Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord Ridala vallas – Riigi Teataja
Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord Ridala vallas
Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord Ridala vallas - sisukord
§ 2 Üldmõisted
§ 4 Sotsiaaltoetuse maksmise eesmärk
§ 5 Lapse sünnitoetus
§ 8 Koolilõuna ja pikapäeva toidu toetus
§ 81 Toiduraha toetus lasteaedades või lapsehoiuteenust pakkuvates lasteasutustes
§ 9 Toetus kütte ostmiseks
§ 10 Erakorraline toetus
§ 11 Täiendav toetus
§ 12 Vältimatu sotsiaalabi
§ 13 Sotsiaaltoetuse määramise alused
§ 14 Sotsiaaltoetuse taotlemine
§ 15 Sotsiaaltoetuse määramine
§ 16 Sotsiaaltoetuse maksmine
§ 18 Määruse avaldamine
RT IV, 28.06.2016, 69
Vastu võetud 10.06.2010 nr 25
06.12.2012 RT IV, 21.12.2012, 4 01.01.2013
02.02.2016 RT IV, 16.02.2016, 1 01.03.2016
14.06.2016 RT IV, 28.06.2016, 10 01.07.2016
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.
[RT IV, 16.02.2016, 1 - jõust. 01.03.2016]
Määrus sätestab Ridala valla eelarvest ja riigieelarvest Ridala vallale toimetulekutoetuse määramiseks ja maksmiseks eraldatud rahaliste vahendite ülejäägist Ridala valla elanikele sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise korra.
§ 2. Üldmõisted
Ridala valla sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise korras kasutatavaid mõisteid käsitletakse alljärgnevas tähenduses:
1) Ridala valla elanik - isik, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Ridala vald;
2) vähekindlustatud perekond - leibkond, kes jagab ühist eluruumi ja kasutab ühiselt üht või enamat tuluallikat ning kelle iga liikme netosissetulek kuus peale eluasemekulude mahaarvamist on alla riiklikult kehtestatud toimetulekupiiri kahe (2,0) kordset määra;
3) perekonnaliige - isik, tema abikaasa või temaga koos elav vastassoost elukaaslane, nende ülalpidamisel olevad lapsed ja vanemad, kui nad elavad ühes leibkonnas, st kasutavad sissetulekuid ühiselt ja neil on ühine majapidamine;
4) õpilane - koolikohustuslik isik, kes omandab statsionaarses õppes põhi- või üldkeskharidust ja kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Ridala vald;
5) sotsiaaltoetus - leibkonnale eelarvelistest vahenditest antav rahaline toetus;
6) arve - dokument käibemaksuseaduse tähenduses.
Ridala valla eelarvest makstavad sotsiaaltoetused:
4) koolilõuna ja pikapäeva toidu toetus;
41) toiduraha toetus lasteaedades või lapsehoiuteenust pakkuvates lasteasutustes;
5) toetus kütte ostmiseks;
7) täiendav toetus.
§ 4. Sotsiaaltoetuse maksmise eesmärk
Sotsiaaltoetuse maksmise eesmärk on rahalise toetuse abil soodustada vähekindlustatud perekonna toimetulekut.
§ 5. Lapse sünnitoetus
(1) Lapse sünnitoetuse saamiseks peab lapse ema olema Ridala valla elanik vähemalt üks aasta enne lapse sündi.
(2) Lapse sünnitoetust makstakse lapse emale sünnitõendi alusel ühe kuu jooksul lapse sünnikuupäevast arvates.
[RT IV, 21.12.2012, 4 - jõust. 01.01.2013]
(1) Matusetoetust makstakse Ridala valla elaniku surma korral matuse korraldajale surmatõendi alusel ühe kuu jooksul surmapäevast arvates.
(2) Matusetoetust makstakse surmapäeval kehtinud suuruses.
(1) Esimesse klassi astuja toetust makstakse Ridala valla elanikust lapsevanemale, kelle laps on vastu võetud esimesse klassi olenemata kooli asukohast.
(2) Esimesse klassi astuja toetust makstakse lapsevanemale avalduse alusel alates 1. juulist kuni 15. oktoobrini.
[RT IV, 28.06.2016, 10 - jõust. 01.07.2016]
§ 8. Koolilõuna ja pikapäeva toidu toetus
(1) Koolilõuna ja pikapäeva toidu eest tasumise toetuse saajaks võib olla vähekindlustatud perekond.
(2) Toetuse saamiseks tuleb esitada vastav avaldus Ridala Vallavalitsusele.
(3) Määratud toetus kantakse kooli või toitlustaja pangaarvele.
§ 81. Toiduraha toetus lasteaedades või lapsehoiuteenust pakkuvates lasteasutustes
(1) Toiduraha toetuse lasteaedades või lapsehoiuteenust pakkuvates lasteasutustes saajaks võib olla vähekindlustatud perekond.
(3) Määratud toetus kantakse lasteaia, lapsehoiuteenust pakkuva lasteasutuse või toitlustaja pangaarvele.
§ 9. Toetus kütte ostmiseks
Toetust kütte (küttepuud, brikett, kivisüsi jms) ostmiseks võivad taotleda:
1) üksikud ilma seadusjärgsete ülalpidajateta vanadus- ja töövõimetuspensionärid, kes ei jaga ühist majapidamist teiste isikutega.
§ 10. Erakorraline toetus
§ 11. Täiendav toetus
(1) Täiendavat toetust võib taotleda vähekindlustatud perekondade sotsiaalseks kaitseks:
3) õppevahendite, töövihikute, koolirõivaste- ja jalatsite (jope, dressid, pikad püksid, jalanõud ja spordijalatsid) eest tasumiseks;
31) lasteaia või lapsehoiuteenust pakkuva lasteasutuse õppemaksu eest tasumiseks;
4) ühekordse iseloomuga kulutuste, mis on suunatud abivajaja(te) pikaajalise iseseisva toimetuleku soodustamiseks, eest tasumiseks;
5) meditsiiniliseks rehabilitatsiooniks (abivahendite ost ja rent, ortopeedilised proteesid, ortopeedilised abivahendid või rehabilitatsiooniga seonduvad teenused, voodipäevatasu jms).
(2) Täiendavat toetust meditsiiniliseks rehabilitatsiooniks määratakse ja makstakse isikute ja perede individuaalsest abivajadusest lähtuvalt ühekordselt või kindlaks perioodiks. Toetuse suurus otsustatakse igal konkreetsel juhtumil eraldi ja toetuse määramisel arvestatakse rahaliste vahendite olemasoluga valla eelarves.
§ 12. Vältimatu sotsiaalabi
(1) Vältimatu sotsiaalabi on elatusvahenditeta isiku olukorrale vastavad hädavajalikud hoolekandelised abinõud, mis tagavad vähemalt toidu, riietuse ja ajutise peavarju.
(2) Vältimatut sotsiaalabi osututatakse isikule, kes on sattunud sotsiaalselt abitusse olukorda elatusvahendite kaotuse või puudumise tõttu.
§ 13. Sotsiaaltoetuse määramise alused
(1) Sotsiaaltoetuse (v.a. valla eelarvest makstava sünnitoetuse, matusetoetuse, esimesse klassi astuja toetuse) määramise aluseks on perekonnaliikmete sissetulek. Sissetulekute hulka ei arvata Sotsiaalhoolekande seaduses, Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduses ja käesolevas korras sätestatud sotsiaaltoetusi ning ühekordseid riiklikke toetusi.
(2) Ridala Vallavolikogu määrab igaks eelarveaastaks lapse sünnitoetuse (§ 5), matusetoetuse (§ 6), esimesse klassi astuja toetuse (§ 7), toetuse kütte ostmiseks (§ 9), erakorralise toetuse (§ 10) ja täiendava toetuse (§ 11 lg 1 punktid 1, 2 ja 3) rahalised suurused.
§ 14. Sotsiaaltoetuse taotlemine
(1) Kirjalik taotlus sotsiaaltoetuse saamiseks esitatakse koos taotlust põhjendavate dokumentidega Ridala Vallavalitsusele.
(2) Taotluses märgitakse taotleja nimi, isikukood, elukoht, andmed perekonna koosseisu ja sissetulekute kohta, toetuse taotlemise põhjus ning taotletav summa. Kui taotletakse tehtud kulutuste kompenseerimist, lisatakse taotlusele kuludokumendid (arved).
(3) Puudulike andmete või dokumentide korral teatab taotlust menetlev ametnik taotlejale, millised andmed või dokumendid tuleb täiendavalt esitada ning asja menetlemise tähtaega arvestatakse täiendavalt esitatud andmete või dokumentide saamise päevast.
§ 15. Sotsiaaltoetuse määramine
(1) Sotsiaaltoetuse määrab ja selle suuruse otsustab Ridala Vallavalitsus hiljemalt 15 (viieteistkümne) tööpäeva jooksul arvates taotluse saamise päevale järgmisest päevast.
(2) Sotsiaaltoetuse määramisest võib keelduda, kui:
3) taotleja sissetulekud on rahuldavaks toimetulekuks piisavad;
5) toetuse maksmiseks puuduvad eelarvevahendid.
(3) Sotsiaaltoetuse määramata jätmisest teatab Ridala Vallavalitsus kirjalikult taotlejale koos vastava põhjendusega.
§ 16. Sotsiaaltoetuse maksmine
(1) Sotsiaaltoetus makstakse vastavalt taotleja poolt taotluses väljendatud soovile tema või teise isiku arveldusarvele või makstakse välja sularahas Ridala Vallavalitsuse kassast.
(2) Taotleja soovil võib toetussumma kanda sihtotstarbeliselt maksete tasumiseks teenust osutavale asutusele või isikule.
(2) Käesoleva määruse § 5 lõige 1 jõustub 2011. aasta 1. jaanuaril. Kuni 31. detsember 2010. a kaasa-arvatult lapse sünnitoetust on õigus saada emal, kes on vähemalt 6 (kuus) kuud enne lapse sündi registreerinud Eesti rahvastikuregistris oma elukohaks Ridala valla.
§ 18. Määruse avaldamine
Avaldada käesolev määrus Riigi Teataja elektroonilises andmekogus.
Määrus jõustub 2010. aasta 1. juulil.


Välisvärbamise toetuse taotlemise ja kasutamise tingimused ning kord – Riigi Teataja
Välisvärbamise toetuse taotlemise ja kasutamise tingimused ning kord
Välisvärbamise toetuse taotlemise ja kasutamise tingimused ning kord - sisukord
§ 1 Välisvärbamise toetuse eesmärk ja oodatav tulemus
§ 3 Toetuse sihtrühm
§ 8 Taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
§ 10 Taotluste menetlemine
§ 11 Taotluse rahuldamine, osaline rahuldamine ja rahuldamata jätmine
4 Toetuse väljamaksmine, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
§ 14 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
RT I, 20.03.2019, 6
RT I, 20.04.2018, 21
jõustumine 23.04.2018
12.03.2019 RT I, 20.03.2019, 1 23.03.2019
§ 1. Välisvärbamise toetuse eesmärk ja oodatav tulemus
(1) Välisvärbamise toetuse (edaspidi toetus) eesmärk on ergutada välisriigist tippspetsialistide värbamist.
[RT I, 20.03.2019, 1 - jõust. 23.03.2019]
(2) Toetuse oodatav tulemus on välisriigist Eestisse tööle asunud tippspetsialistide arvu kasv.
(3) Toetus panustab ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri 18. detsembri 2017. a käskkirjaga nr 1.1-1/17-262 kinnitatud „IKT valdkonna arenguprogrammi” ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri 19. detsembri 2017. a käskkirjaga nr 1.1-1/17-266 kinnitatud „Välisspetsialistide kaasamise tegevuskava 2017+ põhisuunad” eesmärkide elluviimisesse.
Tippspetsialist käesoleva määruse tähenduses on välisriigist värvatud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia või loodus- ja tehnikateaduste alal Eestis töötav tippspetsialist vastavalt Statistikaameti hallatavale ametite klassifikaatorile.
§ 3. Toetuse sihtrühm
Toetuse sihtrühmaks on hiljemalt taotluse esitamise hetkeks Eestis äriregistrisse kantud äriühing või välismaa äriühingu filiaal.
(1) Toetust viib ellu Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (edaspidi ministeerium).
(2) Toetuse taotlusi menetleb, väljamakseid teeb ja järelevalvet teostab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.
Toetuse summa ühe värvatud tippspetsialisti kohta on 3000 eurot.
(1) Antav toetus on vähese tähtsusega abi, mille andmisel järgitakse Euroopa Komisjoni määruses (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8) (edaspidi vähese tähtsusega abi määrus (EL) nr 1407/2013), ning konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut. Üheks ettevõtjaks loetakse määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 2 lõikes 2 nimetatud ettevõtjat. Abi kumuleerimisel võetakse arvesse määruse (EL) nr 1407/2013 artiklis 5 sätestatut.
(2) Käesolevat määrust ei kohaldata vähese tähtsusega abi määruse artikli 1 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
(3) Kui toetust taotletakse suuremas summas, kui taotleja on vähese tähtsusega abina õigustatud saama, vähendatakse taotleja nõusolekul toetuse summat vähese tähtsusega abi ülemmäärani. Kui taotleja vähendamisega ei nõustu, teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus teavitab taotlejat taotluse rahuldamise otsuses vähese tähtsusega abi andmisest.
