Meetme „Tööturul osalemist toetavad hoolekandeteenused” toetuse andmise tingimused uudsete lahenduste väljatöötamiseks ja elluviimiseks sotsiaalvaldkonnas – Riigi Teataja
Meetme „Tööturul osalemist toetavad hoolekandeteenused” toetuse andmise tingimused uudsete lahenduste väljatöötamiseks ja elluviimiseks sotsiaalvaldkonnas
Meetme „Tööturul osalemist toetavad hoolekandeteenused” toetuse andmise tingimused uudsete lahenduste väljatöötamiseks ja elluviimiseks sotsiaalvaldkonnas - sisukord
§ 10 Riigiabi
§ 15 Toetuse taotlemise tähtpäev ja taotluse esitamise viis
§ 19 Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemine
RT I, 15.03.2019, 32
Vastu võetud 23.05.2018 nr 26
RT I, 25.05.2018, 26
12.03.2019 RT I, 15.03.2019, 28 18.03.2019
Määrusega kehtestatakse „Ühtekuuluvuspoliitika fondide rakenduskava 2014–2020” prioriteetse suuna „Sotsiaalse kaasatuse suurendamine” meetme „Tööturul osalemist toetavad hoolekandeteenused” tegevuse „Eakatele, erivajadustega ja toimetulekuraskustega inimestele ning nende pereliikmetele tööle saamist toetavad hoolekandeteenused” toetuse andmise tingimused uudsete lahenduste väljatöötamiseks ja elluviimiseks sotsiaalvaldkonnas.
1) erivajadusega inimene – inimene, kellel on füüsiline või psüühiline kõrvalekalle, mille tõttu ta vajab kõrvalabi;
2) pereliige – abielus, vabaabielus või registreeritud kooselus olev isik ning tema alaneja, üleneja ja külgjoones sugulane, sealhulgas poolõde ja poolvend;
3) hoolduskoormusega inimene – tööealine isik, kes hooldusvajadusega pereliikme hooldamise tõttu ei saa osaleda või jätkata osalemist tööturul täis- või osalise tööajaga;
4) hooldusvajadusega inimene – 18-aastane või vanem inimene, kes vajab järelevalvet, juhendamist või abi igapäevaseks toimetulekuks vajalikes toimingutes, sealhulgas kehahooldus, toitumine ja liikumine;
5) teenuse või toote arendamine – uuringute või kogemuste kaudu saadud teadmiste rakendamine Eestis uue teenuse või toote loomiseks, teenuse või toote täiustamiseks või juurutamiseks;
6) teenuse või toote disainimine – uue teenuse või toote loomine või olemasoleva teenuse või toote arendamine;
7) uudne lahendus – teenuse või toote väljatöötamist või uuendamist hõlmavate uute ideede ja teadmiste kasutamine;
8) sotsiaalteenus või toode – isiku või tema pereliikme toimetulekut soodustav teenus või toode.
Meetme rakendusasutuse ülesandeid täidab Sotsiaalministeerium (edaspidi rakendusasutus) ja rakendusüksuse ülesandeid täidab Sihtasutus Innove (edaspidi rakendusüksus).
(1) Toetuse andmise eesmärk on:
1) inimese hoolduskoormuse vähendamine ning tööturule suundumise või tööturul jätkamise toetamine;
2) erivajadusega inimese toimetuleku toetamine tööturule suundumisel või tööturul jätkamise võimekuse suurendamine.
(2) Toetuse andmise väljundinäitaja on hoolekandeteenuste saajate arv 500 inimest.
(1) Toetatav tegevus on Eestis uudse sotsiaalteenuse, välja arvatud sotsiaaltransport, või toote arendamine, testimine või kasutusele võtmine. Toetust antakse väiketoetusena või põhitoetusena.
(2) Toetatavate tegevuste sihtrühmaks on erivajadusega, hoolduskoormusega ja hooldusvajadusega inimesed.
(3) Väiketoetus on suunatud esmase idee edasiarendamisele või põhitoetuse taotluste ettevalmistamisele.
(4) Väiketoetusena toetatavad tegevused on:
1) olemasoleva olukorra väljaselgitamine ning uuringute ja analüüside tegemine;
2) äriplaani koostamine;
3) prototüübi väljatöötamine ja testimine;
4) koostööpartneri otsimine ja kaasamine;
5) seminari või töötoa korraldamine;
6) inkubatsiooniteenuse ostmine;
7) teenuse või toote disainimine;
8) IT-lahenduse väljatöötamine.
(5) Väiketoetus ei ole põhitoetuse taotluse esitamise eelduseks.
(6) Põhitoetus on suunatud väljatöötatud uudse teenuse või toote või selle prototüübi testimisele või arendamisele ja kasutusele võtmisele sotsiaalvaldkonnas.
(7) Põhitoetuse raames sihtrühmale teenuse või toote pakkumiseks toetuse taotlemisel on toetatavad järgmised tegevused:
1) teenuse või toote testimine sihtrühmal vastavalt väljatöötatud lahendusele;
2) teenuse või toote arendamine vastavalt testimise tulemustele;
3) teenuse või toote arenduseks vajaliku partnerluse ja koostöövõrgustiku arendamine.
(1) Meetme tegevuse abikõlblikkuse periood on 2016. aasta 1. jaanuar – 2023. aasta 31. detsember.
(2) Väiketoetuse projekti abikõlblikkuse perioodi kestus on maksimaalselt kuus kuud. Projekti abikõlblikkuse periood ei või olla varasem kui rakendusüksusele taotluse esitamise kuupäev.
(3) Põhitoetuse projekti abikõlblikkuse perioodi kestus on maksimaalselt 12 kuud. Projekti abikõlblikkuse perioodi alguskuupäev ei või olla varasem kui taotlusvooru väljakuulutamise päev.
(4) Projekti abikõlblikkuse periood on toetuse rahuldamise otsuses sätestatud ajavahemik, millal algavad ja lõpevad projekti tegevused ning tekivad projekti elluviimiseks vajalikud kulud.
(5) Projekti tegevused peavad algama hiljemalt nelja kuu jooksul taotluse esitamisest.
(1) Kulu on abikõlblik, kui see on põhjendatud ja tekib vastavalt Vabariigi Valitsuse 1. septembri 2014. a määruse nr 143 „Perioodi 2014–2020 struktuuritoetusest hüvitatavate kulude abikõlblikuks lugemise, toetuse maksmise ning finantskorrektsioonide tegemise tingimused ja kord” (edaspidi ühendmäärus) § 2 lõigetele 3 ja 4 ning makstakse vastavalt lõikele 5 ning on kooskõlas Euroopa Liidu ja Eesti õigusega.
(4) Personalikulud on abikõlblikud vastavalt ühendmääruses sätestatule.
(5) Toetuse saaja ja partneri töötajate välislähetusega või tööülesannete täitmisega seotud päevarahad on abikõlblikud toetuse saaja ja partneri asutusesiseste piirmäärade ulatuses ega tohi ületada Vabariigi Valitsuse 25. juuni 2009. a määruses nr 110 „Töölähetuse kulude hüvitiste maksmise kord ning välislähetuse päevaraha alammäär, maksmise tingimused ja kord” sätestatud päevaraha maksuvaba piirmäära.
(6) Välislähetusega seotud majutuskulud võivad olla maksimaalselt 130 eurot inimese kohta ööpäevas. Riigisisese lähetusega seotud majutuskulud võivad olla maksimaalselt 100 eurot inimese kohta ööpäevas.
(7) Abikõlblik on mootorsõiduki liisimise kulu, välja arvatud väljaostukohustusega liisingulepingu puhul. Maksimaalne hüvitatav kulu kalendrikuus kokku on 250 eurot koos käibemaksuga.
(8) Abikõlblik on mootorsõiduki rentimise kulu. Maksimaalne hüvitatav kulu kalendrikuus kokku on 250 eurot koos käibemaksuga.
(9) Isikliku sõiduauto kulude hüvitamine toimub tulumaksuseaduse § 13 lõike 3 punkti 2 alusel Vabariigi Valitsuse kehtestatud tingimustel ja maksustamisele mittekuuluva piirmäära ulatuses. Abikõlblik on hüvitis vastavalt tegelikule kulule kütusekulu tõendava dokumendi ja kalkulatsiooni esitamisel või vastavalt asutuses kehtestatud isikliku sõiduvahendi kasutamise tingimustele ja kulule kilomeetri kohta.
(10) Abikõlblikud on sisseostetud uuringu, analüüsi, tehnilise teadmise ja tootearenduseks otseselt vajaliku tarkvaralitsentsi kulud ning projekti tegevuste elluviimisega otseselt seotud nõustamise kulud.
(11) Abikõlblik on toetuse saaja või partneri konverentsi, seminari, kursuse või töötoa osalemise tasu.
(12) Abikõlblikud on projekti tulemuste levitamiseks koosoleku või töötoa korraldamise kulud.
(13) Abikõlblikud on toetuse kasutamisest teavitamisega seotud kulud.
(14) Käibemaks on projekti raames abikõlblik kulu, kui on võimalik näidata, et vastavalt käibemaksu reguleerivatele õigusaktidele ei ole projekti raames tasutud käibemaksu sisendkäibemaksuna õigust maha arvata või käibemaksu tagasi taotleda ning käibemaksu ei hüvitata ka muul moel.
(15) Projekti tegevuste elluviimisega seotud kaudsed kulud on abikõlblikud ühtse määra alusel arvestatuna projekti tegevuste elluviimisega seotud otsestest personalikuludest. Lubatud ühtne määr on 15%. Projekti kaudseteks kuludeks loetakse ühendmääruse § 9 lõikes 5 nimetatud projekti üldkulud ja lõikes 6 nimetatud tegevuste tegemisel tekkivad kulud.
(16) Väiketoetuse raames on lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 3–15 sätestatule abikõlblikud järgmised projektiga seotud kulud:
1) ettevõtluse inkubatsiooniteenus;
2) sisutegevuse elluviimiseks uue või kasutatud masina, välja arvatud mootorsõiduk, või seadme rentimine või ostmine või hilisema väljaostukohustusega liisingulepingu alusel kasutamine vastavalt masina või seadme tegelikule kasutamise määrale projekti raames. Kui projekti raames soetatud masina või seadme tavapärane kasulik eluiga on projekti abikõlblikkuse perioodist pikem, loetakse abikõlblikeks kuludeks vaid masina või seadme kasutamisega seotud kulud, mis on otseselt seotud projekti elluviimisega ja mis on tekkinud projekti abikõlblikkuse perioodil;
3) materjali või tarviku soetamine.
(17) Käesoleva paragrahvi lõike 16 punktides 2 ja 3 nimetatud kulu kokku ei tohi ületada 10% projekti abikõlblike kulude kogumahust.
(18) Põhitoetuse raames on lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 3–15 sätestatule abikõlblikud järgmised projektiga seotud kulud:
1) sisutegevuse elluviimiseks uue või kasutatud masina, välja arvatud mootorsõiduk, või seadme rentimine või ostmine või hilisema väljaostukohustusega liisingulepingu alusel kasutamine vastavalt masina või seadme tegelikule kasutamise määrale projekti raames. Kui projekti raames soetatud masina või seadme tavapärane kasulik eluiga on projekti abikõlblikkuse perioodist pikem, loetakse abikõlblikeks kuludeks vaid masina või seadme kasutamisega seotud kulud, mis on otseselt seotud projekti elluviimisega ja mis on tekkinud projekti abikõlblikkuse perioodil;
2) sertifitseerimisteenuse kasutamine, andmetele ligipääsu ja litsentseeritud patendi taotlemine, tootearenduseks otseselt vajaliku tarkvaralitsentsi soetamine ning tootearenduse projekti elluviimisega otseselt seotud nõustamine;
3) materjali või tarviku soetamine;
4) veebipõhise lahenduse loomine ja täiendamine.
(19) Käesoleva paragrahvi lõike 18 punktides 1 ja 3 nimetatud kulu kokku ei tohi ületada 50% projekti abikõlblike kulude kogumahust.
(20) Lisaks ühendmääruse §-s 4 sätestatule on määruse raames mitteabikõlblikud järgmised kulud:
1) tulumaksuseaduse § 48 lõike 4 tähenduses erisoodustuselt, välja arvatud toitlustuskuludelt, makstav maks;
2) mootorsõiduki või kinnisasja ostmine või liisimine;
3) mootorsõiduki remont ja tarvikud;
4) sihtrühmale makstavad riiklikud ning kohalike omavalitsuste toetused ja abirahad;
5) tervishoiuteenuste korraldamise seaduse §-s 2 sätestatud tervishoiuteenuste osutamine;
6) sotsiaaltransporditeenuse osutamine;
7) ehitamine ja sellega seotud materjalid.
(1) Väiketoetuse vähim summa on 15 000 eurot ja suurim summa 40 000 eurot projekti kohta.
(2) Põhitoetuse vähim summa on 50 000 eurot ja suurim summa 300 000 eurot projekti kohta.
(3) Väiketoetuse maksimaalne osakaal abikõlblikest kuludest on 85%. Põhitoetuse maksimaalne osakaal abikõlblikest kuludest on:
1) kohaliku omavalitsuse asutusele 85%;
2) käesoleva lõike punktis 1 nimetamata taotlejale 65%.
§ 10. Riigiabi
Kui väiketoetuse ja põhitoetuse raames antav abi on vähese tähtsusega abi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8), artikli 3 tähenduses, kohaldatakse nimetatud määruses sätestatud abi andmise tingimusi ning järgitakse konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut.
