text:
Vandeadvokaat Annika Vaik - Kohaliku omavalitsuse töötajate töötasude avalikustamisest ja avaldamisest - Addenda
Vandeadvokaat Annika Vaik - Kohaliku omavalitsuse töötajate töötasude avalikustamisest ja avaldamisest
Töölepingu seaduse § 28 lõike 2 punktis 13 on sätestatud tööandja kohustus mitte avaldada töötaja nõusolekuta või seadusest tuleneva aluseta andmeid töötajale arvutatud, makstud või maksmisele kuuluva töötasu kohta. Selline töötasu andmete avalikustamise keeld on üldjuhul erasektoris hästi teada. Küll aga on praktikas arusaamatusi olnud selle keelu kehtivusega avalikus teenistuses. Hiljutine Riigikohtu lahend tõi kohalike omavalitsuste töötajate töötasude avaldamise osas selgust.
Avalikus teenistuses töötavate isikute töötasude avaldamisega seoses tuleb esmalt eristada, kas konkreetse isiku puhul on seaduse kohaselt tegemist ametniku või töötajaga. Ametnikuna käsitletakse isikuid, kes on teenistus- ja usaldussuhtes riigi või kohaliku omavalitsusega ja kes teostab avalikku võimu (vt avaliku teenistuse seaduse (ATS) § 5 lõike 1 punkt 1, § 7 lõiked 1 ja 2). Avalikus teenistuses töötavad töötajad teevad aga eeldatavasti üldjuhul avaliku võimu teostamist toetavat tööd (vt ATS § 5 punkt 2, § 7 lõige 4).
Lisaks tuleb Riigikohtu poolt 17.10.2018. a haldusasjas nr 3-15-3228 tehtud otsuse kohaselt eristada palga/töötasu aktiivset avalikustamist ja passiivset avaldamist.
ATS §-st 65 ja avaliku teabe seaduse (AvTS) § 28 lõike 1 punktist 25 tuleneb kohustus avaldada ametniku palgaandmed veebilehel. Riigikohus on seda nimetanud aktiivseks avalikustamise kohustuseks ning leidnud, et kuivõrd need sätted räägivad ainult ametniku palgaandmetest, siis kohaliku omavalitsuse töötajate töötasud aktiivselt veebilehel avalikustamisele ei kuulu. Ehk siis veebilehel kuuluvad aktiivselt avalikustamisele ainult ametnike palgaandmed. Kohaliku omavalitsuse töötajate töötasude andmed veebilehel avalikustamisele ei kuulu.
Küll aga leidis Riigikohus, et eeltoodu ei tähenda seda, et kohaliku omavalitsuse töötajate töötasud nn passiivselt ehk teabenõuetele vastates avaldamisele ei kuuluks.
Kõrgeim kohus jõudis seisukohale, et AvTS § 36 lõike 1 punkt 9 on erinormiks TLS § 28 lõike 2 punkti 13 suhtes ning leidis, et vastava AvTSi normi alusel tuleb kohalikul omavalitsusel teabenõude saamisel anda kohaliku omavalitsuse töötajale arvutatud, makstud või maksmisele kuuluva töötasu kohta andmeid. Seda isikustatud kujul, ehk siis konkreetse isikuga seotuna, ning sõltumata töökohast. Seega vastava teabenõude saamisel tuleb teabenõudele vastates kohaliku omavalitsuse töötaja töötasu andmed avaldada.

matches:
§ 28
§ 5
§ 7
§ 5
§ 7
§ 28
Riigikohus
kohus
§ 36
§ 28


§ 192 Aktsiisilaopidaja kohustused registreeringuga seoses
RT I, 07.02.2012, 10
31.01.2012 RT I, 07.02.2012, 9 31.01.2012 Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi otsus tunnistab vedelkütuse seaduse § 36 lõike 5 põhiseadusega vastuolus olevaks ja kehtetuks osas, milles see kohaldub tarbimisse lubatud kütuse müüjate suhtes, kes olid 1. aprillil 2011 registreeritud majandustegevuse registris kütuse müüjana ning olid kütuseturul tegutsenud vähem kui kolm aastat ning § 4² lõike 5 punkti 1 tekstiosa „ning vähemalt kolmeaastane kogemus kütuse käitlemise valdkonnas” põhiseadusega vastuolus olevaks ja kehtetuks
(53) Registreering ei ole nõutav, kui kütus võõrandatakse aktsiisilaos, maksulaos, tollilaos või vabatsoonis või kui mootorsõiduki kasutuslepingu sõlmimisega kaasneb kasutuslepingukohane kütuse müük.
(1) Kütuse tarbimisse lubamisel on kütuse müüja tagatis 1 000 000 eurot.
(2) Käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud kütuse müüjal on majandustegevuse registris nõutav eraldi märge kütuse tarbimisse lubamiseks.
§ 192. Aktsiisilaopidaja kohustused registreeringuga seoses
(1) Aktsiisilaopidaja on kohustatud teise isiku kütuse tarbimisse lubamisel kontrollima majandustegevuse registrist, kas kütuse tarbimisse lubamist soovival isikul on registreering kütuse müügiks, sealhulgas käesoleva seaduse § 13 lõikes 2 nimetatud märge, ning teatama Maksu- ja Tolliametile viivitamata selle isiku andmed, kellel puudub vastav märge. Aktsiisilaopidaja võib lubada tarbimisse teise isiku, kellel puudub käesolevas lõikes nimetatud märge, kütust juhul, kui isik on esitanud aktsiisilaopidajale kinnituse, mis sisaldab järgmisi andmeid:
2) kinnitus, et tarbimisse lubatavat kütust ei müüda;
3) isiku esindaja ees- ja perekonnanimi, isikukood, allkiri ja kuupäev.
Aktsiisilaopidajal on keelatud lubada tarbimisse teise isiku kütust, kui isikul on majandustegevuse registris märge kütuse müügiks käesoleva seaduse § 42 lõike 2 tähenduses.
(2) Maksu- ja Tolliamet võib peatada aktsiisilao tegevusloa kehtivuse kuni kuueks kuuks, kui:
1) aktsiisilaopidaja on korduvalt lubanud tarbimisse teise isiku, kellel puudub käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud märge, kütust;
2) aktsiisilaopidajal on korduvalt puudunud käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kinnitus või
3) aktsiisilaopidaja on korduvalt jätnud Maksu- ja Tolliametile teatamata kütuse müügist isikule, kellel puudub käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud märge.
(3) Maksu- ja Tolliamet võib keelduda aktsiisilao tegevusloa kehtetuks tunnistamisest tegevusloa omaniku taotlusel ajal, millal tegevusloa kehtivus on peatatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud põhjusel.


text:
3-2-1-81-10 Riigikohus 25.10.2010
TsMS § 46 lg 2
Trahvi määramisest TsMS § 314 lg 6 teise lause järgi, tuleb TsMS § 46 lg 2 järgi eelnevalt hoiatada. Hoiatus on võimalik lisada elektrooniliselt saadetavale kohtukutsele. Olukorras, kus menetlusosaline on kohtule oma e-posti aadressi avaldanud ja kohus on sama kohtuasja käigus menetlusosalisele selle e-posti aadressi kaudu dokumente edastanud ning menetlusosaline on nende kättesaamist kinnitanud, ei pea kohus tegema täiendavaid järelepärimisi ega koguma tõendeid selle e-posti teel edastatud kohtukutse tegeliku kättesaamise kohta. Küll on menetlusosalisel endal õigus tõendada, et ta kutset kätte ei saanud, vaidlustades trahvi määramist.
Olukorras, kus menetlusosaline on kohtule oma e-posti aadressi avaldanud ja kohus on sama kohtuasja käigus menetlusosalisele selle e-posti aadressi kaudu dokumente edastanud ning menetlusosaline on nende kättesaamist kinnitanud, ei pea kohus tegema täiendavaid järelepärimisi ega koguma tõendeid selle e-posti teel edastatud kohtukutse tegeliku kättesaamise kohta. Küll on menetlusosalisel endal õigus tõendada, et ta kutset kätte ei saanud.

matches:
Riigikohus
§ 46
§ 314
§ 46
kohus
kohus
kohus
kohus


RT I 2002, 92, 527
Vabariigi Presidendi 31. oktoobri 2002. a otsusega nr 257
Vastu võetud 16. oktoobril 2002. a (õ)
Autoriõiguse seaduses (RT 1992, 49, 615; RT I 2000, 16, 109; 78, 497; 2001, 50, 289; 56, 335; 2002, 53, 336; 63, 387) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 46 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 2. Paragrahv 47 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 47. All-litsents teose kasutamiseks
Teose kasutamiseks loa saanud isik võib lubada kolmandal isikul teost kasutada (anda all-litsentsi) ainult autori eelneval nõusolekul.»
§ 3. Paragrahvi 48:
« (1) Autorileping on autori või tema õigusjärglase ja teost kasutada sooviva isiku vaheline kokkulepe teose kasutamiseks, mille alusel autor või tema õigusjärglane annab teisele poolele üle oma varalised õigused või loa teose kasutamiseks lepingu tingimustega ettenähtud ulatuses ja korras.»;
« (3) Olemasoleva teose kasutamise korral litsentsilepingu alusel kohaldatakse autorilepingule võlaõigusseaduses (RT I 2001, 81, 487; 2002, 60, 374) litsentsilepingu kohta sätestatut, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.
(4) Uue teose loomise ja kasutamise korral kohaldatakse autorilepingule võlaõigusseaduses töövõtu kohta sätestatut, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.»
§ 4. Seadust täiendatakse §-ga 481 järgmises sõnastuses:
« § 481. Autorilepingu sisu
(2) Autoritasu maksmise viis (protsent teose müügihinnast, konkreetselt kindlaksmääratud summa, protsent teose kasutamisel saadavast kasumist vms), tasu suurus, selle väljamaksmise tähtaeg ja kord määratakse autorilepingus poolte kokkuleppel.»
§ 5. Paragrahv 49 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 49. Autorilepingu vorm
(2) Kirjalik või kirjalikku taasesitamist võimaldav vorm ei ole kohustuslik lihtlitsentsi andmise korral lepingute suhtes teose avaldamise kohta perioodilises väljaandes või teatmeteoses ning suuliste teoste ühekordse edastamise kohta raadios ja televisioonis ning kaabellevivõrgus.»
« § 53. Teose kasutamise algustähtaeg
Teose kasutamise algustähtaeg ei tohi ületada ühte aastat, alates autori poolt teose kasutajale üleandmise momendist, kui lepinguga ei ole ette nähtud teisiti.»
§ 7. Paragrahvid 54 ja 55 tunnistatakse kehtetuks.
§ 8. Paragrahv 56 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 56. Autorilepingu täitmine isiklikult
Autorilepingu puhul uue teose loomiseks on autor kohustatud looma teose isiklikult, kui lepinguga ei ole ette nähtud teisiti. Teiste isikute kaasamine teose loomisele ja autorikollektiivi muutmine võivad toimuda vaid teose tellija eelneval nõusolekul.»
§ 9. Paragrahvi 57 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Uue teose loomiseks sõlmitud autorilepingu alusel loodud kujutava kunsti teos läheb üle tellija omandisse või valdusesse, kui lepinguga ei ole ette nähtud teisiti.»
§ 10. Seadust täiendatakse §-ga 812 järgmises sõnastuses:
« § 812. Autoriõiguste ja autoriõigusega kaasnevate õiguste tsiviilõiguslik kaitse
(4) Piraatkoopia üleandmine autorile, autoriõigusega kaasnevate õiguste valdajale või nende esindajale ei ole lubatud.»
§ 11. Paragrahvi 89:
1) lõige 11 tunnistatakse kehtetuks;
2) täiendatakse lõigetega 12 ja 13 järgmises sõnastuses:
« (12) Käesoleva seaduse § 13 6. lõige jõustub 2003. aasta 1. jaanuaril.
(13) Käesoleva seaduse § 271 jõustub 2004. aasta 1. jaanuaril.»
(õ) ÕIEND avaldatud RT I 2002, 94 ( Lugeda «Autoriõiguse seaduse muutmise seaduse» (RT I 2002, 92, 527) vastuvõtmise kuupäevaks 16. oktoober 2002).


