Lääne-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri
Lääne-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
§ 4 Nõuded kogumismahutile ja selle paiknemisele
§ 9 Paber ja kartong
§ 10 Pakend ja pakendijäätmed
§ 11 Pakendiettevõtja, pakendiorganisatsiooni ja pakendijäätmeid vedava isiku kohustused
§ 12 Ohtlikud jäätmed
§ 13 Probleemtooted ja nende jäätmed
§ 15 Metalli-, plasti-, klaasi-, puidu-, tekstiili- ja rõivajäätmed
§ 16 Biojäätmed
§ 17 Biojäätmete kompostimisnõuded
§ 18 Jäätmekäitlus avalikel üritustel ja randades
§ 19 Jäätmekäitlus Osmussaarel
§ 20 Jäätmekäitlus kalmistutel
§ 21 Korraldatud jäätmeveo regulatsiooni ulatus
§ 22 Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu
§ 23 Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud
§ 24 Korraldatud jäätmeveo piirkond ja korraldatud jäätmeveoga liitumine
§ 25 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine ja vedamine
§ 28 Korraldatud jäätmeveo kontsessioonilepingu sõlmimise menetlus
§ 29 Jäätmekäitluskoha määramine
§ 30 Jäätmevaldaja vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest
§ 36 Loomsed jäätmed
§ 38 Ohtlikud jäätmed
§ 40 Riiklik järelevalve
§ 41 Vastutus
§ 42 Eeskirja rakendamine
RT IV, 29.06.2018, 2
Vastu võetud 19.06.2018 nr 30
Määrus kehtestatakse jäätmeseaduse § 66 lg 4, § 71 lg 1 ja lg 2, pakendiseaduse § 15 lg 1 ja kohaliku omavallavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 365 ja 366 alusel.
(1) Jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib jäätmehoolduse korraldust Lääne-Nigula valla haldusterritooriumil.
(2) Eeskirja rakendatakse kooskõlas kohaliku omavallavalitsuse korralduse seaduse, jäätmeseaduse, pakendiseaduse ja teiste jäätmehooldust reguleerivate õigusaktidega ning riigihangete seaduse alusel korraldatud jäätmeveo ja -käitlemise teenuste hankelepingu(te)ga.
(5) Eeskirjaga lahendamata küsimusi lahendab Lääne-Nigula Vallavallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) juhindudes jäätmeseadusest ja teistest jäätmehooldust reguleerivatest õigusaktidest. Eeskirjaga seotud dokumentide vormide kinnitamine on vallavalitsuse pädevuses.
(6) Piirkonnas, kus puudub kehtiv korraldatud jäätmevedu, on jäätmevaldajad ja territooriumi haldajad kohustatud kas ise või volitatud esindaja vahendusel sõlmima jäätmekäitlusettevõttega jäätmekäitluslepingu või vedama neile kuuluvad või nende valduses oleval territooriumil tekkivad jäätmed jäätmekäitluskohta.
(7) Jäätmete jätmine mahuti lähedusse neid mahutisse paigutamata ei ole lubatud, v.a suurjäätmed, mille käitlemise kord on toodud käesolevas eeskirjas. Jäätmevaldaja on kohustatud tellima ületäitunud mahuti tühjendamise.
(8) Liigiti kogutud jäätmete kogumisel ja veol peab vältima nende segunemist teiste jäätmeliikidega.
(9) Segaolmejäätmete äraveo minimaalne sagedus on tiheasustusalal üks kord nelja nädala jooksul, hajaasustusalal üks kord 12 nädala jooksul, maksimaalne sagedus tiheasustusalal on üks kord nädalas ja hajaasustusalal üks kord nelja nädala jooksul, olenemata kasutatava mahuti suurusest. Mahuti ületäitumise ja/või haisu tekke korral peab jäätmete äravedu toimuma sagedamini või tuleb kasutusele võtta suurem mahuti või täiendav mahuti. Tiheasustusalal asuvalt kinnistult, kus biojäätmete kompostimine on tagatud, st kõiki biolagunevaid köögi- ja sööklajäätmeid käesoleva eeskirja kohaselt kompostitakse kinnises kompostris, jäätmevaldaja on vallavalitsusele vastava taotluse esitanud ning vallavalitsus, olles asjaolusid kohapeal kontrollinud, on vastava loa väljastanud, või kinnistult, kust toimub graafikujärgne biojäätmete äravedu vähemalt üks kord nelja nädala jooksul, võib jäätmevedaja olmejäätmeid regulaarselt ära vedada üks kord 12 nädala jooksul või vastavalt jäätmeseaduses kehtestatule.
(10) Jäätmete vedu on keelatud öörahu ajal tööpäevadel kell 22.00 kuni 7.00, laupäeval ja pühapäeval ning riiklikel pühadel 22.00 kuni 7.00 välja arvatud juhul, kui vallavalitsus on andnud nõusoleku olmejäätmete vedamiseks nimetatud ajal.
(11) Jäätmed, mille hoidmine kinnistul või krundil kujutab endast vahetut ohtu inimeste tervisele, tuleb ära vedada koheselt. Jäätmete nõuetekohase äraveo eest vastutab jäätmevaldaja või territooriumi haldaja.
(12) Kui kinnistul või krundil tekkinud jäätmeid ei saa nende kuju või muude omaduste tõttu vedada koos teiste jäätmetega ja need ei ole hõlmatud korraldatud jäätmeveoga, korraldab nende veo käitluskohta jäätmevaldaja, kinnisvarahalduse või -hoolduse ettevõte või territooriumi haldaja vastavalt eeskirja nõuetele.
(13) Keelatud on jäätmete käitlemine, ladestamine või ladustamine ja kõrvaldamine selleks mitteettenähtud kohtadesse, välja arvatud aia- ja haljastujäätmete kompostimine oma kinnistul vastavalt eeskirjas sätestatud nõuetele.
(14) Jäätmeid tuleb taaskasutada või kõrvaldada tehnoloogiliselt sobivas ning tervise- ja keskkonnanõuetele vastavas jäätmekäitluskohas.
(15) Info liigiti kogutud jäätmete kogumiskohtade ja jäätmejaamade kohta on leitav veebilehelt www.laanenigula.ee.
2) säilitama kahe aasta jooksul dokumendid, mis tõendavad jäätmete nõuetekohast käitlemist või üleandmist jäätmekäitlejale ning esitama need dokumendid või vastava lepingu vallavalitsuse ametniku nõudel kontrollimiseks;
3) vallavalitsuse nõudmisel esitama dokumendi, mis käsitleb tema tegevusega seotud jäätmehooldust;
§ 4. Nõuded kogumismahutile ja selle paiknemisele
1) ühepereelamu jäätmete kogumiseks 30 liitrist jäätmekotti, mis peab oma vastupidavuselt tagama jäätmete üleandmise ning olema keskkonnaohutu;
2) olemasolevat käsitsi teisaldatavat kuni 140 liitrist kaanega suletavat kogumismahutit, mida on võimalik tõstemehhanismiga varustatud jäätmeveokiga tühjendada, kuni 31.12.2020;
3) käsitsi teisaldatavat 140, 240, 360, 370, 600, 660, 800 või 1100 liitrist kaanega suletavat kogumismahutit, mida on võimalik tõstemehhanismiga varustatud jäätmeveokiga tühjendada;
4) kaanega suletavat 1,5 m3, 2,5 m3 ja 4,5 m3 kogumismahutit, mida on võimalik tõstemehhanismiga varustatud jäätmeveokiga tühjendada;
5) presskonteinereid, vertikaalpresse ja süvakogumismahuteid;
6) pakendite üleandmiseks ka kuni 200-liitrist kotti.
(3) Kokkuleppel jäätmekäitlejaga võib kinnistul kasutada ka teistsugust kogumismahutit, mis ei põhjusta ohtu keskkonnale ja vastab käesoleva eeskirja nõuetele.
(5) Kogumismahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas selgelt loetav eestikeelne kiri või märgistus, mis viitab kogumismahutiga kogutavale jäätmeliigile ja jäätmetekkekoha aadressile (kinnistu aadress) v. a. eramajapidamises.
(10) Suurem kui 1100-liitrine kogumismahuti tuleb paigutada jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett, kruus jms) alusele selliselt, et seda saab tühjendada vahetult jäätmeveoki paiknemiskohast.
(12) Kogumismahuti paiknemiskoha ja ligipääsutee korrashoiu eest kinnistul vastutab kinnistu omanik.
(13) Jäätmemahutid võib paigutada vastavatesse jäätmemajadesse, katusealusesse või aedikutesse, tõkestamata vaba juurdepääsu mahutile. Kui jäätmemaja, katusealust, väravat või jäätmemahutit lukustatakse, peab jäätmevaldaja kindlustama selle avamise tühjenduspäeval.
(14) Jäätmevedaja on kohustatud koristama jäätmemahutite paiknemiskoha, kui see on prahistatud vedaja süül, sealhulgas toimumata jäänud tühjenduskorra tõttu.
(2) Vormikohane taotlus korraldatud jäätmeveo kogumismahuti(te) ühiseks kasutuseks tuleb esitada vallavalitsusele kooskõlastamiseks.
(5) Ühismahutina ei või kasutada segaolmejäätmete üleandmiseks jäätmekotti.
(6) Ühismahutit on lubatud kasutada üksnes lähestikku asetsevatel kinnistutel või kruntidel või ühise õuealaga korter- ja ridaelamutes tekkivate jäätmete kogumiseks samuti valla territooriumil mitut kinnistut omavatel jäätmevaldajatel.
(7) Jäätmevaldaja, kes kasutab lepingu alusel teise jäätmevaldajaga ühismahutit, on kohustatud sellest teavitama omavallavalitsust.
(1) Jäätmete, välja arvatud hajaasustuse ja eramajapidamiste haljastusprahi põletamine on keelatud.
(2) Küttekolletes võib põletada immutamata, lakkimata ja värvimata puitu, eelistada tuleb taaskasutust.
(1) Segaolmejäätmete mahutisse on lubatud koguda vaid segaolmejäätmeid, mille liigiti kogumist ei ole omavallavallavalitsuses korraldatud.
5) üle 40o C kuuma tuhka;
§ 9. Paber ja kartong
(2) Kui paberi ja kartongi tekkekoht on hõlmatud korraldatud jäätmeveoga, tuleb see koguda tekkekohas eraldi mahutisse ja anda üle jäätmevedajale.
(3) Kui kinnistul on vähemalt kümne ja enama korteriga elamu, mille kütmiseks kasutatakse kaugkütet, vedel- või gaasikütus, peab kinnistul olema eraldi kogumismahuti paberi ja kartongi kogumiseks. Kõrvuti asetsevad kinnistud võivad omavahelisel kokkuleppel kasutada ühist kogumismahutit.
(4) Kui kinnistul on üksikelamu või vähem kui kümme korterit või tahkekütust kasutav lokaalküte, tuleb paberit ja kartongi koguda liigiti ning viia jäätmed selleks ettenähtud kogumispunkti, jäätmekäitluskohta või põletada küttekoldes.
(5) Paberi ja kartongi kogumiseks territooriumil, kus jäätmetekkekohaks on mitteeluruum, peab olema eraldi kogumismahuti või koht paberi ja kartongi kogumiseks juhul, kui neid jäätmeliike tekib eraldivõetuna üle 50 kg nädalas ja need ei leia kohapealset taaskasutust. Käesoleva eeskirja tähenduses ei loeta paberi ja kartongi hulka kuuluvaks dokumente, mis tuleb hävitada õigusaktides sätestatud juhtudel ja tingimustel.
