopa Kohtult eelotsust. Aegumistähtaja algus on aga seotud kontrollitavate eeskirjade eiramise hetkega ning selle tähtaja järgimiseks peab kontrollimenetlus algama enne tähtaja lõppu. HMS § 35 lg 1 p 2 kohaselt algab haldusorgani initsiatiivil algatatud haldusmenetlus menetlusosaliste teavitamisega.
Intressiarvutus: EL-i õiguses kehtiv põhimõte, et ebaseaduslikult makstud abilt tuleb tasuda (liit)intressi ajavahemiku eest, mil ebaseaduslik abi oli abi saaja käsutuses, kuni selle tagastamise päevani, kehtib Riigikohtu hinnangul samuti üksnes juhul, kui tagastamisotsuse on teinud Euroopa Komisjon. Kui ei ole tegemist komisjoni otsusega ning kui abi taotlemisel ei ole toime pandud kuritegu, siis kohaldub STS § 28 lg 2, mille kohaselt arvestatakse intressi toetuse tagasinõudmise otsuse kehtima hakkamise päevast arvates (mitte toetuse väljamaksmisest alates).
Riigikohus on jäiku EL-i riigiabi reegleid tõlgendanud loovalt ja selgelt ettevõtja sõbralikult. Vaielda võib selle üle, kas komisjon ka sellise tõlgendusega 100% nõus on, kuid samas on ja ka komisjon vaid haldusorgan. Igal juhul on kohtu põhjendused täitsa usutavad ja minu meelest on Riigikohus selle lahendiga teinud hea tööd, sest lahendus tundub juhtumi asjaolusid arvestades igati õiglane.
Posted in Määratlemata, Riigi tegevus, Riigiabi, Riigikohus, Tagasinõue	/ Tagged aegumine, õiguspärane ootus, EAS, Eesti Pagar, ergutav mõju, riigi tegevus, riigiabi, Riigikohus, Tagasinõue	/ Lisa kommentaar

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 35
§ 28
Riigikohus
Riigikohus


text:
tõlgi õigused ja kohustused
3-1-1-38-15 Riigikohus 19.05.2015
VTMS § 19
VTMS § 24 lg 2
Õigust tõlgi abile ei ole VTMS §-s 19 menetlusaluse isiku õigusena sätestatud, mis on põhjendatav asjaoluga, et kui menetlusalusele isikule ei ole toimetatava väärteomenetluse sisu arusaadav, tuleb tal sellest kohtuvälist menetlejat teavitada. Teisalt on VTMS § 5 järgi kohtuväline menetleja kohustatud tagama menetlusosalise õigused. Kui kohtuvälise menetleja ametnik ja menetlusalune isik teineteist ei mõista, ei ole võimalik ka nõuetekohase kohtuvälise menetluse läbiviimine. See tähendab, et kirjeldatud juhtudel peab menetleja omal algatusel kaasama menetlustoimingute tegemisse tõlgi, et väärteomenetlust jätkata.
Alates 24. veebruarist 2014 kehtiv VTMS § 24 lg 2 ls 1 redaktsioon sätestab, et tõlk kaasatakse kohtuvälises menetluses menetlustoimingu läbiviimisele menetlusosalise või tunnistaja taotlusel ning kohtumenetluses. Sama lõike teise lause kohaselt tõlk taandub või taandatakse kriminaalmenetluses sätestatud alustel ja korras. VTMS § 24 lg 2 ls 1 kujutab endast väärteomenetluse erisust, millele VTMS § 2 kohaselt kriminaalmenetluse sätted ei laiene. Kriminaalmenetluse seadustiku regulatsioon on VTMS § 24 lg 2 ls 2 järgi asjasse puutuv vaid tõlgi taandumist või taandamist puudutavas osas. Tõlgi kaasamine kohtuvälises menetluses ei ole kohustuslik siis, kui menetlusalune isik ei taotle tõlgi kaasamist põhjusel, et ta valdab riigikeelt piisavalt, mõistmaks menetlustoimingute sisu, või kui kohtuvälise menetleja ametniku muu keele oskus tagab menetlustoimingu igakülgse ja arusaadava läbiviimise.
Alates 24. veebruarist 2014 kehtiv VTMS § 24 lg 2 ls 1 redaktsioon sätestab, et tõlk kaasatakse kohtuvälises menetluses menetlustoimingu läbiviimisele menetlusosalise või tunnistaja taotlusel ning kohtumenetluses. Sama lõike teise lause kohaselt tõlk taandub või taandatakse kriminaalmenetluses sätestatud alustel ja korras. VTMS § 24 lg 2 ls 1 kujutab endast väärteomenetluse erisust, millele VTMS § 2 kohaselt kriminaalmenetluse sätted ei laiene. Kriminaalmenetluse seadustiku regulatsioon on VTMS § 24 lg 2 ls 2 järgi asjasse puutuv vaid tõlgi taandumist või taandamist puudutavas osas. Tõlgi kaasamine kohtuvälises menetluses ei ole kohustuslik siis, kui menetlusalune isik ei taotle tõlgi kaasamist põhjusel, et ta valdab riigikeelt piisavalt, mõistmaks menetlustoimingute sisu, või kui kohtuvälise menetleja ametniku muu keele oskus tagab menetlustoimingu igakülgse ja arusaadava läbiviimise. Õigust tõlgi abile ei ole VTMS §-s 19 menetlusaluse isiku õigusena sätestatud, mis on põhjendatav asjaoluga, et kui menetlusalusele isikule ei ole toimetatava väärteomenetluse sisu arusaadav, tuleb tal sellest kohtuvälist menetlejat teavitada. Teisalt on VTMS § 5 järgi kohtuväline menetleja kohustatud tagama menetlusosalise õigused. Kui kohtuvälise menetleja ametnik ja menetlusalune isik teineteist ei mõista, ei ole võimalik ka nõuetekohase kohtuvälise menetluse läbiviimine. See tähendab, et kirjeldatud juhtudel peab menetleja omal algatusel kaasama menetlustoimingute tegemisse tõlgi, et väärteomenetlust jätkata.