Toetatavad tegevused on kõik taotleja poolt tippspetsialisti välisriigist värbamisega seotud tegevused.
§ 8. Taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
(1) Taotlejaks saab olla taotluse esitamise hetkeks äriregistrisse kantud äriühing või välismaa äriühingu filiaal.
(2) Taotlejaks ei saa olla isikud, kes pakuvad tööjõurendi teenust.
(3) Taotleja maksu- ja maksete võlg koos intressidega ei tohi olla suurem kui 100 eurot või peab see olema ajatatud. Maksuvõla ajatamise korral peavad maksud olema tasutud ajakava kohaselt. Taotleja peab nõuetekohaselt täitma maksukorralduse seaduses sätestatud maksudeklaratsioonide esitamise kohustust.
(4) Juhul kui taotleja on varem saanud toetust, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed, mille maksmise tähtpäev on saabunud, olema nõutud summas tehtud.
(5) Taotleja või tema üle valitsevat mõju omava isiku suhtes ei tohi olla algatatud likvideerimis-, sundlõpetamis- või pankrotimenetlust ega tehtud pankrotiotsust ning taotleja omakapital peab vastama äriseadustikus kehtestatud nõuetele.
(6) Taotlejale kolme järjestikuse majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi koos käesoleva toetusega ei tohi ületada 200 000 eurot ühe ettevõtja kohta.
(7) Taotleja ja värvatud tippspetsialisti, kelle kohta toetust taotletakse, vaheline tööleping peab olema:
1) kehtiv;
2) sõlmitud tähtajatult või kehtima tähtajaliselt vähemalt 12 kuud alates lepingu sõlmimise hetkest;
3) sõlmitud viimase 12 kuu jooksul enne taotluse esitamist, aga mitte varem kui 1. oktoobril 2017. a.
(8) Värvatud tippspetsialisti töölepingu järgne brutokuutasu viimase viie kuu vältel enne taotluse esitamist peab olema vähemalt 2000 eurot.
(9) Taotleja peab olema tasunud värvatud tippspetsialistile tehtud väljamaksetelt sotsiaalmaksu vähemalt viie kuu jooksul vahetult enne taotluse esitamist.
(10) Taotleja poolt välisriigist värvatud tippspetsialist ei tohi vähemalt kolme aasta jooksul enne taotleja juurde tööle asumist olla Eestis õppinud ega töötanud.
(11) Taotlus peab sisaldama järgmist informatsiooni:
2) taotluse nimetus;
3) värvatud tippspetsialisti nimi ja isikukood, isikukoodi puudumisel sünnikuupäev;
4) taotletav toetus vastavalt värvatud tippspetsialistide arvule.
(12) Koos taotlusega on vajalik esitada järgmine informatsioon taotleja vastavuse kohta lõigetes 7–10 sätestatud nõuetele:
1) tulu- ja sotsiaalmaksu tasumise tõend, mis tõendab, et taotleja on tasunud värvatud tippspetsialistile tehtud väljamaksetelt sotsiaalmaksu vähemalt viie kuu jooksul vahetult enne taotluse esitamist;
2) toetuse saaja tehtud väljavõte Maksu- ja Tolliameti töötamise registrist, millelt on näha tippspetsialisti tööle asumise aeg ning töölepingu kehtivus.
(13) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel on õigus küsida täiendavaid dokumente lõigetes 7–10 sätestatud nõuete tõendamiseks.
(1) Taotlusi esitatakse jooksvalt. Taotluste vastuvõtu alustamisest teavitab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus oma veebilehel.
(2) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus lõpetab taotluste vastuvõtmise, kui taotluste rahastamiseks ettenähtud eelarve jääk võrdsustub menetluses olevate taotluste mahuga, millele ei ole veel tehtud rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust. Taotluste vastuvõtmise lõpetamise kooskõlastab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus eelnevalt ministeeriumiga ja annab sellest teada oma veebilehel ja pressiteate vahendusel.
§ 10. Taotluste menetlemine
(1) Taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 10 tööpäeva taotluse esitamisest. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus viib läbi taotluse nõuetele vastavuse kontrolli. Kui taotlus ei vasta kehtestatud nõuetele või on vajalik täiendav teave projekti kohta, on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel õigus nõuda taotluse vastavusse viimist kehtestatud nõuetega, täiendava dokumentatsiooni esitamist või muudatuste tegemist taotluse andmetes kuni 10 tööpäeva jooksul arvates vastava nõude esitamisest. Taotluse menetlemise tähtaeg pikeneb puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra.
(2) Taotluse osas, mis ei vasta nõuetele ning mida ei viida käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaja jooksul nõuetega vastavusse, teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus rahuldamata jätmise otsuse ja teavitab otsusest taotlejat.
(3) Taotlusi menetletakse nende esitamise järjekorras.
§ 11. Taotluse rahuldamine, osaline rahuldamine ja rahuldamata jätmine
(1) Nõuetele vastava taotleja ja taotluse osas teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamise otsuse või osalise rahuldamise otsuse.
(2) Osalise rahuldamise otsus tehakse vastavaks tunnistatud taotluste puhul, kui taotluse täies ulatuses rahuldamine ei ole võimalik taotluste rahastamiseks ette nähtud eelarvevahendite lõppemise tõttu või kui see ei ole põhjendatud, arvestades taotletud toetuse summat ja projekti tegevusi. Osalise rahuldamise otsuse puhul on vajalik taotleja nõusolek, mille puudumise korral teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Rahuldamata jätmise otsus tehakse projektide puhul, mille puhul taotleja või taotlus ei vasta määruse tingimustele või mille rahaline maht ületab taotluste rahastamiseks ettenähtud eelarve vaba jäägi.
4. peatükk Toetuse väljamaksmine, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
Toetus makstakse välja toetuse saajale 10 tööpäeva jooksul pärast rahuldamise otsuse tegemist vastavalt rahuldamise otsuses sätestatud tingimustele.
(1) Toetuse saajal on õigus saada Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt informatsiooni ja nõuandeid, mis on seotud käesoleva määruse alusel toetuse taotlemisega ja seonduvate protseduuridega.
1) tagastama toetuse, kui Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus nõuab toetuse saajalt toetuse osaliselt või täielikult tagasi;
2) esitama Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõutud informatsiooni ettenähtud vormil, viisil ja tähtajal;
3) teavitama avalikkust Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse etteantud viisil, et ta on käesoleva määruse alusel toetust saanud;
4) kajastama saadud toetust oma raamatupidamisarvestuses;
5) säilitama vastavalt raamatupidamise seaduse §-le 12 taotluse, toetuse ja projekti teostamisega seonduvat dokumentatsiooni ja materjale seitse aastat;
6) viivitamatult kirjalikult informeerima Ettevõtluse Arendamise Sihtasutust kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada toetuse saamist.
§ 14. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
1) kontrollida esitatud informatsiooni ja dokumentide paikapidavust;
2) nõuda toetus osaliselt või täielikult tagasi, kui selgub, et toetuse saaja on toetuse saamiseks esitanud ebaõigeid andmeid.
2) tegema taotlusvormi ja asjakohased juhendmaterjalid kättesaadavaks oma veebilehel;
3) hoidma konfidentsiaalsena informatsiooni, mis on teatavaks saanud taotluse menetlemise käigus, välja arvatud punktis 5 nimetatud informatsioon ja õigusaktides sätestatud juhud;
4) säilitama toetuse andmisega seotud dokumente 10 aastat viimase abi andmise otsusest arvates;
5) pärast rahuldamise otsust tegema oma veebilehel kättesaadavaks toetuse saaja nime, taotluse nimetuse ning toetuse summa.


Tööõigus - vastused.ee
teisipäev, 07. aprill
13 nõuandjat, 13676 tasuta nõuannet
< Eelmine 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Järgmine > (2206 kirjet)
Küsimus: Kas tööandjal on õigus lõpetada tööleping katseajal kui mul on haigusleht ja mitte maksta haigusraha?04.06.2019
Tere. Kas tööandjal on õigus lõpetada tööleping katseajal kui mul on haigusleht ja mitte maksta haigusraha? 02.05.2019 teatasin tööandjale, et lähen haiglasse 03.05.2019. Tööandja lõpetas töölepingu 03.05.2019.
Töölepingu seaduse (edaspidi TLS) § 6 lg 1 kohaselt on katseaja eesmärk hinnata, kas töötaja tervis, teadmised, oskused, võimed ja isikuomadused vastavad tasemele, mida nõutakse töö tegemisel. TLS § 86 lg 4 kohaselt ei või tööandja töölepingut üles öelda põhjusel, mis on vastuolus katseaja eesmärgiga. Seega kui töötaja ei vasta katseaja eesmärkidele, siis on tööandjal võimalik töösuhe üles öelda TLS § 86 lg 1 alusel katseaja ebarahuldavate tulemuste tõttu.
Tuleb märkida TLS § 95 lg 2 kohaselt peab tööandja ülesütlemist alati põhjendama kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Samas ei muuda põhjenduse puudumine kirjalikul ülesütlemisavaldusel ülesütlemisavaldust tühiseks (TLS § 95 lg 3). Seetõttu peab olema selge, mida töötajalt oodatakse. Ootustele mittevastamisel, tuleb töötajat hoiatada, anda talle uusi võimalusi enda või oma töötulemuste parandamiseks. Kui töötaja endiselt ei vasta katseaja eesmärkidele, siis tuleb kõne alla töösuhte ülesütlemine TLS § 86 lg 1 alusel.
Ülesütlemisavaldus on ühepoolne tahteavaldus, mis muutub kehtivaks hetkel, kui teine pool on selle kätte saanud (tsiviilseadustiku üldosa seadus § 69 lg 1). Ülesütlemisavaldus tuleb teha kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, s.o nt e-kirja, kirja, smsi teel. Suuline ülesütlemine on tühine (TLS § 95 lg 1). Seega kui tööandja on andud töötajale kirjaliku ülesütlemisavalduse ning töötaja on selle kätte saanud, siis on tegemist kehtiva ülesütlemisavaldusega. Teise poole nõusoleku, sh allkirja, selle kehtima hakkamiseks tarvis pole. Töösuhe lõpeb avaldusel märgitud kuupäeval. Haiguslehel olek ei ole takistuseks. Töösuhe võib lõppeda ka haiguslehel oleku ajal. Kui tööandja Teile ülesütlemisavaldust andnud ei ole, vaid on teinud üksnes lõppemise kande töötamise registrisse, siis on endiselt tegemist kehtiva töösuhtega, sest töösuhte saab lõpetada üksnes kirjalik avaldust, mitte töötamise registri kanne.
Kuna ülesütlemisavaldus on ühepoolne tahteavaldus ja töösuhe lõpeb avaldusel märgitud kuupäeval, siis on võimalik öelda töösuhe üles etteteatamistähtaega järgimata. Kui tööandja ei järgi etteteatamistähtaega, siis tuleb tal hüvitada vähem etteteavitatud aeg TLS § 100 lg 5 alusel.
Kui töötaja leiab, et tööandja on töölepingu üles öelnud vastuolus katseaja eesmärgiga, siis on töötajal õigus pöörduda töövaidluskomisjoni poole 30 kalendripäeva jooksul alates üleütlemisavalduse saamisest. Töövaidluskomisjonis peab tööandja tõendama ülesütlemise aluseid. Kui tööandja ei suuda ülesütlemise aluseid ja seaduslikkust tõendada ja töövaidluskomisjon leiab, et ülesütlemine on olnud tühine, siis on töötajal õigus nõuda hüvitist töötaja kolme kuu keskmise töötasu ulatuses. Töövaidluskomisjonil on õigus hüvitise suurust vähendada.
Kokkuvõttes võib öelda, et kuigi kirjalik ülesütlemisavaldus muutub kehtivaks selle kättesaamisega, siis töötajal on õigus seda sellegipoolest vaidlustada. Vaidlustamise korral peab tööandja suutma tõendada ülesütlemise asjaolusid, s.t millistele katseaja eesmärkidele töötaja ei vastanud. Ainuüksi suuline tunnistus ei pruugi olla piisav tõend. Kui töötaja ei soovi ülesütlemise alust vaidlustada, siis on tal võimalik nõuda hüvitist vähem etteteatatud aja eest.
Küsimus: Kas pean nõustuma töölepingu lisaga, et tööle tuleku aega nihkub 10 minutit hilisemaks ka ja töölt lahkumine?04.06.2019
Küsimus selline, et tööandja otsustas muuta tööaega käskkirja alusel see tähendab, et nihutab tööle tuleku aega 10 minutit hilisemaks ja töölt lahkumise aega 10 hilisemaks. Kas mul on kohustus alla kirjutada uuele töölepingu lisale?
Töölepingu seaduse (edaspidi TLS) § 47 lg 1 kohaselt on töötaja kohustatud täitma tööülesandeid tööandja ettevõttes või käitises tavalisel ajal (tööaja korraldus), kui ei ole kokku lepitud teisiti. Tööaja korraldus hõlmab eelkõige tööaja algust, lõppu ja tööpäevasiseseid vaheaegu. TLS § 47 lg 4 kohaselt võib tööandja tööaja korraldust ühepoolselt muuta, kui muudatused tulenevad tööandja ettevõtte vajadustest ja on mõlemapoolseid huve arvestades mõistlikud.