(6) Kui paberi ja kartong tekkekoht ei ole hõlmatud korraldatud jäätmeveoga, tuleb jäätmed viia ise vastavalt tähistatud konteinerisse või jäätmejaama.
(7) Paberi ja kartongi mahutisse on keelatud panna muid jäätmeid, mahutit tuleb tühjendada vastavalt vajadusele, vältides selle ületäitumist.
(8) Korraldatud jäätmeveol kasutatavate paberi ja kartongi kogumismahutite vähim suurus jäätmetekkekohtadel on 240 l, mida peab tühjendama vähemalt kord kvartalis.
§ 10. Pakend ja pakendijäätmed
(3) Alates aastast 2020, kui kinnistul on vähemalt kümne ja enama korteriga elamu, peab kinnistul olema eraldi kogumismahuti pakendijäätmete kogumiseks.
(4) Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed peavad olema tühjad ja kokkupressitud ning vastama pakendiettevõtja või pakendiorganisatsiooni vastavas juhendis toodud nõuetele.
(6) Pakendipunktide asukohad, jäätmemahutite miinimum- ja maksimumarv ja -maht igas pakendipunktis ning nende minimaalne tühjendamissagedus lepitakse kokku pakendiorganisatsiooni või pakendiettevõtja ja vallavalitsuse vahel sõlmitavas lepingus. Pakendipunktis peab olema tagatud kõigi pakendimaterjali liikide vastuvõtmine. Pakendipunktis kogutakse eraldi mahutitesse vähemalt kolm pakendimaterjali liiki: paber- ja kartongpakend, klaaspakend ja segapakend. Klaaspakendit võib koguda ainult segapakendi konteineriga, kui see tagab vähemalt sama suure klaaspakendi ringlussevõtu määra ja vastav kokkulepe on lepingus sätestatud.
(7) Pakendijäätmete kogumiskonteinerisse on keelatud panna muid jäätmeid.
(8) Pakendimahutit või paberi ja kartongi mahutit peab tühjendama sagedusega, mis väldib selle ületäitumist, haisu teket ning ümbruskonna reostust, kuid mitte harvemini kui üks kord 12 nädala jooksul.
§ 11. Pakendiettevõtja, pakendiorganisatsiooni ja pakendijäätmeid vedava isiku kohustused
(3) Pakendiorganisatsioonid ning need pakendiettevõtjad, kes ei ole liitunud pakendiorganisatsiooniga, on kohustatud sõlmima vallavalitsusega lepingu, milles määratakse kindlaks pakendipunktide asukohad ja mahutite paigaldustingimused piirkonnas, mahutite arv ja maht igas pakendipunktis, tüüp, välimus, minimaalne tühjendamissagedus, haldamine ja pakendipunkti korrashoid.
(4) Pakendimahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas tähistus, mis liiki pakendeid või pakendijäätmeid mahutisse tohib paigutada, pakendikonteineriga pakendeid koguva pakendiorganisatsiooni nimi, veebilehe aadress, kontaktandmed.
(5) Vallavalitsus võib kokkuleppel pakendiorganisatsiooni või pakendiettevõtjaga suurendada pakendipunktide tihedust pakendiseaduses sätestatud miinimumist.
(6) Pakendijäätmeid võib koguda tekkekohas. Kui tekkekohas kogumine toimub tasuta, võib vallavalitsuse nõusolekul vähendada avalikkusele suunatud pakendipunktide tihedust, mahutite arvu, mahtu või tühjendussagedust võttes aluseks seadusest tuleneva kogumiskohtade tiheduse ja piirkonna rahvastiku arvu. Tekkekohas on lubatud kõik pakendimaterjali liigid koguda ühte mahutisse, kuid pakendiorganisatsioon peab tagama pakendite järelsortimise ja taaskasutusse suunamise. Tekkekohas kogumisel tiheasustusalal ei või küsida niinimetatud tühisõidutasu.
(7) Pakendiettevõtja või pakendiorganisatsioon on kohustatud vältima liigiti kogutud või pakendimaterjalide kaupa sorditud pakendite ja pakendijäätmete segunemist teiste jäätmete või pakendimaterjalidega.
(8) Pakendiettevõtja või pakendiorganisatsioon on kohustatud:
(10) Pakendiorganisatsioonil ja pakendiettevõtjal on kohustus esitada vallavalitsuse nõudmisel andmeid avalikkusele suunatud kogumisvõrgustiku kaudu või muude kogumisviiside abil piirkonnast kogutud pakendite ja pakendijäätmete kohta. Pakendimaterjali liikide kaupa esitatakse järgmised andmed:
§ 12. Ohtlikud jäätmed
(2) Ohtlikud jäätmed tuleb viia ohtlike jäätmete kogumiskohtadesse või anda üle vastavat õigust omavale jäätmekäitlejale. Ravimijäägid võib tagastada apteeki.
§ 13. Probleemtooted ja nende jäätmed
(1) Suurjäätmed on rasked või kogukad esemed, sh diivanid, madratsid, lauad, kapid, riiulid, toolid, voodid, kardinapuud, vaibad jms, mis võivad takistada või ohustada kogumismahuti tühjendamist või jäätmete kokkupressimist jäätmeveokis.
(2) Suurjäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja võib ajutiselt paigutada kogumismahuti vahetusse lähedusse, kui nende äravedu korraldatakse hiljemalt viie (5) tööpäeva jooksul või viia jäätmejaama, vastavalt tähistatud suurjäätmete kogumiskohta, anda üle suurjäätmete kogumisringi käigus või vastavat õigust omavale jäätmekäitlejale. Suurjäätmete kogumisringid toimuvad kogu valla territooriumil võimalusel kaks korda aastas.
§ 15. Metalli-, plasti-, klaasi-, puidu-, tekstiili- ja rõivajäätmed
Tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja viia jäätmejaama või anda üle vastavat õigust omavale jäätmekäitlejale.
§ 16. Biojäätmed
(2) Köögi- ja sööklajäätmete kogumiseks peab olema eraldi konteiner ja biojäätmed tuleb üle anda jäätmevedajale:
2) lepingu alusel ühismahutit kasutavate kinnistute puhul rakendub nimetatud kohustus, kui biojäätmete ühismahutit kasutavatel kinnistutel on kokku 10 või enam korterit;
3) kinnistul, mis ei ole elamumaa sihtotstarbega, kus biojäätmeid tekib nädalas enam kui 25 kg, v.a juhul, kui jäätmevaldaja kasutab toidujääkide purustamisseadet ja saadav suspensioon juhitakse ühiskanalisatsiooni;
4) sagedusega, mis väldib mahuti ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna reostust.
(3) Köögi- ja sööklajäätmed tuleb paigutada biojäätmete konteinerisse lahtiselt, pakitult paberist kotti või täielikult biolagunevasse kotti. Biojäätmete konteiner võib olla vooderdatud biolaguneva kotiga.
(4) Biojäätmete konteinerisse on keelatud panna muid jäätmeid.
(5) Biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumismahuti minimaalne tühjendamissagedus on vähemalt üks kord 14 päeva jooksul.
(6) Korraldatud jäätmeveol kasutatavate biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumismahutite maksimaalne suurus jäätmetekkekohtadel on 240 liitrit mida peab tühjendama vähemalt üks kord 14 päeva jooksul.
§ 17. Biojäätmete kompostimisnõuded
(4) Kompostianum või komposter peab paiknema vähemalt 3 meetri kaugusel naaberkinnistust, kui naabrid ei lepi kokku teisiti ja vähemalt 10 meetri kaugusel kaevust.
(5) Kompostitavat materjali peab paigutama, ladustama ja käitlema tervisele ja ümbruskonnale kahjutult ning nii, et see ei põhjustaks kahjurite ja haisu levikut. Biojäätmete kompostimisel tuleb tagada, et toimuksid aeroobsed lagunemisprotsessid. Roiskuva, haisva, prügise, taimehaigusi levitava, keskkonnale ja tervisele ohtliku ning mittesobivasse kohta rajatud kompostimiskoha peab likvideerima selle omanik omal kulul.
§ 18. Jäätmekäitlus avalikel üritustel ja randades
(2) Avalikul üritusel ja avalikus rannas peab olema piisavas koguses ja piisava mahuga jäätmemahuteid, et vältida nende ületäitumist, sh eraldi mahutid pakendijäätmete kogumiseks.
(4) Rannas on keelatud klaaspakendis jookide müümine ja tarbimine
§ 19. Jäätmekäitlus Osmussaarel
(1) Saarel on soovitatav kasutada ühismahutit, mis asub väikesaarel kokkulepitud kohas.
(2) Jäätmete transpordi saarelt mandrile korraldab ja kulud kompenseerib vallavalitsus.
(3) Jäätmekäitluse ning vastava järelevalve korraldamise eest vastutab saarevaht.
§ 20. Jäätmekäitlus kalmistutel
§ 21. Korraldatud jäätmeveo regulatsiooni ulatus
2) korraldatud jäätmeveo piirkond ja korraldatud jäätmeveoga liitumine;
3) korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumise ja vedamise tingimused, sealhulgas vedamise sagedus ja aeg ning jäätmekäitluslepingute sõlmimise kord;
4) korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmekäitlusalaste lisateenuste osutamise tingimused;
7) jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest vabastamise kord.
§ 22. Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu
Korraldatud jäätmevedu kohaldatakse kodumajapidamistes, ettevõtetes ning asutustes tekkinud olmejäätmetele:
§ 23. Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud
(1) Ühistranspordipeatustes, teedel ja tänavatel, supluskohtades, parkides, kalmistutel ning haljasaladel paiknevate avalike jäätmemahutite tühjendamine ja nendes jäätmemahutites asuvad jäätmed.
(2) Avaliku ürituse korraldamise luba vajavatel üritustel tekkivad jäätmed.
(3) Eritehnikat nõudvate presskonteinerite tühjendamine.
(4) Jäätmekäitluse lisateenused ning jäätmemahutite üürimine või müümine.
§ 24. Korraldatud jäätmeveo piirkond ja korraldatud jäätmeveoga liitumine
(1) Lääne-Nigula valla haldusterritoorium moodustab ühe jäätmeveopiirkonna. Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud Osmussaar.
(2) Jäätmevaldaja on korraldatud jäätmeveoga automaatselt liitunud alates korraldatud jäätmeveo jäätmeloa kehtima hakkamisest. Jäätmevaldajal on kohustuslik jäätmevedajaga sõlmida kirjalik jäätmeveoleping, millega täpsustatakse korraldatud jäätmeveoga seonduvat.
(3) Asjaolu, kas vallavalitsus on jäätmevaldajat kirjalikult informeerinud päevast, mil jäätmevaldaja on liitunud korraldatud jäätmeveoga või mitte, ja kas jäätmevaldaja on sõlminud jäätmeveolepingu või mitte, ei avalda mõju jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitunuks lugemisele ega vabasta jäätmevaldajat kohustusest jäätmeid jäätmevedajale üle anda ja korraldatud jäätmeveo teenuse eest esitatud arveid tasuda.
(4) Korraldatud jäätmeveoga liitunud jäätmevaldajal ei ole lubatud anda korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeid üle jäätmeid vedavale isikule, kes ei ole tema piirkonnas korraldatud jäätmeveo teenuse osutaja.
