text:
Hagi tagamise abinõude näited on ajutised ja ennetavad meetmed. Austria õigusaktidega on ette nähtud järgmised hagi tagamise abinõud:
tõendite säilitamise meetmed;
tagatise sundmüügi meetmed;
esialgse õiguskaitse meetmed.
Kõigi nende hagi tagamise abinõude ühine joon on see, et pooled ei pea oma nõudeid tõendama; nad peavad lihtsalt esitama nõuete kohta esmapilgul usutavad (prima facie) tõendid (s.t nad peavad usutavalt näitama nõuete olemasolu).
Esialgse õiguskaitse meetmed on neist abinõudest kõige olulisemad ja sellepärast käsitletakse allpool esitatud märkustes üksnes neid.
Esialgse õiguskaitse meetme näol on tegemist kohtumäärusega, millega tagatakse tulevane täitmisele pööramine, reguleeritakse valitsevat olukorda teatava aja jooksul või tagatakse nõude ajutine rahuldamine.
Esialgse õiguskaitse määrused jagunevad määrusteks, mille eesmärk on:
rahalise nõude maksmise tagamine;
toimingu tegemist käsitleva hagi tagamine;
õiguse või õigussuhte kaitsmine.
Esialgset õiguskaitset võimaldatakse ainult avalduse alusel. Poolteks on hageja ja kostja. Esialgse õiguskaitse võimaldamise määrust on pädevad tegema järgmised kohtud:
poolelioleva menetluse ajal samal kohtuastmel asuv menetlev kohus;
täitemenetluse ajal täitevkohus;
enne põhikohtuasja menetlemist hagimenetluse raames või kohtumenetluse ja täitemenetluse vahepeal see esimese astme kohus (Bezirksgericht), kelle tööpiirkonnas asub koht, mille alusel määratakse kindlaks kostja üldine kohtualluvus;
teise võimalusena see esimese astme kohus, kelle tööpiirkonnas asub koht, mille alusel määratakse kindlaks kohtumääruse eseme kohtualluvus, või kolmandast isikust võlgniku alaline või ajutine elukoht.
Kuna menetluse suhtes kohaldatakse täitemenetlusõiguse sätteid, ei ole advokaadi kasutamine esimeses astmes kohustuslik.
Kuna menetluse suhtes kohaldatakse täitemenetlusõiguse sätteid, ei ole õigusesindaja kasutamine esimeses astmes kohustuslik. Tegelikud täitetoimingud (näiteks vara kohtulik arestimine) tehakse ametiülesande korras (ex officio; s.t neid teeb täitevametnik). Esialgse õiguskaitsega seotud kulud, mis sõltuvad tagatava hagi summast, kannab algselt üldjuhul hageja. Hageja võib taotleda kulude hüvitamist üksnes juhul, kui saavutatakse edu põhikohtuasjas. Selleks esitatakse põhikohtuasja raames kulude hüvitamise avaldus. Kuid kui kostja on esialgse õiguskaitse kohta otsuse tegemise etapis edukas, on tal juba õigus kulude hüvitamisele.
Esialgse õiguskaitse saamiseks peab kahju kannatanud pool esitama avalduse, milles kinnitatakse rahalise nõude, toimingu tegemisele suunatud mitterahalise nõude või vaidlustatud õiguse või õigussuhte olemasolu ja esitatakse esmapilgul usutavad (prima facie) tõendid selliste nõuete ja õiguste kohta, ning milles kinnitatakse samuti riski olemasolu.
Rahalise nõude tagamiseks kohtumääruse saamiseks peab hageja esitama esmapilgul usutavad (prima facie) tõendid subjektiivse riski kohta, s.t esmapilgul usutavad tõendid selle kohta, et ilma kohtumääruseta võtab kostja meetmeid rahalise nõude sissenõudmise takistamiseks või raskendamiseks.
Kõigi muude esialgse õiguskaitse andmist käsitlevate kohtumääruste liikide kohta on vaja esitada ainult esmapilgul usutavad (prima facie) tõendid objektiivse riski kohta, s.t selle kohta, et ilma kohtumääruseta oleks nõude kohtulik rahuldamine ja sissenõudmine takistatud või märkimisväärselt raskendatud, eelkõige valitseva olukorra muutumise tõttu.
Rahaliste nõuete tagamiseks tehtud kohtumääruste ja muud liiki kohtumääruste korral piisab riski esmapilgul usutavaks (prima facie) tõendamiseks asjaolust, et nõue tuleks täitmisele pöörata riigis, kus nõude täitmine ei ole tagatud rahvusvaheliste lepingute ega liidu õigusnormidega.
Rahaliste nõuete tagamiseks kasutada olevate vahendite ammendav loetelu on täitemenetluse seadustikus (Exekutionsordnung). Need vahendid hõlmavad järgmist:
vallasvara arestimise ja hoiule võtmise meetmed;
määrus, millega keelatakse materiaalse vallasvara võõrandamine või pantimine;
kolmandale isikule kohtumäärusega kehtestatud keeld;
kostja kinnisasjade haldamise meetmed;
määrus, millega keelatakse kinnisasjade või kinnistusraamatus registreeritud õiguste võõrandamine või koormamine.
Nende meetmete mõju on erinev sõltuvalt nõude tagamise viisist. Materiaalse vallasvara arestimise ja hoiule võtmise korral eemaldatakse asjaomane vara kostja otsese isikliku mõju sfäärist. Ka arestitud ja hoiule võetud vara puhtalt juriidiline käsutamine on õigustühine. Seadusega on kohtutele antud suur otsustusõigus teha n-ö vajalikke või kasulikke korraldusi eesmärgiga tagada, et sellel ajal, kui vara on arestitud või hoiule võetud, ei toimuks selliseid muutusi, mis võiksid vähendada vara väärtust või selle müügist saadavat tulu. Sellised korraldused võivad näiteks hõlmata arestitud riknevate kaupade müüki.
Vallasvara igasugune selline võõrandamine, millega rikutakse materiaalse vallasvara käsutamise või pantimise keeldu, on õigustühine.
Kolmandaid isikuid käsitleva keelava kohtumäärusega keelab kohus kostjal kolmandate isikute vastu suunatud nõuete rahuldamise või sissenõudmise. Samal ajal keelatakse kolmandatel isikutel kuni kohtu edasise korralduseni kostjale võlgu oldavate mis summade maksmine ja mis tahes talle võlgu oldavate esemete kohaletoimetamine või mis tahes muu selline tegevus, millega võidakse takistada või märkimisväärselt raskendada täitemeetmete võtmist seoses nõudega või võlgu oldavate või kohaletoimetamisele kuuluvate esemetega. Teisisõnu võib kolmandast isikust võlgnikul keelata vaid kohustuse täitmise või selle täitmise takistamise; neil ei saa keelata makse tegemist hagejale või mis tahes õiguse kasutamist. Kui kolmas isik määrust ei täida, esitatakse talle kahjunõue. See, kas määrust rikkudes tehtud tehingud on õigustühised, ei ole õigusnormides sõnaselgelt sätestatud ja Austria õigusekspertide seisukohad selles küsimuses lahknevad.
Kostja kinnisvara haldamiseks määratakse haldur, kelle üle teeb järelevalvet kohus.
Kinnistusraamatusse tehakse märge selle kohta, et võlgnikul on keelatud võõrandada või koormata oma kinnisasju või kinnistusraamatus registreeritud õigusi. Pärast sellise märke tegemist on kostjal küll võimalik kinnisasju või õigusi vabatahtlikult võõrandada ja samuti on võimalik vastavate kannete tegemine kinnistusraamatusse, kuid hagejaga seoses saab seda teha vaid teatavatel tingimustel. Alles siis, kui kohus on hageja nõude lõpliku kohtuotsusega rahuldamata jätnud või kui esialgse õiguskaitse määrus on muul moel kehtetuks tunnistatud, saab kolmas isik taas oma õigusi täielikult kasutada, sealhulgas hageja suhtes, ja ta võib lasta keelu tühistada.
Esialgne õiguskaitse kehtib ainult kindlaksmääratud aja jooksul, kuid seda perioodi võib hageja taotluse alusel pikendada. Kui esialgse õiguskaitse määrus tehakse põhimenetlusest eraldi, peab kohus ette nägema mõistliku tähtaja, mille jooksul tuleb tagatud nõuet põhjendada ja esitada hagiavaldus või täitmisele pööramise avaldus. Kostja võib kautsjoni maksmisega peatada kohtumääruse täitmise ja tühistada juba täitmisele pööratud kohtumääruse.
Kohtumääruse tühistamiseks tuleb esitada taotlus või seda tehakse automaatselt (ex officio) järgmistel juhtudel:
nõude põhjendamise tähtaeg on möödunud ja põhjendusi ei ole esitatud;
esialgset õiguskaitset jõustati laiemalt, kui see oli vajalik hageja kaitsmiseks;
esialgse õiguskaitse võimaldamise tingimused ei ole enam täidetud;
kostja on maksnud kautsjoni või andnud tagatise;
esialgne õiguskaitse ei ole enam põhjendatud.
Esialgse õiguskaitse menetluse raames on võimalik kasutada kahte liiki õiguskaitsevahendeid, kusjuures kummalgi neist ei ole menetlust peatavat toimet.
Vastuväite esitamine esialgse õiguskaitse määruse peale. Kui kostjat või kolmandast isikust võlgnikku ei ole eelnevalt ära kuulatud, võivad nad 14 päeva jooksul esitada vastuväite. Õiglase kohtumõistmise tagamiseks võib esitada uusi tõendeid. Esimese astme kohus teeb sellise vastuväite kohta määruse kinnise suulise menetluse tulemusena.
Samuti on esialgse õiguskaitse menetluse raames tehtud kohtumääruse peale võimalik esitada määruskaebus (Rekurs). Sellise kaebuse esitamiseks on aega 14 päeva. Tegemist on kirjaliku apellatsioonimenetlusega, mille raames ei saa uusi tõendeid esitada. Esialgset õiguskaitset võimaldava kinnitatud määruse peale võib esitada ka õigusküsimustega seotud apellatsiooni, kuid see ei ole võimalik juhul, kui esialgse õiguskaitse avaldus lükati tagasi.
Õigusaktidega on ette nähtud järgmine:
ajutise elatise maksmine (lahutatud) abikaasale;
abieluvara ja abielu jooksul kogutud säästude ajutine kontrollimine, kasutamine või kaitsmine;
ajutise elatise maksmine lapsele;
kohtumäärused koduvägivalla vältimise eesmärgil;
kohtumäärused üldise vägivalla vältimise eesmärgil;
üüri ajutine maksmine;
kohtumäärused eraelu puutumatuse rikkumise vältimise eesmärgil;
meetmed, mille eesmärk on rahuldada ühe abikaasa kiireloomulist vajadust eluaseme järele.
Neist erikordadest on eriti olulised need esialgse õiguskaitse määrused, mille eesmärk on vägivalla vältimine. Austrias on kehtestatud väga tõhus, kuid lihtne vägivallavastane kord, mis võimaldab vägivalda tarvitanud elaniku tema kodust välja tõsta ja keelata tal koju tagasi pöörduda. Kui isiku vägivaldne käitumine ei võimalda teisel isikul temaga edaspidi kohtuda, võib vägivaldsel isikul keelata teatavate kohtade külastamise või teise isikuga suhtlemise. Eeskätt võimaldab see kord politseil, kohtutel, kohalikel koduvägivalla vastu võitlemise keskustel ja seoses alaealistega ka noorsooametitel teha tihedat koostööd koduvägivalla ärahoidmise eesmärgil.
Õigus- ja korrakaitseorganitel on politsei tegevust käsitlevate õigusnormide alusel õigus anda välja kahenädalane eemalviibimise määrus või lähenemiskeeld sellise isiku suhtes, kes on ohustanud teise inimese elu, tervist või vabadust. Kui kohtule esitatakse esialgse õiguskaitse avaldus, pikendatakse sellist määrust või keeldu maksimaalselt nelja nädalani. Politsei peab samuti teavitama kohalikku koduvägivalla vastu võitlemise keskust, et keskus saaks ohvreid toetada.
Isikut, kes on füüsilise vägivalla, füüsilise vägivallaga ähvardamise või vaimse vägivalla tulemusena muutnud kooselu teise isikuga võimatuks, peab kohus samuti ohvri taotluse alusel kohustama tegema järgmist:
lahkuma kodust ja vahetust naabrusest ning
koju või vahetusse naabrusesse mitte tagasi pöörduma seni, kuni seda eluruumi kasutatakse eesmärgiga rahuldada hageja kiireloomuline vajadus majutuse järele.
Kohus võib samuti keelata kodust lahkuma sunnitud isikul külastada konkreetseid kohti (nt koduesine tänav või lapse kool) ja kohus võib käskida sellisel isikul hoiduda hagejaga kohtumast või ühendust võtmast, tingimusel et see ei ole vastuolus kostja enda tõsiste huvidega.