text:
5-17-43/12 Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium 08.05.2018
PS § 147 lg 4
KRAPS § 3 lg 16
KRAPS § 1
KRAPS § 2 lg 1
KRAPS § 2 lg 2
PS §-d 15, 146 ja § 147 lg 4 koostoimes panevad seadusandjale kohustuse kehtestada seadusega kohtuniku palk, mis oleks piisav tema sõltumatuse, erapooletuse ja asjatundlikkuse tagamiseks. Sellele kohustusele vastab kohtuniku subjektiivne õigus nõuda riigilt oma sõltumatuse, erapooletuse ja asjatundlikkuse tagamiseks piisavat palka või muud hüvitust. Vt ka RKÜK otsus asjas nr 3-3-1-59-07, p-d 30–35, ja asjas nr 3-4-1-29-13, p 44.4; vrdl otsus asjas nr 3-4-1-1-14, p-d 96 ja 97. (p-d 40–42; vt ka p-d 44–47)
PS §-d 15, 146 ja § 147 lg 4 koostoimes panevad seadusandjale kohustuse kehtestada seadusega kohtuniku palk, mis oleks piisav tema sõltumatuse, erapooletuse ja asjatundlikkuse tagamiseks. Sellele kohustusele vastab kohtuniku subjektiivne õigus nõuda riigilt oma sõltumatuse, erapooletuse ja asjatundlikkuse tagamiseks piisavat palka või muud hüvitust. Vt ka RKÜK otsus asjas nr 3-3-1-59-07, p-d 30–35, ja asjas nr 3-4-1-29-13, p 44.4; vrdl otsus asjas nr 3-4-1-1-14, p-d 96 ja 97. (p-d 40–42) Põhiseadusliku kohustuse ja sellele vastava subjektiivse õiguse rikkumise tuvastamiseks ei saa käsitada igat palgakorralduse muudatust kohtuniku põhiõiguse riivena ja hinnata seejärel palgas toimunud muutuse proportsionaalsust selle muutuse tinginud abinõuga taotletava eesmärgi suhtes. Selle asemel tuleb hinnata, kas konkreetne palk on asjaolusid arvestades piisav. Kui palk ei ole piisav, siis on tegemist riigi kohustuse ja kohtuniku subjektiivse õiguse rikkumisega. (p 43, vrd ka p 45) See, kas palk on põhiseaduse mõttes kohtunikule piisav, tuleb igal konkreetsel juhul välja selgitada nii kohtunikule ette nähtud teisi tagatisi, tema tööga seotud kitsendusi, vastutuse määra kui ka muid asjaolusid arvestades. Seejuures tuleb tähele panna, et kohtunikele piisava palga kehtestamine on muu hulgas Riigikogu eelarvepoliitiline otsustus, mille tegemisel on seadusandjal põhiseadusega ette antud raamides teatud otsustusvabadus. Kohtuvaidluse korral on kohtud õigustatud reageerima ilmsetele ebapiisavuse juhtumitele või katsetele mõjutada kohtunikkonda palga abil. (p 44) Asjaolu, et konkreetse kohtuniku palk sõltus KRAPS § 2 lg-s 2 sätestatud indeksist, mille kujunemine oli seadusega kehtestatud ja mille tulemusena pidi palk mingi väärtuse ümber kõikudes pikemaks ajaks ligikaudu samaks jääma, on sisuliselt sama, mis kehtestada konkreetne palgasumma vahetult seadusega. Kokkuvõttes oli kohtuniku palk kehtestatud seadusega viisil, mis tagas palga sõltumatuse täitevvõimust ning arvestas ka kohtu- ja seadusandliku võimu lahususe ja tasakaalustatuse põhimõttega. (p 46) PS §-d 15, 146 ja § 147 lg 4 nende koostoimes kaitsevad kohtunikku üksnes sellise palga vähendamise eest, mille tulemusena ei ole minimaalsel vajalikul määral tagatud tema sõltumatus, erapooletus ja asjatundlikkus, st palk ei ole nende põhiseaduslike väärtuste kaitsmiseks piisav. Need sätted koostoimes ei kaitse kohtunikku palga igasuguse vähenemise eest, kui selle tagajärjel ei muutu palk ebapiisavaks. Nõuet, et kohtuniku palka ei võiks tema sõltumatuse tagatisi kahjustamata vähendada, ei tulene ka muudest põhiseaduse normidest. (p 47)
Vt p-d 36–38.
3-4-1-4-17 Riigikohus 11.05.2017
Riigikohus põhiseaduslikkuse järelevalve korras kohtulahendite põhiseaduspärasust ei hinda ning põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium ei ole põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse järgi Riigikohtu ülejäänud kolleegiumidest kõrgemalseisev kohtuaste, kuhu saaks edasi kaevata tsiviil-, kriminaal- või halduskolleegiumi lahendite peale (vt nt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-19-08). (p 16) Kohtul on kohustus ka omal algatusel (ex officio) kontrollida kõikide asjassepuutuvate normide, sh kohaldatavate menetlusnormide vastavust põhiseadusele isegi siis, kui menetlusosaline ei ole esitanud normi põhiseaduse vastaseks tunnistamise ja kohaldamata jätmise taotlust (vt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-56-13). Ainuüksi sellest, et Riigikohus ei esita määruses põhjendusi vaidlusaluste sätete põhiseaduspärasuse kohta, ei saa teha järeldust, et kohus ei hinnanud kõiki kaebuses esitatud väiteid (vt RKPJK määrused asjades nr 3-4-1-21-11 ja 3-4-1-14-16). (p 19)
Kui isikul ei ole ühtegi muud tõhusat võimalust kasutada PS §-ga 15 tagatud õigust enda õiguste kohtulikule kaitsele, st kui riik ei ole täitnud kohustust luua põhiõiguste kaitseks kohane kohtumenetlus, mis oleks õiglane ja tagaks isiku õiguste tõhusa kaitse, saab isik tulenevalt PS §-dest 13, 14 ja 15 pöörduda oma põhiõiguste kaitseks otse Riigikohtu poole (alates RKÜK otsusest asjas nr 3-1-3-10-02; viimati RPKJK määrus asjas nr 3-4-1-14-16). (p 15)
Kui isikul ei ole ühtegi muud tõhusat võimalust kasutada PS §-ga 15 tagatud õigust enda õiguste kohtulikule kaitsele, st kui riik ei ole täitnud kohustust luua põhiõiguste kaitseks kohane kohtumenetlus, mis oleks õiglane ja tagaks isiku õiguste tõhusa kaitse, saab isik tulenevalt PS §-dest 13, 14 ja 15 pöörduda oma põhiõiguste kaitseks otse Riigikohtu poole (alates RKÜK otsusest asjas nr 3-1-3-10-02; viimati RPKJK määrus asjas nr 3-4-1-14-16). (p 15) Kohtul on kohustus ka omal algatusel (ex officio) kontrollida kõikide asjassepuutuvate normide, sh kohaldatavate menetlusnormide vastavust põhiseadusele isegi siis, kui menetlusosaline ei ole esitanud normi põhiseaduse vastaseks tunnistamise ja kohaldamata jätmise taotlust (vt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-56-13). Ainuüksi sellest, et Riigikohus ei esita määruses põhjendusi vaidlusaluste sätete põhiseaduspärasuse kohta, ei saa teha järeldust, et kohus ei hinnanud kõiki kaebuses esitatud väiteid (vt RKPJK määrused asjades nr 3-4-1-21-11 ja 3-4-1-14-16). (p 19)
3-4-1-14-16 Riigikohus 27.01.2017
PS § 15 lõike 1 teisest lausest tuleneb isiku õigus seada kahtluse alla menetlusõiguslike normide vastavus põhiseadusele. PSJKS ei näe ette võimalust, et isik saaks Riigikohtule esitada kaebuse õigustloova akti või selle sätte PS vastaseks tunnistamiseks. Siiski saab isik õiguste lünkadeta kohtuliku kaitse tagamiseks erandjuhul pöörduda oma põhiõiguste kaitseks otse Riigikohtu poole. Riigikohus on pädev kaebust läbi vaatama juhul, kui kaebuse esitaja käsutuses ei ole ega ole olnud ühtegi tõhusat võimalust taotleda kohtult kaitset põhiõiguste rikkumise eest (alates RKÜK otsusest asjas nr 3-1-3-10-02; viimati RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-43-13). (p 21-22)
PS § 152 lõikest 1 tulenev kohustus jätta põhiseadusega vastuolus olev õigusakt või selle säte kohaldamata on ka Riigikohtul. Teisalt tuleb arvestada, et RKPJK ei ole PSJKS kohaselt Riigikohtu ülejäänud kolleegiumidest kõrgemalseisev kohtuaste, kuhu saab edasi kaevata tsiviil-, kriminaal- või halduskolleegiumi lahendite peale (vt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-19-08). Ainuüksi asjaolu, et menetlusosaline ei nõustu tema suhtes tehtud ja jõustunud kohtulahendiga, ei anna iseenesest alust väita, et tema põhiõigusi on rikutud ja et sellise rikkumise kõrvaldamiseks puudub tõhus viis kohtulikule kaitsele (alates RKPJK määrusest asjas nr 3-4-1-4-06; viimati RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-34-15). (p 25) Riigikohus hindab kassatsiooni või määruskaebuse menetlusse võtmise otsustamisel muu hulgas ka taotluse tunnistada õigustloov akt või selle säte põhiseaduse vastaseks põhjendatust. Kohtul on kohustus ka omal algatusel (ex officio) kontrollida kõikide asjassepuutuvate normide, sh kohaldatavate menetlusnormide vastavust põhiseadusele isegi siis, kui menetlusosaline ei ole esitanud normi põhiseaduse vastaseks tunnistamise ja kohaldamata jätmise taotlust (vt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-56-13). Ainuüksi sellest, et Riigikohus ei esita määruses põhjendusi vaidlusaluste sätete põhiseaduspärasuse kohta, ei saa teha järeldust, et kohus ei hinnanud kõiki kaebuses esitatud väiteid (vt RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-21-11; RKPJK määrus asjas nr 3-4-1-4-13). (p 26)
PS § 24 lg 1 näeb ette igaühe põhiõiguse seadusega määratud kohtualluvusele, mis peab kindlustama kohtuasjade jaotamise kohtute vahel ette kindlaks määratud objektiivsete kriteeriumite alusel, hoides seeläbi ära asjade kohtutevahelist meelevaldset jagamist ja tagades õigusemõistmise sõltumatust. Kohtualluvuse määramine seaduslikul teel peab justiitshaldustasandil tagama kohtu suurust arvestava kohtunikevahelise tööjaotuse ja seeläbi kohtusüsteemi tõhusa toimimise ning teiselt poolt isikute optimaalse juurdepääsu õigusemõistmisele. (p 40) Kuigi kohtualluvuse määramisel ja kohtute paiknemise üle otsustamisel on seadusandjal lai otsustusruum, ei tähenda see, nagu võiks seadusandja selles vallas toimida meelevaldselt. Nii kohtute asukohtade määramine kui ka kohtualluvuse reguleerimine peab olema proportsionaalne seeläbi riivatavate põhiõiguste suhtes. (p 43) Kohtualluvus on tihedalt seotud kohtute paiknemise ja tööjaotuse küsimustega, mille lahendamine on suuresti seadusandja õiguspoliitiline otsustus. Kohtute paiknemine ja omavaheline tööjaotus on omakorda seotud kohtusüsteemi rahastamise ja riigieelarvega. Põhiseaduse preambulist ja §-st 14 tuleneva põhiõiguste ja -vabaduste kaitse tagamise kohustuse täitmiseks peab Eesti kindlustama jätkusuutliku eelarvepoliitika. Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus peab vältima olukorda, kus eelarvepoliitika kujundamine läheb suures osas kohtu kätte. (p 53) Nii üldreegli kehtestamisel kui ka erandite ettenägemisel on seadusandja õigustatud arvesse võtma erinevaid aspekte – lisaks kohtute kaugusele menetlusosalistest kohtute töö tõhusust lähtuvalt kohtute suurusest, elanike arvu kohtu piirkonnas, õigusabi kättesaadavust kohtu lähedal, kohtunike värbamise võimalusi ja muid asjakohaseid kaalutlusi. (p 58)
3-4-1-54-14 Riigikohus 27.02.2015
PS § 104 lg 2 kohaselt saab mõningaid seadusi vastu võtta ja muuta üksnes Riigikogu koosseisu häälteenamusega. PS § 104 lg 2 p 14 kohaselt tuleb Riigikogu häälteenamusega vastu võtta ka kohtumenetluse seadused. Krediidiasutuste seaduse vastuvõtmise ega KAS § 50 lg 2 muutmise poolt ei ole hääletanud üle 50 Riigikogu liikme. KAS § 50 lg 2 vastuvõtmisel ega ka muutmisel ei ole järgitud Riigikogu koosseisu häälteenamuse nõuet. (p-d 47-48) Kuna KAS § 50 lg 2 vastuvõtmise poolt ei ole hääletanud Riigikogu koosseisu häälteenamus, on see formaalselt põhiseadusvastane. (p 51) Sellest, kas tegemist on hagi- või hagita menetlusega, sõltub, millist regulatsiooni tuli maakohtul Finantsinspektsiooni taotluse menetlusse võtmise hindamisel kohaldada ning keda tuleb käsitada menetlusosalisena. Sellest sõltub ka see, kas KAS § 50 lg 2 on kohtumenetluse seadus PS § 104 lg 2 p 14 mõttes. (p 50) TsMS § 475 lg 2 sätestab maakohtu õigusemõistmise ülesande sisu ja üldised piirid, sh näidates ära, millal maakohus on õigustatud ja kohustatud temale esitatud avaldust läbi vaatama ning selle kohta otsustust langetama, kui tegemist ei ole hagita asjaga TsMS § 475 lg 1 tähenduses ega hagimenetlusega. TsMS § 475 lg 2 on viitenorm, milles on sätestatud üksnes osa maakohtu õigusemõistmise ülesande sisu ja üldisi piire reguleerivaid eeldusi. Seadusandja võib muus seaduses sätestada need juhtumid, millal asi tuleb TsMS § 475 lg 2 kohaselt lahendada hagita menetluses. KAS § 50 lg 2 on PS § 104 lg 2 p 14 mõttes kohtumenetluse seadus. KAS § 50 lg 2 on mõeldud muu hulgas reguleerima kohtumenetlust, sest see on vastu võetud selleks, et täiendada TsMS § 475 lg-s 2 sätestatud eelduste kogumit. (p 51)
Üldjuhul nõuavad äriseadustiku § 184 lg 5 ja § 319 lg 5 kohaselt osanikud ja aktsionärid äriühingu juhatuse või nõukogu liikme tagasikutsumist maakohtus. Seadusandja ei ole KAS § 50 lg-s 2 sätestanud, et äriühingu juhtorgani liikme tagasikutsumise nõue vaadatakse läbi halduskohtus. Eeldada võib, et seadusandja on soovinud, et ka krediidiasutuse juhi tagasikutsumist Finantsinspektsiooni avalduse alusel menetletakse maakohtus. (p 50.1) KAS § 50 lg 2 alusel maakohtusse esitatud nõuet ei saa läbi vaadata hagimenetluses, kuna tegemist ei ole eraõigussuhtes tekkinud vaidlusega (TsMS § 1 teine lause). Finantsinspektsioon kontrollib, kas krediidiasutuse juht vastab KAS §-s 48 sätestatud nõuetele. KAS §-s 48 sätestatud nõuded krediidiasutuse juhtidele ei ole eraõigusliku, vaid avalik-õigusliku iseloomuga. Krediidiasutuse juhi tagasikutsumiseks tehtud ettekirjutuse täitmise tagamiseks maakohtusse pöördumine ei muuda Finantsinspektsiooni ja krediidiasutuse vahelist vaidlust eraõiguslikuks. Olemuslikult on nii ettekirjutuse tegemine kui ka selle täitmise tagamiseks maakohtusse pöördumine finantsjärelevalve, mille eesmärgiks on kaitsta avalikku huvi (FIS § 3). (p 50.1)
Formaalne kooskõla põhiseadusega tähendab, et põhiõigusi piirav õigustloov akt peab vastama põhiseaduse pädevus-, menetlus- ja vorminõuetele ning määratuse ja seadusereservatsiooni põhimõtetele. (p 47) Kuna krediidiasutuste seaduse § 50 lg 2 vastuvõtmise poolt ei ole hääletanud Riigikogu koosseisu häälteenamus, on see formaalselt põhiseadusvastane. (p 51)
Üldjuhul on isikul õigus pöörduda maakohtusse enda eeldatava ja seadusega kaitstud õiguse või huvi kaitseks (TsMS § 3 lg 1). TsMS § 3 lg 2 kohaselt menetleb kohus tsiviilasja ka siis, kui seadus sätestab isikule õiguse pöörduda kohtusse avalikkuse eeldatava seadusega kaitstud huvi kaitseks. Finantsinspektsioon ei ole avalik-õiguslik juriidiline isik TsÜS § 25 lg 2 ja § 26 tähenduses, vaid ta on asutus, kellel puudub tsiviilkohtumenetlusõigusvõime TsMS § 201 lg 2 mõttes. (p 43) Finantsinspektsioon on hagita menetluses avaldajaks. Kuigi avaldajaks on FI, esitab ta avalduse maakohtule finantsjärelevalvet tehes, mida ta teeb riigi nimel (FIS § 4 lg 2). (p 50.2)
Ettekirjutus krediidiasutuse juhi tagasikutsumiseks ja kohtusse pöördumine ettekirjutuse sundtäidetavuse tagamiseks riivab krediidiasutuse ettevõtlusvabadust (PS § 31) ja krediidiasutuse juhi kutsevabadust (PS § 29 lg 1). Ettevõtlusvabaduse kaitsealasse kuulub tulu saamise eesmärgil toimuv tegevus. Krediidiasutus kui äriühing võib olla huvitatud, et just konkreetne isik kuuluks tema juhtide hulka, kuna see isik võib oma teadmiste ja oskustega aidata äriühingu tulu teenimisele kaasa. Ettekirjutus ja selle täitmise tagamiseks maakohtusse pöördumine koormab krediidiasutuse juhti ning mõjutab negatiivselt tema õigust tegeleda enda valitud tegevusalal. (p 46)
3-4-1-1-14 Riigikohus 26.06.2014
Kohtunikupension on üheks kohtuniku ja ka kohtute sõltumatuse garantiiks, samuti kompensatsiooniks kohtunikuametiga kaasnevate piirangute eest. (p 96, 97)
Õiguspärase ootuse kaitse peab tagama õiguste ja vabaduste moonutamatu realiseerimise (PS § 11 teine lause). (p 90) Vt ka Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 9. detsembri 2013. a otsus asjas nr 3-4-1-27-13, p 50.
Õiguspärase ootuse põhimõte tuleneb PS §-st 10. Selle järgi on igaühel õigus tegutseda mõistlikus ootuses, et rakendatav seadus jääb kehtima. Igaüks peab saama temale seadusega antud õigusi ja vabadusi kasutada vähemalt seaduses sätestatud tähtaja jooksul. (p 89) Õiguspärase ootuse kaitse peab tagama õiguste ja vabaduste moonutamatu realiseerimise (PS § 11 teine lause). Õigusi ja vabadusi on võimalik täisväärtuslikult kasutada vaid siis, kui isik ei pea kartma, et riik rakendab ettenägematuid ebasoodsaid tagajärgi. Seejuures eeldab oma õiguste realiseerimine ehk isikule seadusega antud õiguste ja vabaduste kasutamine tegutsemist õigusnormile tuginedes, selle kehtima jäämisele lootes. Riigi sõnamurdmisega saab olla tegemist siis, kui isik on oma tegevusega täitnud eeldused, millest tulenevalt tal on tulevikus õigus enda suhtes soodsa regulatsiooni kohaldamisele, kuid riik kehtestab sellest hoolimata tema suhtes uue, vähem soodsa regulatsiooni. (p 90) Vt ka Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 9. detsembri 2013. a otsus asjas nr 3-4-1-27-13, p 50. Arvestades aastakümneid sisuliselt muutumatuna kehtinud regulatsiooni lubadusega, et pension on 75% vastava ametis oleva kohtuniku ametipalgast ning kohtunikuameti olemuslikku pikaajalisust ja kohtuniku sõltumatust, oli kaebajatel tekkinud õiguspärane ootus, et nad saavad vanaduspensionieas kohtunikupensioni 75% vastava ametis oleva kohtuniku ametipalga ulatuses. (p 98) Õiguspärase ootuse tekkimise kontrollimisel tuleb arvestada nii ajalooliste kui ka teleoloogiliste argumentidega. (p-d 92-94) Olukorras, kus ajutise olukorra lõpetamisel tõsteti kohtunike ametipalka ja seega ka indekseerimise baastaset, kuid varem pensioneerunud kohtunike pensionide baastaset ei tõstetud, seejuures ei taastatud ka vähendamiseelsele tasemele, on isikute kohtlemine sõnamurdlik. (p 126)
PS § 12 lõikega 1 tagatud võrdsuspõhiõigus on piiratav igal põhiseadusega kooskõlas oleval põhjusel. (p 113) Eesmärk kasutada riigi raha säästlikult on legitiimne eesmärk nii PS § 12 lõikes 1 sätestatud võrdsuspõhiõiguse kui ka §-s 32 sätestatud omandipõhiõiguse koosmõjus õiguspärase ootuse põhimõttega riiveks. (p 115) Pensioneerunud kohtunikke koheldakse erinevalt üksnes pensioni määramise aja järgi. Pensioni suuruse erinevus on seevastu umbes 20%. Arvestades eristuse kriteeriumi juhuslikkust ja erineva kohtlemise ulatust, ei ole erinev kohtlemine proportsionaalne. (p 118) Seadusandja on küll väljaspool põhiseaduses ette nähtud kohustuslikku abi (nt PS § 28 lõige 2) vaba otsustama, milliseid sotsiaalseid tagatisi luua, kuid juba kord loonud mingi süsteemi, ei tohi hüvede saamiseks õigustatud isikuid põhjendamatult ebavõrdselt kohelda. (p 118)
PS §-ga 32 on tagatud omandipõhiõigus. Tegemist on üldise varalisi õigusi kaitsva normiga, mille kaitse ulatub kinnis- ja vallasasjade kõrval ka rahaliselt hinnatavatele õigustele ja nõuetele. Seega kuulub õigus pensionile kui rahaliselt hinnatav õigus olemuslikult omandipõhiõiguse kaitsealasse. (p 88) PS § 32 lõike 2 teine lause näeb ette, et omandi kitsendused sätestab seadus. Seega võib omandipõhiõigust piirata igal eesmärgil, mis on põhiseadusega kooskõlas. (p 113) Eesmärk kasutada riigi raha säästlikult on legitiimne eesmärk nii PS § 12 lõikes 1 sätestatud võrdsuspõhiõiguse kui ka §-s 32 sätestatud omandipõhiõiguse koosmõjus õiguspärase ootuse põhimõttega riiveks. (p 115)
Seadusandjale ulatusliku otsustusõiguse andmine on tingitud asjaolust, et majandus- ja sotsiaalpoliitika ning eelarve kujundamine kuulub tema pädevusse. Seadusandja vabadust poliitikat ja eelarvet kujundada piiravad aga põhiseaduse põhimõtted ja põhiõigused. Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus peab küll vältima olukorda, kus eelarvepoliitika läheb suures osas kohtu kätte, kuid see ei tähenda, et kohus ei saaks kontrollida isikute põhiõiguste tagatust või põhiseaduse põhimõtetest kinnipidamist. (p 127)
3-4-1-29-13 Riigikohus 04.02.2014
Kehtiva tsiviilkohtumenetluse seadustiku alusel menetluskulude kindlaksmääramine maakohtus on käsitatav õigusemõistmisena PS § 146 esimese lause mõttes. (p 43) Kuigi maakohtus tsiviilkohtumenetluse seadustiku alusel menetluskulude kindlaksmääramine ei ole põhiasja lahendamine, sest see on juba jõustunud lahendiga lahendatud, on menetluskulude kindlaksmääramisel tunnusjooni, mis vastavad ühes kohtuastmes asjas lõpplahendi tegemisele. Olemuslikult on tegemist kahju hüvitamise nõude lahendamisega eriregulatsioonis (kohtumenetluse sätetes) sätestatud korras. (p-d 43.1 ja 43.9) Menetluskulude kindlaksmääramist ei saa pidada üksnes tehniliseks ja arvutuslikuks toiminguks, vaid kohtul tuleb esitatud avaldust sisuliselt hinnata ja võtta seisukoht menetluskulude põhjendatuse ja vajalikkuse kohta. (p-d 43.3 ja 43.9) Kohtul on lepingulise esindaja kulude kindlaksmääramisel ulatuslik kaalutlusruum. (p-d 43.5 ja 43.9) Menetluskulude kindlaksmääramisel langetatakse vaidlusaluses küsimuses sisuline ja täitedokumendi tähenduses lõplik otsustus, millega tekitatakse, muudetakse ja lõpetatakse menetlusosaliste õigusi ja kohustusi. (pd 43.7 ja 43.9) Kohtu funktsioon on õigust mõista (PS § 146). Riigikohus on pidanud PS § 146 pädevusnormiks, mis reguleerib seda, milline institutsioon on pädev õigust mõistma. PS § 146 esimene lause ja PS § 147 reguleerivad ka seda, kes on õigustatud kohtus PS § 146 esimese lause tähenduses õigust mõistma. (pd 44.1 ja 44.2) Kohus kui institutsioon tegutseb tema ülesande täitjate, eelkõige kohtunike ja kohtuteenistujate kaudu. (p 44.3) Põhiseaduses sätestatud kohtunike tagatised ja piirangud on seotud nii kohtu kui ka kohtuniku sõltumatuse ja erapooletusega. Kohtute sõltumatus hõlmab eelkõige kohtuvõimu kui institutsiooni sõltumatust teistest võimuharudest. Kohtuniku sõltumatuse garantiidega saab lugeda hõlmatuks selle, et ta töötab üksnes põhiseaduse ja seaduste alusel, kooskõlas oma sisetunde ja arusaamadega, mis tagab ka nõutava erapooletuse menetlusosaliste suhtes. (p 44.5) Kohtus saab õigust mõista PS § 146 esimese lause tähenduses üksnes kohtunik PS §-de 147, 150 ja 153 mõttes, kuna kohtunik on ametisse nimetatud ja just tema suhtes kohalduvad PS §-des 147 ja 153 sätestatud tagatised ja piirangud ning eelduslikult vastab ta PS §-st 15 tulenevatele sõltumatuse ja erapooletuse nõuetele. Kohtujurist ei ole kohtunik PS §-de 147, 150 ega 153 tähenduses, sest põhiseaduse mõttes ei nimetata teda ametisse eluaegsena, tema ametist tagandamiseks ei ole vaja kohtuotsust, temale ei laiene keeld olla üheski muus valitavas ega nimetatavas ametis, teda ei ole ametisse nimetanud Vabariigi President Riigikohtu ettepanekul ning talle ei laiene tagatis, mille kohaselt saaks teda kriminaalvastutusele võtta ainult Riigikohtu ettepanekul ja Vabariigi Presidendi nõusolekul. (p-d 44.6 ja 45)
Põhiseaduse §-d 147, 150 ja 153 sätestavad põhiseaduse mõttes eriliigilise ametniku, kelleks on kohtunik, ning tema peamiseks ülesandeks on mõista õigust ja seeläbi teostada kohtuna riigivõimu. Üksnes kohtunikele PS §-de 147, 150 ja 153 tähenduses on kindlustatud põhiseaduslikud tagatised, nagu ameti eluaegsus, ametist tagandamine üksnes kohtuotsuse alusel, nõue, et kohtunike ametist vabastamise alused ja kord ning sõltumatuse tagatised ja õiguslik seisund sätestatakse seadusega (PS § 147), sh erikord ametisse nimetamiseks (PS § 150) ja kriminaalvastutusele võtmiseks (PS § 153). Samuti sätestab põhiseadus kohtunikele täiendavad kitsendused, näiteks ei tohi kohtunik olla üheski muus valitavas ega nimetatavas ametis (PS § 147 lg 3). Teistele kohtusüsteemis töötavatele ametnikele põhiseadus selliseid tagatisi ega piiranguid ette ei näe. (p 44.4) Kohtus saab õigust mõista PS § 146 esimese lause tähenduses üksnes kohtunik PS §-de 147, 150 ja 153 mõttes, kuna kohtunik on ametisse nimetatud ja just tema suhtes kohalduvad PS §-des 147 ja 153 sätestatud tagatised ja piirangud ning eelduslikult vastab ta PS §-st 15 tulenevatele sõltumatuse ja erapooletuse nõuetele. Kohtujurist ei ole kohtunik PS §-de 147, 150 ega 153 tähenduses, sest põhiseaduse mõttes ei nimetata teda ametisse eluaegsena, tema ametist tagandamiseks ei ole vaja kohtuotsust, temale ei laiene keeld olla üheski muus valitavas ega nimetatavas ametis, teda ei ole ametisse nimetanud Vabariigi President Riigikohtu ettepanekul ning talle ei laiene tagatis, mille kohaselt saaks teda kriminaalvastutusele võtta ainult Riigikohtu ettepanekul ja Vabariigi Presidendi nõusolekul. (p-d 44.6 ja 45)
Põhiseaduse §-d 147, 150 ja 153 sätestavad põhiseaduse mõttes eriliigilise ametniku, kelleks on kohtunik, ning tema peamiseks ülesandeks on mõista õigust ja seeläbi teostada kohtuna riigivõimu. Üksnes kohtunikele PS §-de 147, 150 ja 153 tähenduses on kindlustatud põhiseaduslikud tagatised, nagu ameti eluaegsus, ametist tagandamine üksnes kohtuotsuse alusel, nõue, et kohtunike ametist vabastamise alused ja kord ning sõltumatuse tagatised ja õiguslik seisund sätestatakse seadusega (PS § 147), sh erikord ametisse nimetamiseks (PS § 150) ja kriminaalvastutusele võtmiseks (PS § 153). Samuti sätestab põhiseadus kohtunikele täiendavad kitsendused, näiteks ei tohi kohtunik olla üheski muus valitavas ega nimetatavas ametis (PS § 147 lg 3). Teistele kohtusüsteemis töötavatele ametnikele põhiseadus selliseid tagatisi ega piiranguid ette ei näe. (p 44.4) Põhiseaduses sätestatud kohtunike tagatised ja piirangud on seotud nii kohtu kui ka kohtuniku sõltumatuse ja erapooletusega. Kohtute sõltumatus hõlmab eelkõige kohtuvõimu kui institutsiooni sõltumatust teistest võimuharudest. Kohtuniku sõltumatuse garantiidega saab lugeda hõlmatuks selle, et ta töötab üksnes põhiseaduse ja seaduste alusel, kooskõlas oma sisetunde ja arusaamadega, mis tagab ka nõutava erapooletuse menetlusosaliste suhtes. (p 44.5) Kohtus saab õigust mõista PS § 146 esimese lause tähenduses üksnes kohtunik PS §-de 147, 150 ja 153 mõttes, kuna kohtunik on ametisse nimetatud ja just tema suhtes kohalduvad PS §-des 147 ja 153 sätestatud tagatised ja piirangud ning eelduslikult vastab ta PS §-st 15 tulenevatele sõltumatuse ja erapooletuse nõuetele. Kohtujurist ei ole kohtunik PS §-de 147, 150 ega 153 tähenduses, sest põhiseaduse mõttes ei nimetata teda ametisse eluaegsena, tema ametist tagandamiseks ei ole vaja kohtuotsust, temale ei laiene keeld olla üheski muus valitavas ega nimetatavas ametis, teda ei ole ametisse nimetanud Vabariigi President Riigikohtu ettepanekul ning talle ei laiene tagatis, mille kohaselt saaks teda kriminaalvastutusele võtta ainult Riigikohtu ettepanekul ja Vabariigi Presidendi nõusolekul. (p-d 44.6 ja 45)
3-4-1-18-13 Riigikohus 12.09.2013
Ringkonnakohus, lahendades hagejate taotlusi tunnistada hagiavalduselt nõutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas lõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 29)
Maakohtusse hagiavaldusi esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. (p 34) Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. Kohtusse pöördumise või edasikaebeõiguse riive on ka juhul, kui riigilõiv oli enne põhiseaduse vastasuse väite esitamist juba tasutud. PS § 15 lõikest 1 tuleneva kohtusse pöördumise õiguse võimalikku rikkumist saab kontrollida sõltumata sellest, kuidas lahendati riigilõivu tasumisest vabastamise küsimus. (p 35) Riigilõiv 115 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduse esitamisel tsiviilasjas hinnaga üle 2 000 000 krooni kuni 2 500 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks vajalik abinõu. (p 37) Riigilõivu tasunud isik või isik, kelle eest lõiv tasuti, saab PS § 15 lõike 1 alusel enamtasutud riigilõivu tagastamise taotluse esitamisel nõuda kohtulahendi jõustumiseni riigilõivumäära põhiseaduspärasuse kontrollimist. Ringkonnakohus, lahendades hagejate taotlusi tunnistada hagiavalduselt nõutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas lõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 29)
3-4-1-15-13 Riigikohus 11.06.2013
Maakohus, lahendades hageja taotlust tunnistada hagiavalduselt tasutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada nõutud enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas tasutud riigilõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 19)
Riigilõivu tasunud isik või isik, kelle eest lõiv tasuti, saab PS § 15 lõike 1 alusel enamtasutud riigilõivu tagastamise taotluse esitamisel nõuda kohtulahendi jõustumiseni riigilõivumäära põhiseaduspärasuse kontrollimist. Maakohus, lahendades hageja taotlust tunnistada hagiavalduselt tasutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada nõutud enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas tasutud riigilõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 19) Maakohtusse hagiavaldust esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. (p 22) Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. Kohtusse pöördumise või edasikaebeõiguse riive on ka juhul, kui riigilõiv oli enne põhiseaduse vastasuse väite esitamist juba tasutud. (p 23) Riigilõiv 85 000 krooni, mis tuli hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 1 000 000 krooni kuni 1 500 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks vajalik abinõu. (p 25)
3-4-1-4-13 Riigikohus 15.05.2013
VTMS § 156 lg 3
VTMS § 135 lg 8
VTMS § 135 lg 9
VTMS § 155 lg 3
Hüppelise kassatsiooni põhiseadusele vastavust oleks võimalik olnud vaidlustada, esitades ringkonnakohtule apellatsioon, milles palutakse jätta apellatsiooni esitamist välistavad sätted kohaldamata. Kaebajal oli tõhus võimalus vaidlustada menetlust takistavate normide (VTMS § 135 lg-te 8 ja 9 ning § 156 lg 3) põhiseaduspärasust konkreetse normikontrolli menetluses ringkonnakohtus. (p 24) Riigikohus on leidnud, et PS § 15 lg 1 teises lauses tagatud põhiõiguse realiseerimine on võimalik konkreetse normikontrolli menetluses, kus kaebuse esitajal on võimalik esitada oma taotlus kohtuasja lahendavale kohtule. PS § 15 lg 1 teise lause kaitseala hõlmab ka õigust seada kahtluse alla menetlusõiguslike normide põhiseadusele vastavus. Riigikohus on leidnud, et isik saab taotleda konkreetse normikontrolli algatamist kohtumenetlust reguleeriva sätte, sh kohtusse pöördumise piirangu, põhiseaduspärasuse hindamiseks selles samas kohtumenetluses, mille käigus vaidlusalust sätet tuleks kohaldada. Kui isiku arvates piirab mingi kohtumenetluse norm põhiseadusvastaselt tema õigusi, näiteks õigust tõhusale õiguskaitsele, saab ta kohtult taotleda, et viimane jätaks konkreetse kohtuasja menetlemisel selle normi kui põhiseadusvastase kohaldamata. Tulenevalt PS § 15 lõikest 2 ja § 152 lõikest 1 peab kohus kas isiku taotlusel või omal algatusel tunnistama asjassepuutuvas osas põhiseadusvastaseks ja jätma kohaldamata mis tahes menetlusnormi, mille kohaldamine tooks kaasa isiku põhiõiguste rikkumise. (p 23)
PS § 152 lg-st 1 tulenev kohustus jätta õigusakt kohaldamata, kui see on vastuolus põhiseadusega, hõlmab ka Riigikohut. Ka kassatsioonis võib esitada taotluse tunnistada regulatsioon või selle puudumine põhiseaduse vastaseks. Kassatsiooni menetlusse võtmise otsustamisel hindab Riigikohus muu hulgas ka põhiseaduslikkuse järelevalve alustamise taotlust. (p 27)
3-4-1-7-13 Riigikohus 14.05.2013
VHS § 1 lg 1
Konkreetse normikontrolli abstraktsest normikontrollist eristamise üks eesmärkidest on välistada populaarkaebused, mitte aga see, et kaitsta üksnes ühe isiku põhiseadusest tulenevaid õigusi. (p 38)
Võrdsuspõhiõigus on piiratav igal põhiseadusega kooskõlas oleval põhjusel. (p 41) Vanemahüvitise suuruse vähendamine sotsiaalmaksuga maksustatava tulu saamisel võimaldab riigi raha kokku hoida. Tegemist on legitiimse eesmärgiga. (p 43) Eesmärgi ehk raha kokkuhoiu olulisust saab hinnata selle järgi, kui suur on saavutatav kokkuhoid. (p 46) Vanemahüvitise puhul on tegemist võrdse kohtlemise küsimusega sotsiaalpoliitika valdkonnas, kus riik on endale ise ülesande võtnud, sest vanemahüvitise maksmine ei ole põhiseadusest tulenev riigi kohustus. Kaalumisel tuleb arvesse võtta seadusandja seatud poliitilisi eesmärke. (p 47) Vanemahüvitise poliitilise eesmärgi sätestab VHS § 1 lõige 1. Selleks on muu hulgas eesmärk toetada töö- ja pereelu ühitamist. Sotsiaalmaksuga maksustatakse eelkõige töist tulu. Selle eesmärgiga on vastuolus olukord, kus isiku püüd ühitada töö- ja pereelu päädib tema kogusissetuleku vähenemisega. (p 48)
Vanemahüvitise puhul on tegemist võrdse kohtlemise küsimusega sotsiaalpoliitika valdkonnas, kus riik on endale ise ülesande võtnud, sest vanemahüvitise maksmine ei ole põhiseadusest tulenev riigi kohustus. Kaalumisel tuleb arvesse võtta seadusandja seatud poliitilisi eesmärke. (p 47) Vanemahüvitise poliitilise eesmärgi sätestab VHS § 1 lõige 1. Selleks on muu hulgas eesmärk toetada töö- ja pereelu ühitamist. (p 48)