Näiteks kui kauplus avatakse tavapäraselt kell kaheksa hommikul ja suletakse kell viis õhtul, kuid kaupluse müügikellaaegadest on võimalik järeldada, et nii varajane avamine ei ole kasumlik, siis võib tööandja ühepoolselt muuta tööalgus- ja lõpuaegu nt selliselt, et edaspidi on kauplus avatud alates kella kümnest ja suletakse kella seitsmest.
Kümneminutiline nihe võib samuti tuleneda ettevõtte vajadustest ning ei ole alust arvata, et tegemist on töötajale ebamõistliku korraldusega. Seetõttu on selline muudatus lubatud. Kuna tegemist on tööandja ühepoolse muudatusega, siis ei ole töötaja nõusolekut tarvis. Tööandja teavitab töötajat kellaaaegade muudatustets ning töötaja on kohustatud etteantud kellaaaegadel tööl käima.
Küsimus: Kas jaanipäeva pühad loetakse ka puhkuse sisse ja kas see sõltub firma äranägemisest?04.06.2019
Kuidas määratletakse puhkusepäevi? Puhkus on 12.06 kuni 26.06 sellel aastal. See teeb 15 kalendripäeva. Kas jaanipäeva pühad loetakse ka puhkuse sisse ja kas see sõltub firma äranägemisest? Tööleping on tähtajatu.
Töölepingu seaduse (edaspidi TLS) §§ 55- 58 kohaselt antakse põhipuhkust kalendripäevades. TLS § 54 lg 3 kohaselt ei arvata põhipuhkuse hulka rahvuspüha ja riigipühi. Samuti ei arvata rahvuspüha ja riigipühi keskmise töötasu arvutamisel põhipuhkusetasu maksmiseks kalendripäevade hulka (määrus nr 91 „keskmise töötasu maksmise tingimused ja kord“ § 4 lg 2). See tähendab seda, et põhipuhkust ei ole võimalik kasutada võidupühal ja jaanipäeval, sest need on pühade ja tähtpäevade seaduse § 2 p-de 6-7 kohaselt riigipühad. Samuti ei sätesta seadus, et põhipuhkus pikeneks riigipühade võrra.
Kui töötaja ja tööandja on kokku leppinud, et töötaja põhipuhkus kestab ajavahemikul 12.06 kuni 26.06.2019, siis on töötaja järjest puhanud 15 kalendripäeva, kuid põhipuhkusepäevi on kasutanud 13 ning põhipuhkusetasu on samuti saanud 13 kalendripäeva eest.
Eelnimetatu kehtib üksnes põhipuhkuse korral. Kui tegemist on õppepuhkusega, siis õppepuhkust on võimalik riigipühadel kasutada. Samuti tähendab see seda, et kui töötaja kasutab riigipühal õppepuhkust, siis saab ta selle päeva eest keskmist kalendripäevatasu.
Küsimus: Kas tööandjal on õigus keelata ehete kandmine tööl (kulmuneet, ninatäpp)?04.06.2019
Kas tööandjal on õigus keelata ehete kandmine tööl (kulmuneet, ninatäpp)?
Milline seadus seda reguleerib?
Teie küsimusele vastamiseks tuleb teada täpsemaid asjaolusid. Nimetatud küsimust saab vaadelda mitme seaduse koosmõjul. Töötajal on kohustus täita õigel ajal ja täpselt tööandja seaduslikke korraldusi (töölepingu seadus (edaspidi TLS) § 15 lg 2 p 3). Tööandjal on kohustus tagada töötajale töötervishoiu ja tööohutuse nõuetele vastavad töötingimused (TLS § 28 lg 2 p 6). Seega on tööandjal õigus kehtestada töökorraldusreeglid, mis ühest küljest kaitsevad töötajat ennast, kuid ka näiteks kliente, teisi kodanikke, masinaid, millega tööd tehakse ning tagavad töö sujuva toimumise.
Seetõttu võib ehete kandmise keeld tuleneda ohutu töökeskkonna tagamise eesmärgist töötervsihoiu ja tööohutuse seadusest. Näiteks tööde puhul, kus ehted võivad kuskile kinni jääda ja töötajat ennast ning masinaid kahjustada, on keeld õigustatud.
Teiseks võib keeld tuleneda hügieeninõuete täitmise eesmärgist lähtudes. Eelkõige on siinkohal mõeldud kõiki töötajaid, kes puutuvad kokku toiduga, mida serveeritakse klientidele, õpilastele, patsientidele jne. Kuna ehted võivad toitu saastada, kukkuda toidu sisse vms, siis on tegemist olukorraga, kus ehtega kokkupuutunud toit võib olla saastunud või halvenenud, ning seetõttu on ehete kandmise keelamine lubatud. Lisaküsimusi toiduhügieeni nõuete kohta saate küsida Veterinaar- ja Toiduametilt.
Küsimus: Kas tööinspektsiooni menetluse kaotamise puhul peab kaotaja pool maksma mingeid kulusid?04.06.2019
Kas tööinspektsiooni menetluse kaotamise puhul peab kaotaja pool maksma mingeid kulusid?
Töövaidluskomisjoni otsusel on küll samasugune jõud kui kohtu otsusel (otsuse alusel on kohtutäituril võimalik alustada täitemenetlust), kuid tegemist on siiski lihtsustatud menetlusega. Lihtsustatud menetlus tähendab seda, et pooltel ei ole tarvis kasutada õigusabi avalduse täitmiseks ega istungil osalemiseks. Nii avaldus kui menetlus on töötaja ja tööandja jaoks lihtsam (nt on avaldus töövaidluskomsijonile esitamiseks oluliselt lihtsustatud võrreldes kohtuga) ja lühem (menetlus kestab üldjuhul 45 kalendripäeva).
Kui töötaja või tööandja siiski otsustab kasutada õigusabi, nt kaasab avalduse koostamiseks juristi, siis tuleb arvestada, et õigusabile kulutatud summat vastaspoolelt töövaidluskomisjonis tagasi nõuda ei saa.
Kokkuvõttes saab Teie küsimusele, kas töövaidluskomisjonis menetluse kaotamise puhul peab kaotaja pool maksma teise poole menetuskulud, vastata eitavalt. Töövaidluskomisjon on pooltele tasuta ning teiselt poolelt õigusabile kulutatud summasid välja nõuda ei saa.
Küsimus: Kas meil on õigus nõuda tasu päevade eest, et olime tööta ning informatsioonita nädal aega?04.06.2019
Lõpetasime töölepingu tööandjast tulenevatest põhjustest, sh.
1) ei maksnud õigeaegselt palka (kuigi lepingus oli märgitud)
2) kui maksti, siis tavaliselt kahes osas (aeg võiks varieeruda)
3) viimaseks punktiks tuli see, et päeva pealt pandi tootmine kinni rendiandjate poolt võlgnevuse tõttu ning nädala jooksul ei olnud absoluutselt mingit informatsiooni (valitses täielik teadmatus, lükati päevast päeva, ülemust ei olnud kuuldagi).
OK, lõpuks said lahkumisavalduse (omal soovil) tehtud 20.mail. Nüüd venitatakse lõpparve koostamisega (eelmise kuu palgast tuli alles esimene pool 24.mail, muide palgapäevaks oli 15.kuupäev).
Teine asi - kas meil on õigus nõuda samuti nende päevade eest, et olime tööta ning informatsioonita nädal aega?
Teie küsimusest ei selgu, kas Te ütlesite töösuhte üles erakorraliselt tööelpingu seaduse (edaspidi TLS) § 91 lg 2 alusel tööandja rikkumiste tõttu või korraliselt TLS § 85 lg 1 alusel omal soovil. Eeldame vastamisel, et Te olete tööandjale andnud kirjaliku ülesütlemisavalduse ja tööandja on selle kätte saanud.
Ülesütlemisavaldus (ükskõik, millisel õigusliku alusel tehtud) on ühepoolne tahteavaldus, mis muutub kehtivaks selle kättesaamisega (tsiviilseadustiku üldosa seadus § 69 lg 1). See tähendab seda, et kui Teie olete teinud kirjaliku ülesütlemisavalduse, kas erakorraliselt TLS § 91 lg 2 alusel või korraliselt TLS § 85 lg 1, ning tööandja on kirjaliku avalduse kätte saanud, nt e-kirja teel, siis on tegemist kehtiva avaldusega, mis tööandja nõusolekut ega allkirja enam ei vaja.
Kuna töösuhe lõpeb avalduse alusel, siis lõpeb töösuhe kuupäeval, mille töötaja märkis avaldusele kui töösuht viimase kuupäeva. Töösuhte viimasel kuupäeval maksab tööandja TLS § 84 lg 1 alusel lõpparve. Kui tööandja ei ole töösuhte viimasel päeval töötajale lõpparvet maksnud, siis on töötajal õigus pöörduda töövaidluskomisjoni poole saamata jäänud töötasu ja puhkusehüvitise nõudega. Kui töötaja ütles töösuhte üles TLS § 91 lg 2 alusel, siis on tal lisaks õigus nõuda ka hüvitist tööandja rikkumiste tõttu kuni kolme kuu keskmise töötasu ulatuse. Kui töötaja ütles töösuhte üles omal soovil, siis hüvitist tööandja rikkumiste tõttu kolme kuu suuruse töötasu ulatuses töötajal õigus nõuda ei ole. Lisaks on töötajal õigus nõuda hilinetud päevade eest viivist, mis vastavalt võlaõigusseaduse §-idele 94 ja 113 on 0,022% päevas.
Mis puudutab töötasu päevade eest, mil töötaja tööd ei teinud, siis seda olukorda reguleerib TLS § 35, mille kohaselt on töötajal õigus keskmisele töötasule aja eest, mil töötaja oli töövõimeline ja valmis tööd tegema, kuid tööandja ei kindlustanud töötajat tööga. Eeldusel, et Te olite sel nädalal valmis tööd tegema ja näitasite töö tegemise tahet ka tööandjale (nt pöördusite kirja teel tööandja poole ja tundsite huvi, kas ja millal saab tööle tulla), siis on Teil õigus tööta oldud aja eest nõuda keskmist töötasu. Keskmise töötasu nõudega tööta oldud aja eest, saate Te samuti pöörduda töövaidluskomisjoni poole.
Selgitused ja avalduse töövaidluskomisjonile esitamiseks leiate siit: https://www.ti.ee/est/toosuhted-toovaidlus/toovaidluste-lahendamine/avalduse-esitamine-toovaidluskomisjonile/
Küsimus: Kas 10a laps võib üksida kodus olla 12 tundi, või mul on õigust nõuda lühemat tööaega ja hommikupoolseid vahetusi?04.06.2019
Nimelt mure selles, et töötan graafiku alusel. Ja sain graafiku, kus laps peaks kooli vaheajal olema 12 ja 13 tundi üksi kodus. Need on kuni kella 24.00 öösel.
Kas mul on õigust nõuda lühemat tööaega ja hommikupoolseid vahetusi?
Teie küsimusele vastamiseks tuleb eristada töösuhteid ning lastekaitset reguleerivaid õigusakte. Töötaja, kes on ühtlasi ka lapsevanem on kohustatud planeerima oma eraelu selliselt, et lepinguga võetud kohustused seda ei segaks. Lapsevanem, kes soovib asuda tööle ehk võtta endale lepinguline kohustus täita lepingus märgitud ülesandeid kokkulepitud kohas ja mahus, peab arvestama töökoha valikul, kas pakutavad tingimused ühilduvad pereeluga. Näiteks, kui töötajal on lasteaiaealine laps, siis lapsevanem arvestab, kas pakutavas kohas kokkulepitud kellaaegadel tööl käimine võimaldab tal lapse lasteaeda viia ja hiljem järgi minna.
Tööandja arvestab eelkõige enda ettevõtte vajadustega ning otsib vabale ametikohale sobiva töötaja. Üldjuhul on juba töökuulutuses kirjeldatud pakutava ametikoha tingimusi – tööaeg, asukoht, ülesanded jms. Kui töötajale pakutav ametikoht sobib, siis räägitakse (eri)tingimused enne lepingu sõlmimist läbi ning seejärel sõlmitakse kirjalik tööleping.
Tulles konkreetsemalt Teie küsimuse juurde, siis tuleb välja selgitada, milles Te täpsemalt kokku olete leppinud. Kui Te olete kokku leppinud töötamises tööajakava alusel ehk summeeritud tööajas, siis see tähendab seda, et tööandja koostab töögraafiku järgides sealjuures töölepingu seaduses (edaspidi TLS) ettenähtud kohustuslikku puhkeaega. Kui tööandja on töögraafiku koostanud ning järginud TLSis ettenähtud kohustuslikku puhkeaega, siis on töötajal kohustus töögraafiku alusel tööl käia.