(5) Jäätmevedaja on kohustatud sõlmima kirjalikud jäätmeveolepingud kõigi jäätmevaldajatega, kes on selleks kohustatud.
(6) Jäätmevedaja on kohustatud kontsessiooni saamisel saatma jäätmevaldajale jäätmekäitluslepingu ning olema veendunud, et jäätmevaldaja on lepingu kätte saanud. Juhul, kui jäätmevaldaja ei tagasta tegeliku jäätmeveo alguseks lepingut või keeldub selle sõlmimisest, informeerib jäätmevedaja vallavalitsust.
(7) Jäätmekäitluslepingus sätestatakse muuhulgas ka lisateenuste osutamise ja jäätmeveo teenustasude maksmise tingimused.
(8) Jäätmevaldaja, kes ühise kogumismahuti kasutamisel on teiste jäätmevaldajatega sõlmitud ühise kogumismahuti kasutamise lepingu alusel määratud vastutavaks lepingupooleks, on kohustatud sõlmima jäätmevedajaga jäätmekäitluslepingu ning teavitama vallavalitsust ühise kogumismahuti kasutamisest.
(9) Jäätmeveolepingut mitte sõlminud jäätmevaldajatel toimub jäätmekogumisvahendite tühjendamine vähemalt üks kord 12 nädala jooksul hajaasustuses ja üks kord nelja nädala jooksul tiheasustusega aladel, miinimumpaketi (140 liitrit) alusel. Vedaja koostab veograafiku ja edastab selle jäätmevaldajale.
(10) Jäätmevaldaja maksab korraldatud jäätmeveo eest teenustasu vastavalt jäätmevedaja poolt esitatud arvetele.
(11) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on jäätmeseaduse alusel vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba, või vallavalitsuse poolt sellest kohustusest vabastatud isikud.
§ 25. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine ja vedamine
(2) Kui jäätmevaldaja ei ole sõlminud jäätmekäitluslepingut ja ei anna jäätmeid üle või ei ole võimaldanud jäätmevedajale juurdepääsu kogumismahutile, on jäätmevedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest.
(3) Tühisõidu tasu on jäätmekäitluslepingus jäätmete vedamisel kogumismahuti teenindamiseks kuluv kogumistasu vastavalt eeskirja § 27 lõike 3 punktile 1. Jäätmekäitluslepingu puudumisel loetakse tühisõit võrdseks jäätmete teenustasuga kõige väiksemast mahutist.
(4) Kui paberi ja kartongi mahutis olevad jäätmed ei vasta sellesse mahutisse kogutavale jäätmeliigile, siis on vedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest ja lisaks esitada arve segaolmejäätmete vedamise eest. Käesolevas lõikes nimetatud tasu tühisõidu eest on vedajal õigus rakendada üksnes siis, kui vedajal ei ole võimalik mahutis asuvaid jäätmeid vedada sama jäätmeveokiga, millega veetakse liigiti kogutavaid paberit ja kartongi, ning vedaja on täitnud käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud tingimuse.
(5) Kui jäätmevaldaja ei ole vedajale võimaldanud juurdepääsu mahutile, siis on vedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest vastavalt teenuste kontsessioonilepingule. Tühisõit on võrdsustatav jäätmekäitluslepingus sätestatud suurusega jäätmekogumisvahendi tühjendamise 50% teenustasuga, kuid mitte vähem kui üks (1) euro. Jäätmeveolepingu puudumisel loetakse tühisõit võrdseks jäätmete vedamisega kõige väiksema jäätmekogumisvahendiga kuid mitte vähemaga kui üks (1) euro.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 nimetatud asjaolude ilmnemisel on vedaja kohustatud jäätmevaldajaga kokkulepitud viisil jäätmevaldajat teavitama hiljemalt kahe tööpäeva jooksul asjaoludest, mis ei võimaldanud jäätmemahutit tühjendada, ning tagama tühjendamata jäänud mahuti tühjendamise ühe nädala jooksul.
(7) Teenustasu tühisõidu eest ei rakendata erandlike ilmaolude ja/või vääramatu jõu esinemisel ning kohaliku omavallavalitsuse poolt kehtestatud tee ajutiste massipiirangute puhul (eelnevalt pakkujale edastatud). Vedaja võib jätta teenuse antud kuupäeval osutamata (N: tormimurd teel, lumetuisk vms). Vedu teostatakse nädala jooksul peale takistuse likvideerimist.
(8) Kogumismahutite tühjendamise minimaalseim sagedus on sätestatud eeskirja § 2 lõikes 9. Kui kogumismahuti on ületäitunud või levitab tugevat haisu või kui on suurenenud kahjurite tekke või ümbruskonna reostuse oht, tuleb kogumismahutit tühjendada sagedamini.
(9) Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeid veetakse eeskirja § 2 lõikes 10 sätestatud ajal. Nimetatud piiranguga seotud asjaolusid võib täpsustada korraldatud jäätmeveo teenuste kontsessiooni hankedokumentides.
(10) Jäätmevaldaja, kes omab eeskirja § 4 sätestatud nõuetele vastavat kogumismahutit, võib kasutada segaolmejäätmete ning paberi- ja kartongi kogumiseks endale kuuluvat kogumismahutit.
(11) Kui jäätmevaldaja kogumismahuti ei vasta eeskirja § 4 sätestatud tingimustele või kui jäätmevaldajal ei ole kogumismahutit, on jäätmevedaja kohustatud varustama jäätmevaldaja tema tellimusel vajalikus koguses ja suuruses kogumismahutitega.
(12) Jäätmevaldaja on kohustatud hoidma kogumismahutite ümbruse puhtana ning kokkuleppel jäätmevedajaga reguleerima kogumismahutite tühjendamise sagedust selliselt, et oleks välditud kogumismahutite ületäitumine ja nende ümbruse reostumine.
(13) Jäätmevaldaja tellimusel on jäätmevedaja kohustatud koristama kogumismahutite tühjendamise ajal nende ümbruse sinna paigutatud pakendatud segaolmejäätmetest (välja arvatud suuremõõtmelistest jäätmetest, mille kogumine ja vedamine on sätestatud eeskirja § 14 lõikes 2).
(14) Kogumismahutite paiknemine jäätmeveopäeval on sätestatud eeskirja §-s 4.
(1) Jäätmevedaja võib korraldatud jäätmeveo teostamisel osutada jäätmevaldajale lisateenuseid ainult jäätmevaldaja nõusolekul ja jäätmekäitluslepingu olemasolul, milles on jäätmevaldajat teavitatud osutatavate lisateenuste tingimustest ja hinnakirjast. Jäätmevedaja ei tohi lisatasusid arvestada kogumismahutite laialipaigutamise eest teenuste kontsessiooni alguses ega nende äraveo eest teenuste kontsessiooni lõppemisel.
(4) Korraldatud jäätmeveo toimingud on muuhulgas jäätmeveolepingu sõlmimine, peatamine, jätkamine, lõpetamine, selle täitmisega seotud teadete, arvete ja veograafikute väljastamine ja edastamine (v.a kordusarvete ja võlateadete väljastamine ja edastamine posti teel), jäätmemahuti käsitransport jäätmeveokini kuni 20 meetrit, jäätmevedaja poolt jäätmevaldajale üürile antavate või müüdavate mahutite laialipaigutamine korraldatud jäätmeveo perioodi teenuse osutamise alguses kuni kolme kuu jooksul ja mahutite äravedu renditeenuse osutamise lõppemisel olenemata mahuti kasutamise perioodi pikkusest. Hankijal on õigustäiendada hankedokumentides korraldatud jäätmeveo toimingute loetelu. Jäätmeveo teenustasu peab sisaldama korraldatud jäätmeveo toimingute tasu ja jäätmevedajal ei ole õigust võtta nende eest eraldi tasu.
(6) Jäätmevedaja esitab teenustasu muutmise taotluse vallavalitsusele. Taotlus peab sisaldama hindade muutmise põhjendust ning taotlusele tuleb lisada taotletavate teenustasude kalkulatsioon, näidates ära muudatused võrreldes pakkumuse esitamisel tehtud teenustasude kalkulatsiooniga. Vallavalitsusel on õigus nõuda lisaselgitusi ja -dokumente, mis on vajalikud taotluse hindamiseks. Teenustasude muutmise otsustab vallavalitsus hiljemalt 30 päeva jooksul alates vastavasisulise taotluse saamisest.
(7) Vallavalitsuse poolt kehtestatud muudetud teenustasud rakenduvad mitte varem kui 30 päeva pärast alates vallavalitsuse vastava korralduse avalikustamisest vallavalitsuse veebilehel.
(10) Jäätmevaldajal on õigus mitte maksta jäätmevedajale talle osutatud mittekvaliteetse teenuse eest. Vaidluse tekkimisel jääb määravaks vallavalitsuse seisukoht
§ 28. Korraldatud jäätmeveo kontsessioonilepingu sõlmimise menetlus
Korraldatud jäätmeveo teenuste osutaja leidmiseks korraldab vallavalitsus kontsessioonilepingu sõlmimise menetluse lähtuvalt riigihangete seaduses sätestatust.
§ 29. Jäätmekäitluskoha määramine
Jäätmekäitluskoha korraldatud jäätmeveoga hõlmatud olmejäätmete käitlemiseks määrab vallavalitsus korraldatud jäätmeveo teenuste kontsessioonilepingu riigihanke alusdokumentides.
§ 30. Jäätmevaldaja vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest
(2) Jäätmevaldaja esitab kas kirjalikult paberkandjal, E-postiga elektroonselt allkirjastatult või valla veebilehel asuvat E-vormi kasutades kirjaliku taotluse, milles on märgitud:
(3) Vallavallavalitsus määrab ametniku(d), kes menetlevad esitatud taotlusi ja teevad otsused vallavallavalitsuse nimel.
(4) Kui taotlus ei vasta käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud nõuetele, annab ametnik jäätmevaldajale tähtaja taotluses esinevate puuduste kõrvaldamiseks, selgitab puudused ja teavitab, et puuduste tähtajaks kõrvaldamata jätmisel võib jätta taotluse läbi vaatamata.
(5) Ametnikul on õigus nõuda muid asjakohaseid tõendeid kinnistu kasutamises või mittekasutamises veendumiseks.
(6) Ametnik kontrollib kohapeal, et taotluses esitatud korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise asjaolud on tõesed ja vabastamist võimaldavad.
(7) Ametnik teeb vallavalitsuse nimel otsuse jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise või mittevabastamise kohta hiljemalt 30 päeva jooksul alates nõuetekohase taotluse esitamisest. Erandkorras võib ametnik otsuse tegemise tähtaega pikendada. Otsuses märgitakse vabastamise või mittevabastamise põhjus, vabastuse kestus ning jäätmeveost vabastatud jäätmevaldaja kohustused.
(8) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldaja esitab üks kord aastas, järgmise aasta 20. jaanuariks, vallavalitsusele jäätmeseaduse § 69 lõikes 5 nimetatud kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole vabastuse perioodil elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Kui vabastatud jäätmevaldaja 20. jaanuariks kinnitust ei esita, loetakse ta korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates. Vallavalitsusel on õigus nõuda dokumente, mis tõendavad, et kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata.
