Varbla Kooli põhimäärus – Riigi Teataja
Varbla Kooli põhimäärus
Varbla Kooli põhimäärus - sisukord
§ 3 Õiguslik seisund ja tegutsemise vorm
§ 4 Hariduse liik ja tase
§ 5 Kooli sümboolika
§ 7 Haldusmenetlus
§ 8 Kooli arengukava
2 ÕPPE JA KASVATUSE KORRALDUS
§ 11 Kooli ja lasteasutusse vastuvõtt
§ 14 Hariduslike erivajadusega õpilased
§ 15 Individuaalne õppekava
§ 16 Hariduslike erivajadustega õpilaste rühmad ja klassid
§ 17 Õppe korraldus
§ 18 Motiveerimine ning tugi- ja mõjutusmeetmed
3 ÕPPEKAVAVÄLISE TEGEVUSE KORRALDUS
§ 19 Koolieelikute ettevalmistusrühm
§ 20 Pikapäevarühm
§ 21 Raamatukogu
4 ÕPILASTE, LASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 23 Õpilaste õigused
§ 24 Õpilaste kohustused
§ 25 Vanemate õigused
§ 26 Vanemate kohustused
§ 27 Vanemate vastutus
§ 28 Lasteasutuse lapsed ja vanemad
§ 30 Esimese õpilasesinduse valimised
§ 31 Õpilasesinduse põhimäärus
§ 32 Koolitöötajad
§ 33 Personali ülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
§ 34 Konkursi korraldamine ja atesteerimine
6 KOOLI JUHTIMINE
§ 35 Struktuur
§ 36 Direktor
§ 37 Direktori ülesanded
§ 38 Juhtkond
§ 39 Õppenõukogu
§ 40 Hoolekogu
7 KOOLI MAJANDAMISE ALUSED, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 41 Kooli vara
§ 42 Kooli eelarve ja finantstegevuse korraldamine
§ 43 Aruandlus
§ 44 Järelevalve
8 KOOLI ÜMBERKORRALDAMINE, PIDAMISE ÜLEANDMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 45 Kooli ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
§ 46 Kooli pidamise üleandmine
9 LÕPP- JA RAKENDUSSÄTTED
§ 47 Kooli põhimääruse kinnitamine ja muutmine
§ 48 Määruse avalikustamine
§ 49 Rakendussätted
§ 50 Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
Varbla Vallavolikogu
RT IV, 15.07.2016, 1
Vastu võetud 16.03.2016 nr 20
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 2, § 22 lg 1 p 34, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 66 lg 2, koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lg 3 alusel.
Kooli nimi on Varbla Kool (edaspidi Kool).
Varbla Kool asub aadressil 88201 Varbla küla, Varbla vald, Pärnu maakond.
§ 3. Õiguslik seisund ja tegutsemise vorm
(1) Kool on Varbla Vallavalitsuse (edaspidi Pidaja) hallatav põhikool (munitsipaalpõhikool) ja koolieelne lasteasutus, mis tegutsevad ühe asutusena.
(2) Kool loob võimalused põhihariduse omandamiseks, koolikohustuse täitmiseks ja eelkooliealistele lastele tingimused heatasemelise alushariduse omandamiseks.
(3) Kool juhindub oma tegevuses käesolevast määrusest, Eesti Vabariigi haridusseadusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, koolieelse lasteasutuse seadusest ning nende alusel vastuvõetud õigusaktidest ja Varbla Vallavolikogu ning Varbla Vallavalitsuse õigusaktidest.
§ 4. Hariduse liik ja tase
(1) Koolis omandatakse alusharidus ja üldharidus. Põhikoolis on õppekava täitmiseks arvestatud aeg (edaspidi nominaalne õppeaeg) üheksa aastat.
(2) Haridustasemed on:
1) alusharidus – üks lasteaia liitrühm;
2) põhiharidus – I kooliaste 1. – 3. klass;
II kooliaste 4. - 6. klass;
III kooliaste 7. – 9. klass.
§ 5. Kooli sümboolika
(1) Koolil on sõõrikujuline 40 mm läbimõõduga pitsat. Pitsati sõõri ülemisel äärel on kiri „Varbla vald“ ja sõõri alumisel äärel kiri „Varbla Kool“. Pitsati keskel võib kasutada asutuse sümboolikat.
(2) Kooli pitsati kasutamise kord sätestatakse asutuse asjaajamist reguleerivate dokumentidega. Kooli dokumendiplankidel kasutatakse Varbla valla vapi kujutist. (3) Koolil on oma lipp. Kool võib kasutada oma sümboolikat, mille kujunduse ja kasutamise korra kehtestab kooli direktor.
(1) Asjaajamise keel on eesti keel.
(2) Kooli asjaajamine reguleeritakse Varbla valla asutuste ja kooli asjaajamiskorraga.
(3) Kooli õppe- ja kasvatusalastes kohustuslikes dokumentides esitatakse andmed ning dokumente täidetakse ja peetakse haridus- ja teadusministri kehtestatud korras.
Kooli tegevusega seotud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid arvestades põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse erisusi.
§ 8. Kooli arengukava
(1) Kooli järjepideva arengu tagamiseks koostatakse koostöös hoolekogu, õpilasesinduse ja õppenõukoguga kooli arengukava.
(2) Vähemalt kolmeks aastaks koostatud arengukavas määratakse kooliarenduse põhisuunad ja –valdkonnad ning turvalisuse tagamine koolis, õpetajate täiendkoolituskava ja tegevuskava.
(3) Arengukava kinnitab Varbla Vallavolikogu.
Kooli õppetöö toimub statsionaarses vormis.
§ 11. Kooli ja lasteasutusse vastuvõtt
(1) Kool võtab vastu kõik isikud, kelle jaoks kool on vastavalt Varbla Vallavalitsuse kehtestatud korrale elukohajärgne kool.
(3) Laste lasteasutusse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korra kehtestab vallavalitsus.
(4) Lasteasutuse teeninduspiirkonna kinnitab vallavolikogu.
1) luua turvaline, positiivselt mõjuv ja arendav õpikeskkond, mis toetab õpilase õpihuvi ja õpioskuste, enesereflektsiooni ja kriitilise mõtlemisvõime, teadmiste ja tahteliste omaduste arengut, loovat eneseväljendust ning sotsiaalse ja kultuurilise identiteedi kujunemist;
3) kujundada moraalseid ja sotsiaalseid väärtusi, mis on isikliku õnneliku elu ja ühiskonna eduka koostoimimise aluseks;
4) aidata kaasa õpilase kasvamisele loovaks, mitmekülgseks isikuks, kes suudab ennast täisväärtuslikult teostada perekonnas, tööl ja avalikus elus;
5) aidata õpilasel jõuda selgusele oma huvides ja võimetes;
6) tagada õpilase valmisolek õpingute jätkamiseks järgneval haridustasemel ja elukestvaks õppeks;
7) arvestada õpet kavandades ja ellu viies, et õpilase õppekoormus oleks ea- ja jõukohane, võimaldades aega puhkuseks ja huvitegevuseks;
8) tagada kõigile õpilastele vaimset ja füüsilist tervist kaitsvad ja edendavad tingimused koolis õppimise ajal ning vähendada õppe- ja kasvatustegevusest tulenevaid ebasoodsaid mõjusid vastavalt terviskaitsenõuetele;
9) korraldada õpilaste toitlustamist vastavalt kooli päevakavale.
(2) Lasteasutuse ülesanne on:
1) toetada lapse perekonda, soodustades lapse kasvamist ja arenemist ning tema individuaalsuse arvestamist;
2) lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades luua võimalused ja tingimused tervikliku isiksuse kujunemiseks, kes on sotsiaalselt tundlik, vaimselt erk, ennastusaldav, kaasinimesi arvestav ja keskkonda säästev;
3) hoida ja tugevdada lapse tervist ning soodustada tema emotsionaalset, kõlbelist, sotsiaalset, vaimset ja kehalist arengut.
(1) Kooli õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on õppekava, mis vastab põhikooli riiklikule õppekavale.
(2) Lasteasutuse õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on lasteasutuse õppekava, mis vastab koolieelse lasteasutuse riiklikule õppekavale.
(3) Kooli õppekava koostatakse lähtudes riiklikust õppekavast ja kooli arengukavast, pidades silmas piirkonna vajadusi, kooli töötajate, vanemate ja õpilaste soove ning kasutatavaid ressursse.
(4) Kooli õppekava kehtestab direktor, kes vastutab nii selle koostamise kui ka kooli- arenduse eest.
(5) Kooli õppekava ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse avaldamiseks hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule.
(6) Kool võimaldab õpilasel tasuta kasutada kooli õppekava läbimiseks vajalikke õpikuid, tööraamatuid, töövihikuid ja töölehti.
§ 14. Hariduslike erivajadusega õpilased
(1) Hariduslike erivajadustega on õpilane, kelle eriline andekus, õpiraskused, terviserike, puue, käitumis- ja tundeeluhäired, pikemaajaline õppest eemal viibimine või kooli õppekeele ebapiisav valdamine toob kaasa vajaduse teha muudatusi või kohandusi õppe sisus, õppeprotsessis, õpikeskkonnas või taotletavates õpitulemustes.
(2) Haridusliku erivajadusega õpilane õpib üldjuhul kooli tavaklassis.
(3) Haridusliku erivajadusega õpilase õppe korraldamise põhimõtted sätestatakse kooli õppekavas.
§ 15. Individuaalne õppekava
(1) Individuaalse õppekava koostab kool, kui muudatuste või kohandustega õppeajas, õppe sisus, õppeprotsessis, õpikeskkonnas või taotletavates õpitulemustes kaasneb nädalakoormuse või õppe intensiivsuse oluline kasv või kahanemine võrreldes riikliku või kooli õppekavaga.
(3) Individuaalse õppekava koostamisel kaasatakse vanem ning vajaduse kohaselt õpetajaid ja tugispetsialiste.
§ 16. Hariduslike erivajadustega õpilaste rühmad ja klassid
Hariduslike erivajadustega õpilastele õppe paremaks korraldamiseks võib kool moodustada rühmi, et luua vajalikud tugiteenused õpilastele, kellele neid ei ole võimalik tagada tavaklassis.
§ 17. Õppe korraldus
(1) Õppeaasta kestab 1. septembrist 31. augustini ja koosneb õppeveeranditest ning koolivaheaegadest.
(2) Õppeveerandites on kokku vähemalt 175 õppepäeva, lõpuklassis vähemalt 185 päeva. Lõpueksami päev ja sellele eelnenud kaks õppetundidest vaba päeva arvatakse õppepäevade hulka.
(3) Koolivaheajad kehtestab haridus- ja teadusminister. Suvevaheaja kestus on vähemalt kümme järjestikust nädalat.
(4) Klassi täitumuse ülemine piirnorm on 24 õpilast
(5) Kooli direktor sätestab haridus- ja teadusministri määrusega sätestatud ulatuses õpilaste kooli vastuvõtu tingimused ja korra.
(6) Õpilase hindamisel arvestatakse hindamise eesmärke ning teadmisi, oskusi ja vilumusi hinnatakse viiepallisüsteemis.
(7) Esimesel ja teisel kooliastmel võib kool õpilase hindamisel kasutada kirjeldavat sõnalist hinnangut, mille kasutamine sätestatakse kooli õppekavas.
(8) Klassi ja kooli lõpetamine ning koolist välja arvamine toimub põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud korras.
(9) Lasteasutuse õppekava läbinuile annab lasteasutus välja koolivalmiduskaardi, milles on kirjeldatud lapse arengu tulemused. Vanem esitab koolivalmiduse kaardi kooli, kus laps asub täitma koolikohustust.
(10) Lasteasutuse lahtioleku aja otsustab vallavalitsus, lähtudes hoolekogu ettepanekust.
§ 18. Motiveerimine ning tugi- ja mõjutusmeetmed
(1) Õpilast tunnustatakse kiituskirjaga õpingute jooksul ja kiitusega põhikooli lõputunnistusel haridus- ja teadusministri kehtestatud tingimustel ja korras.
(2) Täiendavad motiveerimis- ja tunnustamismeetmed näeb kool ette kodukorras.
(3) Eesmärgiga mõjutada õpilasi kooli kodukorra kohaselt käituma ja teistest lugu pidama, ning ennetada turvalisust ohustavate olukordade tekkimist koolis, võib õpilase suhtes rakendada põhjendatud, asjakohaseid ja proportsionaalseid tugi- ja mõjutusmeetmeid.
(4) Tugimeetmeteks võivad olla arenguvestlus, individuaalse õppekava rakendamine, õpilase vastuvõtmine pikapäevarühma või kooli juures tegutsevasse huviringi, tugispetsialisti teenuse osutamine.
(5) Mõjutusmeetmed on:
2) õpilasega tema käitumise arutamine direktori juures;
6) esemete, mida õpilane kasutab viisil, mis ei ole kooskõlas kooli kodukorraga, kooli hoiule võtmine;
(6) Mõjutusmeetmete rakendamise otsustab direktor või tema volitatud isik. Ajutise õppes osalemise keelu otsustab õppenõukogu.
3. peatükk ÕPPEKAVAVÄLISE TEGEVUSE KORRALDUS
§ 19. Koolieelikute ettevalmistusrühm
(1) Direktor võib moodustada vastavalt vajadusele ettevalmistusrühmi koolieelikutele.
(2) Lasteasutus võib hoolekogu ettepanekul korraldada osaliselt vanemate rahastamisel õppekavaväliseid tegevusi eelkooliealistele lastele.
§ 20. Pikapäevarühm
(1) Kooli direktor võib kooli pidaja nõusolekul moodustada koolis pikapäevarühma, mis pakub õpilasele järelevalvet, pedagoogilist juhendamist ja suunamist õppest vaba aja sisustamisel, koduste õpiülesannete täitmisel, huvitegevuses ning huvide arendamisel.
(2) Õpilane võetakse pikapäevarühma vastu ja arvatakse sealt välja direktori otsusega vanema taotlusel.
§ 21. Raamatukogu
(1) Koolil on raamatukogu, mille töökorralduse alused kehtestab haridus- ja teadusminister.
(2) Raamatukogu kogud jagunevad otstarbe järgi põhikoguks ja õppekirjanduse koguks.
(3) Raamatukogu põhiülesanne on toetada kooli õppekava järgset õpet, arendada õpilaste iseseisva õpitöö ja teabe hankimise oskust ja lugemishuvi.
