Kuidas täita maksudeklaratsiooni vormi TSD lisa 5 - Raamatupidaja
Kuidas täita maksudeklaratsiooni vormi TSD lisa 5
28. aprill 2010 16:32
Loe, millised on juhised maksudeklaratsiooni vormi TSD lisa 5 täitmiseks tulenevalt tulumaksuseaduse §-st 49.
Tulumaksuseadus (edaspidi TuMS) reguleerib kingituste ja annetuste maksustamist mitme paragrahviga, mistõttu on oluline, kes on kingituse ja annetuse tegija, kas füüsiline või juriidiline isik. Käesolev juhend kajastab olukorda, kus kingituse ja annetuse tegijaks on residendist juriidiline isik ning TuMS-i § 12 lõike 2 kohaselt ei kuulu füüsilise isiku tulu hulka TuMS-i § 49 alusel maksustamisele kuuluvad kingitused ja annetused.
Juhend on kasutatav abimaterjalina TuMS-i § 54 lõikest 2 tuleneva deklaratsiooni täitmiseks. TuMS-i § 49 sätestab kingituste, annetuste ja vastuvõtukulude maksustamise ning rahandusminister on vastavalt oma 8. jaanuari 2009. aasta määrusega nr 1 kehtestanud maksudeklaratsiooni vormi TSD ja selle lisade täitmise tingimused ja korra, millest lisa 5 „Kingitused ja annetused ning vastuvõtukulud” (edaspidi lisa 5) on eespoolnimetatud kulutuste deklareerimiseks.
Maksumaksjate hulgas tekitab segadust, et kui kingitusi või kulutusi toitlustamisele ja kultuurilisele teenindamisele on tehtud füüsilisele isikule, siis millist TuMS-i sätet tuleb kasutada, kas § 48 või § 49.
1.2. Isikud, kelle suhtes TuMS-i § 49 ei rakendata
Maksumaksja poolt füüsilisele isikule tehtud kingituste või kulutuste puhul kultuurilisele teenindamisele, toitlustamisele jms on oluline eelkõige määratleda isik, kelle kasuks kulutus on tehtud. Nimetatud kulutusi saab maksustada TuMS-i § 48 või § 49 alusel, tulenevalt saaja seotusest maksumaksjaga.
Kui tegemist on tööandja poolt töötajale tehtud kingituse või kuludega toitlustamisele, kultuurilisele teenindamisele vms, siis toimub maksustamine TuMS-i § 48 alusel ja see deklareeritakse vormi TSD lisas 4. Sellisel juhul on tegemist erisoodustusega, kus mõiste „töötaja” on laiemas tähenduses ja piiritletud TuMS-i § 48 lõigetes 3 ja 6 nimetatud isikutega, kelle loetelu on lõplik.
Nendeks isikuteks on:
* eelpoolloetletud isikute abikaasa, vanemad või lapsed
Nimetatud isikutele tehtud kulutusi kingitusteks, toitlustamiseks, kultuuriliseks teenindamiseks vms TuMS-i § 49 alusel ei maksustata ning lisas 5 ei deklareerita. TuMS-i § 49 alusel maksustatakse ja lisas 5 deklareeritakse aga kõigile eelpoolnimetamata füüsilistele isikutele tehtavad kingitused, annetused ja vastuvõtukulud.
Maksumaksjateks on:
2.1. Residendist juriidiline isik vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 1
Juriidilisi isikuid käsitlevad tsiviilseadistiku üldosa seaduse §-d 24–47, millest tulenevalt juriidiline isik on seaduse alusel loodud õigusobjekt, mis vastab eraõiguslikule või avalik-õiguslikule juriidilisele isikule kehtestatud nõuetele:
Alates 1. jaanuarist 2010 kohaldatakse riigitulundusasutusele (Riigimetsa Majandamise Keskusele) residendist äriühingu kohta sätestatut, vastavalt TuMS-i § 2 lõikele 3.
2.2. Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuv püsiv tegevuskoht vastavalt TuMS-i § 53 lõikele 3
TuMS-i § 7 lõikest 1 tulenevalt on püsiv tegevuskoht igasugune koht, mille kaudu toimub täielikult või osaliselt mitteresidendi püsiv majandustegevus Eestis, sealhulgas:
3) ehitusplats, ehitus- , seadistamis- või montaažitööde koht;
4) koht, kus toimub loodusvara uurimine või kasutusele võtmine, samuti nendega seotud järelevalvealane tegevus;
Maksumaksjad peavad täitma lisa 5, kui nad teevad maksustamisperioodil TuMS-i § 49 sätestatud kingitusi, annetusi ja kulutusi vastuvõtuks, olenemata sellest, kas neil maksustamisperioodil maksukohustus on või ei ole.
Kõiki maksumaksjaid maksustatakse võrdselt, v.a. TuMS-i § 11 lõike 1 nimekirja kantud isikuid ja TuMS-i § 11 lõikes 10 nimetatud usuliste ühenduste registrisse kantud isikuid ning sellest tulenevalt on lisa 5 jaotatud kaheks (esimeseks osaks ja teiseks osaks), olenevalt maksumaksjatest.
Esimese osa maksumaksjateks on kõik käesoleva juhendi punktides 2.1. ja 2.2. nimetatud isikud, v.a TuMS-i § 11 lõike 1 nimekirja kantud isikuid ja TuMS-i § 11 lõikes 10 nimetatud usuliste ühenduste registrisse kantud isikud, kes on teise osa maksumaksjad.
2.3. Isikud, kes ei ole TuMS-i § 49 alusel maksumaksjad
TuMS-i § 2 lõige 2 toob eraldi maksumaksjatena välja residendist juriidilise isiku ja Eesti riigi- või kohaliku omavalitsusüksuse asutuse, kuid TuMS-i § 2 lõige 3 käsitleb maksumaksjana ainult residendist juriidilist isikut. Seega ei käsitleta riigi- või kohaliku omavalitsusüksuse asutust TuMS-i §-des 49–52 maksumaksjana.
Maksustamisperioodiks on kalendrikuu (tulenevalt TuMS-i § 3 lõikest 2) ja lisa 5 täidetakse kassapõhiselt, st et kulutused kingitusteks, annetusteks ja vastuvõttudeks maksustatakse üldjuhul nende kulude tegemise kuul. Mõnikord võib maksustamine toimuda sellel kuul, millal kingitus või annetus üle antakse, näiteks varana kasutusel olnud eseme annetamise puhul.
Maksustamisperioodil makstud tulumaksu osas on võimalik kalendriaasta jooksul teha ümberarvestus juhul, kui lisa 5 esimese osa maksumaksja teeb kulutusi vastuvõtuks ja kingitusi ning annetusi vastavalt TuMS-i § 49 lõikes 2 nimetatud:
* TuMS-i § 11 lõikes 1 nimekirja kantud isikule
* TuMS-i § 11 lõikes 10 nimetatud usuliste ühenduste registrisse kantud isikule
* haiglat pidavale isikule
* riigi või kohaliku omavalitsuse teadus-, kultuuri-, haridus-, spordi-, korrakaitse- või sotsiaalhoolekandeasutusele
* kaitseala valitsejale
Seega on maksustamisperioodiks üldjuhul kalendrikuu, kuid ümberarvestust ülalnimetatud isikutele tehtud kingituste ja annetuste osas ning kulutustelt vastuvõtuks on võimalik seaduses sätestatud juhul teha kalendriaasta jooksul vastavalt TuMS-i § 49 lõigetele 3 ja 5.
TuMS-i § 4 lõige 11 sätestab, et TuMS-i § 1 lõigetes 2–4 nimetatud maksuobjekti puhul jagatakse maksustatav summa enne maksumääraga (21%) korrutamist 0,79-ga, mis teeb lõppkokkuvõttes maksumääraks 21/79.
TuMS-i §-s 49 kasutatakse mõisteid, mis on defineeritud Eesti Vabariigi seadustes üldmõistetena või mõisteid, mille kohta Eesti Vabariigi seadused definitsiooni ei anna. Viimaseid kasutatakse üldkasutatavas tähenduses, mida annavad „Eesti entsüklopeedia", „Eesti keele seletav sõnaraamat", „Eesti õigekeelsussõnaraamat" jms.
TuMS teeb vahet maksumaksjate maksustamisel, st lisa 5 esimese ja teise osa maksumaksjate vahel. Teise osa maksumaksja poolt TuMS-i § 49 lõike 6 punktides 1–5 nimetatud isikutele sätestatud tingimustel tehtud kingitused ja annetused maksustamisele ning deklareerimisele ei kuulu, kuid sellest lähemalt punktis 4.4 „Maksustamisele mittekuuluvad kingitused ja annetused”.
Annetus – and, kink.
Eesti äriühingu töötaja on välislähetuses ja teeb kingituse äripartnerile. Maksumaksjaks on kingituse tegija, st Eesti äriühing, kes deklareerib selle lisas 5.
Rahaliste kingituste ja annetuste tegemisel füüsilisele isikule lähtutakse väljamakse iseloomust ning pooltevahelisest õigussuhtest. Reeglina väljamakset kingituseks ei loeta. Maksumaksjal tuleb tõendada, et rahalise väljamakse puhul oli tegemist kingituse, mitte muu füüsilise isiku maksustatava tuluga.
Alati ei ole võimalik koheselt öelda, kas tegemist on kingitusega TuMS-i § 49 tähenduses või hoopis ettevõtlusega mitteseotud kuluga TuMS-i §-de 51–52 tähenduses.
Üheks probleemiks maksustamisel on äriühingute vahelised raha ülekanded, kus midagi vastu ei saada, st tegemist on olukorraga, kus kingi andja vara väheneb ja saaja oma suureneb. Ei ole oluline, kuidas sellist raha ülekannet nimetatakse, oluline on, mida selle eest vastu saadakse ja kui andja ei saa vastu muud vara, teenust ega varaliselt hinnatavat hüve, siis võib olla tegemist kingitusega. Juhul, kui osanikud või aktsionärid on aga teinud sissemakseid äriühingu omakapitali, ei ole tegemist kingitusega.
Reklaami eesmärgil üleantud kaup või teenus (reklaamkingitus)
Reklaami põhinõue tuleneb reklaamiseadusest, mille kohaselt reklaami sisu, kujundus ja esitlusviis peavad olema sellised, mis üldsuse tavalise tähelepanu juures tagavad arusaamise, et tegemist on reklaamiga.
Maksustamisele ei kuulu reklaamkingitus, mille väärtus ilma käibemaksuta on kuni 150 krooni. Vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 1 ei laiene selline soodustus TuMS-i § 11 lõike 1 nimekirja kantud isiku ja TuMS-i § 11 lõikes 10 nimetatud usuliste ühenduste registrisse kantud isiku suhtes, st isikutele, kes on lisa 5 teise osa maksumaksjad.
Firma ostab reklaamkingituseks oma klientidele kruusid, kuhu laseb peale kanda oma firma logo. Kruusi hind on 148 krooni ja reklaamikulu 10 krooni. Vaatamata sellele, et firma kulutus kruusile kokku on 158 krooni, ei kuulu reklaamkingitus maksustamisele. Kruusi väärtus oli alla 150 krooni ja 10 krooni oli reklaamikulu, neid kulutusi ei summeerita.
Kes on tegelikult kingituse ja annetuse andja olukorras, kui see toimub kolmanda isiku kaudu?
Sellisel juhul on vaja vaadata kõiki kingituse, annetuse andmisega kaasnevaid asjaolusid, selgitamaks, kes on tegelikult kingituse andja ja kellele langeb maksukohustus. Vähem oluline ei ole ka kingituse, annetuse saaja, sest sellest sõltub andja maksustamine. Siinkohal ei ole võimalik ühest vastust anda ja igat juhtumit tuleb esitatud informatsiooni põhjal hinnata eraldi.
Soome firmal on Eestis püsiv tegevuskoht, mis loosib igas kvartalis Eesti klientide vahel välja auhinna. Auhinda ei anna välja Eesti püsiv tegevuskoht, vaid see tuleb Soomest. Seega ei ole maksumaksjaks Eestis asuv püsiv tegevuskoht ja juhul, kui auhinna saajaks on Eesti füüsiline isik, siis peab ta välisriigist saadud kingituse ise deklareerima, sest seda kingitust ei ole maksustatud § 49 alusel.
Kui saajaks on Eesti juriidiline isik, siis temal maksukohustust ei teki. Küll aga tekib maksukohustus siis, kui ta saadud kingituse edasi annab. Siinkohal sõltub maksustamine sellest, kes on saaja. Kui saajaks on töötaja, siis on tegemist erisoodustusega, kui saajaks on isik, keda §-s 48 nimetatud ei ole, siis toimub maksustamine § 49 alusel. Seega võib maksukohustus tekkida ilma, et selleks kulutusi oleks tehtud ja maksustatakse saaja hüve, mitte tegija kulu.
Alates 1. juulist 2009. aastal käsitletakse TuMS-i § 49 lõikest 1 tulenevalt kingitusena kuni 10 000 euro suuruse võidufondiga kaubandusliku loterii võitu, mille puhul 150-kroonine reklaamkingituse maksuvabastus ei kehti. Seega kõik kuni 10 000 euro suuruse võidufondiga kaubandusliku loterii võidud kuuluvad maksustamisele ja nimetatud säte kehtib ainult lisa 5 esimese osa maksumaksjale.
Kauplus korraldab müügikampaania, kus kliendid saavad müügimahu pealt boonuspunkte ja on olemas informatsioon, millise kingituse kliendid kogutud boonuspunktidelt saavad.
Sellise kampaania käigus antud kingitused maksustamisele ei kuulu, sest tegemist on andjapoolse hinnasoodustusega.
Tarbijaloteriide puhul selgub hüve saaja alles loosimise käigus ja antavad auhinnad on käsitletavad maksustatavate kingitustena TuMS-i § 49 tähenduses.
Kaubanduskeskus loosib ostjate vahel välja kinkekaardid summas 500 krooni. See on ka summa, millelt kaubanduskeskusel tuleb maksta tulumaks. Ostja saab soetada 500 krooni ulatuses kaupa, mille eest tasub kinkekaardiga ja see summa sisaldab ostetava kauba käibemaksu.
Kingituse tegemine võib olla ka seadusega reguleeritud.
Ravimitootja esindaja Eestis maksab arstile kinni reisi, majutuse ja registreerimiskulud meditsiinialasele kongressile. Tegemist on kingitusega, mis kuulub maksustamisele TuMS-i § 49 kohaselt.
Kingituseks võib olla juriidilise isiku poolt makstav jootraha, kui selle maksmist tõendab kuludokument. Kuludokumendi puudumise korral toimub maksustamine TuMS-i § 51 alusel.
Eesti meediakanaleid puudutavates seadusandlikes aktides kasutatakse mõistet „sponsor”, kuid TuMS-i §-s 49 sellist mõistet ei kasutata. Sponsorlust defineeritakse mitmeti, sponsor tähendab majanduslikku toetajat, kindlaks otstarbeks raha andjat. „Eesti entsüklopeedias" viidatakse sponsori juures soosijale, toetajale, rahaandjale ja/või finantseerijale. Sponsorlus ei seisne alati raha andmises, see võib olla ka soodushindadega teenuse või kauba andmine, ruumide rent vms soodustus. Sponsoreeriv ettevõte näeb oma tegevust kui ärilist suhet, mille eelduseks on saada kasu.
Sisuliselt on sponsorluse puhul tegemist tehinguga, mille eesmärgiks on millegi vastu saamine. Sponsorlust seostatakse kõige enam sõnadega kommerts ja reklaam. Kuid reklaam ei pea olema alati kommertslik, see sõltub reklaami tegijast (näiteks mittetulundusühing, kus reklaamitakse ideid, suhtumist vms).
* annetus või kingitus, mis maksustatakse vastavalt TuMS-i §-le 49
* ettevõtlusega mitteseotud kulu, mis maksustatakse vastavalt TuMS-i §-le 51
Sposorluse eest vastu saadud teenuse ja kauba puhul, mida tegelikult kasutab töötaja, on tegemist erisoodustusega ja see maksustatakse vastavalt TuMS-i §-le 48.
Lisa 5 teise osa maksumaksjad, kelleks on tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja kantud isikud (TuMS-i § 11 lõige 1) või usuliste ühenduste registrisse kantud isikud (TuMS-i § 11 lõige 10) saavad teha põhikirjalistel eesmärkidel kingitusi ja annetusi vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 6, mis maksustamisele (sh ka deklareerimisele) ei kuulu, järgnevatele isikutele:
* TuMS-i § 11 lõikes 1 nimetatud isikule (nimekirja kantud mittetulundusühingule ja sihtasutusele)
* TuMS-i §11 lõikes 10 nimetatud isikule (usuliste ühenduste registrisse kantud isikule)
* füüsilisele isikule, kui kingitus või annetus on toimetulekuks osutatud materiaalne abi, sealhulgas rahaline abi Statistikameti viimaste andmete kohase leibkonnaliikme kuukeskmise väljamineku ulatuses kalendrikuu kohta
* noortelaagris või projektlaagris osalejale, kui kingitud meenete hind ei ületa 500 krooni laagris osaleja kohta
* spordivõistlusel osalejale, kui võistlusel kingitud meenete hind ei ületa 500 krooni võistlusel osaleja kohta
Eespool nimetamata juhtudel maksab teise osa maksumaksja vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 6 tulumaksu kõikidelt kingitustelt ja annetustelt (v.a juhul, kui tulumaks on § 41 alusel kinni peetud või § 48 alusel maksustatud), olenemata nende saajatest ja tegemise eesmärgist. Sellistele kingitustele ja annetustele ei laiene enne maksustamist soodustusi, samuti ei saa teha juba tasutud tulumaksu ümberarvestust.
Põhikirjaline eesmärk - üldjuhul põhikirja esimeses punktis mittetulundusühingu või sihtasutuse loomise aluseks olev eesmärk, mille saavutamisele suunatud tegevus on toodud põhikirja teistes punktides.
Haiglat pidava isiku sätestab tervishoiuteenuste korraldamise seaduse (RT I 2001, 50, 284) § 22 lõige 2, milleks on sellekohase tegevusloaga aktsiaselts või sihtasutus. Sama paragrahvi lõike 3 kohaselt ei või haiglat pidaval aktsiaseltsil või sihtasutusel olla teist tegevusala peale eriarstiabi, kiirabi, iseseisvalt osutatavate õendusabi teenuste ja sotsiaalteenuste osutamise ning tervishoiualase õppe- ning teadustöö.
Sama sätte lõige 4 loetleb haiglaliigid, milleks on:
* piirkondlik haigla
* keskhaigla
* üldhaigla
* kohalik haigla
* erihaigla
* taastusravi haigla
* hooldushaigla
Nõuded haiglaliikidele kehtestab sotsiaalminister.
Kaitseala valitseja tuleneb looduskaitseseaduse (RT 2004, 38, 258) § 21 lõikest 1, mille kohaselt kaitseala, hoiuala, püsielupaiga ja kaitstava looduse üksikobjekti valitseja on Keskkonnaamet.
Toimetulek on sotsiaalhoolekande seaduse (RT I 2001, 98, 617) § 2 punkti 2 kohaselt isiku või perekonna füüsiline või psühhosotsiaalne võime igapäevases elus toime tulla.
Toimetulekuks osutatud materiaalne abi võib seisneda rahalise toetuse maksmises, tasuta või soodushinnaga kauba üleandmises või teenuse osutamises (nt toitlustamine teatud perioodi jooksul; toidupakid; humanitaarabi korras riiete, jalanõude, majapidamistarvete vms soetamine või väljastamine; eriarstide suunamiskirja alusel eriarstide juurde uuringutele sõidu maksmine; prillide, kuuldeaparaatide ja ravimite eest tasumine; eluliselt vajalike majapidamistarvete soetamise või remondiga seotud kulude katmine jne).
Abi ei pea väljenduma ühe konkreetse tegevusena, see võib olla ka kombineeritud (nt toit ja riietusesemed). Abi peab olema suunatud toimetulekuks sotsiaalhoolekande seaduse tähenduses. Toimetulekuks osutatakse abi olukorras, kus abisaaja võimalused endaga toime tulla ei ole piisavad, nt isikule on ettenähtud toimetulekutoetuse maksmine.
Toimetulekuks osutatud materiaalne abi hõlmab kogu ainelist abi ning selle andmine ei ole piiratud, st osutatud materiaalne abi maksustamisele ei kuulu. Abi võib seisneda ka rahalise abi andmises, kuid siinkohal on sätestatud maksuvaba piirmäär. Rahalise abi piirmäär on sätestatud leibkonnaliikme kuu keskmise väljaminekuga.
Leibkonna liikme kuu keskmine väljaminek
Leibkonna liikme kuu keskmise väljamineku avaldab Statistikaamet eelmise kalendriaasta kohta. Aasta alguse ja näitaja avaldamise kuupäeva vahelisel perioodil tehtavate väljamaksete puhul võetakse maksuvabastuse rakendamiseks arvesse üle-eelmise kalendriaasta kohta arvutatud näitaja ning pärast nimetatud kuupäeva eelmise kalendriaasta vastav näitaja. Selle näitaja leiab Statistikaameti kodulehelt, liikudes rubriigist alarubriikidesse järgnevalt: „Valdkonnad”, „Sotsiaalelu”, „Leibkonnad”, „Statistika andmebaas”, „Leibkonna eelarve", „Kuu kulutused”, „LE09 Leibkonnaliikme kulutused kuus”.
Seega on leibkonnaliikme kuu keskmine väljaminek maksuvabaks piirmääraks toimetulekuks makstavale rahalisele abile. Alates selle sätte rakendamisest on maksuvabad piirmäärad järgnevad:
2006 mai–2007 märts 3189.30 krooni
2007 aprill–2008 märts 3711.80 krooni
2008 aprill– 4358.10 krooni
Seni, kuni Statistikaamet ei ole avaldanud uusi andmeid leibkonnaliikme kuu keskmise väljamineku kohta, kasutatakse viimaseid Statistikaameti poolt avaldatud andmeid (hetkel 4358.10 krooni). Kui väljamakse ületab nimetatud piirmäära, kuulub see maksustamisele, olenemata sellest, et see on tehtud põhikirjalistel eesmärkidel.
Noorsootöö seaduse (RT 1999, 27, 392) § 81 kohaselt pakuvad noortelaagri ja projektlaagri korraldajad noortele tasemekoolitusevälist tasulist teenust, mille sisuks on noorte tervistav ja arendav puhkus.
Noortelaager (§ 9) tegutseb äriregistrisse, mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse või Eesti kirikute, koguduste ja koguduste liitude registrisse (edaspidi registrisse) kantud isiku või avalik-õigusliku juriidilise isiku (edaspidi pidaja) asutusena, millele on välja antud Haridus- ja Teadusministeeriumi tegevusluba vastavalt käesoleva seaduse §-le 10.
Noortelaager vastab järgmistele tingimustele:
Projektlaager (§ 15) on laager, mille ühe vahetuse pikkus on vähemalt kuus ööpäeva ja mis ei tegutse aastas üle 60 päeva.
Noortelaagris, projektlaagris või spordivõistlusel osaleja kohta võib kinkida meeneid kuni 500 krooni ulatuses. Sisuliselt on tegemist maksuvaba piirmääraga kuni 500 krooni, st et meene summa võib olla ka väiksem. Tähele tasub panna, et kui meened antakse laagri parimatele või võistluse võitjatele, näiteks kolmele osalejale, igaühele väärtuses 500 krooni, kuid laagris või võistlusel oli 50 osalejat, siis auhinna fond on 3 x 500, mitte 50 x 500. Kui osaleja saab meene, mille väärtus ületab 500 krooni, siis see maksustatakse.
Vastuvõtukulude maksustamise osas on seadusandja teinud maksumaksjatel vahet vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 4. Vastuvõtukulud maksustatakse ainult lisa 5 esimese osa maksumaksja puhul. Kui teise osa maksumaksja teeb oma põhikirjalise tegevusega seotud vastuvõtukulusid, siis need maksustamisele ei kuulu.
Vastuvõtukulud on TuMS-i tähenduses külaliste või äripartnerite vastuvõtmisel tehtud kulud toitlustamisele, majutamisele, transpordile või kultuurilisele teenindamisele.
Vastuvõtukulude maksustamisel ei ole oluline, kas lisa 5 esimese osa maksumaksja teeb nimetatud kulutused Eestis või väljaspool Eestit. Ka maksumaksja töötaja poolt välislähetuses tehtud vastuvõtukulusid käsitletakse vastuvõtukuludena TuMS-i § 49 tähenduses, mitte lähetusega seotud kuludena.
Äriühingul puudub külalistega lepinguline suhe. Tavaliselt käsitletakse külalistena äripartnereid, kliente, liikmeid jms. Igal juhul ei käsitleta külalistena selle sätte tähenduses TuMS-i § 48 lõigetes 3 ja 6 nimetatud füüsilisi isikuid.
Kulutuste loetelu ei ole lõplik ja sõltub ürituse iseloomust. Samuti ei maksustata kõiki kulutusi vastuvõtukuludena, näiteks töötasusid esinejatele, õhtujuhtidele vms. Sellisel juhul on tegemist, kas isiku tulu maksustamisega või kui esineja on füüsilisest isikust ettevõtja (edaspidi FIE) ja esinemine on tema ettevõtlus, siis FIE tuluga.
Tähele tasub panna, et vastuvõtul võivad osaleda nii töötajad kui külalised. Seejuures tuleb kulud jaotada töötajate ja külaliste vahel vastavalt osalejale ning sellest lähtuvalt maksustada. Töötajatele tehtud kulutused maksustatakse erisoodustusena. Külaliste puhul on vaja eristada kingitused, vastuvõtukulud ja kulud, mida ei saa nendena käsitleda, kuid mis võivad olla ettevõtlusega mitteseotud kulud. Viimati nimetatut on vaja eraldi käsitleda sellepärast, et maksustamisel kehtivad nende kulude osas erinevad reeglid ja need maksustatakse TuMS-i § 51 alusel.
Vastuvõtukulude maksustamisel ei ole vahet, kas ürituse korraldab äriühing või mittetulundusühing. Vahe seisneb selles, kas mittetulundusühing kuulub tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja või mitte, sest nimekirja kantud mittetulundusühingud ja sihtasutused (lisa 5 teise osa maksumaksjad) põhikirjalistel eesmärkidel tehtud kulutustelt vastuvõttudeks tulumaksu ei maksa. Tulumaksu maksavad aga teised juriidilised isikud, k.a nimekirja kandmata mittetulundusühingud.
Mittetulundusühingute puhul tuleb selle sätte korral jälgida nende põhikirjalise tegevuse eesmärkide täitmist. Kui vastuvõtukulud ei ole seotud põhikirjaliste eesmärkide saavutamisega, siis toimub nimetatud kulutuste maksustamine vastavalt TuMS-i §-le 51, olenemata sellest, kas mittetulundusühing on nimekirja kantud või mitte.
Toitlustuskulu on üks sellistest kulutustest, mida üldiselt ei ole võimalik maksuvabalt teha, v.a juhul kui isik, keda toitlustatakse, selle eest ise maksab. Seega on ürituste puhul vaja selgeks teha, mille eest osalejad ise maksavad ja mida nende eest makstakse, sest tihti oleneb maksustamine just sellest.
Vastavalt TuMS-i § 54 lõikele 4 esitatakse vorm TSD maksustamisperioodile järgneva kalendrikuu 10. kuupäevaks Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule struktuuriüksusele ja maksumaksja on kohustatud hiljemalt samaks kuupäevaks maksmisele kuuluva tulumaksu kandma Maksu- ja Tolliameti pangakontole.
Vormi TSD lisa 5 täidetakse täiskroonides, kusjuures summa alla 50 sendi ümardatakse allapoole ja 50 senti ning rohkem ümardatakse ülespoole.
Lisa 5 esimese osa real 1 ja teise osa real 23 kajastatud kingituste ja annetuste maksustamisperioodiks on kalendrikuu ning esimese osa real 2 ja teise osa real 24 arvutatud tulumaks on lõplik ning ümberarvestamisele ei kuulu.
Kui esimese osa maksumaksja on täitnud ainult read 1 ja 2 (osades 1.1 ja 1.2 kulutused puuduvad ning ümberarvestust ei tehta), siis real 2 näidatud maksukohustus kantakse üle ka lisa 5 reale 22 ja sealt vormi TSD osa B reale 9.
Teise osa maksumaksja poolt real 24 näidatud maksukohustus tuleb kanda vormi TSD osa B reale 9.
Lisa 5 esimese osa ja teise osa maksumaksjad on erinevad. Seega ei ole võimalik, et samal maksustamisperioodil on esimene ja teine osa korraga täidetud.
Samas on võimalik, et maksumaksja, kes on olnud enne lisa 5 esimese osa täitjaks, hakkab täitma teist osa ja seda juhul, kui näiteks tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja kandmata mittetulundusühing kantakse kalendriaasta keskel nimekirja. Sellisel juhul täidab ja esitab maksumaksja edaspidi lisa 5 teise osa.
6.2. Lisa 5 esimese osa täitmine
Lisa 5 esimese osa maksumaksjaks ja osade 1, 1.1, 1.2 täitjaks on:
* residendist juriidiline isik (sh ka riigitulundusasutus), välja arvatud TuMS-i § 11 lõikes 1 nimetatud isikud (nimekirja kantud mittetulundusühingud, sihtasutused) ja TuMS-i § 11 lõikes 10 nimetatud isikud (usuliste ühenduste registrisse kantud isikud)
6.2.1. Osa 1 rea 1 täitmine
Osa 1 real 1 näidatakse kingituste ja annetuste summa, mille saajateks on kõik isikud (v.a osa 1.1 real 3 näidatud isikud), näiteks:
* residendist ja mitteresidendist füüsilised isikud (v.a TuMS-i § 48 lõigetes 3 ja 6 nimetatud isikud)
Osa 1 real 1 kajastatud summad kuuluvad täies ulatuses maksustamisele, st et nendele summadele maksuvabastusi ei ole.
* tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja kantud isikud
* usuliste ühenduste registrisse kantud isikud
* riigi- ja kohaliku omavalitsusüksuse asutused, sh ka teaduse-, kultuuri-, spordi-, haridus-, korrakaitse või sotsiaalhoolekandeasutused
* kaitseala valitsejad
Nimetatud isikutele tehtud kingitustelt ja annetustelt on lubatud maksusoodustused vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 2, mis kajastatakse lisa 5 ridadel 5 või 7.
* 10% kalendriaasta 1. jaanuariks lõppenud maksumaksja viimase majandusaasta kasumist. Kuna seadus sätestab, et 10% tuleb võtta maksumaksja viimase majandusaasta kasumist, mis on arvestatud vastavalt raamatupidamist reguleerivatele õigusaktidele, siis saab 10% kasumist kasutada peale seda, kui majandusaasta kasum on kinnitatud.
Konsolideeritud aruandluse korral näitab iga maksumaksja vaid oma kasumi summa
Seega tuleb maksumaksjal teha valik 3% ja 10% vahel. Kuna tegemist on väljamaksetega, millele saab kalendriaasta jooksul makstud tulumaksu osas teha ka ümberarvestust, siis võib maksumaksja igal kalendrikuul valida, kumb soodustus on tema jaoks parem ja kalendriaasta lõplik maksukohustus selgub maksumaksja viimasest valikust.
Real 13 näitab esimese osa maksumaksja oma külaliste ja äripartnerite vastuvõtuga seotud kulutusi, millelt on lubatud maksusoodustused vastavalt TuMS-i § 49 lõikele 4. Soodustused kajastatakse lisa 5 ridadel 15 ja 16.
* 500 krooni iga kalendrikuu kohta (kalendrikuu järjekorra number x 500 + rida 15)
Sellisel juhul ei ole tegemist valikuga. Maksumaksja saab 2%-lise maksusoodustuse ja lisaks iga kuu kohta 500 krooni kogu kalendriaasta eest kasvavalt. Näiteks, kui äriühing on loodud aasta keskel ja täidetakse lisa 5 rida 13, siis 2%-line maksusoodustus algab, kui maksumaksja deklareerib sotsiaalmaksu vormi TSD osa A real 3, kuid 500 krooni saadakse iga kalendrikuu kohta (k.a nende kuude eest, kui äriühingut veel ei olnud loodud). Selline lähenemine on analoogne füüsilise isiku maksuvaba tuluga, kus tuludeklaratsioonis rakendatakse kalendriaasta maksuvaba tulu.
6.3. Osa 1.1 rea 3 ja osa 1.2 rea 13 ümberarvestus
Kasutades summeeritud arvestust on võimalik juba makstud tulumaks tagasi saada, sest ümberarvestust saab teha ka nende kalendrikuude kohta, kus tegelikult kulutust ei tehtud. Tulumaksu saab tagasi vastavalt TuMS-i § 54 lõikele 6 ning lisa 5 rea 22 negatiivse tulemi ulatuses.
6.4. Lisa 5 teise osa täitmine
Lisa 5 teise osa maksumaksjaks ja täitjaks on TuMS-i § 11 lõikes 1 ja lõikes 10 nimetatud isikud:
Teine osa ei ole sarnaselt esimese osaga ära jaotatud kingituste ja annetuste saajate järgi, kuna maksustamisele kuuluvatele kulutustele maksusoodustusi ette nähtud ei ole. Üldjuhul näidatakse teise osa maksumaksja poolt tehtud kulutused kingitustele ja annetustele lisa 5 real 23 ja maksustatakse täies ulatuses real 24, analoogselt lisa 5 ridadega 1 ja 2.
Teise osa real 23 on kingituste ja annetuste saajateks kõik isikud (v.a TuMS-i § 48 lõigetes 3 ja 6 nimetatud füüsilised isikud).
Millised maksumaksja poolt tehtud kingitused ja annetused real 23 kajastamisele ei kuulu saab teada „Kingituste ja annetuste maksustamise” alapunktist 4.4. „Maksustamisele mittekuuluvad kingitused ja annetused”.
Juhul, kui maksumaksja leiab, et on lisa 5 ridadel 1, 3, 4, 13, 14 ja 23 esitanud andmed, mis ei vasta tegelikkusele või on andmete esitamisel eksinud, siis lisasse 5 paranduste tegemiseks ei ole võimalik näidata nendel ridadel miinusmärgiga summat või teha vahearvestusi. Selleks esitab maksumaksja vastava perioodi kohta uue lisa 5 õigete andmetega, st esitab selle perioodi kohta uue parandusdeklaratsiooni. Kui parandusdeklaratsioon muudab ka järgnevatel perioodidel esitatud lisa 5 andmeid ja selle läbi maksutulemusi (read 3, 4, 13 ja 14 esitatakse kasvavalt), siis tuleb parandusdeklaratsioonid esitada ka nende kohta.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2010/04/28/kuidas-taita-maksudeklaratsiooni-vormi-tsd-lisa-5


Ettevõtte arenguprogrammi toetusmeede – Riigi Teataja
Ettevõtte arenguprogrammi toetusmeede - sisukord
§ 5 Ettevõtja arenguplaan
§ 6 Vaide esitamine
§ 7 Toetatavad tegevused
§ 9 Projekti abikõlblikkuse periood
§ 10 Toetuse piirsummad- ja määrad
3 Toetuse taotlemine ning nõuded taotlejale ning taotlusele
§ 12 Nõuded taotlejale
§ 13 Taotleja kohustused
§ 14 Nõuded taotlusele
4 Taotluste menetlemine
§ 16 Taotluse registreerimine ja esmane läbivaatamine
§ 17 Taotleja ja taotluse nõuetele vastavaks tunnistamine
§ 18 Taotluse valikukriteeriumid ja hindamise kord
§ 19 Taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
§ 22 Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
§ 23 Toetuse maksmise tingimused
6 Toetuse saaja ning rakendusüksuse õigused ja kohustused
§ 24 Toetuse saaja kohustused
§ 25 Toetuse saaja õigused
§ 26 Rakendusüksuse kohustused ja õigused
§ 28 Kulude abikõlblikkuse nõuded
RT I, 24.04.2018, 9
Vastu võetud 05.01.2016 nr 2
RT I, 06.01.2016, 34
22.04.2016 RT I, 26.04.2016, 3 29.04.2016
10.04.2018 RT I, 24.04.2018, 6 27.04.2018
(1) Määrus kehtestatakse „Ühtekuuluvuspoliitika fondide rakenduskava 2014–2020” prioriteetse suuna „Kasvuvõimeline ettevõtlus ja seda toetav teadus- ja arendustegevus” meetme „Ettevõtja arenguplaani toetusmeede ettevõtete arendus- ja eksporditegevustele kaasaaitamiseks ning juhtimisvõimekuse tõstmiseks” (edaspidi meede) tegevuse „Arenguvajaduste välja selgitamine ja ettevõtete arendustegevused” eesmärkide elluviimiseks.
(2) Määrus on suunatud Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegias 2014–2020 „Teadmistepõhine Eesti” ja arengukavas „Eesti ettevõtluse kasvustrateegia 2014–2020” nimetatud eesmärkide täitmisele ning „Ühtekuuluvuspoliitika fondide rakenduskava 2014–2020” eesmärgi „Eesti ettevõtted pakuvad uuenduslikke kõrge lisandväärtusega tooteid ja teenuseid” saavutamisele.
(3) Määrust kohaldatakse ettevõtjale:
1) kelle põhitegevus või arenguplaani tegevused vastavad Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodile mäetööstus (EMTAK 2008 jagu B);
2) kelle põhitegevus või arenguplaani tegevused vastavad Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodile töötlev tööstus (EMTAK 2008 jagu C), välja arvatud tubakatoodete tootmine (EMTAK 2008 jagu C 12);
3) kelle põhitegevus või arenguplaani tegevused vastavad Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodile elektrienergia, gaasi, auru ja konditsioneeritud õhuga varustamine (EMTAK 2008 jagu D);
4) kelle põhitegevus või arenguplaani tegevused vastavad Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodile veevarustus, kanalisatsioon, jäätme- ja saastekäitlus (EMTAK 2008 jagu E), või
5) kelle arenguplaani tegevused panustavad nutika spetsialiseerumise kasvualade eesmärkide täitmisesse.
(4) Käesoleva määruse §-s 7 sätestatud tegevusteks antav toetus on riigiabi konkurentsiseaduse § 30 lõike 1 mõistes või vähese tähtsusega abi konkurentsiseaduse § 33 lõike 1 mõistes. Toetuse andmisel lähtutakse järgmistest riigiabi või vähese tähtsusega abi puudutavatest õigusaktidest:
1) käesoleva määruse § 7 lõike 2 punktis 1 nimetatud tegevuse toetamiseks antav toetus on koolitusabi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 ELi aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 187, 26.06.2014, lk 1–78), (muudetud komisjoni määrusega (EL) 2017/1084 (ELT L 156, 20.06.2017, lk 1–18), (edaspidi üldine grupierandi määrus) artikli 31 mõistes ning sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut või vähese tähtsusega abi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8) (edaspidi vähese tähtsusega abi määrus) mõistes ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
[RT I, 24.04.2018, 6 - jõust. 27.04.2018]
2) käesoleva määruse § 7 lõike 2 punktis 5 nimetatud tegevusteks antav toetus on vähese tähtsusega abi ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
3) käesoleva määruse § 7 lõikes 3 nimetatud tegevusteks väikese ja keskmise suurusega ettevõtjale antav toetus on protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooniks antav abi üldise grupierandi määruse artikli 29 mõistes ning sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut, ja suurettevõtjale antav toetus on vähese tähtsusega abi ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
[RT I, 26.04.2016, 3 - jõust. 29.04.2016]
4) käesoleva määruse § 7 lõike 4 punktides 1 ja 2 nimetatud tegevusteks antav toetus on teadus- ja arendustegevuse (edaspidi TA tegevus) projektidele antav abi üldise grupierandi määruse artikli 25 mõistes ning sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut või vähese tähtsusega abi ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
5) käesoleva määruse § 7 lõike 4 punktis 3 nimetatud tegevusteks antav toetus on väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele (edaspidi VKE) antav innovatsiooniabi üldise grupierandi määruse artikli 28 mõistes ning sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut või vähese tähtsusega abi ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
6) käesoleva määruse § 7 lõike 5 punktides 1, 2 ja 4 nimetatud tegevusteks antav toetus on vähese tähtsusega abi ning sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut;
7) käesoleva määruse § 7 lõike 5 punktis 3 nimetatud tegevusteks antav toetus on VKE-dele messidel osalemiseks antav abi üldise grupierandi määruse artikli 19 mõistes ning sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut või vähese tähtsusega ning ja sellele kohaldatakse vähese tähtsusega abi määruses ja konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut.
(5) Käesolevat määrust ei kohaldata ettevõtjale, kelle suhtes on Euroopa Komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokku sobimatuks, tehtud toetuse tagasinõudmise otsus, mis on täitmata.
(6) Käesolevat määrust ei kohaldata lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatule ka muudel üldise grupierandi määruse artikli 1 lõigetes 2–5 ja vähese tähtsusega abi määruse artikli 1 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
1) ettevõtja pikaajalisel strateegilisel planeerimisel põhineva rahvusvahelise konkurentsivõime tõstmine;
2) ettevõtja üleminek senisest kõrgemat lisandväärtust loovatele tegevustele ja sellega kaasnev majandustulemuste paranemine.
(2) Toetuse andmise alameesmärkideks on ettevõtja ambitsioonika arenguplaani elluviimise kaasabil:
1) ettevõtja uue ja senisest kõrgemat lisandväärtust loova ärimudeli rakendamine;
2) ettevõtja uue ja senisest kõrgema lisandväärtusega toote, teenuse või tehnoloogia väljaarendamine ja turule viimine;
3) ettevõtja uue ja senisest kõrgema lisandväärtusega toote või teenusega seotud protsesside, sealhulgas personaliarendus-, müügi- ja turundus-, tootmis- ning teenindusprotsesside arendamine ja rakendamine.
(3) Projekt peab panustama meetme järgmiste tulemusnäitajate saavutamisse:
1) erasektori TA tegevuse kulutuste osakaal, mida arvestatakse protsendina sisemajanduse kogutoodangust, suurenemine;
2) müügitulu kasv uutest või oluliselt muudetud toodetest või teenustest.
(4) Projekt peab panustama vähemalt ühte järgmisesse meetme tegevuse väljundnäitaja saavutamisse:
1) toetatud ettevõtjate arv;
2) erainvesteeringute maht, mis on kooskõlas riigi toetusega innovatsiooni või TA tegevuse projektidele;
3) toetatud ettevõtjate arv, kes on tutvustanud turu jaoks uut toodet või teenust või toetatud ettevõtjate arv, kes on tutvustanud ettevõtja jaoks uut toodet või teenust.
(5) Toetuse andmise ja ettevõtja arenguplaani elluviimise tulemusena kasvab käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud perioodil ettevõtja:
1) müügitulu keskmiselt vähemalt 10% iga aasta kohta rohkem kui vastava sektori keskmine müügitulu samal perioodil ja
2) lisandväärtus töötaja kohta keskmiselt vähemalt 10% iga aasta kohta rohkem kui vastava sektori keskmine lisandväärtus töötaja kohta samal perioodil.
(6) Ettevõtjal, kelle plaanitav aastane müügitulu on ettevõtja arenguplaani elluviimise järel 20 000 000 eurot või enam, kasvab toetuse andmise ja ettevõtja arenguplaani elluviimise tulemusena käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud perioodil:
1) müügitulu keskmiselt vähemalt 5% iga aasta kohta rohkem kui vastava sektori keskmine müügitulu samal perioodil ja
2) lisandväärtus töötaja kohta keskmiselt vähemalt 5% iga aasta kohta rohkem kui vastava sektori keskmine lisandväärtus töötaja kohta samal perioodil.
(7) Käesoleva paragrahvi lõigetes 5 ja 6 nimetatud periood algab arenguplaani alguse kolmandast aastast ning lõpeb kaks aastat pärast arenguplaani lõppemist.
(1) Rakendusasutus on vastavalt perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse seaduse (edaspidi struktuuritoetuse seadus) § 12 lõike 3 alusel Vabariigi Valitsuse kinnitatud perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse meetmete nimekirjale Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (edaspidi rakendusasutus).
(2) Rakendusüksus on vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 12 lõike 3 alusel Vabariigi Valitsuse kinnitatud perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse meetmete nimekirjale Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (edaspidi rakendusüksus).
1) ettevõtja on äriühing äriseadustiku tähenduses;
2) VKE on ettevõtja, kes vastab üldise grupierandi määruse lisas I VKE-le sätestatud kriteeriumitele;
3) väikeettevõtja on väikeettevõtja, kes vastab üldise grupierandi määruse lisas I sätestatud kriteeriumitele;
4) keskmise suurusega ettevõtja on keskmise suurusega ettevõtja, kes vastab üldise grupierandi määruse lisas I sätestatud kriteeriumitele;
5) suurettevõtja on ettevõtja, kes ei vasta üldise grupierandi määruse lisas I VKE-le sätestatud kriteeriumitele;
6) nutika spetsialiseerumise kasvualad on info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamine horisontaalselt läbi teiste sektorite, tervisetehnoloogiad ja -teenused ning ressursside efektiivsem kasutamine;
7) arendustöötaja on ettevõtja töötaja või võlaõigusliku lepingu alusel tegutsev füüsiline isik, kelle tööks on uute toote-, teenuse-, protsesside- ning müügi- ja turundustegevuse arendamisega seotud aluspõhimõtete, strateegiate ja nendega seotud tegevuskavade ning üksiktegevuste väljatöötamine ja ettevõtja äripraktikas rakendamine;
8) e-teenindus on rakendusüksuse veebilehel asuv portaal, mille kaudu saab taotleja esitada rakendusüksusele nõutud dokumente. E-teeninduse kasutamiseks sõlmib taotleja lepingu.
§ 5. Ettevõtja arenguplaan
(1) Ettevõtja arenguplaan (edaspidi arenguplaan) on ettevõtja koostatud ettevõtja arendustegevuste kava, mis sisaldab informatsiooni kõikide ettevõtja arengut mõjutavate tegevuste, eesmärkide ja nende elluviimiseks vajaminevate vahendite, sealhulgas ettevõtja omavahendid, pangalaenud, käeoleva määruse alusel taotletav toetus ja muud avaliku sektori vahendid, kohta.
(2) Arenguplaan sisaldab järgmist informatsiooni:
1) ettevõtja mõõdetav strateegiline eesmärk;
2) elluviidavate tegevuste lühikirjeldus koos põhjendusega, kuidas valitud tegevus aitab strateegilist eesmärki saavutada;
3) tegevuse oodatav tulemus;
4) tegevuse eelarve maht ja rahastamisallikas;
5) tegevuse elluviimise tähtaeg;
6) tegevuse elluviimise eest vastutav füüsiline isik või struktuuriüksus;
7) arenguplaani tegevuste omavaheline seos, tuues välja tegevuste ajalise järgnevuse, tegevuse elluviimise faasi, mil alustatakse järgnevat tegevust ning elluviidud tegevuse mõju sellele järgneva tegevuse sisule.
(3) Arenguplaan on ambitsioonikas, kui selle elluviimisel saavutatakse käesoleva määruse § 2 lõigetes 5 ja 6 nimetatud tulemused § 2 lõikes 7 sätestatud perioodil.
(4) Ettevõtja esitab arenguplaani rakendusüksusele heaks kiitmiseks.
(5) Toetuse taotlemise eelduseks on rakendusüksuse poolt arenguplaani heakskiitmine.
(6) Arenguplaani heakskiitmise tingimused teeb rakendusüksus kättesaadavaks rakendusüksuse kodulehel. Arenguplaani heakskiitmise tingimused kooskõlastab rakendusüksus rakendusasutusega.
§ 6. Vaide esitamine
(2) Vaie vaadatakse läbi haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
(3) Vaidemenetlusega seotud teave, dokumendid ja vaideotsus edastatakse vaide esitajale tema nõusolekul elektrooniliselt.
§ 7. Toetatavad tegevused
(1) Toetust antakse projektile, mille tegevused panustavad käesoleva määruse § 2 lõigetes 1 ja 2 nimetatud eesmärkide, § 2 lõigetes 3, 5 ja 6 nimetatud tulemuste ning § 2 lõikes 4 nimetatud väljundnäitajate saavutamisse.
(2) Toetust antakse järgmistele arenguplaani elluviimisega seotud tegevustele:
1) ettevõtja personali arendustegevuse läbiviimise käigus kõrge lisandväärtusega toote või teenuse arendamiseks ja turule toomiseks vajaminevate koolituste sisseostmine;
2) ettevõtja organisatsiooni- ja protsessiarendustegevuse läbiviimine;
3) ettevõtja toote või teenuse arendustegevuse läbiviimine;
4) ettevõtja uue ja kõrge lisandväärtusega toote või teenuse müügi- ja turundustegevuse arendamine ja läbiviimine;
5) ettevõtja uue ja kõrge lisandväärtusega toote valmistamisega või uue ja kõrge lisandväärtusega teenuse pakkumisega seotud masinate ja seadmete ning nende kasutamiseks vajamineva immateriaalse vara ostmine.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 nimetatud ettevõtja protsessiarendustegevuse läbiviimine koosneb järgmistest toetatavatest tegevustest:
1) ettevõtja töökorralduse arendamine, sealhulgas personali, materjalide, laovarude ja seadmete töö planeerimine ning ressursiplaneerimise ning -juhtimisega seotud tarkvaralahenduste ostmine, arendamine ja juurutamine;
2) protsessiarendamise nõustamisteenuse sisseostmine;
3) uue arendustöötaja või uue töölepingu alusel töötava juhi palkamine ja rakendamine.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 3 nimetatud ettevõtja toote või teenuse arendustegevuse läbiviimine koosneb järgmistest toetatavatest tegevustest:
1) tehnilise teostatavuse ja majandusliku otstarbekusega seotud eeluuringu, sealhulgas turu-uuring, läbiviimine;
2) rakendusuuringu ja tootearenduse läbiviimine;
3) toote, teenuse või protsessi arendamisega seotud nõuandeteenuse ja tugiteenuse, sealhulgas vastavuskatsetuste ja sertifitseerimistegevuse, sisseostmine ja läbiviimine.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 4 nimetatud ettevõtja uue ja kõrge lisandväärtusega toote või teenuse müügi- ja turundustegevuse arendamine ja läbiviimine koosneb järgmistest toetatavatest tegevustest:
1) müügi- ja turundusstrateegia koos vastava tegevuskavaga sisseostmine;
2) müügi- ja turundustegevuse arendusega seotud nõustamisteenuse, sealhulgas sihtturu nõustamisteenuse, sisseostmine;
3) uue ja kõrge lisandväärtusega toote või teenuse välismessil või -näitusel tutvustamine;
4) uue ja kõrge lisandväärtusega toote või teenuse tutvustamiseks tootenäidiste ja turundusmaterjali valmistamine.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 3 nimetatud uus arendustöötaja ja uus töölepingu alusel töötav juht ei tohi olla taotleja juures töötanud ega võlaõigusliku lepingu alusel tegutsenud ühe aasta jooksul enne projekti algust.
(1) Abikõlblikuks kuluks loetakse taotluse rahuldamise otsusega kinnitatud tegevuste elluviimiseks vajalikud kulud, mis vastavad Vabariigi Valitsuse 1. septembri 2014. a määruse nr 143 „Perioodi 2014–2020 struktuuritoetusest hüvitatavate kulude abikõlblikuks lugemise, toetuse maksmise ning finantskorrektsioonide tegemise tingimused ja kord” (edaspidi ühendmäärus) §-s 2 ning käesolevas määruses sätestatud tingimustele.
(2) Abikõlbliku kulu eest peab olema tasutud projekti abikõlblikkuse perioodil või 45 kalendripäeva jooksul pärast projekti abikõlblikkuse perioodi.
(3) Abikõlblikud on järgmised käesoleva määruse § 7 lõike 2 punktis 1 nimetatud sisseostetava koolituse kulud vastavalt käesoleva määruse §-s 10 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsusele:
1) koolitajate personalikulu vastavalt ühendmääruse § 3 lõike 1 punktides 1 ja 4 sätestatud tingimustele;
2) koolitatava personali otseselt koolitusprojektiga seotud lähetuse transpordikulud ja majutuskulud vastavalt ühendmääruse § 3 lõike 1 punktis 5 sätestatud tingimustele;
3) materjalide, tarvikute, töövahendite kulud ulatuses, mil neid kasutatakse üksnes projektiga seotud tegevuste elluviimiseks.
(4) Abikõlblikud on käesoleva määruse § 7 lõike 2 punktis 5 nimetatud tegevuste läbiviimiseks masinate ja seadmete ning nende kasutamiseks vajamineva immateriaalse vara, sealhulgas litsentside, ostmise kulud või kapitalirendi tüüpi liisinguga liisingulepingu alusel abikõlblikkuse perioodi jooksul tasumisele kuuluvad liisingumaksed vastavalt käesoleva määruse §-s 10 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsusele.
(5) Abikõlblikud on järgmised käesoleva määruse § 7 lõikes 3 nimetatud tegevuste läbiviimiseks vajalikud kulud vastavalt käesoleva määruse §-s 10 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsusele:
1) protsessiarendamise nõustamisteenuse sisseostmise kulud;
2) töökorralduse parendamiseks vajamineva immateriaalse vara ostmise, arendamise ja juurutamisega seotud sisseostetud teenuse kulud;
3) uue arendustöötaja ja uue töölepingu alusel töötava juhi personalikulud vastavalt ühendmääruse § 3 lõike 1 punktidele 1, 2, 4 ja 5 ning ühendmääruse § 3 lõikele 4.
(6) Abikõlblikud on järgmised käesoleva määruse § 7 lõikes 4 nimetatud tegevuste läbiviimiseks vajalikud kulud vastavalt käesoleva määruse §-s 10 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsusele:
1) toote või teenuse arendamisega seotud töötajate personalikulud vastavalt ühendmääruse § 3 lõike 1 punktidele 1, 2, 4 ja 5 ning ühendmääruse § 3 lõikele 4;
2) turutingimustel ja välisallikatest ostetud või litsentsitud lepinguliste teadusuuringute, teadmiste ja patentide kulud ning üksnes projekti jaoks kasutatud nõustamisteenuste ja muude sarnaste teenuste kulud;
3) toote, teenuse või protsessi arendamisega otseselt seotud materjali ja tarvikute kulud, mis on tehtud projektist lähtuvalt;
4) toote, teenuse või protsessi arendamisega seotud nõuandeteenuste ja tugiteenuste, sealhulgas vastavuskatsetuste ja sertifitseerimistegevuse, sisseostmine ja läbiviimisega seotud kulud;
5) patendi ja muu immateriaalse vara valideerimise ja kaitsmise kulud.
(7) Abikõlblikud on järgmised käesoleva määruse § 7 lõikes 5 nimetatud tegevuste läbiviimiseks vajalikud kulud vastavalt käesoleva määruse §-s 10 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsusele:
1) müügi- ja turundusstrateegia koos vastava tegevuskavaga sisseostmise kulud;
2) müügi- ja turundustegevuse arendamise nõustamisteenuse sisseostmise kulud;
3) välismessil ja -näitusel osalemisega seotud väljapanekukoha üürimise ning väljapaneku ülesseadmise ja haldamise kulud;
4) uue ja kõrge lisandväärtusega toote või teenuse tutvustamiseks vajaminevate tootenäidiste ja turundusmaterjalide valmistamisega seotud ühekordsed materjali ja sisseostetavate teenuste kulud.
(8) Kõik toetatavad kulud peavad olema põhjendatud, läbipaistvad ning otseselt seotud käesoleva määruse ja arenguplaani eesmärkide elluviimisega.
(9) Abikõlblikuks kuluks loetakse üksnes pangaülekandega tasutud kulud.
(10) Kuludokumendi abikõlblike kulude summa peab olema ilma käibemaksuta vähemalt 50 eurot.
(11) Käibemaks on mitteabikõlblik kulu.
(2) Projekti abikõlblikkuse periood algab taotluse rakendusüksusele esitamise kuupäevast või taotluses märgitud ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud hilisemast kuupäevast ning lõpeb taotluses märgitud ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 31. oktoobril 2023. a.
(3) Projekti abikõlblikkuse periood on maksimaalselt 18 kuud.
(4) Projekt loetakse lõppenuks pärast lõpparuande kinnitamist rakendusüksuse poolt ja toetuse saajale lõppmakse tegemist.
§ 10. Toetuse piirsummad- ja määrad
(1) Toetuse maksimaalne summa ühe äriühingu kohta on 500 000 eurot.
(2) Käesoleva määruse § 7 lõike 2 punktis 5 nimetatud tegevuse toetuse maksimaalne summa ühe äriühingu kohta on 200 000 eurot.
(3) Käesoleva määruse § 7 lõikes 2 nimetatud tegevuste korral on toetuse osakaal projekti abikõlblike kulude kogumaksumusest:
1) väikese suurusega ettevõtjast toetuse saajal kuni 45%;
2) keskmise suurusega ettevõtjast toetuse saajal kuni 35%;
3) suurettevõtjast toetuse saajal kuni 25%.
(4) Omafinantseeringu määr peab katma abikõlblikest kuludest selle osa, mida toetus ei kata.
(5) Omafinantseeringuna ei käsitleta teisi riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse või muude Euroopa Liidu institutsioonide või fondide antud tagastatavaid või tagastamatuid toetusi.
3. peatükk Toetuse taotlemine ning nõuded taotlejale ning taotlusele
(1) Toetust taotletakse jooksvalt.
(2) Taotluste vastuvõtmise alustamisest, lõpetamisest ja peatamisest ning rahastamise eelarvest annab rakendusüksus teada oma veebilehel.
(3) Taotlus esitatakse rakendusüksusele e-teeninduse kaudu taotleja esindusõigusliku isiku poolt digitaalselt allkirjastatuna.
(4) Toetuse taotlemise eeltingimuseks on rakendusüksuse läbi viidud ettevõtja hetkeolukorra kaardistus, ettevõtja nõusolekul teised arenguplaani koostamist ettevalmistavad ja toetavad tegevused, sealhulgas valdkondlik diagnostika läbimine, rakendusüksuse pakutavate teenuste kasutamine, ja rakendusüksuse poolt heaks kiidetud arenguplaan.
(41) Ettevõtja hetkeolukorra kaardistus viiakse läbi rakendusüksuse välja töötatud kaardistusmudeli abil. Rakendusüksus kooskõlastab kaardistusmudeli rakendusasutusega. Rakendusüksus teeb kaardistusmudeli rakendusüksuse kodulehel kättesaadavaks.
(5) Toetust saab taotleda arenguplaani erinevate etappide elluviimiseks.
(6) Projekt on arenguplaani etapi osa, millega kaasnevate kulude hüvitamiseks toetust taotletakse või kasutatakse.
(7) Igale järgnevale arenguplaani etapi projektile toetuse taotlemise eelduseks on arenguplaani eelneva etapi projekti edukas elluviimine ja rakendusüksuse poolt elluviidud etapi heakskiitmine.
(8) Taotleja ei tohi alustada käesoleva määrusega rahastatava projektiga seotud tegevusi ega võtta kohustusi nimetatud tegevuste elluviimiseks enne taotluse esitamist rakendusüksusele.
(9) Rakendusüksus võib peatada taotluste vastuvõtmise, kui käesoleva määruse alusel I etapi toetuse andmiseks planeeritud eelarve jääk, milleks on 20,5 miljonit eurot, saab võrdseks menetluses olevate taotluste, mille suhtes ei ole otsust tehtud, mahuga.
(10) Hetkest, mil taotletav toetuse rahaline summa saab võrdseks käesoleva määruse alusel I etapi toetuse andmiseks planeeritud eelarve, milleks on 20,5 miljonit eurot, vaba jäägiga, menetletakse taotlusi nende esitamise ajalises järjekorras.
§ 12. Nõuded taotlejale
(1) Taotlejaks on Eesti äriregistrisse kantud kaheksa või enama töötajaga äriühing, mis on tegutsenud vähemalt kolm aastat ning mis:
1) on teeninud arenguplaani elluviimisele eelneval majandusaastal ekspordi müügitulu või
2) on kasvatanud arenguplaani elluviimisele vahetult eelneva kolme majandusaasta jooksul müügitulu keskmiselt vähemalt 5% iga majandusaasta kohta.
(2) Taotleja peab lisaks Vabariigi Valitsuse 21. augusti 2014. a määruse nr 133 „Perioodi 2014–2020 struktuuritoetuse taotlemise ja taotluste menetlemise nõuded ja tingimused toetuse andmise tingimuste kehtestamiseks” (edaspidi taotluste menetlemise määrus) §-des 2 ja 3 sätestatud nõuetele vastama järgmistele nõuetele:
1) taotleja on taotluse esitamise hetkeks täitnud nõuetekohaselt maksukorralduse seaduses sätestatud maksudeklaratsioonide esitamise kohustuse;
2) taotlejal on nõutavad vahendid projekti omafinantseerimiseks vastavalt §-s 10 sätestatud piirmääradele ja tingimustele;
3) vähese tähtsusega abi määruse kohaselt taotlejale antud vähese tähtsusega abi koos käesoleva määruse alusel taotletava vähese tähtsusega abiga ja käesolevas paragrahvis nimetamata Euroopa Komisjoni määruste kohaselt antud vähese tähtsusega abiga ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 200 000 eurot;
4) maanteetranspordi valdkonnas tegutseva rendi või tasu eest kaupu vedava taotleja puhul ei tohi talle mis tahes kolme majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi ületada koos meetme raames taotletava vähese tähtsusega abiga 100 000 eurot;
5) juhul kui taotleja on saanud vähese tähtsusega abi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.04.2012, lk 8‒13) (edaspidi komisjoni määrus nr 360/2012) mõistes, ei tohi talle käesoleva ja kahe eelneva majandusaasta jooksul komisjoni määruse nr 360/2012 ja vähese tähtsusega abi määruse alusel antud vähese tähtsusega abi koos käesoleva määruse alusel taotletava vähese tähtsusega abiga ületada 500 000 eurot;
6) juhul kui taotleja on rakendusüksuselt varem saanud toetust perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduses või perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduses sätestatud korras või muudest riigieelarvelistest vahenditest, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed olema taotluse esitamise hetkeks tehtud nõutud summas.
§ 13. Taotleja kohustused
Taotleja on lisaks struktuuritoetuse seaduse § 21 lõikes 2 sätestatule kohustatud:
1) tõendama, et taotlustes esitatud teave vastab käesolevas määruses sätestatud nõuetele ja tingimustele;
2) esitama rakendusüksuse nõudmisel lisateavet nõutud vormis ja tähtaja jooksul;
3) võimaldama kontrollida taotluste ja taotleja vastavust nõuetele, sealhulgas teha kohapealset kontrolli;
4) teavitama rakendusüksust viivitamata taotluses esitatud andmetes toimunud muudatusest või ilmnenud asjaolust, mis võib mõjutada taotluste kohta otsuse tegemist;
5) tõendama käesolevas määruses ette nähtud omafinantseeringu ja mitteabikõlblike kulude tasumise suutlikkust või muude vahendite või dokumentide olemasolu;
§ 14. Nõuded taotlusele
1) taotluses kirjeldatud tegevused panustavad käesoleva määruse § 2 lõigetes 1 ja 2 nimetatud eesmärkide, § 2 lõikes 3 nimetatud meetme tulemusnäitajate, § 2 lõikes 4 nimetatud meetme tegevuse väljundnäitajate ja § 2 lõigetes 5 ja 6 nimetatud tulemuste saavutamisesse;
2) toetust taotletakse arenguplaani tegevustele etapiviisiliselt;
3) toetust taotletakse käesoleva määruse §-s 7 nimetatud tegevuste elluviimiseks;
4) taotletud toetuse suurus ei ületa käesoleva määruse § 10 lõikes 3 sätestatud toetuse piirmäärasid;
5) projekti eelarve sisaldab nõutaval määral omafinantseeringut.
(2) Taotlus peab sisaldama lisaks taotluste menetlemise määruse § 4 lõikes 2 sätestatud kinnitustele järgmisi andmeid ja dokumente:
1) rakendusüksuse heaks kiidetud arenguplaan;
2) taotleja ärinimi, registrikood, asukoha aadress ning kas taotleja on VKE või suurettevõtja;
3) finantsaruanded (bilanss ja kasumiaruanne) arenguplaani elluviimisele eelneva viimase kolme majandusaasta kohta taotluse esitamisele eelneva kvartali seisuga, kui andmed ei ole äriregistrist kättesaadavad;
4) projekti elluviimise koht kohaliku omavalitsuse üksuse täpsusega;
5) projekti tegevuste põhiselt määratletud riigiabi liik (toetus);
6) projekti tegevuste kirjeldus (projektiplaan), mis on kooskõlas arenguplaani etapiga ja sisaldab muu hulgas tegevuskava, eesmärke ja mõõdetavaid tulemusi;
7) projekti kogueelarve, sealhulgas taotletavad toetussummad tegevuste lõikes;
8) kinnitus, et ettevõtja vastab käesoleva määruse § 12 lõikes 1 sätestatud nõuetele;
9) teave, kui taotleja on projektile või projekti osadele tegevustele taotlenud toetust samal ajal mitmest meetmest või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest;
10) volikiri, kui taotleja esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel;
11) taotleja nõusolek taotluse menetlemise ja vaidemenetlusega seonduvate dokumentide, sealhulgas taotluse kohta tehtud otsuse ja vaideotsuse, kättetoimetamiseks elektrooniliselt;
12) taotleja kinnitus esitatud andmete õigsuse kohta.
4. peatükk Taotluste menetlemine
(1) Taotluse menetlemine koosneb selle registreerimisest, taotluse menetlusse võtmisest või vastu võtmata jätmisest, selgituste ja lisateabe küsimisest, taotleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollist, nõuetele vastavate taotluste hindamisest, hinnangu andmisest riigiabi reeglitega kokkusobivuse osas, taotluse rahuldamisest või mitterahuldamisest, taotluse osalisest või kõrvaltingimusega rahuldamisest ning taotluse rahuldamise otsuse muutmisest või kehtetuks tunnistamisest.
(2) Rakendusüksus võib taotluse menetlemise käigus nõuda taotlejalt selgitusi ja lisateavet taotluses esitatud andmete kohta, taotluse täiendamist või muutmist, kui ta leiab, et taotlus ei ole piisavalt selge või selles esinevad puudused, näidates ühtlasi, millised asjaolud vajavad täiendavat selgitamist, täiendamist või lisateavet.
(3) Taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 30 tööpäeva alates taotluse rakendusüksuses registreerimisest. Taotluse menetlemise aega võib põhjendatud juhtudel pikendada kuni 10 tööpäeva võrra, millest teavitatakse taotlejat.
§ 16. Taotluse registreerimine ja esmane läbivaatamine
(1) Taotlus registreeritakse ja vaadatakse läbi rakendusüksuses. Taotluse esmase läbivaatamise tähtaeg on kolm tööpäeva alates taotluse registreerimisest. Esmase läbivaatamise käigus kontrollitakse, kas taotlus on täidetud nõuetekohaselt ja laekunud koos kõigi lisadega.
(2) Juhul kui nõuetele vastavuse kontrollimisel avastatakse puudusi, teatatakse sellest viivitamata taotlejale ja antakse puuduste kõrvaldamiseks kuni 10 tööpäeva, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(3) Rakendusüksus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata, kui taotleja ei ole lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul puudusi kõrvaldanud.
§ 17. Taotleja ja taotluse nõuetele vastavaks tunnistamine
(1) Rakendusüksus tunnistab taotleja nõuetele vastavaks juhul, kui taotleja vastab käesoleva määruse §-s 12 sätestatud kõikidele nõuetele.
(2) Rakendusüksus tunnistab taotluse nõuetele vastavaks juhul, kui taotlus vastab käesoleva määruse §-s 14 sätestatud kõikidele nõuetele.
(3) Taotleja ja taotluse nõuetele vastavaks tunnistamise korral teeb rakendusüksus taotleja ja taotluse nõuetele vastavaks tunnistamise otsuse.
1) taotlus ei vasta käesoleva määruse §-s 14 sätestatud nõuetele ja taotleja ei ole taotluses esinevaid puudusi määratud tähtaja jooksul kõrvaldanud;
2) taotleja mõjutab õigusvastasel viisil taotluse menetlemist, sealhulgas esitab valeandmeid;
3) taotleja ei võimalda teha taotleja juures või kavandatavate tegevuste elluviimise asukohas struktuuritoetuse seaduse § 21 lõikes 7 sätestatud kontrolli;
4) taotlemisel on teadlikult esitatud ebaõiget või mittetäielikku teavet või on taotluse suhtes otsuse tegemisel oluline teave jäetud teadlikult esitamata.
(5) Taotleja ja taotluse nõuetele mittevastavaks tunnistamise korral teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata.
§ 18. Taotluse valikukriteeriumid ja hindamise kord
(1) Nõuetele vastavaks tunnistatud taotlust hinnatakse vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud valikukriteeriumitele ja rakendusüksuse kinnitatud valikumetoodikale. Valikumetoodika peab rakendusüksus enne kinnitamist kooskõlastama rakendusasutusega.
(2) Rakendusüksusel on õigus moodustada taotluse hindamiseks hindamiskomisjone ning kaasata eksperte. Hindamiskomisjonide moodustamise ja koosseisu peab rakendusüksus eelnevalt kooskõlastama rakendusasutusega.
(3) Taotluste valikumetoodika ja hindamiskomisjoni koosseis tehakse kättesaadavaks rakendusüksuse veebilehel hiljemalt taotluste vastuvõtmise alustamise päeval.
(4) Kui taotluse hindamisel avastatakse puuduseid või vajatakse taotluse hindamiseks lisainfot, teatatakse sellest viivitamata taotlejale ja antakse lisainformatsiooni esitamiseks kuni 10 tööpäeva, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(5) Taotluse hindamisel ekspertide kasutamise korral pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg ekspertiisi teostamiseks kuluva aja võrra, kuid mitte rohkem kui 10 tööpäeva. Menetlemise tähtaja pikenemisest teavitab rakendusüksus taotlejat viivitamata.
(6) Taotlust hinnatakse hindega skaalal 0 kuni 4. Taotluse hindamisel antud koondhinne moodustub valikukriteeriumide hinnete kaalutud keskmisest.
(7) Taotluse valikukriteeriumid ja nende osakaalud on järgmised:
1) projekti mõju meetme ja arenguplaani eesmärkide saavutamisele (35% koondhindest), mille raames hinnatakse muu hulgas arenguplaani alusel ettevõtja tegevustes ja ärimudelis tehtavate muudatuste ulatust ja keerukust, arenguplaani eeldatavat mõju ettevõtja tulevastele majandustulemustele, kas ja kuidas on projekt suunatud „Ühtekuuluvuspoliitika fondide rakenduskava 2014–2020” eesmärgi „Eesti ettevõtted pakuvad uuenduslikke kõrge lisandväärtusega tooteid ja teenuseid” täitmisele;
2) projekti põhjendatus (20% koondhindest), mille raames hinnatakse muu hulgas projekti kooskõla arenguplaani etapiga ja panust selle elluviimisesse, projektis läbi viidavate üksiktegevuste põhjendatust ja kooskõla, projekti tegevuste ja eesmärkide määratlust ja selgust;
3) projekti kuluefektiivsus (15% koondhindest), mille raames hinnatakse muu hulgas, kas ettenähtud tegevused ja lahendused on piisavalt kuluefektiivsed planeeritud väljundite ja tulemuste saavutamiseks ning kas planeeritud eelarve on realistlik;
4) taotleja võimekus projekti ellu viia (30% koodhindest), mille raames hinnatakse muu hulgas, kas taotleja on jätkusuutlik ja kas tal on vajaminevad teadmised, oskused, kogemus ning õiguslikud, organisatsioonilised ja tehnika- ning tehnoloogiaalased eeldused projekti kavandatud viisil elluviimiseks, taotleja võimekust kaasata projekti elluviimisesse erainvestorite investeeringuid.
§ 19. Taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
(1) Taotluse rahuldamise kohta teeb rakendusüksus taotluse rahuldamise otsuse.
1) on käesoleva määruse § 18 lõikes 7 nimetatud valikukriteeriumide alusel saanud koondhindeks vähemalt 2,50;
2) ei ole üheski käesoleva määruse § 18 lõikes 7 nimetatud valikukriteeriumidest saanud hindeks vähem kui 2,00;
3) mille rahastamise summa ei ületa käesoleva määruse § 11 lõikes 10 sätestatud I etapi eelarvet.
(3) Taotluse rahuldamise otsuses täpsustatakse toetuse saaja õigusi ja kohustusi. Taotluse rahuldamise otsuses sätestatakse taotluste menetlemise määruse § 8 lõikes 4 sätestatud andmed.
(4) Taotluse rahuldamata jätmise korral teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse, milles märgitakse taotluste menetlemise määruse § 8 lõikes 5 sätestatud andmed.
(1) Taotluse võib lisaks taotluste menetlemise määruse § 9 lõikes 1 sätestatud juhtudel rahuldada osaliselt, kui toetust on taotletud tegevustele või kulude katteks, mis ei ole abikõlblikud või projekti elluviimise seisukohast olulised või põhjendatud.
(2) Taotluse osaline rahuldamine on lubatud üksnes põhjendatud juhtudel ja tingimusel, et projekti eesmärk on saavutatav ning taotleja on nõus rakendusüksuse ettepanekuga taotletud toetuse summa vähendamiseks või projektis kavandatud tegevuste muutmisega. Kui taotleja ei ole rakendusüksuse ettepanekuga nõus, teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Taotluse rahuldamise otsuse võib teha kõrvaltingimusega vastavalt taotluste menetlemise määruse § 9 lõikes 3 sätestatule või muul põhjendatud juhul, tuginedes haldusmenetluse seaduse §-le 53, sealhulgas on õigus sätestada projekti iga järgneva etapi rahastamiseks kõrvaltingimusena eelmise etapi nõuetekohane elluviimine ning tulemuste saavutamine.
(4) Taotluse tingimusliku rahuldamise otsuse põhjal ei teki toetuse saajal õigust toetuse väljamaksetele. Õigus toetusega seotud maksetele, tekib toetuse saajal pärast rakendusüksuse poolt kõrvaltingimuse nõuetekohase saabumise või täitmise kohta vastava teabe vormistamisel taotluse rahuldamise otsuse juurde.
(1) Taotluse rahuldamise otsust võib muuta rakendusüksuse algatusel või toetuse saaja vastavasisulise kirjaliku taotluse alusel taotluste menetlemise määruse § 10 lõikes 2 sätestatud tingimustel ja korras. Toetuse saaja esitab taotluse rahuldamise otsuse muutmise taotluse e-teeninduse kaudu toetuse saaja esindusõigusliku isiku poolt digitaalselt allkirjastatuna.
(2) Lisaks taotluste menetlemise määruse § 10 lõikes 2 sätestatud juhtudele on toetuse saaja kohustatud viivitamata taotlema rakendusüksuselt taotluse rahuldamise otsuse muutmist arenguplaani nende tegevuste muutmisel, mis on otseselt seotud või mõjutavad oluliselt taotluse rahuldamise otsusega rahastatavaid tegevusi. Toetuse saaja ei tohi nimetatud muudatusi rakendada enne vastava otsuse tegemist rakendusüksuse poolt.
(3) Toetuse summa suurendamiseks on toetuse saaja kohustatud taotlema taotluse rahuldamise otsuse muutmist. Toetuse summat võib suurendada, kui see on põhjendatud ja meetme tegevuste eelarve jääk võimaldab toetuse summa suurendamist.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 ning taotluse menetlemise määruse § 10 lõikes 2 sätestamata juhtudel võib toetuse saaja teha projektis muudatusi, teavitades sellest rakendusüksust ühe kuu enne muudatuse tegemist.
(5) Juhul kui taotluse rahuldamise otsuses soovitakse muuta taotluste menetlemise määruse § 10 lõike 2 punktides 1–5 nimetatud asjaolusid, siis kontrollitakse enne otsuse tegemist muudatuste asjakohasust ja vajalikkust ning vajadusel hinnatakse taotletavate muudatuste mõju projekti eesmärkide täitmisele käesoleva määruse § 18 lõikes 7 sätestatud taotluse valikukriteeriumite alusel.
(6) Rakendusüksusel on õigus keelduda taotluse rahuldamise otsuse muutmisest, kui soovitava muudatuse tõttu ei ole projekti oodatavaid tulemusi tõenäoliselt võimalik saavutada või tulemused ei vasta käesoleva määruse §-s 2 sätestatule.
(7) Taotluse rahuldamise otsust võib muuta tagasiulatuvalt, kui see aitab kaasa projekti tulemuste saavutamisele ja muudatus on põhjendatud.
(8) Taotluse rahuldamise otsus tunnistatakse täielikult või osaliselt kehtetuks, kui esineb vähemalt üks struktuuritoetuse seaduse § 22 lõikes 3 nimetatud asjaolu.
(9) Taotluse rahuldamise otsuse muutmise otsustab rakendusüksus 20 tööpäeva jooksul taotluse saamisest arvates.
§ 22. Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
(1) Toetuse saaja esitab rakendusüksusele järgmised aruanded:
1) vahearuanne;
2) lõpparuanne.
(2) Vahearuanne sisaldab ellu viidud tegevuste kirjeldust koos saavutatud tulemustega.
(3) Toetuse saaja esitab vahearuande iga projekti aruandeperioodi kohta.
(4) Aruandeperioodi kestus tuleneb arenguplaanist ja sätestatakse taotluse rahuldamise otsuses.
(5) Lõpparuanne peab sisaldama kogu projekti peamiste tegevuste kirjeldust ja teavet projekti väljundite ja tulemuste saavutamise kohta.
(6) Vahe- ja lõpparuannete vormid kehtestab rakendusüksus ja teeb need kättesaadavaks e-teeninduse kaudu.
(7) Vahe- ja lõpparuanded esitatakse rakendusüksusele e-teeninduse kaudu toetuse saaja esindusõigusliku isiku poolt digitaalselt allkirjastatuna.
(8) Toetuse saaja esitab vahearuanded ja lõpparuande taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tähtaegadel. Toetuse saaja esitab projekti elluviimise järgsed aruanded rakendusüksuse nõudmisel.
(9) Rakendusüksus kinnitab vahearuande ja lõpparuande või lükkab selle tagasi hiljemalt 30 tööpäeva jooksul selle rakendusüksuses registreerimisest.
(10) Rakendusüksus võib kaasata vahearuannete ja lõpparuande hindamiseks eksperte.
§ 23. Toetuse maksmise tingimused
(2) Maksetaotlus esitatakse rakendusüksusele e-teeninduse kaudu taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tähtaegadel, kuid mitte tihedamini kui kord kvartalis.
(3) Toetust makstakse tegelike kulude alusel vastavalt ühendmääruse § 2 lõikes 4 ja § 14 lõike 1 punktis 1 toodud tingimustele.
(4) Toetust makstakse maksetaotluse alusel ja tingimustel, et abikõlblik kulu on tekkinud ja makstud.
(5) Rakendusüksus võib kuludokumentide kontrolli teostada ka toetuse saaja juures kohapealse kontrolli raames.
(6) Kuludokumentideks on vastava majandustehingu toimumist tõendavad dokumendid, sealhulgas arve, saateleht, tööde vastuvõtu akt ja leping.
(7) Juhul kui maksetaotluse menetlemisel ilmneb maksetaotluses puudus, mida on võimalik määratud tähtaja jooksul kõrvalda, siis määrab rakendusüksus puuduse kõrvaldamiseks tähtaja vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 30 lõikele 2.
(8) Rakendusüksus võib peatada maksetaotluse menetlemise osaliselt või täielikult struktuuritoetuse seaduse § 30 lõikes 1 sätestatud juhul.
(9) Toetuse lõppmakse suurus on maksimaalselt 100% toetuse kogumaksumusest.
(10) Rakendusüksus menetleb maksetaotlused 30 tööpäeva jooksul.
6. peatükk Toetuse saaja ning rakendusüksuse õigused ja kohustused
Toetuse saaja on kohustatud lisaks struktuuritoetuse seaduse §-s 24 sätestatud kohustustele täitma järgmisi kohustusi:
1) kasutama toetust vastavalt taotluse rahuldamise otsuses sätestatule;
2) tagama projekti juhtimise ja selle eduka elluviimise taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tähtaegade ja tingimuste kohaselt;
3) järgima projektiga seotud hangete läbiviimisel riigihangete seadust ja struktuuritoetuse seaduse §-s 26 kehtestatud nõudeid, kui toetuse saaja on hankija riigihangete seaduse tähenduses;
4) esitama koos maksetaotlusega vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumist üksteisest sõltumatutelt pakkujatelt ja pakkumise lähteülesande kirjelduse, kui tehingu summa ilma käibemaksuta on 5000 eurot või rohkem, juhul, kui toetuse saaja ei pea järgima riigihangete seadust ning struktuuritoetuse seaduse § 26 lõike 6 kohaselt riigihangete seaduse §-s 3 nimetatud põhimõtteid. Juhul kui kolme sõltumatut hinnapakkumist ei ole võimalik esitada või kui odavaimat pakkumist ei valita, tuleb maksetaotlusele lisada sellekohane põhjendus;
5) esitama rakendusüksusele nõutud teavet ja aruanded tähtaegselt;
6) tagama kestvuse nõude vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 24 punktis 14 sätestatule VKE-st toetuse saaja korral vähemalt kolme ning suurettevõtjast toetuse saaja korral vähemalt viie aasta jooksul projekti viimase väljamakse tegemisest arvates;
7) teavitama rakendusüksust kirjalikult, kui muutub toetuse saaja omanik või juhtorgani liige, seda ka juhul, kui muudatused nähtuvad äriregistrist.