(9) Vabastatud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama vallavalitsust korraldatud jäätmeveost vabastamise asjaolude muutumisest hiljemalt kolmekümne päeva jooksul alates nende asjaolude talle teatavaks saamisest.
(10) Jäätmeveost vabastatud jäätmevaldajat ei loeta väljaspool olmejäätmete kogumissüsteemi olevaks.
(11) Jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamine lõpeb, kui ametniku otsuses märgitud tähtaeg on möödunud või käesoleva paragrahvi lõikes 9 nimetatud alusel.
(12) Ametnik tunnistab jäätmeveost vabastamise otsuse kehtetuks, kui:
1) otsuse aluseks olnud taotlus sisaldas valeandmeid;
3) vabastamise aluseks olnud asjaolud on ära langenud;
(13) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest jäätmeseaduse § 69 lõike 4 alusel vabastatud jäätmevaldaja jäätmete veo jäätmekäitluskohta korraldab jäätmevaldaja kuni määratud tähtaja lõpuni.
(1) Kui ehitamise käigustekib ehitusjäätmeid üle 10 m3, tuleb korraldada nende liigiti kogumine tekkekohal.
5) jäätmete kavandatavad käitlustoimingud ja –kohad.
(3) Kui ehitamise käigustekib ehitusjäätmeid üle 10 m³, tuleb ehitise kasutusloa taotlemise dokumentidele lisada vormikohane ehitusjäätmete õiend ehitusjäätmete nõuetekohase käitlemise kohta.
(9) Ehitamisel maapõues tehtavate tööde käigustekkinud kaevist võib väljaspool kinnisasja kasutada kooskõlastatult Keskkonnaametiga. Kaevise kasutamiseks väljaspool kinnisasja tuleb Keskkonnaametile esitatavale taotlusele lisada väljavõte vallavalitsuse poolt kooskõlastatud projektist. Kaevis on looduslikust olekust eemaldatud kivimi või setendi tahke osis.
1. puit;
2. paber ja kartong;
3. metall;
4. mineraalsed jäätmed (kivid, tellised, krohv, betoon jms);
5. klaas;
6. pinnas;
7. plastijäätmed;
8. ohtlikud jäätmed;
9. korduskasutuseks sobivad materjalid;
10. pakendid.
4) andma käesoleva paragrahvi lõikes 3 punktis 2 nimetatud jäätmed üle vaid isikule, kellel on vastav õigus nende jäätmete korduskasutamiseks ettevalmistamiseks, ringlussevõtuks või muul moel taaskasutamiseks, kui tal endal pole võimalik neid jäätmeid korduskasutada või taaskasutada;
(2) Vedelad ohtlikud jäätmed (kasutuskõlbmatud värvid, lakid, lahustid, liimid jne) ning nende jäägid tuleb koguda nende algpakendisse või vastavalt märgistatud kindlalt suletavasse konteinerisse.
(4) Pinnas loetakse saastunuks, kui see sisaldab ohtlikke aineid üle Keskkonnaministri määruses 11.08.2010 nr 38 „Ohtlike ainete sisalduse piirväärtused pinnases“ kehtestatud piirnormide.
§ 36. Loomsed jäätmed
§ 38. Ohtlikud jäätmed
§ 40. Riiklik järelevalve
(1) Riiklikku järelevalvet pakendiseadusest ja jäätmeseadusest tulenevate nõuete täitmise üle teostab vallavallavalitsus oma struktuuriüksuste ja ametnike kaudu vastavalt seaduses sätestatud pädevusele.
(2) Ettekirjutuse täitmata jätmise korral on asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras rakendatava sunniraha ülemmäär 32 000 eurot.
(3) Kõik füüsilised ja juriidilised isikud on kohustatud andma teavet jäätmekäitluse üle järelevalvet teostavatele ametnikele jäätmekäitlusnõuete täitmise kohta.
§ 41. Vastutus
(1) Eeskirja sätestatud jäätmehooldusnõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut. Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse rahatrahviga kuni 20 000 eurot.
(2) Kohtuväline menetleja on vallavallavalitsus.
§ 42. Eeskirja rakendamine
Enne määruse jõustumist sõlmitud korraldatud jäätmeveo kontsessioonileping kehtib selle kehtivusaja lõpuni.
1) Kullamaa Vallavolikogu 22.06.2011 määrus nr 18 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskiri koos lisatingimustega Kullamaa valla kohta“;
2) Kullamaa Vallavolikogu 22.06.2011 määrus nr 19 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
3) Martna Vallavolikogu 25.04.2013 määrus nr 90 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
4) Martna Vallavolikogu 26.06.2013 määrus nr 93 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskirja koos Martna valla lisatingimustega kehtestamine“;
5) Nõva Vallavolikogu 15.03.2013 määrus nr 7 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
6) Nõva Vallavolikogu 15.03.2013 määrus nr 8 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskiri koos Nõva valla eritingimustega“;
7) Oru Vallavolikogu 07.03.2013 määrus nr 55 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
8) Oru Vallavolikogu 07.03.2013 määrus nr 56 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskiri“;
9) Risti Vallavolikogu 13.03.2013 määrus nr 6 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskiri“;
10) Risti Vallavolikogu 13.03.2013 määrus nr 7 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
11) Taebla Vallavolikogu 07.03.2013 määrus nr 59 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord“;
12) Taebla vallavolikogu 07.03.2013 määrus nr 60 „Lääne maakonna omavalitsuste jäätmehoolduseeskiri“.
(2) Eeskirja paragrahvid 21 kuni 29 jõustuvad alates korraldatud jäätmeveo teenuste kontsessiooni andmisest riigihanke võitnud jäätmevedajale.


Tapa valla noortevolikogu põhimäärus – Riigi Teataja
Tapa valla noortevolikogu põhimäärus
Tapa valla noortevolikogu põhimäärus - sisukord
§ 2 Noortekogu eesmärk
§ 3 Noortekogu õigused ja kohustused
§ 4 Noortekogu liikmelisus
§ 5 Noortekogu liikme volituste tähtaeg
§ 6 Noortekogu töökorraldus
§ 7 Noortekogu juhtimine
§ 8 Noortekogu eelarve
§ 9 Noortekogu sümboolika
§ 10 Noortekogu tegevuse lõpetamine
RT IV, 01.07.2020, 13
Vastu võetud 27.05.2019 nr 58
RT IV, 29.05.2019, 82
22.06.2020 RT IV, 01.07.2020, 6 04.07.2020
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 37 ja noorsootöö seaduse § 9 lõigete 2 ja 3 alusel.
(1) Määrusega sätestatakse Tapa valla noortevolikogu (lühendatult TNK; edaspidi noortekogu) tegutsemise alused.
(2) Noortekogu on Tapa Vallavolikogu (edaspidi volikogu) juures tegutsev nõuandev noorte esinduskogu, mis esindab Tapa valla noorte huve.
(3) Noortekogu lähtub oma töös Eesti Vabariigi õigusaktidest, Tapa valla õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest. Noortekogu lähtub oma töös Eesti Vabariigi õigusaktidest, Tapa valla õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(4) Noortekogu tegevus rajaneb demokraatia põhimõtetel, liikmete algatusel ja ühis-tegevustel.
(5) Noortekogu töökeeleks on eesti keel.
§ 2. Noortekogu eesmärk
(1) Noortekogu eesmärgiks on arutada valla pädevusse kuuluvaid noori puudutavaid küsimusi ning teha nende kohta ettepanekuid volikogule ja valitsusele, lähtudes noorte vajadustest ja huvidest ning korraldada ülevallalisi noorteüritusi ja viia ellu omaalgatuslike projekte.
(2) Eesmärkide täitmiseks noortekogu:
1) esindab Tapa valla noori ja kaasab enda tegevusse huvitatud noori;
2) teeb vallavalitsusele ja volikogule ettepanekuid noori puudutavate otsuste tegemisel, noortekogu ettepanekud on volikogu ja valitsuse jaoks soovitusliku iseloomuga;
3) kaitseb noorte huve;
4) esitab esindajad erinevatesse volikogu alalistesse komisjonidesse;
5) organiseerib noorte üritusi;
6) arendab koostööd teiste noorte osaluskogudega, seltsidega ning liitudega, samuti teiste organisatsioonidega, juriidiliste ning üksikisikutega;
7) esitab seisukohad noortekogule edastatud noori puudutavate õigusaktide eelnõude kohta.
(3) Noortekogule suunavad vallavolikogu kompetentsi kuuluvaid küsimusi läbivaatamiseks vallavolikogu ja vallavolikogu esimees.
§ 3. Noortekogu õigused ja kohustused
(1) Noortekogu õigused on:
1) õigus saada toetust Tapa valla eelarvest;
2) õigus saada informatsiooni noori puudutavate vallavolikogu ja -valitsuse õigusaktide osas volikogult ja vallavalitsuselt;
3) õigus anda seisukohti noori puudutavate volikogu õigusaktide eelnõudele;
4) moodustada töörühmi ja algatada teemaarutelusid.
(2) Noortekogu kohustused on:
1) lähtuda otsustamisel Tapa valla noorte seisukohtadest, arvamustest ja vajadustest;
2) tutvustada noortele demokraatia põhimõtteid ning korraldab üritusi, et suurendada noorte sotsiaalpoliitilist teadlikkust ja aktiivsust vallaelu korralduslikes küsimustes;
3) teavitada valla noori noorsootööalastest otsustest ja tegevustest;
4) tegeleda Tapa valla noorte jaoks oluliste teemadega;
5) koostada noortekogu aasta tegevuskava.
§ 4. Noortekogu liikmelisus
(1) Noortekogu koosneb 13 liikmest, kes valitakse kaheks aastaks vastavalt volikogu poolt kinnitatud noortekogu valimiste korrale.
(2) Noortekogu liikmete valimised korraldab volikogu poolt moodustatud noortekogu valimiskomisjon.
(3) Noortekogu valimised toimuvad iga kahe aasta järel oktoobrikuus.
[RT IV, 01.07.2020, 6 - jõust. 04.07.2020]
(4) Noortekogu liikmeks võib kandideerida iga noor vanuses 13-24 eluaastat, kelle elukoht on Eesti rahvastikuregistri andmetel registreeritud Tapa vallas.
(5) Noortekogu valimistel selgitatakse välja noortekogu liikmed ja asendusliikmed.
(6) Asendusliige astub noortekogu liikme asemele noortekogu liikme volituste ennetähtaegse lõppemise korral.
§ 5. Noortekogu liikme volituste tähtaeg
(1) Noortekogu uue koosseisu ja tema liikmete volitused algavad ning noortekogu eelmise koosseisu ja tema liikmete volitused lõppevad valimistulemuste väljakuulutamise päevast.
(2) Noortekogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt:
1) noortekogu liikme tagasiastumisel;
2) noortekogu liige ei osale kolmel järjestikusel koosolekul.
§ 6. Noortekogu töökorraldus
(1) Noortekogu töövormiks on koosolek, sh elektrooniline ja Skype'i koosolek, mis toimub vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem kui üks kord kvartalis. Erakorraline koosolek kutsutakse kokku, kui seda soovivad 2/3 noortekogu liikmetest.
(2) Uue koosseisu esimese koosoleku kutsub kokku valimiskomisjon. Esimesel noortekogu koosolekul viib valimiskomisjon salajase hääletamise teel läbi esimehe valimise ning esimehe valimise järel annab koosoleku juhtimise üle esimehele. Järgnevalt valib noortekogu koosseis salajasel hääletamisel aseesimehe.