matches:
§ 147
§ 3
§ 1
§ 2
§ 2
§ 147
§ 147
§ 2
§ 147
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
§ 15
Riigikohus
§ 152
Riigikohus
Riigikohus
kohus
§ 24
kohus
Riigikohus
§ 104
§ 104
§ 50
§ 50
§ 50
§ 50
§ 104
§ 475
§ 475
§ 475
§ 475
§ 50
§ 104
§ 50
§ 475
§ 184
§ 319
§ 50
§ 50
§ 1
§ 3
§ 50
§ 3
§ 3
kohus
§ 25
§ 26
§ 201
§ 4
§ 31
§ 29
Riigikohus
§ 11
§ 11
§ 12
§ 12
§ 28
§ 32
§ 12
kohus
kohus
Riigikohus
§ 146
§ 146
Riigikohus
§ 146
§ 146
§ 147
§ 146
Kohus
§ 146
§ 147
§ 150
§ 153
§ 147
§ 146
§ 147
§ 150
§ 153
§ 147
§ 146
Riigikohus
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15
§ 15
§ 15
§ 15
§ 152
Riigikohus
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15
Riigikohus
§ 156
§ 135
§ 135
§ 155
§ 135
§ 156
Riigikohus
§ 15
§ 15
Riigikohus
§ 15
§ 152
kohus
§ 152
Riigikohus
Riigikohus
§ 1
§ 1
§ 1


