1. Riigihanke olemus
Kõigis riikides korraldatakse eraisikute, äriühingute ja riigi majandustegevust, eelkõige avalike vahendite kasutamist. Avalikke vahendeid kasutatakse riigihangete korras. Kasutatavate vahendite suurus ei ole tähtis, sest riigihanke alla kuulub nii viieeurone lillekimp kui ka paarsada miljonit maksva maja ehitamine, samuti juhtumid, kus avaliku võimu asemel rahastab tegevust kolmas isik ehk...
1.1. Riigihangete õigusaktid
Riigihangete seadus on peaaegu ühesugune kogu Euroopa Liidus, sest põhiseisukohtade aluseks on Euroopa Liidu riigihangete direktiivid, mis on liikmesriikide riigisiseste õigusaktide aluseks. Praegu kehtivad direktiivid, mis võeti vastu 17. aprillil 2014. Lisaks direktiividele annab EL veel juhiseid Euroopa Komisjoni määrustega.
On oluline, et kogu...
1.2. Riigihanke piirmäärad
Riigihanke rahvusvahelised piirmäärad kehtestab Euroopa Komisjon iga kahe aasta järel. Rahvusvahelised piirmäärad on 2017. aasta seisuga järgmised:
ehitustööde tellimisel 5 548 000 eurot; asjade ostmisel ja teenuste...
1.3. Riigihangete register
Eestis kuulutatakse avatud hankemenetluse, piiratud hankemenetluse, võistleva dialoogi, innovatsioonipartnerluse ja konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse korral riigihange välja hanketeate avaldamisega riiklikus riigihangete registris, kus viiakse läbi ka kõik muud hankemenetluse tegevused (registri veebilehe aadress on https://riigihanked....
1.4. Ühtne riigihangete klassifikatsioon
Ühtne riigihangete klassifikatsioon (ingl Common Procurement Vocabulary, CPV) kehtestati 1993. aastal, et muuta riigihangete korraldamine läbipaistvaks ja tõhusaks. CPV abil kirjeldab hankija enda teostatavat hanget ühtsete põhimõtete kohaselt kogu Euroopa Liidus.
Alates 1. jaanuarist 2011 tuleb...
1.5. Hankekord ja hankeplaan
Riigihangete seaduse kohaselt on hankijal kohustus avalikustada hankekord ja hankeplaan, sest nende dokumentide abil soovitakse tagada hangete läbipaistvus ning konkurentsile avatus. Hankekord ja hankeplaan tuleb kohe pärast nende kinnitamist avalikustada hankija kodulehel.
Hankekorrast nähtuvad hankija meetmed nõuetele vastava riigihanke läbiviimise tagamiseks, hankeplaanist on näha...
2. Riigihanke üldpõhimõtted uus
Riigihangete üldpõhimõtete puhul tuleb teada, et juhul kui neid on rikutud, siis loetakse sõlmitud hankeleping tühiseks või kui hankemenetlus on veel käimas, siis tuleb tehtud viga kõrvaldada või selle võimatuse korral hankemenetlus lõpetada. Kui hankelepingu sõlmimisega on oluliselt rikutud riigihangete üldpõhimõtteid (samased Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikliga 43 ja 49), ei ole...
2.1. Keskkonnakaalutlused riigihangetes
Keskkonnaküsimused on maailmas järjest olulisemaks muutunud. Üha rohkem pööratakse tähelepanu sellele, kas ostetav asi, teenus, ehitis on keskkonnasõbralik, kuidas seda utiliseeritakse ning kas ja kui palju on asja tootmiseks kulutatud keskkonnaressursse.
Enamasti on raske mõjutada avalikku sektorit uusi ideid rakendama. Riigihangetega tahab Euroopa...
2.2. Sotsiaalsed kaalutlused riigihankes
Riigihanke mõju majandustegevusele on suur, mistõttu on Euroopa Komisjon valmistanud ette juhendi „Sotsiaalne ostmine. Juhend sotsiaalsete kaalutluste arvestamiseks riigihankes.”
Esitame kokkuvõtte sellest juhendist.
3. Hankijad
Riigihangete seadus fikseerib hankijateks olevad isikud, kelledel on kohustus teha riigihankeid vastavalt riigihangete seadusele. Lisaks riigihangete seadusele võib aga ette näha ka teiste seaduste või õigusaktidega, et isik peab tegema konkreetse asja ostmiseks või teenuse või ehitustöö tellimiseks riigihanke vastavalt riigihangete seadusele. Näitena saab tuua toetuste taotlemised, millede...
3.1. Avaliku sektori hankija
Riigihangete seaduse (RHS) § 5 jaotab hankijad avaliku sektori hankijateks ja võrgustiku sektori hankijateks. Avaliku sektori hankijaid nimetatakse ka klassikalise sektori hankijateks.
Avaliku sektori hankijad on:
riik või...
3.2. Võrgustikusektori hankija
Võrgustikusektoris tegutsev isik on hankija, kui ta tegutseb võrgustikusektoris ja on:
avaliku sektori hankija
Näiteks Tallinna Lennujaam on avaliku sektori hankija, kes tegutseb...
3.3. Hankija, keda rahastab avalik sektor
Avaliku sektori hankija on isik, kes tellib avaliku sektori hankija poolt rohkem kui 50% ulatuses rahastatavaid:
ehitustöid, kui ehitustööde eeldatav maksumus on võrdne ehitustööde rahvusvahelise piirmääraga või ületab seda ja see...
3.4. Hankija, kes tellib ehitustööd hankijale üleandmise eesmärgil
Avaliku sektori hankijaks on iga isik, kes tellib ehitustöid hankijale kinnisasja või sellega seotud õiguse üleandmiseks või muu kinnisasja kasutamisega seotud kohustuse täitmiseks.
Ehitustööde hankelepingu sõlmimisel peab iga isik järgima riigihangete seaduse sätteid avaliku sektori hankija...
3.5. Ühishanked ja kesksed hankijad
Riigihangete seadus (RHS) annab võimaluse korraldada riigihankeid ühiselt, volitades üht hankijatest riigihanget korraldama. Hankijal on õigus volitada teist hankijat täitma kõiki riigihanke korraldamisega seotud kohustusi. Kui üks...
3.6. Hankija otsused
Riigihanke puhul teeb hankija erinevaid otsuseid, mis kõik mõjutavad hankemenetlust ja sõlmitavat hankelepingut. Hankija nimel tegutseb riigihanget tegeva institutsiooni seaduslik esindaja, kes peab otsustama riigihanke küsimused, näiteks riigihanke korraldamine, pakkujate või taotlejate kvalifitseerimine, pakkumuste vastavaks ja edukaks tunnistamine. Tavaliselt määrab...
3.6.1. Hankija otsusele esitatavad nõuded
Riigihangete seaduse kohaselt (RHS) ei ole hankemenetlus haldusmenetlus ja seega ei kohaldata hankemenetlusele haldusmenetluse seaduse (HMS) nõudeid. Haldusmenetluse seaduse § 56 oluline nõue on põhjendamine. Hankija otsused on kirjalikud ning seetõttu peab otsus olema kirjalikult põhjendatud.
Haldusakti põhjendus tuleb esitada haldusaktis või...
3.6.2. Hankija otsus tunnistada hankemenetlus kehtetuks
Hankemenetluse kehtetuks tunnistamise otsus peab olema kontrollitav ja tõendatav
Hankemenetluse kehtetuks tunnistamine põhjendatud vajaduse korral on hankija kaalutlusotsus, mistõttu ei saa see põhineda meelevaldsetel asjaoludel, vaid peab olema kontrollitav ja tõendatav. Hankemenetluse kehtetuks tunnistamise õiguspärasust tuleb...
4. Riigihangete objektid
Riigihange tähendab, et
hankija ostab asju; tellib teenuseid; korraldab ideekonkursse;...
4.1. Riigihanke objekti määratlemine
Riigihangete korraldamisel otsustab hankija, mida ta ostab. Hankijal on kohustus klassifitseerida hankelepingu ese kas asjaks, teenuseks, ehitustööks või kontsessiooniks. Hankelepingu eseme kohaselt tuleb viia läbi ka menetlused, sh lähtudes hankelepingu esemele kohaldatavast piirmäärast.
Hankeleping, mille esemeks on üheaegselt asi, teenus ja...
4.2. Riigihanke objekti eeldatava maksumuse määramine
Enne riigihanke väljakuulutamist peab hankija määrama riigihanke eeldatava maksumuse, sest tuleb teada, kui palju raha riigihankele kulub. See võimaldab hankijal välja selgitada, kas tal on piisavalt palju raha, et hanget teha. Hankemenetluse korraldamisel on samuti oluline teada riigihanke maksumust, sest rahvusvahelise piirmääraga võrdse või seda ületava...
4.3. Riigihanke erandid
Üldiselt tuleb kõik hanked teha riigihangetele ettenähtud korda järgides. Erandlikult ei pea riigihangete seaduses sätestatud korda järgima järgmistel juhtudel.
Hankelepingu esemest tulenevad erisused kui hankelepingu sõlmimise või ideekonkursi korraldamise peamine...
4.4. Sisetehing
Sisetehingute korral ei ole nn avaliku sektori hankija kohustatud rakendama riigihangete seaduse korda.
Sisetehingu sõlmimisele on kehtestatud kindlad juhised. Sisetehingu võib sõlmida, kui on täidetud allpool nimetatud nõuded:
4.5. Otsehanke erand
Kui reeglina ei ole hankelepingute sõlmimine konkreetse pakkujaga lubatud, siis on olemas ka erandid. Üheks selliseks erandiks on sõitjateveo teenuse hange. Nimelt näeb Ühistranspordiseaduse (ÜTS) § 21 ette avaliku teenindamise lepingu sõlmimise korra. Üldiselt tuleb leping sõlmida riigihangete seaduses ettenähtud reeglite järgi, kuid arvestada saab ÜTS-i § 21 ning raudtee- ja teeliikluse...
4.6. Halduslepingud
Halduskoostöö seadus (kehtiv alates 1.07.2003) reguleerib riigi ja kohaliku omavalitsuse avaliku halduse ülesannete iseseisvaks täitmiseks volitamise tingimusi ja korda ning haldusorganite vahelise ametiabi osutamise aluseid ja korda ehk halduslepingute sõlmimist. Halduskoostöö seaduses sätestati 2004. aasta 18. juuli muudatustega täpsemad nõuded halduslepingutele ja nende...
4.7. Ehitustöö
Ehitustööde hankelepinguga tellitavad tööd riigihangete seaduse kohaselt on:
ehitustöö (koos projekteerimisega);
ehitise ehitamine (koos projekteerimisega);
4.8. Teenuste kontsessioon
Teenuste kontsessioon antakse hankelepinguga, mille ese on:
teenuse tellimine ja kontsessionäärile antud õigus osutada teenust ning saada selle eest teenuse kasutajatelt tasu ...
4.8.1. Vee- ja kanalisatsiooniteenuse kontsessioon
Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadus (ÜVVKS) sätestab (alates 11. aprillist 2014) vee-ettevõtja määramise korra. Näiteks tuleb vee-ettevõtja määrata riigihankega, mida reguleerib peale riigihangete seaduse ka ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadus.
Vee-ettevõtja on eraõiguslik juriidiline isik...
4.8.2. Jäätmeveo kontsessioon
Jäätmeveo hanke peab korraldama teenuse kontsessioonina, sest teenuse eest maksab teenuse osutajale tarbija, mitte omavalitsus.
Korraldatud jäätmevedu on olmejäätmete kogumine ja vedamine määratud piirkonnast määratud jäätmekäitluskohta või -kohtadesse, mida korraldab kohaliku...
4.9. Asjad
Asjade hankelepinguga ostab, üürib, rendib või liisib hankija asju kas asja omandamise õigusega või ilma. Hankelepingut, mis hõlmab lisaks asjade ostmisele asjade kohaletoomist või paigaldustöid, loetakse samuti asjade hankelepinguks.
Seega näiteks hange mööbli ostmiseks ja paigaldamiseks kvalifitseerub asjade hanke...
4.9.1. Tarkvarahanked
Arvutiprogramme ostes või tellides peab arvestama tarkvara õiguskaitsega, mida tehakse enamasti autoriõiguse kaudu. Vahet tuleb teha olukordadel, kus hanke objekt on juba valmis tarkvara (mida saab osta poest) ja nendel, mille eesmärk on luua uus tarkvara kindlal eesmärgil (nt elektroonilise registri pidamine). Tarkvara all mõtleme arvutiprogramme ja nende väljendusvorme.
Kui teenust...
5. Hankemenetlused
Riigihangete üheks oluliseks osaks on võrdsete võimaluste tagamine pakkujatele. Selleks on fikseeritud erinevate hankemenetluste puhul konkreetsed reeglid, millest peab hankija lähtuma. Menetlusreeglite rikkumise korral ei ole hanget nõuetele vastavalt läbi viidud, mis võib omakorda viia halvimal juhul hankelepingu tühisuseni. Hankemenetluste liigid on RHS-i...
5.1. Avatud hankemenetlus
Avatud hankemenetlus on üks formaliseeritumatest hankemenetlustest, mis algab hanketeate avaldamisega riigihangete registris ja lõpeb kas hankelepingu sõlmimisega või hankemenetluse kehtetuks tunnistamisega.
Hankija on kohustatud korraldama avatud hankemenetluse või...
5.2. Piiratud hankemenetlus
Piiratud hankemenetlust võib sarnaselt avatud hankemenetlusele alati kasutada. Piiratud hankemenetluse puhul lisandub üks etapp, st piiratud hankemenetluse korral esitatakse esmalt pakkuja poolt osalemise taotlus ja alles pärast pakkujate valikut esitatakse pakkumus. Seega võib iga huvitatud isik esitada piiratud hankemenetluses osalemise taotluse, kuid pakkumuse saavad esitada ainult need...
5.3. Konkurentsipõhine läbirääkimistega hankemenetlus
Alates 1. septembrist 2017 nimetatakse varasema nimetuse „väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetlus” all kasutatud menetlust nimetusega „konkurentsipõhine läbirääkimistega hankemenetlus”. Kõik põhimõtted on aga jäänud nimetuse muutmisest hoolimata samaks.
Põhimõtted...
5.3.1. Läbirääkimised konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse korral
Riigihangete seadus (RHS) on konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse sisu ehk läbiräägitavate andmete korral lakooniline.
Konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluses on põhimõte, et läbi saab rääkida neid asjaolusid, mis ei ole pakkumuste esitamise...
5.4. Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlus
Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlus on erandlik menetlus ja seda tohib rakendada rangelt ainult selleks ettenähtud juhtudel.
Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse korral peab hankija hankelepingu tingimuste üle läbirääkimisi omal valikul ühe või mitme huvitatud isikuga, olles varem esitanud neile alusdokumendid. Hankija peab...