(4) Raamatukogu:
1) soetab õppe- ja erialakirjandust;
2) kujundab õpilastes huvi lugemise vastu;
3) varustab õpetajaid õppe- ja kasvatustööks ning enesearendamiseks vajaliku kirjanduse ja muude infokandjatega;
4) organiseerib üritusi;
5) aitab kaasa õpilaste ettevalmistusele aineolümpiaadideks ja konkurssideks.
(2) Huvitegevuses kasutatakse erinevaid õppevorme ja - meetodeid, sh ringid.
(3) Huvitegevuse läbiviimine fikseeritakse ringipäevikus, kuhu märgitakse õpilase andmed, tunni sisu ja aastaplaan. Ringipäevikut täidab ringijuht.
(4) Ringipäeviku täitmist ning ringitundide toimumist ja täitmist kontrollib direktor.
(5) Õpilasel on õigus kasutada huvitegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi ja muid vahendeid kooli kodukorras sätestatud korras.
4. peatükk ÕPILASTE, LASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 23. Õpilaste õigused
1) kvaliteetsele üldharidusele;
2) vaimse ja füüsilise turvalisuse ning tervise kaitsele;
3) kasutada kooli kodukorras sätestatud tingimustel vähemalt kooli õppekava läbimiseks vajalikke õpikuid, tööraamatuid, töövihikuid ja töölehti;
4) teha kooli juhtkonnale ettepanekuid kooli tegevuse korraldamiseks;
5) ea- ja jõukohasele õppekoormusele, mis võimaldab aega puhkuseks ja huvitegevuseks;
6) täita õpiülesandeid ja osaleda temale kooli päevakavas või individuaalses õppekavas ettenähtud õppes;
7) saada eeldatavate õpitulemuste saavutamisel ajutise mahajäämuse tekkimisel täiendavat pedagoogilist juhendamist väljaspool õppetunde;
8) vähemalt üks kord õppeaasta jooksul arenguvestlusele, mille põhjal lepitakse kokku edasises õppes ja arengu eesmärkides;
9) kasutada õppekavavälises tegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe, spordi, tehnilisi ja muid vahendeid kooli kodukorras sätestatud korras;
10) pöörduda kooli hoolekogu poole õpetamist ja kasvatamist puudutavate vaidlusküsimuste korral;
11) saada sõidu ja muid soodustusi Vabariigi Valitsuse ja kooli pidaja kehtestatud korras ja ulatuses;
12) saada vähemalt eripedagoogi, psühholoogi ja sotsiaalpedagoogi teenust;
13) saada koolitervishoiuteenust;
14) saada teavet ja selgitusi koolikorralduse ning õpilase õiguste ja kohustuste kohta;
15) olla teavitatud hinnetest ja talle kohalduvast osast kooli päevakavas;
17) saada õppeveerandi või kursuse algul teavitatud õppeveerandi või kursuse jooksul läbitavatest peamistest teemadest, vajalikest õppevahenditest, hindamise korraldusest ja planeeritavatest üritustest;
18) olla ära kuulatud enne tugi- või mõjutusmeetme määramist ning anda arvamus mõjutusmeetme rakendamise kohta;
19) saada tasuta õpilaspilet.
§ 24. Õpilaste kohustused
1) osalema aktiivselt õppetöös ning täitma õpiülesandeid;
4) täitma kooli kodukorda;
5) kinni pidama väärika käitumise tavadest ja kaasinimestega lugupidavalt käituma;
§ 25. Vanemate õigused
1) olla kaasatud õpilase individuaalse õppekava koostamisel;
3) esitada taotlus õpilase pikapäevarühma vastu võtmiseks;
4) saada teavet õpilase õppest puudumistest vähemalt üks kord õppeveerandi jooksul;
5) saada teavet ja selgitusi koolikorralduse ning õpilase õiguste ja kohustuste kohta;
6) omada juurdepääsu kooli valduses olevale teabele õpilase kohta;
7) olla teavitatud õpilasele kohalduvast osast kooli päevakavas ning õppeveerandi jooksul läbitavatest peamistest teemadest, vajalikest õppevahenditest, hindamise korraldusest ja planeeritavatest üritustest;
8) olla teavitatud õpilase hinnetest;
9) vähemalt üks kord aastas osaleda vanemate koosolekul;
10) anda arvamus ajutise õppes osalemise keelu rakendamise korral õpilase käitumise ja mõjutusmeetme rakendamise kohta;
11) kandideerida vanemate esindajana kooli hoolekogusse;
§ 26. Vanemate kohustused
Vanem kohustub:
1) arvestama hariduse andmise asjades ennekõike õpilase võimeid ja kalduvusi ning vajadusel küsima nõu õpetajalt või muult asjatundlikult isikult;
3) esitama koolile oma kontaktandmed ja teavitama nende muutustest;
5) tegema õpilase õpetamisel ja kasvatamisel kooliga koostööd;
8) osalema õpilase arenguvestlusel;
9) koduõppe rakendamise korral rahastama väljaspool kooli toimuva õppe osa;
10) teatama hiljemalt õppest puudumise esimesel õppepäeval kooli õpilase õppest puudumisest ja selle põhjustest. Hiljemalt ülejärgmisel õppepäeval pärast õpilase õppetööle naasmist esitab vanem puudumistõendi puudumise kestuse ning põhjuse kohta;
11) tagama õpilase järelevalve ning õppe korraldamise individuaalse õppekava alusel ajutise õppes osalemise keelu korral.
§ 27. Vanemate vastutus
Vanem vastutab koolikohustuse täitmise tagamata jätmise eest põhikooli- ja gümnaasiumi-seaduses sätestatud korras.
§ 28. Lasteasutuse lapsed ja vanemad
(1) Lasteasutuse teeninduspiirkonna kehtestab vallavolikogu.
(2) Lasteasutuse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korra kehtestab vallavalitsus.
(3) Lasteaia lapsel on õigus:
1) vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale ja päevakavale lasteasutuses;
3) pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel;
4) kasutada tasuta lasteaia ruume;
5) saada ainelist abi pidaja poolt kehtestatud korras selleks eraldatud vahenditest.
(4) Lapsevanemal on õigus:
1) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära neile sobival ajal lasteaia päevakava järgides;
4) saada teavet lasteasutuse töökorralduse kohta;
5) osaleda lasteaia töös ja juhtimises hoolekogu liikmeks valitud vanemate kaudu;
6) õppe- ja kasvatuskorraldust puudutavate vaidluste lahendamiseks pöörduda õppenõukogu, hoolekogu või direktori poole, samuti riiklike järelevalve organite poole.
2) kinni pidama lasteasutuse päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest;
3) tasuma lasteaias igakuuliselt õppevahendite kulu pidaja poolt kehtestatud ulatuses ja korras;
4) informeerima rühma õpetajat või direktorit lapse puuduma jäämisest;
5) tasuma lapse toidukulu hoolekogu ja direktori poolt kehtestatud summas ja korras.
(6) Lasteasutus tagab laste tervise kaitse nende lasteasutuses viibimise ajal.
(1) Kooli õpilastest moodustuval õpilaskonnal on õigus otsustada ja korraldada iseseisvalt, kooskõlas seaduste ja seaduse alusel antud õigusaktidega, õpilaselu küsimusi.
§ 30. Esimese õpilasesinduse valimised
(1) Esimese õpilasesinduse valimised korraldab huvijuht hiljemalt kahe kuu jooksul õppeaasta algusest.
(3) Iga klass esitab kahe nädala jooksul valimiste väljakuulutamise päevast kaks esindajat klassi õpilaste hulgast.
§ 31. Õpilasesinduse põhimäärus
(1) Õpilasesinduse põhimääruse koostab õpilaskond, tehes selleks vajaduse korral koostööd direktori või direktori määratud koolitöötajatega.
(2) Õpilasesinduse põhimääruse eelnõu avalikustatakse kooli veebilehel Internetis ning pannakse koolis välja. Kõigil õpilastel on võimalus avalikustamisest kahe nädala jooksul teha kirjalikke parandusettepanekuid. Parandusettepanekud arutab läbi õpilasesindus ühe nädala jooksul avalikustamise lõppemisest.
§ 32. Koolitöötajad
(1) Koolitöötajad (edaspidi personal) on pedagoogid ja teised töötajad.
(2) Personali koosseis kinnitatakse kooli direktori ettepanekul kooli pidaja kehtestatud korras, arvestades haridus- ja teadusministri kehtestatud koolitöötajate miinimumkoosseisu.
(3) Pedagoogidena käsitatakse direktorit, õpetajat ning teisi õppe ja kasvatuse alal töötavaid isikuid.
(4) Direktoriga sõlmib töölepingu vallavanem või tema volitatud ametiisik.
(5) Personaliga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingud kooli direktor töölepingu seaduses sätestatud tingimustel ja korras.
§ 33. Personali ülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
(1) Personali, sealhulgas pedagoogide ülesanded, õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks kooli põhimääruse, tööandja poolt kehtestatud töökorralduse reeglite, ametijuhendi ja töölepinguga.
(2) Pedagoogide ülesandeks on kooli põhiväärtuste ja eesmärkide järgimine, õpilaste arengu ja toimetuleku toetamine, õpetamine ja kasvatamine, eesmärgipärane koostöö erinevate huvigruppidega ning osalemine kooli arendustegevuses.
§ 34. Konkursi korraldamine ja atesteerimine
(1) Pedagoogide vabade ametikohtade täitmiseks korraldab direktor avaliku konkursi. Konkursi läbiviimise korra kehtestab direktor.
(2) Pedagoogide kutseoskuste ja kutsemeisterlikkuse ning nende kvalifikatsioonitaseme hindamiseks korraldatakse atesteerimine. Atesteerimise tingimused ja korra kehtestab haridus- ja teadusminister.
6. peatükk KOOLI JUHTIMINE
§ 35. Struktuur
(1) Direktori otsealluvuses on kooli huvijuht ja ta koordineerib kooli õpetajate, ringijuhtide ja pikapäevarühma õpetaja igapäevatööd ning lasteasutuse õpetajate tööd. Lisaks koordineerib direktor koristajate, majahoidja ja koka igapäevatööd.
(2) Huvijuht koordineerib ürituste korraldamist ja huviringide vahelist koostööd.
§ 36. Direktor
(2) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldab avaliku konkursi kooli pidaja vastavalt kehtestatud korrale. Direktoriga sõlmib töölepingu vallavanem või tema volitatud ametiisik.
(3) Direktorit asendab puhkusel või töölähetuses olemise ajal ning haigestumise korral juhtkonna liige, kellele see on ametijuhendiga või direktori käskkirjaga ülesandeks pandud.
(4) Direktori töölepingu lõpetamise korral määrab Varbla Vallavalitsus isiku, kes täidab direktori ülesandeid kuni 30 päeva pärast direktori töölepingu lõppemist.
§ 37. Direktori ülesanded
(1) Direktor vastutab oma pädevuse piires õppe- ja kasvatustegevuse ja muude koolis toimuvate tegevuste, kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(2) Ülesannete täitmiseks direktor:
1) esindab Varbla valda tsiviilõiguslikes suhetes tehingute tegemisel, mis on vajalikud asutuse seadusega sätestatud ülesannete täitmiseks seaduses sätestatud ulatuses ja kehtivate õigusaktide alusel;
2) esindab Varbla valda kui avalik-õiguslikku juriidilist isikut tööandjana ning sõlmib koolitöötajatega töölepingud;
3) teeb Varbla Vallavalitsusele ettepaneku koolitöötajate koosseisu kinnitamiseks;
7) korraldab kooli asjaajamist ja kehtestab asjaajamist reguleeriva korra;
13) arvab isiku õpilaste nimekirja ning koolist välja vastavalt õigusaktidele;
15) korraldab pedagoogide ametikohtade täitmiseks avaliku konkursi;
16) moodustab kooli pidaja nõusolekul pikapäevarühma ning kehtestab selle töökorralduse ja päevakava;
17) otsustab õpilase pikapäevarühma vastu võtmise;
18) korraldab õpilaste ja koolitöötajate vaimse ja füüsilise turvalisuse ja tervise kaitse ning vaimse ja füüsilise vägivalla ennetamise abinõude rakendamise;
19) korraldab õpilaste ja koolitöötajate kaitse hädaolukorras;
20) korraldab kooli hädaolukorra lahendamise plaani väljatöötamise ning kehtestab selle;
21) määrab haridusliku erivajadusega õpilase õppe koordineerija;
22) määrab individuaalse arengu jälgimise kaardi koostamise ja täitmise eest vastutavad isikud;
23) kutsub vanematega koostöö koordineerimiseks vähemalt üks kord aastas kokku kooli õpilaste vanemate koosoleku ning vähemalt ühe viiendiku klassi õpilaste vanemate nõudmisel selle klassi õpilaste vanemate koosoleku;
24) otsustab tugi- ja mõjutusmeetmete rakendamise;
25) korraldab esimese õpilasesinduse valimised;
26) annab aru hoolekogule;
27) juhatab õppenõukogu koosolekut ja korraldab õppenõukogu tegevust;
28) tegeleb enesetäiendamisega ning võtab oma ülesannete täitmiseks osa koolitustest;
29) tagab koolis toimiva meeskonna;
30) koordineerib arengukava ja üldtööplaani koostamist;
31) kehtestab kooli palgakorralduse põhimõtted, esitades need enne kehtestamist arvamuse andmiseks õpetajatele ja hoolekogule ning kooskõlastamiseks koolipidajale.
§ 38. Juhtkond
(1) Kooli juhtkonna moodustavad direktor ja huvijuht.
(2) Juhtkonna peamisteks ülesanneteks on kooli igapäevategevuse, arendamise ja majandamise planeerimine, kooli struktuuriüksuste töö juhtimine, kooli sisehindamise korraldamine, kooli regulatsioonide ja strateegiate väljatöötamise korraldamine ning sisekontroll.
(3) Juhtkonna otsused on kooli töötajatele täitmiseks kohustuslikud.
§ 39. Õppenõukogu
(1) Koolil on õppenõukogu. Õppenõukogu liikmeteks on õpetajad ja teised õppe- ja kasvatuse alal töötavad isikud. Õppenõukogu tegevusse kaasatakse õpilasesinduse määratud õpilaste esindaja.
(2) Õppenõukogu peamiseks ülesandeks on kooli õppe ja kasvatuse korraldamine, analüüsimine, hindamine ja juhtimiseks vajalike otsuste tegemine.
(3) Õppenõukogu pädevus ja tegutsemise kord on määratud haridus- ja teadusministri määrusega.