text:
Tšehhi Vabariigi kohtustruktuur koosneb 89 piirkondlikust kohtust, kaheksast maakonnakohtust ja Tšehhi Vabariigi kõrgeimast kohtust.
Kohtualluvus haldusasjades
Tsiviilasju lahendavad piirkondlikud kohtud, maakonnakohtud, kõrgemad kohtud ja Tšehhi Vabariigi kõrgeim kohus.
Piirkondlikud kohtud arutavad vaidlusi ja muid õigusküsimusi tsiviil-, töö-, perekonna ja äriõiguslikes asjades siis, kui ühelgi muul kohtul ei ole seaduse kohaselt sisulist pädevust nimetatud asjades.
Muid küsimusi, mis ei ole eraviisilise iseloomuga (nt vahekohtunike määramine ja ametist vabastamine, vahekohtu otsuse tühistamine jne), peavad piirkondlikud kohtud arutama ja otsustama tsiviilkohtumenetluses, kui seadus seda ette näeb.
Piirkondliku kohtu pädevusse kuuluvaid asju arutab tavaliselt ainuisikuliselt otsustav kohtunik.
Kui seaduses on nii ette nähtud, arutab töö- ja muid küsimusi kohtunikust ja kahest kohtukaasistujast koosnev kolleegium.
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 9 lõikes 2 ja § 9a nimetatud juhtudel ja vaidluste puhul on esimese astme kohtuks maakonnakohus.
Maakonnakohtus kui esimese astme kohtus toimuvas menetluses arutab ja võtab otsuse vastu üks kohtunik; kolleegiumi eesistujast ja kahest kohtunikust koosnev kolleegium arutab ja teeb otsuseid esimese astme menetluses, kui seadus seda ette näeb.
Kõrgeim kohus teeb esimeses astmes otsuse rahvusvahelise eraõiguse seaduse nr 91/2012 § 51 alusel. Neil asjaoludel tunnistab kõrgeim kohus välisriikide kohtute lõplikke otsuseid.
Kõrgeim kohus peab istungeid kolleegiumi või suurkojana.
Kui esimeses astmes arutab asja piirkondlik kohus, on apellatsioonikohtuks (teise astme kohtuks) maakonnakohus.
Kui esimeses astmes arutab asja maakonnakohus, on apellatsioonikohtuks kõrgem kohus.
Kõrgem kohus arutab asju kolleegiumina, mis koosneb eesistujast ja kahest kohtunikust, kui puuduvad vastupidised erisätted.
Tšehhi Vabariigi õigusaktid leiate Tšehhi Vabariigi valitsuse ametlikust portaalist.
Jah, ainult see portaal pakub õigusakte tasuta.
Kriminaalasju lahendavad piirkondlikud kohtud, maakonnakohtud, kõrgemad kohtud ja Tšehhi Vabariigi kõrgeim kohus.
Kui seaduses nr 141/1961 kriminaalmenetluse kohta ei ole sätestatud teisiti, arutab kriminaalasja esimeses astmes piirkondlik kohus.
Kriminaalasja lahendab kohtus kohtunike kolleegium või üks kohtunik; kolleegiumi esimees või üheliikmeline kohtukoosseis otsustab üksinda ainult juhul, kui see on seaduses sõnaselgelt ette nähtud. Piirkondliku kohtu kolleegiumid koosnevad eesistujast ja kahest kohtukaasistujast. Kolleegiumi eesistuja või kohtunik võib tegutseda ainukohtunikuna. Kolleegiumi eesistujaks võib olla ainult kohtunik.
Maakonnakohtud arutavad esimese astme menetluses kriminaalasju, mille eest on seadusega ette nähtud vähemalt viieaastane vangistus või mille puhul võib kohaldada erandlikku karistust. Ka kriminaalmenetluse seaduse § 17 lõikes 1 nimetatud kuritegude puhul, isegi kui vangistuse alammäär on madalam, on esimese astme kohtuks maakonnakohus.
Maakonnakohtud tegutsevad kolleegiumidena. Üheliikmeline kohtukoosseis teeb otsuseid kohtumenetlust käsitlevates seadustes sätestatud juhtudel.
Maakonnakohtu kolleegiumide koosseis on järgmine:
esimeses astme kriminaalasja lahendamisel kolleegiumi esimees ja kaks kohtukaasistujat;
muudel juhtudel kohtu eesistuja ja kaks kohtunikku.
Kolleegiumi eesistuja või kohtunik võib tegutseda ainukohtunikuna. Kolleegiumi eesistujaks võib olla ainult kohtunik.
Piirkondliku kohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse lahendab kõrgem maakonnakohus. Esimeses astmes tehtud maakonnakohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse lahendab kõrgem kohus.
Kõrgem kohus peab istungeid kolleegiumina, mis koosneb eesistujast ja kahest kohtunikust, kui puuduvad vastupidised erisätted.
Kohtusüsteemi roll haldusasjades on kaitsta füüsiliste ja juriidiliste isikute subjektiivseid õigusi avaliku õiguse kohaselt.
Seda ülesannet täidavad halduskohtud. Tegemist on erikolleegiumidega maakonnakohtute süsteemis, mis toimivad esimese astme kohtutena.
Halduskohtute koosseis on järgmine: maakonnakohtu eesistuja, eesistuja asetäitjad ja kohtunikud. Kohtuasja arutab kolmest kohtunikust koosnev kohtukoosseis.
Halduskohtud teevad otsuseid järgmistes küsimustes:
kaebused haldusotsuste peale, mille on välja andnud täitevorgan, kohaliku või piirkondliku omavalitsuse organ, füüsiline või juriidiline isik või muu organ, kes on volitatud otsustama füüsiliste ja juriidiliste isikute õiguste ja kohustuste üle avalikus halduses (edaspidi „haldusorgan”);
kaitse haldusorgani tegevusetuse eest;
kaitse haldusorgani ebaseadusliku sekkumise eest;
hagid kohtualluvuse küsimustes;
valimis- ja kohalike või piirkondlike rahvahääletustega seotud küsimused;
erakondade ja poliitiliste liikumistega seotud küsimused;
seadusega vastuolus oleva üldmeetme või selle osa kehtetuks tunnistamine;
kohtunike, kohtuametnike, prokuröride ja kohtutäituritega seotud distsiplinaarküsimused;
teatud kutsealase käitumise reeglitega seotud küsimused.
Tšehhi Vabariigi kõrgeim halduskohus on viimase astme halduskohus ja selle koosseisu kuuluvad kõrgeima halduskohtu eesistuja, eesistuja asetäitjad ja kohtunikud. Kohtuasja arutab tavaliselt kolmest kohtunikust koosnev kohtukoosseis.
Lisaks apellatsioonkaebuste arutamisele otsustab kõrgeim halduskohus erakonna või poliitilise liikumise lõpetamise, nende tegevuse peatamise või jätkamise, kohtualluvuse küsimuste ning üldmeetme või selle osa tühistamise üle. Kõrgeima halduskohtu täiendav sisuline pädevus on sätestatud konkreetsetes seadustes.
Lisateave veebisaidil Euroopa justiitsatlas tsiviilasjades – Tšehhi Vabariigi kohtusüsteem.
Lisateavet leiate järgmiselt veebisaidilt: Nejvyšší správní soud (Tšehhi Vabariigi kõrgeim halduskohus).