5.5. Võistlev dialoog
Võistlev dialoog on hankemenetlus, mille korral:
võib iga huvitatud isik esitada hankemenetluses osalemise taotluse; hankija peab läbirääkimisi taotlejatega, kelle ta ise on objektiivsete ja mittediskrimineerivate nõuete alusel valinud,...
5.6. Ideekonkurss
Ideekonkurss on menetlus, mille tulemusena hankija tavapäraselt omandab konkursi käigus žürii väljavalitud kavandi või projekti peamiselt planeeringute, arhitektuuri, inseneritööde, infosüsteemide, tarkvara arendamise või andmetöötluse valdkonnas.
Hankija võib ideekonkursi korraldada:
5.6.1. Arhitektuurikonkurss
Eesti Arhitektide Liit on töötanud välja ja teinud avalikkusele kättesaadavaks arhitektuurikonkursside juhendeid kaks korda: 2008. aastal ja 2013. aastal. Dokumendid on kättesaadavad Eesti Arhitektide Liidu kodulehel www.arhliit.ee.
Nimetatud juhendites on käsitletud...
5.7. Kontsessioonilepingute sõlmimise menetlus
Kontsessioonilepingute sõlmimiseks on sätestatud riigihangete seadusega menetluslikud nõuded. Kontsessioonilepingute sõlmimise põhimõtted on järgmised:
Kontsessioonilepingu sõlmimise menetlus algab kontsessiooniteate avaldamisega registris. Erandlikult on hankijal õigus korraldada...
5.8. Innovatsioonipartnerlus
Innovatsioon on uue või märkimisväärselt täiustatud asja, teenuse või protsessi, sealhulgas tootmis- või ehitusprotsessi, turustusviisi või organisatsioonilise meetodi kasutuselevõtt äritavades, töökorralduses või välissuhetes. Innovatsioonipartnerlus luuakse eesmärgiga välja töötada innovaatilisi asju, teenuseid või ehitustöid ning neid hankida hankija ja innovatsioonipartnerluses osalejate...
5.9. Sotsiaal- ja eriteenuste erimenetlus
Sotsiaal- ja eriteenuste erimenetlus on riigihange, mis korraldatakse sotsiaal- või eriteenuste tellimiseks. Hankelepingu tähtaeg võib olla maksimaalselt kolm aastat.
Sotsiaal- ja eriteenuste erimenetluse põhimõtted on järgmised:
5.10. Lihthange
Lihthankemenetlus on mõeldud kasutamiseks väikesemahuliste hangete puhul.
Lihthankemenetluse põhimõtted on järgmised:
Lihthankemenetlus algab hanketeate avaldamisega registris. ...
5.11. Raamlepingu alusel minikonkursi menetlus
Minikonkurss on raamlepingu poolteks olevate pakkujate vahel RHS-is ja raamlepingus sätestatud korras korraldatav konkurss, mille eesmärk on hankelepingu sõlmimine. Minikonkursi mõte on läbi raamlepingu sõlmimise menetlus klassikalise hankemenetluse raames ja seejärel sõlmida raamlepingu alusel hankelepinguid, viies läbi lihtsustatud korras hanked ehk nn minikonkursid.
6. Hanke erinõuded
6.1. Hanke teabevahetus uus
Kõikide hankemenetluste ja kõikide hangete, sh kontsessioonide puhul tuleb järgida hankija ja ettevõtjate (pakkujate) vahel toimuvas infovahetuses järgmisi reegleid.
Kogu riigihankega seotud teabevahetus hankija ja ettevõtja vahel toimub elektrooniliselt. See nõue hõlmab nii hankija...
6.2. Hankemenetluse algus ja lõpp uus
Hankemenetlus algab hanketeate avaldamisega registris. Erandiks on väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlus, mis algab läbirääkimiste pidamiseks ettepaneku tegemisega ühele või mitmele hankija valitud ettevõtjale.
Kui avatud hankemenetluses avaldatakse hanketeade riigihangete...
6.3. Erinõuded seoses alltöövõtjatega uus
Riigihangete seadus (§ 122) näeb ette erinõuded riigihanke piirmäära või seda ületavate hangete puhul hankelepingu täitmisel kasutatavatele alltöövõtjatele:
ehitustöö hankelepingu korral;...
6.4. Ehitustööde ja ehitiste projekteerimise riigihangete korraldamine uus
Ehitustööde ja ehitiste projekteerimise riigihangete korraldamise osas on olemas standard EVS 915:2012. Nimetatud standardis on toodud riigihangete korraldamise juhis, kuid probleemiks võib osutuda, et tegemist on standardiga, mis on koostatud oluliselt varem kui kehtiv riigihangete seadus. Eeltoodust tulenevalt on otstarbekas standardis toodut kohaldada ainult juhul, kui olete veendunud, et...
7. Hanke alusdokumendid uus
Korrektsete alusdokumentide koostamine on hankemenetluse korraldamise olulisim toiming. Alates 1. septembrist 2017 on alusdokumentideks kõik dokumendid, millega hankija kehtestab nõudeid pakkujatele või pakkumustele. Seega on riigihanke alusdokumendiks ka hanketeade.
Alusdokumendid...
7.1. Tehniline kirjeldus uus
Tehniline kirjeldus on asjakohases valdkonnas tegutsevatele isikutele arusaadavat terminoloogiat ja täpsusastet kasutades hankelepingu eseme kirjeldamiseks hankija kehtestatud või koostatud:
ehitustööde hankelepingu esemeks olevate ehitustööde omaduste ja neile...
7.1.1. Standardid tehnilises kirjelduses uus
Standardiorganisatsioon on isik, keda on rahvuslikul, regionaalsel või rahvusvahelisel tasandil tunnustatud kui standardite koostajat, korraldajat ja vastuvõtmisega tegelejat.
Standard on üldiseks ja korduvaks kasutamiseks mõeldud dokument, mille on vastu võtnud standardi...
7.1.1.1. Ehitustööde riigihangete hindamise alused
Hindamisaluste kehtestamine on ostja vabadus, kes võib valida, kuidas parim pakkumine kindlaks tehakse:
üksnes hinna järgi – valiku alus on üksnes madalaim hind; ostja määratud objektiivset hindamist võimaldava mitme näitaja järgi –...
7.1.2. Ehitustöö tehniline kirjeldus uus
Ehitustöödele esitatavate tehniliste nõuete kogum peab kirjeldama nõudeid ehitusmaterjalidele ja -toodetele ning muudele ehitises kasutatavatele toodetele või asjadele nii, et saaks hinnata materjalide ja toodete sobivust objekti kasutusotstarbega hankija soovi kohaselt.
Ehitustööde tehniline kirjeldus on...
7.1.2.1. Ehitustöö riigihange ja energiatõhusus uus
Ehitustöö riigihanke korral peab täitma energiatõhususe nõudeid. Energiamärgis peab 2009. aastast olema paigaldatud nähtavale kohale.
Energiamärgis on dokument, kuhu on märgitud, kui palju tarbib energiat sisekliima tagamisega hoone teiste samaväärsete hoonete keskmise energiatarbimisega võrreldes....
7.2. Pakkumiste hindamise kriteeriumid uus
Kriteeriumid, mille põhjal pakkumusi hinnatakse, määrab hankija, kes fikseerib need kriteeriumid hanke alusdokumentides. Seaduse kohaselt on hankija eesmärk välja selgitada majanduslikult soodsaim pakkumus ning selleks seatavad hindamiskriteeriumid peavad olema seotud hankelepingu esemega ja tagama reaalse konkurentsi.
Osakaalu määramise kohustus...
7.2.1. Ehitustöö pakkumiste hindamise kriteeriumid
Ehitustööde riigihangete korral näeb standard „Ehitustööde ja ehitiste projekteerimise riigihangete korraldamise eeskiri” ette võimaluse kasutada hinna määramisel:
hinnakriteeriumi; ajakriteeriumi;...
7.3. Selgituste andmine uus
Igal hankemenetluses osaleval isikul ja huvitatud isikul, kellel on võimalus osaleda selles hankemenetluses, on õigus saada selgitusi või täiendavat teavet hanketeate ja teiste alusdokumentide kohta ning pakkumuse esitamise ettepaneku kohta.
Hankija esitab selgitused:
7.4. Intellektuaalse omandi õiguste kinnituse nõue uus
Riigihanke alusdokumentides on hankijal kohustus määrata intellektuaalomandi õiguste suhtes kohaldatav kord. Selline nõue on kohustuslik näiteks innovatsioonipartnerluse korral.
Riigihangete seaduses esitatud intellektuaalse omandi nõude täitmise lihtsamaks tegemiseks esitame lühikese selgituse intellektuaalse omandi kaitse kohta. Hankija peab alati...
7.5. Pakkumuse tagatis uus
Hankijal on õigus nõuda koos pakkumusega ka selle tagatise esitamist. Pakkumuse tagatise mõte on tagada kahju täielik või osaline hüvitamine, kui pakkuja jätab hankemenetluse käigus kohustused täitmata.
Tagatis võib olla:
krediidiasutuse...
8. Pakkujate kvalifitseerimine
8.1. Pakkuja ja taotleja
RHS määratleb pakkumismenetlusega seoses nii menetluses osalevad kui ka osalemist taotlevad isikud.
Pakkuja on isik, kes on esitanud:
hankemenetluses pakkumuse või dünaamilise hankesüsteemi...
8.1.1. Pakkujate koostöö pakkumuse esitamisel
Pakkujate koostöö kohta pakkumise ettevalmistamisel esitamiseks tegi riigikohus 4. mail 2011 otsuse, mis oluliselt mõjutab pakkujate omavahelist koostööd. Ettevõtjate koostööd käsitleb konkurentsiseadus ja seetõttu on oluline teada, kas konkurentsiõigus korraldab riigihankemenetluses toimuvat ettevõtjate koostööd. Allpool esitame riigikohtu refereeritud otsuse asjas nr 3-1-1-12-11.
8.1.2. Hankepass
Varasemaga võrreldes on pakkujate ja taotlejate elu läinud kergemaks, sest kvalifitseerimise ja ka hankemenetlusest kõrvaldamise dokumentide asemel on võimalik esitada hankepass.
Hankepass kajastab pakkuja või taotleja:
8.2. Pakkujale ja taotlejale esitatavad nõuded
Hankija peab riigihanke korral peale hankelepingu eseme kirjeldamise ka kontrollima pakkujate ja taotlejate nõuetekohasust. Hankijal on kohustus kontrollida seaduse nõuete järgimist, nt hankemenetlusest kõrvaldamise aluseid, ja vabadus kehtestada enda nõudeid. Varem pidi hankija igal juhul ka ise pakkujatele või taotlejatele nõuded kehtestama. Enam hankija seda tegema ei pea, kui ta leiab, et...
8.2.1. Pakkuja või taotleja sobivus tegeleda kutsetööga
Hankija võib hanketeates nimetada, milliseid erinõudeid peab täitma või milliseid registreeringuid või tegevuslube nõutakse pakkuja või taotleja kvalifitseerimiseks, kui tegutsemise eeldus on:
õigusaktide kohaselt pakkuja või taotleja kandmine kutseala- või...
8.2.2. Pakkuja või taotleja majanduslik ja finantsseisund
Pakkuja või taotleja majandusliku ja finantsseisundi kvalifitseerimise tingimustele vastavuse kontrollimiseks võib hankija nõuda järgmiste dokumentide esitamist:
asjakohane pangaõiend või muu asjakohane ja dokument, mille hankija on vastuvõetavaks tunnistatud, mis näitab,...
8.2.2.1. -
Hankija peab teadma pakkuja või taotleja kvalifikatsiooni kontrollimiseks tema tehnilist kompetentsust. RHS § 41 lg 1 punkti 4 kohaselt võib hankija nõuda pakkujalt või taotlejalt töö kvaliteedi jälgimise ja analüüsimise vahendite ning meetmete kirjeldust. Tavaliselt nõuab hankija EVS-EN ISO 9001 standardi kohase või sellega samaväärse juhtimissüsteemi rakendamist. Asjaomasele standardile...
8.2.2.2. Välismaised pakkujad
Majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse § 14 lg 3 p 2 kohaselt ei ole Euroopa Liidu mõnes teises lepinguriigis asutatud teenuseosutajal kohustust esitada enne Eestis ajutiselt majandustegevuse alustamist ehk teenuste osutamist teadet majandustegevuse registrile ehk majandustegevusteadet, kui ettevõtja soovib alustada Eestis Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELT C 83, 30.03.2010, lk 47–199)...
8.2.2.3. Välismaised pakkujad ja teenuste direktiivi rakendamisest tulenevad erisused
28. detsembril 2009 jõustus Euroopa Liidu teenuste direktiivi rakendamise seadus (edaspidi teenuste seadus). Seadus tagab Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi (edaspidi lepinguriik) isikute asutamisvabaduse ja teenuse osutamise vabaduse Eestis.
Kõik Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigis asutatud pakkujad peavad olema nimetatud seaduse nõuete kohased ja nende kvalifitseerimisel tuleb...
8.2.2.4. Ühispakkujad ja -taotlejad
Riigihangete seaduse § 41 lõike 6 järgi võib pakkuja vajaduse korral tõendada oma tehnilise ja kutsealase pädevuse vastavust kvalifitseerimise tingimustele konkreetse hankelepingu täitmise raames lisaks oma näitajatele ka teise isiku näitajate alusel vahendite ja meetmete või spetsialistide osas, olenemata pakkuja õiguslike suhete iseloomust selle isikuga. Seega peab pakkuja hankijale...
8.2.2.5. Kvalifitseerimisnõuded ühe hankemenetluse piires osadeks jagatud riigihanke korral
Riigihankeseaduse § 24 kohaselt võib hankija jaotada riigihanke osadeks ühe hankemenetluse piires ning hankija peab järgima järgmisi põhimõtteid:
riigihanke eeldatava maksumuse määramisel tuleb arvesse võtta kõigi osade eeldatav kogumaksumus...
8.2.2.6. Pakkuja või taotleja tehnilistele töötajatele esitatavad nõuded
Riigihankeseaduse § 41 lg 1 p 3 näeb ette, et hankija võib nõuda pakkujalt või taotlejalt kindlatele nõuetele vastavate tehniliste töötajate olemasolu.
Töötajatele esitatavate nõuete määramisel peab hankija arvestama järgmisi asjaolusid:
8.2.3. Pakkuja või taotleja nõuded, mis tulenevad asukohamaast
Riigihangete seaduse (RHS) § 3 näeb ette riigihanke üldpõhimõtted, millest üks on hankija kohustus seada riigihanke eesmärgiga proportsionaalsed, asjakohased ja põhjendatud nõuded ning kohelda võrdselt ja mittediskrimineerivalt kõiki isikuid, kelle elu- või asukoht on:
Eestis;...