(4) Koolil on lähtudes kooli õppekorraldusest ja spetsiifikast õigus laiendada haridus- ja teadusministri määrusega õppenõukogu pädevusse antud ülesannete ringi. Õppenõukogu koosseisu konkreetsel õppeaastal, täpsema õppenõukogu pädevuse ja töökorra kehtestab direktor.
§ 40. Hoolekogu
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kuhu kuuluvad kooli pidaja ehk Varbla valla ning õppenõukogu, vanemate ja õpilasesinduse esindajad.
(2) Hoolekogu moodustamise korra ja töökorra kehtestab Varbla Vallavolikogu.
(3) Hoolekogu põhiülesanneteks on kooli õpilaste, pedagoogide, kooli pidaja ja õpilaste vanemate ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine.
(4) Ülesannete täitmiseks hoolekogu:
1) koostab koostöös kooliga arengukava ning annab arvamuse arengukava ja selle muudatuste kohta;
2) annab arvamuse arenguvestluse läbiviimise tingimuste ja korra kohta;
3) annab arvamuse kooli põhimääruse, õppekava, kodukorra ja nende muudatuste kohta;
4) annab arvamuse sisehindamise aruande kohta;
5) kehtestab direktori ettepanekul pedagoogide ametikohtade täitmiseks avaliku konkursi korra;
6) annab arvamuse kooli eelarve kavale;
7) otsustab lasteasutuse lapse toidukulu päevamaksumuse;
8) osaleb oma esindaja (esindajate) kaudu direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi komisjoni töös.
7. peatükk KOOLI MAJANDAMISE ALUSED, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 41. Kooli vara
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad talle Varbla vallavara valitsemise korra alusel või teiste isikute ja asutuste poolt koolile sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Kooli kasutuses olev vara on Varbla valla omand.
(3) Kooli vara valdamine, kasutamine ja käsutamine ning varaliste kohustuste võtmine toimub Varbla Vallavolikogu kehtestatud vallavara valitsemise korra järgi.
§ 42. Kooli eelarve ja finantstegevuse korraldamine
(1) Koolil on oma eelarve. Kooli eelarve kava kiidavad heaks kooli hoolekogu ja vallavalitsus ning vallavalitsuse ettepanekul kinnitab vallavolikogu.
(2) Kooli eelarve tulu moodustavad eraldised riigieelarvest, Varbla valla eelarvest ja teiste omavalitsuste eelarvetest, laekumised sihtasutustelt, eraldised ja annetused äriühingutelt, organisatsioonidelt ning füüsilistelt isikutelt ning kooli õppekava välistest tegevustest saadud tulust.
(4) Tasuliste teenuste loetelu ja hinnakirja kehtestab direktori ettepanekul vallavolikogu.
(5) Kooli finantstegevust juhib direktor koostöös kooli hoolekoguga. Kooli raamatupidamist peetakse vallavalitsuse finantsteenistuses.
§ 43. Aruandlus
Kool esitab oma tegevuse kohta statistilisi ja eelarve täitmise aruandeid rahandusministri, haridus- ja teadusministri ning Varbla Vallavolikogu ja Varbla Vallavalitsuse õigusaktidega kehtestatud tähtaegadel ja korras.
§ 44. Järelevalve
(1) Riiklikku järelevalvet kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle teeb Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri ülesandel Pärnu maavanem.
(2) Teenistusliku järelevalvega kooli ja direktori tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle tegeleb vallavalitsus.
8. peatükk KOOLI ÜMBERKORRALDAMINE, PIDAMISE ÜLEANDMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 45. Kooli ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Kooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsustab Varbla Vallavolikogu, arvestades põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud tingimusi ja tähtaegu.
(2) Kool korraldatakse ümber või kooli tegevus lõpetatakse 1. juulist sama aasta 31. augustini.
§ 46. Kooli pidamise üleandmine
(1) Vallal on õigus anda kooli pidamine üle riigile või teisele vallale. Otsuse kooli pidamise üleandmise kohta teeb Varbla Vallavolikogu.
(2) Kooli pidamine antakse üle vana ja uue pidaja kokkuleppel, arvestades põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud tingimusi ja tähtaegu.
(3) Kooli pidamine antakse üle pärast viimase õppeveerandi lõppu.
(4) Kooli pidamise üleandmisel tagab uus kooli pidaja õpilastele võimaluse jätkata üldhariduse omandamist koolis.
9. peatükk LÕPP- JA RAKENDUSSÄTTED
§ 47. Kooli põhimääruse kinnitamine ja muutmine
(1) Kooli põhimääruse kehtestab, muudab või tunnistab kehtetuks Varbla Vallavolikogu.
(2) Kooli asutamisel koostab asutuse põhimääruse eelnõu vallavalitsus. Kehtestatud põhimääruse muutmise eelnõu koostab kooli direktor.
(3) Põhimäärus ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse andmiseks kooli hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule.
(4) Põhimääruse või selle muutmise eelnõu peab enne vallavolikogule esitamist heaks kiitma Varbla Vallavalitsus ja Varbla Vallavolikogu haridus- ja kultuurikomisjon.
(5) Käesolevas määruses määratlemata juhud lahendatakse vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
§ 48. Määruse avalikustamine
Määrus avalikustatakse internetis Varbla valla veebilehel www.varbla.kovtp.eeja kooli veebilehel.
§ 49. Rakendussätted
(1) Määrus jõustub kolmandal päeval pärast avaldamist.
(2) Määrust rakendatakse 1. septembrist 2016. a.
§ 50. Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
Tunnistada kehtetuks Varbla Vallavolikogu 29. detsembri 2010.a määrus nr.6 „Varbla Põhikooli põhimäärus" ja Varbla Vallavolikogu 02. septembri 2009.a määrus nr.13,,Varbla Lasteaia põhimäärus“.
Margit Merila


Alutaguse Vallavalitsuse põhimäärus – Riigi Teataja
Alutaguse Vallavalitsuse põhimäärus
Alutaguse Vallavalitsuse põhimäärus - sisukord
§ 6 Ametiasutuse asjaajamiskeel ja dokumentide vormistamine
§ 8 Ametiasutuse ülesanded
§ 9 Vallavanem
§ 10 Vallavanema pädevus ja ülesanded ametiasutuse juhtimisel
§ 11 Ametiasutuse struktuuri põhialused
2 Ametiasutuse teenistused ja teenuskeskused
§ 12 Teenistuse põhialused
§ 13 Ametiasutuse teenistused
§ 14 Ametiasutuse teenuskeskused
§ 15 Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldised alused
§ 16 Ametnik
§ 17 Töötaja
§ 18 Ametnike ja töötajate kohustused ja õigused
§ 19 Konkursi korraldamise kohustus
§ 20 Teenistusse võtmise üldised tingimused
§ 21 Nõuded haridusele
§ 22 Nõuded töökogemusele
§ 23 Nõuded teadmistele ja oskustele
§ 24 Palgakorraldus
§ 25 Hindamine
6 FINANTSTEGEVUS
7 AMETIASUTUSE HALLATAVAD ASUTUSED
§ 28 Ametiasutuse hallatavad asutused
RT IV, 13.12.2017, 3
Alutaguse Vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi ametiasutus) põhimäärusega sätestatakse ametiasutuse üldandmed, tegevusvaldkond ja ülesanded, juhtimine, struktuur ning teenistuskorraldus, sealhulgas nõuded ametnike haridusele, töökogemusele, teadmistele ja oskustele.
(1) Ametiasutus on Alutaguse valla (edaspidi vald) asutus, mille peamine ülesanne on teostada valla haldusterritooriumil avalikku võimu ja täita seaduste ning seaduste alusel antud õigusaktidega ametiasutuse pädevuses olevaid ülesandeid.
(2) Ametiasutuse ametlik nimi on Alutaguse Vallavalitsus.
Ametiasutus ei ole iseseisev juriidiline isik, vaid oma ülesandeid täites esindab valda kui avalik-õiguslikku juriidilist isikut.
Ametiasutus asub aadressil Tartu mnt 56, Iisaku alevik, Alutaguse vald.
(1) Ametiasutusel on eelarve valla eelarves.
(2) Ametiasutusel on oma pangakontod.
§ 6. Ametiasutuse asjaajamiskeel ja dokumentide vormistamine
(2) Ametiasutuses koostatavad dokumendid vormistatakse õigusaktidega ettenähtud korras.
(3) Ametiasutuse dokumendiplankidel kasutatakse valla sümboolikat.
§ 8. Ametiasutuse ülesanded
(1) Ametiasutuse ülesanne on seadustes, ametiasutuse põhimääruses ja teistes õigus- ja haldusaktides sätestatud pädevuse piires toimingute tegemine.
(2) Ametiasutus täidab muid Alutaguse Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja Alutaguse Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) õigusaktidega pandud ülesandeid.
(3) Ametiasutus võib teistele avalik-õiguslikele isikutele ning valla majandusaasta aruande konsolideerimisgruppi kuuluvatele isikutele osutada tasulisi teenuseid. Tasuliste teenuste loetelu ja hinnad kehtestab vallavalitsus.
(4) Ametiasutuse ülesanded on:
2) omavalitsusüksuse organite ( vallavolikogu ja vallavalitsuse) asjaajamise korraldamine;
4) valla suhete korraldamine avalikkusega;
§ 9. Vallavanem
(1) Ametiasutuse juht on Alutaguse vallavanem (edaspidi vallavanem), kes juhib ametiasutuse teenistust.
§ 10. Vallavanema pädevus ja ülesanded ametiasutuse juhtimisel
7) kinnitab vallaeelarvest lähtuvalt ametiasutuse arved ja volitab selleks teisi ametnikke;
9) otsustab ametiasutuse ülesannete täitmiseks vajamineva vara hankimise või teenuste tellimise kooskõlas õigusaktidega;
10) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduste, nende alusel antud õigusaktide ning vallavolikogu või vallavalitsuse otsuste või korraldustega.
(5) Vallavanem annab vallavolikogule aru ametiasutuse tegevusest ning vastutab ametiasutuse pädevusse antud ülesannete täitmise eest.
§ 11. Ametiasutuse struktuuri põhialused
(1) Ametiasutuse põhiülesannete täitmiseks on ametiasutuses moodustatud konkreetse valdkonnaga tegelemiseks teenistused, mis ei ole ametiasutused.
(2) Teenistus on ametiasutuse osa, millel on täitva ja korraldava võimu volitused käesoleva põhimääruse, teiste õigus- ja haldusaktidega sätestatud ulatustes.
(3) Teenistusi juhivad abivallavanemad. Kantseleid juhib vallasekretär ja raamatupidamist juhib finantsjuht.
2. jagu Ametiasutuse teenistused ja teenuskeskused
§ 12. Teenistuse põhialused
(1) Ametiasutuse teenistus on ametiasutuse struktuuriüksus, mille eesmärgiks on kindlaks määratud valdkonnas seadustega kohaliku omavalitsuse üksuse või ametiasutuse pädevusse antud ülesannete täitmine.
(2) Teenistus juhindub oma tegevuses seadustest ja nende alusel antud õigusaktidest, sealhulgas vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktidest, valla põhimäärusest ning ametiasutuse põhimäärusest.
(3) Teenistusele pandud ülesandeid täidavad vastavate teenistuste ametnikud ja töötajad, kes:
1) valmistavad ette tegevusvaldkonnaga seonduvate õigus- ja haldusaktide eelnõud;
5) korraldavad vastavalt oma pädevusele riigihangete seadusest ja muudest õigusaktidest tulenevaid toiminguid;
7) täidavad muid teenistuse tegevusega seonduvaid vallavanema ja vahetu ülemuse antud ülesandeid;
8) informeerivad avalikkust teenistuse tegevusvaldkonnaga seonduvatest tegevustest.
§ 13. Ametiasutuse teenistused
(1) Majandus- ja arenguteenistus on ametiasutuse struktuuriüksus, mis allub vallavanemale. Teenistus korraldab valla majandusliku tegevuse ja elukeskkonna arendamisega seonduvaid tegevusi. Teenistuse põhiülesanded on valla arendustegevuse koordineerimine, ruumiline planeerimine, ehituse ja maakorraldusega seotud ülesannete täitmine, heakorra, keskkonnakaitse ja jäätmemajanduse korraldamine, energeetika, teede, tehnovõrkude ja - rajatiste kasutamise korraldamine.
(2) Haridus-, kultuuri- ja sotsiaalteenistus on ametiasutuse struktuuriüksus, mis allub vallavanemale. Teenistus korraldab ja kontrollib vallas sotsiaalhoolkande-, tervishoiu- ja lastekaitsealast tegevust, haridus-, kultuuri-, spordi- ja noorsootööd, koordineerib ja soodustab kodanikualgatuslikku tegevust ning lahendab nendesse valdkondadesse kuuluvaid küsimusi.
(3) Finantsteenistus on ametiasutuse struktuuriüksus, mis allub vallavanemale. Teenistus korraldab ja kontrollib ametiasutuse ja ametiasutuse hallatavate asutuste finantsjuhtimisealast tegevust, vallaeelarve koostamist ja täitmist ning peab arvestust valla vara kasutamise kohta ja korraldab selle kasutamist.
(4) Vallakantselei on ametiasutuse struktuuriüksus, mis allub vallavanemale. Kantselei korraldab ametiasutuse ja valla omavalitsusorganite ning nende tööorganite asjaajamist ja õigusalast teenindamist, valla elanike arvestust ning infosüsteemide kasutamist.
§ 14. Ametiasutuse teenuskeskused
Ametiasutusel on neli teenuskeskust, mis asuvad Alajõel, Illukal, Mäetagusel ja Tudulinnas. Teenuskeskustes toimub vastuvõtt ja teenindamine vähemalt sotsiaalteenuste ja majandusküsimuste osas.
§ 15. Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldised alused
(1) Teenistussuhe ametiasutuse ülesannete täitmiseks on avalik teenistus.
(3) Teenistuskohad jaotatakse vastavalt ametnike ja töötajate iseseisvale otsustuspädevusele, vastutusele ja teenistuskohale kehtestatud nõuetele teenistusgruppideks: juhid, tippspetsialistid, keskastmespetsialistid, nooremspetsialistid ja töötajad.
(4) Ametiasutuse teenistuskohtade koosseisu (jaotuse ameti- ja töökohtadeks) ja liigituse (ameti- ja töökohtade nimetuse, teenistuskohtade tähtaja ja koormuse) kehtestab vallavolikogu otsusega.