TLS on lapsevanematele ette näinud teistest töötajatest soodsamad tingimused, mis võimaldavad töötajatel tööd ja pereelu paremini ühildada. Näiteks on seitsme kuni kümneaastaste lapse vanematel õigus puhkustegraafiku koostamise ajal (puhkustegraafik koostatakse kalendriaasta esimese kvartali jooksul ehk 1. jaanuarist kuni 31. märtsini) valida endale sobiv põhipuhkuse aeg lapse koolivaheajal. Lisaks on kuni 14-aastaste laste vanematel õigus nii tasustamata kui tasustatud lapsepuhkuse päevadele teatades sellest vähemalt 14 kalendripäeva ette kirjalikus vormis.
Kokkuvõttes võib öelda, et lapse kasvatamise eest vastutab lapsevanem, kes valib endale sobivate tingimustega töökoha, mis võimaldab tal täita kohustusi nii lapse ees kui töölepinguga võetud kohustusi tööandja ees. Kuna töötajal on üldjuhul teada lapse koolivaheaja kuupäevad, siis töötaja, kellel on laps, planeerib lapsega seotud tegevused varakult ette, mh planeerib endale sobiva põhipuhkuse aja (TLS võimaldab kuni kümneaastase lapse vanemal valida põhipuhkuse aeg), nt koolivaheajal, ja sobivad tasuliste ja tasustamata lapsepuhkuse ajad, nt lapse sünnipäeval, 1. spetembril vms.
Kui töötaja on nõustunud tööl käima summeeritud tööajaga, siis võivad tema tööpäevad vastavalt graafikule olla kuni 13 tunni pikkused ja langeda ööajale. Tööandjal ei ole kohustust arvestada töötajate laste koolivaheaegadega, sünnipäevade jms. Selleks on TLSis ettenähtud lapsevanemale soodsamad (põhi)puhkuse planeerimise võimalused.
Kui tööandja on nõus, siis võite Te tööandjaga kokku leppida lühemas tööajas ja uutes kellaaegades. Kuid kuna selline kokkulepe eeldab töölepingu muudatust, siis on tarvis nii tööandja kui töötaja nõusolekut. Tööandjal ei ole kohustus nõustuda (nt ka töötajal puudub kohustus nõustuda väiksema või suurema töökoormusega, kui tööandja seda pakub).
Mis puudutab Teie küsimust, kas kümneaastane laps võib olla üksi kodus 12 tundi, siin siin on tegemist küsimusega, mida reguleerib perekonnaseadus ja millele Tööinspektsiooni nõustamisjuristid vastata ei saa. Õiguskantsleri selgitust küsimusele võite lugeda siit: https://www.oiguskantsler.ee/et/kas-lapsi-v%C3%B5ib-%C3%BCksi-koju-j%C3%A4tta
Küsimus: Kuidas ma peaksin kirjutama lahkumisavalduse kui ma ei tea mis töölepingus kirjas on kui mul seda pole?30.04.2019
Olen hetkel sinisel lehel tervislikel põhjustel seoses tööga ehk (töö stress). Mul pole allkirjastatud lepingut. Kuidas ma peaksin kirjutama lahkumisavalduse kui ma ei tea mis lepingus kirjas on kui mul seda pole? Maksu- ja tolliametis olen ma muidugi registreeritud. Olen seal maksimaalselt pea 2 kuud käinud. Kui kaua tal on õigus mind tööl kinni hoida? Või on ka võimalus, et kuna mul selles töökohas tekkis tööstress siis arsti paberiga on võimalik lepingut lõpetada?
Töölepingu seaduse § 4 lg 2 kohaselt sõlmitakse tööleping kirjalikult. Tööleping loetakse sõlmituks ka juhul, kui töötaja asub tegema tööd, mille tegemist võib vastavalt asjaoludele eeldada üksnes tasu eest. See tähendab seda, et tööle asumisega ja töö tegemisega tööandja ettevõtte heaks olete Te vastanud tööandja ettepanekule asuda tööle jaatavalt ning sõlmitud on kahepoolne suuline tööleping.
Enne töösuhte algust räägivad töötaja ja tööandja läbi töötingimused (töötasu, tööaeg jms) ning kui pooled on jõudnud kokkulepeteni (näiteks mh on ühise arutelu käigus selgunud töötasu suurus, mida tööandja on valmis maksma ja mille eest töötaja on valmis tööd tegema), siis sõlmitakse kirjalik tööleping, kus fikseeritakse kirjalikult kõik kokkulepped. Kui töötaja asub tööle ilma kirjalikku töölepingut sõlmimata, siis tööle asumisega sõlmitakse küll suuline tööleping, kuid töötaja on võtnud endale riski, kus ta hilisemate vaidluste korral ei pruugi suuta tõendada suuliseid kokkuleppeid.
Suulisele töölepingule kehtib töölepingu seadus täies ulatuses. Näiteks on töötajal õigus nõuda tehtud töö eest töötasu. Kui suuline leping oleks tühine, siis ei oleks võimalik nõuda seadusest tulenevaid õiguseid, nt töötasu, puhkuse kasutamise õigust jms. Muuhulgas kehtib suulisele töölepingule nõuded ülesütlemise kohta, sh kohustus järgida etteteatamistähtaega.
Kui töötaja soovib suulist töösuhet üles öelda, siis saab ta seda katseajal teatades ette vähemalt 15 kalendripäeva, peale katseaega vähemalt 30 kalendripäeva. Ülesütlemisvaldus peab olema tehtud kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Suuline ülesütlemine on tühine (töölepingu seadus § 95 lg 1).
Kui töötaja jätab etteteatamistähtaja järgimata, siis on tööandjal õigus nõuda hüvitist vähem etteteatatud aja eest.
Etteteatamistähtaja võib jätta järgimata üksnes siis, kui tegemist on erakorraliste asjaoludega, näiteks tööandja ei ole töötajale mitme kuu eest töötasu maksnud, ettevõttes toimub töökiusamine vms. Erakorralisteks asjaoludeks võib olla ka töötaja enda tervislik seisund, mis on järsult halvenenud (ei ole ajutine töövõimetus) ning mille tõttu ei saa sama töö tegemist enam jätkata. Erakorralist ülesütlemist tuleb töötajal alati põhjendada ning vaidluse korral ka tõendada.
Küsimus: Kes ning mis mahus maksab mulle nüüd asbesti tagajärgede eest hüvitist, kui tööandja on likvideeritud?30.04.2019
Töötasin asbesti käitlevas ettevõttes, mille juht olin ise. Puudulike kaitsevahendite ja vähese teadlikkuse tõttu olin oma praeguse töövõimetuse (asbestoos) põhjustaja. Kes ning mis mahus maksab mulle nüüd TTOS § 24 lg 4 järgi töövõimetuse hüvitist? Kas mul on üldse seda õigus taotleda, kui olen oma töövõimetuses ise süüdi?
Tervisekahjustusest tingitud kahju hüvitamist, juhul kui see on tingitud tööõnnetusest või kutsehaigusest, käsitleb töötervishoiu ja tööohutuse seaduse peatükk 5(1).
Seega on esmaseks tingimuseks, et Teie tervisekahjustus on diagnoositud kutsehaigusena. Kutsehaiguse diagnoosib töötervishoiuarst. Kui Teil on diagnoositud kutsehaigus, mis on seotud tööandja poolt Teile kutsehaigusest tingitud tervisekahjustuse tõttu tekitatud varalise kahjuga ja Teie tööandja on õigusjärglaseta likvideeritud, on Teil õigus pöörduda kahjuhüvitise taotlemiseks Sotsiaalkindlustusametisse.
Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 24(2) lõike 1 kohaselt hüvitab Sotsiaalkindlustusamet tööandja õigusjärglaseta likvideerimise korral tööandja poolt isikule tööõnnetusest või kutsehaigusest tingitud tervisekahjustuse või surma tõttu tekitatud varalise kahju.
Küsimus: Mis õigused on tööandjal kui töötaja lõpetab tähtajalise töölepingu etteteatamistähtajata?28.04.2019
Töötajaga on sõlmitud tähtajaline tööleping 2 kuuks (TLS §9 lg 1 töömahu ajutine suurenemine). Katseaega eraldi töölepingus välja toodud ei ole. Kui töötaja esitab omal soovil lahkumisavalduse päeva pealt töölt lahkumise kohta, siis millised on tööandja võimalused? Kui lahkumine toimub veel katseajal ehk esimese kuu jooksul, kas tööandjal on õigus kinnipidada vähem etteteatatud ehk 15 kalendripäeva eest? Kas selleks peab olema töötaja nõusolek?
Kui töölepingus ei ole sõnastatud katseaja kestust, siis töölepingu seaduse (edaspidi TLS) § 6 lg 1 kohaselt kohaldub katseaeg automaatselt. Tähtajalise töösuhte puhul saba katseaja kestus olla maksimaalselt pool lepingu kestusest, kuid mitte üle nelja kuu.
TLS § 95 lg 1 kohaselt võib töölepingu üles öelda kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis ülesütlemisavaldusega. Kirjalik taasesitamist võimaldab vorm on muuhulgas e-kiri, sms, kiri, faks. Ülesütlemisavaldus on ühepoolne tahteavaldus ning muutub kehtivaks selle kättesaamisega (tsiviilseadustiku üldosa seadus § 69 lg 1). See tähendab seda, et kui töötaja (või tööandja) on teinud kirjaliku ülesütlemisavalduse ning tööandja (või töötaja) on selle kätte saanud, siis on tegemist kehtiva avaldusega. Kuna tegemist on ühepoolse tahteavaldusega, siis on see kehtiv täpselt sellisel kujul nagu töötaja selle tegi. Avalduse kehtima hakkamiseks pole tööandja nõusolekut, sh allkirja tarvis.
TLS § 86 lg 1 kohaselt võib töötaja töösuhte katseajal igal ajal üles öelda teatades sellest vähemalt 15 kalendripäeva ette (TLS § 96). Töötaja ei pea põhjendama katseajal ülesütlemist.
Kui töötaja ei ole järginud etteteatamistähtaega, siis on kirjalik ülesütlemisavaldus küll kehtiv, kuid töötaja on eksinud etteteatamistähtaja osas.
Sellisel juhul võib tööandja teha ettepaneku töötasust tasaarvestamiseks, kuid kui töötaja keeldub ja ei anna kirjalikku nõusolekut, siis tööandja seda teha ei saa. See tähendab seda, et tööandja maksab töötajale välja lõpparve ja seejärel on tööandjal õigus pöörduda töövaidluskomisjoni poole. Hüvitise suurus, mida tööandja töötajalt vähem ette teatatud aja eest nõuda võib, võib vastavalt asjaoludele varieeruda. See on juhtumipõhine, s.t hüvitise suurus, mida tööandja saab töötajalt nõuda, oleneb tööandja tõenditest ja põhjendustest. Tööandjal võib tekkida kahju töötaja varasema lahkumise tõttu, nt teised töötajad peavad tegema ületunnitööd, asemele võetakse renditöötaja, kelle töötasu on suurem, mõni leping jääb täitmata või hilineb ning tagajärjeks on leppetrahv. Hüvitise nõudmine peab olema põhjendatud TLS § 74 alusel.
Riigikohus on oma otsuses nr 3-2-1-126-14 selgitanud, et kui töötaja on lahkunud töölt enne etteteatamistähtaega (st ei järgi seaduses sätestatud etteteatamistähtaega), siis TLS § 100 lg 5 ei anna tööandjale õigust nõuda töötajalt hüvitisena töötasu ulatuses hüvitist. Tööandjal on õigus nõuda töötajalt kahju hüvitamist (TLS § 74), kui töötaja selline käitumine on põhjustanud tööandjale kahju. See tähendab seda, et kui töötaja lahkub töölt varem kui seaduses sätestatud etteteatamistähtaeg lubab, siis tuleb tööandjal põhjendada, et tal tekkis kahju seoses töötaja etteteatamistähtaja mittejärgimisega (nt teiste töötajate tehtud ületunnitöö, renditöötaja palkamine vms).


6.2.3. Limited Partnership - Kommanditgesellschaft (KG) - Tervis 2020
Piiratud partnerlus on avatud kauplemisühiskonna eri vorm. Piiratud osaluse üldine määratlus on esitatud Saksamaa Liitvabariigi tsiviilkoodeksis (BGB, § 161-177). Piiratud osalus koosneb vähemalt kahest osalejast, kellest vähemalt üks osaleja (komplementaarne) kannab piiramatut vastutust avatud kauplemisettevõtte (OHG) osalejana ja vähemalt üks osaleja (kommanditist) vastutab ainult tema (eelnevalt kindlaksmääratud) osamaksuna usaldusühingusse.
Üldjuhul on ühiskonna esindamisel ja juhtimisel õigus ainult komplementaarsele isikule, samas kui piiratud partnerid saavad sissetulekut sõltuvalt sissemakse suurusest ja usaldusühingu tuludest.
Üks liiki usaldusühingud on GmbH. CoKG. See on eriline usaldusühing, kus komplement on piiratud vastutusega äriühing (GmbH) ja piiratud partner on üksikisik.
Kuna täielikult vastutav osaleja on GmbH, kus asutajad omakorda kannavad piiratud vastutust, tekib olukord juhul, kui isiklikus ühiskonnas ei ole ükski isik täielikult vastutav.