Põhikohtumenetlusega, näiteks lahutusmenetluse, tühistamismenetluse, vara jagamise menetluse või kodu kasutamise õiguse täpsustamise menetlusega seoses antud esialgne õiguskaitse kehtib kuni põhikohtuasjas lõpliku otsuse tegemiseni. Esialgset õiguskaitset võib võimaldada olenemata sellest, kas pooled elavad endiselt koos või mitte, ja põhikohtuasjast sõltumatult. Kui ühtegi põhikohtuasja pooleli ei ole, ei saa esialgset õiguskaitset võimaldada kauemaks kui kuus kuud.
Kui on täidetud vajalikud tingimused, tuleb esialgse õiguskaitse määrus täitmisele pöörata kohe kas ex officio või avalduse alusel. Täitevasutus (täitevametnik) peab paluma kostjal kodust lahkuda ning võtma temalt ära ja andma kohtu kätte hoiule kõik kodu võtmed. Kui tegemist on koduvägivalla lõpetamiseks tehtud kohtumääruse täitmisele pööramisega, võib kohus teha õigus- ja korrakaitseorganitele ülesandeks anda kohtu käsutusse oma õigus- ja korrakaitseametnikud. Sellist olukorda esineb praktikas sageli, mis tähendab, et vägivalla tõkestamiseks tehtud kohtumäärusi pööravad tavaliselt täitmisele pigem politseiametnikud kui täitevametnikud (kohtutäiturid).

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus


text:
KAUBAMÄRGID: Kaubamärgi litsentsisaaja õiguskaitse kaubamärgiõiguse rikkumise korral - Raamatupidaja
KAUBAMÄRGID: Kaubamärgi litsentsisaaja õiguskaitse kaubamärgiõiguse rikkumise korral
17. detsembril 2008. a tegi Riigikohus otsuse olulises vaidluses – AS Stol-I hagi osas AS Liviko vastu kaubamärgiõiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamiseks.
AS Stol-I (hageja) esitas Harju Maakohtule hagi AS Liviko (kostja) vastu 1 760 000 krooni saamiseks. 14. juunil 2005. a suurendas hageja hagihinda 16 483 942 kroonini. Hageja nõudis kostjalt nii varalise kahju hüvitamist kui ka intressi summalt, mida hageja ei saanud õiguste rikkumise tõttu tulutoovalt kasutada.
Riigikohtu olulisemad seisukohad olid alljärgnevad:
Maakohus oli oma otsuses leidnud, et 1. maini 2004. a kehtinud kaubamärgiseadus (edaspidi KaMS) § 36 lg 1 p 2 ja lg-t 2 koosmõjus grammatiliselt tõlgendades läheb kaubamärgiomaniku keeldumisel hagi esitamisest selle nõude esitamise õigus üle litsentsiaadile, kui litsentsileping ei sätesta teisiti (tegemist on nn legaaltsessiooniga). Seega saab litsentsiaat nõuda ka kaubamärgiomaniku saamata jäänud tulu ja seetõttu pole oluline, millal litsentsiaat kui juriidiline isik registrisse kanti või millal litsentsileping tema suhtes jõustus. Ringkonnakohus nõustus maakohtu eelnimetatud seisukohtadega. Riigikohus nõustus nii maakohtu kui ka ringkonnakohtu põhjendusega, et varasema KaMS § 36 lg 1 p-st 2 ja lg-st 2 tulenevalt saab hageja nõuda kaubamärgiomaniku saamata jäänud tulu ja seetõttu pole oluline, millal tema kui juriidiline isik registrisse kanti või millal litsentsileping tema suhtes jõustus.
Varasema KaMS § 21 kohaselt võib kaubamärgivaldaja (litsentsiaar) litsentsilepingu alusel anda kaubamärgi kasutamise õiguse teisele isikule/teistele isikutele (litsentsiaadile/litsentsiaatidele). Litsentsilepingu kohta tehakse kanne registrisse pärast riigilõivu tasumist. Kaubamärgiseadusest ei tulene, et isik, kes esitas kaubamärgi registreerimiseks taotluse Patendiametile, ei saanud sõlmida litsentsilepingut enne kaubamärgi registris registreerimist. Samuti ei tulene enne 1. maid 2004. a kehtinud kaubamärgiseadusest, et litsentsileping hakkab kehtima lepingu kohta kande tegemisest. Kuna kaubamärk "Stolichnaya" registreeriti, sai hageja varasema KaMS § 17 lg-st 1 tulenevalt õigused kaubamärgi registreerimistaotluse saabumise kuupäevast alates ehk 2. veebruarist 1993 tagasiulatuvalt (vt ka Riigikohtu 23. septembri 2008. a otsus tsiviilasjas nr
3-2-1-73-08
, p 15).
Kuivõrd ei maakohus ega ringkonnakohus ei tuvastanud, et pooltel oleks olnud kokkulepe nõudest loobumise kohta, ei ole hageja kohtusse pöördumine ja kahjunõude esitamine hea usu põhimõttega vastuolus. Riigikohtu tsiviilkolleegium nõustus ringkonnakohtuga selles, et kostja pahameel, et hageja jättis oma õiguse kohtusse pöörduda pikka aega kasutamata, ei ole põhjendatud, kuna üldjuhul ei saa seaduses sätestatud aegumistähtaja sees määrata veel täiendavat hea usu põhimõttest lähtuvat uut tähtaega, mille jooksul hageja võib oma õiguste kaitseks hagi esitada. Seda põhimõtet on väljendanud Riigikohus juba 2. juuni 2003. a otsuses tsiviilasjas nr
3-2-1-70-03
Samuti kordas Riigikohtu tsiviilkolleegium seisukohta, et kaubamärgi õiguskaitse tekibkaubamärgi registrisse kandmisel tagasiulatuvalt alates registreerimistaotluse saabumise kuupäevast.
Täiendav informatsioon: partner Priit Lätt (priit.latt@glimstedt.ee) või jurist Hele Karja (hele.karja@glimstedt.ee).
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2009/03/05/kaubamargid-kaubamargi-litsentsisaaja-oiguskaitse-kaubamargioiguse-rikkumise-korral

matches:
Riigikohus
§ 36
Riigikohus
§ 36
§ 21
§ 17
Riigikohus


Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu töötajate töö tasustamise alused – Riigi Teataja
Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu töötajate töö tasustamise alused
Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu töötajate töö tasustamise alused - sisukord
§ 1 Töö tasustamise põhimõtted
§ 2 Raamatukogu juhataja kuupalga alammäär
§ 3 Raamatukogu juhataja lisatasud, preemiad ja toetused
§ 4 Raamatukoguhoidjate kuupalga alammäärad
§ 5 Raamatukogu teiste töötajate töötasustamine
§ 6 Raamatukoguhoidjate ja teiste töötajate lisatasud, preemiad ja toetused
RT IV, 21.01.2017, 10
Vastu võetud 10.02.2009 nr 4
Määrus kehtestatakse "Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse" § 6 lõike 2, § 22 lõike 1 punkti 36, "Viimsi valla põhimääruse" § 18 lõike 1 punkti 37 ja "Rahvaraamatukogu seaduse" § 10 lõike 2 punkti 1 alusel.
§ 1. Töö tasustamise põhimõtted
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse Munitsipaalasustuse Viimsi Raamatukogu (edaspidi Raamatukogu) töötajate töö tasustamise alused ja kuupalga alammäärad.
(2) Raamatukoguhoidjate töö tasustamisel arvestatakse raamatukoguhoidja vastavust kvalifikatsiooninõuetele ning talle atesteerimisel omistatud ametijärku.
(3) Raamatukogu juhataja töötab koostöös Viimsi Vallavalitsuse (edaspidi Vallavalitsus) rahandusameti ning haridus- ja kultuuriametiga välja Raamatukogu palgajuhendi, lähtudes asutuse eelarves töötasudeks ettenähtud vahenditest ja käesolevast määrusest.
(4) Raamatukogu palgajuhend reguleerib Raamatukogu töötajate palgatingimusi, põhipalga (s.h palgamäärad ja palgamäärade diferentseerimise), lisatasude, ergutuste ja toetuste määramise ning maksmise tingimusi ja korda.
(5) Raamatukogu palgajuhendi kinnitab Raamatukogu juhataja kooskõlastades selle eelnevalt vallavalitsusega.
§ 2. Raamatukogu juhataja kuupalga alammäär
Raamatukogu juhataja kuupalga alammäär on: 894,76 eurot.
§ 3. Raamatukogu juhataja lisatasud, preemiad ja toetused
(1) Vallavalitsusel on õigus Raamatukogu juhatajale eelarves töötasudeks ettenähtud vahendite piires määrata:
2) lisatasusid kokku kuus kuni 50% Raamatukogu juhatajale määratud kuupalgamäärast nõutavast tulemuslikuma töö eest või Raamatukogu juhatajaga läbiviidud tulemusvestluse põhjal või täiendavate tööülesannete täitmise eest. Nimetatud lisatasude maksmise määraks kokku aastas on kuni 100% ametikohale määratud kuupalgamäärast;
(2) [Kehtetu - RT IV, 21.01.2017, 1 - jõust. 24.01.2017]
§ 4. Raamatukoguhoidjate kuupalga alammäärad
(1) Raamatukoguhoidja kuupalga alammäär, võttes arvesse raamatukoguhoidja vastavust kvalifikatsiooninõuetele ja talle atesteerimisel omistatud ametijärku, on:
bibliograaf; 607,16 eurot;
vanembibliograaf; 703,03 eurot.
(2) Käesolevas paragrahvis nimetatud kuupalga alammäärad on garanteeritud kõrgharidusega raamatukoguhoidjale. Keskeriharidusega kvalifikatsiooninõuetele vastava raamatukoguhoidja kuupalga alammäär on 85% kõrgharidusega raamatukoguhoidja kuupalga alammäärast.
§ 5. Raamatukogu teiste töötajate töötasustamine
Raamatukogu halduspersonali (muude alade spetsialistide, infotöötajate, tööliste ja abipersonali) töötasustamise põhimõtted sätestatakse Raamatukogu palgajuhendis.
§ 6. Raamatukoguhoidjate ja teiste töötajate lisatasud, preemiad ja toetused
Raamatukogu juhatajal on õigus Raamatukogu eelarves töötasudeks ettenähtud vahendite piires ning lähtudes Raamatukogu palgajuhendist määrata raamatukoguhoidjatele:
2) lisatasusid täiendavate tööülesannete täitmise ja nõutavast tulemuslikuma töö eest mitte rohkem kui 50% kuupalgamäärast ühes kuus. Nimetatud lisatasude maksmise määraks kokku aastas on kuni 100% ametikohale määratud kuupalgamäärast;
3) ühekordseid toetusi ja preemiaid, mille maksmise alused kinnitab Raamatukogu oma palgajuhendiga.
(1) Määrust rakendatakse tagasijõustuvalt alates 1. jaanuarist 2009.
(2) Käesoleva määrusega kehtestatud palgamäärasid rakendatakse kuni uue vastava määruse kehtestamiseni.
(4) Määrus avaldatakse ajalehes Viimsi Teataja ja Viimsi valla veebilehel


text:
Kuidas tõendada ühendusesisese käibe toimumist? - Raamatupidaja
Kuidas tõendada ühendusesisese käibe toimumist?
14. juuni 2017 09:30
Tõnis Elling selgitab ühendusesisese käibe toimumist
Käibemaksuseadus (KMS) defineerib kauba ühendusesisese käibe käibemaksukohustuslase mõiste kaudu. Kui vaadata Euroopa Kohtu praktikat, siis alati ei pruugi see niimoodi olla.
Kauba ühendusesisene käive on kauba võõrandamine teise liikmesriigi maksukohustuslasele või piiratud maksukohustuslasele koos selle toimetamisega Eestist teise liikmesriiki[1]. Samas sättes on toodud veel eraldi punkt aktsiisikauba võõrandamise ja kauba teise liikmesriiki toimetamise kohta.
Oluline tunnus on see, et kaup peab Eestist teise liikmesriiki liikuma. Kusjuures ei ole tähtis, et kaup liigub Eestist sinna liikmesriiki, kus ostja on käibemaksukohustuslasena registreeritud. Eesti müüja seisukohast ei ole oluline, kas Soome maksukohustuslasest ostjale saadetakse kaup Soome või palub ta selle hoopis Rootsi saata. Müüja jaoks on ikkagi tegemist ühendusesisese käibega.