§ 16. Ametnik
§ 17. Töötaja
§ 18. Ametnike ja töötajate kohustused ja õigused
4) kaasata ametiasutuse teiste teenistuste ametnikke ja töötajaid ning spetsialiste väljastpoolt ametiasutust oma töös tekkivate küsimuste lahendamisele.
§ 19. Konkursi korraldamise kohustus
§ 20. Teenistusse võtmise üldised tingimused
§ 21. Nõuded haridusele
(2) Juhi teenistuskohal oleval ametnikul soovituslikult kõrgharidus või keskharidus.
§ 22. Nõuded töökogemusele
Juhil peab ametisse nimetamiseks olema vähemalt 2-aastane juhtimiskogemus või vähemalt 2-aastane töökogemus riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses või ametikoha töövaldkonnas.
§ 23. Nõuded teadmistele ja oskustele
§ 24. Palgakorraldus
§ 25. Hindamine
6. peatükk FINANTSTEGEVUS
(2) Ametiasutuse kaudu on korraldatud kõikide vallavalitsuse hallatavate asutuste raamatupidamine.
7. peatükk AMETIASUTUSE HALLATAVAD ASUTUSED
§ 28. Ametiasutuse hallatavad asutused
(1) Ametiasutuse hallatavad asutused on teenuste osutamiseks moodustatud asutused, mis ei teosta avalikku võimu. Hallatavad asutused ei ole juriidilised isikud.
(2) Ametiasutuse hallatava asutuse asutamise ja selle tegevuse lõpetamise otsustab vallavolikogu. Hallatava asutuse põhimääruse, struktuuri ja koosseisu kinnitamine ning muutmine toimub vallavolikogu poolt kehtestatud korras.
(5) Ametiasutus korraldatakse või kujundatakse ümber vallavolikogu otsuse alusel.
Määrus jõustub 2018. aasta 1 jaanuaril.


Tulu- ja sotsiaalmaksu maksmine Eesti isikute välisriigis teenitud töötasult | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Äriklient Tulu, kulu, käive, kasum Eesti residendi välistulu maksustamine Juhendid Tulu- ja sotsiaalmaksu maksmine Eesti isikute väli...
Tulu- ja sotsiaalmaksu maksmine Eesti isikute välisriigis teenitud töötasult
Allolev materjal selgitab lähemalt, millistel põhimõtetel toimub tulu- ja sotsiaalmaksu maksmine Eesti isikute välisriigis teenitud töötasult. Rõhutatakse tähelepanu lähetuse mõistete erinevusele siseriiklikus tööõiguses ja Euroopa Liidu sotsiaalkindlustust reguleerivates määrustes.
I Tulumaks
1. Rahvusvahelisest maksustamisest
2. Residendi mõistest
3. Välisriigi töötasu maksustamisest Eestis
4. Töötasu maksustamisest välisriigis
4.1. Tööjõurent
4.2. Püsiv tegevuskoht
4.3. Lähetus
5. Väljamakse tegija kohustused Eestis
6. Töötaja maksukohustused Eestis
6.1. Mahaarvamised Eestis
6.2. Tõendamisest
II Sotsiaalmaks
Eesti tulumaksuseadus rajaneb residentsuse printsiibile ja liigitab maksumaksjad kahte rühma – piiramatu ja piiratud maksukohustusega isikud.
Selleks, et erinevates riikides teenitud tulusid ei maksustataks topelt, lähtutakse maksustamisel siseriiklikult kehtestatud topeltmaksustamise vältimise sätetest ning riikidevahelistest topeltmaksustamise vältimise lepingutest (maksuleping). Nimekiri kehtivatest maksulepingutest koos terviktekstidega on toodud meie veebilehel Tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ja maksudest hoidumise tõkestamise lepingud.
Maksuleping sätestab piirid, mille ulatuses kumbki riik teise riigi residendi tulu maksustada võib ning kehtestab ka regulatsiooni topeltmaksustamise vältimiseks. Välisriigis tasutud tulumaks võetakse Eestis tulumaksu tasumisel arvesse.
Kui Eesti residendist füüsiline isik viibib välisriigis töötamise eesmärgil, on tema tulude tulumaksuga maksustamisel oluline määrata isiku residentsus pärast Eestist lahkumist. Kui isiku elukoht Eestis säilib, on tulumaksuseaduse (TuMS) § 6 lg 1 alusel tegemist Eesti residendiga. Samas on võimalik, et isik, kes lahkus Eestist pikemaks perioodiks, muutub residendiks ka riigis, kuhu ta lahkus selle riigi seaduste alusel. Juhul, kui isik lahkus riiki, kellega Eesti on sõlminud maksulepingu, siis on topeltresidentsus Eestis välditav, kuna isiku residentsuse määramisel lähtutakse TuMS § 6 lg-st 5. Kui isiku residentsus muutub, tuleb sellest teavitada Eesti Maksu- ja Tolliametit (vorm R). Maksu- ja Tolliametis tehakse otsus isiku residentsuse kohta.
Kui isik lahkub välisriiki ning Eestisse elukohta ei jää, siis ei ole tegemist enam Eesti residendiga ja ta ei maksa alates residentsuse muutumisest välismaal teenitud tuludelt Eestis tulumaksu. Kui isik muutub residendiks välisriigis, on soovitav hankida sellekohane tõend välisriigi maksuhaldurilt.
Lisainfot leiate Füüsilise isiku residentsuse määramise juhendist.
Samas ei ole residendi mõiste ainus kriteerium isikute palgatulu maksustamisel, oluline on ka, kus ja kui kaua töö tegelikult toimub ning kes on tööandja.
Residendist füüsilised isikud maksavad Eestis tulumaksu kogu maailmas teenitud tuludelt (TuMS § 12 lg 1), mitteresident vaid Eestist saadud tuludelt (TuMS § 6 lg 3). Kuigi tulumaksuseaduses on sätestatud maksuvabastusi Eesti residendist töötajale makstavale palgatulule, on reeglina tegemist Eestis tulumaksuga maksustatava tuluga, ka juhul, kui töö toimub välismaal (TuMS § 13).
Topeltmaksustamise vältimise tagab residendiriik ehk Eesti residendi puhul Eesti. Välisriigis tasutud tulumaksu arvessevõtmine Eestis oleneb välisriigis töötamise eesmärgil viibitud ajast.
Lühiajalise välisriigis töötamise korral tasutakse tulumaks mõlemas riigis, välisriigis tasutud tulumaks vähendab Eestis arvutatud tulumaksu summat (niinimetatud krediidimeetod, füüsilise isiku tuludeklaratsioonis täidetakse tabel 8.1). Kui välisriigis on tulumaksu tasutud või kinni peetud rohkem, kui vastava riigi seadus või välisleping ette näeb, võib Eestis tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata ainult selle osa välisriigi tulumaksust, mille tasumine oli kohustuslik (TuMS § 45 lg 6).
Pikaajalise välisriigis töötamise korral kohaldub töötasule maksuvabastus Eestis (TuMS § 13 lg 4), töötajal on info andmise kohustus (TuMS § 44 lg 13, vabastusmeetod, füüsilise isiku tuludeklaratsioonis täidetakse tabel 8.8).
Samas on isikul, kellele kohaldub vabastusmeetod, õigus valida krediidimeetod allpool juhendi punktis 6 kirjeldatud asjaoludel.
Järgnevalt tutvustatakse olukordi, millal välisriigis töötaval Eesti residendil võib tekkida tulumaksukohustus ka välisriigis.
Kui töötaja on Eesti resident, kes viibib välisriigis 12 kuu jooksul vähemalt 183 päeval, siis olenevalt teises riigis kehtivatest seadustest ning maksulepingutes sätestatust tekib palgatulult tulumaksukohustus ka töö tegemise riigis. Juhime tähelepanu, et päevade loendamise kord maksukohustuse tekkimiseks võib erinevates riikides erineda.
Maksulepingu kohaselt (reeglina art 15) maksustatakse töötaja palgatulu töö tegemise riigis vaatamata välisriigis viibitud päevade arvule ka juhul, kui:
tööandja on resident riigis, kus töö toimub või
kui tööandjal on püsiv tegevuskoht riigis, kus töö toimub (maksulepingu art 15 lg 2) ning
kui konkreetse välisriigi seaduses on maksustamine ette nähtud.
Seega on võimalik, et Eesti residendi palgatulu maksustatakse välisriigis, kuigi tööandja on Eestist või töötaja viibib välisriigis vähem kui 183 päeval. Näiteks kui töö tehakse Soomes ja tööandjaks on Soome äriühing, maksustatakse töötasu Soomes juba esimesest päevast, olenemata sellest, et töötaja on Eesti resident.
Lisaks võib maksulepingus erinevatele töötamise viisidele ette näha erikordi (riigitöö tasu, iseseisva ettevõtja teenustasu, juhatuse liikme tasu, meremehe töötasu jne).
Välisriigis tasub uurida, kas maksukohustus seal tuleb täita töötaja enda poolt (kas töötajal on kohustus registreeruda välisriigi maksuametis, esitada deklaratsioone, tasuda tulumaksu (näiteks avansilist maksu ja deklaratsiooni alusel tasutud maksu) või muid makse, kuidas ja kellele makse tasutakse). Välisriigi maksuhalduri antud infosse tuleb suhtuda tähelepanelikult, selle eiramine võib kaasa tuua sunnimeetodite rakendamise. Arusaamatuste korral välisriigi maksuhalduriga tuleb välisriigi maksuhaldurilt paluda lisainfot või esitada vaie välisriigi maksuhaldurile õigeaegselt. Välisriigi maksukohustuste eest ei ole võimalik pääseda maksuteateid vältides või koduriiki tagasi pöördudes, sest erinevate riikide maksuhaldurid teevad koostööd infovahetuse kaudu, aga ka maksuvõlgade sissenõudmisel.
Välisriigi maksude deklareerimise ja tasumise kohta tuleb koguda dokumente ja tõendeid, mis tuleb alles hoida, sest need tõendavad välisriigi maksukohustust, mis võib vähendada tulumaksu Eestis.
Kui mitteresident täidab oma tööülesandeid väljaspool Eestit, siis tema töötasu Eestis tulumaksuga ei maksustata.
Tööjõurendi all mõistame olukorda, kui tööandja annab oma töötajad rendile teisele isikule, näiteks välisriigi residendile, kellega sõlmitakse teenuse osutamise leping. Töötasu maksmise kohustus on tööandjal, kellega on sõlmitud tööleping, tööjõu kasutaja tagab töötingimused ja -ohutuse. Kui Eesti äriühing on oma töötajad andnud teise tööandja käsutusse, on kaotanud otsese kontrolli töötajate üle ning eriti kui kogu tööjõu rentimise skeem on sisse viidud maksudest kõrvalehoidumise eesmärgil, võime öelda, et töötajad ei täida oma tööülesandeid tegelikult Eesti äriühingu heaks. Maksulepingute kohaldamisel sellise töötasu korral tuleb lähtuda toimuva tegelikust sisust.
Eesti residendist äriühing, kes on sõlminud töötajatega küll formaalselt töölepingud, ei ole enam tegelik tööandja, kui töötajad alluvad Eesti äriühingult teenust saava välisriigi residendist isiku juhtimisele ja kontrollile ning Eesti tööandjal puudub vastutus ja kontroll töötajate üle. Seega on tööandjaks tegelikult teise riigi resident ning palgatulu maksustatakse tulumaksuga välisriigis juba esimesest päevast alates.
Maksulepingu lahutamatuks osaks on selle protokoll. Maksulepingutes Norra, Soome, Rootsi, Taani ja Islandiga on protokollides säte, mille kohaselt tööjõurendi korral art 15 lg 2 palgatulu maksuvabastused välisriigis ei kehti, kui formaalne tööandja osutub tööjõuvahendajaks. Kui tööandja, kellega leping sõlmiti, on vaid tööjõuvahendaja, siis maksulepingu art 15 lg 2 tingimuste kohaldamisel lähtutakse tegelikust tööandjast.
Näiteks kui Eesti äriühing on oma töötajad rentinud Norra residendile, siis maksulepingu art 15 lg 2 kohaldamisel loetakse tegelikuks tööandjaks Norra residenti ning Eesti residendist töötajate palgatulu võidakse maksulepingu kohaselt maksustada Norras juba juhul, kui töötajad viibivad Norras alla 183 päeva 12 kuu jooksul. Samas peab selline mitteresidendi maksukohustus tulenema Norra siseriiklikest seadustest.
Konkreetsete küsimustega maksustamise kohta välisriigis selle riigi seaduste kohaselt palume pöörduda välisriigi maksuameti poole.
Tegeliku tööandja tuvastamine ja tööandja isiku residentsus omab suurt tähendust maksulepingutes sätestatud palgatulu maksuvabastuste kohaldamiseks lepinguriikides, kuid ka lähetusega seotud hüvitiste maksustamisel Eestis. Lähetuste maksustamisest pikemalt punktis 4.3.
Kui Eesti äriühingul tekib välisriigis püsiv tegevuskoht, maksustatakse äriühingu püsiva tegevuskoha kaudu teenitud kasum välisriigis selle seaduste kohaselt. Tööandja püsiva tegevuskoha tekkimine välisriigis on oluline ka välisriigis töötavale Eesti residendile. Püsiva tegevuskoha kaudu töötajatele tasutud välisriigis töötamise eest makstud töötasu on tulumaksuga maksustatav välisriigi seaduste kohaselt, olenemata töötaja enda välisriigis viibimise perioodist.
Maksulepingu art 5 lg-s 1 tähistab mõiste „püsiv tegevuskoht" maksulepingus äritegevuse kindlat kohta, mille kaudu täielikult või osaliselt toimub ettevõtte äritegevus.
Kui Eesti residendist äriühing osutab välisriigis ehitusteenust, lähtutakse püsiva tegevuskoha määramisel maksulepingu art 5 lg-st 3, milles sisaldub ehitustegevuse kohta erisäte. Ehitusplats, ehitus-, montaaži- või seadistamisprojekt või sellega seotud järelevalve või konsultatsioonialane tegevus kujutab endast püsivat tegevuskohta ainult juhul, kui see kestab kauem kui maksulepingus märgitud arv kuid (näiteks Läti, Norra, Rootsi, Soome, Taani – 6 kuud; Saksamaa – 9 kuud; Bulgaaria, Horvaatia –12 kuud).