8.2.3.1. Pakkuja või taotleja ning EVS-EN ISO 9001 standard
Hankija peab teadma pakkuja või taotleja kvalifikatsiooni kontrollimiseks tema tehnilist kompetentsust. Tehnilise ja kutsepädevuse nõuete kontrollimiseks võib hankija nõuda pakkujalt või taotlejalt töö kvaliteedi jälgimise ja analüüsimise vahendite ning meetmete kirjeldust. Tavaliselt nõuab hankija EVS-EN ISO 9001 standardi kohase või sellega samaväärse juhtimissüsteemi rakendamist....
8.2.4. Tegevusluba ja majandustegevuse registri registreering
Kehtiv RHS sätestas pakkujatele esitatavate nõuete osas uue regulatsiooni ja enam ei saa esitada kvalifitseerimisel pakkujatele samaseid nõudeid varasemalt kehtinud riigihangete seadusega.
Üheks suureks erinevuseks on majandustegevuse registri (MTR) kannetega seonduvad nõuded. Nimelt ei ole alates 1.09.2017 võimalik enam MTR registreeringuid nõuda...
8.2.4.1. Ehituse, projekteerimise ja omanikujärelevalve tegevusalade alaliikide loetelu
1. juulil 2015 jõustunud ehitusseadustiku kohaselt peab ehitaja märkima oma täpse tegevusala, mis võib olla üks või mitu allpool nimetatutest:
Üldehituslik ehitamine Sadamarajatise ehitamine, näiteks kai, lainemurdja või muu avaveekogu ehitise ehitamine Hoone ja selle juurde kuuluva küttesüsteemi...
8.2.5. Pakkuja või taotleja kogemus ja ettevõtte üleminek
Riigihangete seaduse (RHS) § 41 lg 1 p 2 kohaselt võib hankija nõuda pakkuja tehnilise ja kutsepädevuse kontrollimiseks olulisemate, kuni viimase kolme aasta jooksul täidetud hankija määratud tunnustega kooskõlas olevate asjade müügi või teenuste osutamise lepingute, sealhulgas otstarbekuse ja olemasolu korral asjade või teenuste hankelepingute nimekirja koos nende maksumuse, sõlmimise...
8.2.6. Kvalifitseerimisdokumentide konfidentsiaalsus
Kas pakkuja esitatud kvalifitseerimisdokumendid on konfidentsiaalsed või saab hankija edastada kvalifitseerimisdokumentide andmeid teisele pakkujale, see oleneb asjaolust, kuidas hankija või pakkuja on pakkumusega koos esitatud kvalifitseerimisdokumente käsitlenud.
Riigihangete seaduse (RHS) kohta selgitusi jagav rahandusministeerium on seisukohal, et...
8.2.7. Pakkuja või taotleja tehniline ja kutsepädevus
Peale majandusliku ja finantsseisundi on hankijal õigus määrata tehnilise ning kutsepädevuse nõuded.
Nõue, et hankelepingu täidab pakkuja või taotleja ise
Teenuste või ehitustööde hankelepingute või asjade hankelepingute sõlmimisel, mille ese on ka asjade...
8.3. Pakkuja või taotleja kõrvaldamine hankemenetluselt
Kohustuslik pakkuja või taotleja kõrvaldamine hankemenetlusest
Riigihangete seaduse (RHS) § 95 kohaselt peab hankija kõrvaldama hankemenetlusest pakkuja või taotleja:
keda on või kelle haldus-,...
8.3.1. Maksuvõlg hankemenetlusest kõrvaldamise alusena
Hankija peab taotleja või pakkuja osas veenduma enne kvalifitseerimist, et puuduvad hankemenetlusest kõrvaldamise alused, ning veenduma enne hankelepingu sõlmimist, et pakkuja osas puuduvad kõrvaldamise alused. Üheks kõrvaldamise aluseks on maksuvõlg.
Hankija peab kõrvaldama pakkuja või taotleja,...
8.3.2. Pankrot, likvideerimine, sundlikvideerimine ja äritegevuse peatamine
Sarnaselt olukorraga, kus pakkuja või taotleja pole täitnud riiklike või kohalike maksude tasumise kohustust, tuleb pakkuja või taotleja hankemenetlusest kõrvaldada ka juhul, kui tema:
on pankrotis või suhtes on algatatud likvideerimine...
8.3.3. Hankemenetlusest kõrvaldamine valeandmete esitamise tõttu
Riigihangete seaduse (RHS) § 95 lõike 4 punkti 9 järgi kõrvaldatakse pakkuja hankemenetlusest, kui valeandmed on esitatud kvalifitseerimise tingimustele vastavuse kohta. RHS on imperatiivne ega anna hankijale valeandmete esitamise tuvastamisel õigust teha kaalutlusotsust. Nii kohus kui ka vaidlustuskomisjon on korduvalt asunud seisukohale, et pakkuja ei saa...
8.3.4. Hankemenetlusest kõrvaldamine pakkuja osaluse tõttu alusdokumentide koostamisel
Hankemenetlusest pakkuja kõrvaldamise alused ja kord on sätestatud riigihangete seaduse (RHS) §-s 95. Hankemenetlusest kõrvaldamine võib toimuda igas hankemenetluse järgus enne hankelepingu sõlmimist ning hankija peab tegema selle kohta põhjendatud kirjaliku otsuse (RHS § 96 lg 5). Riigihangete seaduse § 95 lõikes 2 sätestatud alused ei ole kohustuslikud (erinevalt RHS-i § 95 lõikest 1), vaid...
8.3.4.1. Hankemenetlusest kõrvaldamine seadusest tuleneva keelu tõttu
Hankemenetlusest kõrvaldamine võib tuleneda õigusaktist. Näitena saab tuua ehitusvaldkonna, kus on keelatud teha omanikujärelevalve teenust isikul, kes on ehitist projekteerinud või ehitist ehitanud. Seega, omanikujärelevalve teenuse riigihankel on küsimuseks varem hankeobjekti projekteerinud või ehitanud (nt rekonstrueerimise või laiendamise üle tehtava omanikujärelevalve hanke korral) isiku...
8.4. Kvalifitseerimissüsteem
Taotlejate kvalifitseerimiseks võib võrgustikuga seotud hankija luua kvalifitseerimissüsteemi.
Võrgustikuga seotud valdkonnad riigihangete seaduse kohaselt
Gaasi ja soojusenergiaga seotud valdkonnad:
8.4.1. EBRD eelkvalifitseerimise regulatsioon
Vaatleme lähemalt, mida EBRD eelkvalifitseerimise osas reguleerib ja milliseid nõudeid esitab, et taotlejate hulgast tulevased võimalikud pakkujad välja valida. Kasulik on arvestada, et ostjal on nende reeglite järgi oluliselt suuremad õigused, kui seda Eestis kehtiv riigihangete regulatsioon võimaldaks.
Nii on EBRD reeglistiku kohaselt ostjal õigus lisada menetluse kestel täiendavaid...
8.5. Ehitustööde riigihangete tunnustatud pakkujate ametlik nimekiri
Riigihangete seaduse (RHS) § 42 kohaselt võib valitsus kehtestada pakkujate kvalifikatsiooni tõendamise hõlbustamiseks ja kulude vähendamiseks tunnustatud pakkujate nimekirjad.
Valitsuse 21. juuni 2012. aasta määrus nr 46 “Tunnustatud ehitusettevõtjate ametliku nimekirja loomise, pidamise ja uuendamise ning ehitusettevõtjate nimekirja kandmise alused...
8.5.1. Ehitustööde riigihangete tunnustatud pakkujate ametliku nimekirja pidamise kord
Valitsuse määrus “Tunnustatud ehitusettevõtjate ametliku nimekirja loomise, pidamise ja uuendamise ning ehitusettevõtjate nimekirja kandmise alused ja kord ning tasu määrad nimekirja kandmise ja kande uuendamise eest” käsitleb nimekirja pidamise korda. Nimekirja pidaja on alates 7. novembrist 2011 Eesti Ehitusettevõtjate Liit (EEEL).
8.5.2. Ehitustööde riigihangete pakkujate ametlikku nimekirja kandmise või nimekirjas olemise nõuded
Ehitustööde riigihangete tunnustatud ettevõtja nimekirja kandmisel või nimekirjas olemisel taotlejale ja pakkujale esitatavad nõuded lähtuvad põhimõttest, et nimekirja kantav isik peab olema majanduslikult usaldusväärne, maksevõimeline ja pädev tegutsema valitud tegevusalal.
Taotlejale ja pakkujale esitatavad üldised nõuded ...
8.6. Pakkujate kvalifitseerimisega seonduvad vaidlustuskomisjoni otsused
Vaidlustuskomisjon on leidnud 08.07.2009 hankes ”Emajõe ja Võhandu jõe valgala veemajandusprojekti Põlva maakonna projekteerimise-ehitustööd. Põlva reoveepuhasti mudakäitlus, Räpina reoveepuhasti, Põlva VTJ” (registreerimisnumber 113263), et:
riigihangete seaduse (RHS) § 41 lg 1 p 1...
8.7. Selgituste küsimine pakkuja kvalifikatsiooni kohta
Riigihangete seaduse (RHS) § 39 lg 1 esimese lause kohaselt peab hankija muu hulgas kontrollima, kas pakkuja tehniline ja kutseapädevus on kooskõlas hanketeates esitatud kvalifitseerimise tingimustega. Sama seaduse § 39 lg 3 sätestab, et hankijal on õigus jätta tingimustele mittevastav pakkuja kvalifitseerimata.
8.8. Pakkujate kvalifitseerimine Euroopa Kohtu ja riigikohtu otsuste alusel
Euroopa Kohtu 6. novembri 2014. aasta otsus C-42/13 fikseeris hankija käitumisnõuded pakkujate kvalifitseerimisel. Kohtuotsus muutis osaliselt riigikohtu eelneva otsuse nr 3-3-1-24-13 suuniseid pakkujate kvalifitseerimisel.
Esitame kohtuotsuste erinevused.
Riigikohtu seisukohad...
9. Pakkumused
9.1. Pakkumuste esitamine
Pakkumus on pakkuja tahteavaldus hankelepingu sõlmimiseks, mis on pakkujale siduv alates pakkumuste esitamise tähtpäevast vähemalt kuni hankedokumentides määratud pakkumuse jõusoleku minimaalse tähtaja lõppemiseni.
Pakkumus peab olema...
9.1.1. Pakkumuste menetlemine
Pakkumuste menetlemisel tekitavad sageli küsimusi vastavuse kontrollimise, põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse kontrollimine ja pakkumuste hindamise etapid. Selguse huvides on allpool esitatud pakkumuste menetlemise etapid.
1. Pakkumuste esitamine.
9.2. Pakkumuste avamine
Hankija avab pakkumused vastavalt kas:
hanketeates näidatud ajal ja kohas või hankedokumentides näidatud ajal ja kohas või pakkumuse esitamise ettepanekus näidatud ajal ja kohas....
9.3. Pakkumuste vastavus
Pakkumuste läbivaatamise eesmärk on teha kindlaks hankemenetluses osalevate pakkujate esitatud ja pakkumuste avamisel avatud pakkumuste vastavus esitatud tingimustele. Tagasi lükatakse pakkumused, mis ei ole tingimuste kohased või mille esitaja on hankemenetlusest kõrvaldatud või ei ole kvalifitseeritud.
Pakkumus peab olema kooskõlas:...
9.3.1. Pakkumuse tagasilükkamine
Hankija peab kontrollima kvalifitseeritud pakkujate esitatud ja avatud pakkumuste vastavust hanketeate ja hankedokumentide tingimustele ning tegema põhjendatud kirjaliku otsuse pakkumuste vastavaks tunnistamise või tagasilükkamise kohta.
Pakkujate vastavuse kontrollimise eesmärk on tagada pakkujate võrdne kohtlemine, riigihanke läbipaistvus ja...
9.3.2. Eksperdi kasutamine pakkumuse vastavuse hindamisel
Riigihankeseaduse kohaselt on hankijal kohustus kontrollida pakkumuse kooskõla hankedokumentide nõuetega.
Kas ja kui palju saab hankija eespool nimetatud kohustust delegeerida, on käsitletud vaidlustuskomisjoni 24. oktoobri 2012. aasta otsuses, kus leiti järgmist:
9.3.3. Selgituste küsimine
Hankijal on pakkumuse ebaselguse korral kohtupraktika kohaselt sisuliselt kohustus nõuda pakkujalt pakkumuses esitatud teabe põhjendatud selgitamist, piiritlemist või täpsustamist. Pakkuja või taotleja on kohustatud esitama kõnealused asjaolud kolme tööpäeva jooksul asjaomase nõude saamisest arvates.
Selgitus ei tohi anda...
9.3.4. Põhjendamatult madal maksumus
Kui hankija leiab, et pakkumuse maksumus on hankelepingu eeldatava maksumusega võrreldes põhjendamatult madal, peab hankija nõudma pakkujalt asjakohast kirjalikku selgitust.
Ehitustööde ja ehitustööde kontsessiooni osas nõutavad selgitused
Kui tegemist on ehitustööde hankelepingu või ehitustööde...
9.3.5. Näidis kui pakkumuse osa
Näidiste puhul on riigihangete seaduse (RHS) rakendamisel lähtutud nii loogikast, et tegemist on pakkuja kvalifitseerimise dokumendiga kui ka pakkumuse vastavust tõendava dokumendiga. 2015. aasta jaanuaris käsitles pakkumustega koos esitatud näidist vaidlustuskomisjon (asjas nr 151782), kes leidis allpool nimetatud asjaolud.
9.4. Pakkumuste hindamine
Hindamise eesmärk on määratleda sisuliselt sobivate pakkumuste järjestus, et kindlaks teha hankijale kõige soodsam pakkumus. Hankija hindab ainult vastavaks tunnistatud pakkumusi.
Pakkumuste hindamisel arvestab hankija ainult:
9.5. Pakkumuste jõusolek
Pakkumus on pakkuja tahteavaldus hankelepingu sõlmimiseks, mille puhul on oluline, kui kaua pakkumus on jõus. Pakkumuste jõusoleku minimaalne tähtaeg fikseeritakse riigihanke alusdokumentides.
Pakkumuste jõusoleku alguspäev
Tähtpäevi arvutatakse üldiselt tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 135 lg 1 kohaselt, mis...
9.6. Pakkumuse tagasivõtmine
Kui pakkuja soovib pakkumuse esitamisel selle tagasi võtta (pakkumuse jõusoleku ajal, nt keeldudes hankelepingu sõlmimisest), peab ta võtma arvesse järgmisi asjaolusid:
hankija ei tagasta pakkumuse tagatist hankija realiseerib pakkumuse...