Peamised puudused GmbH CoKG:
• suured registreerimiskulud;
• raamatupidamine ja aruandlus, sealhulgas aastaaruanne nii GmbH ja KG jaoks.
Saksamaa ettevõtete liigid
Kaupmehe (Kaufmanni) mõiste Vastavalt äriseadustikule on kaupmees kauplemisega tegelev isik (Handelsgewerbe). Kauplemistegevus on tegevus mis tahes äriettevõtte raames, mis on varustatud vastavalt äritegevuse laadile ja mahule. Kaubandusettevõtte põhijooned on individuaalne, sõltumatu, kasumit otsiv tegevus, mis toimub teatud aja jooksul ja mis ei kuulu vabade elukutsete kategooriasse. Kaupleja staatus tuleneb äritegevuse organisatsioonilisest ja juriidilisest vormist, äriregistrisse kandmise faktist või objektiivsetest märksõnadest, näiteks aastakäibest 260 tuhat eurot, aastasissetulek üle 25 tuhat eurot, teatud arv töötajaid, ettevõtte ulatuslik ja keeruline struktuur. Kaubandustegevusega tegelevad isikud, kuid mitte kaubandusettevõtjad äriseadustiku mõttes, on eraettevõtjad. Eraettevõtjate tegevust reguleerib tsiviilkoodeks, ettevõtjate tegevus reguleerib äriseadustikku. Äriregister (Handelsregister) Kaupleja eripära on äriregistris kohustusliku registreerimise nõue. Kaubandusregister on kõikide ettevõtjate ametlik nimekiri, kes on registreerinud oma tegevuse asjaomases kohtupiirkonnas. Äriregistris on teave ettevõtte nime, juriidilise aadressi, esindusõigusega isikute kohta teabe ja osalejate vastutuse kohta, õigusliku vormi ja seadusega kehtestatud juhtudel aktsiakapitali suuruse kohta. Ettevõtjad peavad tegema äriregistrisse kõik olulised muudatused, mis on seotud ettevõtte olemasolu ja tegevusega. Kaubandusregistri sisu on avatud kõigile huvitatud isikutele ja avaldatakse trükiseväljaannetes, mille nimekirja määrab registri juhtiv kohus. Kõik registrisse kandmiseks esitatud dokumendid peavad olema notariaalsed. Eraettevõtetel on ka õigus registreerida äriregistris ettevõtte nime all. Registreerimise hetkest omandab eraettevõtja kaupmehe staatuse ja talle kohaldatakse äriõiguse norme. Äriregistrisse kandmiseks kehtestatud tasud ja notaritasud sõltuvad registreeritud ettevõtte väärtusest. Organisatsioonilised ja õiguslikud vormid Saksamaal on kõige sagedasemad organisatsioonilised ja õiguslikud vormid üksik ettevõte, kodanikuühiskond, avatud kaubandusettevõte, partnerlusfirma, partnerlus, piiratud vastutusega äriühing ja aktsiaselts. Üksikettevõtja (Das Einzelunternehmen) Üksikettevõte on ettevõte, mis ei ole kapitaliühing, mille ainus osaline on isik, kes ei kuulu vabade elukutsete isikute hulka ja kelle tegevus toimub selle isiku nimel. Füüsilisest isikust ettevõtja on kõige lihtsam õiguslik vorm. PI ei ole juriidiliselt iseseisev üksus - PI-dega seotud tegevused ja olemasolu puudutavad õigused ja kohustused on otseselt seotud tema ainsale osalejale, kes vastutab võlausaldajatega kogu tema vara eest. PI loetakse loodud alates asjaomase riikliku teenistuse (Gewerbeamt) teavitamise hetkest ja kõigi vajalike lubade kättesaamisest juhtudel, kui seda vajab intellektuaalomand. Üksikettevõtja, kes on kaupmees kaubandusliku koodi tähenduses, peab registreerima äriregistrisse. Individuaalne ettevõtja, kes ei ole kaupmees, on samuti õigus oma äriregistrisse kanda oma ettevõtte kohta. Tsiviilõiguse selts (Die Gesellschaft bürgerlichen Rechts (GbR)) tsiviilõiguslik selts on tegelikult lihtne partnerlus ja see on parim vorm kahe või enama inimese ühendamiseks eesmärgiga teha äri väikeste või vabade elukutsete kategooriasse. GbR ei ole registreeritud äriregistris ja tal ei ole õigust kasutada ettevõtte nime, seega on see ära toodud tsiviilõiguslikus ringkonnas, kasutades osalejate nimesid. GbR-i võlausaldaja kohustused on täidetud nii GbR varade arvel kui ka solidaarselt vastutavate partnerite vara arvel. GbR ei ole juriidiline isik ja tal on piiratud õigusvõime, st on ettevõtja nimel vastutav ja tegutseb kolmandate isikute vastu. GbR tekib kirjaliku või suulise kirjavahetuse sõlmimise ajal. GbR-i minimaalne aktsiakapital ei sisalda seadust. Nagu üksikettevõtte puhul, peab GbR-i loomine kuuluma vastava riigiasutuse teavitamisse. Avatud kaubandusettevõte (Die affene Handelsgesellschaft (OHG)) Avatud kaubandusettevõtjat peetakse kahe või enama isiku liiduks, mille eesmärk on läbi viia äritegevust ühise kaubamärgi all. OHG osalejad võivad olla nii üksikisikud kui ka juriidilised isikud. OHG-l ei ole minimaalset aktsiakapitali nõuet. OHG-l puudub oma juriidiline isik, ehkki ta võib kohtus hageja ja kostjaga tegutseda; omandada õigusi ja aktsepteerida vastutust; olla teise kaubanduspartneri liige; omandada maatükkide omandiõigus ja muud omandiõigused. OHG liikmed vastutavad koos oma varaga ettevõtte võlgade eest. Laenuandjal on õigus võlgade kogumine nii kõigilt osalejatelt kui ka ühelt neist. Ettevõtte tagasivõtmise / väljaarvamise korral on osaleja jätkuvalt vastutav OHG võlgade eest viie aasta jooksul alates taganemisest / väljaarvamisest. Ettevõte on loodud, sõlmides kirjaliku või suulise vormi memorandumi. OHG on kaupmees ja seda tuleb registreerida äriregistris. Piiratud usaldusühing (Die Kommanditgesellschaft (KG)) Piiratud partnerlus on üksikisikute või juriidiliste isikute ühendus, mis koosneb vähemalt ühest täispartnerist (st partnerist, kes vastutab kogu oma vara eest partnerluskohustuste eest) ja ühe piiratud partneri (st KT aktsiakapitali sissemakse summade kaotamise riski panustaja.) Osalejate arvu piirang ei ole kindlaks määratud. Täispartnerid on ühiselt vastutavad oma vara partneri võlausaldajate vastu. Kuna äriühing piirdub piiratud vastutusega äriühinguga, on üldiste partnerite vastutus piiratud, kuna piiratud vastutusega äriühingu vastutus piirdub piiratud vastutusega äriühingu enda varaga. Piiratud vastutusega partner on üldiselt vastutav üksnes tema osaluse ulatuses ettevõtte aktsiakapitalis. kuigi partnerluslepingus võidakse ette näha usaldusühingu õigus osaleda partnerluse juhtimises või muud õigused osaleda partnerluse juhtimises. CT on avatud kauplemise liik ja kehtivad samad eeskirjad nagu OHG-le, sealhulgas kohustus registreerida äriregistris. Partnerlus (Die Partnerschaftsgesellschaft) Partnerlus on organisatsiooniline ja õiguslik vorm, mis on loodud kahe või enama vaba kutsealaga isikute ühenduste jaoks. Vaba elukutse (Freiberuf) on iseseisvalt haritud teaduslik, kunstiline, kirjanduslik, õpetamis-, haridus- või muu sarnane tegevus. Vabakutselised on inimesed, kes on advokaadid, arstid, veterinaararstid, kunstnikud, ajakirjanikud, direktorid, disainerid, tõlkijad, õpetajad, maksunõustajad, eksperdid, insenerid, arhitektid ja teised. Kaubanduskoodeksi mõttes ei ole partnerlus mitte kaupmees. Partnerlus loetakse loodud alates partnerluslepingu allkirjastamise hetkest ja kanne partnerlusregistrisse (Partnerschaftsregister). Partnerlussuhteid saavad osaleda ainult vabade elukutsete isikute hulka kuuluvad isikud. Partnerlus ei ole juriidiline isik, vaid nagu avatud kaubandusettevõtja ja juhtiv partnerlus, on tal piiratud õigusvõime. Partnerid on ühiselt oma varaga seotud partneri võlgade eest. Piiratud vastutusega äriühing (Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH)) Piiratud vastutusega äriühing on kõige levinum õiguslik vorm Saksamaa Liitvabariigis ja on iseseisev juriidiline isik, kes on asutajatest lahus. Ta tegutseb majanduslikus käibes oma individuaalse nime all, omab oma õigusi ja vastutab oma kohustustega oma vara suhtes. A GmbH võib asutada üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut. Välismaine äriühing võib tegutseda ka ainsa asutajana. Maksimaalset osalejate arvu seadusega ei sätestata. Ettevõtte liikmed ei vastuta oma kohustuste eest ega kannata ettevõtte tegevusega seotud kahjude riski oma sissemakse väärtuse ulatuses. Seadus sätestab minimaalse aktsiakapitali suuruse - 25 000 eurot - osaliselt peavad osalised tasuma ettevõtte registreerimise taotluse esitamise ajal. Füüsilisest isikust ettevõtja registreerimiseks peate maksma rahalise sissemakse täies ulatuses. Ettevõtte aktsiakapitali sissemaksed võivad olla raha, väärtpaberid, muud asjad või omandiõigused või muud rahalised väärtused. Minimaalne deposiit on 100 eurot. LLC on kaupmees kaubakoodide tähenduses ja loetakse selle loomisse alates hetkest, kui äriregistris tehakse registrit. Aktsiaselts (Die Aktiengesellschaft (AG)) Aktsiaselts on asutatud ühe või mitme füüsilise või juriidilise isiku poolt, kes võtavad sissemaksete eest äriühingu aktsiaid. Aktsionäridel on kahjumi risk oma aktsiate väärtuse piires. Aktsiaseltsi minimaalne aktsiakapital peab olema vähemalt 50 tuhat eurot. Osakute maksmise tingimused määratakse kindlaks hartaga. Aktsiaseltsi registreerimise ajaks tuleb maksta aktsiaid sularahas vähemalt neljandiku võrra nende nimiväärtusest ja maksest kinnisvara või omandiõiguse üleandmise vormis. Aktsiaseltsi asutaja, kes on ainus osaleja, on kohustatud tagama aktsiakapitali tasumata osa. Aktsiaseltsi aktsiakapital jaguneb aktsiateks, mille nimiväärtus on vähemalt üks euro ja mille levitatakse ettevõtte asutajate ja osaliste vahel. Aktsiaselts võib samuti välja anda teatud nimiväärtusega aktsiaid, andes nende omanikele õiguse aktsia kohta aktsiaseltsi aktsiakapitalis. Aktsiad võib välja anda mittedokumentaalsel kujul. Euroopa aktsiaselts (Societas Europaea (SE)) SE esindab ettevõtte organisatsioonilist ja juriidilist vormi, kes tegeleb või kavatseb tegeleda mitmes Euroopa Liidu riigis. SE õiguslik reguleerimine põhineb kahel Euroopa Liidu põhiõigusaktil - Euroopa aktsiaseltside põhikirjal ja Euroopa aktsiaseltside töötajate staatuse põhisätetel. Põhikiri reguleerib SE asutamist ja ülesehitust ning sisaldab SE asukohariigi volituste nimekirja (näiteks aktsiakapitali suuruse suurendamisel või vähendamisel). SE võib moodustada mitmel viisil: asutades emaettevõtjat, asutades tütarettevõtte või ühinevad aktsiaseltsid mitmetes ELi liikmesriikides, samuti muutes riikliku aktsiaseltsi SE-ks. Viimasel juhul peab riikliku aktsiaseltsi tütarettevõtja olema teise ELi liikmesriigi territooriumil vähemalt kaks aastat. SE aktsiakapitali miinimumsuurus on 120 tuhat eurot. SE asutamine on võimalik mitte ainult aktsiaseltsidele, vaid ka piiratud vastutusega äriühingutele. Viimasel juhul on siiski lubatud ainult emaettevõtte või tütarettevõtte asutamine SE kujul. Asutajal peab olema mitmes ELi riigis äriettevõte või tütarettevõtja ühes ELi liikmesriigis. Euroopa aktsiaseltsid on vastavalt harta registrisse kantud asukohariigi registrisse. Pärast registreerimist on võimalik ettevõtte asukohta teise ELi liikmesriigi territooriumile üle kanda. Saksa õigus näeb ette võimaluse luua erineva õigusliku vormi ettevõte, st millel on mitmete puhaste vormide omadused. Samuti tuleb märkida, et Saksa õigus ei erista välismaiseid ja Saksa investoreid ning lisaks sellele võivad välisinvestorid ka Saksa turule siseneda, ostes olemasoleva ettevõtte, omandades ettevõtte osaluse, luues ühisettevõtte (Joint Venture) ja pakkudes seadmed, rahalised toetused või laenud ettevõtetele, filiaalidele või tootmisettevõtjatele. Mitteresidentidele kättesaadavad õiguslikud vormid Nagu te mõistisite, on kõik valikuvõimalused, et ärimüügiettevõtted ja välisinvestorid on realistlikud, et nad oleksid saadaval GmbH, AG ja SE, st ainult juriidilised isikud. Ja kõige populaarsem vorm, samuti rahaliselt kõige odavam, peaks olema GmbH - piiratud vastutusega äriühing. Kuid kas see tähendab, et peate minimaalselt 25 000 eurot registreerima äriühingu Saksamaal aktsiakapitali maksmiseks või on ka muid odavamaid võimalusi. Tänu Saksa föderaalkohtu 13. märtsi 2003. a otsusele võivad välisriikide ettevõtted teistest ELi riikidest Saksamaal seaduslikult tegutseda, näiteks piiratud vastutusega äriühingu ingliskeelne versioon - LTD. Veelgi enam, Ühendkuningriigis asuva LTD-i registreerimine koos järgneva legaliseerimisega Saksamaal kestab vaid üks või kaks nädalat, maksab vaid paarsada eurot, sealhulgas aktsiakapitali - 100 naela, mis on praegu umbes 1
Kaubanduspartnerlused kaasaegses Saksa õiguses
Täieliku partnerluse kontseptsioon ja õiguslik olemus, selle loomine. Osalejate omavaheline suhe. Partnerluse lõpetamine ja likvideerimine, osalejate tagasivõtmine ja väljaarvamine. Piiratud partnerlus: selle loomine, tema liikmetevahelised suhted.