3-1-1-157-05 Riigikohus 27.03.2006
Tõendite hindamisel peab kohus kontrollima ka seda, kas tõendid on kogutud menetlusnõudeid järgides. Kui nõudeid on rikutud, peab kohus otsustama, kas rikkumine on selline, millest tulenevalt on tõend lubamatu, s.o tuleb üldse jätta tähelepanuta, või kui tõend on lubatav, kas rikkumine seab kahtluse alla tõendi usaldusväärsuse (vt nt RKKKo nr 3-1-1-19-05).
Kohtuvälise menetleja ametnik ei või tõendite kogumata jätmisel asjaolusid oma ütlustega tõendada (vt RKKKo nr 3-1-1-43-05 ja 3-1-1-29-05).
Avalikus õiguses, eriti politseiõiguses ja süüteomenetluses kehtib põhimõte, et teha tohib vaid seda, mis on õigusaktidega lubatud. Kohtuvälise menetluse ajal kehtinud redaktsioonis ei andnud politseiseadus ega väärteomenetluse seadustik politseiametnikele õigust isikut tema nõusolekuta fotografeerida (praegu kehtivas redaktsioonis lubab PolS § 13 p 9 fotografeerida kinnipeetud menetlusaluseid isikuid, keda ei ole võimalik seaduses ettenähtud kinnipidamise tähtaja jooksul dokumentide alusel tuvastada). Ka isiku juures olevaid asju, sh mobiiltelefoni võib uurida isiku nõusolekul. Isiku nõusolekuta võib seda teha PolS § 13 lg 1 p 2 kohaselt juhul, kui see on vajalik ohutuse tagamiseks. Samuti võib seda teha väärteomenetluses, kuid seejuures tuleb lähtuda isiku läbivaatuse regulatsioonist.
Kahtlust, et isik on pannud toime süüteo, ei kontrollita järelevalvemenetluses, vaid vastavalt rikkumise iseloomule kas väärteo- või kriminaalmenetluses (vt RKKKo nr 3-1-1-19-05).
Ruumi omanik või valdaja võib ise otsustada, kellel ta ruumi siseneda ja seal viibida lubab, samuti seda, mida ta seal ruumis teha lubab. Kuna isiku kasutatavatesse ruumesse või muule piiratud alale sisenemisel riivatakse põhiõigust eraelu puutumatusele, võivad ametiisikud seda teha ainult seaduses sätestatud tingimustel ja korras. Hoonet, ruumi, sõidukit või piirdega ala võib läbi otsida, kui on põhjendatud kahtlus, et seal võib olla otsitav asitõendina kasutatav või konfiskeeritav objekt või kriminaalasja lahendamiseks vajalik ese või isik. Kontrolli selle üle, et läbiotsimine toimub põhjendatult, peab tagama VTMS § 35 lg-s 1 sätestatu, mille kohaselt läbiotsimine toimub kohtuvälise menetleja määruse alusel, millel on resolutsioonina kohtuniku luba. Sõltumata sellest, millisel õiguslikul alusel politseiametnikud garaažiboksi sisenesid, oleks tulnud alkoholi ja tubakatoodete leidmine fikseerida. Juhul, kui teostati läbiotsimine, oleks tulnud seda teha läbiotsimise protokollis, kui aga siseneti menetlusaluse isiku nõusolekul, oleks tulnud teostada sündmuskoha vaatlus ning koostada sündmuskoha vaatluse protokoll.
KrMS § 161 lg 6 kohaselt on tõlk kohustatud tõlkima kõike menetlustoimingusse puutuvat täpselt ja täielikult. Sama paragrahvi viienda lõike kohaselt on tõlgil õigus tõlke õigsuse huvides esitada menetlusosalisele küsimusi, tutvuda menetlustoimingu protokolliga ja teha selle kohta avaldusi, mis protokollitakse. Neist sätetest tuleneb, et tõlk kaasatakse menetlustoimingusse kohe selle alustamisest, mitte aga selle mõnes hilisemas staadiumis. See on vajalik selleks, et menetluse keelt mittevaldaval isikul oleks võimalik toimingus osaleda võrdväärselt keelt valdava isikuga.

matches:
Riigikohus
§ 19
§ 24
§ 5
§ 24
§ 24
§ 2
§ 24
§ 24
§ 24
§ 2
§ 24
§ 5
Riigikohus
kohus
kohus
§ 13
§ 13
§ 35
§ 161


Kuusalu Kunstide Kool - Põhimäärus
Kuusalu Kunstide Kooli põhimäärus
Vastu võetud 26.05.2010 nr 11
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 2, §22 lõike 1 punkti 34, § 22 lõike 2 ja § 35 lõike 2 ning huvikooli seaduse § 7, haldusmenetluse seaduse § 92 lõike 4 alusel.
Kuusalu Kunstide Kooli (edaspidi kool) põhimäärus (edaspidi põhimäärus) sätestab kooli nime ja asukoha, kooli liigi vastavalt huviharidusstandardile, kooli tegevuse eesmärgid ja ülesanded, juhtimis- ja õppekorralduse, töötajate ja õppurite õigused ja kohustused, kooli finantseerimise alused, kooli ümberkorraldamise ja lõpetamise tingimused ning põhimääruse muutmise korra.
Kooli nimi on Kuusalu Kunstide Kool. Ametlik lühend puudub.
Kool asub aadressil - Kuusalu tee 22, Kuusalu alevik Kuusalu vald 74601, Harjumaa
(1) Kool on Kuusalu valla hallatav asutus, mille asutamise, ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Kuusalu Vallavolikogu (edaspidi volikogu).
(2) Kool on huvikoolina tegutsev kunstide kool.
(3) Kooli kõrgemalseisev asutus on Kuusalu Vallavalitsus kui ametiasutus (edaspidi vallavalitsus, ka kooli pidaja).