Kauba teise liikmesriiki viimine
Ettevõtjatel on tihti probleeme sellega, kuidas tõendada kauba teise liikmesriiki viimist. KMS annab üsna lakoonilise selgituse. Kauba ühendusesisest käivet tõendatakse kauba võõrandamist ja kauba teise liikmesriiki toimetamist tõendavate dokumentidega[2]. Kui müüki tõendavate dokumentidega saab veel hakkama, siis transpordidokumentidega on suurem mure. Eriti veel, kui näiteks maksukohustuslane ei kasuta sisseostetud transporditeenust, vaid juhatuse liige viib kauba ise sõiduautoga üle piiri. Tollipiiri Euroopa Liidus liikmesriikide vahel pole ja tolli kinnitusele lootma jääda ei saa. KMS konkreetset tõendavate dokumentide loetelu ei anna. Rahandusministeeriumi selgituste kohaselt jäetakse maksumaksjale siin vabad käed. Tõenditeks võivad olla igasugused kauba saatedokumendid, kauba üleandmise-vastuvõtmise akt ja oma kauba toimetamisel teise liikmesriiki ka pro-forma arve.
Näiteks Saksamaa maksukohustuslased suhtuvad kauba üle piiri toimetamise tõendamisse üsna rangelt. Eesti maksukohustuslastel on ette tulnud olukordi, kus Saksamaa käibemaksukohustuslane keeldub enne 0% maksumääraga arvet väljastamast, kui Eesti ostja on saatnud Saksamaale Eestis tehtud pildid kaupa vedanud autost ja kaubast. Võib-olla on tegemist erandjuhtumitega, aga fakt on see, et kui müüjal ei õnnestu oma riigis ühendusesisest käivet tõendada, tuleb kaup maksustada 0%-lise maksumäära asemel kohaliku standardmääraga ning kui kliendile on esitatud enne 0%-line arve, siis tuleb puuduolev käibemaksu summa riigile tasuda oma vahenditest.
Kauba ühendusesisese käibe toimumise tõendamise kohta saab lisainfot väljakujunenud kohtupraktikat analüüsides. Euroopa Liidu Kohus (Edaspidi tekstis Euroopa Kohus) on seda teemat puudutanud paljudes lahendites. Euroopa Kohus on selgitanud[3] direktiivi 2006/112/EÜ art 138 lg 1 rakendamise kohta järgnevat. Pärast liikmesriikide vahel piirikontrolli kaotamist on maksuhalduril keeruline kindlaks teha, kas kaup on liikmesriigi territooriumilt füüsiliselt välja viidud. Seetõttu teeb maksuhaldur kontrolli peamiselt maksukohustuslaste esitatud tõendite ja maksudeklaratsioonide alusel.
Kuna direktiivis ei ole konkreetset sätet selle kohta, millised tõendid peab maksukohustuslane käibemaksuvabastuse saamiseks esitama, on direktiivi 2006/112 artikli 131 kohaselt liikmesriikide ülesanne kehtestada tingimused, mille järgi on ühendusesisesed tarned maksust vabastatud, et tagada maksuvabastuste nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi[4].
Maksukohustuslasele tõendamisel ette nähtud kohustused tuleb määrata kindlaks riigisiseses õiguses selle kohta sõnaselgelt kehtestatud tingimuste ja sarnaste tehingute korral tavapäraselt kohaldatava praktika alusel[5].
Kui kauba tarnija on kord juba täitnud ühendusesisese tarne tõendamist puudutavad kohustused, sellal kui soetaja on jätnud täitmata oma lepingulise kohustuse lähetada või vedada kaup tarnimiskoha liikmesriigist välja, on ostja see, kes peaks olema kohustatud tasuma käibemaksu selles liikmesriigis[6]. Kohus märgib ka, et kui soetaja on toime pannud pettuse, siis sõltub kauba tarnija õigus maksuvabastusele sellest, kas tarnija tegutses heas usus[7].
Maksuvabastuste nõuetekohase kohaldamise tagamine
Riigikohus[8] on selgitanud, et KMS-i § 7 lg 4 kohaselt tõendatakse kauba ühendusesisest käivet kauba võõrandamist ja kauba teise liikmesriiki toimetamist tõendavate dokumentidega. Viidatud säte ei täpsusta, kuidas peab olema vormistatud tõend kauba teise liikmesriiki toimetamise kohta, eriti juhul kui kauba soetaja on võtnud kohustuse kaup ise Eestist välja toimetada. Vaidlusaluses kaasuses ei esitanud müüja ostja kohta registri väljavõtet ega registreerimistunnistuse ärakirja, samuti ei tuvastatud müüja ostja väidetava esindaja isikusamasust ega säilitatud tema isikut tõendava dokumendi koopiat. Selliseid dokumente ei esitatud hiljem ka kohtutele. Samuti ei olnud kohtule esitatud toimiku materjalide hulgas ühtegi dokumenti, millelt nähtuks ostja esindaja kohustus ostetud kaup Eestist välja toimetada.
Ostja maksis kauba (mobiiltelefonid) eest sularahas müüja kontoris, kusjuures enne seda on müüja tegelenud peaasjalikult keemiakaupade müügiga. Kohus rõhutas, et toimikus ei olnud ühtegi dokumenti, mis võimaldaksid tuvastada ostja esindaja isikut ja esindusõiguse alust. Menetluse käigus ei suutnud müüja tõendada, et müüs kauba Läti äriühingule ning et on olemas mingisugune seos müüja kontoris sularaha maksnud isiku ja Läti maksukohustuslasest ostja vahel. Samuti puudusid tõendid kauba Eestist väljatoimetamise kohta. Ainuke asi, millega müüja püüdis telefonide väljatoimetamist tõendada, oli mobiilsideoperaatorite kinnitused, et vaidlusaluseid telefone Eestis ei kasutata.
Teises Euroopa Kohtu arutatud kaasuses[9] keeldus riigisisene kohus käibemaksuvabastuse kohaldamisest üksnes põhjusel, et kauba soetaja ei olnud müügitehingute tegemise ajal Hispaanias ühendusesiseseid tehinguid tegeva ettevõtjana registreeritud ega VIES-süsteemi kantud. Soetajal oli küll Hispaania käibemaksukohustuslasena registreerimise number, mis kehtib tehingute tegemiseks üksnes riigisiseselt, kuid ei luba teha ühendusesiseseid tehinguid. Müüja oli tehingute tegemise ajal teadlik, et ostja ei ole vastavas registris registreeritud. Kuid müüja oli veendunud, et soetaja registreeritakse hiljem tagasiulatuvalt ühendusesiseseid tehinguid tegeva ettevõtjana.
Tasub meenutada, et kuna käibemaksudirektiivis ei ole konkreetset sätet selle kohta, millised tõendid peab maksukohustuslane käibemaksuvabastuse saamiseks esitama, on direktiivi artikli 131 kohaselt liikmesriikide ülesanne kehtestada tingimused, mille alusel nad vabastavad ühendusesisesed tarned maksust, et tagada maksuvabastuste nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ennetada maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid võimalikke kuritarvitusi.
Riigisisene kohus soovis Euroopa Kohtult seisukohta, kuidas tõlgendada käibemaksudirektiivi artiklit 131 ja artikli 138 lõiget 1 olukorras, kui liikmesriigi maksuhaldur keeldub kohaldamast käibemaksuvabastust kauba müüja suhtes, sest soetaja ei ole teises liikmesriigis registreeritud VIES-süsteemis ja tema suhtes ei kohaldata teises liikmesriigis kaupade ühendusesiseste soetamiste maksustamise korda. Vaatamata sellele, et tarne ajal on soetajal teises liikmesriigis kehtiv käibemaksukohustuslasena registreerimise number, mida ta kasutab tehingutega seotud arvetel. Ühendusesisese kaubatarne sisulised tingimused on antud kaasuses kumulatiivselt täidetud. Õigus kaupa omanikuna käsutada on soetajale üle läinud ja kui müüja tõendab, et kaup lähetati või veeti teise liikmesriiki ning et sellise lähetamise või vedamise tagajärjel viidi kaup (lähte) liikmesriigi territooriumilt välja ja tarniti maksukohustuslasest soetajale või sellena tegutsevale juriidilisele isikule liikmesriigis, mis ei ole kauba lähteliikmesriik.
Kaubatarnete käibemaksust vabastamine
Euroopa Kohus meenutas, et käibemaksudirektiivi artikli 138 lõige 1 näeb liikmesriigile ette kohustuse vabastada käibemaksust kaubatarned, mis vastavad selles sättes nimetatud tingimustele[10].
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt vabastatakse ühendusesisene kaubatarne maksust vaid siis, kui õigus kaupa omanikuna käsutada on üle läinud soetajale ja kui müüja tõendab, et kaup on lähetatud või veetud teise liikmesriiki ning kui selle lähetamise või veo tulemusel on kaup tarnimiskoha liikmesriigi territooriumilt füüsiliselt välja viidud[11]. Nimetatud süsteem vastab seega määruse nr 1798/2003 artiklis 27 ning alates 1. jaanuarist 2012 määruse nr 904/2010 artiklis 17 sätestatud nõudele, mille kohaselt peab liikmesriikidel olema elektrooniline andmebaas, mis sisaldab registrit isikute kohta, kellele on väljastatud käibemaksukohustuslasena registreerimise number.
Samas ei nimeta käibemaksudirektiivi artikli 138 lõige 1 ega Euroopa Kohtu praktika ühendusesisese tarne ammendavalt loetletud sisuliste tingimuste hulgas soetaja kohustust omada käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit[12] ega a fortiori ka tema kohustust olla ühendusesiseste tehingute tegemiseks registreeritud ja kantud VIES-süsteemi.
Maksukohustuslase määratlus, mis on esitatud käibemaksudirektiivi artikli 9 lõikes 1, puudutab vaid isikut, kes mis tahes paigas tegeleb iseseisvalt mis tahes majandustegevusega, olenemata tegevuse eesmärgist või tulemustest, ilma et maksukohustuslasena käsitamine sõltuks asjaolust, et sellel isikul on käibemaksukohustuslasena registreerimise number[13], ühendusesiseste tehingute tegemise konkreetsest juhust või sellest, kas isik on kantud VIES-süsteemi. Lisaks nähtub Euroopa Kohtu praktikast, et maksukohustuslane tegutseb sellena siis, kui ta teeb tehinguid oma maksustatava tegevuse raames[14].
Järelikult ei tähenda see, kui soetaja on saanud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, mis annab õiguse teha ühendusesiseseid tehinguid, ega asjaolu, et ta on kantud VIES-süsteemi, ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamise sisulisi tingimusi. Tegemist on üksnes vorminõuetega, mis ei saa seada kahtluse alla müüja õigust käibemaksuvabastusele, kui ühendusesisese tarne sisulised tingimused on täidetud[15].
Euroopa Kohtu praktika kohaselt läheb riigisisene meede kaugemale sellest, mis on vajalik maksu nõuetekohase kogumise tagamiseks, kui see kohustab ühendusesisese tarne maksust vabastamisel järgima peamiselt formaalseid kohustusi, jättes kõrvale nii sisulised nõuded kui ka selgitamata, kas sisulised nõuded on täidetud. Tehingud tuleb nimelt maksustada lähtuvalt nende objektiivsetest tunnustest[16].
Sellest tuleneb, et neutraalse maksustamise põhimõte nõuab, et tarne tuleb käibemaksust vabastada siis, kui sisulised nõuded on täidetud ja seda isegi siis, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded[17].
Järelikult ei saa liikmesriigi maksuhaldur üldjuhul keelduda ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisest üksnes seetõttu, et soetaja ei ole kantud VIES?süsteemi ja talle ei laiene ühendusesiseste soetamiste maksustamise kord.
Euroopa Kohtu praktika kohaselt on teada vaid kaks juhtumit, mil formaalse tingimuse täitmata jätmine võib kaasa tuua käibemaksuvabastuse saamise õigusest ilmajäämise[18].
Esiteks ei saa neutraalse maksustamise põhimõttele käibemaksust vabastamiseks tugineda maksukohustuslane, kes on tahtlikult osalenud maksudest kõrvalehoidumises, mis on ohustanud ühise käibemaksusüsteemi nõuetekohast toimimist[19].
Teiseks võib vorminõude rikkumine tuua kaasa käibemaksuvabastuse andmisest keeldumise, kui rikkumise tõttu on takistatud vajaliku tõendi esitamine sisuliste nõuete täitmise kohta[20].
Nimetatud juhul olid vaidluses sisulised nõuded täidetud ja puudus konkreetne alus eeldada maksudest kõrvalehoidumist. Sellisel juhul on keeldumine käibemaksudirektiivi artikli 138 lõikega 1 vastuolus ka siis, kui müüja oli teadlik soetaja olukorda iseloomustavatest asjaoludest käibemaksu kohaldamise puhul ning ta oli veendunud, et soetaja registreeritakse hiljem tagasiulatuvalt ühendusesiseseid tehinguid tegeva ettevõtjana.