Kui Eesti äriühing osutab tööjõurenditeenust välisriigis, siis piisava püsivuse ja kindla koha või sõltumatu agendi olemasolul on võimalik, et välisriigis tekib püsiv tegevuskoht tööjõu rendi osutamisest (maksulepingu art 5). Reeglina võime väita, et tööjõurendi korral Eesti äriühingu äritegevus välisriigis ei toimu, seal viibivad vaid Eesti äriühingu töötajad, kes täidavad töökohustusi välisriigi ettevõtte heaks, seega ei ole tegemist Eesti äriühingu äritegevusega läbi püsiva tegevuskoha (maksulepingu mõistes) välisriigis. Kuigi tööjõu rendi korral püsivat tegevuskohta reeglina ei teki, on renditöötajate palgatulu maksustatav välisriigis lähtuvalt punktis 4.2 toodud asjaoludest.
Kui Eesti äriühing on aga tegelik tööandja, näiteks ehitusteenust osutav äriühing, kes tegutseb välisriigis, siis on püsiva tegevuskoha tekkimine enam tõenäoline. Püsiva tegevuskoha kaudu teenitud töötasu on välisriigis tulumaksuga maksustatav.
Lähetuse päevaraha maksuvabastuse kohaldamist maksulepinguga ei reguleerita, see on sätestatud siseriiklike seaduste ja määrustega. Lähetuse päevaraha tulumaksuga topeltmaksustamise vältimisel Eestis lähtutakse samadest reeglitest, mis töötasu puhul.
Kui töötasu maksustatakse välisriigis, lähtuvad välisriigid lähetuse päevaraha ja hüvitiste maksuvabastuste andmisel oma seadustest ja määradest. Seega Eestis maksuvabad lähetusega seotud päevaraha ning sõidu- ja majutuskulud võidakse välisriigis selle riigi seaduste alusel tulumaksuga maksustada samadel maksulepingu tingimustel nagu töötasu.
Näiteks tööjõu rendi korral ei pruugi lähetuse maksuvabastused välisriigi seaduste alusel kohalduda. Soome maksuameti veebisaidilt leiate eestikeelse juhendi Välisriigi renditöötajad ja nende maksustamine Soomes.
Eesti tööandja poolt välisriiki saadetud töötajate puhul on probleem sageli selles, et sisuliselt pole tegemist lähetusega: inimeste tegelik töökoht ongi vaid välisriigis, tegemist ei ole ajutise eemalviibimisega tavapärasest töökohast. Samas on töötajad vormistatud lähetusse ja makstakse Eestis maksuvabalt lähetuse „päevaraha”.
Maksuvabalt saab Eestis maksta päevaraha aga ainult juhul, kui sisu poolest on tegemist lähetusega. Ei ole õiguspärane sõlmida renditöötajaga töölepingut töö tegemise kohaga Eestis, kui töötaja renditakse teisele isikule, kes renditööjõudu kasutabki ainult välisriigis. Juhul kui töötamise sisu ei vasta lähetusele, ei ole õigustatud lähetuse päevaraha maksuvabastuse kohaldamine Eestis. Samas oleneb „päevaraha” maksustamine tulumaksuga Eestis sellest, kas töötasu on maksustatav Eestis või välisriigis. Kui lähetuses töötamine kestab vähemalt 183 päeval 12 järjestikuse kalendrikuu jooksul ning töötasu on välisriigis maksustatud, ei maksustata Eestis seda töötasu ega välislähetuse „päevaraha” (TuMS § 13 lg 4).
Kui töötaja viibib välisriigis vähem kui 183 päeval 12-kuulise perioodi jooksul ning töötasu on Eestis füüsilise isiku tuluna maksustatav, maksustatakse tööjõu rendi korral ka „päevaraha” osana välisriigi töötasust Eestis.
Maksu- ja Tolliamet on koostanud juhendid lähetuste kohta.
Väljamakse tegija peab kohaselt peetakse tulumaks kinni residendist füüsilisele isikule makstavalt tulumaksuga maksustamisele kuuluvalt palgalt ja muudelt tasudelt (TuMS § 41 p 1). Üldreegli kohaselt peetakse tulumaks kinni ka töötasult, mida Eesti resident saab töötamise eest välisriigis.
Topeltmaksustamise vältimiseks väljamakse tegija ei pea töötasult kinni tulumaksu, kui väljamakse saaja täidab oma tööülesannet välisriigis (TuMS § 40 lg 31 p 2) ning:
maksu kinnipidajal on välisriigi maksuhalduri tõend, et väljamakse saaja on selle tulu osas välisriigis maksukohustuslane.
Seega, kui Eesti residendist töötajate töötasu on välisriigis tulumaksuga maksustatav, ei ole Eesti tööandja välisriigi maksuhalduri kinnitatud tõendi olemasolul kohustatud Eesti residendist töötajatele välismaal tehtud töö eest tehtud väljamaksetelt Eestis deklareerima ega kinni pidama tulumaksu Eestis.
Samuti juhul, kui Eesti tööandjal on välisriigis püsiv tegevuskoht ning töötajatele tehakse väljamakse välisriigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel, ei ole kohustust väljamaksetelt Eestis tulumaksu kinni pidada (TuMS § 40 lg 31 p 1).
Kui samalt väljamakselt tuleb Eestis tasuda sotsiaalmaks, töötuskindlustusmakse ja kogumispensionimakse, on vaja vormil TSD lisa 1 valida väljamakse liik 11. Kui ka sotsiaalkindlustuse makse tasutakse välisriigis, ei deklareerita väljamakset Eestis vormi TSD lisal 1.
Eesti residendist töötaja ise on kohustatud välisriigis teenitud töötasu deklareerima Eestis füüsilise isiku tuludeklaratsioonis ka juhul, kui seda Eestis tulumaksuga ei maksustata.
Kui välisriigis täidab ülesandeid töötaja, kes on mitteresident, ei ole tema palgatulu Eestis tulumaksuga maksustav ning väljamakse tegijal puudub tulumaksu kinnipidamise ning töötasu deklareerimise kohustus Eestis.
Kui töötaja on Eesti residendist füüsiline isik, maksab ta Eestis tulumaksu nii Eestis kui väljaspool Eestit saadud tulult ning deklareerib ise oma kogu maailmast saadud tulu ja tasutud tulumaksu Eestis maksustamisperioodile järgneva kalendriaasta 31. märtsiks. Eesti tööandja poolt makstud Eestis maksuvaba lähetuse päevaraha deklareerima ei pea. Kui Eestis maksuvaba päevaraha on sisuliselt osana töötasust välisriigis maksustatud, ei ole seda Eestis vaja deklareerida. Kui tegemist oli tööjõu rendiga ning päevaraha maksuvabastus Eestis ei olnud õigustatud, deklareeritakse päevaraha sarnaselt töötasuga. Residendist füüsiline isik deklareerib maksustatava tulu koos sellelt juba Eestis või välisriigis kinnipeetud tulumaksuga.
Kui välisriigis teenitud töötasu on Eesti residendist füüsilisele isikule Eestis tulumaksust vabastatud, on saaja siiski kohustud selle deklareerima füüsilise isiku tuludeklaratsioonis välisriigi tulude tabelis lahtris 8.8.
Maksuvabastus kohaldub TuMS § 13 lg 4 kohaselt, kui isik saab välisriigis töötamise tasu töötamise eest, võlaõigusliku lepingu alusel osutatud teenuse osutamise eest või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikme tasu ning on täidetud alljärgnevad tingimused:
Tulumaksu summa 0 tähendab, et tulu oli küll välisriigis maksustatav, kuid maksustatavast tulust lubatavate mahaarvamiste tõttu tulumaksu tasuda ei tulnud, näiteks kui tulu oli nii väike, et jäi alla maksuvaba piirmäära.
Välismaal viibitud päevade arvutamine Eestis maksuvabastuse kohaldamiseks algab välisriiki töötama saabumise päevast ega sõltu kalendriaastast. Selleks loetakse kokku töötamise riigis füüsiliselt kohal oldud päevad (kaasa arvatud riiki saabumise ja sealt lahkumise päevad) 12 järjestikuse kalendrikuu jooksul. Kui isik on viibinud väljaspool Eestit erinevates riikides, siis arvutatakse kõik väljaspool Eestit töötamise eesmärgil erinevates riikides viibitud päevad kokku.
Kui nimetatud maksuvabastus ei kohaldu, saab välisriigist saadud tulult välisriigis tasutud tulumaksu Eestis tulumaksu tasumisel arvesse võtta, s.t Eestis tulumaksukohustus väheneb välisriigis samalt tulult juba tasutud tulumaksu võrra.
Kui välisriigis saadud tulult tasutakse välisriigis tulumaks tulu saamisest erineval maksustamisperioodil, võetakse see Eestis arvesse maksustamisperioodil, millal välisriigis maksustatud tulu laekus (TuMS § 45 lg 7).
Kui välisriigis tasutud tulumaksusumma on suurem Eesti tulumaksuseaduse alusel arvutatud maksukohustusest, siis välisriigi tulumaksu Eestis ei tagastata.
Eesti residendist füüsiline isik saab Eestis maksustatavast tulust teha Eesti tulumaksuseaduses lubatud mahaarvamisi (maksuvaba tulu, täiendav maksuvaba tulu lapse ülalpidamise korral, töötuskindlustuse makse, eluasemelaenu intressid, koolituskulu, kogumispensioni kindlustusmaksed ning pensionifondi osakute soetamine jne).
Residendist füüsilisel isikul on õigus maksustamisperioodi tulust maha arvata maksustamisperioodil välisriigis tasutud sotsiaalkindlustuse maksud ja maksed, mille tasumine oli kohustuslik tulenevalt välisriigi õigusaktist või välislepingust. Maksu või makse võib tulust maha arvata, kui selle tasumise eesmärk oli isikule pensioni-, ravi-, emadus-, töötus-, tööõnnetus- või kutsehaiguskindlustuse tagamine (TuMS 281 lg 3). Nimetatud välisriigis tasutud maksud märgitakse tuludeklaratsiooni tabelisse 9.7.
Tulust ei arvata maha maksu ega makset, mis on tasutud Eestis tulumaksuga mittemaksustatava tulu arvel (TuMS 281 lg 4), seega ka juhul, kui töötamine välisriigis kestis vähemalt 183 päeval 12 kuulise perioodi jooksul.
Residendist füüsiline isik, kes sai maksustamisperioodil vähemalt 75% oma kogu maailmas maksustatavast (nii Eestis maksustatavast kui välisriikides nende seaduste alusel maksustatavast kokku) tulust välisriigis, ning välisriigis maksustatavast tulust on osa Eestis tulumaksust vabastatud, võib teha Eestis lubatud mahaarvamisi Eestis maksustatavast tulust proportsionaalselt selle osakaaluga tema maksustamisperioodi kogu maksustatavas tulust (TuMS § 282 lg 2).
Samas võib mahaarvamisi teha välisriigi tulude proportsiooni arvestamata, kui residendist füüsiline isik valib krediidimeetodi. Mahaarvamistele on TuMS § 282 lg 1 alusel Eestis siiski seatud summalised piirangud.
Välisriigis tasutud tulumaksu Eestis ei tagastata. Kui Eesti residendist füüsiline isik ei ole Eestis tulumaksu tasunud, siis ei ole võimalik talle tuludeklaratsiooni alusel tagastada tulumaksu tulumaksuseaduse alusel maksustatavast tulust lubatud mahaarvamistelt, sest välisriigis tasutud tulumaksu Eestis ei tagastata.
Isik, kelle residentsus maksustamisperioodil muutub, deklareerib tulud Eestis residendina oldud aja kohta ning ka mahaarvamisi saab teha proportsionaalselt residendiks oldud ajale.
Välisriigi tulusid ei eeltäideta e-maksuametis tuludeklaratsioonis, need tuleb ise deklaratsiooni õigetesse lahtritesse kirjutada. Välisriigis tasutud või kinnipeetud tulumaksu on lubatud Eestis tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata ainult juhul, kui maksumaksja esitab välisriigi maksuhalduri või maksu kinnipidaja õiendi tulumaksu või muu tulumaksuga samaväärse maksu tasumise kohta (TuMS § 45 lg 5).
Välisriigi tulude maksustamist tõendab kõige paremini välisriigi maksuhalduri poolt kinnitatud tõend, millel on tööandjat ja töötajat tuvastavad andmed, kalendriaastal töötaja saadud töötasu ning muu tulu ning kalendriaastal tasutud ja kinnipeetud maksud.
Lisaks tulumaksule maksustatakse palgatulu sotsiaalmaksuga.
Tuleb meeles pidada, et sotsiaalmaksu reeglid erinevad mõnevõrra tulumaksust.Tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingud (maksulepingud) ei puuduta sotsiaalmaksu.
Eesti territooriumil kohaldatakse ELi sotsiaalkindlustuse koordineerimisreegleid, mis tagavad võõrtöötajate sotsiaalse kaitse sotsiaalkindlustuse valdkonnas, et vältida isikute piiriülese liikumise korral sotsiaalkindlustuse alt välja jäämist või topeltkindlustust.
Alates 1. maist 2010 reguleerivad ELi töötaja sotsiaalkindlustust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 883/2004 „Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta” (põhimäärus) ja selle rakendusmäärus nr 987/2009, mis asendasid seni kehtinud ELi nõukogu määruseid nr 1408/71 ja 574/72. ELi nõukogu määruse alusel määratakse kindlaks, millise ELi liikmesriigi seadusandlust tuleb kohaldada, kui on tegu isiku töötamisega vähemalt kahes riigis. Määruses nr 883/2004 on sätestatud, et Euroopa Ühenduse sees liikuvad töötajad alluvad üksnes ühe liikmesriigi õigusaktidele ja selleks riigiks on üldreeglina riik, mille territooriumil isik töötab.
Seega, kui Eesti elanik asub tööle teises ELi liikmesriigis, siis makstakse tema sotsiaalkindlustusmakseid selles riigis ja Eestis maksta ei tule.
Vältimaks takistusi töötajate liikumisvabadusele on kehtestatud lühiajalisele (kuni 2 aastat) teises riigis sama tööandja heaks töötamisele lihtsustatud erand, mille kohaselt jääb töötaja suhtes kehtima alalise töökohariigi sotsiaalkindlustus. Sellisel juhul on tegemist lähetusega ELi sotsiaalkindlustusregulatsiooni mõttes. Põhimääruse artikli 12 lg 1 sätestab: „Isiku suhtes, kes töötab liikmesriigis tööandja heaks, kes tavaliselt seal tegutseb, ning kelle see tööandja lähetab teise liikmesriiki selle tööandja nimel tööd tegema, kohaldatakse jätkuvalt esimese liikmesriigi õigusakte tingimusel, et sellise töö eeldatav kestus ei ületa 24 kuud ning teda ei saadeta teist isikut asendama.” Ning rakendusmääruse artikli 14 lg 1 kohaselt võib põhimääruse artikli 12 lõike 1 kohaldamisel isik, „kes töötab liikmesriigis tööandja heaks, kes tavaliselt seal tegutseb, ning kelle see tööandja lähetab teise liikmesriiki”, olla muu hulgas isik, kes on tööle võetud teise liikmesriiki tööle lähetamise eesmärgil, tingimusel, et asjaomase isiku suhtes kohaldatakse vahetult enne töökohale asumist juba selle liikmesriigi õigusakte, kus asub teda tööle võtnud tööandja.