matches:
§ 9
§ 9
kohus
§ 51
kohus
kohus
kohus
§ 17
kohus


text:
3-2-1-97-05 Riigikohus 11.10.2005
LKindlS § 48 lg 2 p 7 alusel tekib kindlustusandja tagasinõudeõigus siis, kui sõidukijuht lahkus õigusakte rikkudes süüliselt liiklusõnnetuse toimumise kohalt.
3-2-1-125-02 Riigikohus 31.10.2002
Solidaarvastutus tekib TsK § 187 kohaselt juhul, kui see on ette nähtud seadusega. Kuni 31.05.2001 kehtinud LKindlS § 27 lg-st 5 ei tulene, et seadus käsitleks kahju tekitajat ja tema kindlustusandjat solidaarkohustuse subjektidena.
Kuni 31.05.2001 kehtinud LKindlS § 27 lg 5 ei ole erisäte TsK § 448 ja § 458 suhtes ning ei välista kahju tekitaja vastutust ega piira seda juhul, kui kannatanu ei saa hüvitist kindlustusandjalt.
Kuni 31.05.2001 kehtinud LKindlS § 27 lg-st 5 ei tulene, et seadus käsitleks kahju tekitajat ja tema kindlustusandjat solidaarkohustuse subjektidena.
3-2-1-84-02 Riigikohus 12.06.2002
LKindlS § 38 on erisätteks LKindlS § 5 suhtes (kohaldatud 01.07.1995 kuni 01.07.2001 kehtinud red). LKindlS § 38 lg 1 annab Eesti Liikluskindlustuse Fondile õiguse nõuda tekitatud liikluskahju regressi korras hüvitamist ka sõiduki juhilt.
3-2-1-164-00 Riigikohus 21.12.2000
Ringkonnakohus on asunud õigesti seisukohale, et kindlustusvõtja rikkus LKindlS § 28 lg 12 ja 89. See annab kindlustusandjale LKindlS § 38 lg 2 p 5 ja 6 kohaselt regressiõiguse kindlustusvõtja vastu ning võimaldab panna vastutuse kannatanu ees kindlustusvõtjale kui kindlustusandja vabaneb vastutusest LKindlS §-de 28 lg 3 ja 27 lg 8 ning 34 lg 1 kohaselt.
3-2-1-129-00 Riigikohus 06.11.2000
Tulenevalt LKindlS § 38 lg-st 1 tuleb järeldada, et kindlusandjal ja Eesti Liikluskindlustuse Fondil on regressi korras õigus nõuda sama paragrahvi teises lõikes märgitud juhtumitel nii liikluskahju hüvitamist kui ka juhtumi käsitlemise kulutusi.
3-2-1-102-99 Riigikohus 04.11.1999
Ringkonnakohus leidis põhjendatult, et LKindlS § 38 lg p 5 alusel saab esitada regressinõude sõidukit juhtinud isiku vastu, kui isik lahkus liiklusõnnetuse toimumise kohalt, kuid sellel alusel ei ole võimalik esitada regressinõuet kindlustusvõtja vastu, kes ei juhtinud sõidukit liiklusõnnetuse toimumise ajal.
3-2-3-17-98 Riigikohus 03.12.1998
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-3-35-96.
3-2-3-14-98 Riigikohus 17.11.1998
Kahju tekitamise ajal 1993. a kehtinud LKS § 29 lg 1 kohaselt piiratakse kindlustusseltsi ja liikluskindlustuse fondi regressiõigust üksnes liikluskindlustuse seaduse alusel kindlustatud sõiduki kindlustusvõtja vastu.
Kahju tekitamise ajal 1993. a kehtinud LKindlS § 29 lg 1 kohaselt piiratakse kindlustusseltsi ja liikluskindlustuse fondi regressiõigust üksnes liikluskindlustuse seaduse alusel kindlustatud sõiduki kindlustusvõtja vastu.
3-2-1-88-98 Riigikohus 29.09.1998
Kindlustusseltsil oli õigus LKindlS § 29 lg 2 kohaselt esitada regressinõue sõiduki juhi vastu, kes oli tekitanud liikluskahju, juhtides sõidukit alkoholijoobes.
3-2-3-8-97 Riigikohus 29.05.1997
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-3-7-97.

matches:
Riigikohus
§ 48
Riigikohus
§ 187
§ 27
§ 27
§ 448
§ 458
§ 27
Riigikohus
§ 38
§ 5
§ 38
Riigikohus
§ 28
§ 38
Riigikohus
§ 38
Riigikohus
§ 38
Riigikohus
Riigikohus
§ 29
§ 29
Riigikohus
§ 29
Riigikohus


Ridala valla teedel talihoolduse teostamise kord – Riigi Teataja
Ridala valla teedel talihoolduse teostamise kord
Ridala valla teedel talihoolduse teostamise kord - sisukord
§ 3 Talihoolduse teostamine
§ 5 Talihoolduse põhimõtted
§ 6 Töövõtja kohustused
§ 7 Tee omaniku kohustused
§ 8 Lumetõrje katkestamine
RT IV, 04.12.2013, 57
Vastu võetud 26.11.2013 nr 3
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1, § 22 lg 1 punkti 5; teeseaduse § 25 lg 3 ning majandus- ja kommunikatsiooniministri 17. detsembri 2002. a. määruse nr 45 "Tee seisundinõuded" alusel.
Määruse alusel korraldatakse lumetõrjet Ridala valla kohalikel teedel ning avalikult kasutatavates parklates. Määrusega kehtestatakse avalikuks kasutamiseks määramata erateedel tasuta lumetõrje teostamise tingimused ja kord.
1) valla kohalikud teed - Ridala valla omandis olevad teed ja tänavad või Ridala Vallavolikogu otsusega erateed, mille avalikuks kasutamiseks on sõlmitud vastav leping;
2) eratee - tee, mis paikneb juriidilise või füüsilise isiku kinnisasjal;
3) rasked ilmaolud - katkematu lumesadu, mille jooksul sajab vähemalt 10 cm lund 4 tunni jooksul või lumesadu, mille jooksul sajab vähemalt 5 cm 4 tunni jooksul, kui samaaegselt õhutemperatuur on alla -2 oC ja on tugev tuul puhanguti üle 8 m/s lumesaju ajal ning sadav kuiv lumi tekitab tuisuvaalud üle kriitilise lumekihi paksuse;
4) hooldustsükli aeg - ajavahemik, mille jooksul taastatakse nõutav seisunditase;
5) lumetõrje - lume eemaldamine teelt;
6) talihooldus - libedusetõrje, lumetõrje, kinnisõidetud lume ja jääkonaruste tasandamine ja karestamine, lume äravedu ning liikluskorraldusvahendite hooldamine;
7) valla alaline elanik - isik, kes Eesti rahvastikuregistri andmetel elab Ridala vallas;
8) tellija - Ridala Vallavalitsus;
9) töövõtja - lumetõrje teostaja, kes on välja valitud hanke või vähempakkumiste korras.
§ 3. Talihoolduse teostamine
(1) Talihoolduse teostamiseks on valla kohalikud teed ja avalikuks kasutamiseks määramata erateed jaotatud piirkondadeks ning tööde teostajad valitakse välja hanke või vähempakkumiste korras.
(2) Piirkondade loetelu, töövõtjate nimed ja kontaktandmed avalikustatakse Ridala valla kodulehel.
(1) Tasuta lumetõrje teenust on õigus saada Ridala vallas asuva kinnistu omanikul, kelle elukoht on Eesti rahvastikuregistri kohaselt registreeritud Ridala vallas või kinnistul asuvat majapidamist alalise elukohana kasutaval isikul, kellel on sõlmitud korraldatud jäätmeveoga liitumise leping ja jäätmete graafikujärgne vedu toimub perioodil 01. detsember - 31. märts.
1) erateel, mis viib majapidamiseni, mis Eesti rahvastikuregistri kohaselt ei kuulu Ridala vallas registreeritud isikule;
2) erateel, mis viib majapidamiseni, kus puudub korraldatud jäätmeveoga liitumise leping või sõlmitud korraldatud jäätmeveoga liitumise lepingu alusel ei toimu jäätmete graafikujärgne vedu perioodil 01. detsember - 31. märts;
3) erateel, kus kinnistul asuva eluhooneni on avalikust teest vähem kui 50 m või õueala alguseni on vähem kui 25 m mööda nimetatud erateed;
4) õuealal;
5) kui see ei ole tehniliselt võimalik;
6) taotleja ettepanekul, kui see seab ohtu taotleja, teeomaniku või kolmandate isikute vara või rikub muul viisil puudutatud isikute õiguseid.
(3) Tasuta lumetõrjet võidakse erandina teostada ka selleks mittekvalifitseeruvate erateede osas, kui selleks on mõjuvad põhjused. Vastavate mõjuvate põhjuste all peetakse eelkõige silmas taotleja või tema leibkonna halba tervislikku seisundit, kõrget iga, sotsiaalset olukorda või muid sarnaseid olukordi.
§ 5. Talihoolduse põhimõtted
(1) Talihoolduse nõuded kehtivad talviste teeolude (lumesadu, jäide, tuisk jne) korral.
(2) Talihoolduse alla kuulub lumetõrje, kinnisõidetud lume ja jääkonaruste tasandamine ja karestamine, vajadusel lume äravedu ja teeäärsete lumetõrjevallide lükkamine.
(3) Töövõtja teeb hanke objektiks olevatel teedel ja tänavatel lumetõrjet viisil, mis vastab majandus- ja kommunikatsiooniministri 17. detsembri 2002. a määruse nr 45 „Tee seisundinõuded“ lisades toodud seisunditaseme nõuetele ning lisatud eritingimustele:
1) Hooldustsükli lõpuks peavad tee talvised seisundinõuded (sahatud teepind, kinnisõidetud lumi jm) olema taastatud. Valla kohalike teede täielikuks puhastamiseks on aega 12 tundi ja erateede täielikuks puhastamiseks on aega 24 tundi lumesaju või tuisu lõpust. Raskete ilmastikuolude korral võib hooldustsükli aeg pikeneda.
2) Hooldustsükli ajal alustatakse lumetõrjet koheva lume korral alates 10 cm lumekihi paksusest teedel ja alates 8 cm lumekihi paksusest tänavatel ning sulalume ja lörtsi korral alates 6 cm lumekihi paksusest teedel ja tänavatel või tellija esindaja korraldusel.
3) Hädaolukorras (päästeameti, kiirabi või politsei väljakutse korral) on töövõtja kohustatud tegema lumetõrjet vajalikul teelõigul koheselt vastavalt vajadusele ja osadel tellija poolt näidatud teedel on töövõtja kohustatud tegema lumetõrjet vastavalt kokku lepitud päevadel ja kellaaegadel.
4) Avalike teedega külgnevatele põldudele lumetõrjevallide lükkamine tuleb kooskõlastada maaomanikega.
5) Lumevallide vahe kohalikul teel peab olema vähemalt 5 m või kitsamal teel vähemalt sõiduraja laius.
6) Kattega teedel lumetõrjega, roobaste ja ebatasasuste likvideerimisega ei tohi kahjustada katet.
7) Tellija korraldusel peab olema valmidus lükata sulalund vältimaks selle kinni sõitmist ja rööbaste tekkimist.
8) Lumetõrje töid tuleb vajadusel teostada ka öösel peale lumesadu ning tuisku. Valla kohalikel teedel, mida läbivad õpilasbussiringid, peavad lumetõrje tööd olema teostatud hiljemalt tööpäeva hommikul kella 07.00-ks.
9) Tellija ei finantseeri majapidamiste (sh ettevõtete) õuealade (platside) lahti lükkamist v.a kortermajade ümbrused ja muud tellijaga kokku lepitud alad.
10) Tellija ei korralda transpordivahendite lumest väljatõmbamist.
11) Ristumised teedel (riigi, valla-, erateed) peavad olema puhastatud.
12) Lumetõrjet tuleb teostada viisil, et oleks välistatud lume ja lörtsi paiskumine vastu hooneid, piirdeaedu ja hoovidesse ning nende kahjustamine.
13) Lumetõrjet tuleb teostada viisil, et jalakäijatel oleks tagatud kõnniteelt ettenähtud kohtades vallidest läbipääs sõidutee ületamiseks ning juurdepääs üldkasutatavatele kohtadele.
14) Töövõtja on vastutav hooletust lumetõrjest põhjustatud õnnetuste korral.
§ 6. Töövõtja kohustused
§ 7. Tee omaniku kohustused
(1) Tee omanik on kohustatud vabastama tee lumetõrjet segavatest objektidest (puuoksad, kivid vm objektid) mõõdetuna tee pinnalt kuni 3,5 m kõrguseni tee mulde laiuselt pluss ühe meetri laiuselt mõlemalt poolt mullet, kuid mitte vähem kui 5 m laiuselt.
(2) Tee omanik märgistab lumetõrje paremaks korraldamiseks tee trassil asuvad ohtlikud või kaitset vajavad objektid, ning vajadusel ka tee trassi 1 m kuni 1,5 m kõrguselt helkur- või muude üheselt arusaadavate märkidega.
(3) Tee omanikul on õigus vajadusel paigaldada tee kaitseks tuisu eest tuisutõkkevõrku. Maaomanikud on kohustatud taluma nende maale tuisu kaitseks paigaldatud konstruktsioone ajavahemikus 01. novembrist kuni 31. märtsini.
§ 8. Lumetõrje katkestamine
(1) Tellija ei korralda lumetõrjet erateedel, mis ei vasta käesolevas määruse § 7 lg 1 nõuetele.
(2) Tellijal on õigus raskete ilmastikuolude korral jätta korraldamata lumetõrje teedel, kui antud tee ei halva oluliselt piirkonna elanike toimimist. Sellisel juhul avaldatakse vastav informatsioon Ridala valla kodulehel.
(1) Tellija finantseerib lumetõrjet vastavalt sõlmitud lepingutele.
(2) Tellija ei finantseeri lumetõrje töid, mis toimuvad väljaspool hooldustsükli aega.