9.7. Ühispakkumused kui seltsinguleping
Riigihangete seaduse (RHS) § 43 lg 3 sätestab, et ühispakkujate ühises pakkumuses peab olema kinnitus, et hankelepingu täitmise eest vastutavad ühispakkujad solidaarselt. Seega tuleb riigihangete puhul mis tahes ühispakkumise korral eeldada, et selles osalevad isikud moodustavad seltsingu. Võlaõigusseaduse (VÕS) § 580 lg 1 järgi kohustuvad kaks või enam isikut (seltsinglased)...
10. Hankelepingud
10.1. Hankelepingu sisu uus
Sõltumata riigihanke objektist ehk sellest, kas tegemist on riigihankega asjade ostmiseks, teenuste tellimiseks, ehitustööde tegemiseks, kontsessioonide läbiviimiseks vm otstarbeks, sõlmitakse RHS-i kohaselt riigihanke korral hankeleping. Kuigi RHS mõistet „hankeleping” eraldi ei defineeri, on hankelepinguks kõik need lepingud, mida sõlmitakse ükskõik missuguse riigihanke korral.
10.1.1. Hankelepingu sõlmimise viisid ja vorm uus
RHS-i kohaselt on võimalik hankelepingut sõlmida kahel viisil.
1. Vastuvõetud pakkumust võib käsitleda hankelepinguna.
Siin aga peab olema täidetud üks tingimus – nõue võrdsustada vastuvõetud pakkumus hankelepinguga peab olema selgelt ära toodud juba...
10.1.2. Hankelepingu struktuur uus
Kindlasti peab hankelepingu koostamisel ja sõlmimisel arvestama, et hankeleping ei muutu riigihanke alusdokumentidele, sh hanketeatele mittevastavuse korral tühiseks, vaid toob kaasa võimaliku nõudeõiguse hankija vastu.
Hankelepingu olulised tingimused, mis peavad olema juba...
10.1.3. Autoriõiguste litsentsimine ja üleandmine uus
Riigihangete seaduse kohaselt on riigihangete objektiks muu hulgas asjad (sh varalised õigused ja teenused), teenused, ehitustööd ja ideekavandid ning nimetatud hankelepingu esemete puhul võib olla väga oluliseks komponendiks autoriõigused. Nimelt näeb autoriõiguse seadus ette, et ilma vastava lepinguta ei ole võimalik autoriõiguse objekti muuta. Seega juhul, kui nt tellitakse...
10.1.4. Tühine hankeleping
Riigihangete seaduse (RHS) § 8 lg 2 kohaselt võib hankija sõlmida hankelepingu ainult seaduses ette nähtud tingimustel ja korras. Seaduses sätestatud nõuete täitmata jätmine ei mõjuta hankelepingu kehtivust, kui RHS-is ei ole ette nähtud teisiti.
Hankelepingu kehtivust ei mõjuta järgmiste nõuete...
10.1.5. Hankelepingu vaidlustamine uus
Hankelepingu vaidlustamine saab toimuda kahel juhul. Esiteks saab esitada vaidlustuse riigihanke alusdokumentide osaks oleva hankelepingu peale ja teiseks on võimalik vaidlustada hankeleping pärast hankelepingu sõlmimist.
Hankelepingu kui alusdokumentide vaidlustamine
Esimesena käsitlema...
10.2. Hankelepingu muutmine uus
Hankelepingu muutmist käsitleb riigihangete seaduse § 123, millega on üle võetud Euroopa Liidu direktiivides sätestatud hankelepingu muutmise alused. Kuna EL-i seadusandlus on ülimuslik, siis on ka Eesti seadusandluses kasutusel samad alused hankelepingu muutmiseks.
10.2.1. Hankelepingu muutmise alused EL direktiivide kohaselt uus
Hankelepingu muutmist käsitleb riigihangete seadus, mille aluseks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/23/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta...
10.3. Raamleping uus
Raamleping on riigihanke tulemusena tekkiv ühe või mitme hankija ühe või mitme isikuga sõlmitud leping, millega kehtestatakse lepingu kehtivusajal selle alusel sõlmitavaid hankelepinguid korraldavad tingimused eelkõige hinna või hinna ja ettenähtud koguste või mahtude kohta. On oluline, et raamlepingu sõlmimisel ei ole tegemist eraldi hankemenetlusega, vaid raamlepingut võib sõlmida kõikide...
10.4. Maksed uus
Iga lepingu, ka hankelepingu oluline tingimus on kokkulepe lepingu hinnas, teisisõnu: lepingu maksumus. Lepingujärgseid makseid tuleb teha lepingus ettenähtud korras, viisil ja tähtaegadel.
Riigihankemenetluses on hankelepingute puhul üks iseärasusi see, et maksetingimused peavad olema fikseeritud juba dokumentides....
10.5. Vaidlused ja kahjutasud uus
Riigihankemenetluses sõlmitud hankelepingute, nagu muudegi ostu-müügilepingute, töövõtulepingute jms lepingute puhul võib see pool, kes arvab, et tema subjektiivseid õigusi on rikutud, pöörduda oma rikutud õiguste kaitseks asjakohase institutsiooni poole või kasutada muid õiguskaitsevahendeid.
RHS ei näe ette kohustuslikku...
10.6. Hankelepingu lõppemine uus
Hankelepingute lõppemisele kohalduvad võlaõigusseaduses toodud sätted.
Seega võivad hankelepingud lõppeda:
1) kohase täitmisega;
2) tasaarvestusega;...
10.7. Ehitustööde tööettevõtulepingute tingimused uus
Ehitustööde riigihangete teostamiseks sõlmitakse üldjuhul tööettevõtulepingud. Ehituse tööettevõtulepingute sõlmimisel rakendatakse võlaõigusseaduses sätestatud tingimusi, ehituses tavaks kujunenud ehitusala lepingute üldisi tingimusi ja head ehitustava.
Kuna hankeleping on reeglina riigihanke alusdokumentide osa, siis tuleb lepingutingimused...
10.7.1. Ehitustöö lepingu objekt ja subjekt uus
Lepingu objekt on ehitustööd, mille üldise kirjelduse ja põhilised näitajad (mahud jne) peab esitama lepingus, kuid mille täpseks aluseks olevatele dokumentidele tuleb lepingus viidata. Põhiline alusdokument on ehitusprojekt (projektdokumentatsioon), hankedokumendid ja pakkumus ise.
Üldjuhul kasutatakse ehitustööde riigihangetes koguhinnamaksumust. Sellisel juhul...
10.7.2. Lepingu tähtajad uus
Üks tähtsamaid tähtaegu on lepingu tähtaeg ehk lepinguliste tegevuste lõpptähtaeg. Tööde teostamise seisukohast tuleb kokku leppida kindlasti ka ehitustööde valmimise tähtaeg (see ei pea olema lepingu lõpptähtaeg) ja vahetähtaegu, näiteks tööde üleandmise etappidena. Ka need tähtajad on olulised. Vahetähtaegade täitmine annab hankijale ülevaate tegelikust tööde käigust kogu ehituse ulatuses....
10.7.3. Tagatised ja maksetingimused uus
Tagatistena kasutatakse praktikas ehitustööde puhul kas finants (krediidi)asutuse garantiid või kindlustusgarantiid. Tagatised saab jagada kaheks: tööde tegemist ja garantiid käsitlevad tagatised, mille eesmärk on kindlustada hankijale võimalus teostada vajadusel tööd kolmandate isikute poolt, ning kindlustused, mille eesmärk on tagada võimalike õnnetusjuhtumite korral...
10.7.4. Ehitustööde üleandmine ja vastuvõtmine uus
Kuna töövõtuleping lõpeb tööde üleandmisega, tuleb ehitustööde puhul üleandmine kirjalikult vormistada. Tellijal (hankijal) on kohustus töö vastu võtta ja see üleandmisel üle vaadata (TsK § 366). Kui tellija ei teata viivitamatult töövõtjale lepingutingimustest kõrvalekaldumistest, mis halvendasid tööd või teistest puudustest töös, kaotab ta õiguse ka hiljem nendele tugineda.
10.7.5. Ehituse töövõtulepingute üldtingimused (ETÜ 2013) uus
2005. aasta suvel valmisid Eesti Ehitusettevõtjate Liidu, Eesti Projektbüroode Liidu (nüüdne Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liit), Eesti Ehitusmaterjalide Liidu, Eesti Arhitektide Liidu, Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi koostöös ehitamist käsitlevate lepingute üldtingimused (edaspidi ETÜ 2005) ja näidisvormid.
10.8. Projekteerimise töövõtulepingu tingimused uus
2004. aasta kevadsuvel valmis Eesti Projektbüroode Liidu (praegune Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liit), Eesti Arhitektide Liidu, Eesti Ehitusettevõtjate Liidu ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja koostöös uus projekteerimist käsitlev leping Projekteerimise töövõtulepingu üldtingimused.
Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liidu eestvedamisel...
10.9. Omanikujärelevalve käsunduslepingu tingimused uus
2005. aastal valmisid Eesti Kaubandus-Tööstuskoja, Eesti Projektbüroode Liidu (praegune Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liit), Eesti Ehitusmaterjalide Liidu, Eesti Arhitektide Liidu, Eesti Ehitusettevõtjate Liidu ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi koostöös omanikujärelevalvet käsitleva lepingu üldtingimused.
10.10. Tarkvaraarenduse tüüpleping uus
2015. aasta kevadel valmis riigi ja ettevõtjate koostöös tarkvaraarenduse tüüpleping. See on kättesaadav aadressil
10.11. Hankelepingu sõlmimine kohtumenetluse ajal uus
Vaidlustuskomisjoni (VAKO) otsuse peale on võimalik esitada kaebus halduskohtusse. Selline kaebuse esitamine ei taga seda, et hankelepingut ei sõlmita kohtumenetluse ajal. Nimelt reguleerivad hankelepingu sõlmimist RHS-i § 120 ja § 201. Kui on esitatud vaidlustus, siis vastavalt RHS §-le 201 ei ole võimalik sõlmida koheselt hankelepingut, ehk jätkata riigihanget peale vaidlustusmenetluse...
11. Vaidlustamine
Riigihangete korral tuleb hankijatel arvestada rahulolematute pakkujate ja taotlejatega, kes võivad hanke vaidlustada. Peaaegu iga riigihanke kaudu soovib tellimusi saada mitu isikut (pakkujat). Hankemenetluse saab võita ja lepingu sõlmida ainult üks edukaks tunnistatud pakkuja. Kui tavapäraselt saab haldusorgani otsust vaidlustada halduskohtus, siis riigihangete seaduse kohaselt on vajalik...
11.1. Vaidlustamine riigihanke korral
Riigihangete korral leiab keegi pakkujatest tavapäraselt, et hankija on teinud pakkujatele esitatavate nõuete, pakkumuse nõuete, hankemenetluse muude toimingute või otsuste puhul midagi valesti. Seega tekib pakkujal küsimus, kas ja kuidas saaks ta olukorda parandada ja vea kõrvaldada. Võimalik on pöörduda järelevalvetaotlusega rahandusministeeriumi poole, kuid sel juhul tuleb arvestada, et...
11.2. Vaidlustuse ja kahju hüvitamise taotluse esitamise tähtajad ja nõuded
Vaidlustuse esitamisel eeldatakse, et see peab olema laekunud ehk esitatud vaidlustuskomisjonile (VAKO) kindla aja jooksul.
Vaidlustus hanke alusdokumendi peale peab olema laekunud vaidlustuskomisjonile kümne päeva jooksul päevast, kui vaidlustaja sai teada või pidi teada...
11.3. Vaidlustuse läbivaatamine
Vaidlustusse kaasamine
Vaidlustuskomisjon (VAKO) kaasab vaidlustuse läbivaatamisse peale vaidlustaja ja hankija iga riigihankes osaleva või osalemisest huvitatud ettevõtja, kelle õiguste üle vaidlustuse läbivaatamise käigus võidakse otsustada (kolmas isik). Seega on alati kaasatud näiteks edukas pakkuja, kui vaidlustatakse eduka pakkumise otsus, samuti iga pakkuja...
11.3.1. Riigihanke peatamine
Vaidlustuskomisjon võib vaidlustaja põhjendatud taotluse alusel teha igas vaidlustusmenetluse etapis otsuse riigihanke peatamise kohta. Otsuse tegemisel peab vaidlustuskomisjon võtma arvesse peatamisest tulenevaid tagajärgi kõigi huvidele, mida võidakse kahjustada.
Peatamise taotluse vaatab vaidlustuskomisjon läbi ja...
11.3.2. Vaidlustus ja hankelepingu sõlmimine
Vaidlustuskomisjoni nõustumus hankelepingu sõlmimiseks
Kui on vaidlustatud hankija otsus pakkumuse edukaks tunnistamise kohta ja hankija on esitanud põhjendatud taotluse lubada hankeleping sõlmida, siis võib vaidlustuskomisjon teha igas vaidlustusmenetluse etapis otsuse hankelepingu sõlmimiseks nõustumuse andmise kohta, kui oluline avalik huvi, mida võidakse...
11.3.3. Vaidlustuse puudused ja läbi vaatamata jätmise alused
Vaidlustuskomisjon (VAKO) hindab vaidlustuse vastavust nõuetele ühe tööpäeva jooksul vaidlustuse laekumisest arvates.
Vaidlustuse puuduste kõrvaldamine
Kui vaidlustuskomisjon leiab, et vaidlustuses on kõrvaldatavaid puudusi, annab ta vaidlustajale puuduste...
11.4. Kahju hüvitamine
Kahju hüvitamise nõuete esitamine ei ole riigihangete korral olnud tavapärane ja seetõttu vastav kohtupraktika puudub. Samas on olemas riigivastutuse seadusest tulenevad üldised reeglid.
Kahju hüvitamise eesmärk on luua varaline olukord, milles taotleja või pakkuja oleks siis, kui tema õigusi ei oleks rikutud....
11.5. Vaidlustuskomisjoni otsus
Vaidlustuskomisjon teeb vaidlustuse sisulise lahendamise kohta otsuse 30 päeva jooksul puudusteta vaidlustuse laekumisest arvates.
Vaidlustuskomisjonil on erandlikult õigus teha otsus kümne tööpäeva jooksul eksperdiarvamuse, eelotsuse või rahandusministeeriumi järelevalvemenetluse alustamata...
11.6. Kaebus halduskohtusse
Riigihangete kaebusi käsitlevad halduskohtumenetluse seadustiku §-d 266–280.
Halduskohtumenetluse seadustik sätestab mõiste „hankeasi”.
Hankeasi on riigihanke korraldamisest, hankelepingu sõlmimisest või muutmisest tekkinud haldusasi....