Seega kui töötaja alaline töökoht on Eestis, mistõttu on töötajal kehtiv sotsiaalkindlustus Eestis, siis töötaja teise liikmesriiki lähetuse korral jätkuvalt kohaldatakse Eesti seadusandlust. See tähendab, et tema tööandja peab maksma sellele töötajale makstud töötasult sotsiaalmaksu Eesti seaduste alusel ning ajutises töökohariigis sotsiaalkindlustusmakseid maksta ei tule.
Selleks, et nimetatud põhimõtet elus rakendada, tuleb taotleda Sotsiaalkindlustusametis (SKA) töötaja jaoks vormi A1 (endine E101) „Kohaldatavat seadusandlust puudutav tõend” väljaandmist. Vorm A1 kinnitab, et töötaja jääb lähetuse ajaks kindlustatuks Eestis ning et riigis, kuhu on ta lähetatud, sotsiaalkindlustusmakseid ei maksta.
Tulenevalt riigisiseses tööõiguses ja ELi sotsiaalkindlustuse koordineerimisreeglistikus lähetusele kehtestatud erinevatest tingimustest ei garanteeri A1/E101 väljastamine, et täidetud oleks ka riigisisese tööõiguse lähetuse põhimõtted, mis on aluseks maksuvaba päevaraha maksmisele. Renditöötaja puhul on tõenäoline, et tööõiguse mõttes lähetust ei toimu, kuigi A1/E101 võib töötajale olla väljastatud.
Seega, sõltumata asjaolust, kas A1/E101 on väljastatud, tuleb igal konkreetsel juhul lähetuse korra rakendamiseks eraldi hinnata, kas tegemist on Eesti tööõiguse mõistes lähetusega või mitte. E101 väljastamine määrab üksnes selle, millise riigi sotsiaalkindlustuse alaseid õigusakte kohaldatakse (kas Eesti või mõne muu liikmesriigi omi) ning ei garanteeri, et tegemist oleks ka tööõiguse mõistes lähetusega tavapärasest töö tegemise kohast ajutisse.
Juhul kui Sotsiaalkindlustusamet on väljastanud A1/E101, tähendab see, et rakendatakse Eesti sotsiaalmaksuseadust. Töötajale päevaraha piirmäärade ulatuses maksuvabalt maksmine eeldab aga Eesti tööõiguse mõistes lähetuse toimumist. Vastasel juhul maksustatakse päevaraha palgatuluna alates esimesest kroonist.
Eeltoodust lähtuvalt juhime tähelepanu sellele, et olenevalt konkreetsest olukorrast võib juhtuda, et Eesti tööandja, kes saadab oma töötaja välisriiki tööle, peab maksma palgalt Eestis nii tulu- kui ka sotsiaalmaksu või ainult tulumaksu või ainult sotsiaalmaksu.
Eeltoodut selgitab järgnev näide tööandja deklaratsiooni TSD lisa 1 täitmise kohta.
Eesti äriühing lähetab Soome oma töötaja Anu Tamme, kelle alaline töökoht on Eestis. Tööandja maksab lähetuse ajal töötajale palka 1000 eurot kuus. Sotsiaalkindlustusamet on väljastanud lähetatud töötajale vormi A1. Töötaja ei ole vanaduspensioniealine ja on kogumispensioni kohustatud isik (2%).
Millised maksud ja maksed peab Eesti tööandja lähetatud töötajale tehtud väljamaksetelt maksma Eestis, kui:
a) Soomes Anu Tamme palgatulu ei maksustata tulumaksuga, kuna ta ei viibinud seal vähemalt 183 päeval?
Tulumaks: kuna Anu Tamm on Eesti resident ja viibib Soomes lühiajaliselt ning Soomes palgatulu tulumaksuga ei ole maksustatud, siis peetakse väljamaksetelt tulumaks kinni Eestis.
Sotsiaalmaks, töötuskindlustuse makse ja kogumispensioni makse: kuna SKA on väljastanud lähetatud töötajale vormi A1, mis tõendab Soomele, et antud isik on lähetatud töötaja, kes allub Eesti sotsiaalkindlustussüsteemile ja kelle palgalt makstakse sotsiaalmaksu jätkuvalt Eestis, siis peab Eesti tööandja maksma lähetuse ajal töötajale makstud palgalt sotsiaalmaksu Eestis ja deklareerima TSD lisal 1 (töötaja jääb Eesti residendiks).
Näide 2018. aasta maksumääradega
Väljamakse liik 10
Sotsiaalmaks 330
Kinnipeetud töötuskindlustusmakse (1,6%) 16
Tööandja töötuskindlustusmakse (0,8%) 8
Kogumispensioni makse (2%) 20
Maksuvaba tulu (kood 610) 500
Tulumaks (1000–16–20–500) × 0,20 92,80
b) Soomes on Anu Tamme palgatulu tulumaksuga maksustatav, kuna ta viibib seal üle 183 päeva?
Tulumaks: kuna Soomes on palgatulu tulumaksuga maksustatud ning Soome maksuhalduri tõend on olemas, siis väljamakse tegija ei pea väljamakselt tulumaksu kinni.
Sotsiaalkindlustuse maksud: sama, mis punkt a.
Väljamakse liik 11
Tulumaks 0
Uuendatud 2018. aastal


§ 7 Isiku, kelle eest maksab sotsiaalmaksu riik, kindlustuskaitse kestus
§ 64 Sõidukuluhüvitis
§ 66 Täiskasvanute hambaraviteenuse hüvitise ja sõidukuluhüvitise seotus ajavahemikuga
20.04.2004 RT I 2004, 37, 253 01.05.2004 , osaliselt 1. 08. 2004
28.06.2004 RT I 2004, 56, 400 01.08.2004 , osaliselt 1. 01. 2005 ja 1. 04. 2005
(1) Kindlustatud isik käesoleva seaduse tähenduses on Eesti alaline elanik või tähtajalise elamisloa alusel Eestis elav isik, kelle eest sotsiaalmaksu maksja on kohustatud maksma sotsiaalmaksu või kes iseenda eest maksab sotsiaalmaksu sotsiaalmaksuseaduses (RT I 2000, 102, 675; 2001, 50, 285; 59, 359; 79, 480; 91, 544; 95, 587; 2002, 44, 284) sätestatud korras, suuruses ja tähtaegadel, samuti nende isikutega käesoleva seaduse alusel või § 22 lõikes 1 nimetatud lepingu alusel võrdsustatud isik.
3) isik, kelle eest on kohustatud maksma sotsiaalmaksu riik sotsiaalmaksuseaduse § 6 alusel;
5) üle kolmekuuse tähtajaga või tähtajatu töövõtu-, käsundus- või muu teenuse osutamiseks sõlmitud võlaõigusliku lepingu alusel töö- või teenustasusid saav isik, sealhulgas spordiseaduse (RT I 1998, 61, 982) § 13 lõikes 2 sätestatud lepingu alusel tasusid saav isik, kes ei ole kantud äriregistrisse või registreeritud elukohajärgses Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus maksukeskuses füüsilisest isikust ettevõtjana ja kelle eest on kohustatud maksma iga kuu sotsiaalmaksu lepingu teine pool sotsiaalmaksuseaduse § 9 lõike 1 punkti 2 alusel vähemalt eelarveaastaks riigieelarvega kehtestatud kuumääralt arvutatuna;
(3) Kindlustatud isik, kes iseenda eest maksab sotsiaalmaksu, on füüsilisest isikust ettevõtjana äriregistrisse kantud või elukohajärgses Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus maksukeskuses registreeritud isik, kes maksab sotsiaalmaksu ettevõtlusest saadavalt tulult vastavalt sotsiaalmaksuseadusele.
5) õigusaktide alusel asutatud ja tegutsevas Eesti õppeasutuses või välisriigi samaväärses õppeasutuses põhiharidust omandav õpilane kuni 21 aasta vanuseni, üldkeskharidust või põhihariduse baasil kutsekeskharidust omandav õpilane kuni 24 aasta vanuseni, keskhariduse baasil kutsekeskharidust omandav õpilane ning Eesti alalisest elanikust üliõpilane.
(1) Käesoleva seaduse § 5 lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud isikute kindlustuskaitse tekib tööle või teenistusse asumisest arvestatava neljateistkümnepäevase ooteaja möödumisel, kui tööandja esitab isiku ravikindlustuse andmekogusse kindlustuskaitse algamise kande tegemiseks vajalikud dokumendid haigekassale seitsme kalendripäeva jooksul, alates isiku tööle või teenistusse asumisest. Kui tööandja esitab vajalikud dokumendid pärast eelnimetatud seitsmepäevase tähtaja möödumist, tekib kindlustuskaitse kümne kalendripäeva möödumisel ravikindlustuse andmekogusse kindlustuskaitse algamise kande tegemisest.
§ 7. Isiku, kelle eest maksab sotsiaalmaksu riik, kindlustuskaitse kestus
(1) Käesoleva seaduse § 5 lõike 2 punktis 3 nimetatud isiku kindlustuskaitse tekib ravikindlustuse andmekogusse kindlustuskaitse algamise kande tegemisest. Isiku ravikindlustuse andmekogusse kandmiseks vajalikud dokumendid on kohustatud esitama haigekassale asutus, mille kaudu riik maksab isiku eest sotsiaalmaksu.
(2) Käesoleva seaduse § 5 lõike 2 punktis 3 nimetatud isiku kindlustuskaitse lõpeb ühe kuu möödumisel riigi poolt sotsiaalmaksu maksmise kohustuse lõppemisest. Asutus, mille kaudu riik maksis isiku eest sotsiaalmaksu, on kohustatud teatama haigekassale sotsiaalmaksu maksmise kohustuse lõppemisest kümne kalendripäeva jooksul.
(5) Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 2 punktis 5 nimetatud isik on pärast kindlustuskaitse lõppemist saanud ravikindlustushüvitisi, teeb haigekassa sotsiaalmaksu maksjale kirjaliku ettepaneku alusetult isikule makstud ravikindlustushüvitised haigekassale hüvitada. Haigekassa ettepaneku mittetäitmisel kohaldatakse Eesti Haigekassa seaduse (RT I 2000, 57, 374) § 4 lõiget 2 ning tehakse ettekirjutus koos hoiatusega.
(6) Hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses (RT I 2001, 50, 283; 94, 580) sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 10 000 krooni.
(1) Käesoleva seaduse § 5 lõikes 3 nimetatud isiku kindlustuskaitse tekib ravikindlustuse andmekogusse kindlustuskaitse algamise kande tegemisest arvestatava kolmekuuse ooteaja möödumisel. Isiku ravikindlustuse andmekogusse kandmiseks vajalikud dokumendid on kohustatud esitama haigekassale isik ise.
(3) Käesoleva seaduse § 5 lõikes 3 nimetatud isiku kindlustuskaitse lõpeb kahe kuu möödumisel Maksu- ja Tolliametile või äriregistrile ettevõtlusega tegelemise lõpetamise kohta teatise esitamisest. Isik on kohustatud esitama ettevõtlusega lõpetamise teatise samaaegselt ka haigekassale.
(4) Käesoleva seaduse § 5 lõikes 3 nimetatud isiku kindlustuskaitse lõpeb sotsiaalmaksu avansiliste maksete tähtpäevaks maksmata jätmise korral neljateistkümne kalendripäeva möödumisel maksetähtpäevast, kui sotsiaalmaksu avansilise makse maksmise kohustust ei ole selleks ajaks nõuetekohaselt ja täies ulatuses täidetud.
(41) Kindlustuskaitse peatub kahe kuu möödumisel ettevõtluse peatamisest elu- või tegevuskohajärgsele Maksuameti kohalikule asutusele teatamisest. Isik on kohustatud esitama ettevõtluse peatamise teatise samaaegselt ka haigekassale.
(42) Pärast peatamist ettevõtluse jätkamisest elu- või tegevuskohajärgsele Maksuameti kohalikule asutusele teatamisel on isik kohustatud sellest samaaegselt teatama ka haigekassale. Ettevõtluse peatamise lõpetamise teatise haigekassale esitamisel jätkub kindlustuskaitse ilma ooteajata.
(43) Käesoleva paragrahvi lõike 41 sätteid ei kohaldata ettevõtluse peatamise korral ajaks, millal kindlustatud isikul oli õigus saada ajutise töövõimetuse hüvitist.
(5) Kui käesoleva seaduse § 5 lõikes 3 nimetatud isik on pärast kindlustuskaitse lõppemist saanud ravikindlustushüvitisi, teeb haigekassa isikule kirjaliku ettepaneku alusetult saadud ravikindlustushüvitised haigekassale hüvitada. Haigekassa ettepaneku mittetäitmisel kohaldatakse Eesti Haigekassa seaduse § 4 lõiget 2 ning tehakse ettekirjutus koos hoiatusega.
(6) Hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 10 000 krooni.
(4) Käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktides 1–5 nimetatud isikute kindlustuskaitse lõpeb, kui isik ei vasta § 5 lõike 4 asjakohases punktis sätestatud tingimustele, arvestades käesoleva seaduse §-s 12 s��testatud erisusi.
(2) Käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud isiku kindlustuskaitse lõpeb kolme kuu möödumisel õppeasutuse lõpetamisest. Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud üldkeskharidust omandav õpilane saab kolme järjestikuse õppeaasta jooksul pärast üldkeskhariduse omandamise alustamist 24-aastaseks, lõpeb tema kindlustuskaitse kolme kuu möödumisel õppeasutuse lõpetamisest. Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud põhihariduse baasil kutsekeskharidust omandav õpilane saab õppekava nominaalkestuse jooksul 24-aastaseks, lõpeb tema kindlustuskaitse kolme kuu möödumisel õppeasutuse lõpetamisest.