(4) Kool tegutseb Eesti Hariduse Infosüsteemis registreeritud õppekavade alusel. Õppekavade registreeringu taotleb huvikooli seaduses sätestatud korras vallavalitsus.
(5) Kool juhindub oma tegevuses kehtivatest õigusaktidest, eelkõige huvikooli seadusest, huviharidusstandardist, huviala riiklikest raamõppekavadest, volikogu ja vallavalitsuse õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
Koolil on oma nimega pitsat ja sümboolika, mille kujunduse ja kasutuse korra kehtestab kooli direktor käskkirjaga.
§ 6. Õppekeel ja asjaajamine
(1) Kooli õppekeel ja asjaajamise keel on eesti keel.
(2) Kooli asjaajamine reguleeritakse asjaajamiskorraga, mille vallavalitsuse asjaajamiskorra alusel kehtestab Kooli direktor käskkirjaga.
(1) Kooli teeninduspiirkond on Kuusalu vald.
(2) Väljastpoolt teeninduspiirkonda võetakse kooli õpilasi tingimusel, et lapse elukohajärgne omavalitsus osaleb kulude katmisel või lapse seaduslik esindaja on nõus katma kogu õpilaskoha maksumuse. Juhul, kui kulude katmisel osaleb teine omavalitsusüksus, sõlmib vallavalitsus temaga kulude katmiseks lepingu.
2. peatükkKOOLI TEGEVUSE EESMÄRK JA ÜLESANDED
§ 8. Tegevuse eesmärgid ja arengu tagamine
(1) Kooli tegevuse eesmärgid on anda õpilastele muusikalist ning kunstilist põhiharidust ning valmistada neid ette professionaalse muusika- või kunstihariduse omandamiseks.
(2) Vastavalt vajadusele ja võimalustele võib kool anda vabahariduslikku muusika- ja kunstiharidust, arendada kontserditegevust, välja üürida muusikainstrumente ja ruume ning osutada muid tasulisi teenuseid.
(3) Järjepideva arengu tagamiseks koostab kool koostöös hoolekogu ja õppenõukoguga arengukava, mis on kooskõlas valla arengukavaga.
3. peatükkKOOLI STRUKTUUR JA ÕPPEKORRALDUS
(1) Kool jaguneb muusikaosakonnaks ja kunstiosakonnaks.
(2) Kooli struktuuriüksused on järgmised õppeastmed:
(3) Kooli ametikohtade loetelu kinnitab volikogu.
§ 10. Õppeastmete ülesanded
(1) Eelkooli ülesandeks on laste loomevõimete avastamine, muusika-ja kunstitaju arendamine, muusika- ja kunstiõpinguteks ettevalmistamine.
(2) Põhikooli nooremas astmes antakse õpilasele muusikaline ja/või kunstiline algharidus, mis, võimaldab neil õpinguid jätkata järgmises astmes.
(3) Põhikooli vanemas astmes toimub õpilaste muusikaliste ja kunstiliste võimete mitmekülgne arendamine ning muusikalise ja/või kunstilise põhihariduse omandamine, mis loob aluse lisa-aastate õppeks või edasiõppimiseks kõrgemas muusikaõppeasutuses.
(4) Lisa-aasta(d) annavad õpilastele võimaluse oma muusikalisi ja/või kunstilisi põhioskusi lihvida ja täiustada.
(1) Õpe koolis toimub õppuri tööst põhi-, üld-, kesk-, kutse- ja kõrgharidust või tööalast koolitust pakkuvate õppeasutuste õppetegevusest vabal ajal.
(2) Kooli õppekorralduse aluseks on Haridus- ja Teadusministeeriumis kinnitatud huvialade õppekavad.
(3) Õpe toimub õpperühmades ja individuaalselt.
§ 12. Õppekava sisu
(1) Iga koolis õpetatava õppeaine kohta koostatakse õppekava.
(2) Nii muusika- kui kunstiosakonnas võib rakendada järgmisi õppekavasid:
3) üldkultuuriline;
4) vabaõpe.
(3) Õppekavaga sätestatakse:
1) õppe eesmärk ja kestvus;
(4) Õppekavad on aluseks igaks õppeperioodiks kehtestatavate tunnijaotuskava ja tööplaanide koostamiseks.
(5) Õppetundide arv ja nende järjekord õppepäevas määratakse tunniplaanis, mille kinnitab kooli direktor.
§ 13. Õppekavade registreerimine, kinnitamine ja muutmine
(1) Kooli õppekavad ja nende muudatused esitab vallavalitsus kooli direktori ettepanekul läbivaatamiseks Haridus- ja Teadusministeeriumile ning registreerib Eesti Hariduse Infosüsteemis.
(2) Õppekavad kinnitab kooli direktor käskkirjaga, kuulanud eelnevalt ära õppenõukogu ja hoolekogu arvamuse.
(3) Kooli õppekavasid muuta, uusi lisada või olemasolevaid sulgeda võib pärast jooksva õppeperioodi lõppu.
§ 14. Õpperühmade moodustamine
(1) Õpperühmad moodustatakse klasside kaupa võimalikult õpilase vanuse ja taseme järgi.
(2) Üldjuhul antakse pilliõpet individuaaltundidena.
(3) Õpperühmad moodustatakse muusikaloo, solfedžo, muusikateoreetiliste õppeainete, ansamblitundide ning kunstitundide läbiviimiseks.
§ 15. Õpilaste hindamine
(3) Õppeperioodid ja -vaheajad kattuvad haridus-ja teadusministri kinnitatud üldhariduskooli õppeperioodide ja koolivaheaegadega.
§ 17. Kooli vastuvõtmine, koolist väljaarvamine ja kooli lõpetamine
Kooli vastuvõtmise, väljaarvamise ja lõpetamise tingimused ning korra kehtestab kooli pidaja.
4. peatükkKOOLI JUHTIMINE
(1) Kooli juhib direktor, kes kinnitatakse ametisse Huvikooli seaduse paragrahvis 15 sätestatud nõuete kohaselt.