[1] KMS § 7 lg 1
[2] KMS § 7 lg 4
[3] Mecsek-Gabona, C273/11 punkt 35.
[4] Mecsek-Gabona, C273/11 p 36.
[5] Mecsek-Gabona, C273/11 p 38.
[6] Mecsek-Gabona, C273/11 p 43.
[7] Mecsek-Gabona, C273/11 p 46-50.
[8] OÜ Landare, 3 3 1 40 12.
[9] Euro Tyre BV C21/16.
[10] Traum EOOD C492/13 p 46.
[11] Mecsek-Gabona, C273/11, p 31 ja seal viidatud kohtupraktika.
[12] Mecsek-Gabona, C273/11, p 59.
[13] VSTR, C587/10, p 49 ja seal viidatud kohtupraktika.
[14] VSTR, C587/10, p 49 ja seal viidatud kohtupraktika.
[15] Mecsek-Gabona, C273/11, p 60; VSTR, C587/10, p 51 ning Plöckl, C24/15, p 40.
[16] Plöckl, C24/15, p 37 ja seal viidatud kohtupraktika.
[17] Plöckl, C24/15, p 39.
[18] Plöckl, C24/15, p 43.
[19] Plöckl, C24/15, p 44 ja seal viidatud kohtupraktika.
[20] Plöckl, C24/15, p 46 ja seal viidatud kohtupraktika.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/06/14/kuidas-toendada-uhendusesisese-kaibe-toimumist?+raamatupidaja-rss+%28www.raamatupidaja.ee%29

matches:
Kohus
Kohus
Kohus
§ 7
Kohus
kohus
kohus
Kohus
§ 7
§ 7


Eurovoc: 20 KAUBANDUS → 2011 tariifipoliitika → tollieeskirjad
Eurovoc: 20 KAUBANDUS → 2011 tariifipoliitika → tollitariif
Eurovoc: 20 KAUBANDUS → 2016 kaubandus → kaubandustegevus → eksport
Eurovoc: 20 KAUBANDUS → 2016 kaubandus → kaubandustegevus → import
Tolliseadus (lühend - TS)
§ 2 Vaide menetlemine
§ 3 Toll ja tolliametnikud
§ 4 Maksu- ja Tolliameti ülesanded tollialaste õigusaktide rakendamisel
§ 5 Tolli tegevuseks vajalikud ruumid
§ 6 Tolliteenuse kulu arvutamine
§ 7 Maksu- ja Tolliameti ametnike vormiriietus
2 Ohu hindamiseks andmete saamine
§ 8 Ohu hindamiseks andmete saamine riigi andmekogust
§ 9 Ohu hindamiseks andmete saamine ettevõtjalt
3 Jälitustoimingud, salajane koostöö ja päring sideettevõtjale
§ 10 Andmete kogumine isiku jälitusteabele juurdepääsu ja teenistusse võtmise otsustamiseks
§ 11 Salajane koostöö ja konspiratsioonivõtted
§ 12 Päringu tegemine sideettevõtjale
4 Andmekogud
§ 13 E-tolli andmekogu
§ 14 Tolli automaatne numbrituvastussüsteem
§ 15 Läbivalgustuse piltide andmekogu
§ 16 Reisijate nimekirjade töötlussüsteemi andmekogu
5 Esindamine
§ 17 Tolliagentuuri tegevusloa nõue, tegevusloa taotlemine ja väljastamine
§ 18 Tolliagentuuri tegevusloa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
§ 19 Tolliagent
6 Eesti tollitariifistik ja kauba päritolu
§ 20 Eesti tollitariifistik
§ 21 Eesti tollitariifistiku haldamine ja muutmine
§ 22 Kauba mittesooduspäritolu tõendava sertifikaadi väljastamine
7 Toimingud kauba tolliterritooriumile toomisel ja sealt väljaviimisel ning kauba deklareerimine
§ 23 Kauba sisenemis- ja väljumisformaalsused
§ 24 Ajutine ladustamine
§ 25 Kauba hoiulevõtmine
§ 26 Tolliformaalsused reisirongis
§ 27 Tollideklaratsiooni esitamine
§ 28 Kaubasaadetis
§ 29 Sularaha deklareerimine
8 Deklaratsiooni õigsuse kontrollimine
§ 30 Riski hindamiseks tehnilise seadme kasutamine
§ 31 Läbivaatuse akt
§ 32 Kaubakoguste mõõtmine
§ 33 Kaubast proovide ja näidiste võtmine
§ 34 Tollikontrolli suunatud kaup
§ 35 Tollideklaratsiooni muutmine ja kehtetuks tunnistamine pärast kauba vabastamist
§ 36 Tollivõla aegumine
9 Eriprotseduurid
§ 37 Tolliladu
§ 38 Vabatsoon
§ 39 Vabatsooni määramine
§ 40 Vabatsooni määramise taotlemine
§ 41 Vabatsooni määramise otsustamine
§ 42 Vabatsooni valdaja kohustused
§ 43 Vabatsooni piiride ning sisse- ja väljapääsude muutmine ning vabatsooni määramise kehtetuks tunnistamine
§ 44 Vabatsoonis tegutsemine
§ 45 Vabatsoonis tegutsemise loa väljastamine, kehtivuse peatamine ja kehtetuks tunnistamine
§ 46 Eriprotseduurid
10 Tollisoodustused ja tolliformaalsuste lihtsustamine
§ 47 Liikmesriikidevahelist reisi teostavale vee- ja õhusõidukile toimetatava tarbevaru maksuvabastus
§ 48 Vee- ja õhusõidukile ning raudteeveeremile toimetatava varu tolliformaalsused
§ 49 Riigikaitse- ja julgeolekuotstarbelise kauba ja välislepingu alusel maksudest vabastatud kauba tolliformaalsused
§ 50 Välislepingu maksuvabastuse rakendamine
§ 51 Diplomaatilise saadetise puutumatus
§ 52 Ajatundlikud kaubad
11 Kauba maanteeveoga seotud erisätted
§ 53 Sõiduki massi rahvusvahelise tunnistuse väljastamine
§ 54 TIR-märkmike kasutamise loa andja
§ 55 TIR-märkmike kasutamise loa taotlemine
§ 56 Loakomitee
§ 57 TIR-märkmike kasutamise loa andmine
§ 58 TIR-märkmike kasutamise võimaldamine
§ 59 TIR-märkmike kasutamise loa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
§ 62 Tollitõkendid
§ 63 Kauba ja transpordivahendi läbivaatus
§ 64 Pagasi läbivaatus
§ 65 Reisija läbivaatuse erisused
§ 66 Postisaadetise läbivaatus
§ 67 Vahetu sunni kasutamine
§ 68 Tulirelva kasutamine
13 Vastutus tollialaste õigusaktide rikkumise eest
§ 69 Kauba ebaseaduslik Eestisse või Eestist välja toimetamine
§ 70 Ebaseaduslikud toimingud Eesti ja liiduvälise riigi vahel kaubaga, mille suhtes kehtivad keelud ja piirangud
§ 71 Ebaseaduslikud toimingud liidu liikmesriikide vahel kaubaga, mille suhtes kehtivad keelud ja piirangud
§ 72 Ebaseaduslikud toimingud Eestis oleva kaubaga
§ 73 Vabatsoonis kehtivate nõuete rikkumine
§ 74 Kauba ladustamise nõuete rikkumine
§ 75 Transpordivahendiga seotud tollialaste õigusaktide rikkumine
§ 76 Tollitõkendi rikkumine
§ 77 Ebaseaduslikud toimingud tollijärelevalve all oleva veosega
§ 78 Konfiskeerimine
§ 79 Menetlus
14 Kauba riigi omandisse üleminek, võõrandamine ja hävitamine
§ 80 Kauba riigi omandisse üleminek tolli otsusel
§ 81 Kauba riigile loovutamine kauba valdaja taotlusel
§ 82 Riigi omandisse üle läinud kauba ja transpordivahendi võõrandamine ja hävitamine
§ 83 Tolliteenistuse staaži sooduskorras arvestamine
RT I, 11.01.2018, 14
(4) Käesolevas seaduses kasutatakse termineid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1–101) (edaspidi tolliseadustik), ja selle rakendamiseks antud õigusaktide tähenduses.
4. peatükk Andmekogud
(2) E-tolli andmekogu andmed ei ole avalikud, välja arvatud Eesti tollitariifistiku avalikud andmed. Andmekogu põhimääruses sätestatakse valitsusasutused, kellele antakse nende ülesannete täitmiseks juurdepääs andmekogu andmetele.
(4) E-tolli andmekogu vastutav töötleja on Maksu- ja Tolliamet.
(5) E-tolli andmekogu asutab ja selle põhimääruse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Eesti tollitariifistik sisaldab nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 07.09.1987, lk 1–675) kehtestatud Euroopa Liidu integreeritud tollitariifistiku (inglise keeles Integrated Tariff of the European Union, lühend TARIC) andmeid ja Eesti õigusaktidega kehtestatud meetmeid (edaspidi riigisisene meede), mida rakendatakse kauba tolliprotseduurile suunamisel.
(2) Tolliseadustiku artiklites 144–149 nimetatud ajutise ladustamise kohta sätestatud nõudeid täpsustavad juhised kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1889/2005 ühendusse sisse toodava või ühendusest välja viidava sularaha kontrollimise kohta (ELT L 309, 25.11.2005, lk 9–12) artiklis 3 nimetatud summat ületava sularaha kohta esitatakse kirjalik sularaha deklaratsioon.
(2) Kui läbivalgustamise käigus kauba pakendit, transpordivahendit, reisija pagasit ega postisaadetist ei avata, ei käsitata läbivalgustamist käesoleva seaduse §-des 63–66 nimetatud läbivaatusena.
1) kauba märgitud kogus või tolliväärtus vähemalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 471/2009, mis käsitleb ühenduse statistikat väliskaubanduse kohta kolmandate riikidega ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1172/95 (ELT L 152, 16.06.2009, lk 23–29), artikli 3 lõikes 4 nimetatud statistilise läve võrra;
(4) Kui tollideklaratsioonist tulenevat maksukohustust on muudetud maksuotsusega, siis ei saa tollideklaratsiooni muuta käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 sätestatud korras, vaid rakendatakse maksukorralduse seaduses sätestatud maksuotsuse muutmise ja kehtetuks tunnistamise korda.
(5) Rahvusvahelise sõjalise peakorteri saadetisele kohaldatakse käesoleva paragrahvi lõikeid 1–4 juhul, kui see tuleneb välislepingust.
(1) Veoettevõtja soovil väljastatakse talle kaupade piirikontrolli tingimuste kooskõlastamise rahvusvahelise konventsiooni 8. lisa (edaspidi konventsiooni 8. lisa), mis on Euroopa Liidu nimel heaks kiidetud nõukogu otsusega 2009/161/EÜ (ELT L 55, 27.02.2009, lk 21–39), teise liite kohane sõiduki massi rahvusvaheline tunnistus.
(1) TIR-märkmike kasutamise loa saanud isik teavitab viivitamata loa andjat muudatustest käesoleva seaduse § 55 lõike 1 punktides 2–5 nimetatud andmetes.
Maksu- ja Tolliamet võib käesolevas seaduses ja käesoleva seaduse § 1 lõikes 4 nimetatud liidu õigusaktides sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30–34 ja 44–52 nimetatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras käesolevas seaduses ning käesoleva seaduse § 1 lõikes 4 nimetatud liidu õigusaktides sätestatud erisustega.
(1) Deklareeritava kauba või sularaha liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki toimetamise eest tollikontrollist kõrvale hoides, kaupa või sularaha deklareerimata jättes, seda vale tariifse klassifikatsiooniga või kirjeldusega deklareerides või muul pettuslikul viisil toimides –
(1) Kohustusliku dokumendita või riikliku registri kandeta kauba, mille suhtes kehtivad piirangud, või keelatud kauba liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki toimetamise või tolliprotseduurile deklareerimise eest –
(1) Vabatsoonis teadvalt tolli loata tegutsemise või ehitise rajamise eest –
(1) Ajutise ladustamise kohas, tollilaos või vabatsoonis kauba ladustamise või kauba üle arvestuse pidamise nõuete rikkumise eest –
(1) Tollialastes õigusaktides ette nähtud kohas või teenistuskohustusi täitva tolliametniku märguandel transpordivahendi peatamata jätmise või tolliformaalsuste teostamisel transpordivahendiga ilma tolli loata edasisõitmise eest –
(1) Tollitõkendi rikkumise või omavolilise eemaldamise eest või tollitõkendiga kaitstud transpordivahendisse tungimise eest –
(1) Kohtuväline menetleja või kohus võib kohaldada käesoleva seaduse §-des 69–72 nimetatud väärteo toimepanemise vahetuks objektiks olnud eseme või aine konfiskeerimist vastavalt karistusseadustiku §-le 83.