(21) Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud üldkeskharidust omandav vähemalt 19-aastane õpilane on kolme järjestikuse õppeaasta jooksul pärast üldkeskhariduse omandamise alustamist õppeasutust lõpetamata õppeasutusest välja heidetud, lõpeb kindlustuskaitse sellest ühe kuu möödumisel. Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud põhihariduse baasil kutsekeskharidust omandav vähemalt 19-aastane õpilane ei ole lõpetanud õppeasutust õppekava nominaalkestuse jooksul (välja arvatud meditsiiniliste näidustuste tõttu) või on õppeasutust lõpetamata õppeasutusest välja heidetud või eksmatrikuleeritud, lõpeb kindlustuskaitse sellest ühe kuu möödumisel. Kui käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktis 5 nimetatud keskhariduse baasil kutsekeskharidust omandav õpilane ning üliõpilane ei ole lõpetanud õppeasutust aasta möödumisel õppekava nominaalkestuse lõppemisest (välja arvatud meditsiiniliste näidustuste tõttu) või on õppeasutust lõpetamata õppeasutusest välja heidetud või eksmatrikuleeritud, lõpeb kindlustuskaitse sellest ühe kuu möödumisel.
(2) Kui kindlustuskaitse lõppemisest haigekassale teatamiseks kohustatud isik ei ole oma kohustust nõuetekohaselt täitnud, on haigekassal õigus teha ettekirjutus koos hoiatusega ja nõuda kohustuse rikkujalt sisse ravikindlustushüvitised, mida haigekassa on tasunud isiku eest või isikule, kelle kindlustuskaitse jäi õigeaegselt lõpetamata.
(3) Hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 10 000 krooni.
(3) Kindlustuskaitse lõppemise või peatamise kande võib haigekassa oma algatusel teha juhul, kui tal on piisavalt andmeid, etisikukindlustatuse tingimused ei ole täidetud ning ta on võimaluse korral eelnevalt välja selgitanud kindlustatud isiku seisukoha. Haigekassa on kohustatud kindlustatud isikule kande tegemisest samal päeval kirjalikult teatama. Kande tegemise peale on kindlustatud isikul õigus esitada vastuväiteid 10 päeva jooksul, arvates teate kättesaamisest.
5) andmetega tutvumise ning nende väljastamise kord ja väljastamise tasu vastavalt isikuandmete kaitse seaduse (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685; 2001, 50, 283) §-le 22 ja teistele õigusaktidele;
(4) Kui isik on teadlik oma kindlustuskaitse peatumisest või lõppemisest, ei tohi ta Euroopa Liidu ravikindlustuskaarti või asendussertifikaati kasutada.
(2) Käesoleva seaduse § 22 lõikes 1 nimetatud lepingule ei kohaldata võlaõigusseaduse (RT I 2001, 81, 487; 2002, 53, 336) sätteid, mis reguleerivad kindlustuslepingut, ja kindlustustegevuse seadust (RT I 2000, 53, 343; 2001, 43, 238; 48, 268; 59, 359; 87, 529; 93, 565; 2002, 35, 215).
(5) Kindlustusmaksete tähtpäevaks maksmata jätmise korral on haigekassal õigus leping ühepoolselt ilma etteteatamiseta lõpetada neljateistkümne kalendripäeva möödumisel maksetähtpäevast, kui kindlustusmakse täitmise kohustust ei ole selleks ajaks nõuetekohaselt täies ulatuses täidetud.
(6) Lepingu lõpetamisel kindlustusmaksete tähtpäevaks maksmata jätmise korral on lepingu sõlminud isik kohustatud haigekassale hüvitama lepingu ennetähtaegse lõpetamise tõttu saamata jäänud kindlustusmaksete summa.
3) sõidukuluhüvitis;
(4) Sõidukulu- ja täiskasvanute hambaravi hüvitis makstakse käesolevas seaduses sätestatud tingimustel välja sõltumata kulutuse toimumise kohast.
[Lõike 1 sõnastus kuni 31. 12. 2004]
(1) Teenuse kandmisel tervishoiuteenuste loetellu ja loetelust kustutamisel ning tervishoiuteenuste loetelu muutmisel arvestatakse järgmisi kriteeriume:
4) vastavus ravikindlustuse rahalistele võimalustele.[Lõike 1 sõnastus alates 1. 01. 2005]
4) vastavus ravikindlustuse rahalistele võimalustele.[Lõige 11 jõustub 1. 01. 2005]
[Lõige 12 jõustub 1. 01. 2005]
(1) Haigekassa võtab noorema kui 19-aastase kindlustatud isiku poolt või tema kasuks sõlmitud hambaraviteenuse osutamise lepingust tuleneva tasu maksmise kohustuse üle tingimusel, etosutatudhambaraviteenus on kantud tervishoiuteenuste loetellu.
2) kindlustatud isikule on näidustatud hambaraviteenuse osutamine ja see näidustus tuleneb vajadusest parandada talle enne 19-aastaseks saamist osutatud hambaraviteenuse tagajärgi või on tingitud sellest, etoodatudparanemist ei toimunud, ühe aasta jooksul pärast isiku 19-aastaseks saamist.
10) ravikindlustust ja tervishoidu reguleerivate õigusaktide nõuetekohane täitmine tervishoiuteenuse osutaja või temale tööd andva isiku poolt.[Lõige 41 jõustub 1. 04. 2005]
[Lõige 42 jõustub 1. 04. 2005]
[Lõige 6 kehtetu alates 1. 04. 2005- RT I 2004, 56, 400 ]
(6) Haigekassa sõlmib isikuga, kes peab Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud haiglavõrgu arengukavas nimetamata haiglat, kuni kolmeaastase tähtajaga lepingu selles haiglas osutatavate tervishoiuteenuste rahastamise üldiste tingimuste kohta.
[RT I 2004, 56, 400 - jõust. 01.08.2004; 1. 04. 2005]
(2) Ravijärjekorra pidamise nõuded kehtestab sotsiaalminister määrusega. Haigekassa v��ib ravi rahastamise lepingu sõlmida ainult nimetatud määruse kohaselt ravijärjekorda pidava tervishoiuteenuse osutajaga.
(6) Kindlustatud isikul on õigus saada tervishoiuteenust väljaspool ravijärjekorda tingimusel, etseeei halvenda ravijärjekorras olevate kindlustatud isikute tervishoiuteenuse saamise võimalusi.
(3) Haigekassa poolt kindlustatud isikult teisese arvamuse saamise eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise tingimused ja korra kehtestab sotsiaalminister määrusega.
(1) Piirhind on soodustingimustel väljastatavate ravimite loetelusse kantud sama toimeainega ravimite hüvitamise aluseks olev hind.
[Lõike 1 sõnastus alates 1. 01. 2005]
[Lõige 11 jõustub 1. 01. 2005]
[Lõike 2 sõnastus kuni 31. 12. 2004]
(2) Ravimite piirhinna kehtestab sotsiaalminister määrusega, võttes arvesse käesoleva seaduse § 25 lõikes 3 sätestatud põhimõtet.
[Lõike 2 sõnastus alates 1. 01. 2005]
[Lõige 21 jõustub 1. 01. 2005]
[Lõike 3 sõnastus kuni 31. 12. 2004]
(3) Piirhinnast madalama hinnatasemega ravimitele ja juhul, kui Ravimiametis on registreeritud ainult üks sama toimeainega ravim, kehtestatakse hind hinnakokkuleppega.
[Lõike 3 sõnastus alates 1. 01. 2005]
[Lõike 4 sõnastus kuni 31. 12. 2004]
(4) Hinnakokkulepe on sotsiaalministri ja ravimitootja või väljastatud ravimi müügiluba omava isiku vahel sõlmitud üksikjuhtumit reguleeriv haldusleping piirhinnast odavama jaemüügihinnaga ravimite või piirhinnaga hõlmamata ravimite hulgimüügihinna kohta, mille soodustuse protsent on 100, 90 või 75.
[Lõike 4 sõnastus alates 1. 01. 2005]
(6) Vabariigi Valitsus lähtub käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud haiguste loetelu kehtestamisel lisaks lõikes 5 s��testatud kriteeriumidele eesmärgist tagada nende krooniliste haiguste ravimine või kergendamine, mis oluliselt halvendavad elukvaliteeti.
(1) Haigekassa võtab õigusaktides sätestatud ulatuses ja korras üle tasu maksmise kohustuse kindlustatud isikule vajalike meditsiiniliste abivahendite eest, mis on kantud haigekassa meditsiiniliste abivahendite loetellu (edaspidi meditsiiniliste abivahendite loetelu).
(2) Meditsiiniliste abivahendite loetelu kehtestab sotsiaalminister määrusega.
1) meditsiiniliste abivahendite loetellu kantud abivahendi eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise tingimused ja korra;
2) meditsiiniliste abivahendite loetelu koostamise ja muutmise tingimused ja korra.
1) kindlustatud isiku haigus või vigastus, mille puhul raviv arst või hambaarst on määranud, etkindlustatudisik ei ole haiguse või vigastuse tõttu ajutiselt võimeline töötama oma töö- või ametikohal või jätkama oma ülesannete täitmist või majandus- või kutsetegevust;
(7) Kui riiklikku töövõimetuspensioni saava kindlustatud isiku ajutise t��övõimetuse põhjuseks on haigus või vigastus, mis ei ole talle töövõimetuspensioni määramise põhjuseks, ei kohaldata talle haigushüvitise määramisel käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 6 sätestatut.
(2) Kui raseda töö- või teenistuskohustusi on raseduse ajal kergendatud, on tal õigus saada sünnitushüvitist 140 kalendripäeva, mitmikute sünni või tüsistusega sünnituse korral 154 kalendripäeva, kui ta on jäänud rasedus- ja sünnituspuhkusele v��hemalt 70 kalendripäeva enne arsti määratud eeldatavat sünnitamiskuupäeva. Raseda õigus saada sünnitushüvitist väheneb nende päevade võrra, mille võrra ta jäi rasedus- ja sünnituspuhkusele käesolevas lõikes sätestatud tähtajast hiljem.
6) käesoleva seaduse § 5 lõikes 3 nimetatud isikul on sotsiaalmaksu avansilise makse võlgnevus töövõimetuslehe haigekassale väljamaksmiseks esitamise kuupäeval.
(1) Haigekassa võib otsusega pikendada ajutise töövõimetuse hüvitise väljamaksmise tähtaega kuni 30 kalendripäeva võrra, kui esineb põhjendatud kahtlus, etisikulpuudub õigus hüvitist saada. Kui kahtlus osutub põhjendamatuks, on haigekassa kohustatud tasuma viivist alates käesoleva seaduse § 53 lõikes 6 sätestatud tähtajast.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 nimetatud hoiatustes märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 10 000 krooni.
(1) Haigekassa hüvitab vähemalt 19-aastasele kindlustatud isikule ühe kalendriaasta jooksul hambaraviteenuste eest tasutud summa sotsiaalministri määrusega kehtestatud määras, tingimustel ja korras.
(3) Haigekassa hüvitab isikule, kellele on riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel määratud vanaduspension ja üle 63-aastasele kindlustatud isikule üks kord kolme aasta jooksul hambaproteeside eest tasutud summa sotsiaalministri määrusega kehtestatud määras, tingimustel ja korras.
§ 64. Sõidukuluhüvitis
(1) Haigekassa hüvitab kindlustatud isikule mitterahaliste ravikindlustushüvitiste saamisega seoses ühe kalendriaasta jooksul sõidukulude eest tasutud summa sotsiaalministri määrusega kehtestatud määras, tingimustel ja korras.
(2) Haigekassa võib hüvitada kindlustatud isikule mitterahaliste ravikindlustushüvitiste saamisega seoses sõidukulude eest tasutud summa üle sotsiaalministri kehtestatud määra, kui tegemist on käesoleva seaduse § 27 lõikes 2 sätestatud juhtumiga.
§ 66. Täiskasvanute hambaraviteenuse hüvitise ja sõidukuluhüvitise seotus ajavahemikuga
Kui kindlustatud isikul ei tekkinud kalendriaastas õigust saada täiskasvanute hambaraviteenuse või sõidukuluhüvitist osaliselt või täies ulatuses seetõttu, etkindlustatudisik ei kandnud hüvitatavaid kulusid või kandis neid hüvitatavast määrast vähem, siis saamata jäänud hüvitise või hüvitise saamata jäänud osa võrra järgmises kalendriaastas makstavat hüvitist ei suurendata.
(5) Ambulatoorse eriarstiabi osutaja ei või visiiditasu nõuda rasedalt alates raseduse 12. nädalast ja alla kaheaastaselt kindlustatud isikult.
(11) Kutsealuse kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse hindamiseks vajaliku dokumendi väljastamise eest tervishoiuteenuse osutajale tasumise korra ja tasu piirmäära kehtestab Vabariigi Valitsus.
§-d 74--87. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
(5) Käesoleva seaduse § 64 jõustub 2005. aasta 1. jaanuaril.


Silver Kuusiku kaebuse läbivaatamine – Riigi Teataja
Silver Kuusiku kaebuse läbivaatamine
RT III, 13.03.2015, 15
Vastu võetud 11.03.2015 nr 95
Menetluse senine käik
Silver Kuusik kandideeris 2015. a Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn). 5.03.2015 esitas Silver Kuusik avalduse (kaebuse) rikkumiste kohta, mida talle kirjeldas Tartu linna valimisjaoskonna nr 6 liige Aimika Mürkhein. Kirjelduse kohaselt oli 1.03.2015 mitu juhust, et valima tulnud kodanikud said teada, et nad on osalenud e-hääletusel, kuigi nad seda enda sõnutsi teinud polnud. Isikute nimed kirjutati üles ja neile väljastati pabersedel ning neil lubati hääletada. Silver Kuusik soovis selgitust, kuidas ja miks selline asi aset leidis ning milline on sellise tegevuse seaduslik alus, samuti kuidas on välistatud asjaolu, et üks inimene ei saa sellisel juhul kaks korda hääletada, kumb hääl on sellisel juhul tühine ja kuidas seda kajastatakse? Silver Kuusik taotles e-häälte tühistamist Tartu linnas ja leidis, et on kandidaadina küsimuse ees, kuidas välistada temale laekunud topelthääled.