(3) Noortekogu koosoleku kutsub kokku ja seda juhatab noortekogu esimees, tema puudumisel aseesimees.
(4) Noortekogu koosolekud on üldjuhul avalikud. Teade koosoleku toimumise aja ja koha kohta avaldatakse Tapa valla veebilehel, noortekogu sotsiaalmeedia kontol.
(5) Noortekogu koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa üle poole koosseisust. Otsused ja volikogule tehtavad ettepanekud võetakse vastu avalikul hääletamisel poolthäälte enamusega.
(6) Noortekogu võib üksikküsimuste lahendamiseks moodustada töörühmi, kus osaleb noori ka väljastpoolt noortekogu. Otsuses sätestatakse töörühma moodustamise eesmärk ja ülesanne.
(7) Noortekogu võib kehtestada koosoleku läbiviimise täpsema töökorra.
(8) Noortekogu koosolekud protokollitakse.
(9) Noortekogu koosolekute protokollid on avalikud ja säilitatakse Tapa valla dokumendihaldussüsteemis.
§ 7. Noortekogu juhtimine
(1) Noortekogu tööd juhib noortekogu esimees, tema äraolekul aseesimees.
(2) Noortekogu esimees:
1) juhib koosolekuid;
2) koordineerib noortekogu tööd;
3) kannab valikogus ette noortekogu otsused ja muudatuste ettepanekud volikogu õigusaktide eelnõudele, kui noortekogu ei ole otsustanud teisiti.
(3) Noortekogu võib esimehe või aseesimehe ametist ennetähtaegselt vabastada, kui selleks on mõjuv põhjus ja selle poolt hääletab 2/3 noortekogu liikmetest.
(4) Esimehe või aseesimehe ennetähtaegsel vabastamisel valib noortekogu uue esimehe või aseesimehe.
§ 8. Noortekogu eelarve
(1) Noortekogu eelarve koostatakse igaks eelarveaastaks vastavalt noortekogu tegevuskavale koostöös valitsusega.
(2) Noortekogu eelarve on valla eelarve koosseisus, mille võtab vastu volikogu.
(3) Noortekogule fondide eraldised ning äriühingute, organisatsioonide ja üksikisikute rahalised annetused võetakse volikogu poolt kehtestatud korras noortekogu eelarve koosseisu ja kasutatakse sihtotstarbeliselt.
(4) Noortekogu tuludeks on:
2) eraldised ning annetused juriidilistelt ja füüsilistelt isikutelt;
3) noortekogu poolt korraldatavate ürituste tegevustulu.
§ 9. Noortekogu sümboolika
(1) Noortekogul võib olla oma sümboolika.
(2) Sümboolika väljatöötamisel tehakse koostööd valla kunstnikuga.
(3) Sümboolika ja selle kasutamise korra kinnitab noortekogu.
(4) Sümboolika kooskõlastab vallavalitsus.
§ 10. Noortekogu tegevuse lõpetamine
(1) Noortekogu tegevuse lõpetamise otsustab volikogu.
(2) Noortekogu tegevuse lõpetamise ettepaneku koos põhjendusega võib teha volikogu või noortekogu vähemalt 2/3 liikmete ettepanekul.
Käesolevas põhimääruses sätestatud noortekogu valimine toimub esmakordselt 2020. aasta oktoobris. Selle ajani on õigus tegutseda käesoleva määruse alusel Tapa valla noortekoguna 2010. aastal asutatud ja 4. novembril 2018 noorte aktiivigrupi koosolekul protokolliliselt kinnitatud Tapa valla noortekogu koosseis.


Dokumendid - Märjamaa Gümnaasium
Loovtöö aruanne
Puudumise taotlus direktorile
Kooli dokumendid ja regulatsioonid
IT-arengukava 2017-2019
Õppekava: Gümnaasiumi ainekavad
Märjamaa Gümnaasiumi pakutavate valikkursuste ning valikõppeainete kirjeldused
Loovtööde läbiviimise kord
Uurimistööde koostamise, vormistamise, hindamise ka kaitsmise juhend
Õpilaste hindamise põhimõtted ja kord
Karjääriõppe korralduskava
ARENGUVESTLUSTE LÄBIVIIMISE TINGIMUSED JA KORD
Õpilaste ja lapsevanematega arenguvestluste läbiviimise tingimused ja kord
Kooskõlastatud õppenõukogus 21.05.2005
Kinnitatud Märjamaa Gümnaasiumi direktori 05.09. 2005. a. käskkirjaga nr 4
1. Arenguvestluse olemus
Õpilase arengu toetamiseks, viiakse vähemalt üks kord õppeaasta jooksul õpilasega koolis läbi arenguvestlus.
Arenguvestlus aitab kaasa usalduslikuma õhkkonna loomiseks kooli, kodu ja erinevate spetsialistide vahel.
Arenguvestlus on arvamuste vahetus, mis viib üksteise parema mõistmise, suurema aktiivsuse ning entusiasmi tõusuni.
Arenguvestlus on regulaarne, hästi ettevalmistatud vestlus, kus arutatakse õpilase tulevikuplaane, õppekavas kirjeldatud pädevuste omandamise võimalusi ning lepitakse kokku tulevase perioodi tegevuse suhtes.
Arenguvestluse käigus arutatakse, kuivõrd saab õpetaja õpilase püstitatud eesmärkide saavutamisel kaasa aidata.
Arenguvestluse ajaks on nii õpilane kui õpetaja läbi mõelnud, mida soovitakse arutada seoses õpilase isikliku arenguga.
Õpilasega läbiviidavast arenguvestlusest võtab osa lapsevanem (eestkostja, hooldaja) ja õpilase klassijuhataja, kaasatakse ka teisi õpetajaid ja koolitöötajaid ning vajadusel õpilase elukohajärgse vallavalitsuse sotsiaalabi ja -teenuseid korraldava struktuuriüksuse esindajaid või ametiisikuid.
Arenguvestluse läbiviimiseks koostab õpilase klassijuhataja õpilase eneseanalüüsi lehe ( küsimustik, mille tulemused on konfidentsiaalsed) ja arenguvestluse aruande ( hinnang seni saavutatule ja kokkulepped järgnevaks arenguperioodiks ).
PROTSEDUURILISED ASPEKTID
3. Arenguvestluse läbiviimise aeg
Arenguvestlused õpilastega viiakse läbi õppeaasta I poolaastal ning neis osalevad lapsevanemad. Kui arenguvestlust ei ole põhjendatult võimalik mõne õpilase või lapsevanemaga läbi viia nimetatud ajavahemikul, siis toimub see vastavalt võimalustele. Arenguperioodiks on reeglina üks aasta. Vajadusel võib arenguperiood olla lühem või pikem.
4. Arenguvestluste läbiviimine õpilaste liikumisel ja õpetaja vahetumisel
Kui õpilane saabub õppeaasta keskel teisest koolist, siis toimub mittekorraline arenguvestlus õpilasega kuue kuu möödudes. Klassijuhataja vahetumisega kehtivad kõik õpilasega tehtud kokkulepped kuni järgmise arenguvestluseni. Uus klassijuhataja on kohustatud aktsepteerima kõiki õpilase arenguga seotud kokkuleppeid. Õpilase lahkumisel koolist kehtivad edasi kõik arenguvestlust puudutavad konfidentsiaalsuse nõuded.
5. Arenguvestluste ettevalmistamine
Nii klassijuhataja kui õpilane peavad mõlemad arenguvestluseks ette valmistuma.
Klassijuhataja peab koostama õpilasele täitmiseks eneseanalüüsi lehe.
Õpilasele tuleb anda eneseanalüüsi leht vähemalt kaks nädalat enne arenguvestlust. Nädala pärast toob õpilane täidetud eneseanalüüsi lehe klassijuhatajale. Arenguvestluse ajaks peab klassijuhataja olema õpilase eneseanalüüsiga tutvunud. Klassijuhataja koostab enne arenguvestlust vestluse läbiviimise orienteeruva kava. Klassijuhataja püüab kavandamise kaudu ennetada vestluse käigus tekkivaid probleeme ja loob alternatiivid nende käsitlemiseks. Kui aga tegelik vestlus dikteerib kavandatust erinevat kulgu, siis õpetaja peab olema ka selleks valmis.
Arenguvestlus tuleb läbi viia privaatses kohas ilma segavate asjaoludeta. Ruum tuleks muuta mugavaks ja kõrvaldada tuleb võimalikud segajad. Leida tuleks ruum, kus ei heliseks telefonid, ei oleks kolmandaid isikuid, pidevalt ei käida ruumis jms.
Kui õpilase ja lapsevanema jaoks on tegemist esimese arenguvestlusega, siis klassijuhataja selgitab eelnevalt kasutatavaid vorme ning arenguvestluse läbiviimise protseduuri. Arenguvestlus dokumenteeritakse.
6. Pärast vestlust
Õpilane, lapsevanem ja õpetaja kinnitavad oma allkirjaga arenguvestluse aruande, näidates, et ta nad on kokkulepetest selgesti aru saanud.
Nii õpilane kui õpetaja peavad saama koopiad.
Nii õpilane kui õpetaja peavad kõik ettetulevad muudatused kokkulepitud eesmärkide täitmises läbi rääkima võimalikult operatiivselt nn miniarenguvestluste vormis.
7. Arenguvestluste korraldamine
Arenguvestluste protsessi koordineerib ja vastutab nende kulgemise eest direktori asetäitja õppe- ja kasvatustöö alal. Vastutus kõikide protseduurireeglite täitmise eest lasub õpetajal.
Õpilasel ja lapsevanemal on õigus esitada 10 päeva jooksul peale arenguvestlust direktori asetäitjale õppe- ja kasvatustöö alal apellatsioon. Apellatsioon vaadatakse läbi kümne päeva jooksul.
(1) Kiituskirjaga tunnustatakse I – XI klasside õpilasi.
(2) I kooliastme õpilast tunnustatakse kooli õppenõukogu otsusel kiituskirjaga «Väga hea õppimise eest», kui tema aastahinded on „5“ või üks „4“ (muusika-, kunstiõpetus, kehaline kasvatus), käitumine eeskujulik või hea.
(3) II ja III kooliastme õpilast tunnustatakse kooli õppenõukogu otsusel kiituskirjaga «Väga hea õppimise eest», kui tema õppeainete aastahinded on „5“ või kuni kaks „4“ (muusika-, töö-, kunstiõpetus, kehaline kasvatus), käitumine eeskujulik või hea.
(4) Gümnaasiumi õpilast tunnustatakse kooli õppenõukogu otsusel kiituskirjaga «Väga hea õppimise eest», kui õppeaastal tema õppeainete kursusehinded on „5“ või kuni viis kursusehinnet on „4“, käitumine eeskujulik või hea.
(5) Ettepaneku õpilase tunnustamiseks teeb klassijuhataja.
(1) Kiituskirjaga «Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines» tunnustatakse kooli õppenõukogu otsusel IX klassi õpilasi, kes on saavutanud väga häid tulemusi ühes või mitmes õppeaines. Nende õppeainete aastahinne VIII ja IX klassis ja lõpueksami hinne peab olema „5“. Ülejäänud õppeainetes edasijõudmine ja käitumine vähemalt rahuldav.