Käesoleva seaduse §-des 69–77 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on Maksu- ja Tolliamet.
§ 84. – § 110. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2020:296
EUROOPA KOHTU OTSUS (viies koda)
23. aprill 2020(*)
Eelotsusetaotlus – Kaubamärgid – Direktiiv 2008/95/EÜ – Registreerimisest keeldumine või tühisus – Ruumiline kaubamärk – Artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktid ii ja iii – Tähis, mis koosneb ainult kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks – Tähis, mis koosneb ainult kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse – Ajaomase avalikkuse taju arvessevõtmine
Kohtuasjas C‑237/19,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Kúria (Ungari kõrgeim kohus) 6. veebruari 2019. aasta määrusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. märtsil 2019, menetluses
Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft.
EUROOPA KOHUS (viies koda),
koosseisus: koja president E. Regan, kohtunikud I. Jarukaitis, E. Juhász, M. Ilešič ja C. Lycourgos (ettekandja),
kohtujurist: M. Campos Sánchez‑Bordona,
– Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft., esindajad: ügyvédek Á. M. László ja A. Cserny,
– Ungari valitsus, esindajad: M. Z. Fehér ja R. Kissné Berta,
– Euroopa Komisjon, esindajad: L. Havas, É. Gippini Fournier ja J. Samnadda,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2008, L 299, lk 25) artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktide ii ja iii tõlgendamist.
2 Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (edaspidi „Gömböc Kft.“) ja Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (Riiklik Intellektuaalomandi Amet, Ungari) (edaspidi „intellektuaalomandi amet“) viimase poolt Gömböc Kft. esitatud riigisisese ruumilise kaubamärgi taotluse tagasilükkamise küsimuses.
Direktiiv 98/71/EÜ
3 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/71/EÜ disainilahenduste õiguskaitse kohta (EÜT 1998, L 289, lk 28; ELT eriväljaanne 13/21, lk 120) artikli 3 lõikes 2 on sätestatud järgmist:
„Disainilahendust kaitstakse disainilahenduse õigusega juhul, kui see on uudne ja eristatav.“
4 Selle direktiivi artiklis 5 on ette nähtud järgmist:
5 „1. Disainilahendus loetakse eristatavaks, kui asjatundja üldmulje sellest erineb kõikide nende disainilahenduste üldmuljest, mis on avalikkusele kättesaadavaks tehtud enne disainilahenduse registreerimistaotluse esitamise kuupäeva või prioriteedinõude puhul enne prioriteedikuupäeva.
6 2. Eristatavuse hindamisel võetakse arvesse disainilahenduse autori vabadust piiravaid asjaolusid selle väljatöötamisel.“
Direktiivi artiklis 16 „Suhe õiguskaitse muude vormidega“ on sätestatud järgmist:
„Käesoleva direktiivi sätted ei mõjuta registreerimata disainilahenduste õiguse, kaubamärkide või muude eraldusmärkide, patentide ja kasulike mudelite, kirjatüüpide, tsiviilvastutuse või kõlvatu konkurentsiga seotud [liidu] või asjaomase liikmesriigi õigusaktide sätete kohaldamist.“
Direktiiv 2008/95
7 Direktiivi 2008/95 artikli 3 „Kaubamärgi andmisest keeldumise või kaubamärgi tühistamise põhjused“ lõike 1 punkti e alapunktides i–iii on ette nähtud järgmist:
„1. Järgmisi ei registreerita kaubamärgina ja kui nad on registreeritud, võib need tühiseks tunnistada:
e) tähiseid, mis koosnevad ainult:
i) kujust, mis tuleneb kaupade enda olemusest;
ii) kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks;
iii) kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse“.
Ungari õigus
8 1997. aasta XI seaduse kaubamärkide ja geograafiliste tähiste kaitse kohta (a védjegyek és a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló 1997. évi XI. törvény (Magyar Közlöny 1997/27) (edaspidi „kaubamärgiseadus“)) §-s 1 on sätestatud järgmist:
„1. Kaubamärgi võivad moodustada kõik tähised, mida saab graafiliselt kujutada, tingimusel et selliste tähiste põhjal on võimalik eristada ühe ettevõtja kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest.
2. Kaubamärgid võivad eelkõige koosneda järgmisest tähistest:
d) tasapinnalised või ruumilised kujutised, sealhulgas toote kuju või esitusviis;
9 Kaubamärgiseaduse §-s 2 on sätestatud järgmist:
„1. Tähiseid, mis ei vasta §-s 1 sätestatud tingimustele, ei registreerita.
2. Ei registreerita:
b) tähiseid, mis koosnevad ainult:
kujust, mis tuleneb kaupade enda olemusest;
kauba kujust, mis on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks, või kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse“.
10 Selle seaduse § 122 lõike 1 kohaselt võetakse viimasega Ungari õigusesse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta (ELT 2004, L 157, lk 45; ELT eriväljaanne 17/02, lk 32) ja direktiiv 2008/95.
11 Gömböc Kft. taotles 5. veebruaril 2015 ruumilise tähise kaubamärgina registreerimist 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) (edaspidi „Nizza kokkulepe“) klassi 14 kuuluvate kaupade „dekoratiivesemed“ jaoks ning selle kokkulepe vastavalt klassi 21 ja klassi 28 kuuluvate kaupade „klaasist ja fajansist dekoratiivesemed“ ja „mänguasjad“ jaoks. See tähis oli esitatud järgmiselt:
12 Intellektuaalomandi amet lükkas selle taotluse kaubamärgiseaduse § 2 lõike 2 punkti b teise ja kolmanda lõigu alusel tagasi. Intellektuaalomandi ameti seisukoha põhjal kujutab tähis, mille registreerimist taotletakse, homogeenset eset, mis kätkeb kaht omavahel risti sümmeetrilist tasapinda, ning mille moodustavad seitse siledat tahku ja neid tahke eraldavates servades seisnev ühtne keha. See ese on põhikohtuasja kaebaja toode Gömböc, mis on homogeensest materjalist valmistatud kumer ja mono‑monostaatiline keha, millel on ainult üks stabiilne ja üks ebastabiilne tasakaalupunkt, see tähendab kokku kaks tasakaalupunkti, ja mille kujust tuleneb, et keha läheb alati tagasi oma tasakaalupunkti. Intellektuaalomandi amet järeldas, et tähis, mille registreerimist taotletakse, kujutab ruumilist keha, mis läheb selle väliskujunduse ja kasutatud homogeense materjali tõttu alati ise oma tasakaalupunkti tagasi, ning et selle keha kuju kui tervik on mõeldud sellise tehnilise eesmärgi saavutamiseks, mis seisneb selles, et keha on alati isetasakaalustuv.
13 Intellektuaalomandi amet tugines asjaomase tähise registreeritavuse hindamisel eelkõige teadmistele selle kauba kuju omaduste ja otstarbe kohta, mida keskmine tarbija võis saada põhikohtuasjas kaebuse esitaja veebisaidi kaudu ning nimetatud kauba ulatusliku reklaamimise kaudu ajakirjanduses.
14 Intellektuaalomandi amet leidis esiteks sisuliselt Nizza kokkuleppe klassi 28 kuuluvate kaupade „mänguasjad“ osas, et keha ruumilise kuju tõttu võis see olla kasutatav mänguasjana, mida iseloomustab see, et see läheb alati tagasi oma tasakaalupunkti. Seega on kõik asjaomase tähise koostisosad loodud selleks, et saavutada see tehniline tulemus, see tähendab selleks, et need täidaks üht tehnilist otstarvet. Mõistlik ja teadlik tarbija tajub seega asjaomast tähist kujuna, mis on vajalik selle tähisega tähistatud keha ettenähtud tehnilise tulemuse saavutamiseks.
15 Intellektuaalomandi amet märkis teiseks Nizza kokkuleppe klassidesse 14 ja 21 kuuluvate kaupade „dekoratiivesemed“ puhul, et tähises esitatud ruumiline kuju kehastab atraktiivset ja huviäratavat disaini, mis on kõnealuste toodete turustamisel peamine faktor. Tarbijad ostavad dekoratiivesemeid peamiselt nende erilise kuju pärast. Ruumilise kujuga dekoratiivesemete kaubamärgina kaitsmist ei saa põhimõtteliselt välistada, kuigi, kui eseme huviäratav stiil määrab selle vormilise väliskujunduse, on põhjust järeldada, et toote väärtus seisneb selle kujus.
16 Kuna kõik Gömböc Kft-i poolt intellektuaalomandi ameti otsuse vastu esitatud nõuded jäeti esimeses ja teises astmes rahuldamata, siis esitas see äriühing kaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule selle otsuse läbivaatamiseks.
17 Viimati nimetatud kohus märgib esiteks seoses ruumilise tähise registreerimisega Nizza kokkuleppe klassi 28 kuuluvate kaupade „mänguasjad“ jaoks, et kaup, mille graafiline kujutis on esitatud käesoleva kohtuotsuse punktis 10, koosneb ainult kujust, mis on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks. Ta rõhutab, et seda tulemust ei ole võimalik tuletada ainult sellest graafilisest kujutisest, vaid et põhikohtuasja kaebuse esitaja kaupa Gömböc on tänu asjaomasele tähisele võimalik tuvastada ning et arvestades selle toote reklaami, teab asjasse puutuv avalikkus, et nimetatud toote eriline kuju ja homogeenne konstruktsioon tagavad, et viimati nimetatud toode läheb alati tagasi oma tasakaaluasendisse.
18 Võttes arvesse, et Euroopa Kohtu asjasse puutuv praktika, eelkõige 18. septembri 2014. aasta kohtuotsus Hauck (C‑205/13, EU:C:2014:2233) ja 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus Simba Toys vs. EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849) ei hajuta kõiki kahtlusi küsimuses, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus esitab selle kohta, kuidas tuleb analüüsida direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii ette nähtud tähise kaubamärgina registreerimisest keeldumise põhjuse või tühisuse põhjuse kohaldamist, kui see tähis koosneb kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks.
19 Ta küsib eelkõige, kas selline analüüs peaks põhinema graafilisel kujutisel, mis on esitatud tähise registreerimistaotluses, või kas seoses sellega võidakse arvesse võtta ka seda, kuidas asjasse puutuv avalikkus seda tajub olukorras, milles asjaomane kaup on muutunud üldtuntuks ning milles graafiliselt kujutatud toode koosneb küll ainult kujust, mis on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks, kui seda tehnilist tulemust ei ole võimalik tuvastada ainult kauba kuju graafilisest kujutisest, mis on esitatud registreerimistaotluses, vaid mille jaoks on vaja täiendavaid teadmisi kauba enda kohta. See kohus märgib lisaks, et asjaomases tähises esitatud ruumiline keha on nähtav ainult ühest nurgast, mistõttu see keha ei ole täielikult nähtav.
20 Teisena küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus Nizza kokkuleppe klassidesse 14 ja 21 kuuluvate „dekoratiivesemete“ puhul, kas direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud keeldumispõhjust või tühisuse põhjust saab juhul, kui tähis koosneb ainult kauba kujust, kohaldada ainult siis, kui seda, kas kuju annab tootele märkimisväärse väärtuse, on võimalik kindlaks teha ainult asjaomase avalikkuse teadmiste alusel. Käesoleval juhul on need teadmised seotud selle asjaoluga, et asjaomase tähisega tähistatud kaubast on saanud matemaatilise avastuse käegakatsutav sümbol, mis võimaldas vastata teaduse ajaloos tekkinud huvipakkuvatele küsimustele.
21 Kolmandana märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et asjaomases tähises esitatud ruumilisele kujule on juba antud disainilahenduse kaitse. Ta tuletab meelde, et seda liiki kaitse võidakse anda tootele, mille väliskujundus on eristatav, lisaks sellele, et on täidetud muud nõuded. „Dekoratiiveseme“ eriline kuju, mis saadakse selle autori töö tulemusel, annab aga tootele esteetilise tunnusena märkimisväärse väärtuse.
22 Nii palub nimetatud kohus selle küsimusega ühest küljest selgitada, kas direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud keeldumispõhjuse või tühisuse põhjuse kohaldamise käigus sellistele kaupadele, mille ainus otstarve on dekoratiivsus (dekoratiivesemed), ei või kauba kuju, millele on juba ainulaadsuse alusel antud disainilahenduse kaitse, põhimõtteliselt registreerida kaubamärgina. Nimetatud kohus soovib teisest küljest välja selgitada, kas seda keeldumist või tühisust võib kohaldada tootele, mille ruumilisel kujul on ainult dekoratiivne otstarve, mille puhul on oluline ainult selle esteetiline väliskujundus, mille tulemus on, et dekoratiivesemete puhul ei anta igal juhul seda kaitset sellistele ruumilistele kujudele, mille kaitset selliselt taotletakse.