PlanS § 26 lg 1 võimaldab kaebuse esitamist nii subjektiivsete õiguste rikkumise tõttu kui ka n-ö avalikes huvides (nn populaarkaebus), andes seega igaühele õiguse vaidlustada planeeringuotsust selle õigusevastasuse motiivil. Populaarkaebusele kohaldatakse halduskohtumenetluse põhimõtteid ja sätteid, arvestades seda liiki kaebuste iseärasustega. Kaebuse esitamise eelduseks on kaebaja õiguste ja vabaduste riive ning populaarkaebuse esitamise eelduseks on avalike huvide riive. Ka populaarkaebuse korral peab kaebaja juhinduma HKMS § 10 lg 1 punkti 4 ning lg 3 punkti 3 nõuetest, st välja tooma vaidlustatava haldusakti väidetava õigusvastasuse alused, osutades sealhulgas õigusvastaselt kahjustatud avalikule huvile. Populaarkaebuse eesmärgiks ei saa olla kolmandate isikute erahuvide kaitse. Kohtutel puudub õiguslik võimalus hakata kaebust menetlema populaarkaebusena, kui puudub kaebaja selge seisukoht. Seetõttu peab kaebaja kaebuses osutama selle alusele. Võimalik on kaebuse esitamine ka kahel erineval alusel, s.o subjektiivsete õiguste rikkumise alusel ja populaarkaebusena. Sellisel juhul peavad erinevad alused ja kaebuse osad olema piiritletud ja eristatavad. Akti vaidlustamine populaarkaebuse vormis ebapiisava põhjendamise või kaalutlusõiguse väärkasutamise motiivil eeldab eelkõige, et esineks õiguslik situatsioon, mis tingib vajaduse kaaluda erinevaid avalikke huve. Kaalumise nõuded, sealhulgas kaalumise kriteeriumid, võivad tuleneda seadusest või olla täpselt piiritlemata. Sellest sõltumata peab populaarkaebuse esitaja kaebuses osutama, milliste avalike huvide kaalumiskohustust pole haldusorgan nõuetekohaselt täitnud. Kohtumenetluse käigus ei saa kohus pädevuse piiridest väljumata omal algatusel asuda kujundama ja seejärel hindama akti andmise võimalikke kaalutlusi. Tuleb silmas pidada, et ka uurimisprintsiibi rakendamine populaarkaebuse korral ei välista kohtu seotust kaebuse aluse ja esemega tervikuna.
Akti motiveerimine on esmalt vajalik akti materiaalse õiguspärasuse kontrollimiseks. HMS §-dest 54 ja 56 tuleneb üldine akti motiveerimise kohustus. Isik, kelle õigusi ja vabadusi haldusakt ei riiva, ei saa üldjuhul omada ka legitiimset ja kaitstavat huvi akti motiivide vastu. HMS § 56 lg 4 kohaselt ei pea põhjenduses näitama haldusakti andmise faktilist alust, kui haldusakti adressaadi taotlus rahuldati ja kolmanda isiku õigusi ja vabadusi ei piirata. Teatud liiki aktide põhjendamiskohustus võib seadusega olla reguleeritud eelnevast erinevalt. Planeerimisseaduse 1. juulist 2009 kehtiva redaktsiooni §-st 2 tuleneb planeeringulahenduste põhistamise kohustus planeeringu tekstis. Seega on seadusest tulenevalt vältimatu, et planeering on põhistatud dokument. Põhjendamine planeeringudokumentides võib olla piisav ega eelda põhjenduste täiendavat esitamist planeeringu kehtestamise otsuses. Võimalus esitada akti põhjendused akti juurde kuuluvates dokumentides, milleks saab olla ka planeering, on kooskõlas HMS § 56 lg-s 1 sätestatuga. Planeeringute põhjendamine vahetult planeeringu kehtestamise otsuses võib olla vajalik siis, kui planeeringulahendusega riivatakse oluliselt kolmandate isikute õigusi. HMS § 56 lg-e 1 tõlgendamisel on Riigikohtu halduskolleegium 14.10.2003 otsuses haldusasjas nr 3-3-1-54-03 ning 17,05.2005 otsuses haldusasjas nr 3-3-1-16-05 rõhutanud, et ulatuslikumate aktide, sh detailplaneeringute kehtestamise otsuste korral on põhjendatud nõuda põhimotiivide esitamist mitte üksnes otsusele lisanduvates dokumentides, vaid ka otsuses endas. Kolleegium ei pea vajalikuks eelnimetatud seisukohta muuta. Haldusasjas nr 3-3-1-16-05 leidis kolleegium, et detailplaneeringu kehtestamise otsuse põhistustesse kuuluvate asjaolude ja motiivide ring sõltub konkreetse juhtumi eripärast ega ole reeglina õiguslikult ette määratud.
Planeeringute kui ulatusliku kaalutlusruumiga otsuste puhul on motiveermisel suur tähtsus (vt Riigikohtu 10.10.2002 otsust haldusasjas nr 3-3-1-42-02). Kui motivatsioon esitatakse selle mahukuse tõttu mõnes teises dokumendis, peavad haldusaktis olema ära toodud vähemalt põhimotiivid. Kui tehakse viide mõnele teisele dokumendile, siis peab lõppkokkuvõttes olema arusaadav, milline selles dokumendis sisalduv informatsioon kujutab endast osa haldusakti põhjendusest (vt Riigikohtu 14.10.2003 otsust haldusasjas nr 3-3-1-54-03). HMS § 56 vastaselt haldusakti motiveerimata jätmine tähendab üldjuhul selle haldusakti õigusvastasust ning on haldusakti tühistamise aluseks. Haldusakt peab olema selge ja üheselt mõistetav. Selgeks ja üheselt mõistetavaks regulatsiooniks ei saa pidada seda, mis ei ole sätestatud eraldi detailplaneeringu kehtestamise otsuses või väljendatud selgelt detailplaneeringu lõpptulemuseks oleval kaardil või tekstilises osas. Arusaam, nagu võiks detailplaneeringu kooskõlastamise tingimused olla välja toodud üksnes kooskõlastavate haldusorganite kirjades, võib põhjustada vaidlusi nende kohustuslikkuse ja täitmise üle ning tuua lõppkokkuvõttes kaasa pöördumatut kahju.