(2) Kiituskirjaga «Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines» tunnustatakse kooli õppenõukogu otsusel XII klassi õpilasi, kes on saavutanud väga häid tulemusi ühes või mitmes õppeaines. Nende õppeainete kooliastmehinne peab olema „5“ ja nende kursuse hinded X, XI ja XII klassis peavad olema 2/3 juhul „5“ ning koolieksami hinne on „5“. Ülejäänud õppeainetes edasijõudmine ja käitumine vähemalt rahuldav.
(1) Kiitusega põhikooli lõputunnistusega tunnustatakse põhikoolilõpetajat, kõigi lõputunnistusele kantavate õppeainete viimane aastahinne ja lõpueksamihinne on «väga hea» ning käitumine «eeskujulik» või «hea».
§ 4. Kuld- ja hõbemedaliga tunnustamine
(1) Kuldmedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kelle kõigi õppeainete kooliastmehinne on «väga hea» ning käitumine «eeskujulik» või «hea».
(2) Hõbemedaliga tunnustatakse gümnaasiumilõpetajat, kellel kuni kahes õppeaines on kooliastmehinne vähemalt «hea» ja ülejäänud õppeainetes «väga hea» ning käitumine «eeskujulik» või «hea».
(3) Õpilase kuld- või hõbemedaliga tunnustamise otsustab kooli õppenõukogu.
Tunnustamine oivikukleepsuga.
SOTSIAALPEDAGOOGI JUURDE SUUNAMISE KORD
Tunnidistsipliini rikkuja sotsiaalpedagoogi juurde suunamise kord
„Tunnidistsipliini rikkuja sotsiaalpedagoogi juurde suunamise kord” kehtestatakse Märjamaa Gümnaasiumi kodukorra ptk VII punkti 7.2.4 alusel.
1. Sotsiaalpedagoogi kabinet asub III korrusel. Seal on 6 istekohta ja kabinet on avatud 8.15 – 14.05.
2. Töö korraldamise eest vastutavad aineõpetaja ja sotsiaalpedagoog.
3. Sotsiaalpedagoogi juurde saadetakse õpilane, kes ei täida kooli kodukorda, segades ainetunnis tahtlikult õpetaja ja kaasõpilaste tööd.
4. Aineõpetaja, kes õpilase ära saadab, annab kaasa kirjaliku tööülesande vastaval töölehel.
5. Sotsiaalpedagoogi juurde saadetakse õpilane tavaliselt üheks tunniks.
6. Sotsiaalpedagoog allkirjastab töölehe ja õpilane viib selle kohe pärast töö sooritamist aineõpetajale tagasi.
7. Aineõpetaja hindab sotsiaalpedagoogi juures tehtud õpilase tööd.
8. Sotsiaalpedagoogil on päevik, kuhu kantakse kabinetis viibinud õpilaste nimed õppeainete kaupa.
9. Aineõpetajatel on võimalus saada sotsiaalpedagoogilt tagasisidet õpilase töötamise kohta kabinetis.
10. Kui mingil põhjusel klassist välja saadetud õpilane ei ole jõudnud sotsiaalpedagoogi juurde, teavitab aineõpetaja sellest klassijuhatajat ja sotsiaalpedagoogi. Kui see juhtub rohkem kui kolm korda, teavitab klassijuhataja vanemaid.
Märjamaa Gümnaasiumi töökorralduse reeglid
Töökorralduse reeglid kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 74 lõike 4, töölepingu seaduse § 28 lõike 2 punkti 7 ja § 5 lõike 1 punkti 11 alusel.
1.1 Tööandja kehtestud töökorralduse reeglite eesmärk on kirjeldada ja täpsustada tööandja ja töötaja käitumisjuhised töösuhetes lisaks töölepingu seadusele ning töölepingule.
1.2 Töökorralduse reeglid on tööandja ja töötajate vahelise töölepingu lahutamatu osa.
1.3 Töökorralduse reeglite nõuete mittetäitmist käsitletakse tööandja poolt töölepingu erakorralise ülesütlemise alusena töötajast tuleneval põhjusel.
2. Tööandja ja töötaja käitumisjuhised töösuhetes
2.1 Töölepingu andmete esitamine toimub kirjaliku dokumendiga. Andmed loetakse töötaja poolt kätte saaduks, kui tööandja on need saatnud töötaja e-posti aadressile. Andmed loetakse tööandja poolt kätte saaduks, kui töötaja on need saatnud tööandja e-posti aadressile.
2.2 Töötaja nõue tööandjale andmete esitamiseks peab olema tööandjale esitatud kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
2.3 Kõik tööandja ja töötaja vahelised kokkulepped, mis on tehtud töölepingu seaduse § 6 tähenduses esitatakse töölepingus.
2.4 Ühekordsed tööalased korraldused ja juhised, mis ei puuduta igapäevast tööd, antakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
2.5 Töötaja teatab tööandjale esimesel võimalusel oma ajutisest töövõimetusest ja võimaluse korral selle eelduslikust kestusest kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis (nt e-posti teel).
2.6 Tööandja korraldused antakse suulises või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Tööandja korraldused, mis on seotud töölepingu, kollektiivlepingu või seadusega võivad olla antud töötajale ka suuliselt. Kui töötaja ei täida suulisi korraldusi, esitab tööandja korralduse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Kui töötaja ei täida ka kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis antud korraldust, siis esitatakse töötajale uus kirjalik korraldus, mis on käsitletav hoiatusena.
2.7 Puhkuste ajakava teeb tööandja töötajale teatavaks e-posti teel. Puhkuste ajakavasse märkimata puhkuse kasutamisest teatab töötaja tööandjale e-posti teel.
2.8 Töölähetusse saatmine kajastub tööaja tabelis. Töölähetusega kaasnevate kulude hüvitamine toimub töötaja kirjaliku lähetuskulude aruande ja autentsete kuludokumentide alusel.
2.9 Töötajal on kohustus anda tööandjale teada töölepingu kehtivuse ajal tööalasest ja majandus või kutsetegevusest ulatuses, mis on seotud samade tööülesannete täitmisega, mis on kokku lepitud töölepingus.
2.10 Tööandja tutvustab töötajale tuleohutuse, tööohutuse ja töötervishoiu nõudeid ning tööandja kehtestatud töökorralduse reegleid kooli e-posti kaudu. Töötajal on kohustus nendega tutvuda. Muudatustest tuleohutuse, tööohutuse ja töötervishoiu nõuetes ning tööandja kehtestatud töökorralduse reeglites teavitab tööandja töötajat e-posti teel.
2.11 Töötajate teavitamine nende teadmistele ja oskustele vastavatest vabadest töökohtadest, kus töötamiseks on võimalik sõlmida tähtajatu tööleping toimub kooli veebilehe kaudu.
2.12 Täistööajaga töötajate teavitamine osalise töötamise võimalustest ning osalise tööajaga töötaja teavitamine täistööajaga töötamise võimalustest toimub kooli veebilehe kaudu.
2.13 Tööaja korraldus on lepitud kokku töölepingus.
2.14 Kui töötaja taotleb puhkuse katkestamist või edasi lükkamist ettenägematu olulise töökorralduse hädavajaduse tõttu, eelkõige kahju tekkimise ärahoidmiseks, peab töötaja teavitama tööandjat või tööandja esindajat esimesel võimalusel kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
3. Koolitöötajate õigused, kohustused ja vastutus
3.1 Kui seadustest, kollektiiv- või töölepingust ei tulene teisiti, täidab koolitöötaja eelkõige järgmisi kohustusi:
3.1.1 teeb kokkulepitud tööd ja täidab töö iseloomust tulenevaid kohustusi;
3.1.2 teeb tööd kokkulepitud mahus, kohas ja ajal;
3.1.3 täidab õigel ajal ja täpselt direktori seaduslikke korraldusi;
3.1.4 osaleb oma tööalaste teadmiste ja oskuste arendamiseks koolitusel;
3.1.5 hoidub tegudest, mis takistavad teistel töötajatel kohustusi täita või kahjustavad tema või teiste isikute elu, tervist või vara;
3.1.6 teeb tööülesannete täitmiseks koostööd teiste töötajatega;
3.1.7 teatab viivitamata direktorile töötakistusest või selle tekkimise ohust ning võimaluse korral kõrvaldab erikorralduseta takistuse või selle tekkimise ohu;
3.1.8 teavitab direktorit kõigist töösuhtega seonduvatest olulistest asjaoludest, mille vastu direktoril on õigustatud huvi;
3.1.9 hoidub tegudest, mis kahjustavad kooli mainet või põhjustavad õpilaste või vanemate usaldamatust kooli vastu;
3.1.10 teatab direktorile esimesel võimalusel oma ajutisest töövõimetusest ja võimaluse korral selle eelduslikust kestusest.
3.2 Koolitöötajal on õigus nõuda direktorilt töölähetusega kaasnevate sõidu- ja majutuskulude ning tööülesande täitmisega kaasnevate muude mõistlike kulude hüvitamist kooskõlas vastavate õigusaktidega.
3.3 Koolitöötajal peab olema kehtiv kirjalik tervisetõend nakkushaiguste suhtes tervisekontrolli läbimise kohta.
3.4 Töötaja vastutuse määr tuleneb töölepingus sätestatud töötaja põhitegevustest ning õigus- ja haldusaktidest, mis reguleerivad töötaja tegevust tema tööülesannetega seotud valdkonnas.
3.5 Töötaja õigused, kohustused ja vastutus on üldisel tasandil sätestatud lisaks käesolevale töökorralduse reeglitele ka kooli põhimääruses ja ametijuhendis.
4. Töökorralduse reeglite muutmise kord
4.1 Töökorralduse reeglite muutmisel järgitakse vastavalt usaldusisiku seaduse 5. peatükis sätestatut (informeerimine ja konsulteerimine). Muudetud töökorralduse reeglitest teavitatakse töötajat e-posti teel.
4.2 Töökorralduse reeglite terviktekst on kättesaadavad paberkandjal kooli sekretäri juures ja õpetajatetoas ning avalikustatud kooli veebileheküljel.
Õppealajuhataja, õpetajate, tugispetsialistide ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute ametikohtade täitmiseks korraldatava avaliku konkursi läbiviimise kord
Kehtestatud Märjamaa Gümnaasiumi hoolekogu otsusega nr 1 07.01.2014
Kord kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse §74 1õike 6 alusel.
1.1. Korraga kehtestatakse Märjamaa Gümnaasiumi õppealajuhataja, õpetajate, tugispetsialistide ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute ametikohtade täitmiseks korraldatava avaliku konkursi väljakuulutamise, kandidaatide hindamise ja direktori otsuse tegemise kord.
2. Konkursi väljakuulutamine ja avalduse esitamine
2.1. Avaliku konkursi vaba või vabaneva ametikoha täitmiseks kuulutab välja direktor.
2.2. Konkursi väljakuulutamise kohta avaldatakse vastav teade kooli veebilehel. Vajadusel avaldatakse konkursiteade kohalikus ja/või üleriigilises väljaandes ja/või veebilehel.
2.3. Konkursil osalemiseks esitab kandidaat direktorile kirjaliku avalduse, CV (curriculum vitae) ja/või muud konkursiteates nõutavad dokumendid.
2.4. Kandidaatide esitatud dokumendid registreerib kooli sekretär, kes edastab need hiljemalt konkursiteates märgitud avalduste esitamise tähtajale järgneval tööpäeval direktorile.
2.5. Kandidaadil on õigus saada lisateavet direktorilt ametikoha ja kooli kohta.
3.1. Laekunud avalduste põhjal valitakse kandidaadid, kes kutsutakse vestlusele kahe nädala jooksul pärast avalduste laekumise tähtaja möödumist.
3.3. Vestlusest võtavad lisaks direktorile osa õppealajuhataja(d).
4. Direktori otsus
4.2. Otsuse langetamisel arvestab direktor põhikooli-ja gümnaasiumiseaduse § 74 (5) sätestatuga.
MÄRJAMAA GÜMNAASIUMI KOOLIEKSAMI ERISTUSKIRI
6.6. Hindega „5” hinnatakse õpilast, kes on saavutanud 90–100% maksimaalsest võimalikust punktide arvust, hindega „4” 75–89%, hindega „3” 50–74%, hindega „2” 20–49% ning hindega „1” 0–19%.
5+ suur viis
5- väike viis – 90%
4+ suur neli
4- väike neli – 75%
3+ suur kolm
3 rahuldav
3- väike kolm – 50%
2 puudulik
1 nõrk
x tegemata töö
R tegemata töö
A Arvestatud – 50%
MA Mitte arvestatud
H haige põhjusega
P põhjusega puudumine
V vabastatud tunnist põhjusega
– põhjuseta puudumine
+ põhjuseta hilinemine


text:
Marianne Meiorg, Kristi Rekand
Isikuvabaduse valdkonnas toimus 2011. aastal märkimisväärselt palju. Algatati mitmeid seadusemuudatusi, millest kaks (psühhiaatrilise abi seaduse – PsAS – ja sotsiaalhoolekande seaduse – SHSi – muudatused) võeti ka vastu. Riigikohus täpsustas oma otsusega ka alusetu vabaduse võtmise otsust, mis tunnistas karistusjärgset kinnipidamist lubavad seadusesätted põhiseadusega vastuolus olevaks. Üldkokkuvõttes võib öelda, et 2011. aasta arengud tõstsid isikuvabaduse kaitse taset Eestis.
2011. aastal toimus mitmeid poliitilisi algatusi seoses psühhiaatrilise abi seaduse ja kinnises asutuses isiku kinnipidamise ja kohtlemisega. Valitsuses on arutluses kaks eelnõud, mis ei ole veel Riigikokku jõudnud. Üks näeb ette seksuaalkurjategijate vangistuse osalise asendamise raviga ning teine võimaluse paigutada alaealine sõltuvusravile tema tahte vastaselt. 12. septembril algatati Riigikogus psühhiaatrilise abi seaduse muutmise seaduse eelnõu menetlus. Selle seletuskirja kohaselt reguleerib seadus isiku omandiõigusega seonduvat, muudab ja täiendab ohjeldusmeetmete rakendamise sätteid ning täpsustab järelevalvega seonduvat. Antud õiguse kontekstis on kõige asjakohasem just ohjeldusmeetmeid puudutav regulatsioon, mis puutub kokku ka ebainimliku kohtlemise keelu temaatikaga (vt ka peatükki piinamise ja muu ebainimliku kohtlemise kohta).
Psühhiaatrilise abi seadus (PsAS) annab võimaluse rakendada ohjeldusmeetmeid isiku puhul, kes on paigutatud kinnisesse asutusse.(1) Ohjeldusmeetmete rakendamine tähendab põhiseaduse (2) paragrahvis 20 ja Euroopa inimõiguste konventsiooni (EIÕK) (3) artiklis 5 sätestatud vabadusõiguse piiramist. Samas lubavad mõlemad sätted vaimse häirega isikute kinnipidamist, kui viimane on ohtlik endale või teistele isikutele. Hetkel Riigikogus menetluses olev PsASi ja teiste asjakohaste seaduste muutmise seaduse eelnõu peab olema kooskõlas nii nende põhiprintsiipide kui asjakohaste rahvusvaheliste standarditega.
Kehtiva PsASi kohaselt on ohjeldusmeetmeteks eraldamine ja fikseerimine, Esimene kujutab endast isiku eralduspalatisse paigutamist ja teine eralduspalatis tervishoiutöötaja järelevalve all mehhaaniliste vahendite (rihmad, eririietus) kasutamist isiku tegutsemisvabaduse piiramiseks (PsASi § 14 lg 1 ja lg 2 ). PsASi muutmise seaduse eelnõu seletuskiri rõhutab patsiendi suhtes minimaalse jõu kasutamise printsiipi ja võimalikult minimaalset riivet isiku eneseväärikusele, tema vaimset ja füüsilist tervist ohustamata.(4)
Seletuskiri viitab mitmele õiguskantsleri kontrollkäigule psühhiaatriaosakondadesse, kus ta on siiski leidnud isikute põhiõiguste rikkumisi ohjeldusmeetmete rakendamisel.(5)
Sellest tulenevalt on plaanitud järgmised muudatused:
ühtsete ohjeldusmeetmete kasutamise põhimõtete seadustamine (kuna enamasti pannakse ohjeldusmeetmed paika haigla sise-eeskirjadega, mis võivad haiglast haiglasse oluliselt erineda);
täiendav selgitamise kohustus – rahvusvaheliste standardite ja patsiendi õiguste seisukohast on oluline, et ohjeldusmeetmete reguleerimisel seadustatakse patsiendile vähim piirava meetme kohaldamise kohustus. Oluline on ka kohustus teda teavitada ohjelduse rakendamise põhjustest ja konkreetsetest tegevustest, mida ohjelduseks kasutatakse. Seadust täiendatakse näitliku loeteluga tegevustest (vestlus, veenmine ja suuline rahustamine), mida tuleb kohaldada enne ohjeldusmeetmete rakendamist ning alles juhul, kui need abinõud ei ole osutunud piisavateks, võib kohaldada ohjeldusmeetmeid. Lisaks on arstil kohustus viia patsiendiga pärast ohjeldusmeetme rakendamist läbi vestlus eesmärgiga vältida seda tulevikus ja teavitada teda tema õigustest seoses ohjeldusmeetme rakendamisega;
registri pidamise kohustus – haiglasisese ohjeldusmeetmete kohaldamise registri pidamise kohustus on vajalik, kuna see võimaldab statistiliselt hinnata ohjeldamiste arvu, ulatust ning kestust. Ka on registri pidamine oluline, kuna see võimaldab ennetada väärkohtlemist;
ohjeldusmeetmete kohaldaja/isiku täpsutamine – positiivsena võib välja tuua ka asjaolu, et psüühikahäirega isiku suhtes peab ohjeldusmeetmeid rakendama tervishoiuteenuse osutaja ehk arst ise. Eeldatavalt on tervishoiuteenuse osutaja saanud ka vastava väljaõppe. Eelnõu välistab välise abi osutajate (politsei, turvatöötajad) sekkumise tervishoiuteenuse osutamisesse;
ohjeldusmeetmete loetelu täiendamine (lisandusid füüsiline ohjeldamine ja ohjeldamine ravimite abil ehk keemiline ohjeldamine) ning täpsustamine;
ohjeldusmeetmete rakendamise järelevalve teostamise täpsustamine ja dokumenteerimine.
Negatiivsenavõib nimetatud eelnõu osas välja tuua asjaolu, et ohjeldusmeetmete rakendamise dokumenteerimise osas on jäänud reguleerimata vastava registri pidamise koosseis ja kohustuslikkus. Nimetatud registri süsteem, mis sisaldab selgeid sissekandeid, hõlbustab ohjeldusmeetmete kohaldamise jälgimist, andes ühtlasi ülevaate nende toimumise ulatusest. Ka on õiguskantsler oma visiitidel (6) korduvalt märkinud, et ohjeldamismeetmete registri olemasolu tuleb tagada selleks, et oleks ülevaade ohjeldamiste arvust kogumis ja liigiti ning nende kestusest. Vajalik on kohustada tervishoiuteenuse osutajaid pidama ohjeldusmeetmete kohaldamise registrit, näidates seaduses ära registri pidamise viisi, andmete koosseisu ja muud asjaolud. Ühtlasi tuleks kaaluda ka ohjeldamiste kohaste perioodiliste aruannete esitamist kontrollametkonnale (olgu selleks siis Terviseamet ja/või õiguskantsler). Hea praktikana võiks ohjeldusmeetmete rakendamise reguleerimisel lähtuda Piinamise ja Ebainimliku või Alandava Kohtlemise või Karistamise Tõkestamise Euroopa Komitee (edaspidi CPT) kõikidest soovitustest/standaridest.
Hoopis teisest aspektist läheneb isikuvabaduse õigusele Riigikogus arutluses olev riigivastutuse seadus, mis tegeleb muuhulgas ka kompensatsiooniga isikult alusetult vabaduse võtmise puhul. Uus seadus ühendaks senise riigivastutuse regulatsiooni ja riigi poolt alusetult vabaduse võtmisega tekitatud kahju hüvitamise seaduse (AVVKHS). Samuti muudaks see alusetu vabadusevõtmise puhul makstavat hüvitise maksmise skeemi. Kui eelnevalt oli hüvitiseks kindel summa iga päeva eest (olgu siis saadud kahju tõendatav tõi tõendamata), siis nüüd on tõendamata kahju jaoks sätestatud fikseeritud summa ja ülejäänud osas katab hüvitis reaalselt saamata jäänud tulu.(7)
Kahtlemata muutuks selle seaduse vastuvõtmisel hüvitise regulatsioon selgemaks, kuna erinevad riigivastutuse liigid, mis toovad kaasa õiguse nõuda hüvitist, on kokku toodud ühte terviklikku seadusesse.
2011. aastal jõustunud muudatused sotsiaalhoolekande seaduses (SHS) puudutavad samuti patsientide õiguste valdkonda. Õiguse isikuvabadusele kontekstis on oluline just üld- ja erihooldekodusid puudutavad muudatused (vt ka peatükki piinamise ja muu julma kohtlemise kohta). SHSi paragrahvi 202 kohaselt võib liikumisvabadust piirata vaid isikutel, kes on paigutatud hoolekandeasutusse kohtumääruse alusel ja isikutel, kes saavad ööpäevaringset erihooldusteenust.(8)
Ühe lisatingimusena on vaja tõestada otsest ohtu isiku enda või (uue redaktsiooni lisandusena) teiste isikute elule, puutmatusele või füüsilisele vabadusele. Reguleerimata on veel jäänud see, kelle poolt otsene oht peab olema põhjustatud. Teisteks lisatingimusteks (mis jäid samaks) on muude vahendite ebapiisavus ja asjaolu, et arst ei ole eraldamise kasutamist konkreetse isiku suhtes välistanud. Ainsaks ohjeldusmeetmeks liikumisvabaduse piiranguna sellises olukorras on eraldamine teistest isikutest st eraldusruumi paigutamine (SHSi § 202), muid vahendeid kasutada ei tohi.
Eraldamise otsustab erihooldusteenuse osutaja põhjendatud kirjaliku otsusega ja selle kohta peab koostama kirjaliku protokolli (SHSi § 202). Samuti peab igal ööpäevaringse erihooldusteenuse osutajal, kelle kasutuses on eraldusruum, olema loodud spetsiaalne register eraldamise kasutamise kohta ning eraldatuses olnud kliendil on õigus tutvuda registris tema kohta tehtud sissekannetega, saada sellest koopiaid ja lisada registrisse seda juhtumit puudutavaid selgitavaid märkusi. Selline nõue tuleneb CPT raportist Eesti külastuse kohta 2003. aastal. Ei CPT standardid ega ka kehtiv seadusandlus ei sätesta nõudeid nimetatud registri vormi osas. Õiguskantsleri 2011. aastal ilmunud tegevusaruandest eelneva aasta kohta nähtub, et hoolekandeasutustes peetavad registrid on väga erinevad. Registreid peetakse nii arvutis kui paberkandjal ning see võib seada ohtu andmete turvalisuse kuna turvalisuse tagamiseks puudub ühtne süsteem.
Inimesed ei ole sageli teadlikud sellest, et isikut tuleb teavitada tema kohta kogutavatest andmetest (isikuandmete kaitse seadus – IKS, § 19). Samuti on neil tulenevalt SHSi paragrahvist 35 ja IKSi paragrahvist 6 õigus tutvuda nii sotsiaalhoolekandeasutuses olevate tema kohta koostatud dokumentidega kui ka n-ö eraldamise registris tema kohta tehtud sissekannetega. Erandina on see õigus piiratud juhtudel kui dokumentidega tutvumine on vastuolus teenust saava isiku huvidega (SHSi § 35 lg 2). Nendel juhul peab keeldumise kohta olema langetatud kirjalik ja põhjendatud otsus ning isikule tuleb selgitada, et sellise otsuse peale on võimalik esitada kaebus või vaie.
Õiguskantsler on oma viimases tegevusaruandes viidanud ka erihoolekandeteenuse osutaja kohustusele koostada infoleht, mis kajastaks isiku õigusi.(9)
SHSi § 1131 lg 1 p 1 näeb ette, et lisaks isikule endale teavitatakse ka tema seaduslikku esindajat hoolekandeasutuse kodukorrast ning isiku õigustest ja tema isikuvabadusele seatud piirangutest teenuse saamise ajal. Infoleht peab sisaldama ka infot võimalike kaebemehhanismide kohta, sealhulgas informatsiooni võimaluse kohta pöörduda teiste asjakohaste institutsioonide (Sotsiaalkindlustusameti, maavanema, Terviseameti, õiguskantsleri, kohtu) poole.(10)
Kaebustel on kvaliteedi tagamisel oluline roll, see on üks tagasiside võimalustest. Kaebused annavad tulemusi juhul, kui neid käsitletakse ja analüüsitakse kvaliteedijuhtimise põhimõtetest lähtudes.
Riigikohus tegi 2011. aastal olulisi otsuseid alusetult kinnipidamise hüvitamise süsteemi osas, mis aitavad kaasa isikuvabaduse õiguse paremale kaitsele. Esimesest kaasusest, mis puudutab V. Õiglase alusetult vahi all veedetud 171 päeva, oli juttu ka 2010. aasta inimõiguste aruandes. (11)
Riigikohus leidis nüüd, et kuna põhiseadus nõuab alusetult vahistatule talle sellega tekitatud kahju hüvitamist õiglases ulatuses, siis ei pruugi AVVKHSiga paika pandud kalkulatsioon, mis võtab arvesse üksnes vahi all viibitud päevade arvu ja mitte midagi muud, olla põhiseadusega kooskõlas.(12)
Teises kaasuses leidis Riigikohus, et kahju hüvitamisel kohtleb AVVKHS erinevalt kohtueelses menetluses või eelistungil kriminaalmenetluse lõpetamisel aegumise tõttu vahi all olnud isikuid ja kohtuliku arutamise ajal (eelistungile järgnevalt) aeguva kuriteo tõttu vahi all olnud isikuid.(13)
Esimesel juhul on isikul õigus saada hüvitist alati, teisel juhul aga mitte. Kohus leidis, et isikute eristamine sõltuvalt sellest, kas vahi all pidamise alus langes ära enne või pärast eelistungit, ei ole põhiseaduses sätestatud võrdsuspõhimõtte kohaselt õigustatud.
2011. aasta üks märkimisväärsemaid arenguid oli Riigikohtu otsus, millega tunnistati karistusjärgne kinnipidamine põhiseadusega vastuolus olevaks.(14)
Antud teemat käsitles ka inimõiguste aruanne 2008-2009,(15) kus jõuti samuti järelduseni, et tõenäoliselt ei ole selline kinnipidamine inimõiguste seisukohalt põhjendatud.
Riigikohus on asunud seisukohale, et karistusjärgne kinnipidamine ei erine oma olemuselt ja režiimilt muust vangistusest. Ka ei erine teenused ja meetmed, mida vangla peaks karistusjärgse kinnipidamise eesmärki – suunamine õiguskuulekamale käitumisele ja õiguskorra kaitsmine – silmas pidades ostuma. Riigikohus kritiseerib oma otsuses karistusjärgset kinnipidamist reguleerivate sätete ebaselgust ja ebamäärasust. Sarnaselt kriitikale inimõiguste aruandes 2008–2009, leiab ka Riigikohus, et prognoos, mida kohtunik peaks karistusjärgse kinnipidamise kohaldamiseks tegema isiku kuritegeliku kalduvuse kohta tulevikus, on liialt oletuslik ja on seetõttu potensiaalselt suureks ohuks õigusele isikuvabadusele. Kokkuvõtteks jõudis Riigikohus seisukohale, et karistusjärgne kinnipidamine siiski ei vasta ühelegi põhiseadusega ettenähtud vabaduse võtmise seaduslikule alusele ning seetõttu on see põhiseadusega vastuolus ja kehtetu.
Riigikohtu otsus on kahtlemata positiivne areng inimõiguste kaitses. Kahetsusväärne on siiski, et olukorras, kus riigi kõrgeim kohus avaldas juba karistusjärgse kinnipidamise sätestamise eelnõu staadiumis kahtlusi selle põhiseaduspärasuses, otsustas Justiitsministeerium ja hiljem Riigikogu selle seaduse muudatuse ikkagi teoks teha. Riigikohus viitas oma arvamuses eelnõule, et tõenäoliselt toob see seaduse muudatus kaasa kohtuvaidlusi ja loobus seetõttu detailsemast analüüsist eelnõu menetlemise faasis.(16)
Eelnõul ja juba jõustunud seadusemuudatusel oli mitmeid vigu, millele pöörasid menetlemise staadiumis tähelepanu mitmed eksperdid ja millele viitas nüüd ka Riigikohus oma 2011. aasta kohtuotsuses, mistõttu ei oleks see muudatus kunagi pidanud sellisel kujul jõustuma. Loodetavasti keskendub riik nüüd vangistuse režiimi muutmisele, võttes kasutusele ja tõhustades isiku ohtlikkust vähendavaid meetmeid juba karistuse ajal, nagu Riigikohus oma otsuses ka soovitab.
2011. aastal ilmus ülevaade Tallinna ja Tartu ringkonnakohtute otsustest haldusasjades.(17)
Muuhulga jõuti ülevaates järeldusele, et alusetu kinnipidamise tulemusel tekkinud mittevaralise kahju hüvitamise määramisel on kohtul suur otsustusruum. Selle raames peab kohus arvestama „õigusrikkumise raskust, isikule põhjustatud kannatuste ja valu intensiivsust, samuti kohtute senist praktikat sarnastel juhtumitel.“(18)
Kusjuures, kinnipeetava kartserisse paigutamisel kuulub kohtupraktika kohaselt hüvitamisele üksnes need isikuvabaduse piirangud, mis kartserisse paigutamisel intensiivistusid, võrreldes selle olukorraga, milles ta oma vangistuse ajal niikuinii oli.
Suurimaks positiivseks arenguks inimõiguste kaitse seisukohalt 2011. aastal oli tõenäoliselt karistusjärgse kinnipidamise põhiseadusvastaseks tunnistamine. Selle kõrval on oluline ka alusetult kinni peetud isikutele hüvitise maksmise režiimi korrastamine uue seaduse eelnõuga. Kõige suurema arvu (juba tehtud ja veel arutluses olevate) muudatustega paistab silma psühhiaatrilist abi ja sotsiaalhoolekannet puudutav regulatsioon, seda just ohjeldusmeetmeid puudutavate sätete täpsustamise ja täiustamise osas. See on kahtlemata suund inimõiguste parema kaitse poole. Inimõiguste paremat kaitset tõotab ka hetkel veel valitsuses arutlusel olev eelnõu, millega seksuaalkurjategijatel on võimalus vangistuse alternatiivina saada ravi, mis läbimõeldud regulatsiooni ja rakendamise puhul võib kaasa aidata nende reintegreerumisele ühiskonda karistuse lõppedes.
1 RT I, 23.02.2011, 31.
2 Eesti Vabariigi põhiseadus. RT 1992, 26, 349.
3 RT II 2000,11,57.
4 PsAS muutmise seaduse eelnõu seletuskiri. Lk 10.
5 Samas. Lk 11.
6 Õiguskantleri 2010. aasta aruanne. Lk 108.
7 Õiguspoliitika arengutest ja justiitsministeeriumi rollist selles, Martin Hirvoja Justiitsministeeriumi õiguspoliitika asekantsler, 28. jaanuar 2011. a, lk 15-16.
8 Ööpäevaringses erihooldusteenuses tagatakse lisaks igapäevaelu toetamise teenusele isiku turvalisus; abistatakse isikut enese eest hoolitsemisel; järgitakse tervishoiuteenuse osutaja poolt isikule määratud raviskeemi; luuakse kohtumäärusega hoolekandeasutusse paigutatud isikule võimalused töötamiseks või töösarnaseks tegevuseks oma territooriumil ja viiakse ellu muid tegevusi, mis on vajalikud (SHS, §1149 lg 2).
9 Õiguskantsleri 2010.a tegevuse ülevaade.
10 Euroopa Nõukogu (2004). Raport. Eesti Valitsusele.; Õiguskantsleri 2010. aasta tegevuse ülevaade.
11 Inimõigused Eestis 2010. Eesti Inimõiguste Keskuse aastaaruanne, Tallinn, 2011. Lk 44-45.
12 Riigikohtu üldkogu otsus nr 3-3-1-69-09.
13 Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi otsus 3-4-1-3-11.
14 Riigikohtu üldkogu otsus nr 3-4-1-16-10. Riigikohus kinnitas oma seisukohta hilisemas otsuses 3-1-1-63-11.
15 Inimõigused Eestis 2008-2009. Tallinna Tehnikaülikooli õiguse instituudi inimõiguste keskuse aastaaruanne, Tallinn, 2010. Lk 7-12.
16 Allas, Mare (õigusteabe osakonna peaspetsialist, Riigikohus), Karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja vangistusseaduse muutmise seaduse eelnõu kohta, kiri justiitsministeeriumile nr 10-4-1-7. 29.09.2008.
17 Leppik, Marelle. Tallinna ja Tartu ringkonnakohtu otsuste ülevaade haldusasjades 2010. aasta II poolaastal. Kohtupraktika ülevaade, Rigikohus, õigusteabe osakond. Tartu 2011; Rätsep, Signe. 2010. aasta Tallinna ja Tartu ringkonnakohtute otsuste ülevaade tsiviilasjades, Riigikohus, õigusteabe osakond. Tartu 2011.
18 Leppik, Marelle. Lk 20-21.

matches:
Riigikohus
§ 14
§ 202
§ 202
§ 19
§ 35
§ 1131
Riigikohus
Riigikohus
Kohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
§1149
Riigikohus