23 Neil asjaoludel otsustas Kúria (Ungari kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas direktiivi [2008/95] kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punkti e (alapunkti ii) tuleb tõlgendada nii, et tähiste puhul, mis koosnevad ainult kauba kujust,
a) saab analüüsida seda, kas kuju on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, üksnes registrisse kantud graafilise kujutise alusel, või
b) võib arvesse võtta ka seda, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub?
See tähendab, kas võib arvesse võtta seda, et asjaomane avalikkus teab, et kauba, mille registreerimist taotletakse, kuju on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks?
2. Kas direktiivi [2008/95] artikli 3 lõike 1 punkti e (alapunkti iii) tuleb tõlgendada nii, et registreerimisest keeldumise põhjus on kohaldatav nendele tähistele, mis koosnevad ainult kauba kujust, mille puhul saab, arvestades seda, kuidas ostja graafiliselt kujutatud toodet tajub või teab, tuvastada, kas kauba kuju annab kaubale märkimisväärse väärtuse?
3. Kas direktiivi [2008/95] artikli 3 lõike 1 punkti e (alapunkti iii) tuleb tõlgendada nii, et registreerimisest keeldumise põhjus on kohaldatav tähistele, mis koosnevad ainult kauba kujust,
a) millel selle eristatavuse tõttu juba on disainilahendustele antud kaitse või
b) mille esteetiline väliskujundus annab juba iseenesest kaubale teatavat liiki väärtuse?“
24 Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib oma esimeses küsimuses sisuliselt, kas direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti ii tuleb tõlgendada nii, et selleks, et teha kindlaks, kas tähis koosneb ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, tuleb piirduda ainult selle tähise graafilise kujutise analüüsiga või võib arvesse võtta ka muud teavet, nagu see, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub.
25 Selle sätte kohaselt ei registreerita ja kui need on registreeritud, võidakse tühiseks tunnistada tähised, mis koosnevad ainult kauba kujust, mis on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks.
26 Tuleb korrata, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse eesmärk on vältida seda, et kaubamärgiõigus viib monopoli andmiseni teatava kauba tehniliste lahenduste või puhtpraktiliste omaduste põhjal, mida kasutaja võib otsida konkurentide kaupade juurest. Selle keeldumispõhjusega püütakse seega vältida olukorda, kus kaubamärgiõigusega antud kaitse laieneks enamale kui tähisele, mis võimaldab eristada kaupa või teenust konkurentide pakutavatest, et takistada konkurentidel pakkuda kaubamärgiomanikuga konkureerides vabalt kaupu, mis sisaldavad kõnealuseid tehnilisi lahendusi või funktsionaalseid omadusi (vt analoogia alusel 18. juuni 2002. aasta kohtuotsus Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, punkt 78).
27 Euroopa Kohus on seoses nimetatud keeldumispõhjuse eesmärgiga kehtestanud reegli, mille kohaselt tuleb teatavast kujust koosneva tähise kaubamärgina registreerimise taotlus tagasi lükata, kui selle kuju „põhiomadustel“ on teatav tehniline otstarve (vt selle kohta 18. juuni 2002. aasta kohtuotsus Philips, C‑299/99, EU:C:2002:377, punkt 79). Ühe või mõne väikse meelevaldse osa olemasolu ruumilises tähises, mille kõik põhiomadused määrab tehniline lahendus, mille väljendus see tähis on, ei mõjuta järeldust, et see tähis koosneb ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks (vt analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 52).
28 Euroopa Kohtu praktikast tuleneb lisaks sellele, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeld registreerida kaubamärgina mis tahes tähis, mis koosneb kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, tagab, et ettevõtjad ei saa kasutada kaubamärgiõigust, et anda tehniliste lahendustega seotud ainuõigustele ilma ajalise piiranguta kehtivus (vt analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 45).
29 Selle keeldumispõhjuse nõuetekohane kohaldamine eeldab, et registreerimistaotluse kohta otsust tegev ametiasutus tuvastab esiteks nõuetekohaselt kõnealuse ruumilise tähise põhiomadused, ning teiseks selle, kas nimetatud põhiomadused vastavad kauba teatavale tehnilisele otstarbele (vt analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 68, 72 ja 84, ning 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus Simba Toys vs. EUIPO, C‑30/15 P, EU:C:2016:849, punktid 40 ja 42).
30 Euroopa Kohus otsustas seoses eelmises punktis mainitud analüüsi esimese etapiga, et pädev ametiasutus võib selles etapis kas otse tugineda tähisest jäävale üldmuljele või alustada tähise moodustava iga osa järjestikuse uurimisega. Järelikult võib ruumilise tähise põhiomaduste tuvastamine direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse võimalikuks kohaldamiseks toimuda juhtumipõhiselt ning pidades eriti silmas selle keerukust, kas asjaomase tähise pelga visuaalse analüüsi teel või põhineda vastupidi süvendatud uurimisel, mille käigus võetakse arvesse hindamiseks vajalikke faktoreid, nagu küsitlusi ja ekspertiisi või ka andmeid asjaomase kaubaga seoses varem antud intellektuaalomandiõiguste kohta (vt analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 70 ja 71).
31 Järelikult, kuigi asjaomase tähise põhiomaduste tuvastamist direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjuse kohaldamise käigus tuleb üldjuhul alustada selle tähise graafilise kujutise analüüsimisega, siis pädev ametiasutus võib tugineda ka muudele kasulikele andmetele, mille abil on võimalik neid omadusi õigesti kindlaks teha.
32 Seoses sellega on Euroopa Kohus otsustanud, et see, kuidas keskmine tarbija eeldatavalt tähist tajub, ei ole selle keeldumispõhjuse kohaldamisel otsustav faktor, küll aga võib see äärmisel juhul olla kasulik asjaolu, mida pädev ametiasutus hindamisel tähise põhiomadusi tuvastades kasutada saab (vt analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 76).
33 Mis puutub käesoleva kohtuotsuse punktis 28 nimetatud teise analüüsietappi, siis esiteks tuleb märkida, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjust võidakse kohaldada siis, kui kauba kuju graafiline kujutis võimaldab näha ainult osa sellest kujust, tingimusel et see nimetatud kuju nähtav osa on vajalik selle kauba tehnilise tulemuse saavutamiseks, ilma et sellest iseenesest piisaks sellise tulemuse saavutamiseks. See tõlgendus võimaldab nimelt tagada, et peetakse kinni registreerimisest keeldumise põhjuse eesmärgist, kuna sellega välditakse monopoli asjaomase kauba tehniliste lahenduse või kasulike omaduste suhtes. Nagu komisjon oma kirjalikes seisukohtades märkis, on nimetatud keeldumispõhjus seega kohaldatav tähisele, mis koosneb asjaomase kauba kujust, mis ei näita kõiki tähise põhiomadusi, mis on vajalik taotletud tehnilise tulemuse saavutamiseks, tingimusel et vähemalt üks tähise põhiomadustest, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, oleks nimetatud kauba graafilisel kujutisel nähtav.
34 Teiseks märkis Euroopa Kohus, et kuigi selles analüüsis oli vaja lähtuda kujust, nagu see on asjaomases tähises graafiliselt esitatud, ei oleks seda analüüsietappi saanud läbi viia, võtmata vastavalt olukorrale arvesse konkreetse kauba otstarbega seotud täiendavaid asjaolusid (vt analoogia alusel 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus Simba Toys vs. EUIPO, C‑30/15 P, EU:C:2016:849, punkt 48).
35 Seoses sellega tuleb täpsustada, et asjaomase kauba tehnilise otstarbe tuvastamine pädeva asutuse poolt peab põhinema objektiivsetel ja usaldusväärsetel andmetel. Nimetatud ametiasutus võib selliseid andmeid otsida eelkõige selle kauba võimalikest kirjeldustest, mis on esitatud kaubamärgi registreerimise taotluse esitamisel, nimetatud kaubaga seotud varasemate intellektuaalomandiõigustega seotud andmete hulgast, sama kauba otstarbeid käsitlevate uurimiste ja eksperdihinnangute abil või veel igasugustest asjasse puutuvatest dokumentidest, nagu teadusväljaanded, kataloogid ja veebisaidid, milles on kirjeldatud viimase tehnilisi otstarbeid.
36 Seevastu selline teave, mis on seotud teadmistega, mis on asjasse puutuval avalikkusel seoses asjaomase kauba tehniliste omadustega ning seoses sellega, kuidas neid saadakse, on seotud hindamisega, mis sisaldab tingimata subjektiivseid elemente, mis võivad olla ebakindluse allikaks selle avalikkuse teadmiste ulatuse ja täpsusastme kohta, ning see võib kahjustada direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjuse eesmärki, mis seisneb selles, et soovitakse vältida, et kaubamärgiõigus annaks ettevõtjale monopoli ühe toote tehniliste lahenduse või kasulike omaduste suhtes.
37 See kehtib seda enam, et asjasse puutuval avalikkusel ei ole tingimata nõutavaid teadmisi, mis võimaldaks tal täpselt kindlaks teha, milline on asjaomase kauba tehniline otstarve ning millises ulatuses aitab tähist moodustav kauba kuju kaasa taotletava tehnilise tulemuse saavutamisele.
38 Eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et esimesele küsimusele tuleb vastata, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti ii tuleb tõlgendada nii, et selleks, et teha kindlaks, kas tähis koosneb ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, ei tule piirduda ainult selle tähise graafilise kujutise analüüsiga. Asjaomase tähise põhiomaduste tuvastamisel võib peale selle graafilise kujutise arvesse võtta ka muud asjasse puutuvat teavet, nagu see, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub. Kuigi selleks, et tuvastada, kas need omadused vastavad asjaomase kauba tehnilisele otstarbele, võidakse arvesse võtta teavet, mis ei nähtu tähise graafilisest kujutisest, peab see teave pärinema objektiivsetest ja usaldusväärsetest allikatest ega saa hõlmata seda, kuidas asjasse puutuv avalikkus tähist tajub.
39 Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib oma teises küsimuses sisuliselt, kas direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjus on kohaldatav tähisele, mis koosneb ainult kauba kujust ning mille suhtes leiab pädev ametiasutus ainult selle põhjal, kuidas asjasse puutuv avalikkus graafiliselt kujutatud tähist tajub või tunneb, et kuju annab sellele kaubale märkimisväärse väärtuse.
40 Vastavalt direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktile iii ei registreerita kaubamärgina selliseid tähiseid, mis koosnevad ainult kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse, ja kui nad on registreeritud, võib need tühiseks tunnistada.
41 Selle registreerimisest keeldumise põhjuse kohaldamine põhineb seega objektiivsel analüüsil, mille eesmärk on tõestada, et asjaomasel kujul on sellele omastest iseloomustavatest teguritest tulenevalt nii oluline mõju kauba atraktiivsusele, et sellest saadava kasu jätmine ainult ühele ettevõtjale võib kahjustada konkurentsi asjaomasel turul.
42 Järelikult selleks, et saaks kohaldada direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjust, peab objektiivsetest ja usaldusväärsetest tõenditest tulenema, et tarbijate valikut asjaomast kaupa osta mõjutab väga suures ulatuses üks või mitu konkreetset omadust, mis on sellel kujul, ainult millest see tähis koosneb.
43 Kauba omadused, mis ei ole selle kujuga seotud, nagu tehnilised omadused või selle vastava kauba üldtuntus, ei ole seevastu asjassepuutuvad.
44 Käesolevas asjas nähtub eelotsusetaotlusest, et Nizza kokkuleppe klassidesse 14 ja 21 kuuluvate kaupade „dekoratiivesemed“ ning „klaasist ja fajansist dekoratiivesemed“ puhul on direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud keeldumispõhjuse kohaldamisel esimeses astmes arvesse võetud seda, kuidas asjasse puutuv avalikkus kaupa tajub ja tunneb, olenemata sellest, milline on selle kauba kujule esteetilisest küljest antav hinnang, kuna nimetatud kauba märkimisväärne väärtus on antud selle asjaolu tõttu, et see kuju, millest asjaomane tähis ainult koosneb, on muutunud matemaatilise avastuse käegakatsutavaks sümboliks.
45 Seoses sellega tuleb korrata, et kuigi see, kuidas keskmine tarbija tähist eeldatavalt tajub, ei ole selle artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii nimetatud keeldumispõhjuse kohaldamisel otsustav asjaolu, võib see siiski olla hindamisel kasulik asjaolu, mida pädev ametiasutus saab tähise põhiomaduste tuvastamisel kasutada (vt analoogia alusel 18. septembri 2014. aasta kohtuotsus Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, punkt 34).