Tartu Linna Valimiskomisjon vastas 5.03.2015 kirjaga, mille kohaselt ei nähtu pöördumisest Tartu linna jaoskonnakomisjoni nr 6 konkreetset toimingut, mida isik soovis vaidlustada. Pöördumises on viidatud kolmandale isikule, kelle sõnul on väidetavalt rikkumised aset leidnud. Seega ei vasta pöördumine Riigikogu valimise seaduses kaebusele esitatud nõuetele. RKVS § 69 lõike 1 punkti 3 kohaselt tuleb kaebuses märkida andmed vaidlustatava otsuse kohta või vaidlustatava toimingu kirjeldus. Samuti ei ole Silver Kuusiku avaldus, kui seda isegi käsitleda kaebusena, esitatud RKVS § 70 lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul. Seetõttu käsitles Tartu Linna Valimiskomisjon Silver Kuusiku pöördumist selgitustaotlusena. Tartu Linna Valimiskomisjon selgitas, et valimisjaoskonnas nr 6 leidis 1. märtsil 2015 tõepoolest aset 2 juhtumit, kus eelhääletamise perioodil elektrooniliselt hääletanud valijal lasti valimisjaoskonnas uuesti hääletamissedeliga hääletada. Tegemist oli jaoskonnakomisjoni liikmete selge eksimusega, millest Tartu Linna Valimiskomisjon on teadlik ja mille asjaolud on tuvastatud. Konkreetsete juhtumite pinnalt ei saa aga väita, et valimistulemuste kindlakstegemisel läksid nimetatud kahe valija puhul arvesse topelthääled, sest hääletamissedeliga hääletamise järgselt tühistas Tartu Linna Valimiskomisjon nimetatud valijate e-hääled ja kehtima jäid vaid 1. märtsil valimisjaoskonnas antud pabersedeliga hääled. Sellise toimingu tegemisel lähtus Tartu Linna Valimiskomisjon RKVS § 487 lõikest 4 tulenevast põhimõttest, et kui valija on hääletanud nii elektrooniliselt kui ka hääletamissedeliga, arvestatakse valija hääletamissedelit. Sellekohased toimingud on tehtud ja kajastuvad valimiste infosüsteemis ning sellest on teavitatud ka Vabariigi Valimiskomisjoni.
6.03.2015 esitas Silver Kuusik kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile. Kaebaja kordab linna valimiskomisjonile esitatud väiteid. Kaebaja leiab lisaks, et valimispäeval on selline tegevus lubamatu ja vastuolus RKVS § 485 sätestatud valija õigusega muuta oma elektrooniliselt antud häält hääletades hääletamissedeliga kümnendast päevast kuni neljanda päevani enne valimispäeva RKVS §-s 40-43, 45 või 47 ettenähtud korras. Välistatud ei ole asjaolu, et neid inimesi on rohkem, kes võis valimistel käia kaks korda. Selline seaduserikkumine võis oluliselt hääletamistulemusi mõjutada ja rikuvad seetõttu nii kaebaja kui ka teiste kandidaatide ning valijate õigusi. Kaebaja lisab, et kuivõrd selline informatsioon võimalikust seaduserikkumisest ei jõudnud õigeaegselt temani ja tema erakonnale, siis palub ta kaebuse esitamise tähtaja ennistada. Kaebaja taotleb elektroonilise hääletamise tulemuste valimisringkonnas nr 10 (Tartu linnas) kehtetuks tunnistamist. Samuti on selgituse Vabariigi Valimiskomisjonile esitanud Aimika Mürkhein, kes kinnitab Silver Kuusiku kaebuse väiteid.
Tartu Linna Valimiskomisjoni seisukoht
Tartu Linna Valimiskomisjon leiab 9.03.2015 selgituses, et Silver Kuusiku kaebus ei vasta Riigikogu valimise seaduses kaebusele esitatud nõuetele. Ei tema algsest avaldusest ega kõnealusest kaebusest nähtu Tartu linna jaoskonnakomisjoni nr 6 konkreetset toimingut, mida ta soovib vaidlustada. Tegemist on selgitustaotlusega, millele tuleks vastata märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise ning kollektiivse pöördumise esitamise seaduses sätestatud korras.
1. Kõigepealt võtab Vabariigi Valimiskomisjon seisukoha küsimuses, kas Silver Kuusiku pöördumist Tartu Linna Valimiskomisjoni poole tulnuks käsitleda kaebusena RKVS § 68 ja § 69 lõike 1 mõttes või selgitustaotlusena.
2. RKVS § 68 kohaselt saab kaebust esitada valimiskomisjoni otsuse tühistamiseks või valimiskomisjoni toimingu seadusevastaseks tunnistamiseks. Algses maakonna valimiskomisjonile esitatud kaebuses on kaebaja vaidlustanud jaoskonnakomisjoni toiminguid hääletamise läbiviimisel, täpsemalt, et hääletada lubati isikutel, kes valijate nimekirja andmetel olid elektrooniliselt hääletanud. Riigikogu valimise seadus võimaldab elektroonilise hääle muutmist vaid eelhääletamise päevadel (RKVS § 485), mistõttu selline hääletamine võib olla vastuolus RKVS § 1 lõikes 3 sätestatud põhimõttega, et igal valijal on üks hääl. Kaebaja oli 2015. a Riigikogu valimistel kandidaat, seega võib hääletamise korralduse seaduslikkusest sõltuda tema hääletamistulemus. Sellest tulenevalt oli kaebaja jaoskonnakomisjoni toimingu vaidlustamisel huvitatud isik RKVS § 70 lõike 1 mõttes. Ülaltoodust tulenevalt oleks Tartu Linna Valimiskomisjonil olnud esitatud pöördumine võimalik läbi vaadata kaebusena, kuigi linna valimiskomisjon on õigesti leidnud, et kaebus ei olnud esitatud RKVS § 70 lõikes 2 sätestatud tähtaegu järgides, mistõttu kaebuse võinuks jätta läbi vaatamata.
3. Ülaltoodust tulenevalt vaatab Vabariigi Valimiskomisjon kaebuse läbi. Vabariigi Valimiskomisjon nõustub Tartu Linna Valimiskomisjoni 5.03.2015 Silver Kuusikule esitatud selgitustega ning leiab, et hoolimata jaoskonnakomisjoni eksimusest ei ole rikutud RKVS § 1 lõikes 3 sätestatud põhimõtet, et igal valijal on üks hääl, kuna valimispäeval hääletanud valijate elektroonilised hääled tühistati. Vabariigi Valimiskomisjon selgitab, et hiljemalt valimispäeval vormistab jaoskonnakomisjon valimiste infosüsteemis oma jaoskonna valijate tühistamisele kuuluvate elektrooniliste häälte nimekirja. Seega on juhul kui elektrooniliselt hääletanud valijal lubatakse hääletada sedeliga valimispäeval, protseduuriliselt võimalik elektrooniline hääl veel tühistada.
4. Ülaltoodust tulenevalt puudub vajadus kaaluda elektroonilise hääletamise tulemuste tühistamist valimisringkonnas nr 10 ning kaebus tuleb jätta rahuldamata. Kaebaja väide, et välistatud ei ole asjaolu, et neid inimesi on rohkem, kes võis hääletada rohkem kui üks kord, on hüpoteetiline.
Vastavalt RKVS § 71 lõike 6 punktile 1 Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:
Jätta Silver Kuusiku kaebus rahuldamata.


Töölepingu erakorralise ülesütlemise vaidlustamine - Pluss
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-2-1-70-16
Riigikohtu 28.09.2016 lahend nr 3-2-1-70-16
Isik X (hageja) esitas töövaidluskomisjonile AS-i X (kostja) vastu avalduse, milles palus tuvastada töölepingu erakorralise ülesütlemise tühisus, lõpetada tööleping töölepingu seaduse (TLS) § 107 lg 2 alusel ja mõista kostjalt hageja kasuks välja kuue kuu keskmise töötasu suurune hüvitis. Töövaidluskomisjon jättis hageja avalduse rahuldamata.
Maakohus jättis hagi rahuldamata. Ringkonnakohus jättis hageja apellatsioonkaebuse rahuldamata. Hageja esitas kassatsioonkaebuse. Kassatsiooniastmes vaieldi selle üle, kas töölepingu erakorraline ülesütlemine on kehtiv ning kas kostjal oli õigus öelda tööleping üles etteteatamistähtaega järgimata. Pooled vaidlevad ka selle üle, kas kostjal on kohustus maksta hagejale hüvitist.
1. TLS-i § 88 lg 1 p 2 järgi on töölepingu erakorralise ülesütlemise kehtivuse eelduseks, et töötaja ei ole tulnud toime tööülesannete täitmisega ning tööga toimetulematus on kestnud pikka aega. Nimetatud sätte kohaselt on töölepingu erakorralise ülesütlemise kehtivuse eelduseks asjaolu, et tööandja pakub töötajale võimaluse korral teist tööd. Sättest ei nähtu aga, nagu peaks pakutav töö olema varasema tööga samaväärne. Töölepingu ülesütlemine TLS-i § 88 lg 1 p 2 alusel eeldab üldjuhul töötaja hoiatamist.
2. TLS-i § 88 lg 2 esimesest lausest tuleneb tööandjale kohustus pakkuda töötajale tööd, mida viimane on võimeline tegema. Seega peab tööandja pakkuma töötajale sellist tööd, millega viimane saab tööandja hinnangul hakkama. Lisaks tuleb TLS-i § 88 lg 2 teises lauses sätestatut arvestades pakkuda töötajale teist tööd juhul, kui teise töö pakkumine oleks asjaolusid arvestades mõistlik.
3. Olukorras, kus töötaja vaidlustab töölepingu erakorralise ülesütlemise TLS-i § 88 lg 2 kohase teise töö pakkumise kohustuse rikkumise tõttu ja tööandja leiab, et tal oli õigus jätta see kohustus täitmata, peab tööandja tõendama, et tal ei olnud töötajale teist sobivat tööd pakkuda või teise töö pakkumine oleks põhjustanud talle ebaproportsionaalselt suuri kulusid või ei oleks see asjaolusid arvestades mõistlik.
4. TLS-i § 88 lg 3 teise lause sisustamisel tuleb arvestada TLS-i § 97 lg-s 3 töölepingu etteteatamistähtaega järgimata ülesütlemise õiguse kohta sätestatut. Kui kohus on tuvastanud asjaolud, mis võimaldavad tööandjal öelda töölepingu kooskõlas TLS-i § 97 lg-s 3 sätestatuga üles TLS-i § 97 lg-s 2 ettenähtud tähtaega järgimata, võib tööandjal olla üldjuhul õigus öelda tööleping TLS-i § 88 lg 3 teise lause järgi üles ka töötajat enne hoiatamata. Kohtud on töölepingu erakorralise ülesütlemise etteteatamise tähtaja järgimata jätmise asjaolusid ja poolte huve piisavalt kaalunud.
5. TLS-i § 97 lg-s 2 ettenähtud etteteatamistähtaegade järgimata jätmine ei too kaasa töölepingu ülesütlemise tühisust. Kui tööandja ütleb töölepingu üles etteteatamistähtaega järgimata, ilma et vaidluse asjaolud seda õigustaksid, on selle õiguslikuks tagajärjeks töötaja TLS-i § 100 lg-s 5 sätestatud õigus saada tööandjalt hüvitist.


Õpilase tunnustamise tingimused ja kord
Jõustumine: 11.05.202016.09.201201.09.2010
RT I 2010, 56, 364
Määrus kehtestatakse «Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» § 57 alusel.
§ 1. Kiituskirjaga «Väga hea õppimise eest» ja kiituskirjaga «Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines» tunnustamine
(1) Kiituskirjaga «Väga hea õppimise eest» ja kiituskirjaga «Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines» võidakse tunnustada kõikide klasside õpilasi.
(2) Õpilast tunnustatakse kiituskirjaga kooli õppenõukogu poolt kehtestatud tingimustel ja korras.
§ 2. Kiitusega põhikooli lõputunnistusel tunnustamine
(1) Kiitusega põhikooli lõputunnistusel tunnustatakse põhikoolilõpetajat, kellel kõigi lõputunnistusele kantavate õppeainete viimane aastahinne ja lõpueksamihinne on «väga hea».
(2) Põhikoolilõpetaja kiitusega põhikooli lõputunnistusel tunnustamise otsustab kooli õppenõukogu.
§ 3. Kuld- ja hõbemedaliga tunnustamine
(1) Kuldmedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kelle kõigi õppeainete kooliastmehinne on «väga hea».
(2) Hõbemedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kellel kuni kahes õppeaines on kooliastmehinne vähemalt «hea» ja ülejäänud õppeainetes «väga hea».
(3) Gümnaasiumilõpetaja kuld- või hõbemedaliga tunnustamise otsustab kooli õppenõukogu.
(4) Maavalitsused, Tallinna Linna osas Tallinna Linnavalitsus, koondavad oma haldusterritooriumil asuvate koolide taotlused kuld- ja hõbemedalite väljastamiseks. Maavalitsused ja Tallinna Linnavalitsus esitavad koondtaotluse Riiklikule Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskusele. Riiklik Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskus väljastab taotletud kuld- ja hõbemedalid maavalitsustele ja Tallinna Linnavalitsusele koondtaotluses toodud koolidele edastamiseks.
RT I, 08.05.2020, 28
(4) [Kehtetu - RT I, 13.09.2012, 1 - jõust. 16.09.2012]
§ 31. Eriolukorrast tingitud erisused seoses põhikooli ja gümnaasiumi lõpetava õpilase tunnustamisega 2019/2020. õppeaastal
(1) Kiitusega põhikooli lõputunnistusel tunnustatakse põhikoolilõpetajat, kellel kõigi lõputunnistusele kantavate õppeainete viimane aastahinne on „väga hea” või Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 1 „Põhikooli riiklik õppekava” § 251 lõikes 2 sätestatud juhul „arvestatud”. Kui õppeainete viimaste aastahinnetena on kasutatud „arvestatud”, tunnustatakse põhikoolilõpetajat kiitusega juhul, kui kool hindab aastahinnet „arvestatud” samaväärseks hindega „väga hea”.
(2) Kuldmedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kelle kõigi õppeainete kooliastmehinne on „väga hea” või Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 2 „Gümnaasiumi riiklik õppekava” § 221 lõikes 3 sätestatud juhul „arvestatud”. Kui kooliastmehinnetena on kasutatud „arvestatud”, tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat kuldmedaliga juhul, kui kool hindab kooliastmehinnet „arvestatud” samaväärseks hindega „väga hea”.
(3) Hõbemedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kellel kuni kahes õppeaines on kooliastmehinne vähemalt „hea” ja ülejäänud õppeainetes „väga hea” või Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 2 „Gümnaasiumi riiklik õppekava” § 221 lõikes 3 sätestatud juhul „arvestatud”. Kui kooliastmehinnetena on kasutatud „arvestatud”, tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat hõbemedaliga juhul, kui kool hindab kooliastmehinnet „arvestatud” samaväärseks hindega „väga hea” või „hea”.