11.6.1. Kaebus vaidlustuskomisjoni otsuse peale
Enamasti saab halduskohtusse esitada kaebuse vaidlustuskomisjoni (VAKO) otsuse peale, sest eeldatakse, et enne kohtusse kaebamist peab olema läbitud vaidlustuskomisjoni menetlus. VAKO-sse aga saab kaevata ajapiirangutega ehk vaidlustus peab olema laekunud VAKO-sse hiljemalt kolm tööpäeva enne hankemenetluses osalemise taotluste, pakkumuste või ideekavandite esitamise tähtpäeva. Mida aga teha,...
11.6.2. Kaebuse esitamine ilma kohustusliku kohtueelse menetluseta
Riigihangete seaduse kohaselt peab isik, kes arvab, et hankija ei ole teinud õiget otsust, esitama vaidlustuse vaidlustuskomisjonile. Vaidlustuskomisjon vaatab vaidlustuse läbi ja kui otsus ei rahulda vaidlustuse esitajat, siis ta saab minna edasi kohtusse. Seega on vaidlustuse esitamine VAKO-le kohustuslik kohtueelne menetlus ja järelikult ilma VAKO-s menetlust läbimata ei saa kohtusse...
12. Järelevalve
12.1. Haldusjärelevalve ja riiklik järelevalve uus
Riiklik järelevalve muutus 2014. aasta 1. juulist seoses korrakaitseseaduse jõustumisega kaheks eraldi järelevalveks: haldusjärelevalveks ja riiklikuks järelevalveks.
Haldusjärelevalve on sätestatud Vabariigi Valitsuse seadusega (VVS).
12.1.1. Haldusjärelevalve
Haldusjärelevalve on ühe haldusorgani kontroll teise haldusorgani üle. Haldusmenetluse seaduse § 8 kohaselt on haldusorgan seadusega, selle alusel antud määrusega või halduslepinguga avaliku halduse ülesandeid täitma volitatud asutus, kogu või isik. Haldusorganid on näiteks ministeerium, amet, omavalitsuse asutus või eraisik, kellele on antud halduslepinguga avaliku võimu ülesanne, nt...
12.1.2. Riiklik järelevalve uus
Riiklik järelevalve on üldiselt sätestatud korrakaitseseaduses. Riikliku järelevalve eesmärk on avalikku korda ähvardava ohu ennetamine, ohukahtluse korral ohu väljaselgitamine, ohu tõrjumine ning avaliku korra rikkumise kõrvaldamine.
Riigihangete seaduse järgi teeb riiklikku järelevalvet riigihangete üle rahandusministeerium. Seega on riigihangete...
12.2. Rahandusministeeriumi otsus või ettekirjutus uus
Rahandusministeerium võib enne hankelepingu või raamlepingu sõlmimist teha hankijale ettekirjutuse:
riigihanke kehtetuks tunnistamiseks, kui hankija on rikkunud riigihangete seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõudeid ja...
12.3. Tegevus Euroopa Komisjoni teate korral õigusrikkumise kohta uus
Riigihangete seadus sätestab, et kui Euroopa Komisjon teavitab hankijat kirjalikult Euroopa Liidu riigihangete õigusaktide või neid rakendavate riigisiseste õigusaktide sätete ilmsest rikkumisest riigihanke korraldamisel, on hankija kohustatud:
edastama komisjoni teate ärakirja...
12.4. Süüteod
Süütegu on karistusseadustikus või muus seaduses sätestatud karistatav tegu (karistusseadustik, § 3).
Süüteod jagunevad järgmiselt:
kuritegu;...
12.4.1. Väärtegu uus
Riigihangete seaduse (RHS) kohaselt on väärtegu:
hankelepingu või raamlepingu muutmine riigihangete seadust rikkudes; riigihanke alusdokumentides sätestatust erinevatel tingimustel hankelepingu või raamlepingu sõlmimine...
12.5. Vastutus riigihangete korra rikkumise eest uus
Riigihangete seaduse (RHS) või selle alusel kehtestatud õigusaktide rikkumise eest kannab füüsiline isik tsiviil-, distsiplinaar-, haldus- või kriminaalvastutust. Juriidilisele isikule kohaldatav haldusvastutus ei välista haldus- või kriminaalvastutuse kohaldamist asjaomasele füüsilisele isikule.
Riigihangete rikkumisega seotud...
12.5.1. Ametniku varaline vastutus uus
Ametniku varalist vastutust reguleerivad avaliku teenistuse seaduse paragrahvid 80 ja 81. Ametnik on kohustatud hüvitama riigile või kohalikule omavalitsusüksusele, kelle asutuses ta kahju tekitamise ajal töötas, süüliselt teenistuskohustuse rikkumisega tekitatud kahju.
Kui kahju tekitasid mitu ametnikku ühiselt, siis...
12.5.2. Konfidentsiaalsusnõude rikkumine
Konfidentsiaalsusnõuet käsitlevad:
karistusseadustiku (KarS) § 157 “Kutse- ja ametitegevuses teatavaks saanud saladuse hoidmise kohustuse rikkumine”
Rahalise karistusega karistatakse...
12.6. Korruptsioon
Korruptsiooni põhitingimus on majanduslikud huvid. Riigihankemenetlust rakendades ostetakse suures koguses asju ning tellitakse teenuseid ja ehitustöid, seetõttu tundub, et korruptsioon ja riigihanked on lahutamatud.
Korruptsiooniks peetakse enamasti asjaolu, kui ameti-isik kasutab võimu isikliku kasu saamise eesmärgil.
12.6.1. Huvide konflikt
Riigihanke ajal võib juhtuda, et hankija esindajad peavad otsuste tegemisest taanduma. Sellise olukorra näide on huvide konflikt.
Huvide konflikti korral on isik korraga seotud või on olnud seotud mitme osalisega.
12.6.2. Ametiisiku võimalikud riigihangetega seonduvad süüteod ja karistused
Ametiisikul on ametiseisund riigi või kohaliku omavalitsuse asutuses, organis või avalik-õiguslikus juriidilises isikus. Ametiisikule on pandud haldamis-, järelevalve- või juhtimisülesanded, varaliste väärtuste liikumist korraldavad või võimuesindaja ülesanded....
12.6.3. Karistusseadustikus sätestatud süüteod riigihanke rikkumisel
Karistusseadustik sätestab süüteod riigihangete rikkumise korral. Seadustiku §-s 300 on ette nähtud karistus riigihangete konkursil ühele osalejatest põhjendamatute soodustingimuste või eeliste loomise või muul viisil riigihangete nõuete rikkumise eest, kui sellega on tekitatud oluline varaline kahju. Seda paragrahvi on aastail 2007–2013 kohaldatud, kuid 2014. aasta sügisel jõustus...
12.7. Riigikontrolli leitud puudused riigihangetes
Allpool on toodud väljavõtted riigikontrolli audititest osades, mis käsitlevad riigihankeid. Auditite terviktekstid asuvad aadressil http://www.riigikontroll.ee.
Riigikontroll leidis auditeerimisel puudused Tehniliselt ühtne riigihange (telefonijaamade ja telefonide ost) tehti...
12.8. Euroopa Liidu rahastus ja riigihangete seaduse rikkumine
Euroopa Liidu seadused näevad ette, et Euroopa Liidu eelarvest eraldatavale rahale tuleb rakendada riigihangete reegleid. Kui raha saaja seda ei järgi, on õigus eraldatud ja juba ka kulutatud raha tagasi küsida. Liikmesriigil ning hankijal on kohustus raha tagasi maksta.
Raha tagasimaksmise puhul aga on oluline, kas saab kohalda aegumistähtaega või mitte. Kõigile nendele küsimustele...
13. Audio ja video uus audio
Selle peatüki alt leiate teabevara veebis videoid ja helifaile aktuaalsetel teemadel.
13.1. IT-hanked audio
13.2. Vastutustundlik hankimine audio
13.3. Ühispakkumused riigihangete seaduses ja praktikas video audio
13.4. Ehitusvaldkond saab oma keelesüsteemi uus audio
Lisa 1. Komisjoni tõlgendav teatis (ainult veebis)
Lisa 1. Erialaregistrite loetelu
Lisa 4. Eesti sertifitseerimisasutustes sertifitseeritud kvaliteedisüsteemide nimekiri
Lisa 5. Euroopa Kohtu kohtuotsus kohtuasjas nr C 74/09 (ainult veebis)
Lisa 1. Projekteerimise töövõtulepingu üldtingimused (PTÜ 2007) (ainult veebis)
Lisa 2. Justiitsministeeriumi töövõtulepingute üldtingimused (ainult veebis)
Lisa 1. Vaidlustuse näidis (ainult veebis)


Siseveelaeva laevapere liikmete koolitus- ja kvalifikatsiooninõuded, diplomeerimise kord ning diplomite ja kutsetunnistuste vormid – Riigi Teataja
Siseveelaeva laevapere liikmete koolitus- ja kvalifikatsiooninõuded, diplomeerimise kord ning diplomite ja kutsetunnistuste vormid
Siseveelaeva laevapere liikmete koolitus- ja kvalifikatsiooninõuded, diplomeerimise kord ning diplomite ja kutsetunnistuste vormid - sisukord
§ 2 Eesti riigilippu kandval laeval töötamise õigus
2 SISEVEELAEVA LAEVAPERE LIIKMETE DIPLOMEERIMINE
§ 3 Siseveelaeva laevajuhi diplom ja madruse kutsetunnistus ning sisevete väikelaevajuhi tunnistus
§ 4 Diplomi ja kutsetunnistuse väljastamine
§ 5 Diplomite ja kutsetunnistuste vastastikune tunnustamine
3 SISEVEELAEVA LAEVAPERE LIIKMETE KOOLITUS- JA KVALIFIKATSIOONINÕUDED
§ 6 Siseveelaeva laevapere liikmete koolitamine ja õppekavade kooskõlastamine
§ 7 Sõidupraktika
§ 8 Kinnitusleht
§ 9 Kutsekomisjonid
§ 10 Lisanõuded ja nende rakendamine
4 LAEVAJUHI DIPLOMI JA MADRUSE KUTSETUNNISTUSE SAAMISEKS NÕUTAVAD ERIALASED TEADMISED
§ 11 Laevajuhi diplomi saamiseks nõutavad erialased teadmised
§ 12 Nõuded radarvaatleja tunnistuse saamiseks
§ 13 Täiendavad nõuded reisilaeva juhile
§ 14 Madruse tunnistuse saamiseks nõutavad erialased teadmised
5 RAKENDUSSÄTTED
§ 15 Määruse kehtetuks tunnistamine
§ 16 Määruse jõustumine
Majandus- ja kommunikatsiooniminister
01.03.2003
RTL 2003, 27, 404
Vastu võetud 12.02.2003 nr 35
Määrus kehtestatakse «Meresõiduohutuse seaduse» (RT I 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387) § 20 lõike 2 alusel.
(1) Käesolev määrus reguleerib siseveelaeva laevapere liikmete koolitusele ja kvalifikatsioonile esitatavaid nõudeid, sätestab siseveelaeva laevapere liikmete diplomeerimise korra ning kehtestab diplomite ja kutsetunnistuste vormid.
(2) Käesolevat määrust rakendatakse siseveelaevade laevapere liikmetele laevadel, mis sõidavad Lämmijärvel, Võrtsjärvel, Peipsi ja Pihkva järvel, SuurEmajõel, Narva jõel ja Narva veehoidlal ning neisse suubuvate jõgede laevatatavatel suudmetel ja alamjooksul. Lisaks nimetatud sisevetele on laevajuhi diplomit omaval isikul õigus juhtida laevu ja väikelaevu Narva ning Pärnu jõe alamjooksul väljumiseta merele.
§ 2. Eesti riigilippu kandval laeval töötamise õigus
Eesti riigilippu kandval laeval on õigus töötada Veeteede Ameti poolt väljastatud diplomit või kutsetunnistust omaval isikul ning käesoleva määruse § 5 kohaselt tunnustatud diplomit või kutsetunnistust omav isik.
2. peatükk SISEVEELAEVA LAEVAPERE LIIKMETE DIPLOMEERIMINE
§ 3. Siseveelaeva laevajuhi diplom ja madruse kutsetunnistus ning sisevete väikelaevajuhi tunnistus
(1) Siseveelaeva laevapere liikme kvalifikatsiooni tõendavad siseveelaeva laevajuhi diplom ja siseveelaeva madruse kutsetunnistus ning sisevete väikelaevajuhi tunnistus. Väikelaevajuhi tunnistus ei anna õigust töötada laevajuhina reisilaeval ja vedurlaeval sõltumata pikkusest ning muudel laevadel kogupikkusega 24 meetrit ja enam.
(2) Siseveelaeval võib mehaanikuna, motoristina ja madrusena töötada merelaeva mehaaniku, motoristi, madruse või vanemmadruse kutsetunnistust või diplomit omav isik.
(3) Siseveelaeva laevajuhi, sealhulgas laevajuhi abi diplomi või siseveelaeva madruse kutsetunnistuse saamiseks on vaja lõpetada siseveelaeva laevajuhi (edaspidi laevajuht) või siseveelaeva madruse (edaspidi madrus) õppekursus, mis loetakse lõpetatuks pärast kutseeksami sooritamist 4. peatükis esitatud nõutavate erialaste teadmiste loetelu alusel.
(4) Laevajuhi diplomit võib taotleda meresõidudiplomit või -kutsetunnistust omav laevajuht või vähemalt 4-aastase sõidupraktikaga madrus õppekursust lõpetamata, kusjuures merelaeva madruse või vanemmadruse kutsetunnistust omaval isikul peab olema ülalnimetatud neljast aastast vähemalt üks aasta sõidupraktikat siseveelaeval. Laevajuhi diplomi saamiseks tuleb sooritada kutseeksam 4. peatükis esitatud nõutavate erialaste teadmiste loetelu alusel.
(5) Laevajuhi diplomi ja madruse kutsetunnistuse näidised on toodud käesoleva määruse lisas 1.
§ 4. Diplomi ja kutsetunnistuse väljastamine
(1) Diplomi ja kutsetunnistuse väljastab Veeteede Amet Eesti kodanikule või Eestis elamisloa alusel elavale välismaalasele või kodakondsuseta isikule, kellel on käesoleva määruse kohane meresõidupraktika ning kes on sooritanud kutseeksami 4. peatükis esitatud nõutavate erialaste teadmiste loetelu alusel.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikule, kes on sooritanud laevajuhi või madruse kutseeksami enne käesoleva määruse jõustumist ja kellel on nõuetekohane sõidupraktika, väljastatakse käesoleva määrusega ette nähtud diplom või kutsetunnistus.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikule, kellel on endise NSV Liidu jõelaeva kapten-mehaaniku või kapten-mehaaniku abi diplom, väljastatakse käesoleva määrusega ette nähtud diplom.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 nimetatud diplom annab õiguse töötada laevajuhina, täites mehaaniku kohustusi laevadel peamasinate efektiivse võimsusega kuni 750 kW. Endise NSV Liidu IV grupi kapten-mehaaniku diplomi omanikul on õigus täita mehaaniku kohustusi laevadel peamasinate efektiivse koguvõimsusega 750 kW ja enam, mille kohta tehakse märge kinnituslehele.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikule, kellel on endise NSV Liidu jõelaeva roolimehe-motoristi tunnistus, väljastatakse käesoleva määrusega ette nähtud madruse kutsetunnistus.