46 Sellest järeldub, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkt iii lubab sellises olukorras nagu põhikohtuasjas pädeval ametiasutusel sedastada selle põhjal, kuidas asjasse puutuv avalikkus asjaomast tähist tajub, ning selle avalikkuse teadmist arvesse võttes, et kuju, millest see tähis ainult koosneb, on matemaatiline avastus, mille käegakatsutavaks sümboliks see on saanud. Olles asunud seisukohale, et see asjaolu muudab selle kuju eriliseks ja silmatorkavaks, oli sellel ametiasutusel põhjendatud järeldada, et tegemist on põhiomadusega käesoleva kohtuotsuse punktis 44 korratud kohtupraktika tähenduses, ja et tarvis oli analüüsida, kas kuju, millest asjaomane tähis ainult koosneb, annab sellele kaubale sellest asjaolust tulenevalt märkimisväärse väärtuse.
47 Asjaolu, et selline omadus ei ole iseenesest seotud kuju esteetiliste omadustega, ei välista direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii kohaldamist. Seoses sellega on oluline korrata, et mõiste „kuju, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse“ määratluse ulatust ei saa kitsendada ainult kauba kujule, millel on üksnes kunstiline või kaunistav väärtus. Küsimust, kas kuju annab kaubale märkimisväärse väärtuse, võib analüüsida muude asjasse puutuvate tegurite põhjal, arvestades sealhulgas eelkõige selle kuju eripära võrreldes asjaomasel turul levinud muude kujudega (vt analoogia alusel 18. septembri 2014. aasta kohtuotsus Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, punktid 32 ja 35).
48 Eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et teisele küsimusele tuleb vastata, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et seda, kuidas asjaomane avalikkus tajub või tunneb kaupa, mis on graafiliselt kujutatud ainult kauba kujust koosneval tähisel, võib asjaomase kuju põhiomaduse tuvastamisel arvesse võtta. Selles sättes ette nähtud keeldumispõhjust saab kohaldada, kui objektiivsetest ja usaldusväärsetest asjaoludest tuleneb, et see omadus määrab väga suures ulatuses tarbijate valikut asjaomast kaupa osta.
49 Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib oma kolmanda küsimusega sisuliselt, kas direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjust tuleb süstemaatiliselt kohaldada tähisele, mis koosneb ainult kauba kujust, millel on selle erilise väliskujunduse tõttu juba disainilahendustele antud kaitse, või kui tähis koosneb ainult dekoratiiveseme kujust.
50 Mis puutub selles küsimuses esimesena silmas peetud hüpoteesi, siis eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teada, kas sellise toote puhul, millel juba on disainilahendusele antud kaitse, on välistatud kaubamärgiõigusega kaitse andmine.
51 Seoses sellega tuleb nimelt korrata, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjuse, nagu ka selle direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis ii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjuse, millele on tähelepanu juhitud käesoleva kohtuotsuse punktis 27, eesmärk on vältida seda, et kaubamärgiga kaasnevat püsivat ainuõigust saaks kasutada selleks, et teised õigused, millele liidu seadusandja on soovinud näha ette kehtivusaja, kehtiksid tähtajatult (vt analoogia alusel 18. septembri 2014. aasta kohtuotsus Hauck, C‑205/13, EU:C:2014:2233, punkt 19).
52 Selline eesmärk ei tähenda aga, et liidu intellektuaalomandi õigus takistab mitme õiguskaitse vormi koosesinemise.
53 Disainilahenduste kontekstis on direktiivi 98/71 artiklis 16 nimelt ette nähtud, et selle direktiivi sätted „ei mõjuta registreerimata disainilahenduste õiguse, kaubamärkide või muude eraldusmärkide, patentide ja kasulike mudelite, kirjatüüpide, tsiviilvastutuse või kõlvatu konkurentsiga seotud [liidu] või asjaomase liikmesriigi õigusaktide sätete kohaldamist“.
54 Sellest tuleneb, et asjaolu, et kauba väliskujundust kaitstakse disainilahendusena, ei välista, et selle kauba kujust koosneva tähise suhtes kehtib kaubamärgiõiguse kaitse, eeldusel, et on täidetud selle tähise kaubamärgina registreerimise tingimused.
55 Sellest tuleneb samuti, et disainilahenduste registreerimisega seotud liidu õiguse normid ja need normid, mida kohaldatakse kaubamärkide registreerimisele, on üksteisest sõltumatud, ilma et oleks võimalik asuda seisukohale, et nende normide vahel esineb mingitki liiki hierarhiline seos.
56 Seega ei tähenda fakt, et kauba väliskujundus on kaitstud disainilahendusena tulenevalt eelkõige selle disainilahenduse eristatavusest, et tähist, mis koosneb selle kauba kujust, ei saa registreerida kaubamärgina, kuna kohaldatakse direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud keeldumispõhjust.
57 Nimelt, nagu nähtub direktiivi 98/71 artikli 3 lõikest 2, kaitstakse disainilahendust registreeritud disainilahendusena juhul, kui see on uudne ja eristatav. Tuleb aga märkida, nagu nähtub direktiivi 98/71 artikli 5 lõikest 1, et disainilahendus loetakse eristatavaks, kui asjatundliku kasutaja üldmulje sellest erineb kõikide nende disainilahenduste üldmuljest, mis on avalikkusele kättesaadavaks tehtud enne disainilahenduse registreerimistaotluse esitamise kuupäeva või prioriteedinõude puhul enne prioriteedikuupäeva.
58 Järelikult erineb see analüüs, mille abil on võimalik kindlaks teha disainilahenduse eristatavust, teise eelotsuse küsimuse raames silmas peetud analüüsist, mis tuleb pädeval ametiasutusel läbi viia selleks, et tuvastada, kas tähis koosneb ainult kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tähenduses.
59 Mis puutub eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmandas küsimuses teisena silmas peetud hüpoteesi, siis tuleb tunnistada, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkt iii – kuivõrd selles on silmas peetud „kuju, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse“ – on kohaldatav tähisele, mis koosneb ainult kauba kujust, millel on kunstiline või kaunistav väärtus.
60 Küll aga ei tähenda see asjaolu, et selliste tähiste registreerimise taotlus, mis koosnevad sellise kauba – nagu on põhikohtuasjas käsitletav kaup, vastavalt Nizza kokkuleppe klassi 14 kuuluvad „dekoratiivesemed“ ja klassi 21 kuuluvad „klaasist ja fajansist dekoratiivesemed“ – kujust, tuleb selle keeldumispõhjuse alusel automaatselt tagasi lükata. Nagu nähtub nimelt käesoleva kohtuotsuse punktist 41, peab selleks, et seda keeldumispõhjust oleks võimalik kohaldada, objektiivsetest ja usaldusväärsetest asjaoludest tulenema, et tarbijate valiku asjaomase kauba kasuks määravad väga suures ulatuses selle kuju üks või mitu omadust.
61 Seoses sellega tuleb märkida, et ei ole mingil moel välistatud, et seda liiki kaupade märkimisväärne väärtus võib tuleneda muudest faktoritest kui kuju, näiteks nende väljatöötamise ajalugu, nende tootmisviis – olenemata sellest, kas see on tööstuslik või käsitöö – materjalid, mis võivad olla haruldased või väärismaterjalid, nende koostisosad või nende autori isik.
62 Seega tuleb pädeval ametiasutusel analüüsida, kas konkreetselt direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunktis iii ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjuste kohaldamise tingimused on täidetud, selleks et tuvastada, kas asjaomane tähis koosneb ainult kujust, mis annab kaubale märkimisväärse väärtuse.
63 Eespool esitatud kaalutlustest tuleneb, et kolmandale küsimusele tuleb vastata, et direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjust ei tule süstemaatiliselt kohaldada tähisele, mis koosneb ainult kauba kujust, kui see tähis on kaitstud disainilahenduse õigusega või kui tähis koosneb ainult dekoratiiveseme kujust.
64 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti ii tuleb tõlgendada nii, et selleks, et kindlaks teha, kas tähis koosneb ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, ei tule piirduda ainult selle tähise graafilise kujutise analüüsiga. Asjaomase tähise põhiomaduste tuvastamisel võib ainult peale selle graafilise kujutise arvesse võtta ka muud asjasse puutuvat teavet, nagu see, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub. Kuigi selleks, et tuvastada, kas need omadused vastavad asjaomase kauba tehnilisele otstarbele, võidakse arvesse võtta teavet, mis ei nähtu tähise graafilisest kujutisest, peab see teave pärinema objektiivsetest ja usaldusväärsetest allikatest ega saa hõlmata seda, kuidas asjasse puutuv avalikkus tähist tajub.
2. Direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et seda, kuidas asjaomane avalikkus tajub või tunneb kaupa, mis on graafiliselt kujutatud ainult kauba kujust koosneval tähisel, võib asjaomase kuju põhiomaduse tuvastamisel arvesse võtta. Selles sättes ette nähtud keeldumispõhjust saab kohaldada, kui objektiivsetest ja usaldusväärsetest asjaoludest tuleneb, et see omadus määrab väga suures ulatuses tarbijate valikut asjaomast kaupa osta.
3. Direktiivi 2008/95 artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud registreerimisest keeldumise põhjust ei tule süstemaatiliselt kohaldada tähisele, mis koosneb ainult kauba kujust, kui see tähis on kaitstud disainilahenduse õigusega või kui tähis koosneb ainult dekoratiiveseme kujust.
* Kohtumenetluse keel: ungari.

matches:
KOHUS
§ 122
§ 2
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus


RT III, 18.04.2019, 2
Vastu võetud 16.04.2019 nr 103
Teet Raatsin esitas e-kirjaga 03.04.2019 Vabariigi Valimiskomisjonile Romeo Kalda esindajana üksikkandidaadi registreerimise avalduse Romeo Kalda registreerimiseks 26.05.2019 toimuvatel Euroopa Parlamendi valimistel. Esitatud dokumentides puudus kautsjoni tasumist tõendav maksekorraldus ja kandidaadi poolt allkirjastatud kandideerimisavaldus. Avalduses oli ka taotlus Romeo Kalda kautsjoni tasumisest vabastamiseks või alternatiivselt osaliselt vabastamiseks. Vabariigi Valimiskomisjon arutas Romeo Kalda taotlust 04.04.2019 koosolekul ja palus riigi valimisteenistusel vastata taotluse esitajale EPVS § 30 alusel.
EPVS § 30 lõige 3 sätestab, et juhul kui riigi valimisteenistusele ei ole esitatud kõiki kandidaadi registreerimiseks nõutavaid dokumente, esitatud dokumentides on vigu või neis on andmeid puudu, teeb dokumentide vastuvõtja dokumentide esitajale ettepaneku esitada nõutavad dokumendid või andmed või parandada vead. Kõik esitatud dokumendid tagastatakse. Riigi valimisteenistus tegi 05.04.2019 e-kirjaga Teet Raatsinile ettepaneku kandideerimisdokumentides vigade parandamiseks ja puuduvate dokumentide esitamiseks ning vastavalt EPVS § 29 lõikele 2 palus kandideerimisdokumendid uuesti esitada hiljemalt 6. aprillil 2019 enne kella 18.00. Kirjas selgitati ka, et seadus ei näe ette kautsjonist vabastamise võimalust.
Teet Raatsin esitas riigi valimisteenistusele e-kirjaga 06.04.2019 kell 17.35 tema poolt digitaalselt allkirjastatult üksikkandidaadi Romeo Kalda registreerimise avalduse ja kandideerimisavalduse 26.05.2019 toimuvatel Euroopa Parlamendi valimistel kandideerimiseks. Teet Raatsin on volikirja alusel Romeo Kalda esindaja.
Riigi valimisteenistus kontrollis esitatud dokumente ja leidis, et:
1) puudub EPVS § 29 lõike 4 punkti 2 kohaselt nõutav kautsjoni tasumist tõendava maksekorralduse koopia;
2) kandideerimisavaldusel puudub EPVS § 27 lõike 7 kohaselt nõutav kandidaadi allkiri.
Riigi valimisteenistus tegi Teet Raatsinile 06.04.2019 ettepaneku esitada Romeo Kalda allkirjaga kandideerimisavaldus ning tasuda kautsjon ja esitada kautsjoni tasumist tõendava maksekorralduse koopia. Vastavalt EPVS § 30 lõikele 6 tuli vead parandada ja puuduv dokument esitada hiljemalt 13.04.2019 enne kella 18.00.
Romeo Kalda allkirjaga kandideerimisavaldus on esitatud.
13.04.2019 kella 18.00-ks ei esitatud Romeo Kalda kautsjoni tasumist tõendavat maksekorralduse koopiat ega tasutud EPVS § 29 lõike 5 kohast kautsjonit.
Romeo Kalda kannab vanglakaristust, mida ta kinnitab ka esitatud kandideerimisavalduses.
1. EPVS § 31 lõike 3 punkt 3 alusel jätab valimiskomisjon registreerimata kandidaadi, kes ei vasta sama seaduse § 4 lõigetes 4–7 ettenähtud nõuetele. EPVS § 4 lõige 6 punkti 2 kohaselt ei või Euroopa Parlamendi liikmeks kandideerida isik, kes on kohtu poolt süüdi mõistetud kuriteos ja kannab vanglakaristust. Romeo Kalda ei vasta EPVS § 4 lõike 6 punktis 2 ettenähtud nõuetele, kuna on kohtu poolt süüdi mõistetud ja vanglakaristust kandev isik.
2. EPVS § 29 lõike 4 kohaselt esitab üksikkandidaat riigi valimisteenistusele kandidaadi registreerimise avalduse, kautsjoni tasumist tõendava maksekorralduse koopia ja kandideerimisavalduse.
3. EPVS § 31 lõike 3 punkt 2 sätestab, et kui EPVS § 30 lõikes 6 nimetatud tähtaja jooksul ei esitanud dokumentide esitaja puuduvaid dokumente või andmeid või ei parandanud kandideerimisdokumentides vigu, jätab valimiskomisjon registreerimata kandidaadi, kelle dokumente või andmeid on puudu, või kelle dokumentides on olulisi puudusi.
4. Romeo Kalda ei ole esitanud EPVS § 29 lõike 4 punkti 2 kohaselt nõutavat kautsjoni tasumist tõendavat maksekorralduse koopiat. Tegemist on dokumendiga, mille puudumine on EPVS § 31 lõike 3 punkti 2 kohaselt kandidaadi registreerimata jätmise aluseks. EPVS § 29 lõike 5 kohaselt kannab erakond või üksikkandidaat enne kandidaatide registreerimiseks esitamist Rahandusministeeriumi arveldusarvele kautsjonina summa, mille suurus on Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga viis alammäära iga registreerimiseks esitatud isiku kohta. Kautsjoni suuruseks on 2019. aastal 2700 eurot isiku kohta. Kautsjoni tasumiseks ettenähtud Rahandusministeeriumi arveldusarvele kautsjonit laekunud ei ole, puuduvad ka muud andmed, et Romeo Kalda kautsjon oleks tasutud. Seadus ei näe ette kautsjonist vabastamise või osalise vabastamise võimalust ega sellise taotluse Vabariigi Valimiskomisjonile esitamise võimalust. Kautsjoni tasumine on Euroopa Parlamendi valimistel kandidaatide registreerimiseks esitamise eeltingimus (EPVS § 29 lõige 5).
Ülaltoodust tulenevalt ei ole Vabariigi Valimiskomisjonil võimalik Romeo Kaldat 26.05.2019 toimuvatel Euroopa Parlamendi valimistel kandidaadiks registreerida.
EPVS § 31 lõike 3 punktide 2 ja 3 ning lõike 4 alusel Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:
jätta 26.05.2019 toimuvatel Euroopa Parlamendi valimistel kandidaadiks registreerimata Romeo Kalda.


Radioaktiivsete jäätmete klassifikatsioon, registreerimise, käitlemise ja üleandmise nõuded ning radioaktiivsete jäätmete pakendi vastavusnäitajad – Riigi Teataja
Radioaktiivsete jäätmete klassifikatsioon, registreerimise, käitlemise ja üleandmise nõuded ning radioaktiivsete jäätmete pakendi vastavusnäitajad
Radioaktiivsete jäätmete klassifikatsioon, registreerimise, käitlemise ja üleandmise nõuded ning radioaktiivsete jäätmete pakendi vastavusnäitajad - sisukord
§ 3 Radioaktiivsete jäätmete liigitamine
2 Radioaktiivsete jäätmete käitlemine
§ 4 Radioaktiivsete jäätmete eeltöötlemine ja ladustamine
§ 5 Radioaktiivsete jäätmete töötlemine ja konditsioneerimine
§ 6 Radioaktiivsete jäätmete ladustamine jäätmete tekitaja juures
§ 7 Radioaktiivsete jäätmete vaheladustamise eesmärk ja nõuded vaheladustuskohale
3 Nõuded radioaktiivsete jäätmete pakendi ja selle kontrolli kohta ja pakendi vastavusnäitajad
§ 8 Nõuded radioaktiivsete jäätmete pakendi ja selle kontrolli kohta
§ 9 Radioaktiivsete jäätmete pakendi vastavusnäitajad
4 Radioaktiivsete jäätmete üleandmine ning radioaktiivsete jäätmete registreerimise ja aruandluse nõuded
§ 10 Radioaktiivsete jäätmete üleandmine
§ 11 Radioaktiivsete jäätmete registreerimine, aruandlus ja andmete säilitamine
RT I, 05.10.2016, 6
Vastu võetud 04.10.2016 nr 34
Määrus kehtestatakse kiirgusseaduse § 56 lõike 2 ja § 64 lõike 4 alusel.
Määrusega kehtestatakse radioaktiivsete jäätmete klassifikatsioon, radioaktiivsete jäätmete registreerimise, käitlemise ja üleandmise nõuded ning nõuded radioaktiivsete jäätmete pakendile (edaspidi jäätmepakend) ja pakendi vastavusnäitajad.
1) barjäär on looduslik või tehispiire, sealhulgas jäätmepakendi või radioaktiivsete jäätmete hoiustamise süsteemi osa, mis tõkestab või välistab radionukliidide või muude saasteainete levikut radioaktiivsetest jäätmetest või radioaktiivsete jäätmete käitluskohast ümbritsevasse keskkonda;
2) radioaktiivsete jäätmete töötlemine on radioaktiivsete jäätmete mahu vähendamine ning koostise muutmine kiirgusohutuse parandamise eesmärgil;
3) radioaktiivsete jäätmete vaheladustamine on radioaktiivsete jäätmete paigutamine selleks tehniliselt varustatud rajatisse, et tagada nende isoleerimine, keskkonnakaitse ja seire kavatsusega radioaktiivsed jäätmed rajatisest edaspidi välja võtta kas vabastamiseks, töötlemiseks ja konditsioneerimiseks või lõppladustamiseks.
(2) Radioaktiivsete jäätmete liigid, nende kirjeldused ja ladustuskohtade liigid on esitatud käesoleva määruse lisas.
2. peatükk Radioaktiivsete jäätmete käitlemine
1) eri liiki ja erinevate füüsikalis-keemiliste omadustega radioaktiivsed jäätmed eraldi;
3) radioaktiivsed jäätmed sööbivatest, oksüdeerivatest, plahvatusohtlikest ja kergsüttivatest ainetest eraldi;
6) teravad radioaktiivsed jäätmed eraldi, sobivas konteineris, mis on märgistatud sildiga „teravad radioaktiivsed esemed”;
8) konditsioneerimata vedelad radioaktiivsed jäätmed konteineris, mis on ümbritsetud absorbeeriva materjaliga koguses, mis tagab konteineris olevast vedelikust kaks korda suurema vedelikuhulga sidumise.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 8 nimetatud konteineri võib asetada ka teise konteineri sisse või tagada selle täiendav kiirgusohutus mõnel muul sobival viisil.
(4) Kiirgustegevusloa omaja tagab, et:
2) radioaktiivsete jäätmete kogumiseks kasutatavad konteinerid on otstarbekohased, sihipärasel kasutamisel vastupidavad, inertsed jäätmete võimaliku toime suhtes ja varustatud kiirgusohumärgisega;
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 nimetatud konteinerid peavad tagama radioaktiivsete jäätmete ohutu hoidmise, võimaldama nende ohutu täitmise ja tühjendamise ning sulgemise viisil, mis välistab konteineri juhusliku või eksliku avamise.
Radioaktiivsete jäätmete töötlemisel ja konditsioneerimisel jäätmete tekkekohas eelistab kiirgustegevusloa omaja piisavalt testitud tehnoloogiaid, arvestab kiirgusohutushinnangute alusel kiirguskaitse optimeerimise nõudeid ning radioaktiivsete jäätmete käitleja määratud jäätmepakendi vastavusnäitajate suurusi.
(2) Radioaktiivsete jäätmete hoiuruumis peab olema valgustus, valve- ja tuletõrjesignalisatsioon ning ventilatsioon. Ventilatsiooni projekteerimisel arvestatakse hoiuruumis ladustatavates jäätmetes sisalduvate radionukliidide füüsikalis-keemilisi omadusi ning töötervishoiu ja tööohutuse seaduses sätestatud nõudeid töökeskkonnale.
§ 7. Radioaktiivsete jäätmete vaheladustamise eesmärk ja nõuded vaheladustuskohale
(2) Radioaktiivsete jäätmete vaheladustuskohas peavad lisaks käesoleva määruse § 4 lõigetes 2 ja 3 loetletud radioaktiivsete jäätmete ladustamise tingimustele olema tagatud ka järgmised tingimused:
1) vaheladustuskoht on kaitstud asjaomase loata isikute sissepääsu ja radioaktiivsete jäätmete lubamatu kasutamise eest;
2) vaheladustuskoht on kiirgusohutuse tagamiseks varustatud kiirguskaitse ja -seire vahenditega;
3) kõik pinnad on valmistatud kergesti puhastatavatest materjalidest;
4) kui ladustamise kestel vabanevad jäätmetest radioaktiivsed gaasid või aerosoolid, on vaheladustuskoht varustatud õhupuhastussüsteemi ja õhuseire vahenditega;
3. peatükk Nõuded radioaktiivsete jäätmete pakendi ja selle kontrolli kohta ja pakendi vastavusnäitajad
§ 8. Nõuded radioaktiivsete jäätmete pakendi ja selle kontrolli kohta
(1) Jäätmepakendi mehaanilised omadused peavad tagama pakendi kuju ja gabariitide säilimise käitlemise igas faasis, sealhulgas näiteks veol, ladustamisel ja väljavõtmisel.
(2) Jäätmepakendi füüsikalised omadused peavad tagama selle komponentide sealhulgas konteineri, jäätmevormi ja barjääri vastastikuse sobivuse ja kogu terviku sobivuse keskkonnaga jäätmepakendi järgneva käitlemise igas faasis.
(3) Jäätmepakendi iga komponendi keemilised omadused peavad välistama komponentide vahel igasuguse keemilise reaktsiooni, mis võiks halvendada ohutust järgneva käitlemise igas faasis.
(7) Kiirgustegevusloa omaja kontrollib jäätmepakendi vastavust käesoleva paragrahvi lõigetes 1–6 esitatud nõuetele:
2) edaspidi kogu vaheladustamise kestel iga kümne aasta möödumisel.
§ 9. Radioaktiivsete jäätmete pakendi vastavusnäitajad
(1) Jäätmepakendi vastavusnäitajad on:
(2) Radioaktiivsete jäätmete käitleja määrab kindlaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud näitajate suurused, võttes arvesse jäätmete omadusi, konditsioneerimise viisi ning ohte, mis on seotud jäätmepakendi käitlemisel juhtuda võivate avariidega.
4. peatükk Radioaktiivsete jäätmete üleandmine ning radioaktiivsete jäätmete registreerimise ja aruandluse nõuded
§ 10. Radioaktiivsete jäätmete üleandmine
(1) Radioaktiivsete jäätmete tekitaja koostab radioaktiivsete jäätmete käitluskohta üle antavate radioaktiivsete jäätmete üleandmis-vastuvõtmisakti (edaspidi akt) kolmes eksemplaris, millest ühe jätab endale, teise annab kaasa üleandmisele kuuluvate radioaktiivsete jäätmetega ja kolmanda saadab Keskkonnaametile, kes registreerib aktis sisalduvate radioaktiivsete jäätmete üleandmise radioaktiivsete jäätmete käitluskohta kiirgusallikate ja tuumamaterjali registris.
2) jäätmepakendi liik;
3) jäätmepakendi tunnusnumber;
(3) Põhjendatud kahtluse korral, et üle antavad radioaktiivsed jäätmed ei vasta aktis kirjeldatule, on radioaktiivsete jäätmete käitluskoha operaatoril õigus jätta need jäätmed vastu võtmata.
§ 11. Radioaktiivsete jäätmete registreerimine, aruandlus ja andmete säilitamine
(1) Keskkonnaamet korraldab radioaktiivsete jäätmete registreerimist keskkonnaregistri seaduse alusel.
(2) Kiirgustegevusloa omaja korraldab üks kord aastas radioaktiivsete jäätmete inventuuri ja esitab inventuuriaruande, mis sisaldab käesoleva määruse § 10 lõikes 2 loetletud andmeid, Keskkonnaametile hiljemalt aruandeaastale järgneva aasta 1. märtsiks.
(3) Kiirgustegevusloa omaja säilitab kõiki radioaktiivsete jäätmete tekkimise ja käitlemise andmeid vähemalt viis aastat pärast radioaktiivsete jäätmete vabastamist või üleandmist radioaktiivsete jäätmete käitluskohta.
Lisa Radioaktiivsete jäätmete liigid