text:
URANTIA RAAMAT, 33. Kiri. Kohaliku universumi haldamine
URANTIA RAAMAT - 33. Kiri. Kohaliku universumi haldamine
33. Kiri. Kohaliku universumi haldamine
§ 1. Nebadoni Miikael
§ 2. Nebadoni Suverään
§ 3. Universumi Poeg ja Vaim
§ 4. Gabriel — täitevjuht
§ 5. Kolmsuse saadikud
§ 6. Üldine haldamine
§ 7. Nebadoni kohtud
§ 8. Seadusandlikud ja täidesaatvad funktsioonid
33:0.1 (366.1) POLE kahtlust, et Kõikne Isa valitseb oma tohutu suure loodu üle, aga ta funktsioneerib kohaliku universumi haldamisel Looja-Poja isiku kaudu. Muul viisil Isa kohaliku universumi haldusasjades isiklikult ei osale. Need küsimused on usaldatud Looja-Poja ja kohaliku universumi Emavaimu ning nende paljude laste hooleks. See Poeg koostab ja viib ellu kohaliku universumi plaane, tegevussuundi ja haldusakte ning delegeerib koos oma Vaimust kaaslasega täidesaatva võimu Gabrielile ja õigusemõistmise võimu Tähtkujude Isadele, Süsteemi Suveräänidele ja Planeedivürstidele.
1. Nebadoni Miikael
33:1.1 (366.2) Meie Loojas-Pojas on isikustunud 611 121. originaalkontseptsioon piiritust identiteedist, mis pärineb üheaegselt Kõiksest Isast ja Igavesest Pojast. Nebadoni Miikael on „ainusündinud Poeg”, kelles see 611 121. universaalne kontseptsioon jumalikkusest ja lõpmatusest on isikustunud. Tema keskus on Salvingtonil kolmeses valguse eluasemeilmas. Ja see asupaik on korraldatud nii seepärast, et Miikael on kogenud elu intellektiolendi eksisteerimise kõigis kolmes faasis: vaimses, morontia- ja ainelises faasis. Temast räägitakse mõnikord kui Kristus Miikaelist, sest seda nime seostatakse tema seitsmenda ja viimase annetumisega Urantiale.
33:1.2 (366.3) Meie Looja-Poeg ei ole Igavene Poeg — Kõikse Isa ja Lõpmatu Vaimu eksistentsiaalne Paradiisi-kaaslane. Nebadoni Miikael ei ole Paradiisi-Kolmsuse liige. Vaatamata sellele on meie Meister-Pojal tema valitsemisaladel kõik jumalikud omadused ja võim, mida avaldaks Igavene Poeg ise, kui ta oleks tegelikult Salvingtonil kohal ja tegutseks Nebadonis. Miikaelil on isegi rohkem võimu ja volitusi, sest ta mitte üksnes ei kehasta Igavest Poega, vaid ka esindab täielikult ja kehastab tegelikult Kõikse Isa isiksuse kohalolekut selle kohaliku universumi jaoks ja selles. Ta esindab isegi Isa-Poega. Nende suhete tõttu on Looja-Poeg kõige võimsam, mitmekülgsem ja mõjukam kõigist jumalikest olenditest, kes suudavad otseselt hallata arenevaid universumeid ja olla isiklikult kontaktis ebaküpsete loodud-olenditega.
33:1.3 (366.4) Meie Looja-Poeg avaldab kohaliku universumi keskusest samasugust vaimset tõmbejõudu, vaimu gravitatsiooni, nagu tooks esile Paradiisi Igavene Poeg, kui ta oleks Salvingtonil isiklikult kohal, isegi rohkem, sest Universumi Poeg on ka Kõikse Isa kehastus Nebadoni universumis. Loojad-Pojad on Paradiisi Isa-Poja vaimsete jõudude isiksusekeskused. Loojad-Pojad on Seitsmekordse Jumala võimsate aegruumi omaduste lõplikud võimsuse ja isiksuse koondumised.
33:1.4 (367.1) Looja-Poeg on Kõikse Isa asevalitsejast isikustumine, jumalikult kooskõlastatud Igavese Pojaga ja Lõpmatu Vaimu loov kaaslane. Meie universumile ja kõigile selle asustatud maailmadele on Suveräänne Poeg tegelikult niisama hästi kui Jumal. Temas on isikustatud kõik Paradiisi Jumalused, kes on arenevate surelike jaoks eristatavalt arusaadavad. See Poeg ja tema Vaimust kaaslane ongi teie loojatest vanemad. Teie jaoks on Looja-Poeg Miikael ülim isiksus, Igavene Poeg on teie jaoks rohkem kui ülim — ta on lõpmatu Jumalusest isiksus.
33:1.5 (367.2) Looja-Poja isikus on meil valitseja ja jumalik vanem, kes on täpselt niisama vägev, tõhus ja heategev, kui seda oleksid Kõikne Isa ja Igavene Poeg, juhul kui mõlemad oleksid Salvingtonil ja tegeleksid Nebadoni universumi asjade haldamisega.
2. Nebadoni Suverään
33:2.1 (367.3) Loojate-Poegade vaatlemisel ilmneb, et mõned neist sarnanevad rohkem Isaga, mõned Pojaga, kolmandates on aga segunenud mõlema lõpmatu vanema omadused. Meie Loojas-Pojas avalduvad väga selgelt need jooned ja omadused, mis sarnanevad rohkem Igavese Poja omadega.
33:2.2 (367.4) Miikael otsustas organiseerida selle kohaliku universumi ja on siin nüüd kõrgeim valitseja. Tema isiklikku võimu piiravad varem eksisteerinud gravitatsiooniringlused, mille keskused on Paradiisis, ja superuniversumi valitsuse Päevilt Vanadele on jäetud õigus teha kõik lõplikud täidesaatvad otsused isiksuse hävitamise kohta. Isiksuse annetab ainult Isa, kuid Loojad-Pojad algatavad Igavese Poja heakskiitmisel uusi loodud-olendite kavandeid ja võivad koostöös oma Vaim-kaaslastega püüda teostada energia-aine uusi muundamisi.
33:2.3 (367.5) Miikael on Paradiisi Isa-Poja isikustumine Nebadoni kohaliku universumi jaoks ja selles; seetõttu, kui Loov Emavaim, Lõpmatu Vaimu esindaja kohalikus universumis, allutas ennast Kristus Miikaelile pärast Kristus Miikaeli tagasipöördumist oma viimaselt annetumiselt Urantial, sai Meister-Poeg sellega „kogu meelevalla taevas ja maa peal”.
33:2.4 (367.6) See Jumalike Hoolekandjate allumine kohalike universumite Loojatele-Poegadele teeb neist Meister-Poegadest Isa, Poja ja Vaimu piiritletult ilmneva jumalikkuse isiklikud hoidjad ning Miikaeli kogemused loodud-olendina annetumisest annavad neile õiguse kirjeldada Ülima Olendi kogemuslikku jumalikkust. Ükski teine olendite liik universumites ei ole selliselt isiklikult ammendanud praeguse piiritletud kogemuse võimalusi ja ühelgi teisel olendite liigil universumites ei ole niisugust ettevalmistust ainuvalitsemiseks.
33:2.5 (367.7) Kuigi Miikaeli keskus asub ametlikult Salvingtonil, Nebadoni keskuses, kulutab ta suure osa oma ajast tähtkuju ja süsteemi keskuste ning isegi üksikplaneetide külastamisele. Ta käib regulaarselt Paradiisis ja sageli Uversal, kus ta peab nõu Päevilt Vanadega. Kui ta viibib Salvingtonilt eemal, asendab teda Gabriel, kes tegutseb siis Nebadoni universumi asevalitsejana.
3. Universumi Poeg ja Vaim
33:3.1 (368.1) Täites kõiki aja ja ruumi universumeid, tegutseb Lõpmatu Vaim spetsiaalselt koondununa iga kohaliku universumi keskusest lähtudes ja omandab loovas koostöös Looja-Pojaga täielikud isiksuseomadused. Mis puutub kohalikku universumisse, siis siin on kõrgeim haldusvõim Loojal-Pojal; Lõpmatu Vaim kui Jumalik Hoolekandja tegutseb temaga täielikus koostöös, olles samas täiuslikult kooskõlastatud.
33:3.2 (368.2) Universumi Emavaim Salvingtonis, Miikaeli kaaslane Nebadoni juhtimisel ja haldamisel, kuulub Ülimate Vaimude kuuendasse rühma, olles sellest klassist number 611 121. Ta läks vabatahtlikult Miikaeliga kaasa, kui see Paradiisi kohustustest vabastati, ja on sellest ajast saadik tegutsenud koos temaga tema universumi loomisel ja valitsemisel.
33:3.3 (368.3) Looja- ja Meister-Poeg on oma universumi isikuline suverään, kuid kõigis juhtimise üksikasjades on Universumi Vaim Poja kõrval kaasjuhtija. Kuigi Vaim tunnistab Poega igal juhul suverääni ja valitsejana, annab Poeg Vaimule alati kooskõlastatud positsiooni ja võrdväärse valitsusvõimu kõigis oma valduste asjades. Kõiges tark ja alati ustav Universumi Vaim koos oma mitmekesise ingliisiksustest kaaskonnaga toetab alati täiuslikult ja abistab võimekalt Loojat-Poega kogu tema armastuse ja elu annetamise töös. See Jumalik Hoolekandja on tegelikult vaimude ja vaimisiksuste ema, Looja-Poja alati kohalviibiv ja kõiges tark nõuandja, Paradiisi Lõpmatu Vaimu ustav ja tõeline avaldumine.
33:3.4 (368.4) Poeg funktsioneerib oma kohalikus universumis isana. Vaim täidab — nagu surelikud loodud-olendid sellest aru saaksid — ema rolli, aidates alati Poega ja olles universumi haldamises igavesti asendamatu. Vastuhaku korral saavad päästjatena toimida vaid Poeg ja tema kaaslasteks olevad Pojad. Vaim ei saa kunagi hakata mässuga võitlema või valitsusvõimu kaitsma, kuid Vaim toetab alati Poega kõiges, mida tollel tuleb kogeda oma pingutustes stabiliseerida valitsust ja säilitada valitsusvõimu maailmades, mis on kurjast nakatatud või patust vallutatud. Vaid Poeg saab nende ühise loodu tagasi võita, kuid ükski Poeg ei saa loota lõplikule edule ilma lakkamatu koostööta Jumaliku Hoolekandja ja tema tohutu vaim-abilistest kaaskonnaga, Jumala tütardega, kes võitlevad nii ustavalt ja vapralt surelike inimeste heaolu ja nende jumalike vanemate auhiilguse eest.
33:3.5 (368.5) Kui jõuab lõpule Looja-Poja seitsmes ja viimane annetumine loodud-olenditele, jõuab lõpule ka Jumaliku Hoolekandja ajutisest isolatsioonist tingitud määramatus ja Poja abiline universumis jääb alatiseks kindluses ja juhtimises paigale. Looja-Poja trooniletulekul ja Meister-Pojaks saamisel, juubelite juubelil, tunnistab Universumi Vaim kogunenud vägede ees esmakordselt avalikult täielikku allumist Pojale, tõotades ustavust ja kuulekust. See sündmus toimus Nebadonis ajal, mil Miikael pöördus pärast Urantial annetumist tagasi Salvingtonile. Mitte kunagi enne seda ülitähtsat sündmust polnud Universumi Vaim tunnistanud oma allumist Universumi Pojale ja alles pärast sellist võimu ja volituste vabatahtlikku loovutamist Vaimu poolt sai Poja kohta tõeliselt kuulutada, et „temale on antud kõik meelevald taevas ja maa peal”.
33:3.6 (369.1) Pärast seda Loova Emavaimu allumistõotust tunnistas Nebadoni Miikael üllalt oma igavest sõltuvust oma Vaimust kaaslasest, seades Vaimu oma universumialade kaasvalitsejaks ja nõudes kõigilt loodud-olenditelt samasugust lojaalsustõotust Vaimule, nagu nad olid andnud Pojale; ja siis kuulutati ja jagati välja lõplik „Võrdsusedeklaratsioon”. Kuigi Poeg oli oma kohaliku universumi suverään, avaldas ta kõigile maailmadele, et Vaim on kõigis isiksuseannetustes ja jumalikes iseloomuomadustes temaga võrdne. Ja sellest saab isegi kosmosemaailmade alamate loodud-olendite jaoks perekonna ning valitsemise korraldamise transtsendentne etalon. See on tõepoolest perekonna ja inimeste vabatahtliku abielu kui institutsiooni kõrge ideaal.
33:3.7 (369.2) Poeg ja Vaim juhivad nüüd universumit umbes samamoodi nagu isa ja ema valvavad oma pere poegi ja tütreid ning hoolitsevad nende eest. Polegi päris kohatu nimetada Universumi Vaimu Looja-Poja loovaks kaaslaseks ja pidada maailmade loodud-olendeid nende poegadeks ja tütardeks — suureks ja auliseks pereks, millega on ometi seotud lugematud kohustused ja lõputu hool.
33:3.8 (369.3) Poeg algatab teatavate universumilaste loomise, Vaimu ainuvastutusel aga on arvukate vaimisiksuste klasside loomine, kes teevad hoolekandetööd ja teenivad sellesama Emavaimu suunamisel ja juhendamisel. Muud liiki universumiisiksuste loomisel tegutsevad Poeg ja Vaim üheskoos ja üheski loomeaktis ei tee kumbki midagi teise nõuannete ja heakskiiduta.
4. Gabriel — täitevjuht
33:4.1 (369.4) Helkjas Koidutähes on kehastunud esimene Looja-Poja ja kohalikus universumis avaldunud Lõpmatu Vaimu poolt formuleeritud isiksuse identiteedi ja ideaali mõiste. Kui minna tagasi kohaliku universumi algusaegadesse, enne Looja-Poja ja Emavaimu loova ühenduse sõlmimist, tagasi aega enne nende mitmekesise poegadest ja tütardest pere loomise algust, oli nende kahe jumaliku isiku varajase ja vaba ühenduse esimene ühine tegu Poja ja Vaimu kõrgeima vaimisiksuse, Helkja Koidutähe loomine.
33:4.2 (369.5) Igas kohalikus universumis tekib vaid üks niisugune tark ja majesteetlik olend. Kõikne Isa ja Igavene Poeg saavad tegelikult luua ja loovadki piiramatul arvul Poegi, kes on nendega jumalikkuses võrdsed; kuid need Pojad võivad koos Lõpmatu Vaimu Tütardega luua igas universumis ainult ühe Helkja Koidutähe, endasarnase olendi, kes saab vabalt osa nende mõlema olemusest, kuid mitte nende loomeõigustest. Salvingtoni Gabriel on olemuselt Universumi Poja sarnane, kuigi Jumaluse omaduste poolest tunduvalt piiratum.
33:4.3 (369.6) See uue universumi vanemate esiklaps on ainulaadne isiksus, kellel on palju imelisi jooni, mis pole täheldatavad kummaski esivanemas, ning see on enneolematult mitmekülgne ja kujuteldamatult sädelev olend. Selles taevalikus isiksuses on Poja jumalik tahe kombineerunud Vaimu loova kujutlusvõimega. Helkja Koidutähe mõtted ning teod esindavad alati täielikult nii Loojat-Poega kui ka Loovat Vaimu. Niisugune olend on võimeline avarapilguliselt mõistma nii vaimudest seeravivägesid kui ka ainelisi arenevaid tahteolendeid ja olema nendega osavõtlikus kontaktis.
33:4.4 (370.1) Helkjas Koidutäht ei ole looja, kuid Looja-Poja isikliku haldusesindajana on ta imeline haldur. Poeg ja Vaim ei aruta kunagi universumi tähtsaid toimimisviise ilma Gabrieli kohalolekuta, välja arvatud loomise ja eluandmise küsimused.
33:4.5 (370.2) Salvingtoni Gabriel on Nebadoni universumi täitevjuht ja vahekohtunik kõigi juhtimisalaste kaebuste üle oma haldusalas. See universumi täitevjuht on loodud kõigi oma tööks vajalike annetega, kuid ta on omandanud meie kohaliku loodu kasvu ja evolutsiooni käigus ka kogemusi.
33:4.6 (370.3) Gabriel on peaametnik, kes täidab superuniversumi korraldusi, mis on seotud kohalike universumite mitteisikuliste asjadega. Enamik küsimusi, mis puudutavad Päevilt Vanade kohtumõistmist rühmade üle ja otsuseid surnust ülestõusmiste kohta, delegeeritakse samuti täitmiseks Gabrielile ja tema kaaskonnale. Gabriel on seega ühtaegu nii superuniversumi kui ka kohaliku universumi valitsejate täitevjuht. Tema käsutuses on võimekas haldusabiliste kogu, kes on konkreetselt selle töö jaoks loodud ja kes jäävad arenevatele surelikele ilmutamata. Lisaks neile abilistele võib Gabriel kasutada kõiki Nebadonis tegutsevate taevaste olendite klasse ja ta on ka „taevaste malevate” — taevaste vägede — ülemjuhataja.
33:4.7 (370.4) Gabriel ja tema kaaskond ei ole õpetajad, nad on haldurid. Pole teada, et nad oleksid kunagi oma tavalisest tööst kõrvale kaldunud, välja arvatud siis, kui Miikael kehastus loodud-olenditele annetumiseks. Niisuguste annetumiste ajal täitis kehastunud Poja tahet alati Gabriel ja koostöös Päevilt Ühtsega sai temast hilisemate annetumiste ajal universumi asjade tegelik suunaja. Alates Miikaeli annetumisest surelikele on Gabriel olnud Urantia ajaloo ja arenguga tihedalt seotud.
33:4.8 (370.5) Välja arvatud annetumismaailmad ja üldised ning erilised ülestõusmisloendused kohtavad surelikud läbi kohaliku universumi tõustes Gabrieli harva kuni selle ajani, mil nad seatakse ametisse kohaliku loodu haldustöös. Halduritena, olenemata teie klassist või astmest, hakkate te tööle Gabrieli juhendamisel.
5. Kolmsuse saadikud
33:5.1 (370.6) Kolmsusest pärinevate isiksuste haldustöö lõpeb superuniversumite valitsusega. Kohalikke universumeid iseloomustab kahene juhendamine, siit saab alguse isa-ema mõiste. Kõikseks isaks on Looja-Poeg, kõikseks emaks Jumalik Hoolekandja, kohaliku universumi Loov Vaim. Iga kohalik universum on aga õnnistatud ka teatavate keskse universumi ja Paradiisi isiksuste kohalolekuga. Nebadonis on selle Paradiisi-grupi eesotsas Paradiisi-Kolmsuse saadik — Salvingtoni Immanuel, Nebadoni kohalikku universumisse määratud Päevilt Ühtne. See kõrge Kolmsuse Poeg on teatud mõttes ka Kõikse Isa isiklik esindaja Looja-Poja kohtus; sellest ka tema nimi, Immanuel.
33:5.2 (370.7) Salvingtoni Immanuel, Kolmsuse Ülimate Isiksuste kuuenda klassi number 611 121, on ülevalt väärikas ja nii ülimalt armulik olend, et keeldub olemast kõigi loodud elusolendite poolt palveldatav ja jumaldatav. Teda eristab teistest asjaolu, et ta on ainus olend Nebadonis, kes ei ole kunagi tunnistanud oma venna Miikaeli ülimuslikkust. Ta tegutseb Suveräänse Poja nõuandjana, aga annab nõu vaid siis, kui seda soovitakse. Looja-Poja äraolekul võib ta olla universumi suvalise nõukogu eesistujaks, kuid ta osaleb universumi täidesaatvas tegevuses vaid siis, kui teda on palutud.
33:5.3 (371.1) See Paradiisi-saadik Nebadonis ei allu kohaliku universumi valitsusele. Tal ei ole ka otsustavat võimu areneva kohaliku universumi täidesaatvas töös, välja arvatud oma vendade, tähtkujude keskustes teenivate Päevilt Ustavate juhendamises.
33:5.4 (371.2) Päevilt Ustavad, nagu ka Päevilt Ühtsed, pakuvad tähtkujude valitsejatele nõu ja abi vaid siis, kui seda neilt küsitakse. Need tähtkujudesse lähetatud Paradiisi-saadikud esindavad nõuandjarollis tegutsevate Kolmsuse Alaliste Poegade lõplikku isiklikku kohalolekut kohalikes universumites. Tähtkujud on superuniversumite haldusega tihedamalt seotud kui kohalikud süsteemid, mida haldavad ainult kohalikust universumist pärit isiksused.
6. Üldine haldamine
33:6.1 (371.3) Gabriel on Nebadoni täitevjuht ja tegelik haldur. See, et Miikael pole kogu aeg Salvingtonil, ei häiri universumi asjade korrakohast läbiviimist mitte mingil moel. Miikaeli äraolekul, näiteks hiljutisel lähetusel Orvontoni Meister-Poegade kokkutulekule Paradiisis, on universumi asevalitseja Gabriel. Sellistel juhtudel küsib Gabriel kõigis tähtsamates probleemides alati nõu Salvingtoni Immanuelilt.
33:6.2 (371.4) Melkisedek-Isa on Gabrieli esimene abiline. Kui Helkjas Koidutäht on Salvingtonilt ära, võtab tema ülesanded enda kanda see algne Melkisedek-Poeg.
33:6.3 (371.5) Universumi mitmesugustele madalamate tasemete valitsustele on määratud konkreetsed vastutusalad. Kuigi süsteemi valitsus hoolitseb üldiselt oma planeetide heaolu eest, huvitavad seda konkreetsemalt elusolendite füüsiline staatus, bioloogilised probleemid. Tähtkujude valitsejad pööravad omakorda erilist tähelepanu eri planeetidel ja süsteemides valitsevatele sotsiaalsetele ja valitsemistingimustele. Tähtkuju valitsus tegeleb põhiliselt ühtlustamise ja stabiliseerimisega. Veel kõrgemal tasemel tegelevad universumi valitsejad rohkem oma valduste vaimse staatusega.
33:6.4 (371.6) Saadikuid kutsutakse ametisse kohtu määrusega ja nad esindavad universumeid teistes universumites. Konsulid on tähtkujude esindajad teistes tähtkujudes ja universumi keskustes, neid määratakse seadusandliku aktiga ja nad tegutsevad ainult kohaliku universumi piires. Vaatlejaid saadetakse Süsteemi Suverääni täidesaatva korraldusega esindama kõnesolevat süsteemi teistes süsteemides ja tähtkuju keskusmaailmas ja ka nemad funktsioneerivad ainult kohaliku universumi piirides.
33:6.5 (371.7) Salvingtonilt suunatakse teabelevi samaaegselt tähtkujude keskustesse, süsteemide keskustesse ja üksikplaneetidele. Kõik taevaste olendite kõrgemad klassid saavad kasutada seda teenistust, et suhelda üle kogu universumi laiali asuvate kaaslastega. Universumi teadaanne saadetakse kõigisse asustatud maailmadesse, olenemata nende vaimsest staatusest. Planeetidevahelise suhtlemise keeld kehtib vaid neis maailmades, mis on vaimses karantiinis.
33:6.6 (372.1) Tähtkujude teadaandeid läkitab tähtkuju keskusest korrapäraselt Tähtkujude Isade juht.
33:6.7 (372.2) Kronoloogiaga, aja arvestamise, arvutamise ja korrigeerimisega tegeleb Salvingtonil spetsiaalne olendite rühm. Nebadoni standardpäev võrdub Urantia aja kaheksateistkümne päeva ja kuue tunniga pluss kaks ja pool minutit. Nebadoni aasta kujutab endast ühte osa universumi Uversa ümber tiirlemise ajast ning see võrdub saja universumi standardpäevaga, mis on ligikaudu viis Urantia aastat.
33:6.8 (372.3) Salvingtonilt edastatav Nebadoni aeg on kõigi selle kohaliku universumi tähtkujude ja süsteemide standardaeg. Kõik tähtkujud viivad oma asjatoimetusi läbi Nebadoni aja järgi, kuid süsteemid, nagu ka planeedid, peavad oma kronoloogiat.
33:6.9 (372.4) Satanial on päev, nagu seda Jerusemil arvestatakse, veidi lühem kui Urantia aja kolm päeva (1 tunni 4 minuti ja 15 sekundi võrra). Neid aegu nimetatakse üldiselt Salvingtoni ehk universumiajaks ja Satania ehk süsteemiajaks. Standardajaks on universumiaeg.
7. Nebadoni kohtud
33:7.1 (372.5) Meister-Poeg Miikael on ülimalt huvitatud vaid kolmest asjast: loomisest, alalhoidmisest ja hoolekandest. Ta ei osale isiklikult universumi kohtumõistmistöös. Loojad ei istu kunagi oma loodud-olendite üle kohut mõistma, see funktsioon kuulub ainult kõrge koolituse ja tegeliku loodud-olendi kogemuse saanud olenditele.
33:7.2 (372.6) Kogu Nebadoni kohtusüsteem allub Gabrieli järelvalvele. Salvingtonil asuvad kõrged kohtud tegelevad universumi jaoks üldist tähtsust omavate probleemidega ja süsteemide kohtutest saabuvate edasikaebustega. Neid universumi kohtuid on seitsekümmend allüksust ja nad funktsioneerivad seitsmes alajaotuses, igaühes kümme sektsiooni. Kõigi kohtuotsuste tegemisel osaleb kahene kohtunikekogu, mis koosneb ühest täiuslike esivanematega vanemkohtunikust ja ühest tõusuteekogemusega madalama astme kohtunikust.
33:7.3 (372.7) Jurisdiktsiooni osas on kohalike universumite kohtutel järgmised piirangud:
33:7.4 (372.8) 1. kohaliku universumi valitsus tegeleb loomise, evolutsiooni, hooldamise ja hoolekandega. Universumi kohtutel pole seetõttu õigust teha otsuseid, mis puudutavad igavese elu või surma küsimust. See ei käi loomuliku surma kohta, nagu see esineb Urantial. Aga kui on vaja langetada otsus õiguse üle jätkata eksisteerimist, igavest elu, tuleb see küsimus saata otsustamiseks Orvontoni kohtutesse, ja kui otsus on indiviidi suhtes ebasoodne, viiakse kõik hävitamist puudutavad kohtuotsused täide supervalitsuse korraldusel ja selle esindajate kaudu;
33:7.5 (372.9) 2. kui Jumala Kohaliku Universumi Pojad jätavad oma ülesanded täitmata või ei kuuletu või taganevad oma põhimõtetest, ohustades enda kui Poegade staatust ja autoriteeti, ei langetata otsuseid mitte kunagi Poja kohtutes; niisugune arusaamatus antakse otsekohe lahendada superuniversumi kohtutele;
33:7.6 (372.10) 3. küsimus kohaliku universumi mõne osa, näiteks kohaliku süsteemi täieliku vaimse staatuse taastamisest kohaliku loodu liikmena pärast selle vaimset isolatsiooni tuleb kooskõlastada superuniversumi kõrge täiskoguga.
33:7.7 (373.1) Kõigis muudes küsimustes on Salvingtoni kohtute otsused lõplikud ja ülimad. Nende otsuseid ja määrusi ei saa edasi kaevata ning nende täitmisest ei pääse.
33:7.8 (373.2) Kui ebaõiglased mõnikord tunduvadki Urantial inimlikes vaidlusküsimustes tehtavad otsused, on universumis siiski ülekaalus õiglus ja jumalik erapooletus. Te elate hästi korraldatud universumis ja võite varem või hiljem veenduda, et teiega toimitakse õiglaselt, isegi halastavalt.
8. Seadusandlikud ja täidesaatvad funktsioonid
33:8.1 (373.3) Nebadoni keskuses Salvingtonil päris seadusandlikke organeid ei ole. Universumite keskusmaailmad tegelevad suures osas kohtumõistmisega. Kohalike universumite seadusandlikud täiskogud asuvad saja tähtkuju keskustes. Süsteemid tegelevad peamiselt kohalike loodute täidesaatva ja haldustööga. Süsteemi Suveräänid ja nende kaaslased viivad ellu tähtkujude valitsejate seadusandlikke korraldusi ja universumi kõrgete kohtute määrusi.
33:8.2 (373.4) Kuigi universumite keskustes ei toimu õigusaktide tõelist kehtestamist, tegutseb Salvingtonil ometi mitmeid nõuandvaid ja teadusuuringute täiskogusid, mis on eri viisil moodustatud ja tegutsevad vastavalt oma tegevusulatusele ning -eesmärkidele. Mõned neist on alalised, teised lähevad pärast eesmärgi saavutamist laiali.
33:8.3 (373.5) Kohaliku universumi kõrgeimasse nõukogusse kuulub kolm liiget igast süsteemist ja seitse liiget igast tähtkujust. Isolatsioonis olevad süsteemid ei ole täiskogus esindatud, kuid neil on lubatud saata vaatlejaid, kes võtavad kõigist arutlustest osa ja õpivad sealseid kaalutlusi tundma.
33:8.4 (373.6) Salvingtonil on ka sada kõrgeimat kinnitamisnõukogu. Nende esimehed moodustavad kokku Gabrieli vahetu töökabineti.
33:8.5 (373.7) Kõik universumite kõrgete konsultatiivnõukogude otsused saadetakse edasi kas Salvingtoni kohtuorganitele või tähtkujude seadusandlikele täiskogudele. Neil nõukogudel pole volitusi ega võimu oma soovitusi ellu viia. Kui nende nõuanne põhineb universumi põhiseadustel, annavad Nebadoni kohtud korralduse see ellu viia; aga kui soovitused on seotud kohalike tingimustega või eriolukorraga, tuleb need kehtestami seks esitada tähtkuju seadusandlikele täiskogudele ja seejärel täideviimiseks süsteemi võimuorganitele. Need kõrged nõukogud on tegelikult universumi seadusandlikust kogust kõrgemal, kuid neil pole volitusi ei otsuste jõustamiseks ega võimu täideviimiseks.
33:8.6 (373.8) Kui me seoses universumi haldamisega räägime „kohtutest” ja „täiskogudest”, siis tuleks aru saada, et need vaimsed toimingud on väga erinevad vastavatest primitiivsematest ja ainelistest tegevustest Urantial.
33:8.7 (373.9) [Esitanud Nebadoni Peainglite juht.]