(1) Taotleja ja partner peavad vastama Vabariigi Valitsuse 21. augusti 2014. a määruse nr 133 „Perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse taotlemise ja taotluste menetlemise nõuded ja tingimused toetuse andmise tingimuste määruse kehtestamiseks” (edaspidi taotluste menetlemise määrus) § 2 punktides 1–5 sätestatud nõuetele.
(2) [Kehtetu - RT I, 15.03.2019, 28 - jõust. 18.03.2019]
(3) Taotlejaks või partneriks võib olla juriidiline isik, riigiasutus ja kohaliku omavalitsuse asutus.
(4) Kui toetus on vähese tähtsusega abi, ei tohi taotlejale või partnerile antud vähese tähtsusega abi koos käesoleva määruse raames taotletava vähese tähtsusega abiga jooksva majandusaasta või kahe eelneva majandusaasta jooksul kokku ületada 200 000 eurot.
(1) Taotlejale kohalduvad perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse (edaspidi struktuuritoetuse seadus) § 21 lõike 2 punktides 1, 2, 4 ja 5 sätestatud kohustused.
(2) Kui taotleja on projektile või osale projekti tegevustest taotlenud toetust samal ajal mitmest meetmest või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, peab taotleja esitama sellekohase teabe.
1) taotluses märgitud toetuse ja omafinantseeringu osakaal on kooskõlas käesoleva määruse §-s 9 sätestatuga;
2) toetust taotletakse nende kulutuste kandmiseks, mis vastavalt ühendmääruse §-le 2, § 3 lõigetele 1 ja 4 ning käesolevas määruses sätestatule on abikõlblikud.
(3) Taotluse lisana esitatakse teave selle kohta, kas taotlejal on ema- või tütarettevõtteid või omab taotleja või tema füüsilisest isikust osanik või aktsionär mõnes muus äriühingus või omatakse taotleja üle konkurentsiseaduse § 2 lõike 4 tähenduses valitsevat mõju. Teave esitatakse taotleja kontserniliikmete skeemina käesoleva määruse lisa 3 vormil.
(1) Rakendusasutus esitab rakendusüksusele taotlusvooru ajakava ja eelarve.
(2) Väiketoetuse taotlusvoor on jooksev (edaspidi jooksev taotlemine) ja põhitoetuse taotlusvoor on tähtajaline (edaspidi vooruline taotlemine).
(3) Rakendusüksus teavitab taotlemise algusajast ja tähtpäevast ning taotlusvooru eelarvest vähemalt ühes üleriigilise levikuga päevalehes ja oma veebilehel www.innove.ee vähemalt kümme tööpäeva enne taotlusvooru avamise päeva.
§ 15. Toetuse taotlemise tähtpäev ja taotluse esitamise viis
(1) Taotleja esitab toetuse saamiseks rakendusüksusele taotluse e-toetuste keskkonna kaudu:
1) jooksva taotlemise korral jooksvalt kuni taotlusvooru eelarve vabade vahendite lõppemiseni, kuid hiljemalt väljakuulutamise teates sätestatud tähtpäevaks;
2) voorulise taotlemise väljakuulutamise teates sätestatud tähtpäevaks.
(2) Kui e-toetuste keskkonna töös esineb tehniline viga, mis takistab taotluse tähtaegset esitamist, loetakse taotluse esitamise tähtpäevaks järgmine tööpäev pärast vea likvideerimist.
(3) Taotluse menetlemise tähtaeg on jooksva taotlemise korral 60 tööpäeva taotluse esitamisest rakendusüksusele ning voorulise taotlemise korral kuni 60 tööpäeva taotluse esitamise tähtpäevast. Taotluse menetlemise aega võib põhjendatud juhtudel pikendada lõikes 4 nimetatud juhul kuni kümme tööpäeva.
(4) Rakendusüksus võib taotluse menetlemise käigus nõuda taotlejalt selgitusi ja lisadokumente taotluses esitatud andmete kohta, taotluse täiendamist või muutmist, kui ta leiab, et taotlus ei ole piisavalt selge või selles esinevad puudused, näidates ühtlasi, millised asjaolud vajavad täiendavat selgitamist, täiendamist või lisainformatsiooni. Kui puudus kõrvaldatakse, loetakse puudusega seotud nõue täidetuks. Ühe taotluse raames antakse taotlejale aega puuduste kõrvaldamiseks kokku kuni kümme tööpäeva.
(5) Taotlejal on õigus esitatud taotlust muuta vaid rakendusüksuse osutatud puuduste kõrvaldamiseks.
(1) Rakendusüksus tunnistab taotleja ja partneri vastavaks juhul, kui nad vastavad käesoleva määruse §-s 11 sätestatud nõuetele.
(2) Rakendusüksus kontrollib esitatud taotluse vastavust käesoleva määruse §-s 13 sätestatud nõuetele.
2) taotleja ei ole taotluses esinevaid puudusi määratud tähtaja jooksul kõrvaldanud;
3) taotlust on muudetud käesoleva määruse § 16 lõikes 5 nimetatud osas, millele rakendusüksus puuduste kõrvaldamisel ei osutanud;
4) taotleja ei võimalda struktuuritoetuse seaduse § 21 lõike 7 alusel kohapealse kontrolli raames tuvastada taotluses esitatud andmete õigsust.
(1) Taotluste hindamise korraldab rakendusüksus.
(2) Väiketoetuse taotluse hindamise viib rakendusüksus läbi järgmiselt:
1) iga nõuetele vastavat taotlust hindab kaks erapooletut, kompetentset ja usaldusväärset rakendusüksusesisest hindajat;
2) taotlust hindavad hindajad annavad hinded taotlusele konsensuslikult;
3) hindajad esitavad täidetud ja mõlema hindaja poolt allkirjastatud konsensusliku hindamislehe rakendusüksusele hiljemalt 14 kalendripäeva jooksul taotluse hindamiseks saamisest;
4) rakendusüksus võib hindamisprotsessi kaasata väliseid nõuandvaid eksperte.
(3) Nõuetele vastavaks tunnistatud väiketoetuse projekte hinnatakse järgmiste hindamiskriteeriumite alusel:
1) projekti tegevuste mõju meetme tegevuse eesmärkide saavutamisele – maksimaalselt 2 punkti;
2) projekti põhjendatus – maksimaalselt 5 punkti;
3) projekti kuluefektiivsus – maksimaalselt 3 punkti;
4) toetuse taotleja ja partneri suutlikkus projekti ellu viia – maksimaalselt 2 punkti;
(4) Väiketaotluste kohta, mille koondhinne on alla 11 punkti või mis on saanud vähemalt ühes hindamiskriteeriumis null punkti, teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(5) Põhitoetuse taotluse hindamise viib rakendusüksus läbi järgmiselt:
1) iga nõuetele vastavat taotlust hindab kaks erapooletut, kompetentset ja usaldusväärset rakendusüksusevälist hindajat. Hindajate valimise korraldab rakendusüksus ja hindajate nimekirja kinnitab rakendusasutus;
4) kui hindajad ei jõua käesoleva lõike punktis 3 sätestatud tähtaja jooksul konsensusele, toimub projekti hinnanud hindajate koosolek konsensusele jõudmiseks rakendusüksuse osalusel. Koosoleku tulemusena allkirjastatakse konsensuslik hindamisleht.
(6) Nõuetele vastavaks tunnistatud põhitoetuse projekte hinnatakse järgmiste hindamiskriteeriumite alusel:
1) projekti tegevuste mõju meetme tegevuse eesmärkide saavutamisele – maksimaalselt 6 punkti;
5) projekti mõjuulatus – maksimaalselt 2 punkt.
(7) Põhitaotluste kohta, mille koondhinne on alla 13 punkti või mis on saanud vähemalt ühes hindamiskriteeriumis null punkti, teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(8) Rakendusüksus koostab hindajate antud konsensuslike koondhinnete alusel põhitaotluste lõpliku paremusjärjestuse, milles esimesel kohal on suurima koondhinde saanud taotlus ning kuhu kantakse projektid, mille koondhinne on vähemalt 13 punkti ja mis ei ole saanud üheski hindamiskriteeriumis null punkti.
(9) Kui põhitoetuse taotluste maht on suurem kui meetme taotlusvooru eelarve vabade vahendite jääk, eelistatakse võrdse koondhindega taotluste korral kõrgema omafinantseeringu määraga taotlusi. Kui omafinantseeringu määr on võrdne, eelistatakse ajaliselt varem esitatud taotlust.
(10) Hindaja ja ekspert peavad eelnevalt kinnitama oma erapooletust taotluse hindamisel ning menetluse käigus taotleja kohta saadud informatsiooni mitteavaldamist. Kui hindaja või ekspert on seotud jooksvas taotlemises hinnatava taotluse või voorulises taotlemises vähemalt ühe esitatud taotluse ettevalmistamise, toetuse taotleja või projekti partneriga, kohustub ta viivitamata teavitama rakendusüksust huvide konfliktist ning taandama ennast vastavalt taotluse või taotlusvooru taotluste hindamisest. Huvide konflikti korral valib rakendusüksus uue hindaja või eksperdi.
(11) Hindaja ja ekspert ei või olla isik, kes on jõustunud kohtuotsuse alusel süüdi mõistetud ametialases süüteos või karistusseadustiku § 209, 210, 211, 212, 2172 või 280 alusel ning kelle karistusandmeid ei ole karistusregistri seaduse alusel kustutatud ja arhiivi kantud.
§ 19. Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemine
(1) Jooksva taotlemise korral kuuluvad rahuldamisele taotlused, mille koondhinne on vähemalt 11 punkti ja mis ei ole saanud üheski hindamiskriteeriumis null punkti ning mille rahastamise summa ei ületa vastavas taotlusvoorus välja kuulutatud rahastamise eelarve jääki. Kui selliste taotluste, mille koondhinne on vähemalt 11 punkti ja mis ei ole saanud üheski hindamiskriteeriumis null punkti, rahaline maht on suurem kui projektide rahastamise eelarve vabade vahendite jääk, eelistatakse ajaliselt varem esitatud taotlusi. Ülejäänud taotluste suhtes tehakse taotluse rahuldamata jätmise otsus.
(2) Voorulise taotlemise korral kuuluvad rahuldamisele taotlused, mille koondhinne on vähemalt 13 punkti ja mis ei ole saanud üheski hindamiskriteeriumis null punkti ning mille rahastamise summa ei ületa vastavas taotlusvoorus välja kuulutatud rahastamise eelarvet. Ülejäänud taotluste suhtes tehakse taotluse rahuldamata jätmise otsus.
(1) Taotluse võib osaliselt rahuldada vastavalt taotluste menetlemise määruse § 9 lõikes 1 sätestatule ja järgmistel juhtudel:
1) projekti eesmärgid, tulemused või väljundid on saavutatavad ka taotluses kirjeldatust väiksema projekti kogumaksumuse summaga;
2) toetust on osaliselt taotletud sellistele tegevustele või selliste kulude katteks, mis ei ole abikõlblikud või projekti eesmärkide, tulemuste või väljundite seisukohast põhjendatud.
(2) Taotluse võib osaliselt rahuldada tingimusel, et taotleja on nõus rakendusüksuse ettepanekuga taotletud toetuse summat vähendada või projektis kavandatud tegevusi muuta. Kui taotleja ei ole rakendusüksuse ettepanekuga nõus, teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Taotluse osalise rahuldamise otsus vormistatakse, lähtudes käesoleva määruse § 19 lõigetes 1–4 sätestatust.
(2) Toetuse saaja võib taotluse rahuldamise otsuse muutmise avaldust esitamata tõsta ümber projekti tegevuste eelarve abikõlblike kulude summasid kuni 10% projekti abikõlblikest kuludest tingimusel, et projekti abikõlblike kulude kogumaht ja toetuse osakaal ei muutu. Muudatus kooskõlastatakse eelnevalt rakendusüksusega kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
(3) Kui taotluste menetlemise määruse § 10 lõike 2 punktides 1–3 nimetatud asjaolud taotluse rahuldamise otsuses muutuvad, kontrollitakse enne otsuse tegemist muudatuste asjakohasust ja vajalikkust.
(4) Rakendusüksusel on õigus taotluse rahuldamise otsuse muutmisest keelduda, kui soovitav muudatus seab kahtluse alla projekti oodatavate tulemuste saavutamise või projekti tegevuste lõpetamise abikõlblikkuse perioodil.
(5) Rakendusüksus otsustab taotluse rahuldamise otsuse muutmise 30 tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise taotluse saamist.
(2) Toetuse saajal tuleb saadud toetus tagastada käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud otsuse kohaselt.
(1) Toetuse saaja esitab rakendusüksusele projekti elluviimise kohta aruande e-toetuse keskkonna kaudu vähemalt üks kord aastas vastavalt toetuse rahuldamise otsusele. Kui tehniline viga e-toetuse keskkonna töös takistab aruande esitamist, loetakse uueks aruande esitamise tähtajaks järgmine tööpäev pärast vea kõrvaldamist. Toetuse taotluse rahuldamise otsuses võib ette näha sagedasema aruande esitamise korra.
(2) Projekti aruandes peab olema kajastatud vähemalt järgmine teave:
4) väljundi- ja tulemusnäitajate täitmine kumulatiivselt;
6) projekti mõju läbivatele teemadele.
(3) Rakendusüksus kontrollib 20 tööpäeva jooksul aruande laekumisest, kas projekti aruanne on nõuetekohaselt täidetud. Rakendusüksus kinnitab nõuetekohase projekti aruande viie tööpäeva jooksul.
(4) Lõpparuanne esitatakse 45 kalendripäeva jooksul pärast projekti abikõlblikkuse perioodi lõppu.