E.V. Shinkarenko, "Venemaa seadus", november 12, detsember 2001
Kaubanduspartnerluste hulka kuuluvad sellised isikute ühendused, kes üldjuhul tegelevad kauplemisega, et jaotada kasumit osalejate vahel* (1). Õiguslik õpetus võttis vastu kaubanduspartnerluste jagamise isikute ühendusteks (Personengesellschaft), mis on keskendunud sellise ühendusse kuuluvate üksikute osalejate ja kapitaliühingute (Kapitalgesellschaft) identiteedile, mida iseloomustab teatud aktsiakapitali olemasolu ja kapitali juhtimine teatud organite kaudu.
Tavaliselt tunnustatakse kapitali koosmõju juriidilise isiku vara kõikides riikides. Mis puutub isiklikku partnerlust, siis seni Saksamaal ei tunnustata neid erivahendite omandiõigusega, hoolimata sellest, et nii täisühingu kui ka juriidilise isiku oluliste vara usaldusühingu seadusandlik loomine, näiteks õigus omandada õigusi ja sõlmida kohustusi, omandab vara ja muud omandiõigused maale, olla hageja ja kostja kohtus. Siiski kuuluvad Saksamaa Liitvabariigi õiguses ülemineku vormid, mis esindavad mitmesuguseid organisatsioonilisi ja juriidilisi vorme, sealhulgas eraisikute juriidiliste isikute ja seltsingute tunnustatud partnerlussuhteid, mille jaoks see vara on keelatud. Piiratud vastutusega äriühingu ja piiratud vastutusega partnerluse vormi kombinatsioon on laialt levinud.* (2).
See artikkel annab ülevaate ainult Saksamaa Liitvabariigi õiguses sisalduvatest isikute ühendustest peamistest sätetest, mis sisaldavad tavapäraselt täis- ja usaldusühinguid.
juriidiline partnerlus kommanditny likvideerimine
1. Täielik partnerlus
Kaubanduspartnerluste tegevust reguleerivad Saksamaa kaubanduskoodeksi (Handelsgesetzbuch) normid, mis võeti vastu 10. mail 1897 ja jõustusid 1. jaanuaril 1900. aastal. GTU sõnul peetakse täisühingut (offene Handelsgesellschaft) ühenduseks, mille eesmärk on kaubelda ühisettevõtte alusel. Enne partneri võlausaldajatele on kõik selle liikmed vastutavad piiranguteta (§ 105).
Selle määratluse põhjal on täieliku partnerluse esimene kriteerium selle eesmärk, milleks peaks olema kauplemistegevus. Selle all peetakse silmas täieliku kaupmehe tegevust. See tähendab, et selle välimus ja maht peab vastama kaubandusliku tegevuse mõistele. Seetõttu on täisühingu endaks kaupmees (GTU § 6 esimene osa), nimelt täielik kaupmees (GTÜ 4 osa 2). Vaidlus tekitab küsimuse, kas täisühingu üksikisikud on ka täisosakaupmehed. Igal juhul ei ole väikeettevõtjatele (näiteks väikestele käsitöölistele või käsitöölistele) täielikku partnerlust luua* (3).
Nagu juba mainitud, ei tunnustata täisühingut juriidilise isikuna. Sellest hoolimata on partnerlus sõltumatu majandusüksusena ja peab toimima ühe nime all (firma), võlausaldaja ja võlgnik, omandama vara ja muud õigused, tegutsema hagejana ja kostjana kohtus (lõige 1 124 GTU). Täisühingu firma peab sisaldama vähemalt ühe osaleja nime, millele on lisatud partneri olemasolu või kõigi osalejate nimed (GTU § 19 esimene osa).
1.2 Täieliku partnerluse loomine
Täisühingul on juriidilise isiku õigused, kuigi seda ei tunnustata ja selle tekkimiseks tuleb järgida seadusega kehtestatud korda - lepinguosaliste vahel sõlmitud kokkulepe (GTÜ § 109). Erinevalt Vene tsiviilseadustikust ei sisalda GTU sätteid partnerluslepingu sisu kohta, piirdudes ainult sellega, et osalejatevahelised õigussuhted määratakse peamiselt partnerluslepingu alusel, ja asjaomased õigusnormid kehtivad ainult selles ulatuses, milles partnerlusleping ei ole muul viisil täpsustatud. Seepärast jätab seadus õiguse partnerluslepingu osaliste äranägemisel sõlmida kokkuleppe tingimusi.
Täisühingu osalisena võib tegutseda nii üksikisik kui ka juriidiline isik (näiteks muu täis- või usaldusühing, aktsiaselts või piiratud vastutusega äriühing). Osalejate arvu osas ei sisalda GTU piirangut ühinemisakti liikmete miinimumarvu suhtes. Kuid seaduse analüüs lubab järeldada, et peaks olema vähemalt kaks osalejat. Täieliku partnerluse olemasolu ühe isiku osalemisega oleks vastuolus partnerluse olemusega. Seega peab sõlmima vähemalt kahe isiku.
Asutamisleping on iseenesest olulisem sisepartnerluse suhete määratlemisel, st osalejate suhetes, mitte kolmandate isikutega. Seepärast loetakse partnerlus pärast ühinemislepingu sõlmimist.* (4). Kolmandate osapooltega täieliku partnerluse mõju tuleneb hetkest, mil äriühinemine registreeritakse äriregistrisse. Kui partnerlus alustab oma tehinguid ka enne registreerimist, loetakse see kolmandate isikute suhtes tehingu toimumise ajaks loodud juhul, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti (§ 1, 2 § 123 GTU). Vastupidiselt Saksa õiguse normidele tunnistab praegune Venemaa seadus täielikku ja usaldusühingut kui juriidilisi isikuid ning seetõttu leiab, et need luuakse alles riigi registreerimise hetkest. Seega ei ole Venemaa seaduse kohaselt täisühingu asutamise lepingu osapoolteks õigust teha ühtegi tehingut partnerluse nimel, vaid see võib toimuda ainult enda nimel ja vastutada sellises kokkuleppes sätestatud piirides ja tingimustel.
Pärast ühinemislepingu sõlmimist peab selts registreerima äriregistrisse nn registritoimikus. Veelgi enam, selline registreerimine ei ole mõeldud selleks, et "tunnustada" ühingut juriidilise isikuna, vaid selle eesmärk on kaubanduse käibe tõhustamine, võlausaldajate õiguste tagamine ning muud eesmärgid. Kui registris sisalduv teave sisaldab kaubakäibes osalejat, saab ta selgelt aru, kes ta siseneb ärisuhtedesse. Taotluse esitavad osalejad täiskogu koosseisus. Lisaks peavad osalejad, kes peavad partnereid esindama, graafiliselt paljundama ettevõtet koos oma allkirjaga kohtuks hoidmiseks. Registreerimistaotlus äriregistris peab sisaldama teatavaid andmeid. GTÜ 2. osa § 106 kohaselt peab taotluses olema märgitud järgmine teave: 1) iga osaleja perekonnanimi, eesnimi, vara ja elukoht; 2) ühingu ärinimi ja asukoht; 3) partneri tegevuse alguskuupäev.
1.3 Seos osalejate vahel
Partnerlusosaliste õigussuhted määratakse eelkõige partnerluslepingu alusel. Veelgi enam, GTU nõudeid kohaldatakse ainult selles ulatuses, milles partnerluslepingus ei ole teisiti sätestatud (§ 109).
Nagu vene keeles, eristatakse Saksamaa Liitvabariigi õigusaktides partnerite sisemisi ja välissuhteid. Traditsiooniliselt hõlmavad sisemised suhted järgmist: suhted ärijuhtimises, otsuste tegemine, kasumi jaotamine ja osalemine kahjude katmisel jne. Välissuhted peaksid eelkõige hõlmama suhteid, mis on seotud partnerluse esindatuse ja partnerluse kohustuste täitmisega oma osapooltele. Saksa õiguse kohaselt sise- ja välissuhtlejate partnerite volitused on praktiliselt samad, mis Vene Föderatsiooni tsiviilkoodeksiga ette nähtud.
1.3.1 Sidusettevõtete sisesuhted
Partnerluse materiaalne alus luuakse osalejate panusest, edaspidi "aktsia". GTU ei sisalda juhiseid aktsia suuruse ja kuju kohta, jättes need partnerluslepingu äranägemisel. Seega peavad osalejad tagama lepingus kokku lepitud summad. Pealegi, kui üks osalejatest ei maksta oma rahalist sissemakse tähtpäevaks, peab ta maksma intressi alates kuupäevast, mil sissemakse oli ette nähtud. Sellise mittejärgimisega tekitatud kahju hüvitamise nõue (1. osa, 2 111 GTU) ei ole välistatud. Vene Föderatsiooni tsiviilseadustiku artikli 73 teine osa sisaldab samasugust sätet, kuid erinevalt GTU-st määrab ta protsendimäära - kümme protsenti aastas sissemakse tasumata osast. See julgustab partnerluse partnereid õigeaegselt täitma kohustusi oma panuse andmiseks ja partnerluse kompenseerimiseks kahjukindlate partnerite tekitatud kahju eest.
Lisaks kõnealustele meetmetele sisaldab GTU ka huvitavat sätet partneri poolt partnerile tehtud kulutuste ja kahjude hüvitamise kohta. Seega, juhul, kui osaleja kohustub osalema partnerluses, võivad kulud, mida asjaoludest lähtudes võib pidada vajalikuks või kannatada kahjuna otseselt nendega äritegevuses, siis on seltsingul kohustus hüvitist maksta. Lisaks maksab partnerlus intressi osaleja poolt kulutatud aja eest, milleks need kulud tekkisid.
Kuna partnerite vastutus võlausaldajatele ei ole piiratud, ei ole täisosaluse osavõtjal õigust teha tehinguid partnerluse kauplemise valdkonnas või osaleda muudes sarnastes partnerlustes kui piiramatu osaleja (GTÜ § 112 esimene osa). Sellisel juhul ei pruugi tema vara võlausaldajate nõuete rahuldamiseks piisav olla ja partnerlus võib olla kahjustatud. Selle keelu rikkumise korral võib osalus nõuda süüdi osalejalt hüvitist kahjutasu või lõpetatud tehingute registreerimise eest partnerluskontol (GTÜ § 113 1. osa). Nende tehingute tulemusena saadud kasum või tasu kantakse üle partnerlusse. Neid nõudeid ei saa siiski igal ajal esitada. Neil on kolme kuu pikkune aegumistähtaeg alates hetkest, mil teised osalejad said teadmisi tehingu sõlmimise või teise partnerluse liikme kohta; Nende nõuete aegumine, välja arvatud teadmised, on viis aastat alates nõude tekkimisest (3. osa § 113 GTU).
Kõigil partneritel on õigus ja kohustus partnerluse teemadel. Kui partnerluslepingu kohaselt on asjade juhtimine usaldatud ühele või mitmele partnerile, ülejäänud on nende juhtimisest vabastatud. Ettevõtte tegevusega peatatud partnerlusel on õigus saada teavet partnerluse asjade kohta, tutvuda partnerluskaubanduse raamatute ja dokumentidega ning koostada enda jaoks bilanss. Kokkulepe kõnealuse õiguse keelamise või piiramise kohta ei takista selle kasutamist, kui on alust eeldada, et partnerlus on ebaaus.
Samas ei erista GTU erinevalt partnerluse juhtimisest ja ettevõtte juhtimisest, erinevalt Vene Föderatsiooni tsiviilseadustiku vastavatest normidest, pakkudes ainult partnerluse "ärijuhtimist" ja "esindatust". Venemaa õigusaktid näevad ette nii juhtimise kui ka ärijuhtimise partnerluse. Partnerluse juhtimine toimub kõigi osalejate otsuste alusel ühehäälselt või häälteenamusega (kui viimane on sätestatud asutamislepingus). Juhtumite juhtimine, st üldine reeglina täieliku partnerluse huvide esindamine, toimub iga osaleja poolt.* (5). Seega tuleks ühisettevõtte juhtimisega seotud küsimused ette näha.
Partnerluse korraldamise volituste kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta, kes on partnerluse raames õigus oma asju läbi viia. Partnerluse juhtumit tuleb eristada tema esindusest kolmandate isikute suhtes. Tavapärastes tehingutes on sõltumatu äritegevuse põhimõte kõigi osalejate jaoks. See tähendab, et kõigil neil on õigus ja kohustus teha partnerluse äri, kui ei ole vastuväiteid teise osapoole tavapärase tehingu sõlmimise üle (§ 1 114 § 115, § 115, osa 1 § 116). Tavapärased tehingud on reeglina kõik tehingud, mis on sõlmitud partnerluse valdkonnas. Et võtta meetmeid, mis lähevad tavapärasest tegevusest kaugemale, on nõutav kõigi osalejate nõusolek (GTÜ osa 2 116). Täisühingu osaline võib teiste osalejate taotlusel võtta kohtuotsuse alusel volitused korraldada partnerluse asju. Selline põhjus võib olla tõsine tööülesannete rikkumine või suutmatus partnerluse korralikult läbi viia (GTÜ § 117).
Sisepartnerluse suhted hõlmavad ka otsustusprotsessi. Kõik osalejad peavad heaks kiitma tehtud otsused, kui asutamisleping ei näe ette, et otsuseid võib teha häälteenamusega (§ 119 GTU).
Osalejate sisesed suhted hõlmavad kasumi ja kahjumi jaotamise korda. Iga bilansi lõpu seisuga määratakse kindlaks kasum või kahjum ning nende osakaal iga osaleja kohta. Kaasaja kasum liitub tema osaga. Kapitalist maha arvatakse kahjumid ja tema poolt majandusaasta aktsia arvelt võetud raha. Iga-aastasest kasumist peab iga osavõtja peamiselt osalema oma osa 4% ulatuses. Kui selle aasta kasumit ei piisa, määratakse aktsiad vastavalt madalama määraga.
Igal partneril on õigus nõuda üldise kassasse väljavõtmist nelja protsendi ulatuses tema viimasel majandusaastal kehtestatud aktsia kohta. Kasumi puuduse korral määratakse tulud väiksema summa ulatuses. Kui see ei kahjusta partnerlust, võib ta nõuda viimase aasta kasumis osalemise eest tasumist, ületades eespool nimetatud summa. Vastasel juhul ei ole osalejal lubatud oma osa jagada ilma teiste partnerite nõusolekuta.
1.3.2 Välissuhete partnerid
Välissuhetes esindab üldpartnerlust selle osalejad. Sellisel asutusel ei ole otsest seost siseasu tusega partnerluse juhtimisel. See tähendab, et ühele osalejale äritegevusele antud volitus ei too automaatselt kaasa tema volitusi esindada partnerlust väljaspool* (6).
Partnerliige on volitatud partnerit esindama, kui ta ei ole partnerluslepingust tulenevalt esindatud. Lepingus võib täpsustada, et kõik või mitu osalejat on ühiselt volitatud esindama partnerlust (ühine esindus). Peale selle võivad ühisreservatsiooniga osalejad lubada teatud osapooltel teha teatavaid tehinguid või teatavat liiki tehinguid. Kui partnerlusest tuleb võtta hagi, piisab sellest, kui see on seotud mis tahes esindajaga volitatud osalejaga. Esinduse osaliste volitused on registreeritud äriregistris (§ 125 GTÜ).
Partnerluse esindamise volitused laienevad kõigile kohtu- ja kohtuvälistele kohtuasjadele ja kohtumenetlustele, sealhulgas maa võõrandumisele ja omandamisele, samuti prokuröri väljaandmisest ja tagasivõtmisest (GTU 1. osa). Nende volituste ulatus kolmandate isikute suhtes ei kehti (GTU § 126 lõige 2). See on märkimisväärne erinevus partnerluse volitustest. Kui osaleja, kellel on volitused tegeleda äritegevusega ja partnerluse esindamine, on tehingu sõlmimine väljaspool oma volitusi, et käsitleda partnerluse asju, jääb tehing kehtima välissuhetes. Samal ajal võib sisene suhetest tingituna olla kohustatud hüvitama teistele osalejatele vastavad kaod.
Osaleja võib teiste asjaosaliste taotlusel jätta kohut esindama, kui sellel on kaalukaid põhjusi, eriti kohustuse ränka rikkumist või suutmatust nõuetekohaselt partnerlust esindada (GTÜ § 127).
Üldine partnerlus toimib väljastpoolt iseseisva majandusüksusena ja seega võib olla ka võlgnik. Partnerlust iseloomustab suhteliselt jäik vastutuse süsteem. Esiteks on see võlausaldajatele aruandekohustus, mis tulenevad kohustustest, mis kuulub osalejatele ühiselt, st nad on selle vara kaasomanikud. Lisaks sellele kannab iga osaleja piiramatut ühist vastutust partnerluse kohustuste eest kogu tema isikliku varaga (§ 128 GTU). Vastupidi, näiteks Venemaa õiguse kohaselt, kus rühmitused kannavad tütarettevõtjat partnerluskohustuse täitmiseks, saab Saksamaal nõuete esitamisel laenuandja vabalt otsustada, kas ta pöördub üldpartneri, üksikisiku, mitme või kõigi partnerlusosaliste poole. Kui võlausaldaja nõuab nõude rahuldamist täisosaluse vara arvel, peaks ta kohtusse kaebama (GTÜ § 2 osa 124). Teisest küljest, kui võlausaldaja soovib nõude rahuldamist isikliku vara arvel, mis on seotud partneri üksikisikuga, tuleb selle osalise vastu esitada nõue. See tähendab, et kui täisosaluse kohta on välja antud kohtuotsus, ei ole võlausaldajal õigust nõuda oma nõudeid ühe osaniku osalise isikliku vara arvelt (GTU § 4 osa 129). Vastupidisel juhul ei ole ühe osaniku osalise suhtes tehtud kohtuotsus piisav põhjus nõude rahuldamiseks partnerlus vara arvelt.* (7).
Kui osaleja on seoses partnerluskohustustega kohustatud, võib ta esitada vastuväiteid, mis ei puuduta tema isikut, ainult sel juhul, kui partnerlus võib neid esitada. Teisisõnu on partnerluse osalisel õigus kasutada vastuväiteid, mida partnerlus ise võiks esitada (GTU § 129 esimene osa). Lisaks võib täisühingu osaline keelduda võlausaldaja nõude rahuldamisest, kui partnerlus tunnistab õigust vaidlustada oma kohustuse aluseks olevat tehingut (GTU § 129 osa 2) või kui laenuandja on rahuldatud, kompenseerides partnerluse nõude täitmise (3. osa § 129 GTU).
Uue partneri osavõtja vastutab teiste liikmetega võrdsetel alustel partnerluse kohustuste eest, mis tekkisid enne selle sisenemist, ja see ei mõjuta, kas ettevõte muutub või mitte. Täieliku partnerluse osavõtja, kes on otsustanud sellest taganeda, on jätkuvalt vastutanud partnerluse kohustuste eest, mis tekkisid enne väljumist, isegi pärast partnerlusest lahkumist viieks aastaks (GTU § 159 esimene osa). Selle perioodi arvestus algab registreerimisest äriregistris osaleja täielikust partnerlusest (GTÜ 2 osa § 159) või alates võlausaldaja nõuete rahuldamise hetkest, kui see toimub pärast registreerimist (GTU § 3 159).
1.4 Partnerluse lõpetamine
Täisühing lõpeb järgmistel juhtudel:
a) selle tähtaja möödudes, mille jaoks see loodi;
b) seltsiderlaste otsusega;
c) konkursi väljakuulutamisega seoses partnerlusomandi omandiga.
Partnerlus võib lõpetada, kui pakkumine kuulutatakse välja oma vara suhtes. Kui see lõpetatakse, kuid pakkumine on sunnitud kokkuleppe sõlmimise tõttu tühistatud, võivad osalejad otsustada partnerluse jätkamist. Selline jätkamine tuleb registreerida äriregistrisse;
d) seoses partneri surmaga, kui partnerluslepingus ei ole sätestatud teisiti.
Kui partnerlus lõpetatakse osaleja surma tõttu, peab surnud pärija viivitamatult teatama teistele osalejatele ja jätkama äritegevust, mille tema testamend kavatsetakse teha. Teised osalejad on samuti kohustatud ajutiselt jätkama asju, milles nad peavad osalema. Sellisel juhul jätkub partnerlus.
Partnerluslepinguga võib samuti ette näha, et osaleja surma korral ei lõpe partnerlus ja surnu osa läheb tema pärijale. Sellisel juhul võib pärija nõuda, et talle antakse isikliku vastutuse kandja, ja osa testustaja osamaksust tunnustatakse usaldusühinguna. Seda õigust võib talle anda koos endise aktsia säilitamisega ja selle vastava vähendamisega. Kui ülejäänud osavõtjad ei nõustu pärija konkreetse taotlusega, on tal õigus avaldada oma pensionilejäämine partnerluselt, ilma et see vastaks lepingu lõpetamise tähtajale. Selliseid õigusi võib pärija kasutada ainult kolme kuu jooksul alates pärandi saamise uudiste saamise hetkest. Kui kolme kuu möödumisel ei ole õigust pärimisest keeldumiseks veel kaduda, siis määratud tähtaeg ei lõpe enne pärimisest keeldumise tähtaja möödumist. Kui kolmekuulise kuu jooksul läheb pärija partneriks või selle aja jooksul lõpetatakse ühing või kui pärijale antakse isikliku vastutuse eest isik, siis on ta vastutav enne selle aja eest tekkinud partneri võlgade eest ainult pärimise teel. Seega muutub lihtne partnerlus usaldusühinguks ja pärija muutub piiratud partneriks;
e) ühe võistleja vara võistluse avamisega.
Kui eraõigusliku võlausaldaja poole korra viimase kuue kuu püüdsid täitmise nende nõuete arvelt vallasasja partei põhjal ei kanna esialgsete kommenteeritud dokument tuleb täita, ta saab vahistamise ja üleandmise õigus nõuda seoses selle lepinguosalise jagunemise tõttu võib võlausaldaja kuulutada välja partnerluslepingu lõpetamise olenemata sellest, kas see on loodud kindla või tähtajatu aja jooksul kuus kuud hiljem kuni eelarveaasta lõpuni. Kuid teised osalejad võivad võlausaldajale deklareerida, et partnerlus peab jätkuma. Sel juhul lahkub asjaomane osaleja partnerlusest majandusaasta lõpus;
e) lepingu lõpetamise või likvideerimise tulemusel kohtuotsusega.
Kohus võib ühe partneri osalise taotlusel lõpetada partnerluse, mis on mõlemad kehtestatud kindlal ajavahemikul ja tähtajatu, kui sellel on tõsine põhjus. Näiteks üks osalejatest tahtlikult või raske hooletuse tõttu rikub partnerluslepingus sätestatud olulist kohustust või selle täitmine muutub võimatuks. Kokkulepe, millega osalise õigus nõuda ühingu lõpetamist on piiratud või vastuolus konkreetsete juhistega, on tühine.
Partnerlus lõpetatakse mis tahes ülalnimetatud põhjustel, välja arvatud osaluse pakkumise väljakuulutamisest tuleneva lõpetamise korral, osanikud täies mahus registreerivad äriregistrisse.
1.5 Osalejate kõrvaldamine ja väljajätmine
Täisühingu osavõtjal on õigus leping lõpetada, kui see on loodud määramata ajaks. Kuid selline lõpetamine on lubatud ainult eelarveaasta lõpus ja taotlus tuleb esitada hiljemalt kuus kuud enne tähtaega. Kui osaleja lõpetab lepingu või sureb või kuulutab välja oma vara, võib seltsing jätkata oma tegevust, kui see on partnerluslepinguga ette nähtud. Täieliku partnerluse osalistel on õigus ka õigustatud kohtupraktikal nõuda osavõtjate väljaarvamist partnerlusest. Ühe osaleja kõrvaldamine peab olema registreeritud ka registris.
1.6 Partnerluse likvideerimine
GTÜ eraldab eraldi peatükki partnerlus likvideerimisega seotud eeskirjad, kui osalejad ei lepi kokku teise jagamise tüüpi ega kuulutati partnerlus vara kohta välja konkursi.