(2) Direktor tagab kooli tulemusliku toimimise ning vastutab kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(3) Direktor annab oma tegevusest aru kooli pidajale või tema poolt volitatud ametiisikule ja hoolekogule.
2) juhib kooli õppenõukogu;
5) kinnitab kooli asjaajamis- ja kodukorra ning muud töökorraldusdokumendid;
6) kinnitab kooli õppekavad ja nende muudatused;
7) koostab kooli eelarveprojekti ning esitab selle hoolekogule arvamuse avaldamiseks ja kooli pidajale kinnitamiseks;
9) lahendab muid seadustega, kooli põhimäärusega, töölepinguga ning ametijuhendiga tema pädevusse antud küsimusi.
(5) Kooli tegevuse koordineerimiseks ja korraldamiseks annab direktor oma pädevuse piires käskkirju.
§ 19. Õppenõukogu
(1) Kooli õppenõukogu liikmed on kõik õppe- ja kasvatustegevusega seotud koolitöötajad.
(2) Kooli õppenõukogu ülesanne on õppetegevuse analüüsimine ja hindamine ning selle juhtimiseks vajalike otsuste tegemine.
§ 20. Õppenõukogu töökord
(2) Õppenõukogu koosolekud toimuvad vähemalt üks kord õppeveerandis.
(4) Õppenõukogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt pool õppenõukogu liikmetest ja direktor.
(5) Päevakorras märgitud otsuseid võtab õppenõukogu vastu hääletamise teel. Otsus võetakse vastu poolthäälte enamusega.
§ 21. Kooli hoolekogu
Hoolekogu on kooli juures tegutsev organ, mille ülesandeks on suunata kooli tegevust ning teha ettepanekuid kooli direktorile ja vallavalitsusele kooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes.
§ 22. Hoolekogu moodustamine ja esimehe valimine
(1) Hoolekogusse kuuluvad volikogu esindaja, vähemalt 2 õppetegevusega seotud koolitöötajate esindajat (v.a. kooli direktor), vähemalt 2 lastevanemate esindajat ja soovitavalt ka õppurite ning kooli toetavate organisatsioonide esindajad.
1) koolitöötajate esindajad valitakse õppenõukogu koosolekul lihthääletamise teel;
2) lastevanemate esindajad valitakse lastevanemate üldkoosolekul lihthääletuse teel;
3) õppurid võivad enda seast valida ja esitada kirjalikult oma kandidaadi kooli hoolekogusse.
(2) Hoolekogu esimesel koosolekul valitakse hoolekogu esimees.
(3) Hoolekogu esimehe valimised korraldab kooli direktor.
§ 23. Hoolekogu ülesanded
(1) Kooli hoolekogu
1) võtab vastu otsuseid;
2) teeb vajadusel kooli pidajale ettepanekuid järelevalve teostamiseks kooli tegevuse üle;
3) kuulab ära Kooli direktori aruande Kooli tegevuse ja eelarve täitmise kohta, annab omapoolseid soovitusi ning edastab selle koos hinnanguga vallavalitsusele;
4) kuulab ära direktori koostatud eelarveprojekti, teeb ettepanekuid eelarveprojekti muutmiseks või täiendamiseks ning edastab eelarveprojekti koos omapoolsete hinnangutega vallavalitsusele;
(2) teeb ettepanekuid kooli õppekava või -korralduse muutmiseks;
(3) teeb ettepanekuid kooli põhimääruse muutmiseks;
(4) teeb ettepanekuid kooli tasuliste teenuste ja lastevanemate poolt kaetava osalustasu kehtestamise ja selle suuruse kohta;
(5) teeb ettepanekuid kooli sisulise tegevuse arendamiseks ja majandusliku olukorra parandamiseks.
§ 24. Hoolekogu töökord
(1) Hoolekogu töövorm on koosolek. Koosolekud protokollitakse.
(2) Hoolekogu töökoosolekud toimuvad vähemalt kord poolaastas.
(3) Hoolekogu tööd juhib hoolekogu esimees. Hoolekogu esimese koosoleku kutsub hiljemalt esimese veerandi lõpuks kokku direktor.
(4) Päevakorras märgitud otsuseid võtab hoolekogu vastu hääletamise teel poolthäälte enamusega.
5. peatükkKOOLITÖÖTAJAD JA ÕPPURID
(1) Koolitöötajad on pedagoogid (direktor, õppealajuhataja, õpetajad, kontsertmeistrid) ja kooli teenindav personal.
(2) Koolitöötajate konkreetsed tööülesanded, kohustused ja vastutuse määrab kooli direktor iga töötaja ametijuhendis, mis on töölepingu kohustuslik lisa.
(3) Töökorralduslikud kohustused, õigused ja vastutus sätestatakse kooli töösisekorra eeskirjaga (edaspidi kodukord), mille kinnitab õppenõukogu.
§ 26. Õppurite õigused ja kohustused
2) nõuda õppekavale vastavat tegevust ning soovi ja võimaluse korral õppida lisaaineid;
3) täitma huvikooli seaduses ja Kooli põhimääruses sätestatud kohustusi.
6. peatükkKOOLI VARA JA FINANTSMAJANDUS
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad talle vallavalitsuselt või teistelt isikutelt ja asutustelt koolile sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, rahalised vahendid, inventar ja muu.
(2) Kooli valduses olev vara on Kuusalu valla omand.
(3) Kooli vara valdamine, kasutamine ja käsutamine ning varaliste kohustuste võtmine toimub valla põhimäärusega kehtestatud korras.
§ 28. Kooli finantseerimine
(1) Kooli finantstegevust juhib kooli direktor koostöös hoolekoguga.
(2) Koolil on Kuusalu valla eelarves iseseisev eelarve ja oma arvelduskonto. Kooli raamatupidamist peetakse tsentraliseeritult vallavalitsuses.
(3) Kooli finantseeritakse Kuusalu valla eelarvest ja muudest allikatest saadud vahenditest.
(4) Muudeks allikateks ja vahenditeks on:
2) õppekulude osaliseks katmiseks lapsevanematelt või õpilastelt võetav õppetasu;
4) lepingute alusel teistelt omavalitsustelt laekuvad vahendid;
(5) Õppekulude osaliseks katmiseks on koolil õigus võtta õppetasu. Õppetasu suuruse kinnitab hoolekogu ettepanekul volikogu.
§ 29. Õppetasust vabastamine ja soodustuste andmine
Vallavalitsusel on direktori ja sotsiaalkomisjoni ettepanekul õigus vabastada õpilasi õppetasu maksmise kohustusest või teha õppetasu maksmisel soodustusi.
7. peatükkJÄRELEVALVE
(1) Riiklikku järelevalvet kooli õppe- ja kasvatustöö üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium seadusega ettenähtud korras.
(2) Teenistuslikku järelevalvet kooli ja direktori tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle teostab kooli pidaja.
(3) Kooli finantsmajanduslikku tegevust ja vara kasutamise sihipärasust kontrollib volikogu revisjonikomisjon, riigieelarveliste vahendite kasutamist riigikontroll.
(4) Järelevalve käigus avastatud puudused on direktor kohustatud kõrvaldama järelevalveorgani määratud tähtajaks.
8. peatükkKOOLI ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
(1) Kooli ümberkorraldamise, ümberkujundamise ja tegevuse lõpetamise otsustab volikogu.
(2) Kooli ümberkorraldamine seisneb kooli ühinemises või jagunemises.
(3) Kooli ümberkujundamine on asutuse muutmine teist liiki asutuseks.
1) kui riikliku järelevalve hinnangul ei vasta asutus õigusaktidega kehtestatud nõuetele;
2) kui kooli ei ole võimalik otstarbekalt finantseerida;
(6) Kooli ümberkorraldamise, ümberkujundamise või tegevuse lõpetamise otsusest teatatakse kirjalikult õppuritele, lastevanematele, pedagoogidele ja teistele töötajatele ning Haridus- ja Teadusministeeriumile ja Eesti Hariduse Infosüsteemi volitatud töötajatele vähemalt neli kuud enne kooli õppeperioodi lõppu.
9. peatükkRAKENDUSSÄTTED
§ 32. Kooli põhimääruse kinnitamine, muutmine ja täiendamine
Kooli põhimääruse kinnitab, muudab, täiendab ja tunnistab kehtetuks volikogu.
Tunnistada kehtetuks Kuusalu Vallavolikogu 27. 05. 2009 määrus nr. 18 „Kuusalu Muusikakooli põhimääruse kinnitamine“.
Määrus jõustub 01. juunil 2010.


1. Kolmapäev "Kas saab keegi ennast peita peidupaikadesse, ilma et mina teda näeksin?" ütleb Issand. "Kas see pole mina, kes täidab taeva ja maa?" ütleb Issand. Jr 23,24 Kes armastab Jumalat, selle on Jumal ära tundnud. 1Kr 8,3 Issand, Sina näed mind kõigil mu teedel. Tänu Sulle, et võin ka täna minna julgelt päevale vastu, teades, et sina oled igal hetkel mu ligidal. * Mi 7,7-9.18-20; 1Kn 12,1-19
2. Neljapäev Issand, meie Jumal, kui auline on sinu nimi kogu maailmas. Ps 8,2 Maarja ütles: Sest mulle on suuri asju teinud Vägev, ja püha on tema nimi. Lk 1,49 Mu Jumal, õpeta mind nägema Sinu võimsust ja suurust. Tahan austada oma eluga Sinu püha nime, anna mulle selleks oma Vaimu jõudu. * Mt 18,15-20; 1Kn 12,20-32
3. Reede Sinu käed on mind teinud ja valmistanud, anna mulle arusaamist, et ma õpiksin sinu käske. Ps 119,73 See on tema käsk, et me usuksime tema Poja Jeesuse Kristuse nimesse ja armastaksime üksteist. 1Jh 3,23 Issand, tänu Sulle Sinu imelise armastuse eest. Kinnita mu usku Sinusse ja lootust. Aita mind, et ka mina suudaksin armastada isetult oma lähedasi, külvata rõõmu kohates tänaseid teekaaslasi enese ümber. * Gl 3,6-14; 1Kn 12,33-13,10
4. Laupäev Issand ütleb: Ma pöördun teie poole ja teen teid viljakaks, lasen teid saada arvurikkaks ja jõustan oma lepingu teiega. 3Ms 26,9 Jumala tõotused puha on Jeesuse Kristuse sees "jah" ja sellepärast ka tema läbi "aamen" Jumala auks meie läbi. 2Kr 1,20 Suur Jumal, tänu Sulle, Sinu tõotustest võime kinni hoida nii rõõmus kui ka kurbuses, nii headel päevadel kui ka kannatustes, nii elus kui ka oma viimsel tunnil. Tänu Sulle selle eest, Issand, Sinul on igavese elu sõnad! * Jn 3,1-10; 1Kn 13,11-34
4. PÜHAPÄEV PÄRAST KOLMAINUPÜHA Kandke üksteise koormaid, nõnda te täidate Kristuse seadust. Gl 6,2 Lk 6,36-42; Rm 14,10-13; Ps 106,24-48 Jutlus: Rm 12,17-21
5. Pühapäev Hõisake ja rõõmustage Issandas, oma Jumalas. Jl 2,23 Jeesuses Kirstuses, usu läbi temasse, on meil julgus ja usaldav ligipääs Jumalale. Ef 3,12 Mu Jumal, Looja, tänu Sulle, et oled andnud meile imelise viljakandva maa, mis toidab meid. Tänu Sulle, et oled oma sõna kaudu andnud toidu ka meie surematule hingele, kutsunud meid Sinu laste hulka, Sinu järgijateks. *
6. Esmaspäev Nii kaugel kui ida on läänest, nii kaugele viib ta meist meie üleastumised. Ps 103,12 Seadus on aga kõrvalt sisse tulnud, et üleastumine suureneks. Rm 5,20 Püha Jumal, tulen kahetseva südamega Sinu ette ja palun Sind Sinu Poja Jeesuse Kristuse nimel, ole mulle armuline ja puhasta mind minu üleastumistest, minu süüst ja eksitustest, mida ma olen teinud. Anna andeks ka need mõtted, sõnad ja teod, millega olen eneselegi teadmata eksinud. Kuule mu palvet. * Gl 6,1-5; 1Kn 14,1-20
7. Teisipäev Mina ütlesin oma hädas: 'Ma olen ära lõigatud su silma eest!' Siiski kuulsid sa mu anumiste häält, kui ma sind appi hüüdsin. Ps 31,23 Tee ääres istus pime kerjus Bartimeus, Timeuse poeg. Ja kui see kuulis, et Jeesus Naatsaretlane on seal, hakkas ta karjuma: 'Jeesus, Taaveti Poeg, halasta minu peale!' Ja paljud sõitlesid teda, et ta vaikiks, tema aga karjus veelgi enam. Jeesus ütles seisatades: 'Kutsuge ta siia!' Mk 10,46-48.49 Issand, ma tänan Sind, et võin tulla Sinu juurde, kui mul on raske, kui ma ise ei suuda oma olukordades lahendusi leida. Issand, ma usun, et Sinul on lahendused ka kõige keerulisematele probleemidele ja vastused mind vaevavatele küsimustele. Aita mind. Ka täna. * 2Kr 2,5-11; 1Kn 16,29-17,6
8. Kolmapäev Ma teen sellele rahvale veel imet - imelikul ja kummalisel viisil: tema tarkade tarkus kaob ja tema arukate arukus peidetakse. Js 29,14 Paljud, kes Jeesust kuulsid, olid vapustatud: Kust on temal pärit see kõik? Ja mis tarkus see on, mis talle on antud? Ja sellised vägevad teod, mis tema käte läbi sünnivad? Mk 6,2 Mu Jumal, Sinus on tõde ja tarkus. Aita mul seda mõista ja alistuda Sinu tahtele, kui ma ka sellest alati aru ei saa, miks asjad just nii lähevad kui need lähevad. Ära lase mu enese tarkusel viia mind eksiteele, vaid juhi mind oma Vaimu läbi ikka tõe teele. * Mk 11,(20.21)22-26; 1Kn 17,7-16
9. Neljapäev Sina, Issand, oled mu varjupaik. Ps 91,9 Et meil nüüd on niisugune lootus, siis võime toimida täie julgusega. 2Kr 3,12 Issand, tänu Sulle, et võin uskuda ka tänase päevateekonna Sinu kätte. Võin julgelt astuda vastu oma tänastele toimingutele, uskudes ja teades, et Sina oled minuga. Oled minuga igal hetkel, sellepärast täidab mu südant lõpmatult suur tänu ja rõõm. * 1Kr 12,19-26; 1Kn 17,17-24
10. Reede Rahvapõlv ülistab rahvapõlvele sinu tegusid, ja nad kuulutavad sinu suurt vägevust. Ps 145,4 Et üha rohkemate kaudu üliväga suureks saav arm valmistaks ikka rohkemat tänu Jumala austuseks. 2Kr 4,15 Mu Jumal, tänu ja kiitus olgu Sulle, et Sa oled varjupaigaks olnud juba ammustele põlvkondadele. Ära võta siis oma õnnistust ka tulevaste põlvede käest. Luba, et üha rohkem oleks neid, kes leiavad elutee ja lunastuse Kristuses. * Fl 2,1-5; 1Kn 18,1-24
11. Laupäev Issand annab tugevuse oma rahvale. Ps 29,11 Nähes Peetruse ja Johannese kartmatust ja teada saades, et nad on õppimata ja lihtsad mehed, panid nad seda imeks. Nad tundsid ära, et need mehed olid olnud Jeesuse kaaslased. Ap 4,13 Issand, aita meid, et püsiksime Sinu õpetuses. Aita, et meie südames oleks rahu Sinuga ja me võiksime olla mitte üksnes rahu kuulutajad, vaid ka rahutegijad siin rahutus maailmas. Kuule meie palveid oma maa ja rahva pärast, et meil valitseks rahu ja paljud võiks leida ka rahu Sinus. * Jn 4,1-11; 1Kn 18,25-46
5. PÜHAPÄEV PÄRAST KOLMAINUPÜHA Teie olete armust õndsaks saanud usu kaudu ja see pole mitte teist enestest; see on Jumala and. Ef 2,8 Lk 5,1-11; 1Kr 1,18-25; Ps 73 Jutlus: 2Ts 3,1-5
12. Pühapäev Sinul, Issand, on õigus, aga meil on häbi silmis. Tn 9,7 Teie olete armust õndsaks saanud usu kaudu ja see pole mitte teist enestest; see on Jumala and. Ef 2,8 Issand, ma tänan Sind, sa oled mulle andnud uue elu oma armu läbi. Aita mul selles püsida kui ka kiusatused ja kannatused mind ründavad. Aita, et ma ei nõrkeks ega astuks valele teele. Hoia mind oma tiibade varju all. *
13. Esmaspäev Rajage enestele uudismaad, sest aeg on otsida Issandat, kuni ta tuleb ja õpetab teile õigust! Ho 10,12 Riietuge uue inimesega, kes Jumala sarnaseks on loodud tõelise õiguse ja pühaduse sisse. Ef 4,24 Issand Sa tunned mu südant, Sina tead mu mõtteid enne kui need saavad sõnadeks mu suus. Õpeta mind elama Sinu sõna kohaselt ja salgama isekust eneses, järgima Sinu tahtmise teed ja olema Sinu sõna kuulutaja oma eluga. * Gl 1,13-24; 1Kn 19,1-18