(1) Toetuse maksmisel lähtutakse struktuuritoetuse seaduse §-dest 28 ja 29, ühendmääruse §-dest 11–15 ning käesolevas määruses ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud maksete tegemise täpsustavatest tingimustest ja korrast.
(2) Kulud makstakse ühendmääruse § 14 lõike 1 punktis 1 ja § 15 lõikes 4 sätestatud tingimustel.
(3) Toetuse saaja esitab esimese eelarveaasta väljamaksete prognoosi rakendusüksusele 15 tööpäeva jooksul toetuse taotluse rahuldamise otsuse tegemisest arvates. Esimese maksetaotluse võib esitada koos väljamaksete prognoosiga. Järgneva eelarveaasta väljamaksete prognoosi esitab toetuse saaja rakendusüksusele jooksva aasta 10. detsembriks.
(4) Toetuse maksmise eelduseks on toetuse taotluse rahuldamise otsus vastavalt käesoleva määruse §-le 20 ja kulude abikõlblikkus, sealhulgas kulude aluseks olevate tegevuste abikõlblikkus.
(5) Toetuse saaja esitab maksetaotluse e-toetuse keskkonnas oleval vormil ja e-toetuse keskkonna vahendusel.
(6) Maksetaotlusi võib esitada kõige harvem üks kord kvartalis ja kõige sagedamini üks kord kuus. Riigiasutusest taotleja peab maksetaotluse esitamisel lähtuma ühendmääruse § 11 lõikest 3.
3) koopia riigihangete korraldamise korrast, kui toetuse saaja on hankija riigihangete seaduse tähenduses.
(8) Rakendusüksus võib maksetaotluse menetlemise osaliselt või täielikult peatada struktuuritoetuse seaduse § 30 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
(9) Pärast maksetaotluse saamist kontrollib rakendusüksus maksetaotluses esitatud kulude vastavust ühendmääruse § 14 lõike 1 punktile 1 ja toetuse saaja kohustuste nõuetekohast täitmist alates maksetaotluse laekumisest rakendusüksusele hiljemalt 90 kalendripäeva jooksul.
(10) Kui maksetaotlus erineb esitatud väljamaksete prognoosist rohkem kui 1/3 võrra, on toetuse saaja kohustatud esitama korrigeeritud väljamaksete prognoosi järelejäänud eelarveaasta kohta.
(11) Kui maksetaotluse kontrollimisel esineb puudus, mida on võimalik rakendusüksuse määratud tähtaja jooksul kõrvaldada, määrab rakendusüksus puuduse kõrvaldamiseks tähtaja vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 30 lõikele 2. Kui puudus kõrvaldatakse määratud tähtaja jooksul, loetakse, et maksetaotlus on esitatud puudusteta ja kohustus on täidetud.
(12) Lõppmakse tehakse pärast projekti kulude abikõlblikkuse, tegevuste elluviimise ja makstuse tõendamist ning lõpparuande kinnitamist. Lõppmakse suurus on vähemalt 5% projekti abikõlbliku kogumaksumuse toetuse osast.
(1) Toetuse saaja tagab struktuuritoetuse seaduse §-des 24 ja 26 sätestatud kohustuste täitmise ning projekti eduka elluviimise taotluse rahuldamise otsuses fikseeritud tähtaegade ja tingimuste kohaselt ning:
1) kogub vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 24 punktile 7 tegevustes osalejate kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 125 lõike 2 punktis e nimetatud andmeid rakendusüksuse kehtestatud vormil ja esitab need rakendusüksusele vastavalt taotluse rahuldamise otsuses kinnitatud sagedusele. Toetuse saaja peab pidama arvestust ja koguma detailseid isikuandmeid teenuse saajate kohta;
2) vastavalt taotluste menetlemise määruse § 8 lõikele 3 ei võta tööle Eestis seadusliku aluseta viibivat isikut;
3) peab arvestust projekti tulude kohta vastavalt ühendmääruse § 5 lõikele 6.
Lisa 1 Väiketoetuse hindamisleht
Lisa 2 Põhitoetuse hindamisleht
Lisa 3 Taotleja (või projekti kaastaotleja/partneri) kontserni liikmete skeem (nn kontsernipuu)


text:
Kokkuleppes peavad olema usaldusväärselt kajastatud kõikide poolte nõusolek kokkuleppesse tehtavate muudatuste kohta ning nende sisseviimise kuupäev. Poolte allkirja ja kuupäeva märkimine kokkuleppesse kantud täienduste või paranduste juurde võimaldab tagantjärele tuvastada, et süüdistatavat ja kaitsjat oli kokkuleppe muutmisest nõuetekohaselt teavitatud, ja aitab seeläbi vältida hiljem tekkida võivaid vaidlusi kokkuleppe sisu üle. (p 9) Kokkuleppemenetluse olemusest tulenevalt on kokkuleppe sõlmimine prokuröri, süüdistatava ja tema kaitsja vahel võimalik vaid juhul, kui sellega nõustuvad kõik pooled. Oluline on, et süüdistatav oleks kokkuleppest aru saanud ja väljendanud seda sõlmides oma tõelist tahet. Neid asjaolusid peab KrMS § 247 lg 2 alusel kontrollima kohus. Just kohtuliku arutamise korraldamine kokkuleppemenetluses on kantud vajadusest vältida olukorda, kus süüdistatav sõlmib end süüstava kokkuleppe oma tegeliku tahte vastaselt või selle sisust aru saamata. Kohtuistungil on kohus kokkulepet vahetult arutades kohustatud välja selgitama, kas see vastab süüdistatava tõelisele tahtele enda kuriteos süüditunnistamise ja karistamise, aga ka muude selles sisalduvate tingimuste osas (vt nt RKKKm nr 3-1-1-8-12, p-d 8–9). (p 11) Olukorras, kus prokurör on kokkulepet käsikirjaliselt täiendanud või parandanud, peab kohus kokkuleppemenetluses iseäranis hoolikalt kontrollima, kas süüdistatav saab ka muudetud kokkuleppest aru ja on seda sõlmides väljendanud oma tõelist tahet. (p 11)
Kokkuleppemenetluse olemusest tulenevalt on kokkuleppe sõlmimine prokuröri, süüdistatava ja tema kaitsja vahel võimalik vaid juhul, kui sellega nõustuvad kõik pooled. Oluline on, et süüdistatav oleks kokkuleppest aru saanud ja väljendanud seda sõlmides oma tõelist tahet. Neid asjaolusid peab KrMS § 247 lg 2 alusel kontrollima kohus. Just kohtuliku arutamise korraldamine kokkuleppemenetluses on kantud vajadusest vältida olukorda, kus süüdistatav sõlmib end süüstava kokkuleppe oma tegeliku tahte vastaselt või selle sisust aru saamata. Kohtuistungil on kohus kokkulepet vahetult arutades kohustatud välja selgitama, kas see vastab süüdistatava tõelisele tahtele enda kuriteos süüditunnistamise ja karistamise, aga ka muude selles sisalduvate tingimuste osas (vt nt RKKKm nr 3-1-1-8-12, p-d 8–9). (p 11) Olukorras, kus prokurör on kokkulepet käsikirjaliselt täiendanud või parandanud, peab kohus kokkuleppemenetluses iseäranis hoolikalt kontrollima, kas süüdistatav saab ka muudetud kokkuleppest aru ja on seda sõlmides väljendanud oma tõelist tahet. (p 11)
Kokkuleppemenetluses kohtuistungi korraldamise eesmärk on eeskätt süüdistatavale ausa kohtumenetluse õiguse tagamine. Kohtuliku arutamise korraldamine kokkuleppemenetluses on kantud vajadusest vältida olukorda, kus süüdistatav sõlmib end süüstava kokkuleppe oma tegeliku tahte vastaselt või selle sisust aru saamata. Kohtuistungil on kohus kokkulepet vahetult arutades kohustatud välja selgitama, kas see vastab süüdistatava tõelisele tahtele nii enda kuriteos süüditunnistamise, karistamise kui ka muude selles sisalduvate tingimuste osas. Süüdistataval on tulenevalt KrMS § 247 lg-s 2 sätestatust piiramatu õigus kohtuistungil kokkuleppest loobuda, vastates kohtuniku küsimusele kokkuleppega nõustumise kohta eitavalt. Sellisel juhul puuduvad kokkuleppemenetluse kohaldamise alused ja kriminaaltoimik tuleb obligatoorselt prokuratuurile tagastada. Seevastu prokuröri puhul ei ole eeltoodud kaalutlused olulised, mistõttu tema õigus juba allakirjutatud kokkuleppest loobuda on piiratum. Avaldades kohtuistungil tahet sõlmitud kokkuleppest loobuda, peab prokurör KrMS § 247 lg 3 sõnastusest nähtuvalt andma kokkuleppe kohta oma arvamuse, seega enda seisukohta loobumise osas ka põhjendama. Süüdistatava nõustumine kokkuleppega ei tähenda üksnes enese süüditunnistamist ja soostumist talle süüks arvatava kuriteo kvalifikatsiooniga, vaid see tähendab muu hulgas nõustumist ka talle mõistetava karistusega. Oluline on, et süüdistatav oleks kokkuleppest aru saanud ja väljendanud seda sõlmides oma tõelist tahet. Kohus peab tulenevalt KrMS § 247 lg-st 2 kontrollima eespool nimetatud asjaolusid. Kui süüdistatav väljendab uue kokkuleppe sõlmimisega oma tahet loobuda varasemast sõlmitud kokkuleppest, puudub ringkonnakohtul alus seoses viimati nimetatud kokkuleppega aset leidnud menetlusõiguslikele minetustele viidates maakohtu otsuse tühistamiseks ja kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks. Eelkirjeldatud rikkumine ringkonnakohtus on hinnatav kriminaalmenetlusõiguse muu olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 mõttes.
Õiguslikud alused sõlmitud kokkuleppest loobumiseks kokkuleppemenetluses peavad tulenema seadusest. Kuna seadusandja on KrMS § 245 lg 5 kohaselt sidunud kohtueelses menetluses kokkuleppe sõlmimise vaid ühe õigusjärelmiga - prokuratuuri poolt kokkuleppe koopiate edastamisega süüdistatavale ja kaitsjale ning kriminaaltoimiku kohtusse saatmisega -, siis on nõuetekohaselt toimunud kokkuleppe sõlmimise järel kriminaalasja kohtusse saatmata jätmine hinnatav kriminaalmenetlusõiguse rikkumisena. Kui süüdistatav väljendab uue kokkuleppe sõlmimisega oma tahet loobuda varasemast sõlmitud kokkuleppest, puudub ringkonnakohtul alus seoses viimati nimetatud kokkuleppega aset leidnud menetlusõiguslikele minetustele viidates maakohtu otsuse tühistamiseks ja kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks. Eelkirjeldatud rikkumine ringkonnakohtus on hinnatav kriminaalmenetlusõiguse muu olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 mõttes.

matches:
§ 247
kohus
kohus
§ 247
kohus
kohus
kohus
§ 247
§ 247
Kohus
§ 247
§ 339
§ 245
§ 339


text:
Eesti Patsientide Esindusühing » EST » Süsteemne töö » Ajalugu » 2007
EPE SÜSTEEMSED JUHTUMID 2007
EPE tegeles 51 uue ja 16 eelmisel perioodil algatatud süsteemse juhtumiga 2007. aastal järgmistel teemadel:
Võltsravimite uuringus osalemine organisatsiooni Together4Health korraldamisel.Kokkuvõte uuringust saabus 15.05.2007
Üleeuroopalise patsientide elukvaliteedi uuringu korraldamine Eestis. Patient View sai EPE abiga uuringutulemused ka Eesti kohta. EPE tõlkis elukvaliteedi uuringu, kogus andmed ja edastas Patient View-le, patsiendiorganisatsioonidele riputati eestikeelse variant internetti. Eestikeelne tõlge riputati ka Patient View poolt internetti, EPE saatis lingi või tõlke teksti kõigile meile teada patsiendiorganisatsioo-nidele.
Abi loodusterapeutide eetikakoodeksi koostamisel. EPE osales koodeksi ülesehituse ja sisu väljatöötamisel patsientide õiguste osaga. Arutelu toimus 11.11. Vaja jälgida, et õiguste osa ikka sisse jääb, sest Eesti Loodusterapeutide Nõukoda tundus sellest pisut kohkunud olevat.
Tervisealaste trükiste valmimine 2008 aastal. EPE osaleb Lege Artise partnerina riigihanke projektis. 2007 valmistati projekt ette. EPE andis hinnangu ja soovitused ilmuvatele trükistele (2 südame-veresoonkonna haiguste, 1 rinnavähi ennetamiseks ja 1 laste tervisliku arengu teemal), mis lähevad varsti trükki. EPE jaoks asi lõpetatud.
Kiropaktikutel puudub kutsestandard. Kiropraktikute seltsi aitamine suhtlemisel Sotsiaalministeeriumi (edaspidi SOM) ja Kutsekojaga, (sest Kiropraktikute seltsi juht on väliseestlane Kanadast ja ei oska hästi eesti keelt.) EPE esindas seltsi Kutsenõukogus 3.12.07. Vaatamata osade osaliste vastuseisule taotlus rahuldati – Kutsekoda hakkab kutsestandardit koos Eesti Manuaalse Meditsiini ja Kiropraktika Seltsiga välja töötama. Üllatavalt tegi Kutsekoda ettepaneku koostööks ka osteopaadi ja manuaalse meditsiini terapeudi kutsestandardite väljatöötamiseks (selleks vaja uued avaldused teha).
EPE kohtus Euroopa Nõukogu komisjoniga CPT. EPE esitas informatsiooni patsientide õiguste praktika ja inimõigustele vastavuse kohta nii suuliselt kui kirjalikult. CPT lõplikku raportit ei ole Eestile veel esitatud.
Koostöö kõrgkkoolidega. EPE koostas 2007 aastal retsentsioonid kahele patsientide õigusi puudutavale õigusalasele diplomitööle, mis näitab, et EPE on tunnustatud ka kõrgkoolide poolt. EPE on arutanud patsientide õiguste temaatika sisseviimist õppeprogrammi Audentese ÜK Inimõiguste Instituudiga ja Tallinna Ülikooli Sotsiaaltöö osakonnaga. Koostöö jätkub.
Ravimipoliitikas osalemine. EPE osales ravimipoliitika arutelus. Arutati hetkeolukorda ravimipoliitkas ning vajalikke, tulevikus tehtavaid muudatusi (sh. seadusandluses). Diskussiooni eesmärk: 1) parandada patsientide teavitamist uute või odavamate ravimite kohta; 2) parandada ravimite kättesaadavust; 3) ravimite hinnapoliitika kujundamine eesmärgiga muuta hinnad patsiendile võimalikult soodsamateks jmv.
Korruptsioon meditsiinis. EPE osaleb Justiitsministeeriumi (edaspidi JUM) algatatud ja Tervishoiuameti poolt juhitud korruptsiooni töögrupis. Algatuseks koostas EPE põhjaliku nimekirja võimalikest probleemkohtadest koos selgituste ja näidetega, et teemad adekvaatselt kaardistada. Kuna tööd juhib Terv.amet, kes pole ilmselt sõltumatu antud küsimuses, siis töö jäänud soiku. EPE peab tegema JUM-ile ettepaneku töögrupi töö ümberkorraldamiseks ning anda selle juhtimine näiteks Prokuratuurile, kes saab vajadusel ka dokumente välja nõuda ning krim.uurimist alustada.
Sotsiaalhoolekannet reguleeriva seadusandluse kokkuvõte. EPE koostas kokkuvõtte, et seadusandlusest oleks võimalik aru saada ka mittejuristidel.
Tervishoiu parandamine vanglates. EPE osaleb JUM algatatud vanglakomisjonide töös Tallinna, Harku ja Murru vanglates.
Patsientide annetusfondi edendamine. Läbi annetusfondi tegi EPE esimese annetuse raskele vähihaigele kalli ravimi ostmiseks.
Seadusloomes osalemine
Sotsiaalhoolekande seaduse muutmine. Muutunud seaduseelnõus võeti arvesse mitmeid EPE ettepanekuid.
EPE tegi Sotsiaalministeeriumis väljatöötamisel oleva sotsiaalhoolekande seadusele mitmeid ettepanekuid, tegi koostööd hoolekande osakonna nõuniku Anne Rähniga ja osales sotsiaalse kaasatuse MTÜde ümarlauas. EPE kommentaarid ja ettepanekud saadetud 28.06.2007, hooldusteenuse kohta 8.08.2007 – paljusid ettepanekuid arvestati. Praegu on eelnõu allkirjastamata, sest Maripuu ootab rehabilitatsiooni osa valmimist. Kuna EPE-l väga palju ettepanekuid ka selles osas, siis asi vaja suuliselt üle selgitada. Vaja leppida kohtumine.
Patsientide protsessiõiguste tagamine kohtuprotsessides. Valmisid Tsiviilkohtumenetluse, Perekonnaseaduse ning Psühhiaatrilise abi seaduse muudatused. EPE esitas JUM-ile põhjalikud ettepanekud ja kommentaarid, millest osasid lubati arvestada. Ühtsete juhendite väljatöötamine raviasutustele ohjeldamise osas. EPE püüab Tervishoiuametit motiveerida kutsuda kokku ohjeldamise teemaline ümarlaud ning et viimane võtaks initsiatiivi juhendi väljatöötamiseks.
Uue Psühhiaatrilise abi seaduse vastuvõtmine
12.01 korraldas EPE selleteemalise ümarlaua SOM-is valdkonna võtmeisikutele ning edastas aasta jooksul SOM-ile, Õiguskantslerile (edapidi ÕK) ja JUM-ile sellekohaseid probleemkirju. SOM lubas 2007 koostada seaduse põhimõttelise konseptsiooni. Sotsiaalminister Maripuu lubas aastal 2008 võtta seaduse ministeeriumi tööplaani. 10.10. käis EPE koos MDAC juristidega SOM-is nõupidamiel Helen Trelini ja Hedi Eeriksooga, kes hakkavad alates 2008 tegelema uue PsAS-ga. Mõlemapoolselt sai kinnitatud vastastikkust huvi selles protsessis osalemise suhtes ja kokkulepitud, et EPE kaudu osaleb ka MDAC seadusloomingus
Eestkoste süsteemi muutmine
EPE viis lõpule 2006 aastal alustatud uuringu eestkoste praktika kohta ning kirjutas sellekohase analüüsi. EPE osalusel valmis uus kaasjaja nõuetele vastav eestkoste konseptsioon, mille EPE saatis JUMile. 07.05.07 saatis EPE selgitustaotluse JUM-i eestkoste kontseptsiooni ja TsMS kohaldamise asjas eestkoste asjades. Viimane oma 12.07.07 kirjalikus vastuses põhimõtteliselt nõustus sellega, et hetkel kehtiv eestkostealane seadus ja kontseptsioon vajavad muutmist ja eestkoste teenuse osutamine võiks käia mõne MTÜ kaudu. Septembris toimus JUM-is sellekohane ümarlaud.
E-tervise eelnõu muutmine. E-tervise eelnõu kohaselt oli igaühel kohustus esitada oma andmed - puudus võimalus keelduda oma andmete esitamisest ja/või oma andmete sulgemisest nii, et keegi neid ei näe. Eelnõu jõudis riigikokku muutmata kujul vaatamata EPE ja Arstide Liidu vastuseisule antud küsimuses. EPE esitas koos Arstide Liiduga pöördumise Riigikogu Sotsiaalkomisjonile ning osales 03.12. komisjoni istungil. Sotsiaalkomisjon kohustas SOM-i esitama kirjalikud ettepanekud meie seisukohtade arvestamisiseks
Invaliidsuspensionäride võrdsustamine vanaduspensionäridega proteesihüvitise saamisel. EPE tegi meeldetuletuse SOM-ile ning informeeris Õiguskantslerit. Vastusest selgub, et muudatused on sisse viidud ravikindlustuseaduse eelnõusse, kus pensionärid võrdsustatakse. Seadus jõustus 1.01.08.
Invaliidsuspensionärid eristatud puudeastme alusel sõidusoodustuste saamisel
EPE esitas Tallinna Linnavalitsusele põhjaliku analüüsi probleemi kohta, kuid sai äratõukava vastuse. Tallinna LV probleemi ei näinud. EPE plaanib küsimuse tõsta ka ÕK juures. Uue asjana on Transpordiseaduse eelnõusse lülitatud töötavale puudega inimesele uus toetus transpordiks ja abivahenditeks (4000 eek 3 aasta jooksul).
Proteesihüvitise kasutamine hammaste raviks võimatu kui patsient proteese ei vaja. Asja lahendamisel tõstatati probleem erinevates instantsides. Lõpuks tuli ÕK-lt vastus milles leiab, et diskrimineerimist ei ole toimunud, sest hambaravihüvitisel ja proteesihüvitisel on erinev eesmärk, mistõttu ei ole neid võimalik võrdsete tegurite alusel võrrelda. Pigem tuleb küsimus tõstatada üldise hüvitise tõstmise teemas.
Ettepanek tagada ravikindlustamata isikute õigus tervisele. 03.11.2004 lubas ÕK EPE-le, et hakkab probleemi põhjalikumalt uurima ning teavitab EPE-t kas see on lülitatud järgmise aasta tööplaani ja millised on lahendamise meetodid. ÕK ei ole EPE-le siiani vastanud vaatamata korduvale meeldetuletusele. Sotsiaalministeerium kinnitas, et ravikindlustamata isikud saavad abi vältimatu abi korras ning selleks on 2008 eelarve üle 100 miljoni krooni. Paraku ei taga see korralist ja eriarstiabi. Vaja teha uus kiri ÕK-le ja nõuda vastamist.
Ettepanek ühistranspordiseaduse muudatuse sisseviimiseks puudega lapse saatjale tasuta sõidu õiguseks riigisisestel liinidel. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium lubas ettepanekut kaaluda uue ühistranspordiseaduse eelnõus ning SOM lubas diskuteerida tasuta sõidu õigust teatud osale puuetega laste saatjatest.
Sõidukulude hüvitamise ettepanek raviteenuse saamisel, ravikindlustuse seaduse §64. jõustumiseks. Kahjuks oli SOM seisukohal, et ravikindlustusrahast ei saa sõidukulusid kompenseerida ja vajadusel võiks seda teha kohalik omavalitsus (edaspidi KOV). Samal ajal aga toetab KOV ainult alla vaesuspiiri elavaid inimesi. Seega jäi probleem endiselt õhku.
Ettepanek Sotsiaalministrile riigipoolseks osaluseks kutsehaigetehüvitise maksmisel. Põhjuseks asjaolu, et asutused keelduvad kutsehaigetele maksma hüvitist. Detsembris sai EPE vastuse, et kavas on luua tööõnnetus- ja kutsehaiguskindlustus. Nimetatud kindlustuse väljatöötamisel lubati EPE-ga konsulteerida.
Ettepanek tõsta puudega laste vanema toetust kui ta ei tööta (mis on 300 krooni kuus). SOM vastas, et 2008 aastast hakkab hooldaja toetust maksma KOV vastavalt pere vajadustele ning sellest aastast on toetus lapsehoiuteenuse näol seadusega tagatud.
Ettepanek patsiendi saatjate majutuskulude hüvitamiseks reh.teenusel. EPE esitas ettepaneku raske ja sügava puudega psüh. erivajadusega inimese saatjatele majutuskulude hüvitamiseks rehabilitatsiooniteenusel osalemisel. Praktikas üleskerkinud süsteemsete probleemide lahendamine
Patsientide võimalike probleemide ennetamine arstide streigi ajal. EPE kontakteerus erinevate raviasutustega ning uuris töökorraldust streigi ajal(mis saab haiglas viibivatest patsientidest, sel päeval haigestuvatest inimestest jne). Kontakt polikliinikute registratuuridega 1900 (ITK), PERH jne. Vastus: kõik visiidid lükatakse edasi, teenindatakse järgmisel võimalusel (see võib tähendada kuid hiljem).
Saadud informatsiooni edastati EPE-sse helistatavatele murelikele patsientidele, kelle arv streigi eel oluliselt tõusis.
Informeeriti teisi patsientide ühendusi, et streik võimalikult kergelt ületada. EPE suhtles meediaga ning streigi osapooltega ning kutsus neid üles jõudma kokkuleppele ilma streigita. Õnneks streiki ei toimunud.
Perearstidel ei ole aega pt. suhtlemiseks. Perearsti visiidi ajal häirib patsiente see, et pidevalt vastab arst telefonikõnedele, niigi on vähe aega vastuvõtuks. Ei jää aega arstiga suhtlemiseks ja visiit jääb formaalseks paberitäitmiseks. EPE tegi ettepanekud perearstide seltsile töö ümberkorraldamiseks, mida on juba arvestatud mõningate perearstikeskuste töös. Näiteks peaks perearstide vastuvõtuaegade kõrval olema kindlaks määratud ka telefonivastuvõtu ajad (nt kord nädalas kell 14-16 vms). Edaspidi tuleb perearstide seltsi poole pöörduda iga juhtumi puhul eraldi.
Perearstide keeldumine anda patsientidele saatekirju uuringutele. Palju kaebusi sel teemal patsientide poolt. Perearstid väidavad, et uuringute tegemiseks kulunud summad, mis piirmäära ei mahu, haigekassa ei hüvita ning selleks peab perearst leidma vahendeid teiste kulude arvelt. Olemas konkreetsed arstid, kellele haigekassa on kulude tagasimaksmise osas keelduvalt vastanud. Ise nad vaidlema hakata ei julge. Tallinna Perearstide Selts palub konkreetseid juhtumeid ja annab loa neid lahendada. Haigekassa eitab probleemi - Haigekassa juriidilise osakonna juhataja Vaike Näripea väidab, et saatekirja andmine ei maksa perearstile mitte midagi ning kaebus pole põhjendatud, kuna Haigekassa tasustab selle eraldi reana ja see ei puuduta patsiendi pearaha. Artikkel sel teemal Lääne Elule. Asi pooleli.
Liiklusõnnetuse tagajärjel voodihaigeks jäänud inimeste perede toetamine. Aidatud praktiliste soovitustega voodihaigete elu korraldamisel. EPE sekkus psühholoog Monika Loit-Kilgase palvel (MTÜ Psühholoogilise kriisiabi erakool Oonüks). Monika Loit-Kilgas pöördus abi ja nõu saamiseks projekti elluviimisel (kuidas voodihaigetega kontakti saada, mislaadi probleeme esineb), antud praktilised soovitused.
Haigete jooksutamine hooldusravi ja hooldusteenuse vahel. Probleemi põhjus välja selgitatud, süsteem tingib taolise jooksutamise. Lahenduseks vaja muuta seadust. Probleemi põhjuseks asjaolu, et haigekassa tasub maksimum 60 päeva hooldusravi eest (sätestatud HK Määrusega). Samas andis abilinnapea Merike Martinson enne valimisi lubaduse, et hooldusravi on LTKH Nõmme hooldusosakonnas aasta lõpuni tasuta, selgitamata täiendavalt, et ravi saab vaid 60 päeva. Kiri Haigekassale (Näripea) 8.06., vastus 11.06., HK Harju osak direktor Ado Viik vastas 21.06 ja 7.-8.08.2007; Martinson saatis meili edasi Nõmme hooldusosak juh Mark Levinile, kes selgitas telefonitsi, et süsteem tingib solgutamise. Martinson vastas, et Hiiule tuleb hooldusravi kohti juurde. Samas ei lahenda see 60 päeva nõude regiidsust. Suur probleem dementsete vanainimestega, kelle seisund ju ei muutu, kuid vajavad hooldusravi pikka aega (tavalisest hooldusteenusest ei piisa). Puudu ka koduõenduseenustest, sageli pole pt. omastel selle eest raha maksta. Asja vaja jätkata – vaidlustada HK määrust koos Arstide Liiduga.
UUS ASI - Paljudes hooldekodudes ei ole tervishoiutöötajat kuigi see on hädavajalik.
Vaja survestada uut AS-i Hoolekandeteenused ning neilt nõuda õdede palkamist kõigidesse hooldekodudesse.
Kutsehaigete probleem: Võlaõigusseadust ei järgita. Määruse ja seaduse vastuolu. EPE ja kutsehaigete ühing koguvad allkirju olukorra muutmiseks. Probleem just arvestusmetoodikas, sest igivana määruse nr. 172 alusel tuleb hüvitis imeväike. Vaja uut metoodikat. Kui hüvitis määratakse läbi kohtu, siis saab pt. ise oma arvestusmeetodit kasutada. Kui hüvitise määrab sots.kindl. amet – siis nemad järgivad määrust 172. Tegelikult on viimane kehtetu, sest seadus, millest tuleb volitusnorm on ammu kehtetu. Probleem väiksem ka siis kui hüvitise määrab tööinspektsioon. EPE jääb siin pigem toetaja rolli, sest kutsehaigete ühing on piisavalt aktiivne ning neil on hea jurist Tõnu Kõrda, kes neid aitab. EPE ei võta asjas juhtrolli.
Seadusevastaselt kinnipeetud patsientidel puudub õigus hüvitisele, mis vangidele on tagatud. AVVKHS näeb ette hüvitise vaid kriminaalkorras kinnipeetutele ning tsiviilkorras kinnipeetud on välja jäänud. Peale probleemi tõstatamist Riigikohtus, JUM-i ja ÕK ees, asus JUM antud kitsaskohta seaduses likvideerima. EPE esitas koos analüüsiga õigusest kahju hüvitamisele taotluse teha AVVKHS-i parandus, mis lubab ka tsiviilkorras alusetult kinnisesse asutusse paigutatutele maksta hüvitist ja tagasiulatuvalt alates 01.01.2002. EPE sai 01.08.07 JUM-ilt vastuse, milles teatati, et nad on sellest probleemist teadlikud ning antud kitsaskohta on asutud likvideerima seaduse tasandil. Suuliselt lubas JUM ametnik K. Rammo, et seaduse eelnõu saadetakse ka EPE-le seisukoha avaldamiseks ning möönis võimalust, et nimetatud seadus võib kehtima hakata tagntjärele kuupäevaga, kui see on ka õiguskantsleri seisukoht. See tähendab, et need patsiendid, kellele keelduti hüvitist maksmast võivad hüvitise siiski seaduse muudatuse jõustumisel saada.
Arstiabi Kvaliteedi Ekspertkomisjoni (AKEK) otsuse õigusliku jõu puudumine ning selle vaidlustamise võimatus kohtus. EPE tõstatas küsimuse sotsiaalministriga kohtumisel. Minister lubas, et patsientide kaebuste lahendamine tuuakse Tervishoiuameti alluvusest ministeeriumi alluvusse. Minister nõustus, et muidu on olukorras huvide konflikt ning et süsteem vajab korrastamist. EPE arvates see siiski olukorda ei lahenda – vaja täiesti uut konseptsiooni.
Patsientide andmete kaitse digitaalses terviseloos. EPE osaleb digitaalse terviseloo väljatöötamisel ning on kirjutanud põhjalikud ettepanekud. Eriarvamus on veel aegkriitiliste andmete ning digilooga liitumise nõusoleku küsimuses. Aegkriitiliste andmete osas lubas SOM korraldada 2008.a. alguses ümarlaua.
Venekeelse trükise puudumine Põhiseadusest. Ükski riigiasutus, kuhu EPE pöördus (JUM , Riigikantselei, Mitteeestlaste Integratsiooni sihtasutus, Riiklik eksamikeskus) ei teadnud, et sellist trükist oleks olemas. EPE tegi ettepaneku JUM-iletrükkida Eesti põhiseadus vene keeles. Ka eesti keeles võiks põhiseadus olla jaotusmaterialina tasuta saadaval.
Sõltumatu arstliku ekspertiisi puudumine Eestis. Asi üles võetud paljude EPE poole pöördunud patsientide palvel. EPE uurib võimalusi patsientidele arstliku ekspertiisi tegemiseks Venemaal. Leitud erinevaid organisatsioone, kes võiks aidata. Otsitud internetist Moskva ja Peterburi kohtumeditsiini büroode kontaktandmeid. Koostatud vajalik andmebaas. Patsientide Kaitse Liigaga saavutas EPE kokkuleppe, et nad aitavad EPE-l korraldada ekspertiise venemaal. Töö jätkub. Sobiva partneri leidmisel soovib EPE teha sellekohase koostöölepingu. Asjas kaasame ka praktikandi.
Arstide poolt koostatud patsiendi nõusoleku vorm rikub patsiendi õigusi. EPE koostas kirjalikud seisukohad ja ettepanekud ning 2 versiooni patsiendi üldise teavitamise nõusoleku võtmise vormidest koos seletuskirjaga ning edastas komisjoni töögrupi liikmetele, kellele vorm kinnitamiseks esitati. Komisjon EPE ettepanekutele ei reageerinud ning nõusoleku vorm jäi muutmata kujul kasutusele mitme raviasutuse igapäeva praktikas.
Puudulik koduhooldusteenuste kättesaadavus. Paljud, enamastipuudega või vahel ka lihtsalt eakad kliendid on pöördunud ühe ja samaprobleemiga. Nad vajavad KOV sots.osakonnalt koduteenust. KOV keeldub teenuse osutamisest põhjusel, et neil on seadusjärgseid ülalpidajaid (lapsed, lapselapsed). Kliendid väidavad, et lapsed ja lapselapsed kas keelduvad abist või osutavad seda ebapiisavalt ja/või ebaregularselt. Kui on näiteks probleeme poest toidu toomisega, ei ole võimalik oodata, millal lastel selleks aega ja tahtmist peaks leiduma. Ei saa ju vahepeal oodates nälga surra. Vahel lapsed ka valetavad KOV sots töötajatele, et abistavad, tegelikult aga ei abista. KOV töötajad fakte kontrollima ei hakka ning soovitavad kliendil perekonnaseaduse alusel oma lapased või lapselapsed kohtusse kaevata. Seni ei ole ükski klientidest seda teha soovinud, pigem virelevad edasi. See on ka mõistetav. Kohtusse kaebamine on puuetega- või eakale inimesele tihtipeale võimatu ühteaegu füüsilistel ja materiaalsetel, eelkõige aga moraalsetel/psühholoogilistel põhjustel. Kliente ei tohi seada olukorda kus nad peavad eneseväärikust kaotades järjepidevalt oma lastelt abi anuma ja lunima. KOV-l peab olema kohustus aidata vanainimesi igal juhul, nõudes ise kulud sisse ülalpidajatelt vmv. EPE valmistab ette kirja õiguskantslerile. Tutvutud seadusandlusega (sh. seadused, määrused, KOV määrused, rahvusvahelised õigusaktid). Kogutud materjali, millele hakata tuginema.
Ravijärjekordade põhjuseid ei selgitata patsientidele. EPE poole pöördub pidevalt rahulolematuid patsiente, kes kurdavad pikkade ravijärjekordade üle ning paluvad selgitada nende tekkepõhjuseid. Kuna EPE sattus raskustesse nendele küsimustele adekvaatsete vastuste andmisega, siis otsustati põhjused välja selgitada. EPE pöördus Haigekassa, Perearstide seltsi ning erinevate haiglate poole ravijärjekordade põhjuste väljaselgitamiseks ning ettepanekute tegemiseks ravijärjekordade lühendamiseks. Osadelt haiglatelt on juba tulnud häid ettepanekuid.
Patsient ei saa oma tervisedokumente kätte kui tervishoiuteenuse osutaja tegevuse lõpetab. EPE võttis asja süsteemsena ette pärast patsiendi pöördumist, kellel pärast hambaarsti välismaale tööle suundumist ei olnud võimalik kätte saada oma hambaravikaarti. Kuna pt.-l esines allergia teat. ravimitele ja materjalidele, siis oli see talle väga oluline. EPE edastas juhtumiAndmekaitse Inspektsiooni (AI), kes tunnistas, et see valdkond ebapiisavalt reguleeritud ja ebaselgus riivab teravalt andmesubjektide huve. AI tegi vastavad pöördumised SOM-i ja Tervishoiuameti poole.
Probleemid meditsiiniraamatukogu likvideerimise tõttu. Puudujäägi likvideerimiseks avati Medinfo Keskus ning raamatuid saab võtta kojulaenutusse. EPE juhtis tähelepanu puudujääkidele sotsiaalministeeriumi asjaajamises ja seisis jätkuvalt raamatukogu kasutajatele kvaliteetse teenuse tagamise eest. EPE saatis kirja president Ilvesele ja pöördus uue sotsiaalministri Maripuu poole palvega peatada rmtk likvideerimine, mis ajendatud majamüügi soovist. EPE osales 19.04. Arstide Liidu korraldatud ümarlaual, kus arutati rmtk likvideerimise ja Tallinna Ülikooli Rmtkga ühendamist. EPE saatis pöördumise ka õiguskantsleri poole e-maili teel ja saatis teabenõue Akadeemilisele raamatukogule Medinfo Keskuse avamise kohta ja klientide teenindamise kohta. Viimane vastas, et keskus avatakse 1. novembril 07 ja kliente teenindatakse kojulaenutusest. Saadud meditsiiniterminoloogia spetsialisti Mare Abneri kontaktid, kes lubas internetti vastava info üles panna. Asi lõpetatud.
Tahtest olenematu vältimatu psühhiaatrilise abi sisuline külg. EPE viis läbi uuringu tahtevastase ravile määramise praktika kohta koos Harju Maakohtu kohtuniku Sirje Õunpuu ja advokaat Eva Tibariga. Kokku küsitleti 13 klienti, kes olid kohtumääruse alusel kinnisesse asutusse paigutatud.Selgusid sisulised probleemid ning valmis sellekohane kokkuvõte. Jääb mulje, et pt ei saa päris täpselt aru, mis toimub. Nende õigusi kohus ei selgita. Samas annab küll võimaluse välja öelda pretensioonid, kui neid on. Sellise kohtumise eesmärgiks saab eelkõige olla, et kui kohus leiab, et puudub alus kinnipidamiseks, siis saab kohus omal algatusel selle ka lõpetada. Kohtumiste juures on ka raviarst. Kohus tutvus pt haiguslooga ühel juhtumil, kus taotlus kohtule oli eriti kirjaoskamatult tehtud. Toimikust selgus, et taotluses olid asjaolud pealiskaudselt käsitletud. EPE tegi kohtule omapoolse arvamuse sellest kohalkäimisest. Harju Maakohus tahtis muuta kohtu praktikat antud protsessides. Haiglaid informeeriti, et kuni 12.02.07 käib kohus veel psühhiaatriakliinikus kohal pärast määruse tegemist ja kohtub isiklikult kliendiga. Pärast 12.02 hakatakse pt viima kohtusse kohale 48 tunni jooksul alates tahtevastase ravi vormistamist. Psühhiaatrid olid sellele aga tugevalt vastu. Läbirääkimiste tulemusena, milles osales ka EPE lubati kohtule omaette ruumi, arvuti ja printimisvõimalust haiglas.
Protsessiõiguste eiramine kohtu poolt sundravi protsessidel – patsiendid ei osale protsessis, otsus tehakse tagaselja, määratud advokaat kliendiga ei kohtu. KaRS ja KrMS vajavad selles osas muutmist. EPE tõstatas probleemi sotsiaalministriga kohtumisel ning saatis sellekohase kirja ÕK-le palvega seadust muuta. Lisaks saatis EPE avaldused samas küsimuses ka kahe kliendi asjas. 21.11.07 ÕK nõustus oma pikas vastus-analüüsis EPE murega mööndes, et püühikahäiretega inimeste õigusi kriminaalprotsessis võidakse rikkuda ning tegi konkreetsed ettepanekud JUM-ile KrMS muutmiseks ja prokuratuurile isikuõiguste tagamise kontrolliks. Kaebuse lahendamise käigus kaasati ka Eesti Advokatuur ja Eesti Psühhiaatrite Selts.
Kohtutel puudus väidetavalt õigus tugineda eestkoste ja tahtevastase ravi asjades rehabilitatsiooniplaanile. EPE informeeris antud paradoksist JUM-i, SOM-i ja ÕK-d. Sama küsimus tõstatati ka mitmes kliendi kohtuasjas. 13.03 toimus just.minis selleteemaline ümarlaud erinevate võtmeisikutega. Selgus, et JUM ei toetanud EPE, ÕK ja Psühhiaatrite Seltsi ühist arvamust. Samal ajal otsustas Tallinna Ringkonnakohus ja Riigikohus erinevates kliendiasjades, et kohus ei ole kinnisesse asutusse paigutamise asjas seotud psühhiaatrilise ekpertiisi aktiga, vaid peab arvestama ka kõiki muid tõendeid. Kuna Riigikohtu otsused omavad seaduslikku jõudu, siis asi lahenes positiivselt.