Likvideerimist teevad kõik partnerluse osapooled, kui nende otsus või partnerlusleping ei sõltu üksikisikust osavõtjatelt ega teistelt isikutelt. Kui võlgniku vara suhtes on välja kuulutatud pakkumine, on kasuks osaleja pankrotihaldur. Likvideerijad peavad olema äriregistris registreeritud ja esitama äriühingu kirjalikult koos nende nimedega, mida tuleb kohtus pidada. Nad täidavad jooksvaid asju, esitavad nõudmisi makse saamiseks, vara raha konverteerivad ja võlausaldajate nõuded rahuldavad. Lõpetamata äritegevuse lõpuleviimiseks saavad nad ka uusi tehinguid teha. Likvideerijad kujutavad endast kohtu- ja kohtuväliste kohtuasjade ringi kuuluvat partnerlust.
Likvideerimismenetlus ise on sarnane vene keelega. Esmalt tehakse tasakaal. Pärast võlgade tagasimaksmist jäänud partneri vara jaotatakse osalejate vahel vastavalt nende kapitaliosale lõpliku bilansi tulemusena. Likvideerimise lõpus deklareeritakse ettevõtte lõpetamine äriregistrisse kandmiseks. Katkestatud partnerluse raamatud ja dokumendid antakse hoiule ühele osalejale või kolmandale isikule.
2. Piiratud osalus
Partnerlus, eesmärgi poole püüdlemisel läbi äriettevõte ühe firma, usaldusühing (Kommanditgesellschaft'i), kui ühe või mitme kaaslased vastutus partnerluse võlausaldajate piirdub summaga teatud vara sissemaksete (piiratud partnerid), samal ajal kui muude osalejate vastutuse piiramist ei ole asutatud (isiklikult vastutustundlikud seltsijad). Seega on usaldusühing täieliku partnerluse eriline vorm. Selle erinevus seisneb selles, et ta on kaks liiki osalejate erinevatel viisidel kohustuste eest partnerluse: täienduseks - vastutava osapoole lõputult ja solidaarselt kohustuste eest partnerluse ja kannab sama vastutus kui osaleja täispartnerlust ja usaldusosanik - Party kelle vastutus mis piirdub tema osaluse suurusega tema partnerluses (GTÜ § 161 esimene osa). Kuna GTÜ piiratud ühingute reguleerimise osas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse nende suhtes täieliku äripartnerluse suhtes kohaldatavaid eeskirju.
2.2 Piiratud partnerluse loomine
Piiratud ühingu loomiseks on vaja vähemalt ühte isikut, kellel on täisühingu kohustuste ja ühe piiratud partneri vastutuse piiramatu vastutus. Nii füüsiline isik kui ka juriidiline isik võivad tegutseda piiratud partnerina ja partnerina.
Sellise partnerluse kehtestamise kord on sarnane täieliku partnerluse loomise menetlusega. Asutamislepingus piiratud partnerlus peab sisaldama ka andmeid kogusumma osamaksetest osalejate osakaal iga osaleja - täisosanik ja usaldusosanik - on mahutatud kapitali partnerluse osakaal kõigi täisosanike piiratud partnerite kasumi ja kahjumi.
Partnerlusettevõtte nime puhul peab see sisaldama vähemalt ühe osaleja nime, kes on isiklikult kohustatud, koos täiendava osaga, mis näitab partnerluse olemasolu. Samal ajal kaasneb piiratud partneri kaasamine partneri äriühingu nimega koos täiendustega piiramatult ja ühiselt kolmandate isikute kohustuste eest. Piiratud osapoolte hoiuste nimede ja summade andmed kantakse äriregistrisse, kuid väljaannete kohta kehtivad ainult täispartnerite nimed.
GTU sisaldab sätet, mille kohaselt juhul, kui partnerlus alustas oma tegevust varem kui see on kantud äriregistrisse kohus iga usaldusosanik, andes oma nõusoleku alguses juhtudel vastutab partnerluse kohustusi, mis tekkisid enne registreerimist koos osaleja vastutab ise kui laenuandjale ei olnud teada ainult tema osalust piiratud partnerina (GTU § 176 esimene osa). Selline reegel muidugi kaitseb võlausaldaja huvide, nagu sisenedes suhted sõber registreerimise firma ei ole teada, vastutuse ulatus sellise kaaslane ja seega tagada maksimaalne nõue võlausaldaja oma vastutust eeldatakse piiramatu.
2.3 Seos osalejate vahel
Komplektide õiguslik seisund on sarnane täisühingu liikmetega. Nad teevad äritegevust ja täidavad partnerluse esindamise väljaspool ja kannavad oma kohustuste piires piiramatut ja ühist varalist vastutust. Piiratud osalusega äriühingud osalevad partnerluses ainult nende varaga hoiuste kujul, mille raames nad vastutavad kolmandate osapoolte võlgade eest. Erinevalt täiendustest ei ole piiratud partneritel õigus partnerluse tegevust läbi viia ega esindada seda väljaspool. Ülejäänud osas kohaldatakse täisühingute suhtes kehtestatud sätteid piiratud ühingute suhtes.
2.3.1. Sisesuhted
Partnerlusel on õigus ainult seltsimehed, piiratud partneritel pole seda. Siiski on viimastel õigus vaidlustada täielike partnerite poolt tehtud tehingute puhul, mis ei ületa ettevõtte tavapärast tegevust (GTU § 164). Sellest hoolimata võivad lepinguosalised ette näha teisiti.
Nagu iga teine partner, on piiratud partner kohustatud järgima "lojaalsuskohustust". Siiski ei kuulu selle suhtes partnerlusest tuleneva konkurentsi keelu. Teisisõnu ei piira õigusakt partnerlust konkureerivas ettevõttes osalemise õigusega piiratud partnerit (§ 165 GTU).
Piiratud partneril on õigus osaleda kasumis, kuid tal ei ole õigust teatud summat välja võtta partnerlusomandist (GTU 1. osa § 169). Partnerluse liikmete kasumiaruandes osalemise küsimust reguleerib leping. Lepingu asjaomaste sätete puudumisel kohaldatakse poolte suhetele täieliku partnerluse õiguse sätteid. Kasumi jaotamisel on igal osalejal õigus saada neli protsenti sissemaksest. Ülejäänud summad jaotatakse, võttes arvesse liikmete osalemist partnerluse juhtimises, kohustuste laadi iseloomu. Osaluse piires on kaasatud osanike kaasamine partnerluse kaotamisse.
GTÜ § 120 nõuded kasumi ja kahjumi arvutamisel kehtivad piiratud partneritele. Piiratud osapoolelt saadud kasum kuulub siiski oma kapitalile ainult seni, kuni see saavutab kindlaksmääratud summa. Piiratud partner osaleb kahjumis ainult oma panuse piires.
Kaasajal on kasumil osalemise määr vastavalt §-i 121 reeglitele. Kasum ei tohi ületada nelja protsenti. Kui suurust ja kahjumit ületavad jaotamata kasumi suhted, kui kokkuleppes ei ole sätestatud teisiti, määratakse sissemaksete proportsionaalsuse alusel.
122 GTU ei kehti piiratud partnerite kohta. Viimane võib nõuda oma kasumi maksmist. Kui kapital on vähenenud või võib väheneda tänu partnerluse kohustuste täitmisele, ei ole neil seda nõuda. Piiratud partner ei ole kohustatud tagastama kasumit hiljem kahjude katmiseks.
2.3.2 Välissuhted
Piiratud partneril ei ole õigust tegutseda suhetes kolmandate isikutega partnerluse esindajana (GTÜ § 170). Ta on oma panuse piires otseselt vastutav võlausaldajate ees; kui osamakse on tasutud (GTÜ § 171 esimene osa). See tähendab, et partnerluse kohustuste täitmisel ei vastuta piiratud osaline oma isikliku varaga üldse, kui ta on täielikult oma panuse andnud. Ainult osaliselt sissemaksete tegemisel vastutab ta oma isikliku varaga seotud kohustuste eest alamaksulise summa ulatuses. Kui piiratud partner tagab oma panuse, siis tema vastutus uuendatakse isikliku varaga (4. osa § 172 GTU).
See vastutuse piiramine kolmandate isikute suhtes kehtib ainult siis, kui see on äriregistrisse kantud (GTÜ 1 osa 1 172). Seetõttu on piiratud partneril piiramatu vastutus juhul, kui usaldusühing on sõlminud ärisuhted kolmandate isikutega isegi enne selle registreerimist äriregistrisse ja andis selleks oma nõusoleku (TC 1 osa 1 osa 176).
3. Tacit partnerlus
GTU pakub veel ühte isikute liitu, mida nimetatakse mitteametlikuks partnerluseks (stille Gesellschaft). Vastavalt §-le 230 peab isik, kes kui mitteametlik osaleja osaleb teise isiku poolt teostatavas kaubanduses olevas varakindlustuses, osaleda kaubanduse omaniku omanduses. Ainult omanikul on asjaajamises tehtud tehingutega seotud õigused ja kohustused. Seega, mitteametlik osaleja ei tegutse välissuhetes ja seda ei kanta äriregistrisse (seega sellist partnerlust nimetatakse mitteametlikuks). Erinevalt täis- ja usaldusühingust, vaikimisi ei ole välissuhteid, seega on see sisemine partnerlus. Sellest tulenevalt ei saa võlausaldajad nõuda mitteametliku partneri vara, isegi kui võlausaldaja saab teada oma osalemisest partnerluses.
Eraettevõtte partnerlus ei ole kaubanduspartnerlus. Kuigi see kuulub kaubanduseadustiku alla, on see selline partnerlus, mille reguleerimine on sätestatud tsiviilseadustikus* (8).
rahvusvaheliste projektide osakonna spetsialist
LLC "RUSAUDIT Dornhof, Evseev ja partnerid"
"Vene seadus", nr 12, detsember 2001
* (1) Vt: Kapitalistlike riikide tsiviil- ja äriõigus: õpik. 3. väljaanne, Pererab. ja lisage. M.: rahvusvahelised suhted, 1993. lk.124.
* (2) Vt: samas kohas. S.126-127.
* (3) Vt: Plesse F. Grundzuge des Deutsche Handels und Wirtschaftsrechts. M., 1995. S.25.
* (5) Vt: tsiviilõigus: õpik / toim. Yu.K. Tolstoi, A. P. Sergejev. 1. osa. M.: TEIS, 1996. lk.129.
* (6) Vt: Plesse F. op. cit. S.29.
* (8) Vt: Bergman V., Komarov A.S. Sissejuhatus Saksa kaubandusõiguse ja ettevõtlusorganisatsioonide õiguste põhisätetele // Saksa õigus. II osa. Kaubanduseadustik ja muud seadused / Trans. koos temaga. Seeria: kaasaegsed välis- ja rahvusvahelised eraõigused. M.: Rahvusvaheline finants- ja majandusarengu keskus, 1996. P.11.
Majanduspartnerluse korralduse ja tegevuse valdkonnas tekkivad avalikud suhted. Õigused ja kohustused, selle osalejate volitused. Ühise põhikirja alusel tegutseva täisühiskonna õigusliku staatuse eripära.
Täielikku partnerlust, selle loomist, eesmärke, juhtimisfunktsioone ja ärijuhtimist. Osalejate õigused ja kohustused. Kasumi jaotamise järjekord. Majanduspartnerluse tegevus kaasaegse Venemaa majanduse tingimustes, nende likvideerimine.
Majanduspartnerluse korralduse ja tegevuse valdkonnas tekkivad avalikud suhted, selle likvideerimise tingimused. Täieliku partnerluse õigusliku staatuse eripära. Piiratud vastutusega partnerlus: iseloomulikud tunnused õigusliku seisundi ja eesmärkide kohta.
Lihtsa partnerluslepingu mõiste kui tsiviilvastutus, selle tekkimise ajalugu, osalejate õiguslik laad, sisu, kohustused ja vastutus. Venemaa Föderatsioonis lihtsa partnerluslepingu tänapäevase arengu suundumuste analüüs.
Koduomanike Assotsiatsioon. Koduomanike partnerluse riiklik registreerimine. Partnerluse õigused ja kohustused. Majaomanike partnerluse juhtorganid. Partnerluse reorganiseerimine ja likvideerimine.
Lihtsa partnerluse mõiste, selle olemus, kohustuslikud tunnusjooned, tegevuse lõpetamise tunnused ja osalejate vastutus. Lihtsa partnerluslepingu sõlmimise kord, nende liik, erinevused teiste lepingutega, osalejate õigused ja kohustused.
Majaomanike partnerluse organisatsiooniline ja õiguslik vorm, nende õigused, fondid, vara ja majandustegevus. Majaomanike ühingu loomine ja registreerimine, selle ümberkorraldamine, likvideerimine, liikmete õiguslik seisund.
Lihtsa partnerluslepingu mõiste ja omadused. Lihtsa partnerluslepingu osapoolte vastutus kohustuste täitmata jätmise (ebaõige täitmise eest) eest. Ühistegevuse elluviimisel tekkivate suhete olemus.
Komisjoni kokkuleppe täitmine. Täitmismeetmete tagajärjel tekkinud kahju hüvitamise nõue. Autori ja võistluse korraldaja õigussuhted. Lihtsa partnerluslepingu sõlmimine, poolte kohustused ja õigused.
Piiratud vastutusega partnerluse loomise ja haldamise tunnused. Osalejate õigused ja kohustused. Elukestva õppe programm populaarseks organisatsiooni ja äritegevuse vormis. Partnerluse ümberkorraldamise ja likvideerimise eeskirjad.