§ 25. Toetuse saaja õigused
(1) Toetuse saajal on õigus saada rakendusüksuselt teavet ja selgitusi, mis on seotud õigusaktides sätestatud nõuete ja toetuse saaja kohustustega.
(2) Toetuse saajal on õigus ärakuulamisele struktuuritoetuse seaduse § 23 lõikes 2 nimetatud juhtudel.
§ 26. Rakendusüksuse kohustused ja õigused
1) edastama taotlejale või toetuse saajale tema suhtes vastuvõetud otsused kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemisest, lähtudes dokumentide kättetoimetamisel haldusmenetluse seadusest, kui käesolev määrus ei sätesta kättetoimetamise korda;
2) edastama taotluste, projektide seire- ja muud andmed struktuuritoetuse registrisse;
3) kontrollima projekti elluviimist;
4) teostama meetme rahaliste jääkide pidevat seiret ja vajadusel esitama rakendusasutusele vastava ülevaate;
5) säilitama riigiabi ja vähese tähtsusega abi andmisega seotud andmeid koos teabe ning vajalike lisadokumentidega kümme aasta jooksul alates viimasest toetuse maksest;
6) koostama meetme seirearuande ja lõpparuande, kinnitama aruandes sisalduvate andmete õigsust ning edastama aruande rakendusasutusele;
7) läbi vaatama ja kinnitama projekti aruanded ning esitama need struktuuritoetuse registrisse;
8) esitama toetuse andmise ja kasutamise aruandluse jaoks vajalike andmeid;
9) koostama toetuse andmise ja kasutamise kohta ülevaateid ja need avalikustama;
10) teavitama rakendusasutust toetuse kasutamise takistustest;
11) teostama projektide järelkontrolli VKE-st toetuse saaja puhul vähemalt kolme, ning suurettevõtjast toetuse saaja puhul vähemalt viie aasta jooksul alates toetuse saajale lõppmakse tegemisest, veendumaks, et projekti elluviimise tulemusena soetatud või tekkinud vara, mis on seotud tootliku tegevusega või investeeringuga taristusse, kasutatakse sihtotstarbeliselt kooskõlas struktuuritoetuse seaduse § 24 punktis 14 sätestatud tingimustega;
12) teavitama taotluse rahuldamise otsuses toetuse saajat struktuuritoetuse seaduse § 24 punktides 14 ja 17 toodud vara sihipärase kasutamise ning dokumentide ja tõendite säilitamise tähtaja algusest ja lõpust;
13) tegema rakendusüksuse kodulehel kättesaadavaks Eesti Arengufondi koostatud nutika spetsialiseerumise kasvualade alamvaldkondade määramise juhendi.
1) tulenevalt struktuuritoetuse seaduse §-st 42 teostada toetuse saaja juures kuludokumentide ja projekti tegevuste elluviimise kontrolli;
3) nõuda taotluses sisalduva projekti kestuse, tegevuste, eesmärkide, tulemuste ja kulude kohta täiendavate andmete ja dokumentide esitamist, mis tõendavad projekti nõuetekohast teostamist ja toetuse saaja kohustuste nõuetekohast täitmist;
4) vähendada toetuse suurust proportsionaalselt projekti taotluse rahuldamise otsuses kinnitatud maksumuse vähenemisel;
5) keelduda toetuse väljamaksmisest, kui toetuse saaja majanduslik olukord on selliselt halvenenud, et toetuse kasutamine või projekti elluviimine on ohustatud.
(3) Juhul kui tagasimaksmise tähtpäevaks toetust tagasi ei maksta, peab toetuse saaja maksma viivist vastavalt struktuuritoetuse seaduse §-s 49 sätestatule.
§ 28. Kulude abikõlblikkuse nõuded
Käesoleva määruse § 8 lõikeid 9–11 kohaldatakse toetuse saajatele, kes esitasid toetuse taotluse pärast 2018. aasta 1. maid.


§ 31 Autoveoseaduse muutmine
§ 32 Keskkonnatasude seaduse muutmine
§ 33 Liiklusseaduse muutmine
§ 34 Maapõueseaduse muutmine
§ 35 Mõõteseaduse kehtetuks tunnistamine
§ 36 Politsei ja piirivalve seaduse muutmine
§ 37 Riigilõivuseaduse muutmine
21.05.2018 otsus nr 255
(5) Tehnilise Järelevalve Amet avaldab oma veebilehel nende EÜ üksikdirektiivide loetelu ja kehtivustingimused, mille alusel on välja antud Euroopa Ühenduse (edaspidi EÜ) tüübikinnitustunnistused, samuti EÜ tüübikinnitustähiste ja EÜ esmataatluse märgiste ning vastavusmärgiste kirjeldused ja kehtivusajad.
(1) Riigisisese tüübikinnitustunnistuse annab Tehnilise Järelevalve Amet mõõtevahendi kohta, millele kohaldatakse käesoleva seaduse § 6 lõike 3 punkti 4 ja mis on saanud legaalmetroloogilisel ekspertiisil positiivse tulemuse.
(2) Taotluse riigisisese tüübikinnitustunnistuse andmiseks, muutmiseks või selle kehtivusaja pikendamiseks esitab mõõtevahendi tootja või tootja volitatud esindaja, üksikeksemplarina ostetud mõõtevahendi korral ka levitaja või valdaja (edaspidi taotleja) Tehnilise Järelevalve Ametile, kes teeb esitatud dokumentide alusel legaalmetroloogilise ekspertiisi.
(4) Legaalmetroloogilisel ekspertiisil on mõõtevahendi nõuetele vastavuse tõendamisel aluseks Euroopa Majanduspiirkonna riigis või Šveitsis antud riigisisene tüübikinnitustunnistus või muu asjakohane nõuetele vastavust tõendav dokument, samuti akrediteeritud katse- või kalibreerimislabori katse- või kalibreerimistulemus. Vajaduse korral võib Tehnilise Järelevalve Amet mõõtevahendi saata akrediteeritud katse- või kalibreerimislaborisse lisakatsetusele või -kalibreerimisele, mille põhjendatud kulud kannab taotleja.
(7) Tehnilise Järelevalve Amet tunnistab riigisisese tüübikinnitustunnistuse kehtetuks, kui:
(3) Kui konkreetse mõõtevahendi riigisiseseks taatlemiseks Eestis võimalus puudub, võib Tehnilise Järelevalve Amet jälgitava mõõtetulemuse alusel teha selle mõõtevahendi legaalmetroloogilise ekspertiisi ja tunnistada mõõtevahendi taadelduks käesoleva seaduse § 8 lõike 9 alusel kehtestatud korra kohaselt.
(4) Taatluslabor tagab eelmise aasta riigisisese esmataatluse ja kordustaatluse tulemuste Tehnilise Järelevalve Ametile kättesaadavuse mõõtevahendi liikide kaupa taatlemisele järgneva aasta 1. veebruariks.
(3) Tehnilise Järelevalve Amet teavitab EÜ esmataatluseks tegevusloa saanud taatluslaborist Euroopa Komisjoni ja Euroopa Liidu liikmesriike. Sellise teavitamise puhul ei kohaldata toote nõuetele vastavuse seaduse §-st 34 tulenevaid nõudeid.
(4) Mõõtemahutina kasutatava pakendi tootja esitab toodetavale mõõtemahutina kasutatavale pakendile kantava identifitseerimistähise joonise Tehnilise Järelevalve Ametile, kes teavitab sellest tähisest Euroopa Komisjoni ja Euroopa Liidu liikmesriike.
Legaalmetroloogiaasutus on Tehnilise Järelevalve Amet, kelle ülesanded on:
(1) Käesolevas seaduses, välja arvatud 3. peatükis, ja käesoleva seaduse alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmise üle teostab riiklikku järelevalvet Tehnilise Järelevalve Amet. Kaubandustegevuses kasutatavate mõõtevahendite üle teostab kaubandustegevuse seaduses sätestatud pädevuse piires riiklikku järelevalvet ka Tarbijakaitseamet.
(2) Tehnilise Järelevalve Ameti pädevusse kuulub järelevalve:
(2) Kaubandustegevuses kasutatavate mõõtevahendite puhul on lisaks Tehnilise Järelevalve Ametile käesoleva seaduse §-s 25 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja ka Tarbijakaitseamet.
§ 31. Autoveoseaduse muutmine
Autoveoseaduse (RT I, 11.01.2018, 1) § 77 punkti 15 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(24) Käesoleva seaduse § 841 lõikes 3 sätestatut rakendatakse alates 2020. aasta 1. märtsist.
(25) Kuni 2018. aasta 1. juunini kehtinud autoveoseaduse alusel Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi tunnustatud alarmsõidukijuhi koolitaja teatamiskohustus loetakse käesoleva seaduse jõustumisel täidetuks.”.
§ 32. Keskkonnatasude seaduse muutmine
Keskkonnatasude seaduse § 321 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui kaevandamisloa omaja ei ole teinud markšeiderimõõdistust, arvutatakse kaevandamisõiguse tasu maapõueseaduse kohaselt määratud hinnangulise kaevandamismahu alusel.
(4) Kui mõõdistamisperioodil deklareeritud hinnanguline kaevandamismaht on loa omaja poolt või käesoleva seaduse § 331 lõike 6 alusel korraldatud markšeiderimõõdistuse tulemusena tuvastatud mahust suurem, teeb loa omaja tasaarvestuse, parandades eelmiste aruandekvartalite keskkonnatasu deklaratsioonides deklareeritud kaevandamismahtusid. Parandamist alustatakse viimasest esitatud deklaratsioonist. Tasu arvutamisel võetakse aluseks kaevandamisõiguse tasu määr, mis kehtis aruandekvartalis, mille kohta esitatud deklaratsiooni parandatakse.”.
§ 33. Liiklusseaduse muutmine
1) paragrahvi 1311 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Sõidumeerikuid võib paigaldada, remontida või kontrollida ainult äriregistrisse kantud ettevõtja, kes on mõõteseaduse alusel pädevaks mõõtjaks tunnistatud ja registreeritud Maanteeametis.”;
2) paragrahvi 192 lõike 1 punkt 9 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 199 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
„(9) Nõuded liiklusjärelevalve teostamisel lineaarmõõtmise mõõteprotseduurile ja mõõtetulemuse töötlemisele kehtestab Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister määrusega.”.
§ 34. Maapõueseaduse muutmine
Maapõueseaduse § 76 lõiked 2, 6, 7 ja 8 tunnistatakse kehtetuks.
§ 35. Mõõteseaduse kehtetuks tunnistamine
Mõõteseadus (RT I, 2004, 18, 132) tunnistatakse kehtetuks.
§ 36. Politsei ja piirivalve seaduse muutmine
Politsei ja piirivalve seaduse § 3 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Nõuded politsei ülesannete täitmisel sündmuskoha lineaarmõõtmise mõõteprotseduurile ja mõõtetulemuse töötlemisele kehtestab Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister määrusega.”.
Riigilõivuseaduse § 204 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 204. Mõõtevahendi riigisisese tüübikinnitustunnistuse taotluse läbivaatamine
Riigisisese tüübikinnitustunnistuse andmise, selle muutmise või kehtivusaja pikendamise taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 240 eurot.”.