Patsiendi lepingulise esindaja protsessilepääsemine oleneb kohtuniku suvast. Probleem kerkis üles Tartu Maakohtu Viljandi Kohtumajas, kus EPE juristi ei lubatud oma kliendi kohtuprotsessile. Asja sai Viljandi Kohtumajas suuliste vestlustega küll korda, kuid probleem jäi süsteemselt üles. Asjast informeeriti JUM-i ning tehti ettepanek EPE teenustele avalik-õigusliku väljundi andmiseks. JUM informeeris EPE-t, et muudetakse Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 535 lg 1, mis lubab esindama ka EPE-laadseid esindajajaid .
Vabatahtliku ja tahtevastase psühhiaatrilise ravi rahastamise vahe on 587 EEK. Haigekassa motiveerib sellega arste rakendama tahtevastast ravi isegi juhul kui patsient annaks(b) nõusoleku. EPE-l tekkis kahtlus, et kas SA PERH psühhiaatriakliiniku nii arvukas tahtest olenematu ravi juhtude arv pole mitte seotud haigla ärihuvidega. Asi tõstatatud Haigekassas. Samas on JUM muutnud TsKMS, mille kohaselt ei ole enam nii lihtne paigutada patsienti ravile 3 kuuks, tõenäoliselt viib see tv. ravi 14 päevale. Asjaajamine pooleli.
Rehabilitatsiooniteenuste kättesaadavusega seotud probleemistik. 2006 aastal kulutati reh. plaanide koostamiseks ligi 1/3 kogu rehabilitatsiooniteenustele eraldatud rahast, inimestel jäävad teenused saamata praktiliste probleemide tõttu. EPE on pidanud sellekohast kirjavahetust erinevate asutustega ning teinud mitmeid ettepanekuid rehabilitatsioonisüsteemi korrastamiseks.
Vähihaigete sõit erinevate linnade vahel keemiaravile on patsiendile väga kuranav. Keemiaravi tehakse ootejärjekorras, puudub palat. Keemiaravi järgselt mõni patsient üliraskes seisundis, kuid koju saamine patsiendi enda mure. Mõnikord ei kannata patsient sõitu sõiduautos välja, puudub haigla transport, kus saaks lamada. Suhtlemisel Haigekassaga selgus, et haigete vedu on tervishoiuteenuste loetelus olemas, millele saab praktilistes probleemides tugineda. Ka Ravikindlustusseaduse §29 alusel on õigus patsiendil transport saada kui selleks on meditsiinilised näidustused. EPE seisab seaduse rakendumise eest praktikas.
Raske ja sügava puudega lapse riiklikust lapsehoiuteenuse võimalusest. EPE selgitas määruse tähendust ja rakendust teabenõudega Sotsialministeriumi. 2007 aastal kohtuti erinevate organisatsioonide ja lastevanematega ning novembris pöörduti uuesti SOM-i poole. Detsembris sai EPE sotsiaalministrilt positiivse vastuse, milles teavitatakse, et Euroopa Sotsiaalfondi programmi poolt plaanitakse koolitada u. 75 lapsehoidjat ja 2008. aasta eelarvesse on planeeritud lapsehoiuteenuse rahaliste vahendite tõus.
UUS ASI – Riik sunnib puudega lapsi kodus vegeteerima. Kuna puuduvad vajalikud
teenused ja KOV ei oska aidata, siis ilmuvad need lapsed välja alles koolimineku eas kui kõik head võimalused rehabilitatsiooniks on mööda lastud. Sageli jääb ka kooli minemata, sest puuduvad igasugused toimetuleku oskused. Emad väga hädas ja hirmunud, kaevata ei julge, sest kardavad, et see vähenegi abi toetuste näol võetakse äkki ära. Sageli on tegemist maapiirkondade lastega, kes kasvavad kodutalus ilma igasuguse professionaalse tegelemise ja abita. Vaja aga eripedagoogi, logopeedi, füsioteraapiat jne. Kuid rehasüsteem nii vaenulik, et paljud loobuvad asjaajamisest, et oma teenused kätte saada. Maalastel probleemiks ka sõidukulude kompenserimine.
Üle 65- aastastel raske saada rehabilitatsiooni teenuseid. EPE tundis huvi, kuidas on vanemate inimeste taastusravi ja toimetuleku võime sälitamine Eestis tagatud. Sotsiaalkindlustusamet vastas, et igal puudega isikul on õigus reh.teenusele ning eakatele mõeldud teenused on KOV poolt korraldatud. Paraku igapäeva praktika seda väidet ei kinnita ning EPE tegeleb asjaga edasi.
UUS ASI – Narkoosiga hambaravi jääb vaimupuuetega inimestel rahapuudusel saamata. Probleem selles, et vaimupuude tõttu ei ole muud moodi üldse võimalik hambaid ravida. Vajadus puhtalt puude tõttu. 1 kord narkoosi maksab 2900 ning seda vaja sageli mitu korda aastas. Haigekassa väidab, et kõiki koheldakse võrdselt ning kellelegi erandeid ei tehta. EPE plaanib pöörduda SM poole ning nõuda, et meditsiinilistel näidustustel peab narkoos hambaravi ajal olema kompenseeritud.
Kohaliku iseloomuga juhtumid
Diakooniahaiglas napib abivahenditest. Haiglal pole raha nende soetamiseks ja kaadri nappuse tõttu jõudu neid heategevuse vm korras hankida (Norralt mingi abi tuleb, aga sellest ei piisa ja pealegi on see klikiaegne). EPE abiga said osad patsiendid endale vajalikud abivahendid ning diakooniahaigla informatsiooni erinevate abivõimaluste kohta. Patsiendid istuvad kottidega Magdaleena haigla koridorides. Puuetega inimeste ebaväärikas kohtlemine Magdaleena haigla taastusravil viibides - viimasel ravipäeval peab kell 12 toast lahkuma, kui raviprotseduurid veel kestavad ning seetõttu jäävad kottidega koridoridesse. Ida-Tallinna Keskhaigla vastusest selgub, et Haigekassa rahastab taastusravi 10 päeva, ent tasub haiglakulud vastavalt ravipäevade arvule, kusjuures viimane ja esimene päev loetakse arvel üheks päevaks. Et haigla viimase ravipäeva eest tasu ei saa, siis osakonna toimimise huvides tuleb samal päeval järgmine patsient kutsuda. Kuna haigekassa ei maksa viimase ravipäeva eest, siis vastuolu tervishoiuteenuste nimekirjaga.EPE esitas sellekohase teabenõude haigekassale: miks ei maksta 10 ravipäeva eest, nagu kirjas Tervishoiuteenuste nimekirjas.
Onkoloogiakeskuse patsiendid turgutavat kohvi kohviku sulgemise tõttu enam ei saanud. EPE sekkumise ajal paigaldati kohviaparaat.Läänemaa Vähiühingu liikmed kaebasid, et Onkoloogiakeskuses pandi kohvik kinni, aga keemiaravilt tulles vajab inimene turgutust. Ettepanek soetada *Onkosse kohviautomaat või taastada kohvik.EPE saatis kirjad ettepanekutega kas soetada kohviautomaat, jagada keemiaravile tulevatele pt-dele infot, et tuleb endal söök-jook kaasa võtta või panna välja sildid viidetega lähima toitlustusasutusele Onkoloogiakeskuse juhataja Vahur Valverele ja Vähiliidule. Vähiliit teatas, et asjaga tegeldakse. dr Valvere vastas, et automaat on soetatud ja ka infot jagatakse jõudumööda Probleemid piiratud teovõimega isikute kinnisvara haldamisega isiku hoolekandeasutusse paigutamisel Tartus. Probleem tekkis asjaolust, et keegi ei soovinud võtta vajalikku vastutust. Teada vähemalt 3 juhtumit, kui isik kinnisesse hoolek.asutusse paigutatud ja tühja elamispinna maksud aina kasvavad. Reg.juhtumikorraldaja sõnul peab kinnisvara haldamise eest hea seisma LV sots.osak kui eestkosteasutus. Tartu LV sots osak spetsialisti sõnul tema ei vastuta ja üldse olevat see valdkond vähemalt Tartu LV-s reguleerimata. Samuti ei ole tema pädevuses sundida eestkostjat kinnisvaraga midagi ette võtma, et see kahjumit ei toodaks. Teabenõue Tartu LV-le - kuidas asi korraldatud ja kas-kes mille eest siis lõpuks ikkagi vastutab. Teema ülesvõtmise tulemusena on Tartu LV hakanud nõudma kõikidelt eestkostjatelt iga-aastaseid aruandeid (varem seda ei tehtud), väidetavalt on piiratud teovõimega isikute kinnisvara küsimused tugevdatud tähelepanu all ning on määratud vastutavad isikud. Konkreetsete klientide probleemid said seeläbi lahenduse (korteritele leiti üürilised).
Puhkusevõimaluse puudumine puudega inimeste pereliikmetel Pärnus. EPE sekkumise tulemusel on sellest aastast Pärnumaa erivajadustega inimestel võimalik kasutada intervallhoiuteenust, mida osutatakse rehabilitatsioonikeskuses ja koos omaoaslutasuga finatseerib seda KOV. Erivajadustega noortele muusikateraapia käivitamine Pärnu hoolekande-asutustes. Pärnu Toimetulekukool, Puuetega Isikute Rehabilitatsioonikeskus, Lasteaed Pillerpall ja Tori Hooldekodu sõlmisid EPE eestvedamisel lepingu muusikaterapeudiga Tartust muusikateraapia läbiviimiseks neis asutustes kord nädalas. Tunnid algasid märtsis 2007
Vaimupuudega lastele tugiisiku teenuse käivitamine ja puuetega laste perede vajaduste kaardistamine ja tugivõrgustiku välja töötamine Pärnus ja Pärnu maakonnas. Läbirääkimiste ja kohtumiste tulemusena EPE poolt tegi Pärnu volikogu otsuse kasutada puudega lastele eraldatud lapsehoiuteenuse kasutamata jäänud vahendeid vaimupuudega lastele tugiisikuteenuseks. Samuti alustati novembris 2007 tugiisikute koolitusega. Pärnu linnavalitsus tegi ettepaneku lastega perede toetuseks tugiisikuteenuse pakkumise näol puuetega lastega peredele 2008. aastast ning selleks eraldati rahalised vahendid. EPE aitab teenuse väljatöötamisega koostöös Pärnu Rehabilitatsioonikeskusega
Puudega lapse ajutise hoideteenuse käivitamine Pärnu maakonnas. EPE on esitanudettepakud Pärnu LV-le teenuse käivitamiseks.
Vaimupuudega lastele puudub rehabilitatsiooniteenustena Pärnus logopeediteenus ja loovteraapiad. Selgus, et probleemi põhjuseks on vastavate spetsialistide puudus. Olukorra leevendamiseks õnnestus Pärnu Haiglal 2007 aastal tööle võtta üks eripedagoog.
Vaimupuudega laste puudulik PEP-testimine Pärnus. EPE pidas läbirääkimisi TÜ Kliinikumiga ning lepiti kokku, et TÜ Kliinikumist tulevad 3 spetsialisti Pärnusse läbi viima PEP- testi.
Reh. teenuse pakkuja võtab teenuse eest tunnihinna ka juhul kui see kestis vähem aega, tulemuseks olukord, kus teenuse täismaht jääb patsiendil saamata. Läbirääkimistel selgus, ettunnise seansi sisse arvestab teenusepakkuja ka dokumentide vormistamise. Positiivseks oli, et teenuse pakkujad nõustusid, et grupitöö peab reaalselt toimuma vähemalt 45 min, või 10 seansi asemel 15 seanssi.
Hambaravi kättesaadavuse parandamine Murru Vanglas. Koostöös Hambaarstide Liiduga aidatakse vanglal leida hambaarsti.
Segadus adenoidide operatsiooni hinnaga Elite erakliinikus Tartus. Arve esitati kliendile suurem kui hinnakirjas registratuuri seinal. Registratuuris seinal hinnakiri, et neil on haigekassaga leping ja adenoidide operatsioon maksab 2000.-, ilma ravikindlustuseta 3500.-. Hoolimata kindlustuse olemasolust, küsis arst aga patsiendilt, kes läks oma last op-le registreerima ja kellele eelnevalt oli registratuurist telefoni teel öeldud, et op maksab 2000.-, ikkagi 3500.-. Kui patsient juhtis sellele tähelepanu, sai ta ebamäärase vastuse, et arst üldse ei teadvat sellisest lepingust ja tegevat adenoidide op-e kogu aeg kõigile ühesuguse hinnaga. Saadud info põhjal võiks järeldada, et tegu on süstemaatilise topelt tasu võtmisega paralleelselt haigekassalt ja patsiendilt või siis antakse kliinikus patsientidele valeinformatsiooni. Kahjuks ei olnud konkreetse kliendi kaebust tõendite puudumisel võimalik esitada ning see järeldus jäi tõendamata.
Mitmekuised ootusajad reh.plaanide koostamisel Tartu reh.komisjonis. Juhtum algatatud seoses mitme kliendi kaebusega Tartu VTH rehabilitatsioonikomisjoni poolt plaanide koostamise venimisega (üks neist pidi ootama 2006 a maist kuni detsembrini). EPE tegi järelepärimise Tartu VTH rehabilitatsioonikomisjonile ja arutas asja Erastvere hooldekoduga. Selgus, et järjekordade lühendamiseks on võimalik koostada reh.meeskond ka hooldekodude juurde, kus vajalikud spetsialistid on olemas. Hooldekodud peavad selleks tegema vastava taotluse Sotsiaalkindlustusametile. Hooldekodusid sellest informeeritud.
Koostöövõrgustiku arendamine klientide abistamisel Tartu maakonnas. 2007.a koostööpartnerid: Erastvere erihooldekodu, Tartu LV, Tartu Pensioniamet, Tartu ja Jõgeva puuetega inimeste koda, Tartu naiste varjupaik, TÜK-i eetikakomitee, TÜK-i Psühhiaatriakliinik, Tartu Arstiüliõpilaste Selts, MTÜ Iseseisev Elu, Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus, päevakeskus Kalda, Tartu ohvriabiteenistus, SA L-Eesti haigla, Tartu VTH rehabilitatsioonimeeskond, jt

matches:
§64
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus
Riigikohus
kohus
§ 535
§29


Keskkonnajärelevalve seadus – Riigi Teataja
Keskkonnajärelevalve seadus (lühend - KeJS)
Keskkonnajärelevalve seadus - sisukord
§ 2 Keskkonnajärelevalve
2 KESKKONNAJÄRELEVALVE ASUTUSED JA NENDE ÜLESANDED
§ 3 Keskkonnajärelevalve teostajad
§ 4 Keskkonnainspektsioon keskkonnajärelevalve teostajana
§ 5 Maa-amet keskkonnajärelevalve teostajana
§ 6 Omavalitsuslik keskkonnajärelevalve
§ 7 Keskkonnainspektsiooni järelevalvepädevus kohaliku omavalitsusüksuse tegevuse üle
§ 8 Keskkonnaõigusnormide rakendamise analüüs
§ 81 Keskkonnainspektsiooni andmekogud
§ 82 Objekti kontrollimise andmekogu ja õiguserikkumiste andmekogu andmekategooriad
§ 83 Keskkonnainspektsiooni andmekogude põhimäärused
§ 84 Andmekogude vastutav ja volitatud töötleja
3 KESKKONNAKAITSEINSPEKTORID
§ 9 Keskkonnakaitseinspektor
§ 10 Riigi keskkonnakaitseinspektor
§ 11 Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektor
§ 12 Keskkonnakaitseinspektori järelevalvepiirkond
§ 13 Keskkonnakaitseinspektori tegutsemisõiguse tõendamine
§ 14 Keskkonnakaitseinspektori vormi- ja eririietus
§ 15 Keskkonnakaitseinspektori relvad ja erivahendid
§ 16 Keskkonnakaitseinspektori õigused ja kohustused
§ 161 Riigi keskkonnakaitseinspektori valveaeg
4 JÄRELEVALVETOIMINGUD
5 TOIMINGUD SELGUSETA KUULUVUSEGA LOODUSSAADUSE JA LOODUSSAADUSE HANKIMISE VAHENDI VÕI RIISTAGA
§ 35 Riigi keskkonnakaitseinspektorite varustamine vormiriietusega
§ 38 Senise keskkonnajärelevalve seaduse kehtetuks tunnistamine
RT I, 13.03.2019, 81
RT I 2001, 56, 337
jõustumine 07.07.2001
11.12.2002 RT I 2002, 110, 653 01.01.2003
13.04.2005 RT I 2005, 24, 182 20.05.2005
08.02.2007 RT I 2007, 19, 95 11.03.2007
25.09.2013 RT I, 08.10.2013, 1 18.10.2013
(1) Käesolev seadus määratleb keskkonnajärelevalve olemuse ja kehtestab keskkonnajärelevalvet teostavate asutuste ülesanded.
§ 2. Keskkonnajärelevalve
(1) Keskkonnajärelevalve on Keskkonnainspektsiooni ja kohaliku omavalitsuse üksuse organi või asutuse tegevus eesmärgiga ennetada, selgitada välja ja tõrjuda oht ning kõrvaldada korrarikkumine keskkonnakaitse valdkonnas.
2. peatükk KESKKONNAJÄRELEVALVE ASUTUSED JA NENDE ÜLESANDED
§ 3. Keskkonnajärelevalve teostajad
(1) Keskkonnajärelevalvet teostavad Keskkonnainspektsioon ja kohalik omavalitsusorgan või -asutus.
(2) Seadusega võidakse ka teistele valitsusasutustele anda keskkonnajärelevalve ülesandeid.
§ 4. Keskkonnainspektsioon keskkonnajärelevalve teostajana
(1) Keskkonnainspektsioon teostab keskkonnajärelevalvet seaduses või määruses sätestatud alusel ja korras.
§ 5. Maa-amet keskkonnajärelevalve teostajana
§ 6. Omavalitsuslik keskkonnajärelevalve
(1) Kohaliku omavalitsusüksuse volikogu kehtestatud keskkonnakaitse- ja -kasutusalaste otsuste järgimist kontrollivad volikogu poolt selleks volitatud isikud või asutused, või kui neid ei ole määratud, valla- ja linnavalitsus.
(2) Kui kohalikule omavalitsusüksusele on pandud seadusega ka käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata keskkonnajärelevalve ülesandeid, või kui ta on need endale seaduse alusel ise võtnud, määrab volikogu ka nende teostamiseks vajalikud isikud või asutused või teostab järelevalvet valla- või linnavalitsus.
(3) Kohalik omavalitsusüksus:
1) rakendab seaduses sätestatud abinõusid ebaseadusliku tegevuse tõkestamiseks ja kohustuslike keskkonnakaitseabinõude elluviimiseks;
2) teavitab Keskkonnainspektsiooni keskkonda kahjustavast või ohustavast õigusvastasest tegevusest või loodusressursi kasutamisega seotud õiguspärasest tegevusest, kui selline tegevus seab ohtu inimeste elu, tervise või vara.
(4) Kui kohaliku omavalitsusüksuse volikogu ei ole otsustanud teisiti, toimub käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud keskkonnajärelevalve samaselt riigiasutuse korraldatava järelevalvega ning järelevalve teostajal on oma haldusterritooriumil võrdsed õigused riigi keskkonnajärelevalve asutuse ja keskkonnakaitseinspektoriga.
[RT I 2002, 110, 653 - jõust. 01.01.2003]
§ 7. Keskkonnainspektsiooni järelevalvepädevus kohaliku omavalitsusüksuse tegevuse üle
(1) Keskkonnainspektsioonil on õigus kontrollida seadusega kohalikule omavalitsusüksusele pandud või kohaliku omavalitsusüksuse poolt halduslepinguga võetud keskkonnakaitse- ja -kasutusalaste ülesannete täitmist ning kohaliku omavalitsusüksuse volikogu ja valitsuse keskkonnakaitse- ja -kasutusalaste üksikaktide seaduslikkust.
(2) Keskkonnainspektsioonil on õigus nõuda kohaliku omavalitsusüksuse volikogu ja valitsuse poolt antud, käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud üksikakti ärakirja, Keskkonnainspektsioonil on õigus nõuda antud keskkonnaloa ärakirja.
(3) Kohaliku omavalitsusüksuse volikogu ja valitsus on käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ärakirja kohustatud esitama hiljemalt seitsmendal päeval, arvates Keskkonnainspektsiooni kirjaliku nõude saamisest.
(4) Kui Keskkonnainspektsioon leiab, et kohaliku omavalitsusüksuse keskkonnaalane haldusakt või selle andmata jätmine on õigusvastane ja rikub avalikku huvi, võib ta 30 päeva jooksul haldusakti andmisest või sellest keeldumisest teadasaamisest arvates teha kirjaliku ettepaneku tunnistada haldusakt kehtetuks, viia see õigusnormidega vastavusse või anda nõutav haldusakt välja. Kui Keskkonnainspektsioon leiab, et kehtetuks tunnistatud või kehtetuks tunnistamisele või muutmisele kuuluva haldusakti õigusvastased tagajärjed rikuvad avalikku huvi, võib ta kolme aasta jooksul haldusakti andmisest arvates teha kirjaliku ettepaneku kõrvaldada haldusakti tagajärjed.
(5) Kui kohalik omavalitsusüksus ei ole 30 päeva jooksul pärast Keskkonnainspektsiooni kirjaliku ettepaneku saamist haldusakti kehtetuks tunnistanud või seda õigusnormidega kooskõlla viinud, nõutavat haldusakti andnud või haldusakti tagajärgede kõrvaldamist otsustanud, võib Keskkonnainspektsioon esitada protesti halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud tingimustel ja korras.
§ 8. Keskkonnaõigusnormide rakendamise analüüs
(1) Keskkonnainspektsioon analüüsib oma tegutsemisvaldkonnas keskkonnaõigusnormide toimet enda vaatluste ning teistelt isikutelt, asutustelt ja andmekogudelt saadud andmete ja ettepanekute alusel, kusjuures Keskkonnainspektsioonil lasub kohustus koguda keskkonnajärelevalve andmeid.
(2) Keskkonnaõigusnormide analüüsi tulemusel teeb Keskkonnainspektsioon ettepanekuid õiguskaitse tõhustamiseks ning õigusaktide muutmiseks või täiendamiseks.
§ 81. Keskkonnainspektsiooni andmekogud
Keskkonnainspektsioon peab järgmisi andmekogusid:
1) objekti kontrollimise andmekogu süsteem (edaspidi objekti kontrollimise andmekogu), mille eesmärk on Keskkonnainspektsioonile seadusega pandud eesmärkide täitmiseks järelevalvemenetlusega seotud andmete, keskkonnakasutuse kohta esitatud teadete ning kalalaevade sadamasse saabumise eelteadete töötlemine ja analüüs;
2) õiguserikkumiste andmekogu, mille eesmärk on enne 2014. aasta 1. jaanuari alustatud haldusmenetlusega, enne 2011. aasta 1. juulit alustatud väärteomenetlusega ning enne 2011. aasta 1. septembrit alustatud kriminaalmenetlusega seotud andmete töötlemine ja analüüs.
§ 82. Objekti kontrollimise andmekogu ja õiguserikkumiste andmekogu andmekategooriad
(1) Objekti kontrollimise andmekogu andmekategooriad on:
1) andmed kontrollitud objekti kohta;
2) objekti kontrollimise tulemused;
3) teated võimaliku ebaseadusliku keskkonnakasutuse kohta;
4) ettekirjutused;
5) andmed ebaseaduslikult püügile asetatud püügivahendite eemaldamise kohta;
6) eelteated kalalaevade sadamasse saabumise kohta;
7) teated eripüügi kohta;
8) Keskkonnainspektsiooni keskkonnajärelevalve tööplaan;
9) haldusmenetlused;
10) nõuded;
11) erimeetmete kohaldamise protokollid.
(2) Õiguserikkumiste andmekogu andmekategooriad on:
1) enne 2011. aasta 1. juulit alustatud väärteoasjad;
2) enne 2011. aasta 1. septembrit alustatud kriminaalasjad;
3) enne 2014. aasta 1. jaanuari koostatud ettekirjutused;
4) enne 2011. aasta 1. aprilli koostatud saastetasunõuded;
5) andmed enne 2014. aasta 1. jaanuari ebaseaduslikult püügile asetatud püügivahendite eemaldamise kohta.
(3) Objekti kontrollimise andmekogu ja õiguserikkumiste andmekogu pidamise kord, sealhulgas andmekogusse kantavate andmete täpsem koosseis, andmete väljastamise kord ja säilitamise tähtaeg sätestatakse vastava andmekogu põhimääruses.
(4) Andmekogudesse kantud andmetel on informatiivne tähendus.
[RT I, 08.10.2013, 1 - jõust. 18.10.2013]
§ 83. Keskkonnainspektsiooni andmekogude põhimäärused
Objekti kontrollimise andmekogu ja õiguserikkumiste andmekogu asutab ning nende andmekogude põhimäärused kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 84. Andmekogude vastutav ja volitatud töötleja
Objekti kontrollimise andmekogu ja õiguserikkumiste andmekogu vastutav töötleja on Keskkonnainspektsioon ning volitatud töötleja on Keskkonnainspektsiooni määratud isik.
3. peatükk KESKKONNAKAITSEINSPEKTORID
§ 9. Keskkonnakaitseinspektor
Keskkonnakaitseinspektor on:
1) riigi keskkonnakaitseinspektor;
2) kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektor.
§ 10. Riigi keskkonnakaitseinspektor
Riigi keskkonnakaitseinspektor on Keskkonnainspektsiooni või muu seaduse alusel keskkonnajärelevalve kohustust omava valitsusasutuse ametnik, kellele järelevalvekohustus on pandud ametijuhendiga.
§ 11. Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektor
Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektor on linna- või vallavalitsuse või muu omavalitsusasutuse ametnik, kellele järelevalvekohustus on pandud tööülesannete asutusesisese jaotuse või volikogu otsusega.
§ 12. Keskkonnakaitseinspektori järelevalvepiirkond
(1) Riigi keskkonnakaitseinspektoril on tegutsemisõigus kogu Eesti Vabariigi jurisdiktsiooni all oleval alal ning Eesti Vabariigis registreeritud laevadel, sõltumata nende asukohast.
(2) Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektoril on tegutsemisõigus töökohajärgse omavalitsusüksuse territooriumil.
§ 13. Keskkonnakaitseinspektori tegutsemisõiguse tõendamine
(1) Riigi keskkonnakaitseinspektori tegutsemisõigust keskkonna kaitsel tõendavad inspektori tõend ja tunnusmärk. Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektori tegutsemisõigust keskkonna kaitsel tõendab kohaliku omavalitsuse inspektori tõend.
(2) Riigi keskkonnakaitseinspektori tõendi vormi ning valmistamise, väljaandmise ja äravõtmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister, omavalitsuse keskkonnakaitseinspektori tõendi vormi ning valmistamise, väljaandmise ja äravõtmise korra kehtestab valla- või linnavalitsus.