§ 5. Diplomite ja kutsetunnistuste vastastikune tunnustamine
Tööks Eesti laevadel võib tunnustada Euroopa Liidu liikmesriikide, Läti, Leedu ja Vene Föderatsiooni poolt väljastatud diplomeid ja kutsetunnistusi vastastikuse kokkuleppe alusel.
3. peatükk SISEVEELAEVA LAEVAPERE LIIKMETE KOOLITUS- JA KVALIFIKATSIOONINÕUDED
§ 6. Siseveelaeva laevapere liikmete koolitamine ja õppekavade kooskõlastamine
(1) Siseveelaeva laevapere liikmeid koolitada soovivad õppeasutused peavad saama koolitusloa «Täiskasvanute koolituse seadusega» (RT I 1993, 74, 1054; 1988, 71, 1200; 1999, 10, 150; 60, 617; 2002, 90, 521) või «Kutseõppeasutuse seadusega» (RT I 1998 64/65, 1007; 2001, 68, 406; 2002, 56, 348; 61, 375; 90, 521) või «Erakooliseadusega» (RT I 1998, 57, 859; 1999, 24, 358; 51, 550; 2002, 40, 255; 95, 611; 2001, 75, 454; 2002, 53, 336; 61, 375; 90, 521) kehtestatud korras.
(2) Siseveelaeva laevapere liikmete koolituse õppekavad koostab koolituse korraldaja käesoleva määruse 4. peatükis esitatud erialaste teadmiste loetelu kohaselt ning kooskõlastab need Veeteede Ametiga.
§ 7. Sõidupraktika
(1) Laevajuhi sõidupraktika hulka arvatakse töö madrusena, laevajuhina või laevajuhi abina sisevete liikurlaeval ja kutsetöö väikelaeval pikkusega 12 meetrit ja enam. Sõidupraktika üks aasta on üks navigatsiooniperiood, kusjuures vähemalt kuue kuu pikkuse navigatsiooniperioodi jooksul peab toimuma keskmiselt vähemalt viis reisi kuus. Juhul kui eespool nimetatud nõuded jäävad täitmata, väheneb proportsionaalselt sõidupraktika aeg.
(2) Õppeasutuse, juriidilise või füüsilise isiku poolt korraldatud kursuse lõpetanud isikule väljastatakse õppeasutuse või kursuse lõpetamise diplomi või tunnistuse alusel laevajuhi diplom, kui tal on vähemalt kaks aastat sõidupraktikat madrusena.
(3) Madruse kutsetunnistuse väljastamiseks on vaja vähemalt üks kuu sõidupraktikat käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud laeval praktikandina enne või pärast madruse kutseeksami sooritamist.
(4) Laeval peamasinate efektiivse koguvõimsusega 750 kW ja enam võib laevajuht täita mehaaniku kohustusi, kui tal on nimetatud laeval vähemalt kaks aastat sõidupraktikat laevajuhina või laevajuhi abina.
(5) Sõidupraktika kohta peetakse arvestust teenistuslehe alusel, mis esitatakse Veeteede Ameti juures moodustatud meremeeste registrile. Siseveelaeva laevapere liikme teenistuslehe näidis on toodud käesoleva määruse lisas 2.
(6) Sõidupraktika arvestamise erijuhul, kui sõidupraktika laevapere liikmena ei vasta täielikult käesoleva määruse nõuetele, kuid üldjuhul on küllaldane sõidupraktika arvestamiseks, otsustab sõidupraktika vastavuse diplomi või kutsetunnistuse väljastamiseks Veeteede Amet.
§ 8. Kinnitusleht
(1) Liikurlaeval kogumahutavusega 20 ja enam ning igal reisilaeval ja vedurlaeval töötava laevajuhi või mehaaniku diplomi juurde kuulub kinnitusleht, mille näidis on toodud käesoleva määruse lisas 3. Kinnituslehe väljaandmisega tõendab Veeteede Amet laevajuhi või mehaaniku töölesobivust kinnituslehele märgitud ametikohal. Kinnitusleht väljastatakse tähtajaga kuni viis aastat.
(2) Kinnituslehe saamiseks on vaja läbida täiendusõppekursus Veeteede Ameti poolt kinnitatud õppeprogrammi alusel või tõendada oma pidevat tööd laevajuhina viimase kahe aasta jooksul kooskõlas käesoleva määruse § 7 lõikega 5. Kui kutseeksami sooritamisest on möödunud alla viie aasta, ei nõuta täiendusõppekursuse läbimist.
(3) Reisilaeval töötamiseks väljastatakse diplomi kinnitusleht laevajuhile, kes on vähemalt 21 aastat vana. Teistel laevadel ja reisilaeval laevajuhi abina töötamiseks väljastatakse diplomi kinnitusleht laevajuhile, kes on vähemalt 18 aastat vana.
(4) Reisilaeva laevajuhi diplomi kinnituslehe saamiseks peab taotlejal olema vähemalt üks aasta sõidupraktikat laevajuhina mis tahes teist tüüpi liikurlaeval või kutsetööd tegeva laevajuhina väikelaeval pikkusega 12 meetrit ja enam või laevajuhi abina reisilaeval. Kiirreisilaeva laevajuhi diplomi kinnituslehe saamiseks peab taotlejal olema vähemalt üks aasta sõidupraktikat käesolevas lõikes nimetatud laevadel ja lisaks vähemalt üks aasta sõidupraktikat laevajuhi abina kiirreisilaeval.
(5) Endise NSV Liidu I grupi jõelaeva kapten-mehaaniku abi diplomi vahetamise korral laevajuhi diplomi vastu väljastatakse talle diplomi kinnitusleht laevajuhi abi ametikohale. Isik võib taotleda laevajuhi diplomi kinnituslehte pärast vähemalt ühekuulist sõidupraktikat.
(6) Diplomi kinnituslehe taotleja tõendab oma tervislikku sobivust «Meresõiduohutuse seaduse» (RT I 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387) § 26 kohaselt. 65-aastaseks saamisel peab laevajuht järgmise kolme kuu jooksul tõendama oma tervislikku sobivust ja järgnevalt tegema seda igal aastal.
(7) Diplomi kinnituslehe väljastamisel käesoleva määruse § 4 lõikes 3 nimetatud diplomi või kutsetunnistuse vahetamise korral sõidupraktikat tõendada ei ole vaja.
§ 9. Kutsekomisjonid
(1) Siseveelaeva laevapere liikmeid koolitavas õppeasutuses moodustatakse laevajuhtidelt kutseeksamite vastuvõtmiseks ja kutse omistamiseks kutsekomisjonid. Komisjoni koosseisu kuuluvad esimees, vähemalt kolm liiget ja sekretär.
(2) Siseveelaeva laevapere liikmeid koolitavas õppeasutuses moodustatakse madrustelt kutseeksamite vastuvõtmiseks ja kutse omistamiseks ning laevajuhtidelt täiendusõppekursuste lõpetamisel eksamite vastuvõtmiseks kutsekomisjonid. Komisjoni koosseisu kuuluvad esimees, vähemalt kaks liiget ja sekretär.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud komisjonide koosseisu kinnitab kooskõlastatult Veeteede Ametiga õppeasutuse juht.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud komisjonide eksamiprotokollid ja tunnistused kursuste lõpetamise ning kutse omistamise kohta või eksamiprotokollid ja tunnistused kursuste lõpetamise kohta vormistab kutsekomisjoni sekretär. Eksamiprotokoll ja tunnistus kursuse lõpetamise ning kutse omistamise kohta või eksamiprotokoll ja tunnistus kursuse lõpetamise kohta on Veeteede Ametile aluseks laevajuhi ja madruse diplomi või kutsetunnistuse väljastamisel või laevajuhi diplomi juurde kuuluva kinnituslehe väljastamisel.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud komisjonide tööga seonduvad kulud kannab õppeasutus.
§ 10. Lisanõuded ja nende rakendamine
(1) Kui laevas on radar, peab laevajuht läbima käesoleva määruse §-s 12 nimetatud radarvaatleja kursuse ja sooritama vastava eksami.
(2) Reisilaeva juht peab läbima käesoleva määruse §-s 13 nimetatud «Täiendavad nõuded reisilaeva juhile» kursuse, mis käsitleb tegevust reisilaeval laevaõnnetuse korral ja sooritama vastava eksami.
(3) Kui laeval, mille peamasinate efektiivne koguvõimsus on 750 kW või enam, puudub käesoleva määruse § 4 lõike 4 teises lauses või § 7 lõikes 4 nimetatud laevajuht, kellel on õigus täita mehaaniku kohustusi, peab laeval olema vähemalt 750 kW ja suurema peamasinate efektiivse koguvõimsusega mootorlaeva vahimehaaniku meresõidudiplomit või väiksema kui 750 kW peamasinate efektiivse koguvõimsusega ja väiksema kui 500-se kogumahutavusega mootorlaeva vanemmehaaniku meresõidutunnistust omav isik, kellel on diplomi või kutsetunnistuse juurde kuuluv kinnitusleht.
4. peatükk LAEVAJUHI DIPLOMI JA MADRUSE KUTSETUNNISTUSE SAAMISEKS NÕUTAVAD ERIALASED TEADMISED
§ 11. Laevajuhi diplomi saamiseks nõutavad erialased teadmised
(1) Laevajuhil peavad olema järgmised navigatsioonialased teadmised:
1) «Laevatatavatel sisevetel liiklemise korra» täpne tundmine, kaasa arvatud navigatsioonimärgistuse tundmine, veeteede märgistamine ja ujuvnavigatsioonimärgistusega tähistamine;
2) Euroopa siseveeteede koodeksi (ECIW) tundmine;
3) üldteadmised Eesti peamiste siseveeteede geograafilistest, hüdroloogilistest, meteoroloogilistest ja morfoloogilistest omadustest;
4) üldteadmised Euroopa peamiste siseveeteede geograafilistest, hüdroloogilistest, meteoroloogilistest ja morfoloogilistest omadustest;
5) kursi määramise oskus, navigatsiooniliste väljaannete ja kaartide, elektronkaartide, navigatsioonimärgistuse süsteemide tundmine;
6) kompassi teooria ja paranduste tundmine, teiste navigatsioonivahendite ning asukoha määramise kaldamärkide järgi tundmine.
(2) Laevajuhil peavad olema järgmised laevaga manööverdamise ja laeva juhtimise alased teadmised:
1) laeva juhtimine arvestades tuule, voolu, koormuse ja süvise mõju, küllaldase ujuvuse ja püstuvuse hindamine;
2) rooli ja sõukruvi ülesanne ning nende koosmõju;
3) ankrusse jäämine ja sildumine erinevates olukordades;
4) manöövrid lüüsides ja sadamates, manöövrid teiste laevadega kohtudes ja neist möödudes.
(3) Laevajuhil peavad olema järgmised laevaehituse ja püstuvuse alased teadmised:
1) laevaehituse põhimõtete teadmine, arvestades eriti laeva, laevapere ja teiste isikute ohutust;
2) põhiteadmised siseveelaevadele esitatavatest nõuetest;
3) põhiteadmised Euroopa Nõukogu 4. oktoobri 1982. aasta direktiivist 82/714/EÜ siseveelaevade tehniliste normide kohta;
4) põhiteadmised laeva peamistest koostisosadest;
5) teoreetilised teadmised ujuvuse ja püstuvuse nõuetest ja nende praktiline rakendamine.
(4) Laevajuhil peavad olema järgmised teadmised masinavärgist:
1) põhiteadmised jõuseadmete ehitusest ja tööst, et kindlustada nende nõuetele vastav töö;
2) peamasinate ja abimehhanismide ekspluateerimine ning kontroll, tegutsemine rikke korral;
3) laeva süsteemid ja nende hooldus.
(5) Laevajuhil peavad olema järgmised lastimise ja lossimise alased teadmised:
1) süvisemärkide kasutamine;
2) lasti kaalu määramine kasutades mõõdukirja;
3) lastimine ja lossimine, lasti paigutamine (lastiplaan).
(6) Laevajuhil peavad olema eriolukorras tegutsemiseks järgmised teadmised:
1) õnnetuste vältimise põhimõtted;
2) meetmed, mis võetakse kasutusele laeva vigastuse, kokkupõrke ja madalikule sõitmise korral, kaasa arvatud lekke kõrvaldamine;
3) päästevarustuse ja -vahendite kasutamine;
4) esmaabi õnnetusjuhtumi korral;
5) tulekahjude vältimine ja tulekustutusvahendite kasutamine;
6) reostuse vältimine veeteedel.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 4 ning lõike 3 punktis 3 nimetatud teadmised on nõutud vaid juhul, kui taotletakse laevajuhi tunnistust sõiduks kõigil Euroopa sisevetel (välja arvatud Reini jõgi).
§ 12. Nõuded radarvaatleja tunnistuse saamiseks
(1) Radarvaatleja tunnistuse saamiseks peavad tunnistuse taotlejal olema järgmised teadmised:
1) teadmised radari teooriast, põhiteadmised raadiolainetest ja radari töö põhimõtetest;
2) radari kasutamise oskus, radari kuvast arusaamine, radari kaudu saadud informatsiooni analüüs ja teadmised radari kaudu saadud informatsiooni võimalikest puudustest;
3) radari häälestamine;
4) «Laevatatavatel sisevetel liiklemise korras» radari kasutamisele esitatavate nõuete tundmine;
5) Euroopa siseveeteede koodeksis (ECIW) radari kasutamisele esitatavate nõuete tundmine.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud teadmised on nõutud vaid juhul, kui taotletakse laevajuhi tunnistust sõiduks kõigil Euroopa sisevetel (välja arvatud Reini jõgi).
§ 13. Täiendavad nõuded reisilaeva juhile
Reisilaeva juhil peavad olema järgmised täiendavad teadmised:
1) põhiteadmised tehnilistest nõuetest vigastatud reisilaeva stabiilsuse, vaheruumideks jaotamise ja maksimaalse süvise tasapinna kohta;
2) esmaabi vigastuste korral;
3) tuleohutuse nõuded ja tuletõrjeseadmed;
4) tegutsemine inimeste päästmisel ja päästevahendid;
5) reisijate turvalisuse tagamine, üldiselt ja eriti laeva mahajätmise, vigastuse, kokkupõrke, madalikule sõidu, tulekahju, plahvatuste ning teiste olukordade puhul, kui võib tekkida paanika;
6) teadmised ohutuse juhenditest (tagavaraväljapääsud, trepid, avariirooli kasutamine jne).