14. Teisipäev Taas on seal kuulda lustihäält ja rõõmuhäält, peigmehe häält ja pruudi häält, nende häält, kes ütlevad: 'Tänage vägede Issandat, sest Issand on hea, sest tema heldus kestab igavesti!' Jr 33,11 Jeesus ütles neile: 'Ega peiupoisid või paastuda sel ajal, kui peigmees on nende juures!?' Mk 2,19 Tänu Sulle, Isa taevas, uue päeva eest. Rõõmu eest, mida täna mulle jagad ja mida saan kogeda. Issand, tänu Sulle, et võin usaldada end Sinu kätte ja muretuna astuda vastu tänastele toimetustele, teades ja uskudes, et Sina oled minuga. * Rm 9,14-23(24-26) 1Kn 19,19-21
15. Kolmapäev Inimsüdames on palju kavatsusi, aga Issanda nõu saab teoks. Õp 19,21 Olge siis arukad ja kained palveteks. Üle kõige olgu püsiv teie omavaheline armastus. 1Pt 4,7-8 Mu Jumal, ma tean, ükski mu mõte, kavatsus ega tegu pole varjul Sinu eest. Juhata mind tõe teele ja lase korda minna kõik see, mis on Sinu meelepärane ja mis austab Sinu nime. Palun takista mind astumast valele teele. * Hs 2,3-8a; 1Kn 21,1-16
16. Neljapäev Hoi! Kõik janused, tulge vee juurde! Js 55,1 Jeesus ütleb: Kes iganes joob vett, mida mina talle annan, ei janune enam iialgi. Jh 4,14 Issand, Sina oled eluallikas. Palun anna mulle janu elava vee järele, Sinu sõna järele, et see sunniks mind otsima Sinu tahtmist ja paluma Sinu ligiolu. Täida mind oma Vaimu väega, et ka mina võiksin olla Sinu sõna edasikandja ja juhtida ligimesi eluallikale. * Ap 15,4-12; 1Kn 21,17-29
17. Reede Issand, teie Jumal, on jumalate Jumal ja isandate Isand, suur, vägev ja kardetav Jumal, kes ei vaata isiku peale ega võta vastu meelehead. 5Ms 10,17 Õndsad on puhtad südamelt, sest nemad näevad Jumalat. Mt 5,8 Püha Jumal, Sinu ette tulles tunneme, kui väetid ja nõdrad me oleme. Sina oled kõikvõimas ja püha. Puhasta mind oma Poja Jeesuse Kristuse vere läbi, et saaksin puhta südame ja võiksin kord olla vastuvõetud Sinu kuningriiki. * 2Kr 12,1-10; 1Kn 22,1-23
18. Laupäev Ka edaspidi olen ma seesama ja ükski ei päästa minu käest. Mina teen, ja kes saaks seda takistada? Js 43,13 Me kõik peame saama avalikuks Kristuse kohtujärje ees. 2Kr 5,10 Mu Jumal, ole mulle armuline ja halasta mu peale. Keegi ei ole õige Sinu ees ega või pääseda. Ometi palun, et Sinu Poja Jeesuse Kristuse lunastuse hind kataks kinni mu üleastumised ja kostaks minu eest viimsel kohtupäeval nõnda, et ma võiksin pääseda Sinu hingamisse. * Fl 3,12-16; 1Kn 22,24-40
6. PÜHAPÄEV PÄRAST KOLMAINUPÜHA Nõnda ütleb nüüd Issand, kes sind on loonud: Ära karda, sest ma olen sind lunastanud, ma olen sind nimepidi kutsunud, sa oled minu päralt! Js 43,1 Mt 28,16-20; Rm 6,3-8(9-11) Ps 89,20-53 Jutlus: 1Pt 2,2-10
19. Pühapäev Mis on inimene, et sa temale mõtled, ja inimesepoeg, et sa tema eest hoolitsed? Ps 8,5 Meie oleme tema teos, Kristuses Jeesuses loodud headele tegudele, mis Jumal on enne valmistanud, et me käiksime nendes. Ef 2,10 Püha Jumal, ma imetlen Sinu armastuse suurust ja suuremeelsust, et Sa inimese peale mõtled. Veel enam, me võime uskuda, et Sina näed kõiki ja kuuled kõikide palvehäält. Sina oled inimesse pannud vajaduse head teha ja teisi märgata, aita, et me seda tehes ei väsiks ega tüdiks, vaid omakasupüüdmatult head teeksime. *
20. Esmaspäev Kuulge mind, te arad, kes te olete kaugel õigusest! Ma toon ligidale oma õiguse, see ei ole kaugel. Js 46,12-13 Jumala õndsakstegev arm on ilmunud kõigile inimestele ja kasvatab meid, et me hülgaksime jumalakartmatu elu. Tt 2,11-12 Issand, kes Sa oled mind vastu võtnud, mulle jumalalapse nime ja õigused andnud, hoia mind oma armuga, et ma ei langeks kiustusse ega teeks pattu. Aita mind Sinu tahte kohaselt elada ja armust õndsaks saada. Tänu Sulle, et võin igal ajal palves Sinu ette tulla. * 2Ms 14,15-22; Mi 1,1-16
21. Teisipäev Ma tänan Issandat kõigest südamest, ma kuulutan kõiki su imetöid. Ps 9,2 Tänage kõige eest - sest see on, mida Jumal teilt tahab Jeesuses Kristuses. 1Ts 5,18 Isa taevas, mu hing kiidab ja ülistab Sind. Sa oled Looja ja suured ning imelised on sinu teod. Tänu Sulle iga eluhetke ja tunni eest. Tänu Sulle, et oled läbi viinud muredest ja kinkinud rõõmupäevi. Tänu Sulle, et tohin loota Sinu armule, mis kord mind igavesse koju kannab, kus ülistus ei lõpegi. * Ap 2,32-40; Mi 2,1-13
22. Kolmapäev Jumal teeb suuri ja mõistmatuid asju ning otsatuid imetegusid. Ii 9,10 Nõnda on Jumala riik: nagu inimene viskab seemne maa peale ning heidab magama ja ärkab üles öösel ja päeval, ning seeme tärkab ja loob pea, nõnda et inimene ei tea, kuidas. Maa kannab vilja iseenesest. Mk 4,26-28 Issand, kui meie oma viie meelega ei suuda mõista Sinu otsatuid imetegusid, siis ava meie vaimusilmad, et võiksime taibata Sinu salajas tehtud imesid, et me ei imetleks ainult seda, kes seemne maa peale viskas. Ometi aita, et oleks neid, kes seemet külvaksid, millest Sina saad saaki kasvatada. * Ap 16,23-34; Mi 3,1-12
23. Neljapäev Teie olete minu tunnistajad, ütleb Issand. Js 43,10 Minge kõike maailma, kuulutage evangeeliumi kogu loodule. Mk 16,15 Issand, aita meid, et oleksime Sinu tunnistajad. Sa ei ole meile tänaseks seda sõna andnud mitte ainult lugemiseks, vaid et me teostaksime selle oma eluga ega häbeneks olla Sinu tunnistajad. * Mt 18,1-6; Mi 4,1-8
24. Reede Oh, et sa ometi käristaksid taevad lõhki ja tuleksid alla. Js 64,1 Päästa meid ära kurjast. Mt 6,13 Issand, aita, et me ei oleks nagu need, kes pole taibanud Sind näha ega märganud Sinu juhtimist. Aita meid, et me kiusatustes suudaksime jääda Sinule ustavaiks. * 1Kr 12,12-18; Mi 4,9-5,4a
25. Laupäev Kes püsib õigluses, jääb elama, aga kes taotleb kurja, saab surma. Õp 11,19 Õndsad on need, kellel on nälg ja janu õiguse järele, sest nemad saavad küllaga. Mt 5,6 Issand, Sa tead seda, et kurjuse ja ebaõiglusega täidetud maailmas on raske elada teistsugust elu, aga aita meid taibata, et ainult elavad kalad suudavad ujuda vastu voolu, surnud aga viib vool kaasa. * Ilm 3,1-6; Mi 5,4b-14
7. PÜHAPÄEV PÄRAST KOLMAINUPÜHA Järelikult ei ole te nüüd enam võõrad ja majalised, vaid pühade kaaskodanikud ja Jumala kodakondsed. Ef 2,19 Jh 6,1-15; Ap 2,41a.42-47; Ps 51 Jutlus: 2Ms 16,2-3.11-18
26. Pühapäev Kes rõhub viletsat, teotab tema Loojat. Õp 14,31 Kristus ütleb: 'Mida te iganes olete teinud kellele tahes mu kõige pisematest vendadest, seda te olete teinud mulle.' Mt 25,40 Issand, täna on pühapäev, parim päev vaadata oma sisemusse ja küsida eneselt: kas mul on olnud silma näha oma ümbruses neid, kes abi vajavad. Aita meid, et me oskaksime oma ligimeses ära tunda Sind. *
27. Esmaspäev Issand annab tarkuse, tema suust tuleb tunnetus ja arukus. Õp 2,6 Kui kellelgi teist jääb vajaka tarkust, siis ta palugu Jumalalt, kes kõigile annab heldelt ega tee etteheiteid, ja talle antakse. Jk 1,5 Issand, Sina näed kui palju on meil, inimestel, teadmisi – ka häid teadmisi. Aita, et me õpiksime palvetama Sinu poole, siis võib nendest teadmistest saada ka tarkus. Sinu kartus on ju tarkuse algus. * Jh 6,47-56; Mi 6,1-16
28. Teisipäev Siiani on Issand meid aidanud! 1Sm 7,12 Meid ahistatakse igati, kuid me ei ole kitsikuses; me oleme nõutud, kuid mitte meeleheitel. 2Kr 4,8 Issand, siiani oled Sina meid aidanud! Anna meile kindel usk, et Sa ei jäta meid ka tänases päevas ega tulevikuski maha, et me ei satuks meeleheitesse ka siis, kui oleme kitsikuse sees. * Mt 22,1-14; Mi 7,1-7
29. Kolmapäev Alasti olen ma emaihust tulnud ja alasti pöördun ma tagasi. Ii 1,21 Ei ole me ju midagi toonud maailma, nii ei suuda me ka midagi maailmast ära viia. Kui meil on aga elatist ja ihukatet, siis olgu neist meile küll. 1Tm 6,7-8 Issand, aita meid, et me ei saaks mammona orjaks, kui Sa oled meile andnud ka häid asju, mis aitavad meid elus paremini hakkama saada. Hoia siis, et need ei saaks meile takistuseks taevateel, et me nende keskel olles ei kaotaks silmist eesmärki, mille poole oleme teel. * Ap 10,(21-23)24-36; Mi 7,8-20
30. Neljapäev Olge tasa Issanda Jumala ees! Sest Issanda päev on ligidal. Sf 1,7 Kel kõrvad on kuulda, kuulgu! Mk 4,9 Issand, me tuleme sageli Sinu ette oma paljude soovidega ja püüame neid ilusasti sõnastada nii, et võib-olla teisedki imetlevad meie sõnaseadmise oskust. Õpeta meid aga hoopis Sind kuulama, et me mõistaksime, mida Sa tahad meile ütelda vaikuse hetkel. * 1Kr 10,16.17; Mk 4,1-9
31. Reede Ära levita valekuuldusi. 2Ms 23,1 Paulus kirjutab: Püüa hoolega osutuda kõlbavaks Jumalale kui töötegija, kellel pole tarvis häbeneda, kes tõesõna jagab õigesti. 2Tm 2,15 Issand, aita meid, et me oskaksime vahet teha, mis on õige ja mis vale, et me ei libastuks ja ei saaks valetunnistajaks. Aita, et me võiksime olla laitmatud Sinu tõe sõna kuulutajad ja ei häbistaks Sind oma eluga. * Lk 22,14-20; Mk 4,10-20