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8


Häädemeeste valla avalike internetipunktide kasutuseeskiri – Riigi Teataja
Häädemeeste valla avalike internetipunktide kasutuseeskiri
Häädemeeste valla avalike internetipunktide kasutuseeskiri - sisukord
§ 2 Teeninduse korraldus
§ 3 AIP kasutamisreeglid
§ 4 Keelatud tegevus
§ 5 Eeskirja rikkumine
§ 6 Kasutaja õigused ja kohustused
RT IV, 27.05.2014, 22
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” § 30 lõike 3, Häädemeeste Vallavolikogu 19. märtsi 2008. a määruse nr 8 „Massiaru Raamatukogu põhimääruse kinnitamine” § 4 lõike 4, Häädemeeste Vallavolikogu 19. märtsi 2008. a määruse nr 7 „Häädemeeste Raamatukogu põhimääruse kinnitamine” § 4 lõike 4, Häädemeeste Vallavolikogu 19. märtsi 2008. a määrus nr 6 „Treimani Raamatukogu põhimääruse kinnitamine” § 4 lõike 4 ja Häädemeeste Vallavolikogu 19. märtsi 2008. a määrus nr 5 „Kabli Raamatukogu põhimääruse kinnitamine” § 4 lõike 4 alusel.
(1) Käesolev eeskiri reguleerib Häädemeeste Vallavalitsuse hallatavate avalike internetipunktide kasutamist.
(2) Avaliku internetipunkti (edaspidi AIP) kaudu võimaldatakse kasutajatele ligipääs internetis sisalduvale teabele, lähtudes Avaliku teabe seaduse ja Rahvaraamatukogu seaduse nõuetest.
(3) AIP arvuteid võivad kasutada kõik isikud, kellel ei ole võlgnevusi raamatukogu ees.
(4) AIP kasutaja kohustub täitma AIP kasutamise eeskirja ning tõendab seda oma allkirjaga.
(5) AIP kasutaja on käesoleva eeskirja mõistes kõigi AIP teenuste kasutaja.
§ 2. Teeninduse korraldus
(1) AIP lahtiolekuajad kinnitab Häädemeeste Vallavalitsus.
(2) Kuni 14-aastastelt isikutelt võib raamatukogu nõuda vanema (eestkostja) kirjalikku nõusolekut AIP kasutamiseks.
§ 3. AIP kasutamisreeglid
(1) AIP kasutamise eelduseks on arvuti ja interneti kasutamise oskus. Raamatukogutöötaja ei ole kohustatud AIP kasutajat IT-alaselt koolitama. Raamatukogutöötaja on kohustatud isikuid abistama riigi- ja kohaliku omavalitsuste veebilehtedele juurdepääsu saamiseks.
(2) Enne esmakordset kasutamist tutvub kasutaja AIP kasutuseeskirjaga. Eeskirjaga nõustumine on AIP kasutamise eelduseks.
(3) Kasutaja fikseerib arvuti kasutamise alguse- ja lõpuaja vastavas andmikus, annab kasutamise kohta allkirja ning esitab nõudmisel raamatukogutöötajale isikuttõendava dokumendi.
(4) Ühe arvutiga töötab korraga üks kasutaja.
(5) Infootsing internetis on AIP lahtioleku ajal kasutajale tasuta. Teiste programmide kasutamine toimub ainult raamatukogutöötaja nõusolekul ning vastavalt hinnakirjale.
(6) Ei ole lubatud mängida arvutimänge AIP üldkasutatavatel arvutitel.
(7) Väljatrükkide tegemine on tasuline vastavalt hinnakirjale. Enne trükkimisele asumist teatatakse sellest raamatukogu töötajale.
(8) Eelregistreerimine AIP arvutite kasutamiseks toimub kohapeal ja telefoni teel. Registreeruda saab kuni seitse päeva ette.
(9) Ettenähtud tööaeg ühele kasutajale on 30 minutit. Tööajad algavad täis- ja pooltundidel. Kokkuleppel raamatukogutöötajaga võib sama isik kasutada ka järgnevaid vabu tööaegu.
(10) Eelregistreerimisel peab kasutaja ilmuma kohale soovitud ajaks. Hilinemisel üle kümne minuti võidakse tema tööaeg loovutada teisele kasutajale.
(11) Väliste andmekandjate (CD, mälupulk jms.) kasutamine toimub ainult raamatukogutöötaja loal.
§ 4. Keelatud tegevus
(1) Keelatud on igasugune tarkvara installeerimine ja arvuti häälestuse muutmine, andmete salvestamine arvuti kõvakettale, arvuti või mõne teise seadme lahtiühendamine või teisaldamine AIP kasutaja poolt.
(2) Keelatud on tasuliste ja pornograafiliste, samuti vägivallale õhutavate või muude eetikareeglitega vastuolus olevate internetilehekülgede külastamine.
(3) AIP kasutaja ei tohi oma tegevusega häirida raamatukogus viibivaid lugejaid.
§ 5. Eeskirja rikkumine
(1) Käesoleva eeskirja esmakordsel kergemate tagajärgedega rikkumisel kaotab kasutaja õiguse kasutada arvutit kuni ühe kuu jooksul, tõsisemate ja korduvate rikkumiste korral määramata ajaks.
(2) AIP kasutajalt nõutakse sisse tema süü läbi AIP ruumi, arvuti või muu inventari rikkumisel või hävimisel tekkinud kahju.
§ 6. Kasutaja õigused ja kohustused
(1) AIP arvuti kasutaja privaatsust ei saa garanteerida. Internetipanga jms. kasutamine toimub kasutaja vastutusel.
(2) Kõigist AIP kasutamisel tekkinud probleemidest ja arvutiriketest tuleb viivitamatult informeerida raamatukogutöötajat.
(3) Pärast töö lõppu sulgeb AIP kasutaja kõik tema poolt külastatud internetileheküljed ja käivitatud programmid. Arvuti väljalülitamine ja restartimine kasutaja poolt on keelatud.
Urmas Aava
Moonika Ani