§ 14. Madruse tunnistuse saamiseks nõutavad erialased teadmised
(1) Madrusel peavad olema järgmised navigatsioonialased teadmised:
1) «Laevatatavatel sisevetel liiklemise korra» tundmine, kaasa arvatud navigatsioonimärgistuse tundmine, veeteede märgistamine ja ujuvnavigatsioonimärgistusega tähistamine;
2) üldteadmised Eesti peamiste laevatatavate siseveeteede geograafilistest iseärasustest;
3) kursi määramine, navigatsioonilised väljaanded ja navigatsioonimärgistuse süsteemid.
(2) Madrusel peavad olema järgmised laevaga manööverdamise ja laeva juhtimise alased teadmised:
1) laeva juhtimine arvestades tuule, voolu, koormuse ja süvise mõju;
3) ankrusse jäämine ja sildumine;
4) manöövrid sadamates, manöövrid teiste laevadega kohtudes ja neist möödudes.
(3) Madrusel peavad olema järgmised laevaehituse ja püstuvuse alased teadmised:
1) laevaehituse põhimõtete teadmine;
3) põhiteadmised laeva peamistest koostisosadest;
4) algteadmised ujuvuse ja püstuvuse nõuetest.
(4) Madrusel peavad olema järgmised teadmised masinavärgist:
3) laeva süsteemid.
(5) Madrusel peavad olema järgmised lastimise ja lossimise alased teadmised:
(6) Madrusel peavad olema eriolukorras tegutsemiseks järgmised teadmised:
5. peatükk RAKENDUSSÄTTED
§ 15. Määruse kehtetuks tunnistamine
Teede- ja sideministri 23. mai 2000. a määrus nr 31 «Siseveelaevade laevaperedele esitatavad kvalifikatsiooninõuded» (RTL 2000, 72, 1121; 105, 1639) tunnistatakse kehtetuks.
§ 16. Määruse jõustumine
Käesolev määrus jõustub üldises korras.
* Määruses on arvestatud Euroopa Nõukogu 23. juuli 1996. a direktiivi 96/50/EÜ (EÜT L 235, 17.09.1996, lk 31–38) nõudeid.
Liina TÕNISSON
Lisa 1 SISEVEELAEVA LAEVAJUHI DIPLOMI NÄIDIS
Lisa 2 SISEVEELAEVA LAEVAPERE LIIKME TEENISTUSLEHE NÄIDIS
Lisa 3 SISEVEELAEVA LAEVAJUHI (MEHAANIKU) DIPLOMI KINNITUSLEHE NÄIDIS


text:
Sõiduauto maksustamise ABC - Raamatupidaja
02. juuli 2015 13:32
Tõnis Elling, mag.iur Grant Thornton Rimess OÜ...
Sõiduauto ja sõiduautoga seotud kulutuste sisendkäibemaksu piirang ei tähenda alati, et tegemist on erisoodustusega tulumaksuseaduse tähenduses.
Erisoodustusega ei ole tegemist juhul, kui töötaja hüvitab tööandjale erasõitudega seotud kulutused. Ega ka siis, kui töötaja kasutab tööandja sõidukit ettevõtlusega mitteseotud tegevuseks viisil, mis pole rahaliselt hinnatav soodustus ning kui sõiduki kasutamine ei too tööandjale kaasa kulutusi.
Sõiduautode maksustamisel tuleb eelkõige tähelepanu pöörata võimaliku erisoodustuse maksustamisele ning sõiduauto ja sõiduautoga seotud kulutuste sisendkäibemaksu mahaarvamise piirangule. Loomulikult moodustab olulise osa sõiduautoga seotud maksuteemadest ka töötaja isikliku sõiduauto kasutamine ettevõtluse eesmärgil, kuid see muudatus ei ole nii elavat vastukaja põhjustanud. Maksumaksjad on muudatused teadmiseks võtnud ja neist ka kenasti lähtutakse. Edasi tuleb täpsemalt juttu sõiduauauto erisoodustusest ja sisendkäibemaksu mahaarvamise piirangust.
Enne kui maksustamise sisulise osa juurde minna, tuleb tähelepanu juhtida sellele, et alates 2014. aasta lõpust on sõiduauto mõiste sätestatud käibemaksuseaduses (KMS). Enne seda tuli sõiduauto mõiste leidmiseks abi otsida liiklusseadusest. Majandus- ja kommunikatsiooniministri määrus täpsustas omakorda liiklusseaduses sätestatut. Sõiduautoks KMS-i tähenduses on M1 kategooria sõiduk, mille täismass ei ületa 3500 kg ja millel on lisaks juhiistmele veel kaheksa istekohta. Kusjuures maksuhaldur lähtub auto klassifitseerimisel just maanteeameti registris olevatest andmetest. Teiste sõnadega, pärast registrisse kandmist istmete välja võtmine või juurde panemine ning muude ümberehituste tegemine ei muuda seda sõidukit mitte-sõiduautoks.
Erisoodustuse tähendus
Sõiduauto erisoodustus on TuMS-i § 48 lg 4 punkti 2 järgi tööandja sõiduki tasuta või soodushinnaga kasutada andmine töö-, ameti- või teenistusülesannete või tööandja ettevõtlusega mitteseotud tegevuseks. Sama paragrahvi lõige 5¹ täpsustab, et erisoodustuseks ei loeta kulutusi töötajate transpordiks elukoha ja töökoha vahel, kui ühiskondlikku transporti kasutades ei ole võimalik seda teekonda läbida mõistliku aja- või rahakuluga. Just viimati nimetatu põhjustab palju segadust.
Viidates Riigikohtu lahendile 3-3-1-93-08 saab väita, et tööandja sõiduauto kasutamist isiklikuks otstarbeks tuleb maksuhalduril tõendada (mitte maksumaksja ei pea tõendama, et ta ei tee erasõite). Sõiduki hoidmine töötaja elukohas ei kinnita iseenesest sõiduki ettevõtlusega mitteseotud kasutamist. Riigikohus on seisukohal, et kui töötaja kasutab tööandja sõidukit ettevõtlusega mitteseotud tegevuseks viisil, mis pole rahaliselt hinnatav soodustus ja kui see kasutamine ei too tööandjale kaasa kulutusi, siis pole tegemist erisoodustusega TuMS-i § 48 mõttes.
Näiteks võib töötaja teekonda pikendamata peatada auto selleks, et ühendada ettevõtluseks toimuva sõiduga isiklik tegevus. Hiljutiste sündmuste valguses võib seega öelda, et kui töötajal on põhjendatud auto kodus hoidmine ja ta peatub teel koju spordiklubi ees, siis ei tähenda see automaatselt erisoodustuse tekkimist. Samuti on täiesti aktsepteeritav kodunt tööle sõites viia lapsed lasteaeda või kooli, kui need jäävad tee peale. Kui peatusega spordiklubis, koolis või poes kaasnevad lisakulutused, siis on tegemist erisoodustusega.
2014. detsembris jõustunud KMS-i muudatusega piiratakse sõiduautode omatarbe maksustamise asemel sõiduautode ostmisel ja kasutuslepingu alusel kasutamisel (sh rentimisel, liisimisel) ning nende tarbeks kaupade ja teenuste ostmisel (mootorikütus, remont, hooldus jms) tasutud käibemaksu mahaarvamist. Selle eesmärk on maksustada sõiduautode kasutamist õiglasemalt, mis ühtlasi suurendab riigieelarve laekumist. Lühidalt öeldes, sõiduauto omatarbe mõiste kaotatakse seadusest ära ja sõiduautoga seotud kulutustelt saab maha arvata vaid 50% sisendkäibemaksu.
Üldreegli kohaselt saab nüüd sõiduautodelt ja nendega seotud kulutustelt maha arvata ainult 50% sisendkäibemaksu. Sellele reeglile on kehtestatud viis erandit, mis väärivad lähemat täpsustamist.
50%-line sisendkäibemaksu mahaarvamise piirang ei kehti (saab maha arvata 100%) järgmistel juhtudel:
• sõiduauto müük – sõiduauto soetatakse müügiks tingimusel, et maksukohustuslane tegeleb sõiduautode müügiga ning maksukohustuslane ei võta müügiks soetatud sõiduautosid muul otstarbel kasutusele;
• sõiduauto rent – sõiduauto soetatakse kasutuslepingu alusel kasutusse andmiseks tingimusel, et maksukohustuslane tegeleb sõiduautode kasutusse andmisega ning maksukohustuslane ei võta kasutusele andmiseks soetatud sõiduautosid muul otstarbel kasutusele;
• taksoteenus – sõiduautot kasutatakse peamiselt taksoveoks tingimusel, et maksukohustuslasel on taksoveoluba ja sõidukikaart;
• õppesõit – sõiduautot kasutatakse peamiselt õppesõiduks tingimusel, et maksukohustuslasel on mootorsõidukijuhi koolitamise luba või maksukohustuslane osutab mootorsõidukijuhi õpetajana teenust isikule, kellel on mootorsõidukijuhi koolitamise luba;
• ainult ettevõtluse tarbeks – sõiduautot kasutatakse eranditult ettevõtluse tarbeks, välja arvatud sõiduauto tasu eest kasutada andmine maksukohustuslase töötajale, teenistujale või juhtimis- või kontrollorgani liikmele.
Kui esimesed neli punkti puudutavad suhteliselt kitsast ja spetsiifilist valdkonda, siis viies punkt on ainus õlekõrs ettevõtjatele, kes ei tegele autode müügi ja rendiga ning ei osuta taksoteenust ega korralda õppesõite. Tavalisel ettevõtjal on seega samuti võimalus maksuhaldurile tõestada, et soetatud sõiduauto leiab täielikku kasutust ettevõtluses ja 100%-line sisendkäibemaksu mahaarvamine on igati põhjendatud. Kas ja kuidas seda teha, jääb iga maksumaksja enda otsustada. Abiks on sõidupäeviku pidamine ja GPS-seadmed. Samuti on mõistlik ettevõttes kehtestada sõiduauto kasutamise kord. Seadusemuudatuse kohaselt peetakse sõiduauto eratarbimises kasutamiseks ka seda, kui maksumaksja annab oma töötajale sõiduauto kasutada ja esitab talle selle eest arve. Kuidas välistatakse sellega seoses topeltmaksustamine, sellest tuleb juttu edaspidi.
Sõiduauto omatarbe maksustamine
KMS-is ei ole enam eraldiseisvana sõiduauto omatarvet reguleerivat sätet. Sõiduauto omatarbe erijuhtumeid tuleb nüüd maksustada üldise omatarbe maksustamise põhimõtte alusel.
Muudatusega kaotati KMS-ist sõiduauto omatarbe mõiste. KMS-i kohaselt kehtib põhimõte, et kui sisendkäibemaksu mahaarvamist piiratakse, ei ole tarvidust ka eratarbimist käibemaksuga maksustada. Sõiduauto omatarbeks kasutamist ettevõtlusega mitteseotud eesmärgil enam käibemaksuga ei maksustata. Selle asemel piiratakse sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust.
Ometi lubatakse taksode ja õppesõiduautode puhul (KMS § 30 lg 4 punktid 3 ja 4) sisendkäibemaksu 100% maha arvata ka juhul, kui autot kasutatakse peamiselt taksoveoks või õppesõiduks. Seega ei välistata nende sõiduautode kasutamist isiklikul ja ettevõtlusega mitteseotud eesmärgil ning see eratarbimine kuulub jätkuvalt maksustamisele omatarbena.
Nüüd tekib küsimus, mille alusel seda omatarvet siis maksustada, kui sellist mõistet enam seaduses pole. Rahandusministeeriumi ja maksuhalduri selgituste kohaselt tuleb sel juhul sõiduauto omatarvet maksustada nii nagu ükskõik millise muu kauba või teenuse omatarvet. See jääb maksumaksja otsustada. Teoreetiliselt peaks omatarbe maksustatav väärtus koosnema kõigist kuludest, mis on tehtud teenuse (erasõitudeks kasutada andmine) osutamiseks. Kuidas maksumaksja neid kulusid arvutab ja kuidas maksuhaldur seda pärast kontrollib, jääb ilmselt tulevikus toimuvate vaidluste teemaks.
Kuidas välditakse topeltmaksustamist
Käivet ei teki ettevõtluses kasutatava sõiduauto tasu eest kasutada andmisest maksukohustuslase töötajale, teenistujale või juhtimis- või kontrollorgani liikmele.
Vältimaks oma töötajatele sõiduauto tasu eest kasutada andmisel tekkiva käibemaksu tasumise kohustust ja samal ajal sisendkäibemaksu 50% mahaarvamise piirangust tulenevat topeltmaksustamist, on käibemaksuseadusse tehtud täiendus.
KMS-i § 4 täiendati punktiga 8. Muudatuse kohaselt ei teki käivet ettevõtluses kasutatava sõiduauto tasu eest kasutada andmisest maksukohustuslase töötajale, teenistujale või juhtimis- või kontrollorgani liikmele. Ehk siis, kui töötaja hüvitab arve alusel tööandjale eratarbimise kulud, ei ole see tööandja jaoks käive ja seda KMD-l ei deklareerita. Samal ajal välistab kulude hüvitamine erisoodustuse tekkimise tulumaksuseaduse tähenduses.
Vaatamata sellele, kas sõiduautolt ja sellega seotud kulutustelt arvatakse maha 50% või 100% sisendkäibemaksu, tuleb sellest maksuhaldurit nõuetekohaselt KMD vormil teavitada. Maksuhaldur soovib infot igasuguse sõiduauto ja sellega seotud kulutuste kohta. KMD-l on sõiduautodega seotud sisendkäibemaksu deklareerimiseks eraldi read 5.3 ja 5.4. Kusjuures ettevõtluses kasutatavate autode arvu tuleb iga kuu näidata ka siis, kui maksustamisperioodil sõiduautoga seotud sisendkäibemaksu deklareerida ei ole. Teiste sõnadega, ruudu sisse märgitakse ikkagi autode arv ja summa reale ei panda midagi. Sama kehtib ka siis, kui autot kasutatakse ettevõtluses, kuid sisendkäibemaksu maha ei arvata, sest kogu ettevõtlus on maksuvaba käive.