(3) Riigi keskkonnakaitseinspektori tunnusmärgi kujunduse ning valmistamise, väljaandmise ja äravõtmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
[RT I 2005, 24, 182 - jõust. 20.05.2005]
§ 14. Keskkonnakaitseinspektori vormi- ja eririietus
(1) Riigi keskkonnakaitseinspektorile väljastatakse tasuta vormi- ja eririietus. Riigi keskkonnakaitseinspektori vormiriietuse ja ametitunnuste kirjelduse kehtestab Vabariigi Valitsus, vormi- ja eririietuse väljaandmise ja kandmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister. Vormi- ja eririietuse valmistamise kulud kaetakse riigieelarvest.
(2) Kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektorile väljastatakse vormi- ja eririietus kohaliku omavalitsuse kehtestatud korras ja kujunduses.
§ 15. Keskkonnakaitseinspektori relvad ja erivahendid
(1) Riigi ja kohaliku omavalitsuse keskkonnakaitseinspektoril, kelle ametikohustuseks on kasvava metsa, jahiuluki- ja kalavaru kaitse, on lubatud ametiülesannete täitmisel kanda teenistusrelva ning kasutada erivahendina teenistuskoera ja käeraudu.
(3) Teenistusrelva soetamine ja relvaloa andmine toimub vastavalt relvaseadusele (RT I 2001, 65, 377; 88, 531; 102, 673; 2002, 29, 175; 53, 336; 61, 375; 63, 387) ja selle alusel kehtestatud korrale.
§ 16. Keskkonnakaitseinspektori õigused ja kohustused
§ 161. Riigi keskkonnakaitseinspektori valveaeg
(1) Riigi keskkonnakaitseinspektorile ei kohaldata valveaja rakendamisel avaliku teenistuse seaduse § 38 lõikes 6 sätestatut.
(2) Valveaja kestus ei tohi ületada 250 tundi kuus.
4. peatükk JÄRELEVALVETOIMINGUD
§ 17. – § 24. [Kehtetud - RT I, 13.03.2014, 4 - jõust. 01.07.2014]
5. peatükk TOIMINGUD SELGUSETA KUULUVUSEGA LOODUSSAADUSE JA LOODUSSAADUSE HANKIMISE VAHENDI VÕI RIISTAGA
§ 25. – § 34. [Kehtetud - RT I, 13.03.2014, 4 - jõust. 01.07.2014]
§ 35. Riigi keskkonnakaitseinspektorite varustamine vormiriietusega
Käesoleva seaduse § 14 kohast riigi keskkonnakaitseinspektorite vormiriietusega täies ulatuses varustamist alustatakse 2003. aasta 1. jaanuaril.
§ 36. – § 37. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
§ 38. Senise keskkonnajärelevalve seaduse kehtetuks tunnistamine
(1) Keskkonnajärelevalve seadus (RT I 1997, 86, 1460; 1999, 54, 583; 95, 843; 2000, 51, 319; 2001, 50, 283) tunnistatakse kehtetuks.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud seaduse alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse ja keskkonnaministri määrused kehtivad niivõrd, kuivõrd need ei ole vastuolus käesoleva seadusega, kuni nende muutmise või kehtetuks tunnistamiseni.
(3) [Kehtetu - RT I 2002, 110, 653 - jõust. 01.01.2003]


Tallinna linna 2019. aasta eelarve – Riigi Teataja
KOV määruste valdkondlik liigitus: Rahandus ja eelarve → Aasta eelarve
Tallinna linna 2019. aasta eelarve
Jõustumine: 25.11.201928.06.201901.01.2019
RT IV, 21.12.2018, 40
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 5 lg 4, § 23 lg 2, § 37 lg 21 ja § 38 lg 1 p 1 ning kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p-de 1, 8 ja 81 ning lg 3 alusel.
§ 1. Tallinna linna 2019. aasta eelarve kinnitamine
(1) Kinnitada Tallinna linna 2019. aasta:
1) koondeelarve vastavalt lisale 1;
2) tulude eelarve vastavalt lisale 2;
3) kulude eelarve vastavalt lisale 3;
4) investeerimistegevuse eelarve vastavalt lisale 4;
5) finantseerimistegevuse eelarve vastavalt lisale 5;
6) rahakäibe prognoos vastavalt lisale 6;
7) eelarve kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse järgi vastavalt lisale 7.
(2) Lisas 3 „Kulude eelarve" tähisega (a) märgitud kulud ja amortisatsioonikulud on arvestuslikud ning tähisega (ü) märgitud kulud on ülekantavad.
(3) Lisas 4 „Investeerimistegevuse eelarve" toodud investeerimisprojektide ja -objektide 2019. aasta summad sisaldavad nii kapitaliseeritavat kui ka kuludesse kantavat osa.
(4) Lisas 4 „Investeerimistegevuse eelarve" toodud kogumaksumused on aluseks riigihangete korraldamisel ning tervikrenoveerimiste ja ehituste puhul sisaldab kogumaksumus nii projekteerimist, ehitust kui ka sisustust.
§ 2. Linnavalitsusele volituste andmine
(1) Lubada linnavalitsusel:
1) kinnitada ja täpsustada Tallinna linnale antud riigieelarve toetuste, lepingute alusel linnale eraldatud vahendite ja saadud annetuste jaotus ametiasutuste, eelarvepositsioonide ning vajadusel majandusliku sisu lõikes pärast vastavate riigi õigusaktide vastuvõtmist, lepingute sõlmimist või annetuste saamist eraldatud vahendite ulatuses;
2) kinnitada Tallinna linna 2018. aasta eelarves ülekantavaks määratud kulutuste ülekandmine 2019. eelarveaastasse ja nende jaotus asutuste lõikes;
3) kinnitada lisas 3 palga korrektsiooni reservis ette nähtud vahendite jaotus linna asutuste ja eelarvepositsioonide lõikes;
4) teha eraldisi lisas 3 ette nähtud kohtuvaidluste ja muude õiguslike vaidlustega seotud nõuete reservist, linna vara ja kohustustega seonduvate toimingute reservist, oma- ja kaasfinantseerimise ja välisprojektide ettevalmistamise reservist;
5) teha linnavalitsuse reservfondist eraldisi linna asutuste töötasufondi suurendamiseks Tallinna põhimääruse § 54 lõikes 11 ette nähtud hüvitiste maksmiseks ja lõigete 12 ning 13 alusel makstud hüvitise katmiseks ulatuses, mis on vajalik teenistuskoha täitmisel töötasukulude tagamiseks või mis jääb teenistuskohale planeeritud töötasukuludest hüvitise maksmiseks puudu;
6) teha linnavalitsuse reservfondist eraldisi linna asutuste töötasufondi suurendamiseks koondamishüvitise ja hüvitise koondamisest vähem etteteatatud päevade eest katmiseks ulatuses, mis jääb teenistuskohale planeeritud töötasukuludest hüvitise maksmiseks puudu;
7) teha eelarveaasta jooksul muudatusi ametiasutuste, v.a linnavolikogu kantselei struktuuris ja teenistuskohtade koosseisus linnavolikogu poolt ametiasutustele kinnitatud töötasu kulude piires;
8) lisas 2 asutusele kinnitatud omatulude kavandatust suuremas mahus täitmise korral suurendada ning omatulude kavandatust väiksemas mahus täitmise korral vähendada vastavale asutusele kavandatud kulutusi;
9) kajastada p-des 1-8 ja 12 nimetatud tehingud ja nendest tulenevad muudatused linna eelarve täpsustusena;
10) võtta eelarveaasta kestel kassalaenu suurima lubatud jäägiga 20 000 000 €, tingimusel, et kassalaen tuleb tagastada eelarveaasta lõpuks;
11) võtta eelarvelaenu 2019. aasta investeeringute katteks mahus kuni 35 000 000 € tähtajaga kuni 25 aastat;
12) kasutada 2019. aasta investeeringute finantseerimiseks 2018. aastaks kavandatud, kuid välja võtmata eelarvelaenu vastavalt Tallinna Linnavolikogu 6. veebruari 2003 määrusega nr 10 kinnitatud „Tallinna linna laenude võtmise ja haldamise korras" kehtestatud tingimustele;
13) refinantseerida olemasolevaid võlakohustusi ning muuta võlakohustuste lepingutingimusi linnale soodsamaks;
14) anda rahavoogude juhtimise eesmärgil lühiajalist laenu mahus kuni 10 000 000 € kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse mõistes linna sõltuvatele üksustele, tingimusel, et laen tuleb linnale tagastada 31. detsembriks 2019;
15) anda kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse mõistes linna sõltuvatele üksustele laenu investeeringute finantseerimiseks kokku mahus kuni 10 000 000 € tähtajaga kuni 15 aastat;
16) vähendada jõustunud kohtulahenditega linnalt välja mõistetud hüvitiste katteks eelarveaasta tulemit;
17) kehtestada vastavalt linnaeelarves ette nähtud vahenditele ametiasutuste hallatavate asutuste töötajate töötasu alammäärad ning teised töö tasustamise ja töösuhete alused.
§ 3. Eelarve täitmise erisused
Lisas 3 „Kulude eelarve" välja toodud töötasukulude kokkuhoiu arvelt on linna asutustel lubatud katta teisi tegevuskulusid.
(1) Tallinna Linnavolikogu 7. septembri 2017 määruses nr 16 „Sotsiaaltransporditeenuse kord" tehakse järgmine muudatus:
1) paragrahvi 15 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) Isikule, kellele on linna eelarvevahenditest rahastatavat taksoveoteenust ja juhuveoteenust osutatud enne 1. jaanuari 2019, osutatakse teenust käesolevat määrust rakendamata 30. juunini 2019.".
(2) Tallinna Linnavolikogu 24. augusti 2017 määruses nr 15 „Koolilõuna toetuse kasutamise tingimused ja kord munitsipaalkoolide ja Tallinna Kopli Ametikooli õpilaste toitlustamisel" tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 3 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kool peab toitlustatavate õpilaste üle arvestust koolidirektori kehtestatud korras ning esitab õpilaste toitlustamiseks tellimuse toitlustusteenuse osutajale.";
2) paragrahvi 3 lõike 4 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Koolilõuna toetuseks ettenähtud linnaeelarveliste vahendite ülejäägi korral võib linna toetuse osa kasutada õpikeskkonna parendamiseks, sh õppevahendite ja -inventari soetamiseks ning õpilastele suunatud ürituste korraldamiseks.".
(3) Tallinna Linnavolikogu 5. märtsi 2009 määrus nr 6 „Tallinna Haridusameti hallatavate asutuste töötajate töötasustamise alused" ja Tallinna Linnavolikogu 26. novembri 2015 määrus nr 25 „Noorsootöötajate töötasu alammäärad ja puhkuse kestus" tunnistatakse kehtetuks.
Määrus jõustub 1. jaanuaril 2019.
RT IV, 22.11.2019, 9
Lubada linnavalitsusel:


text:
Tartu valla noortevolikogu moodustamine ja põhikirja kinnitamine – Riigi Teataja
Tartu valla noortevolikogu moodustamine ja põhikirja kinnitamine
Tartu valla noortevolikogu moodustamine ja põhikirja kinnitamine - sisukord
§ 1 Noortevolikogu moodustamine
§ 2 Noortevolikogu põhikirja kinnitamine
§ 3 Valimiste korraldamine noortevolikogu esimese koosseisu moodustamiseks
§ 4 Tartu Vallavolikogu otsuse kehtetuks tunnistamine
RT IV, 28.02.2018, 94
Vastu võetud 22.02.2018 nr 4
Noorsootöö on tingimuste loomine noore isiksuse mitmekülgseks arenguks. Noorsootööd tehakse noorte jaoks ja koos noortega, selle üheks võimaluseks on kaasata neid otsuste tegemisse. Tartu Vallavolikogu juurde noortevolikogu moodustamise eesmärk on luua noortele võimalus arutada valla pädevusse kuuluvaid noori puudutavaid küsimusi ning lähtudes noorte vajadustest ja huvidest, teha nende kohta ettepanekuid vallavolikogule ja vallavalitsusele.
Tartu vallas tegutses noortevolikogu alates 2011. aastast, selle põhimäärus oli kinnitatud Tartu Vallavolikogu 18.06.2014 otsusega nr 27 “Tartu valla noortevolikogu põhimääruse kinnitamine”. Seoses Tartu valla moodustamisega Vabariigi Valitsuse 22. juuni 2017 määruse nr 104 „Laeva valla, Piirissaare valla, Tabivere valla ja Tartu valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995 määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine“ muutmine“ nimetatud volikogu tegevus lõppes ning Tartu valla noortevolikogu tuleb uuesti moodustada.
§ 1. Noortevolikogu moodustamine
Moodustada Tartu Vallavolikogu juurde Tartu valla noortevolikogu.
§ 2. Noortevolikogu põhikirja kinnitamine
Kinnitada Tartu valla noortevolikogu põhimäärus (lisatud).
§ 3. Valimiste korraldamine noortevolikogu esimese koosseisu moodustamiseks
Teha enne Tartu valla moodustamist tegutsenud noortevolikogu liikmetele ettepanek viia läbi valimised noortevolikogu esimese koosseisu moodustamiseks käesoleva määrusega kinnitatud põhimääruses sätestatud korras.
§ 4. Tartu Vallavolikogu otsuse kehtetuks tunnistamine
Tunnistada kehtetuks Tartu Vallavolikogu 18.06.2014 otsus nr 27 “Tartu valla noortevolikogu põhimääruse kinnitamine”.
Lisa Tartu valla noortevolikogu põhimäärus

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4