Kui maksukohustuslasel on õigus kõikide kulutuste puhul sisendkäibemaksu maha arvata ainult osaliselt, siis rakendub sama proportsiooni arvestus ka sõiduautode puhul, aga mitte üle 50%. Näiteks maksukohustuslasel on ettevõtluse ja mitte-ettevõtluse suhe 70% ettevõtlus ja 30% mitte-ettevõtlus, siis on tal õigus kõikidelt kulutustelt maha arvata 70% sisendkäibemaksu. Sõiduautoga seotud kulutuste puhul saab aga sisendkäibemaksuna maha arvata ainult 50% (mitte 70%). Kui aga ettevõtluse osakaal on ainult 30%, saab sõiduautoga seotud kulutuste osas ka maha arvata 30% (mitte 50%).
Kui maksukohustuslane tegeleb ainult osaliselt ettevõtlusega ning ettevõtlusest moodustab ainult osa maksustatav ettevõtlus (tal on ka maksuvaba ettevõtlus), siis tuleb sõiduautoga seotud kulutuste sisendkäibemaksu mahaarvamisel arvestada nn topelt proportsiooni. Näiteks kui maksukohustuslane tegeleb ettevõtlusega 80% ulatuses ja tema maksustatava käibe osakaal on 60%, tohib sel juhul ta kõikidest kulutustest sisendkäibemaksu maha arvata 80% x 0,6 = 48%. Kui maksukohustuslane teeb samal ajal sõiduauto tarbeks kulutusi, saab ta autoga seotud sisendkäibemaksu maha arvata 48% x 0,5 = 24%. Seega kehtib sõiduautoga seotud kulutuste puhul ainult 50%-line mahaarvamisõigus.
Sõiduautoga seotud kulutused
Ei ole kahtlust, et kütuse ja varuosade ost, auto hooldus, remont ja parkimistasud on sõiduauto kasutusega seotud kulutused. Mõnevõrra vaidlusalune olukord võib aga olla statsionaarse parkimiskohaga seoses. Kui ettevõtja tasub rendileandjale lisaks kontorile ka parkimiskoha eest renti, ei saa alati öelda, et see kulutus on seotud üksnes ja ainult ettevõtja sõiduautoga. Võib juhtuda, et sellel parkimiskohal pargivad ka kliendid. Sellisel juhul on kulutus ikkagi pigem üldine halduskulu. Kui aga parkimiskohta saab seostada ainult kindla tööandja autoga, siis soovib maksuhaldur seostada seda kulu sõiduautoga ja lubada ainult 50% sisendkäibemaksu maha arvata. Teatud tõlgendamise moment on parkimiskoha puhul olemas.
Vaidlusi põhjustav asjaolu on veel sõiduauto haagiste ost või rent. Rahandusministeerium ning maksu- ja tolliamet on seisukohal, et haagise ost ja rent ei ole sõiduautoga seotud kulutus. Samuti pole seda autole paigutatud reklaam. Eraldi küsimus on parkimine ja praamipiletid, kui need kulutused on üks osa vormistatud lähetuskuludest. Ka siin on maksuhaldur väljendanud seisukohta, et lähetuse käigus tasutud parkimised ja praamipilet on seostatavad konkreetse sõidukiga ja seal tuleb vaadata maksustamisperioodi lõikes, kas selle sõidukiga seoses on ettevõtjal sellel maksustamisperioodil õigus 100% sisendkäibemaksu maha arvata või ainult 50%. Vastavalt sellele tuleb ka konkreetset arvet deklareerida. Kindlasti tuleb siin arvestada, et sisendkäibemaksu saab ettevõtlusega seotult maha arvata ainult siis, kui arve on vormistatud ettevõtja nimele ja sisaldab kõiki KMS § 37 nõutud rekvisiite.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2015/07/02/soiduauto-maksustamise-abc

matches:
§ 48
Riigikohus
§ 48
§ 30
§ 4
§ 37


text:
Pärimine - Horvaatia
Õiguslik vahend: Perekonnaõigus – pärimisasjad
Pädevate munitsipaalkohtute nimed ja kontaktandmed leiate Euroopa e-õiguskeskkonna portaali kohtute andmebaasist.
Esimese astme kohtu otsuse (mis käsitleb notari otsuse vaidlustamist) võib edasi kaevata 15 päeva jooksul pärast otsuse kättetoimetamist.
Esimese astme kohus võib edasikaebuse põhjal ise vaidlustatud otsust muuta, andes välja uue otsuse. Kui esimese astme kohus oma otsust ei muuda, suunab ta edasikaebuse teise astme kohtusse (kes võib kaaluda hilist edasikaebamist, kui sellega ei kahjustata poolte huve).
Iga isik, kellel on õigustatud huvi, võib esitada tsiviilhagi ja nõuda pärimismenetluses tehtud otsuse parandamist, välja arvatud juhul, kui kõnealuse isiku suhtes tehtud otsus on lõplik (pärimisseaduse artikkel 232)
Vastavalt pärimisseadusele on munitsipaalkohtud ja notarid kohtukomissarid, kelle pädevuses on Euroopa pärimistunnistuse väljaandmine.
Määruse (EL) nr 650/2012 rakendamise seaduse artikliga 7 lubatakse notari välja antud Euroopa pärimistunnistus (edaspidi „tunnistus“) vaidlustada. Vaidlustamismenetluses teeb otsuse munitsipaalkohus. Samuti on võimalik edasi kaevata munitsipaalkohtu välja antud tunnistus või munitsipaalkohtu otsus, millega antakse tunnistus või keeldutakse selle andmisest. Edasikaebuse kohta teeb otsuse maakonnakohus.
Tunnistuse välja andnud munitsipaalkohus või notar võib kas omal algatusel või õigustatud huvi omava poole taotlusel tunnistust parandada või muuta või selle tagasi võtta. Määruse (EL) nr 650/2012 rakendamise seaduse artikliga 9 lubatakse vaidlustada notari otsus, millega tunnistust parandatakse või muudetakse või see tagasi võetakse. Vaidlustamismenetluses teeb otsuse munitsipaalkohus. Samuti on võimalik edasi kaevata munitsipaalkohtu otsus, millega tunnistust parandatakse või muudetakse või see tagasi võetakse. Edasikaebuse kohta teeb otsuse maakonnakohus.
Otsuse tunnistuse õigusliku toime peatamise taotluse kohta määruse (EL) nr 650/2012 artikli 73 lõike 1 punkti a tähenduses teeb munitsipaalkohus või notar, kellelt tunnistuse muutmist või tagasivõtmist taotletakse. Notari otsuse tunnistuse õigusliku toime peatamise kohta võib vaidlustada munitsipaalkohtus. Munitsipaalkohtu otsuse tunnistuse õigusliku toime peatamise kohta võib edasi kaevata maakonnakohtusse.
Kõikidel eespool nimetatud juhtudel kohaldatakse menetluste ja notari otsuse vaidlustamise kohta tehtud otsuse suhtes mutatis mutandis pärimisseaduse sätteid, mis käsitlevad menetlust ja otsuseid pärimisasjades tehtud otsuste vaidlustamise kohta.
Pärimisseaduse kohaselt võib pärimismenetluses kohtukomissarina tegutseva notari otsuse vaidlustada kaheksa päeva jooksul alates päevast, kui otsus pooltele kätte toimetati. Otsus tuleb vaidlustada notari juures, kes on kohustatud viivitamata edastama vaidlustamismenetluse algatamise taotluse koos asjaomase menetlustoimikuga pädevale munitsipaalkohtule. Vaidlustamismenetluses teeb otsuse üks kohtunik. Kui avaldus vaidlustamismenetluse algatamiseks esitatakse liiga hilja, see ei ole täielik või see on vastuvõetamatu, ei võta kohus seda vastu. Kui kohus teeb otsuse notari vastuvõetud otsuse vaidlustamise kohta, siis võib ta jätta otsuse muutmata, muuta seda osaliselt või selle tühistada. Kohus võib iseseisvalt otsustada, millise osa otsusest ta tühistab või millise ta jätab muutmata. Kohtuotsust, millega notari otsus tühistatakse kas täielikult või osaliselt, ei saa edasi kaevata.
Pärimisseaduse kohaselt on lubatud esimese astme kohtu otsus edasi kaevata. Edasikaebus tuleb esitada esimese astme kohtule 15 päeva jooksul pärast esimese astme kohtu otsuse kättetoimetamist. Õigeks ajaks esitatud edasikaebuse alusel võib esimese astme kohus vaidlustatud otsust ise muuta, andes välja uue otsuse, kui sellega ei rikuta otsusest tulenevaid teiste poolte õigusi. Kui esimese astme kohus oma otsust ei muuda, suunab ta edasikaebuse teise astme kohtusse sõltumata sellest, kas edasikaebus esitati ettenähtud ajavahemiku jooksul. Üldjuhul teeb teise astme kohus otsuse ainult õigeks ajaks esitatud edasikaebuse kohta. Ta võib siiski läbi vaadata ka pärast tähtaega esitatud edasikaebuse, kui sellega ei rikuta vaidlustatud otsusest tulenevaid teiste poolte õigusi.
Horvaatias on lisaks pädevatele munitsipaalkohtutele notarid (194 Kb) pärimisasjades pädevad õigusala töötajad, kes täidavad kohtulikke ülesandeid või tegutsevad kohtuasutuse poolt delegeeritud volituste alusel või tegutsevad kohtuasutuse alluvuses vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist) artikli 3 lõikele 2.

matches: kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus


Siseministri määruste muutmine seonduvalt välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse jõustumisega – Riigi Teataja
Siseministri määruste muutmine seonduvalt välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse jõustumisega
RT I, 28.09.2013, 1
Vastu võetud 24.09.2013 nr 28
Määrus kehtestatakse välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse § 33 lõike 3, § 33 lõike 5, § 51 lõike 6, väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse § 71 lõike 4, § 73 lõike 4, § 10 lõike 32, § 11 lõike 8, § 15 lõike 6, § 19 lõigete 3 ja 4, § 2621 lõike 1, § 2623 lõike 2, § 3314 lõike 1, välismaalaste seaduse § 282 lõike 5, § 284 lõike 6 ja § 292 lõike 6, politsei ja piirivalve seaduse § 371 lõike 8 ning vangistusseaduse § 156 lõike 5 alusel.
§ 1. Siseministri 7. juuli 2006. a määruse nr 47 „Politsei- ja Piirivalveameti ametiruumide sisekorra eeskiri” muutmine
Siseministri 7. juuli 2006. a määruses nr 47 „Politsei- ja Piirivalveameti ametiruumide sisekorra eeskiri” tehakse järgmised muudatused:
1) preambulis asendatakse tekstiosa „§ 32 lõike 8” tekstiosaga „§ 33 lõike 5”;
2) paragrahvi 2 lõiget 2 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
„3) esineb välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse § 361 sätestatud varjupaigataotleja kinnipidamise alus.”;
„(5) Lapse turvalisuse ning eakohase kohtlemise ja heaolu tagamise eest vastutab tema vanem, eestkostja või muu vastutav täisealine isik.”;
4) määruses asendatakse läbivalt sõna „majutusruum” sõnaga „ametiruum” vastavas käändes.
§ 2. Siseministri 27. juuli 2004. a määruse nr 49 „Väljasaatmiskeskuse sisekorraeeskirja kehtestamine” muutmine
Siseministri 27. juuli 2004. a määruses nr 49 „Väljasaatmiskeskuse sisekorraeeskirja kehtestamine” asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes.
§ 3. Siseministri 4. augusti 2006. a määruse nr 52 „Varjupaigataotleja tunnistuse vorm ja sellele kantavate andmete loetelu” muutmine
Siseministri 4. augusti 2006. a määruses nr 52 „Varjupaigataotleja tunnistuse vorm ja sellele kantavate andmete loetelu” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 lõike 1 punktis 5 asendatakse sõna „vastuvõtukeskuse” sõnaga „varjupaigataotlejate majutuskeskuse”;
2) määruse lisa siseministri 7.01.2010 määruse nr 1 sõnastuses muuta ning asendada taotluse vormis sõna „vastuvõtukeskus” sõnaga „varjupaigataotleja majutuskeskus”.
§ 4. Siseministri 11. juuli 2010. a määruse nr 19 „Välismaalase menetluses osalemise kohustuse tagamise korra ning isikutelt sissenõutavate kulude loetelu ja määrade kehtestamine” muutmine
Siseministri 11. juuli 2010. a määruses nr 19 „Välismaalase menetluses osalemise kohustuse tagamise korra ning isikutelt sissenõutavate kulude loetelu ja määrade kehtestamine” asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes.
§ 5. Siseministri 9. detsembri 2009. a määruse nr 54 „Väljasõidukohustuse sundtäitmise korraldamine” muutmine
Siseministri 9. detsembri 2009. a määruse nr 54 „Väljasõidukohustuse sundtäitmise korraldamine” § 4 lõikes 4 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskusesse” sõnaga „kinnipidamiskeskusesse”.
§ 6. Siseministri 14. juuli 2010. a määruse nr 23 „Eestis seadusliku aluseta viibivate ja viibinud välismaalaste andmekogu pidamise põhimäärus” muutmine
Siseministri 14. juuli 2010. a määruses nr 23 „Eestis seadusliku aluseta viibivate ja viibinud välismaalaste andmekogu pidamise põhimäärus” asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes.
§ 7. Siseministri 17. detsembri 2010. a määruse nr 62 „Lahkumisettekirjutuses esitatavate andmete loetelu ja lahkumisettekirjutuse vormi, sundtäitmise toimingu protokolli vormi ja selles esitavate andmete loetelu, reisidokumendi või isikut tõendava dokumendi hoiule võtmise korral isikule väljastatava tõendi vormi ja lahkumiskohustuse sundtäitmise korraldamise korra kehtestamine” muutmine
Siseministri 17. detsembri 2010. a määruse nr 62 „Lahkumisettekirjutuses esitatavate andmete loetelu ja lahkumisettekirjutuse vormi, sundtäitmise toimingu protokolli vormi ja selles esitavate andmete loetelu, reisidokumendi või isikut tõendava dokumendi hoiule võtmise korral isikule väljastatava tõendi vormi ja lahkumiskohustuse sundtäitmise korraldamise korra kehtestamine” § 5 lõikes 4 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskusesse” sõnaga „kinnipidamiskeskusesse”.
§ 8. Siseministri 22. märtsi 2007. a määruse nr 27 „Migratsioonijärelevalveametnike tervisekontrolli ja vaktsineerimise tingimused ja kord” muutmine
Siseministri 22. märtsi 2007. a määruse nr 27 „Migratsioonijärelevalveametnike tervisekontrolli ja vaktsineerimise tingimused ja kord” § 1 lõikes 1 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskuse” sõnaga „kinnipidamiskeskuse”.
§ 9. Siseministri 27. septembri 2011. a määruse nr 21 „Arestimaja sisekorraeeskiri” muutmine
Siseministri 27. september 2011. a määruses nr 21 „Arestimaja sisekorraeeskiri” asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes.