text:
Euroopa Liidu L 65/2016
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2016/343, 9. märts 2016, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus (EL) 2016/344, 9. märts 2016, deklareerimata tööga tegelemise alast koostööd edendava Euroopa platvormi loomise kohta ( 1 )
Teave järgmise dokumendi jõustumise kohta: Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/345, 10. märts 2016, millega sätestatakse konteinerite olekusõnumite esitamise sagedus, andmete vorming ja edastamise meetod
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/346, 10. märts 2016, millega määratakse kindlaks tolliinfosüsteemi sisestatavad andmed
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/347, 10. märts 2016, millega kehtestatakse rakenduslikud tehnilised standardid seoses insaiderite nimekirjade täpse vormingu ja ajakohastamisega kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 596/2014 ( 1 )
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/348, 10. märts 2016, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 98/2012 seoses Komagataella pastoris'e (DSM 23036) abil saadud 6-fütaasi valmistise (EC 3.1.3.26) miinimumsisaldusega nuumsigade söödalisandis (loa hoidja Huvepharma EOOD) ( 1 )
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/349, 10. märts 2016, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
Nõukogu otsus (EL) 2016/350, 25. veebruar 2016, Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju) sõlmimise kohta
Nõukogu otsus (EL) 2016/351, 4. märts 2016, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus võetav seisukoht Jordaania taotluse kohta teha WTO eeskirjadest erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodiga
Nõukogu otsus (EL) 2016/352, 4. märts 2016, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetav seisukoht seoses ÜRO eeskirjade nr 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 ja 131 muudatusettepanekute ning vaiksete maanteesõidukite (QRTV) heakskiitmist käsitleva uue ÜRO eeskirjaga
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2016/343,
millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 82 lõike 2 punkti b,
Süütuse presumptsiooni põhimõte ja õigus õiglasele kohtulikule arutamisele on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta („harta”) artiklites 47 ja 48, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni („konventsioon”) artiklis 6, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artiklis 14 ning inimõiguste ülddeklaratsiooni artiklis 11.
Liit on seadnud endale eesmärgi säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. 15. ja 16. oktoobril 1999 Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise eesistujariigi järelduste, eriti järelduste punkti 33 kohaselt soodustaks kohtuotsuste ja kriminaalmenetluses tehtud muude otsuste ulatuslikum vastastikune tunnustamine ning õigusaktide vajalik ühtlustamine koostööd pädevate asutuste vahel ja üksikisiku õiguste kohtulikku kaitset. Vastastikuse tunnustamise põhimõte peaks seetõttu saama tsiviil- ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö nurgakiviks liidus.
Euroopa Liidu toimimise lepingus („ELi toimimise leping”) on sätestatud, et kriminaalasjades tehtav õigusalane koostöö liidus peab põhinema kohtuotsuste ja kriminaalmenetluses tehtud muude otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttel.
Kõnealuse põhimõtte rakendamine eeldab, et liikmesriigid usaldavad üksteise kriminaalõiguse süsteeme. Vastastikuse tunnustamise põhimõtte ulatus sõltub mitmest näitajast, sealhulgas kahtlustatavate ja süüdistatavate õiguste kaitse mehhanismidest ja ühistest miinimumnõuetest, mida on vaja kõnealuse põhimõtte kohaldamise hõlbustamiseks.
Kuigi liikmesriigid on konventsiooni ning kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti osalised, näitavad kogemused, et see iseenesest ei ärata alati piisavat usaldust teiste liikmesriikide kriminaalõiguse süsteemide vastu.
Nõukogu võttis 30. novembril 2009 vastu resolutsiooni teekaardi kohta, mille eesmärk on tugevdada kahtlustatavate või süüdistatavate menetlusõigusi kriminaalmenetluses (3) („teekaart”). Järkjärgulise lähenemisviisi kohaselt nõutakse teekaardis niisuguste meetmete võtmist, mis käsitlevad õigust kirjalikule ja suulisele tõlkele (meede A), õigust teabele õiguste ja süüdistuse kohta (meede B), õigust õigusabile ja õigusnõustamisele (meede C), õigust suhelda sugulaste, tööandjate ja konsulaarasutustega (meede D) ning erikaitsemeetmeid selliste kahtlustatavate või süüdistatavate jaoks, kes kuuluvad kaitsetute isikute kategooriasse (meede E).
Euroopa Ülemkogu avaldas 11. detsembril 2009 heameelt teekaardi vastuvõtmise üle ja lisas selle Stockholmi programmi „Avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel” (4) (punkt 2.4). Euroopa Ülemkogu rõhutas, et teekaart ei ole täielik, ning kutsus komisjoni üles analüüsima kahtlustatavate ja süüdistatavate minimaalsete menetlusõiguste muid aspekte ning hindama seda, kas parema koostöö edendamiseks selles valdkonnas on vaja käsitleda muid küsimusi, näiteks süütuse presumptsiooni.
Kolm õigusakti kriminaalmenetluse menetlusõiguste valdkonnas on teekaardi alusel tänaseks juba vastu võetud, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid 2010/64/EL (5), 2012/13/EL (6) ning 2013/48/EL (7).
Käesoleva direktiivi eesmärk on tugevdada õigust õiglasele kohtulikule arutamisele kriminaalmenetluses, sätestades ühised miinimumnormid, mis käsitlevad süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kohtulikul arutelul.
Käesoleva direktiivi eesmärk on kahtlustatavate ja süüdistatavate menetlusõiguste kaitse ühiste miinimumnormide kehtestamisega suurendada liikmesriikide usaldust üksteise kriminaalõiguse süsteemide vastu, aidates sellega kaasa kriminaalasjades tehtavate otsuste vastastikuse tunnustamise hõlbustamisele. Sellised ühised miinimumnormid peaksid kõrvaldama ka takistused kodanike vabalt liikumiselt liikmesriikide territooriumil.
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada üksnes kriminaalmenetlusele, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Liidu Kohus („Euroopa Kohus”), ilma et see piiraks Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat. Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada tsiviil- ega haldusmenetlusele, sealhulgas sellisele haldusmenetlusele, mille tulemusel võib mõista karistuse, nagu menetlus, mis on seotud konkurentsi, kaubanduse, finantsteenuste, maanteeliikluse, maksuküsimuste või lisamaksuga, ja sellise menetlusega seoses läbiviidavale haldusasutuste uurimisele.
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada füüsilise isiku suhtes, kes on kriminaalmenetluses kahtlustatav või süüdistatav. Seda tuleks kohaldada alates hetkest, kui isikut kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo või väidetava kuriteo toimepanemises, ja seega veel enne seda, kui liikmesriigi pädevad asutused on kõnealusele isikule ametlikult teatanud või mõnel muul viisil teatavaks teinud, et ta on kahtlustatav või süüdistatav. Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada kriminaalmenetluse kõigis menetlusstaadiumites kuni otsuse tegemiseni selle kohta, kas kahtlustatav või süüdistatav on kuriteo toime pannud, ja see otsus on muutunud lõplikuks. Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse ei peaks kuuluma menetlused ja õiguskaitsevahendid, mida saab kasutada alles siis, kui asjaomane otsus on muutunud lõplikuks, sealhulgas menetlus Euroopa Inimõiguste Kohtus.
Käesolevas direktiivis arvestatakse, et süütuse presumptsiooni teatavad aspektid hõlmavad füüsiliste ja juriidiliste isikute puhul eri vajadusi ja kaitsetasemeid. Füüsiliste isikute puhul on sellist kaitset kajastatud Euroopa Inimõiguste Kohtu väljakujunenud praktikas. Euroopa Kohus on siiski tunnistanud, et süütuse presumptsiooni teatavad aspektid ei mõjuta juriidilisi isikuid samamoodi kui füüsilisi isikuid.
Võttes arvesse liikmesriikide õiguse ning liikmesriikide ja liidu kohtupraktika praegust seisu, on juriidiliste isikute süütuse presumptsiooni käsitleva õigusakti väljatöötamine liidu tasandil enneaegne. Käesolevat direktiivi ei tuleks seetõttu kohaldada juriidilistele isikutele. See ei tohiks piirata süütuse presumptsiooni kohaldamist juriidilistele isikutele, nagu on sätestatud eelkõige konventsioonis ning nagu on seda tõlgendanud Euroopa Inimõiguste Kohus ja Euroopa Kohus.
Juriidiliste isikute süütuse presumptsiooni tuleks tagada olemasolevate õiguslike tagatiste ja kohtupraktikaga, mille edasine areng peaks otsustama vajaduse liidu meetme järele.
Süütuse presumptsiooni põhimõtet rikutaks, kui ametiasutuse avalikus avalduses või kriminaalmenetluses tehtud otsuses (välja arvatud see, milles otsustatakse süü küsimus) osutatakse kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele, ilma et kõnealuse isiku süüd oleks seaduse kohaselt tõendatud. Nimetatud avaldused ja kriminaalmenetluses tehtud otsused ei tohiks viidata sellele, et kõnealune isik on süüdi. See ei tohiks piirata süüdistaja toiminguid, mille eesmärk on tõendada kahtlustatava või süüdistatava süüd, nagu süüdistus, ega kriminaalmenetluses tehtud otsuseid, mille alusel jõustub tingimisi karistus, tingimusel et järgitakse kaitseõigust. See ei tohiks piirata ka menetluslikku laadi eelotsuseid, mida teevad kohtud või muud pädevad asutused ning mille aluseks on kahtlustused või süüstavad tõendid, näiteks otsused eelvangistuse kohta, tingimusel et sellistes otsustes ei osutata kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele. Enne menetluslikku laadi eelotsuse tegemist võib pädeval asutusel osutuda vajalikuks kõigepealt kontrollida, kas kahtlustatava või süüdistatava vastu on piisavalt süüstavaid tõendeid asjaomase otsuse põhjendamiseks, ning otsuses võib nendele tõenditele viidata.
Mõistet „ametiasutuse avalik avaldus” tuleks käsitada kui mis tahes avaldust, mis viitab kuriteole ja mis pärineb kas kõnealuse kuriteo kriminaalmenetlusega seotud asutuselt, nagu kohus, politsei ja muu õiguskaitseasutus, või muult ametiasutuselt, nagu minister ja muu ametiisik, arvestades, et see ei mõjuta liikmesriikide puutumatust käsitlevat õigust.
Keeld osutada kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele ei tohiks takistada ametiasutustel teabe avalikku levitamist kriminaalmenetluse kohta, kui see on hädavajalik kriminaaluurimisega seotud põhjustel (näiteks kui avalikustatakse videomaterjal ja üldsuselt palutakse abi kuriteo väidetava toimepanija tuvastamisel) või avalikes huvides (näiteks kui ohutusega seotud põhjustel teavitatakse piirkonna elanikke väidetavast keskkonnakuriteost või kui süüdistaja või muu pädev asutus annab avaliku korra rikkumise vältimiseks objektiivset teavet kriminaalmenetluse seisu kohta). Selliste põhjuste kasutamine peaks piirduma olukordadega, kus see oleks kõiki huve arvestades mõistlik ja proportsionaalne. Igal juhul ei tohiks teabe levitamise viis ja kontekst jätta muljet, et isik on süüdi, kui tema süüd ei ole veel seaduse kohaselt tõendatud.
Liikmesriigid peaksid võtma asjakohased meetmed, tagamaks, et meediale teabe andmisel ei osuta ametiasutused kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele enne, kui nende isikute süü on seaduse kohaselt tõendatud. Selleks peaksid liikmesriigid teavitama ametiasutusi sellest, kui tähtis on võtta nõuetekohaselt arvesse süütuse presumptsiooni, kui nad annavad või avaldavad teavet meediale. See ei tohiks piirata liikmesriikide õigust, mis kaitseb ajakirjandus- ja muu meedia vabadust.
Pädevad asutused peaksid hoiduma esitlemast kahtlustatavat või süüdistatavat kohtus või avalikkuse ees süüdlasena selliste füüsilist vabadust piiravate meetmete abil nagu käerauad, klaaskastid, puurid ja jalarauad, välja arvatud juhul, kui selliseid meetmeid on vaja kasutada juhtumiga seotud konkreetsetel põhjustel, mis on seotud turvalisusega, sealhulgas eesmärgiga vältida seda, et kahtlustatav või süüdistatav vigastab iseend või teisi või kahjustab vara, või vältimaks seda, et kahtlustatav või süüdistatav põgeneb või suhtleb kolmandate isikute, näiteks tunnistajate või ohvritega. Võimalus kasutada füüsilise vabaduse piiramise meetmeid ei tähenda, et pädevad asutused peaksid tegema ametliku otsuse selliste meetmete kasutamise kohta.
Kui see on teostatav, peaksid pädevad asutused ka hoiduma esitlemast kahtlustatavat või süüdistatavat kohtus või avalikkuse ees vanglariietes, et vältida muljet, et see isik on süüdi.
Kahtlustatava ja süüdistatava süü tõendamise kohustus lasub süüdistajal ja iga kõrvaldamata kahtlus tõlgendatakse kahtlustatava või süüdistatava kasuks. Kui tõendamiskoormis ümber pöörataks (süüdistuselt kaitsele), rikutaks süütuse presumptsiooni, ilma et see piiraks kohtu volitusi tuvastada asjaolusid, kohtusüsteemi sõltumatust kahtlustatava või süüdistatava süü hindamisel ning kahtlustatava või süüdistatava kriminaalvastutust puudutavate faktiliste või õiguslike eelduste kasutamist. Sellised eeldused peaksid jääma mõistlikkuse piiridesse, võttes arvesse asjaolude kaalukust ja säilitades kaitseõiguse, ning kasutatavad vahendid peaksid olema mõistlikult proportsionaalsed soovitava õiguspärase eesmärgi suhtes. Selliseid eeldusi peaks olema võimalik ümber lükata, igal juhul tuleks neid kasutada üksnes juhul, kui järgitakse kaitseõigust.
Eri liikmesriikides ei ole süüstavate ja süüst vabastavate tõendite otsimine mitte ainult süüdistaja, vaid ka kohtunike ja pädevate kohtute ülesanne. Liikmesriigid, kus ei kasutata võistlevat süsteemi, peaksid võima säilitada oma kehtiva süsteemi tingimusel, et see vastab käesolevale direktiivile ning muudele asjakohastele liidu ja rahvusvahelise õiguse sätetele.
Õigus vaikida on süütuse presumptsiooni oluline aspekt ja peaks kaitsma enesesüüstamise eest.
Õigus ennast mitte süüstada on samuti süütuse presumptsiooni oluline aspekt. Kahtlustatavat või süüdistatavat, kellel palutakse esitada oma seisukoht või vastata küsimustele, ei tohiks sundida esitama tõendeid või dokumente või teavet, mis võib viia enesesüüstamiseni.
Õigust vaikida ja õigust ennast mitte süüstada tuleks kohaldada küsimustes, mis on seotud kuriteoga, mille toimepanekus isikut kahtlustatakse või süüdistatakse, ja mitte näiteks küsimustes, mis on seotud kahtlustatava või süüdistatava isiku tuvastamisega.
Õigus vaikida ja õigus ennast mitte süüstada tähendavad seda, et pädevad asutused ei tohiks sundida kahtlustatavat või süüdistatavat andma teavet, kui need isikud ei soovi seda teha. Selleks, et teha kindlaks, kas õigust vaikida või õigust ennast mitte süüstada on rikutud, tuleks arvesse võtta Euroopa Inimõiguste Kohtu tõlgendust konventsioonikohase õiglase kohtuliku arutamise õiguse kohta.
Kui kahtlustatav või süüdistatav kasutab õigust vaikida või õigust ennast mitte süüstada, ei tohiks seda kasutada tema vastu ning seda ei tohiks käsitada tõendina, et isik on asjaomase kuriteo toime pannud. See ei tohiks mõjutada liikmesriigi õigusnorme, mis käsitlevad tõendite hindamist kohtute või kohtunike poolt, tingimusel et järgitakse kaitseõigust.
Kui kasutatakse õigust ennast mitte süüstada, ei tohiks see takistada pädevatel asutustel koguda tõendeid, mis võivad olla kahtlustatavalt või süüdistatavalt seaduslikult saadud seadusliku sunni rakendamisel ja mis on olemas sõltumata kahtlustatava või süüdistatava tahtest, näiteks ametliku loaga võetud dokumendid, dokumendid, mille puhul on seadusest tulenev säilitamise ja taotluse korral esitamise kohustus, hingeõhu, vere- või uriiniproovid ning DNA-analüüsiks vajalikud kehakoed.
Õigus vaikida ja õigus ennast mitte süüstada ei tohiks vähem tähtsate süütegude puhul, nagu liikluseeskirja pisirikkumised, takistada liikmesriike otsustamast, et menetlus või mõni selle staadium viiakse asjaomase süüteo suhtes läbi kirjalikult või ilma kahtlustatava või süüdistatava küsitlemiseta pädeva asutuse poolt, kui see on kooskõlas õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele.
Liikmesriigid peaksid kaaluma selle tagamist, et kui kahtlustatavatele või süüdistatavatele antakse teavet direktiivi 2012/13/EL artikli 3 kohaste õiguste kohta, antakse neile ka teavet õiguse kohta ennast mitte süüstada, nagu see on ette nähtud riigisiseses õiguses kooskõlas käesoleva direktiiviga.
Liikmesriigid peaksid kaaluma selle tagamist, et kui kahtlustatavatele või süüdistatavatele antakse direktiivi 2012/13/EL artikli 4 kohane õiguste deklaratsioon, sisaldab see deklaratsioon ka teavet õiguse kohta ennast mitte süüstada, nagu see on ette nähtud riigisiseses õiguses kooskõlas käesoleva direktiiviga.
Õigus õiglasele kohtulikule arutamisele on üks demokraatliku ühiskonna aluspõhimõtteid. Kahtlustatava ja süüdistatava õigus viibida kohtulikul arutelul tugineb sellele õigusele ja see tuleks tagada kogu liidus.
Kui kahtlustatav või süüdistatav ei saa endast mitteolenevatel põhjustel viibida kohtulikul arutelul, peaks tal olema võimalus riigisiseses õiguses ette nähtud tähtaja jooksul taotleda kohtulikule arutelule uut aega.
Kahtlustatava ja süüdistatava õigus viibida kohtulikul arutelul ei ole absoluutne. Teatavatel tingimustel peaksid kahtlustatav ja süüdistatav saama sellest õigusest selge sõnaga või vaikimisi, kuid ühemõtteliselt, loobuda.
Teatavatel asjaoludel peaks olema võimalik otsustada kahtlustatava või süüdistatava süü või süütuse üle vaatamata asjaolule, et asjaomane isik ei viibi kohtulikul arutelul. Nii võib see olla juhul, kui kahtlustatavale või süüdistatavale teatati õigel ajal kohtulikust arutelust ja mitteilmumise tagajärgedest ning ta ei ilmu sellest hoolimata kohale. Kahtlustatava või süüdistatava teavitamine kohtulikust arutelust peaks tähendama seda, et ta kutsutakse sinna isiklikult või kõnealusele isikule antakse ametlik teave kohtuliku arutelu toimumise aja ja koha kohta muul viisil, mis võimaldab tal kohtulikust arutelust teada saada. Kahtlustatava või süüdistatava teavitamine mitteilmumise tagajärgedest peaks tähendama eelkõige seda, et isikule on teatatud, et otsus võidakse teha ka siis, kui ta ei ilmu kohtulikule arutelule.
Kohtulik arutelu, mille tulemus võib olla süüdimõistev otsus või õigeksmõistev otsus, võib samuti toimuda kahtlustatava või süüdistatava puudumisel, kui kõnealust isikut on kohtulikust arutelust teavitatud ja ta on andnud volituse enda valitud või riigi poolt määratud kaitsjale ennast kohtulikul arutelul esindada ning viimane esindab kahtlustatavat või süüdistatavat kohtulikul arutelul.
Selleks et teha kindlaks, kas teabe edastamiseks kasutatud viis on piisav, et tagada isiku teadlikkus kohtulikust arutelust, tuleks asjakohasel juhul pöörata erilist tähelepanu ka sellele, kui kohusetundlikult on ametiasutused tegelenud asjaomase isiku teavitamisega ja kui kohusetundlikult on asjaomane isik toiminud, et saada kätte talle adresseeritud teave.
Kui liikmesriigid võimaldavad viia kohtuliku arutelu läbi kahtlustatava või süüdistatava puudumisel, kuid tingimusi otsuse tegemiseks juhul, kui asjaomane kahtlustatav või süüdistatav puudub, ei ole olnud võimalik täita, kuna kahtlustatava või süüdistatava asukohta ei ole olnud võimalik mõistlikele pingutustele vaatamata kindlaks teha, näiteks seetõttu, et asjaomane isik on põgenenud, peaks siiski olema võimalik teha otsus kahtlustatava või süüdistatava puudumisel ja kõnealune otsus täitmisele pöörata. Kõnealusel juhul peaksid liikmesriigid tagama, et kahtlustatava või süüdistatava otsusest teavitamisel, eelkõige siis, kui nad tabatakse, tuleks neid teavitada ka võimalusest otsus vaidlustada ja õigusest taotleda uut kohtulikku arutelu või muud õiguskaitsevahendit. Selline teave tuleks esitada kirjalikult. Teavet võib anda ka suuliselt, tingimusel et teabe andmise asjaolu dokumenteeritakse vastavalt riigisisese õiguse kohasele dokumenteerimiskorrale.
Liikmesriikide pädevatel asutustel peaks olema lubatud kahtlustatavat või süüdistatavat kohtulikult arutelult ajutiselt eemaldada, kui seda tehakse kriminaalmenetluse nõuetekohase läbiviimise tagamiseks. Nii võib see olla näiteks juhul, kui kahtlustatav või süüdistatav segab istungit ja ta tuleb kohtuniku korraldusel kohtusaalist eemaldada, või kui ilmneb, et kahtlustatava või süüdistatava kohalolek ei võimalda tunnistajat asjakohaselt üle kuulata.
Õigust viibida kohtulikul arutelul saab kasutada üksnes juhul, kui toimub üks või mitu istungit. See tähendab, et õigus viibida kohtulikul arutelul ei kohaldu, kui riigisisesed menetlusnormid ei näe ette kohtuistungi läbiviimist. Sellised riigisisesed õigusnormid peaksid olema kooskõlas harta ja konventsiooniga, nagu neid tõlgendab Euroopa Liidu Kohus ja Euroopa Inimõiguste Kohus, eelkõige selles osas, mis puudutab õigust õiglasele kohtulikule arutamisele. Nii on see näiteks juhul, kui menetlus viiakse läbi lihtsustatud korras, mille puhul järgitakse täielikult või osaliselt kirjalikku menetlust või menetlust, mille puhul kohtuistungit ei ole ette nähtud.
Liikmesriigid peaksid tagama, et käesoleva direktiivi rakendamisel, eriti mis puudutab õigust viibida kohtulikul arutelul ja õigust taotleda uut kohtulikku arutelu, võetakse arvesse kaitsetute isikute erivajadusi. Komisjoni 27. novembri 2013. aasta soovituse (mis käsitleb kahtlustatavate või süüdistatavate haavatavate isikute menetluslikke tagatisi kriminaalmenetluses) (8) kohaselt tuleks kaitsetute isikutena käsitada kõiki kahtlustatavaid ja süüdistatavaid, kes ei ole oma vanuse, vaimse või füüsilise seisundi või mis tahes puude tõttu võimelised kriminaalmenetlusest aru saama või selles tõhusalt osalema.
Lapsed on kaitsetud ja neile tuleks tagada eri kaitse tase. Seetõttu tuleks seoses mõne käesolevas direktiivis sätestatud õigusega luua menetluslikud eritagatised.
Liidu õiguse tõhususe põhimõte näeb ette, et liikmesriigid kehtestavad asjakohased ja tõhusad õiguskaitsevahendid juhuks, kui rikutakse mõnda õigust, mis on üksikisikule tagatud liidu õigusega. Tõhusa õiguskaitsevahendiga, mis on kättesaadav iga käesolevas direktiivis sätestatud õiguse rikkumise korral, peaks olema võimalik taastada kahtlustatavate või süüdistatavate olukord võimalikult suures ulatuses sellisena, nagu see oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud, et kaitsta õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja õigust kaitsele.
Kahtlustatava või süüdistatava ütluste või selliste tõendite hindamisel, mille saamisel rikuti õigust vaikida või õigust ennast mitte süüstada, peaksid kohtud ja kohtunikud austama kaitseõigust ja menetluse õiglust. Selles kontekstis tuleks arvesse võtta Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat, mille kohaselt kriminaalmenetluses asjakohaste asjaolude kindlakstegemiseks piinamise või muu väärkohtlemise tulemusena konventsiooni artiklit 3 rikkudes saadud ütluste arvestamine tõenditena muudaks kogu menetluse ebaõiglaseks. ÜRO piinamise ning muu julma, ebainimliku või inimväärikust alandava kohtlemise ja karistamise vastase konventsiooni kohaselt ei tohiks piinamise teel saadud ütlusi kasutada tõendina mitte ühegi menetluse läbiviimisel, välja arvatud piinamises süüdistatava isiku süü tõendamise eesmärgil tõendina, et ütlused anti.
Selleks et kontrollida ja hinnata käesoleva direktiivi tõhusust, peaksid liikmesriigid saatma olemasoleva teabe direktiivis sätestatud õiguste rakendamise kohta komisjonile. Selline teave võiks sisaldada õigus- ja õiguskaitseasutuste registreeritud teavet õiguskaitsevahendite kohta, mida on kohaldatud käesolevas direktiivis käsitletud süütuse presumptsiooni mis tahes aspekti või kohtulikul arutelul viibimise õiguse rikkumise korral.
Käesolev direktiiv on kooskõlas hartas ning konventsioonis tunnustatud põhiõiguste ja põhimõtetega, nagu piinamise ning ebainimliku või alandava kohtlemise keeld, õigus vabadusele ja turvalisusele, õigus austusele era- ja perekonnaelu vastu, õigus isikupuutumatusele, lapse õigused, puudega inimeste lõimimine ühiskonda, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, süütuse presumptsioon ja kaitseõigus. Eriti tuleks arvesse võtta Euroopa Liidu lepingu („ELi leping”) artiklit 6, mille kohaselt liit tunnustab hartas sätestatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid ning mille kohaselt on konventsiooniga tagatud ja liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest tulenevad põhiõigused liidu õiguse üldpõhimõtted.
Kuna käesolevas direktiivis kehtestatakse miinimumnormid, peaks liikmesriikidel olema võimalik direktiivis sätestatud õigusi laiendada, et tagada kaitse kõrgem tase. Liikmesriikide pakutava kaitse tase ei tohiks kunagi langeda allapoole nõuetest, mis on sätestatud hartas või konventsioonis, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus ja Euroopa Inimõiguste Kohus.
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke kehtestada ühised miinimumnormid süütuse presumptsiooni teatavate aspektide kohta ja õiguse kohta viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli (nr 21) Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes artiklite 1 ja 2 kohaselt ning ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale kõnealused liikmesriigid käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole nende riikide suhtes siduv ega kohaldatav.
Käesolevas direktiivis sätestatakse ühised miinimumnormid, mis käsitlevad
süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte kriminaalmenetluses,
õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse kriminaalmenetluses kahtlustatavale või süüdistatavale füüsilisele isikule. Seda kohaldatakse kõigis kriminaalmenetluse staadiumites alates hetkest, kui isikut kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo või väidetava kuriteo toimepanemises, kuni otsuse tegemiseni selle kohta, kas isik on asjaomase kuriteo toime pannud, ja see otsus on muutunud lõplikuks.
Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavat ja süüdistatavat peetakse süütuks seni, kuni tema süüd ei ole seaduse kohaselt tõendatud.
Avalikud seisukohavõtud süü kohta
1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kuni kahtlustatava või süüdistatava süü ei ole seaduse kohaselt tõendatud, ei osutata ametiasutuste avalikes avaldustes ega kriminaalmenetluses tehtud otsustes, välja arvatud nendes, milles otsustatakse süü küsimus, kõnealusele isikule kui süüdlastele. See ei piira süüdistaja toiminguid, mille eesmärk on tõendada kahtlustatava või süüdistatava süü, ega menetluslikku laadi eelotsuseid, mille teevad õigus- või muud pädevad asutused ning mille aluseks on kahtlustused või süüstavad tõendid.
2. Liikmesriigid tagavad, et kui on rikutud käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud kohustust mitte osutada kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele, on vastavalt käesolevale direktiivile ja eelkõige artiklile 10 kättesaadavad asjakohased meetmed.
3. Lõikes 1 sätestatud kohustus mitte osutada kahtlustatavale või süüdistatavale kui süüdlasele ei takista ametiasutustel levitada avalikult teavet kriminaalmenetluse kohta, kui see on hädavajalik kriminaaluurimisega seotud põhjustel või avalikes huvides.
Kahtlustatavate ja süüdistatavate esitlemine
1. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et kahtlustatavat ja süüdistatavat ei esitleta kohtus ega avalikkuse ees süüdlasena füüsilist vabadust piiravate meetmetega.
2. Lõige 1 ei takista liikmesriikidel rakendada füüsilist vabadust piiravaid meetmeid, mis on juhtumipõhiselt vajalikud seoses turvalisusega või vältimaks, et kahtlustatav või süüdistatav põgeneb või suhtleb kolmandate isikutega.
1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatava ja süüdistatava süü tõendamise kohustus lasub süüdistajal. See ei mõjuta kohtuniku või pädeva kohtu võimalikku kohustust otsida nii süüstavaid kui ka süüst vabastavaid tõendeid ega kaitse õigust esitada tõendeid kooskõlas liikmesriigi õigusega.
2. Liikmesriigid tagavad, et mis tahes kahtlust süü küsimuses tõlgendatakse kahtlustatava või süüdistatava kasuks, sealhulgas juhul, kui kohus hindab, kas asjaomane isik tuleks õigeks mõista.
Õigus vaikida ja õigus ennast mitte süüstada
1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustataval ja süüdistataval on õigus vaikida seoses kuriteoga, mille toimepanemises teda kahtlustatakse või süüdistatakse.
2. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustataval ja süüdistataval on õigus ennast mitte süüstada.
3. Kui kasutatakse õigust ennast mitte süüstada, ei takista see pädevatel asutustel koguda tõendeid, mida on seaduslikult võimalik saada seadusliku sunni rakendamisel ja mis on olemas sõltumata kahtlustatava või süüdistatava tahtest.
4. Liikmesriigid võivad lubada oma kohtutel võtta karistuse mõistmisel arvesse kahtlustatava ja süüdistatava koostöövalmidust.
5. Kui kahtlustatav või süüdistatav kasutab õigust vaikida või õigust ennast mitte süüstada, ei tohi seda kasutada tema vastu ning seda ei tohi käsitada tõendina, et ta on toime pannud asjaomase kuriteo.
6. Käesolev artikkel ei takista liikmesriike vähem tähtsate süütegude puhul otsustamast, et menetlus või mõni selle staadium viiakse asjaomase süüteo puhul läbi kirjalikult või ilma kahtlustatava või süüdistatava küsitlemiseta pädeva asutuse poolt, kui see on kooskõlas õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele.
ÕIGUS VIIBIDA KOHTULIKUL ARUTELUL
1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustataval ja süüdistataval on õigus viibida kohtulikul arutelul.
2. Liikmesriigid võivad näha ette, et kohtulik arutelu, mille tulemusena otsustatakse kahtlustatava või süüdistatava süü või süütuse üle, võib toimuda ilma tema kohalviibimiseta, kui
kahtlustatavat või süüdistatavat teavitati õigel ajal kohtulikust arutelust ja mitteilmumise tagajärgedest või
kahtlustatavat või süüdistatavat, keda on kohtulikust arutelust teavitatud, esindab volitatud kaitsja, kelle on valinud kahtlustatav või süüdistatav või kelle on määranud riik.
3. Lõike 2 kohaselt tehtud otsuse saab kahtlustatava või süüdistatava suhtes täitmisele pöörata.
4. Kui liikmesriigid võimaldavad viia läbi kohtulikku arutelu kahtlustatava või süüdistatava puudumisel, kuid käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimusi ei ole võimalik täita, kuna kahtlustatava või süüdistatava asukohta ei ole võimalik mõistlikele pingutustele vaatamata kindlaks teha, võivad liikmesriigid ette näha, et otsuse saab siiski teha ja täitmisele pöörata. Sellisel juhul tagavad liikmesriigid, et kahtlustatava või süüdistatava otsusest teavitamisel, eelkõige siis, kui nad tabatakse, teavitatakse neid ka võimalusest asjaomane otsus vaidlustada ja õigusest taotleda artikli 9 kohaselt uut kohtulikku arutelu või muud õiguskaitsevahendit.
5. Käesolev artikkel ei piira selliste riigisiseste õigusnormide kohaldamist, mille kohaselt kohtunik või pädev kohus võib kahtlustatavat või süüdistatavat kohtulikule arutelule ajutiselt mitte lubada, kui seda on vaja kriminaalmenetluse nõuetekohase läbiviimise tagamiseks, tingimusel et järgitakse kaitseõigust.
6. Käesolev artikkel ei piira selliste riigisiseste õigusnormide kohaldamist, mis näevad ette menetluse või mõne selle staadiumi läbiviimise kirjalikult, tingimusel et see on kooskõlas õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele.
Õigus taotleda uut kohtulikku arutelu
Liikmesriigid tagavad, et kui kahtlustatav või süüdistatav ei viibinud teda puudutaval kohtulikul arutelul ja artikli 8 lõikes 2 sätestatud tingimused ei olnud täidetud, on asjaomasel isikul õigus uuele kohtulikule arutelule või muule õiguskaitsevahendile, mis võimaldab kohtuasja, sealhulgas uued tõendid, uuesti sisuliselt läbi vaadata, mis võib viia algse otsuse tühistamiseni. Sellega seoses tagavad liikmesriigid, et asjaomasel kahtlustataval ja süüdistataval on õigus kohal viibida ja kooskõlas riigisiseste menetlusnormidega tõhusalt osaleda ning kasutada kaitseõigust.
1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustataval ja süüdistataval on tõhusad õiguskaitsevahendid, juhul kui nende käesoleva direktiivi kohaseid õigusi rikutakse.
2. Ilma et see piiraks tõendite lubatavust käsitlevate riigisiseste õigusnormide ja süsteemide kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et kahtlustatava või süüdistatava antud selliste ütluste või tõendite hindamisel, mille saamisel rikuti tema õigust vaikida või õigust ennast mitte süüstada, austatakse kaitseõigust ja menetluse õiglust.
Liikmesriigid saadavad 1. aprilliks 2020 ja pärast seda iga kolme aasta järel komisjonile olemasoleva teabe käesolevas direktiivis sätestatud õiguste rakendamise kohta.
Komisjon esitab 1. aprilliks 2021 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta.
Ühtegi käesoleva direktiivi sätet ei tohi tõlgendada viisil, mis piiraks selliseid õigusi või menetluslikke tagatisi või mis looks erandi sellistest õigustest või menetluslikest tagatistest, mis hartas, konventsioonis või rahvusvahelise õiguse muudes asjakohastes sätetes või mis tahes liikmesriigi õiguses on paremini kaitstud.
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. aprilliks 2018. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud peamiste riigisiseste õigusnormide teksti.
Strasbourg, 9. märts 2016
(1) ELT C 226, 16.7.2014, lk 63.
(2) Euroopa Parlamendi 20. jaanuari 2016. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 12. veebruari 2016. aasta otsus.
(3) ELT C 295, 4.12.2009, lk 1.
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta direktiiv 2010/64/EL õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses (ELT L 280, 26.10.2010, lk 1).
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiiv 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (ELT L 142, 1.6.2012, lk 1).
(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiiv 2013/48/EL, mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses ning õigust lasta teavitada vabaduse võtmisest kolmandat isikut ja suhelda vabaduse võtmise ajal kolmandate isikute ja konsulaarasutustega (ELT L 294, 6.11.2013, lk 1).
(8) ELT C 378, 24.12.2013, lk 8.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS (EL) 2016/344,
deklareerimata tööga tegelemise alast koostööd edendava Euroopa platvormi loomise kohta
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 153 lõike 2 punkti a,
Oma 18. aprilli 2012. aasta teatises „Töövõimalusterohke majanduse taastumine” rõhutas komisjon vajadust parandada liikmesriikidevahelist koostööd ja tegi teatavaks, et riiklike tööinspektsioonide ja muude täitevasutuste vahel alustatakse konsultatsioone sellise liidu tasandil tegutseva platvormi loomise üle, mis hakkab tegelema võitlusega deklareerimata töö vastu ning mille eesmärk on parandada koostööd, jagada omavahel parimaid tavasid ja selgitada välja ühised kontrollipõhimõtted.
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 148 kohaselt võttis nõukogu otsusega (EL) 2015/1848 (4) vastu suunised liikmesriikide tööhõivepoliitika kohta. Need suunised aitavad liikmesriikidel koostada riiklikke reformikavasid ja neid ellu viia. Tööhõivesuunised on aluseks nõukogu poolt nimetatud artikli alusel antavatele riigipõhistele soovitustele. Viimastel aastatel on kõnealused riigipõhised soovitused sisaldanud soovitusi seoses võitlusega deklareerimata töö vastu.
ELi toimimise lepingu artiklis 151 on sätestatud sotsiaalpoliitika valdkonna eesmärkidena tööhõive edendamine ning elu- ja töötingimuste parandamine. Pidades silmas nende eesmärkide saavutamist, toetab ja täiendab liit meetmeid, mida liikmesriigid võtavad töötajate tervise ja turvalisuse kaitsmiseks, töötingimuste parandamiseks, tööturult väljatõrjutud isikute integreerimiseks ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 153 lõike 2 punktile a võib liit võtta meetmeid liikmesriikidevahelise koostöö edendamiseks, ilma seejuures liikmesriikide õigusnorme ühtlustamata.
Euroopa Parlament kiitis oma 14. jaanuari 2014. aasta resolutsioonis, mis käsitleb tõhusat tööjärelevalvet kui Euroopas töötingimuste parandamise strateegiat, heaks komisjoni algatuse luua Euroopa platvorm ja nõudis tugevdatud koostööd liidu tasandil, et tegeleda deklareerimata tööga, mis resolutsiooni kohaselt kahjustab liidu majandust, põhjustab ebaausat konkurentsi, ohustab liidu sotsiaalmudelite rahalist jätkusuulikkust ning vähendab järjest rohkem töötajate sotsiaal- ja tööhõive kaitset.
Deklareerimata tööd määratleti komisjoni 24. oktoobri 2007. aasta teatises „Tõhustagem võitlust deklareerimata töö vastu” järgmiselt: „igasugune tasustatud tegevus, mis on oma olemuselt seaduslik, kuid riiklikes asutustes deklareerimata, võttes arvesse liikmesriikide õigusliku reguleerimise süsteemide erinevusi”. Kõnealuse definitsiooniga jäeti välja igatahes ebaseaduslik tegevus.
Deklareerimata tööl on sageli piiriülene mõõde. Deklareerimata töö olemus võib sõltuvalt majanduslikust, halduslikust ja sotsiaalsest kontekstist riigiti erineda. Samuti erinevad deklareerimata tööd käsitlevad siseriiklikud õigusaktid ja määratlused. Seetõttu tuleks deklareerimata tööga tegelemiseks väljatöötatavates meetmetes neid erinevusi arvesse võtta.
Hinnangute kohaselt moodustab deklareerimata töö liidu majandusest märkimisväärse osa. Kuna deklareerimata tööd määratletakse liikmesriikide õigusaktides erinevalt, on keeruline saada täpseid andmeid selle kohta, kui levinud see on.
Siseriiklikus õiguses määratletud füüsilisest isikust ettevõtja staatuse kuritarvitamine, kas siis riigisiseselt või piiriülestes olukordades, on valesti deklareeritud töö vorm, mis sageli seostub deklareerimata tööga. Näilise füüsilisest isikust ettevõtjaga on tegemist juhul, kui isik selleks, et vältida teatavaid õiguslikke või maksukohustusi, on ametlikult registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana, kuid tema töötamise puhul on täidetud töösuhtele omased kriteeriumid. Käesoleva otsusega kehtestatud platvorm (edaspidi „platvorm”) peaks tegelema deklareerimata töö erinevate vormidega ja sellega seostatud valesti deklareeritud tööga, sealhulgas näilise füüsilisest isikust ettevõtjana töötamisega.
Deklareerimata tööl on suur mõju asjaomastele töötajatele, kes peavad leppima ebakindlate ja mõnikord ohtlike töötingimustega, palju madalamate palkadega, tööõiguste jämeda rikkumise ning oluliselt väiksema kaitsega töö- ja sotsiaalkaitse õiguse alusel, mistõttu nad jäävad ilma piisavatest sotsiaalhüvitistest, pensioniõigustest ja juurdepääsust tervishoiuteenustele, aga ka kutseoskuste arendamise ja elukestva õppe võimalustest.
Kuna deklareerimata töö negatiivne mõju ühiskonnale ja majandusele avaldub mitmel viisil, on platvormi eesmärk parandada töötingimusi, edendada tööturule integreerimist ja sotsiaalset kaasatust. Deklareerimata tööl on tõsised tagajärjed eelarvele, kuna vähenevad maksu- ja sotsiaalkindlustustulud, mis halvendab sotsiaalkaitsesüsteemide rahastamise jätkusuutlikkust. See mõjub kahjulikult tööhõivele ja tootlikkusele ning moonutab võrdseid tingimusi.
Deklareerimata töö mõjutab ühiskonna eri rühmi erinevalt, sealhulgas naisi, rändajaid ja koduabilisi; osad deklareerimata töö tegijad on eriti haavatavas olukorras.
Liikmesriikides on deklareerimata tööga tegelemiseks rakendatud mitmesuguseid poliitilisi lähenemisviise ja meetmeid. Liikmesriigid on sõlminud ka kahepoolseid kokkuleppeid ja korraldanud mitmepoolseid projekte deklareerimata töö teatavate aspektide käsitlemiseks. Deklareerimata tööga, mis on keeruline probleem, tegelemine vajab edasiarendamist ja terviklikku lähenemisviisi. Loodav platvorm ei tohiks takistada halduskoostöö alaste kahe- või mitmepoolsete kokkulepete või muude meetmete rakendamist.
Platvormi tegevustes osalemine ei piira liikmesriikide pädevust ja/või kohustusi deklareerimata tööga tegelemisel, sealhulgas nende riiklikke ja rahvusvahelisi kohustusi, mis on neile pandud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) asjakohaste kohaldatavate konventsioonidega, näiteks konventsiooniga nr 81 töötingimuste järelevalve kohta tööstuses ja kaubanduses.
Liikmesriikidevaheline koostöö liidu tasandil ei ole piisavalt terviklik, seda nii osalevate liikmesriikide kui ka käsitletavate teemade seisukohast. Praegu ei ole ametlikku mehhanismi, mis võimaldaks liikmesriikide asjaomastel asutustel teha piiriülest koostööd, et käsitleda deklareerimata tööga seonduvaid küsimusi terviklikult.
Liikmesriikidevahelist koostööd liidu tasandil on vaja edendada, et liikmesriigid saaksid deklareerimata tööga tõhusamalt ja tulemuslikumalt tegeleda. Sellega seoses peaks platvormi ülesandeks olema parimate tavade ja teabe vahetamise lihtsustamine ja toetamine, et luua liidu tasandil raamistik, mille eesmärk on arendada ühist arusaamist, eksperditeadmisi ja analüüsi deklareerimata töö valdkonnas. Deklareerimata töö ühtsed määratlused ja ühised kontseptsioonid peaksid kajastama tööturu arenguid. Samuti peaks platvorm edendama koostööd liikmesriikide erinevate täitevasutuste vahel, kes osalevad sellises piiriüleses tegevuses vabatahtlikult.
Käesoleva otsuse eesmärk on edendada liidu tasandil liikmesriikidevahelist koostööd. Deklareerimata tööga seotud olukord on liikmesriigiti väga erinev ning erinevate liikmesriikide asjaomaste asutuste ja muude osaliste vajadused koostöö osas on seetõttu erinevad. Liikmesriikidele jääb pädevus otsustada, mil määral nad osalevad platvormi üldkoosolekul heaks kiidetud tegevuses.
Liidu tasandil tuleks edendada liikmesriikide vahelist tihedat ja tõhusat koostööd, et toetada ja täiendada nende tegevust deklareerimata tööga tegelemisel. Tegevus riigi tasandil sõltub üksiku liikmesriigi konkreetsest olukorrast ning platvormi tegevused ei saa asendada riigi tasandil tehtavat hindamist vajalike meetmete võtmiseks.
Liikmesriikidele ja nende asjaomastele asutustele jääb pädevus töötingimusi ja sotsiaalkaitset töökohal käsitlevate liidu õigusaktide jõustamisega seotud praktiliste probleemide tuvastamiseks, analüüsimiseks ja lahendamiseks ning otsustamiseks, milliseid meetmeid nad platvormi tegevuse tulemuste rakendamiseks riigi tasandil võtavad.
Platvorm peaks kasutama kõiki asjakohaseid teabeallikaid, eelkõige uuringuid, liikmesriikide sõlmitud kahepoolseid kokkuleppeid ja mitmepoolse koostöö projekte ning toimima koos olemasolevate liidu tasandi instrumentide ja struktuuridega, et nende meetmete tõkestav või ennetav mõju oleks maksimaalne. Platvormi tegevus võiks toimuda ühiste koolituste, vastastikuste eksperdihinnangute ja selliste vahendite nagu interaktiivne teadmistepank raames, võttes arvesse olemasolevaid teostatavusuuringuid, muu hulgas Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi (Eurofound) tööd ja andmevahetuse võimalusi, tunnistades viimase puhul andmekaitse tähtsust. Teadlikkust deklareerimata tööst aitaks suurendada selliste üleeuroopaliste kampaaniate korraldamine või ühisstrateegiate väljatöötamine, mis põhinevad deklareerimata töö alase teadlikkuse suurendamise poliitikameetmetel ja strateegiatel, mis liikmesriikidel on juba eri määral ka olemas. Platvormi tuleks oluliste teabeallikatena kaasata ka valitsusvälised osalised.
Platvorm peaks aitama tugevdada liikmesriikidevahelist koostööd, sealhulgas soodustades uuenduslikke lähenemisviise piiriülesele koostööle ja õigusnormide täitmisele ning hinnates liikmesriikide kogemusi sellise koostöö valdkonnas. Ajakohane andmevahetus on deklareerimata töö piiramiseks hädavajalik.
Kui platvormi liige peab kasulikuks vahetada platvormi raames konkreetsete küsimuste arutamiseks teavet ja parimaid tavasid, tuleks vajaduse korral tagada nende juhtumite anonüümseks muutmine. Platvorm saab olla tulemuslik ainult keskkonnas, kus deklareerimata töö juhtumitest teatavatele isikutele tagatakse kaitse ebasoodsa kohtlemise eest. Seepärast peaks platvorm olema selleteemaliste tavade vahetamise foorum.
Teabe ja parimate tavade vahetamine peaks võimaldama platvormil pakkuda kasulikku sisendit võimaliku liidu tasandi, sealhulgas komisjoni poolse tegevuse jaoks deklareerimata tööga tegelemisel. Euroopa poolaasta raames võib platvormi tegevus anda kasuliku panuse deklareerimata tööga seotud meetmete võtmise kaalumise puhul.
Deklareerimata tööga on seotud erinevad siseriiklikud täitevasutused nagu tööinspektsioonid, muud töötervishoiu ja tööohutusega tegelevad asutused, sotsiaalkindlustusasutused ja maksuametid. Mõnedel juhtudel võivad samuti olla kaasatud migratsiooni- ja tööturuasutused, tolliasutused ja ühise transpordipoliitika rakendamise eest vastutavad asutused, politsei, prokuratuur ja tööturu osapooled.
Selleks, et tegeleda deklareerimata tööga terviklikult ja edukalt, on liikmesriikides vaja rakendada erinevaid poliitilisi vahendeid. Seda tuleks hõlbustada, edendades asjaomaste asutuste ja muude osaliste vahelist struktureeritud koostööd. Platvorm peaks kaasama kõik asjaomased siseriiklikud ametiasutused, eelkõige täitevasutused, kes juhivad tegevust ja/või tegutsevad deklareerimata tööga tegelemise valdkonnas. Liikmesriikidele jääb pädevus otsustada, millised asutused neid platvormi eri tegevustes esindavad. Liikmesriikide asutused peaksid koostöö tegemisel järgima kohaldatavat liidu ja liikmesriigi õigust.
Eesmärkide saavutamiseks peaks platvormi tegevust toetama juhtiv esindaja igast liikmesriigist, kes peaks koordineerima ja viima kokku deklareerimata töö mitmesuguste aspektidega tegelevad liikmesriikide asutused ja vajaduse korral muud osalised, sealhulgas tööturu osapooled.
Platvorm peaks kaasama liidu tasandi tööturu osapooli, seda nii sektoriüleselt kui ka nendest sektoritest, mida deklareerimata töö kas rohkem mõjutab või millel on eriline roll deklareerimata tööga tegelemisel, ning tegema koostööd rahvusvaheliste organisatsioonidega, näiteks ILO, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooniga ja liidu asutustega, eelkõige Eurofoundi ning Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuriga (EU-OSHA). Eurofoundi ning EU-OSHA kaasamine vaatlejatena platvormi töösse ei tähenda nende asutuste kehtivate volituste laiendamist.
Platvorm peaks vastu võtma kodukorra, töökavad ja aruandluse korra.
Platvorm peaks olema võimeline moodustama töörühmi, kes tegelevad konkreetsete küsimuste lahendamisega, ja peaks suutma tugineda erialaseid pädevusi omavate isikute oskusteabele.
Platvorm peaks tegema koostööd liidu tasandi asjaomaste eksperdirühmade ja komiteedega, kelle töö on seotud deklareerimata tööga.
Platvormi ja selle tegevust tuleks rahastada Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi (EaSI) tegevussuuna „Progress” alt assigneeringute ulatuses, mille määravad kindlaks Euroopa Parlament ja nõukogu. Komisjon peaks tagama, et platvorm kasutab talle antud rahalisi vahendeid läbipaistvalt ja tõhusalt.
Pidades silmas ELi toimimise lepingu artiklis 15 sätestatud avatuse ja dokumentidele juurdepääsu põhimõtete tähtsust, peaks platvorm tegutsema läbipaistvalt ja nende põhimõtetega kooskõlas.
Komisjon peaks võtma platvormi loomiseks vajalikud haldusmeetmed.
Platvorm peaks täielikult austama põhiõigusi ja järgima Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid.
Käesoleva otsuse raames liikmesriikide poolt isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 45/2001 (5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (6) ning liikmesriigi asjakohaseid rakendusmeetmeid.
Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikega 2,
Platvormi loomine
Käesolevaga luuakse platvorm, millega edendatakse liidu tasandil liikmesriikidevahelist koostööd deklareerimata tööga tegelemiseks („platvorm”).
Käesoleva otsuse tähenduses on „deklareerimata tööga tegelemine” deklareerimata töö ennetamine, tõkestamine ja selle vastu võitlemine ning deklareerimata töö deklareerimise soodustamine.
Platvormi koosseis
1. Platvormi töös osalevad:
iga liikmesriigi nimetatud üks juhtiv esindaja, kes esindab seda liikmesriiki;
komisjoni esindaja;
maksimaalselt neli liidu tasandi sektoriüleste tööturu osapoolte esindajat, kelle nimetavad tööturu osapooled ise ja kes esindavad võrdselt töösuhte mõlemat poolt.
2. Kodukorras sätestatud tingimuste kohaselt võivad järgmised osalejad osaleda platvormi koosolekutel vaatlejatena ja nende panust võetakse nõuetekohaselt arvesse:
maksimaalselt 14 tööturu osapoolte esindajat sektoritest, kus deklareerimata tööd esineb palju, ning kelle nimetavad tööturu osapooled ja kes esindavad võrdselt töösuhte mõlemat poolt;
Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi (Eurofoundi) esindaja;
Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri (EU-OSHA) esindaja;
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) esindaja;
esindaja igast Euroopa Majanduspiirkonda kuuluvast kolmandast riigist.
Lisaks võib platvormi kohtumistele kutsuda muid kui esimeses lõikes osutatud vaatlejaid, vastavalt arutletavale võetakse nende panust teemale arvesse kooskõlas platvormi protseduurireeglitega.
Käesolev otsus ei piira liikmesriikide pädevust otsustada, milliseid meetmeid nad riigi tasandil deklareerimata tööga tegelemiseks võtavad.
Platvormi peaeesmärk on luua liidu tasandil lisaväärtust, et aidata kaasa sellise keerulise probleemiga tegelemisele, nagu on deklareerimata töö, ja selle kaudu sellise töö deklareerimisele, võttes seejuures täielikult arvesse liikmesriigi pädevust ja menetlusi.
Platvorm aitab tõhustada liidu ja liikmesriikide meetmeid, millega parandatakse töötingimusi, edendada tööturule integreerimist ja sotsiaalse kaasatust, sealhulgas nimetatud valdkondade õigusaktide parem jõustamine, ning vähendada deklareerimata tööd ja luua ametlikke töökohti, hoides sellega ära töö kvaliteedi ning töötervishoiu ja tööohutuse tingimuste halvenemise, tehes selleks järgmist:
liikmesriikide asjaomaste asutuste ja muude kaasatud osaliste vahelise koostöö edendamine, et tegeleda tõhusamalt ja tulemuslikumalt deklareerimata töö erinevate vormidega ja sellega seotud tahtlikult valesti deklareeritud tööga, sealhulgas näilise füüsilisest isikust ettevõtjana töötamisega;
liikmesriikide erinevate asjaomaste asutuste ja osaliste suutlikkuse parandamine deklareerimata töö piiriüleste aspektidega tegelemisel, aidates seeläbi kaasa võrdsete tingimuste loomisele;
üldsuse teadlikkust parandamine deklareerimata tööga seotud küsimustest ja kiireloomulisest vajadusest asjakohaste meetmete järele ning liikmesriikide julgustamine suurendada oma jõupingutusi deklareerimata tööga tegelemisel.
MISSIOON JA ÜLESANDED
Artiklis 4 loetletud eesmärkide saavutamiseks edendab platvorm liidu tasandil liikmesriikidevahelist koostööd järgmiste vahendite abil:
parimate tavade ja teabe vahetus;
põhjalike valdkondlike teadmiste väljakujundamine ja analüüs;
tõhusama ja tulemuslikuma piiriülese koostöö innovatiivsete käsitluste edendamine ja hõlbustamine ning kogemuste hindamine;
deklareerimata tööga seotud küsimuste laialdasele mõistmisele kaasaaitamine.
1. Oma missiooni elluviimiseks teeb platvorm eelkõige järgmist:
deklareerimata tööd puudutavate teadmiste, sealhulgas põhjustega ja piirkondlike erinevustega seotud teadmiste parandamine jagatud mõistete ja ühiste kontseptsioonide ning tõenditel põhinevate mõõtmisvahendite abil, samuti võrdlevate analüüside ja andmetekogumise asjakohaste metoodikavahendite kasutamise edendamise abil, tuginedes muude osaliste, sealhulgas tööhõivekomitee ja sotsiaalkaitsekomitee tööle;
teadmiste ja vastastikuse arusaamise parandamine deklareerimata tööga tegelemise erinevatest süsteemidest ja tavadest, sealhulgas selle piiriülestest aspektidest;
analüüsimeetodite väljatöötamine hindamaks erinevate poliitiliste meetmete (sealhulgas ennetusmeetmed ja sanktsioonid) tõhusust deklareerimata tööga tegelemisel;
tõhusate teabe ja kogemuste jagamise vahendite, näiteks erinevaid tavasid/meetmeid (sh kahepoolsed või mitmepoolsed kokkulepped, mida liikmesriigid on kasutanud deklareerimata tööga tegelemisel) sisaldava teadmistepanga loomine;
selliste vahendite väljatöötamine nagu jõustamisjuhised, samuti heade tavade käsiraamatu ja deklareerimata tööga tegelemise kontrolli ühiste põhimõtete käsiraamatu vastuvõtmine, ning nende vahenditega seotud kogemuste hindamine;
liikmesriikidevahelise koostöö vormide hõlbustamine ja toetamine, suurendades nende suutlikkust tegeleda deklareerimata töö piiriüleste aspektidega selliste innovatiivsete lähenemisviiside edendamise ja hõlbustamise abil, nagu personalivahetus, andmebaaside kasutamine kooskõlas kohaldavate liikmesriigi andmekaitsealaste õigusaktidega ja ühistegevused, ning osalevate liikmesriikide tehtud koostöö käigus saadud kogemuste hindamine;
kiire teabevahetussüsteemi väljatöötamise teostatavuse uurimine ning andmete ühise kasutamise parandamine kooskõlas liidu andmekaitse-eeskirjadega, sealhulgas võimaluste uurimine, kuidas kasutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1024/2012 (7) loodud siseturu infosüsteemi (IMI) ja sotsiaalkindlustusalase teabe elektroonilise vahetamise (EESSI) süsteemi;
riigi ametiasutuste kogemuste vahetamine, mis nad on saanud deklareerimata tööga tegelemiseks liidu õiguse kohaldamisel;
asjaomaste asutuste koolitusvõimekuse ja ühiste koolituste korraldamise raamistiku väljaarendamine ja vajaduse korral täiustamine;
vastastikuste eksperdihinnangute korraldamine, et jälgida edusamme deklareerimata tööga tegelemisel liikmesriikides, kes on valinud sellistes hinnangutes osalemise;
kogemuste vahetamine ja parimate tavade väljatöötamine liikmesriikide ja vajaduse korral kolmandate riikide asjaomaste asutuste vahel, et suurendada sellise koostöö tõhusust, mis puudutab deklareerimata tööga seotud probleemide lahendamist kõnealustes riikides;
ühiste ettevõtmiste kaudu teadlikkuse parandamine deklareerimata töö probleemidest, näiteks viies läbi üleeuroopalisi kampaaniaid ja koordineerides piirkondlikke või liidu tasandi strateegiaid, sealhulgas sektoripõhiseid lähenemisviise;
deklareerimata tööga kokku puutuvate töötajate nõustamise ja teavitamisega seotud kogemuste vahetamine.
2. Lõikes 1 osutatud tegevusi teostades kasutab platvorm kõiki asjakohaseid teabeallikaid, sealhulgas uuringuid ja mitmepoolse koostöö projekte, ning võtab arvesse asjaomaseid liidu vahendeid ja struktuure, samuti asjakohaste kahepoolsete kokkulepete kaudu saadud kogemusi.
PLATVORMI TOIMIMINE
Juhtiv esindaja
1. Iga liikmesriik nimetab platvormi hääleõiguslikuks liikmeks artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud juhtiva esindaja.
Liikmesriik tagab, et juhtival esindajal on nõuetekohane volitus platvormi tegevuse teostamiseks. Iga liikmesriik nimetab ka ühe asendusliikme, kes asendab vajaduse korral juhtivat esindajat ja kellel on sellistel juhtudel hääleõigus.
2. Oma juhtivate esindajate ja asendusliikmete nimetamisel peaks iga liikmesriik võtma arvesse kõiki asjaomaseid riigiasutusi, eelkõige täitevasutusi, ja muid siseriikliku õiguse ja/või tava kohaselt kaasatud osalisi. Liikmesriigid võivad kooskõlas siseriikliku õiguse ja/või tavaga kaasata ka tööturu osapooli ja muid asjaomaseid osalisi.
3. Käesoleva artikli kohaselt nimetatud juhtiv esindaja osaleb platvormi üldkoosolekul ning vajaduse korral platvormi muus tegevuses ja töörühmades.
Juhtiv esindaja esitab komisjonile deklareerimata tööga tegelevate asjaomaste asutuste ja vajaduse korral tööturu osapoolte ja muude asjaomaste osaliste nimekirja ja kontaktandmed.
Juhtiva esindaja ülesandeks on suhelda kõigi asjaomaste asutuste ja vajaduse korral tööturu osapooltega ja muude asjakohaste osalistega platvormi tegevuse asjus ning koordineerida nende osalemist platvormi koosolekutel ja/või platvormi tegevusse panustamisel või platvormi töörühmade tegevuses.
1. Platvormi eesistuja on komisjoni esindaja. Eesistujat abistab juhtivate esindajate hulgast valitud kaks ase-eesistujat.
Eesistuja ja kaks ase-eesistujat moodustavad juhatuse.
Juhatus valmistab ette ja korraldab platvormi tööd koos sekretariaadiga, mis toimib platvormi sekretariaadina, hõlmates juhatust ja töörühmi. Sekretariaaditeenuseid pakub komisjon.
2. Platvorm tuleb kokku vähemalt kaks korda aastas.
3. Oma missiooni elluviimiseks võtab platvorm vastu järgmised otsused:
kodukord;
kaheaastased töökavad, milles sätestatakse muu hulgas artiklis 6 osutatud tegevuse prioriteedid ja üksikasjalik kirjeldus;
iga kahe aasta tagant esitatavad platvormi aruanded;
töörühmade loomine, kelle ülesanne on tegeleda platvormi töökavas määratletud teemadega, sealhulgas nende töörühmade töökorralduse vastuvõtmine. Sellised töörühmad saadetakse kohe pärast nende volituste lõppemist laiali.
Platvorm võtab käesolevas lõigus osutatud otsuse vastu lihthäälteenamusega. Komisjoni esindajal ja igal juhtival esindajal on üks hääl.
4. Kui see on asjakohane, võib juhatus kutsuda platvormi või töörühma töös osalema eksperte, kes on pädevad arutlusel oleva teema valdkonnas.
5. Platvormi abistab lõikes 1 osutatud sekretariaat. Sekretariaat valmistab ette platvormi koosolekuid, platvormi töökavade ja aruannete projekte ning võtab platvormi koosolekute järelmeetmeid ja teeb neist järeldusi.
6. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu korrapäraselt platvormi tegevusest, sealhulgas eksperdirühmade ja komiteedega peetud ühistest koosolekutest, ning edastab töökavad ja aruanded Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele.
1. Platvorm teeb tõhusat koostööd muude liidu tasandi eksperdirühmade ja komiteedega, kelle töö on seotud deklareerimata töö probleemistikuga, eelkõige kõrgemate tööinspektorite komitee (SLIC), töötajate lähetamise eksperdikomitee, sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni, avalike tööturuasutuste võrgustiku, tööhõivekomitee (EMCO), sotsiaalkaitsekomitee (SPC) ja otsese maksustamise valdkonnas tehtava halduskoostöö töörühmaga. Platvorm kutsub kõnealuste gruppide ja komiteede esindajaid vajaduse korral osalema vaatlejatena ning väldib nende töö dubleerimist. Tulemuslikuma töö ja tõhusama mõju huvides võib korraldada ka ühiseid koosolekuid.
2. Platvorm teeb vajaduse korral koostööd Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi (Eurofound) ning EU-OSHA-ga.
Komisjon hüvitab liikmetele, asendusliikmetele, vaatlejatele ja kutsutud ekspertidele sõidukulud ja vajaduse korral elamiskulud, mis on seotud platvormi tegevusega.
Liikmetele, asendusliikmetele, vaatlejatele ja kutsutud ekspertidele ei maksta osutatud teenuste eest tasu.
Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud üldised vahendid nähakse ette EaSI raames. Komisjon haldab platvormile eraldatud EaSI finantsvahendeid läbipaistvalt ja tulemuslikult.
Komisjon esitab 13. märtsiks 2020, pärast platvormiga konsulteerimist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele aruande käesoleva otsuse kohaldamise ja lisaväärtuse kohta ning esitab vajadusel ettepanekud vajalike muudatuste ja paranduste või otsuse tagasivõtmise kohta. Aruandes antakse hinnang eelkõige sellele, kuivõrd on platvorm aidanud kaasa artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamisele, täitnud artiklis 5 sätestatud missiooni, viinud läbi artiklis 6 sätestatud tegevusi ja käsitlenud oma töökavades sätestatud prioriteete. Kui see on asjakohane, esitab komisjon ettepanekud platvormi toimimise kohta.
(1) ELT C 458, 19.12.2014, lk 43.
(2) ELT C 415, 20.11.2014, lk 37.
(3) Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2016. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 24. veebruari 2016. aasta otsus.
(4) Nõukogu 5. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1848 liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 268, 15.10.2015, lk 28).
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1).
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31).
(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2008/49/EÜ (IMI määrus) (ELT L 316, 14.11.2012, lk 1).
Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju, jõustus 1. märtsil 2016 pärast kõnealuse lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud menetluse lõpuleviimist 26. veebruaril 2016.
Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline
mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju
EUROOPA LIIT (edaspidi „EL”)
ŠVEITSI KONFÖDERATSIOON (edaspidi „Šveits”)
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta määruse (EL) nr 439/2010 (millega luuakse Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet) (1) (edaspidi „määrus”) artikli 49 lõiget 1
Määruses on sätestatud, et Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (edaspidi „tugiamet”) eesmärgi saavutamiseks peaksid saama tema töös osaleda riigid, kes on sõlminud ELiga lepingud, mille alusel nad on vastu võtnud määrusega reguleeritavas valdkonnas kehtivad ELi õigusaktid ning kohaldavad neid, eelkõige Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits (edaspidi „assotsieerunud riigid”).
Šveits on sõlminud ELiga lepingud, mille alusel ta on vastu võtnud määrusega reguleeritavas valdkonnas kehtivad ELi õigusaktid ning kohaldab neid, eelkõige Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (2),
Osalemise ulatus
Šveits osaleb täielikult tugiameti töös ja tal on õigus saada tugiametilt määruse kohast toetust vastavalt käesolevas lepingus sätestatud tingimustele.
Šveits osaleb tugiameti haldusnõukogus hääleõiguseta vaatlejana.
1. Šveits toetab tugiametit rahaliselt igal aastal summas, mis arvutatakse vastavalt Šveitsi sisemajanduse koguprodukti (SKP) osakaalule kõigi osalevate riikide SKPst vastavalt I lisas sätestatud meetodile.
2. Lõikes 1 osutatud rahalist toetust arvestatakse alates käesoleva lepingu jõustumisele järgnevast kuupäevast. Esimest rahalist toetust vähendatakse proportsionaalselt ajavahemikuga, mis on jäänud aasta lõpuni pärast käesoleva lepingu jõustumist.
1. Šveits kohaldab siseriiklikke eeskirju üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (3).
2. Käesoleva lepingu puhul kohaldab tugiamet isikuandmete töötlemisel Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (4).
3. Šveits peab tugiameti valduses olevate dokumentide puhul täitma konfidentsiaalsuseeskirju, mis on sätestatud haldusnõukogu kodukorras.
Tugiamet on Šveitsi õiguse kohaselt juriidiline isik ning tal on Šveitsis kõige laialdasem õigus- ja teovõime, mis Šveitsi õiguse kohaselt juriidilistele isikutele antakse. Tugiamet võib eelkõige omandada ja võõrandada vallas- ja kinnisasju ning olla kohtus menetlusosaliseks.
Tugiameti vastutus on reguleeritud määruse artikli 45 lõigetega 1, 3 ja 5.
Šveits tunnustab vastavalt määruse artikli 45 lõigetele 2 ja 4 tugiameti kuulumist Euroopa Liidu Kohtu pädevuse alla.
Tugiameti personal
1. Vastavalt määruse artikli 38 lõikele 1 ja artikli 49 lõikele 1 kohaldatakse Šveitsi kodanike suhtes, kes on tööle võetud tugiametisse, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja liidu muude teenistujate teenistustingimusi, ELi institutsioonide poolt kõnealuste personalieeskirjade ja liidu muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamiseks ühiselt vastu võetud eeskirju ning tugiameti poolt määruse artikli 38 lõike 2 kohaselt vastu võetud rakendusmeetmeid.
2. Erandina Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 12 lõike 2 punktist a ja artikli 82 lõike 3 punktist a võib tugiameti tegevdirektor võtta Šveitsi täieõiguslikke kodanikke tööle lepingu alusel vastavalt tugiameti vastu võetud kehtivatele eeskirjadele, mis käsitlevad töötajate valikut ja töölevõtmist.
3. Määruse artikli 38 lõiget 4 kohaldatakse mutatis mutandis Šveitsi kodanike suhtes.
4. Šveitsi kodanikke ei tohi siiski määrata tugiameti tegevdirektori ametikohale.
1. Šveits kohaldab tugiameti ja selle töötajate suhtes Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli, mis on sätestatud käesoleva lepingu II lisas, samuti kõnealuse protokolli kohaselt vastu võetud mis tahes eeskirju, mis on seotud tugiameti personaliküsimustega.
2. Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli kohaldamise kord on sätestatud II lisa liites.
Määruse artikli 44 kohased sätted, mis käsitlevad ELi finantskontrolli Šveitsis tugiameti tegevuses osalejate üle, on esitatud III lisas.
1. Euroopa Komisjoni ja Šveitsi esindajatest koosnev komitee jälgib lepingu nõuetekohast rakendamist ning tagab asjaomase teabe ja seisukohtade pideva vahetuse. Praktilistel kaalutlustel tuleb komitee kokku ühiselt koos vastavate komiteedega, mis on loodud teiste assotsieerunud riikidega, kes osalevad määruse artikli 49 lõike 1 alusel. Komitee tuleb kokku Šveitsi või Euroopa Komisjoni nõudmisel. Tugiameti haldusnõukogu teavitatakse komitee tööst.
2. Teavet kavandatavate ELi õigusaktide kohta, mis otseselt mõjutavad või muudavad määrust või mis võivad mõjutada käesoleva lepingu artiklis 3 sätestatud rahalist toetust, jagatakse ning arutatakse komitees.
Käesoleva lepingu lisad on käesoleva lepingu lahutamatu osa.
1. Lepinguosalised kiidavad käesoleva lepingu heaks vastavalt oma sisemenetlustele. Nad teatavad teineteisele kõnealuste menetluste lõpuleviimisest.
2. Käesolev leping jõustub lõikes 1 osutatud viimase teatamise kuupäevale järgneva kuu esimesel päeval.
Lõpetamine ja kehtivusaeg
2. Iga lepinguosaline võib pärast konsulteerimist komitees käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest teisele lepinguosalisele. Käesolev leping kaotab kehtivuse kuue kuu möödumisel sellise teatamise kuupäevast.
3. Käesolev leping lõpetatakse juhul, kui lõpetatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud leping liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (5).
4. Käesolev leping koostatakse ühes kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik nimetatud tekstid on võrdselt autentsed.
(1) ELT L 132, 29.5.2010, lk 11.
(2) ELT L 53, 27.2.2008, lk 5.
(3) Komisjoni otsus, 26. juuli 2000, vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 95/46/EÜ Šveitsis esitatavate isikuandmete piisava kaitse kohta (EÜT L 215, 25.8.2000, lk 1).
(4) EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
(5) ELT L 53, 27.2.2008, lk 5.
TOETUSE ARVUTAMISE VALEM
Määruse artikli 33 lõike 3 punkti d kohane Šveitsi rahaline toetus tugiametile arvutatakse järgmiselt.
Šveitsi sisemajanduse koguprodukti (SKP) kõige ajakohasemad iga aasta 31. märtsi seisuga lõplikud andmed jagatakse kõigi tugiametis osalevate riikide sama aasta seisuga SKP andmete summaga. Saadud protsendimäära kohaldatakse asjaomaseks aastaks tugiameti jaoks ette nähtud, määruse artikli 33 lõike 3 punktis a määratletud tulude osa suhtes, et arvutada Šveitsi antava rahalise toetuse summa.
Rahaline toetus makstakse eurodes.
Šveits maksab oma rahalise toetuse hiljemalt 45 päeva jooksul pärast võlateate saamist. Mis tahes viivitusega Šveitsi makse tegemisel kaasneb kohustus tasuda viivist maksetähtpäevaks maksmata summalt. Intressimäär vastab Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatavale, Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimäärale, mis kehtib selle kuu esimesel päeval, kuhu tähtpäev langeb, ning mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra.
Šveitsi antavat rahalist toetust kohandatakse vastavalt käesolevale lisale, kui määruse artikli 33 lõike 3 punkti a kohast Euroopa Liidu üldeelarvesse kantud ELi antavat rahalist toetust suurendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002) (1) artiklitele 26, 27 või 41. Sel juhul tuleb kohandamise tulemusel tekkinud vahe maksta 45 päeva jooksul pärast võlateate saamist.
Juhul kui aastaga N seotud maksete assigneeringuid, mille tugiamet on saanud ELilt vastavalt määruse artikli 33 lõike 3 punktile a, ei ole ära kasutatud hiljemalt aasta N 31. detsembril, või kui tugiameti aasta N eelarvet on vähendatud vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklitele 26, 27 või 41, kantakse kasutamata või vähendatud maksete assigneeringute osa, mis vastab Šveitsi antava toetuse osakaalule, üle tugiameti aasta N+1 eelarvesse. Šveitsi antavat rahalist toetust tugiameti aasta N+1 eelarvesse vähendatakse vastavalt.
ON LEPPINUD KOKKU järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.
Liidu institutsioonide presidendid ja eesistujad võivad liidu institutsioonide liikmetele ja teenistujatele väljastada lihthäälteenamusega otsustava nõukogu kehtestatud vormis reisiloa (laissez-passer), mida liikmesriikide ametiasutused tunnustavad kehtiva reisidokumendina. Neid reisilube väljastatakse ametnikele ja muudele teenistujatele tingimustel, mis on sätestatud liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes.
Immuniteedile ei saa tugineda, kui parlamendiliige tabatakse õiguserikkumiselt, ning see ei takista Euroopa Parlamendil kasutamast õigust tühistada oma liikme immuniteet.
kohtulik puutumatus oma ametikohustuste täitmisel tehtud tegude, sealhulgas suuliste ja kirjalike avalduste suhtes, kui ei tulene teisiti asutamislepingute sätetest, mis käsitlevad ühelt poolt ametnike ja muude teenistujate vastutust liidu ees ning teiselt poolt Euroopa Liidu Kohtu pädevust vaidlustes liidu ning nende ametnike ja muude teenistujate vahel. Neile jääb see puutumatus ka pärast nende ametist lahkumist;
valuutaeeskirjade suhtes on neil samad soodustused, mis tavapäraselt võimaldatakse rahvusvaheliste organisatsioonide ametnikele;
Eelmises lõikes osutatud ja oma tegelikus asukohariigis viibivate isikute vallasvara on selles riigis vabastatud pärandimaksust, sellist vara loetakse asuvaks riigis, kus need isikud on maksukohustuslased, olenevalt kolmandate riikide õigustest ning rahvusvaheliste kahekordse maksustamise vältimise kokkulepete sätete võimalikust kohaldamisest.
Artikleid 11–14 ja artiklit 17 kohaldatakse Euroopa Ülemkogu eesistuja suhtes.
Neid kohaldatakse ka komisjoni liikmete suhtes.
Euroopa Investeerimispank on vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust sellelaadsest kohustusest tema kapitali mis tahes suurenemise korral ning sellega seotud võimalikest formaalsustest riigis, kus on kõnealuse panga asukoht. Samamoodi ei anna Euroopa Investeerimispanga tegevuse lõpetamine või likvideerimine alust maksustamiseks. Kõnealust panka ja selle institutsioonide põhikirjalist tegevust ei maksustata käibemaksuga.
Euroopa Keskpank on vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust sellelaadsest kohustusest tema kapitali mis tahes suurenemise korral ning sellega seotud võimalikest formaalsustest riigis, kus on kõnealuse panga asukoht. Euroopa Keskpanga ja selle organite tegevust, mis on kooskõlas Euroopa Keskpankade Süsteemi ning Euroopa Keskpanga põhikirjaga, ei maksustata käibemaksuga.
II LISA liide
MENETLUS EUROOPA LIIDU PRIVILEEGIDE JA IMMUNITEETIDE PROTOKOLLI KOHALDAMISEKS ŠVEITSIS
Igat viidet liikmesriikidele Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokollis (edaspidi „protokoll”) tuleb mõista nii, et see hõlmab ka Šveitsi, juhul kui järgnevate sätetega ei ole ette nähtud teisiti.
2. Tugiameti vabastamine kaudsetest maksudest (kaasa arvatud käibemaks)
Toodetele ja teenustele, mida Šveitsist eksporditakse, ei kohaldata Šveitsi käibemaksu. Kui tegemist on toodete ja teenustega, mida tarnitakse Šveitsis tugiametile ametlikuks kasutamiseks, vabastatakse need käibemaksust tagastamise teel vastavalt protokolli artikli 3 teisele lõigule. Käibemaksust vabastatakse juhul, kui toodete ja teenuste ostuhind arvel või sellega võrdsustatud dokumendil on kokku vähemalt 100 Šveitsi franki (maksud kaasa arvatud).
Käibemaksu tagastamine toimub selleks ettenähtud Šveitsi ankeedi esitamisel Šveitsi Föderaalse Maksuameti käibemaksu põhiosakonda. Taotlused vaadatakse üldjuhul läbi kolme kuu jooksul kuupäevast, mil esitatakse tagastustaotlus koos vajalike tõendavate dokumentidega.
3. Tugiameti personali käsitlevate eeskirjade kohaldamise menetlus
Vastavalt protokolli artikli 12 teisele lõigule vabastab Šveits vastavalt oma siseriikliku õiguse põhimõtetele tugiameti ametnikud ja teised teenistujad nõukogu 25. märtsi 1969. aasta määruse (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 549/69 (millega määratakse kindlaks Euroopa ühenduste ametnike ja muude teenistujate kategooriad, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 12, artikli 13 teist lõiku ja artiklit 14) (1) artikli 2 tähenduses föderaal-, kantoni- ja kommuunimaksudest palga, töötasu ja tasude pealt, mis on makstud ELi poolt ja millele kohaldatakse ELi kasuks liidusisest maksu.
Tugiameti ametnikel ja teistel teenistujatel ning nende pereliikmetel, kes on ELi ametnikele ja teistele teenistujatele kohaldatava sotsiaalkindlustussüsteemi liikmed, ei ole kohustust liituda Šveitsi sotsiaalkindlustussüsteemiga.
Euroopa Liidu Kohtul on ainupädevus kõigis tugiameti või komisjoni ja tema töötajate vahelisi suhteid käsitlevates küsimustes seoses Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste ning töötingimusi käsitlevate ELi õigusaktide muude sätete kohaldamisega.
(1) EÜT L 74, 27.3.1969, lk 1, viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 371/2009, ELT L 121, 15.5.2009, lk 1.
FINANTSKONTROLL ŠVEITSI-POOLSETE TUGIAMETI TEGEVUSES OSALEJATE ÜLE
Tugiamet ja komisjon suhtlevad otse kõigi Šveitsis asuvate isikute või ettevõtjatega, kes osalevad tugiameti tegevuses lepinguosalistena, tugiameti programmides osalejatena, isikutena, kellele on tehtud makseid tugiameti või komisjoni eelarvest, või alltöövõtjatena. Need isikud võivad edastada otse Euroopa Komisjonile või tugiametile kogu olulise teabe ja dokumendid, mis nad peavad esitama vastavalt käesolevas lepingus viidatud vahenditele, sõlmitud lepingutele või kokkulepetele ja kõigile nende alusel vastuvõetud otsustele.
1. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002) (1), komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2343/2002 (raamfinantsmääruse kohta asutustele, millele viidatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artiklis 185) (2) ja muudele käesolevas lepingus osutatud õigusaktidele võib Šveitsis asutatud toetusesaajatega sõlmitud lepingutes ja kokkulepetes ning nende toetusesaajatega koos vastuvõetud otsustes ette näha, et nende ja nende alltöövõtjate juures võivad igal ajal toimuda teaduslikud, finants-, tehnoloogilised või muud auditid, mida viivad läbi tugiameti või Euroopa Komisjoni ametnikud või tugiameti ja Euroopa Komisjoni poolt volitatud muud isikud.
2. Tugiameti või Euroopa Komisjoni ametnikele ja muudele kõnealuse ameti ja Euroopa Komisjoni volitatud isikutele peab olema tagatud auditi teostamiseks vajalik juurdepääs ruumidele, töödele ja dokumentidele ning kogu auditi teostamiseks vajalikule teabele, kaasa arvatud elektroonilisel kujul. Seda juurdepääsuõigust väljendatakse sõnaselgelt lepingutes ja kokkulepetes, mis on sõlmitud käesolevas lepingus viidatud vahendite rakendamiseks.
3. Euroopa Kontrollikojal on samad õigused kui Euroopa Komisjonil.
4. Auditid võivad toimuda kuni viis aastat pärast käesoleva lepingu kehtivuse lõppu või vastavalt sõlmitud lepingutes või kokkulepetes ning vastuvõetud otsustes ettenähtud tähtaegadele.
5. Šveitsi föderaalset finantskontrolli teavitatakse eelnevalt Šveitsi territooriumil teostatavatest audititest. See teave ei ole niisuguste auditite läbiviimise seaduslik tingimus.
1. Käesoleva lepingu kohaselt on Euroopa Komisjon (OLAF) volitatud teostama kohapealset kontrolli ja ülevaatusi Šveitsi territooriumil vastavalt tingimustele, mis on sätestatud nõukogu 11. novembri 1996. aasta määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (3).
2. Kohapealse kontrolli ja inspekteerimise valmistab Euroopa Komisjon ette ja viib läbi tihedas koostöös Šveitsi föderaalse finantskontrolli või teiste pädevate, Šveitsi föderaalse finantskontrolli määratud Šveitsi asutustega. Asjaomastele asutustele teatatakse võimalikult kiiresti kontrolli ja inspekteerimise objekt, eesmärk ja õiguslik alus, et nad võiksid tagada igakülgse vajaliku abi. Sel eesmärgil võivad Šveitsi pädevate asutuste töötajad osaleda kohapealses kontrollis ja inspekteerimises.
3. Šveitsi asjaomaste asutuste soovil viiakse kohapealsed kontrollid ja inspekteerimised läbi Euroopa Komisjoniga ühiselt.
4. Kui programmis osalejad on kohapealse kontrolli või inspekteerimise vastu, tagavad Šveitsi asutused siseriiklikke eeskirju järgides Euroopa Komisjoni inspektoritele igakülgse vajaliku abi kohapealse kontrolli ja inspekteerimise edukaks läbiviimiseks.
5. Euroopa Komisjon edastab võimalikult kiiresti Šveitsi föderaalsele finantskontrollile kõik asjaolud või kahtlused seoses selliste rikkumistega, millest ta on kohapealse kontrolli või inspekteerimise käigus teadlikuks saanud. Igal juhul peab Euroopa Komisjon teavitama eespool nimetatud asutust kontrolli või inspekteerimise tulemustest.
Teavitamine ja konsulteerimine
1. Käesoleva lisa edukaks rakendamiseks vahetavad ELi ja Šveitsi pädevad asutused korrapäraselt teavet ning peavad ühe või teise lepinguosalise taotlusel konsultatsioone.
2. Šveitsi pädevad asutused teavitavad viivitamatult tugiametit ja Euroopa Komisjoni kõigist neile teatavaks saanud asjaoludest või kahtlustest seoses eeskirjade eiramisega käesolevas lepingus viidatud vahendite kohaldamiseks sõlmitud lepingute ja kokkulepete sõlmimisel ja rakendamisel.
Käesoleva lisa alusel ükskõik millises vormis saadetud või vahetatud teabe kohta kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus ning sellele laieneb Šveitsi õigusaktidega ja ELi institutsioonides rakendatavate vastavate sätetega analoogilisele teabele kehtestatud kaitse. Sellist teavet võib edastada üksnes ELi institutsioonides, liikmesriikides või Šveitsis olevatele isikutele, kes oma ülesannete tõttu peavad seda teadma; samuti tohib seda teavet kasutada üksnes selleks, et tagada lepinguosaliste finantshuvide tõhus kaitse.
Ilma et see piiraks Šveitsi karistusõiguse kohaldamist, võib tugiamet või Euroopa Komisjon võtta haldusmeetmeid ja määrata halduskaristusi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (4), ja komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrusele (EL), Euratom) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (5), ja nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (6).
Tugiameti ja Euroopa Komisjoni poolt käesoleva lepingu rakendusalas vastuvõetud otsused, mis sisaldavad rahalisi kohustusi muudele isikutele kui riikidele, kuuluvad täitmisele Šveitsis. Täitekorralduse väljastab Šveitsi valitsuse nimetatud asutus, kes kontrollib vaid korralduse õigsust ning teavitab sellest tugiametit ja Euroopa Komisjoni. Jõustamine toimub vastavalt Šveitsi menetlusnormidele. Täitekorralduse õiguspärasust on õigus kontrollida Euroopa Liidu Kohtul.
Vastavalt vahekohtuklauslile tehtud Euroopa Liidu Kohtu otsused on täitmisele pööratavad samadel tingimustel.
(2) EÜT L 357, 31.12.2002, lk 72. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ, Euratom) nr 652/2008 (ELT L 181, 10.7.2008, lk 23).
(5) ELT L 362, 31.12.2012, lk 1.
(6) EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/345,
millega sätestatakse konteinerite olekusõnumite esitamise sagedus, andmete vorming ja edastamise meetod
võttes arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 515/97, 13. märts 1997, liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (1), eelkõige selle artiklit 18c,
Määrusega (EÜ) nr 515/97 on ette nähtud, et vedajad peavad määruse artikli 18a lõikes 6 loetletud sündmuste kohta saatma komisjoni hallatavasse konteinerite olekusõnumite andmehoidlasse konteinerite liikumise andmed, kuid seda üksnes juhul, kui liikumine on aruandvale vedajale teada ja vedaja elektroonilises registris on selliste sündmuste andmed genereeritud, kogutud või talletatud.
Et tagada konteinerite liikumise andmete õigeaegne analüüs, kindlustada selliste andmete takistamatu edastamine mereveo ettevõtjatelt konteinerite olekusõnumite andmehoidlasse ning garanteerida andmete kodeerimise võimalike eri viiside mitmekesisus hallataval tasemel, tuleb kindlaks määrata konteinerite olekusõnumite edastamise sagedus, konteinerite olekusõnumite vorming ja edastamise meetod.
Konteinerveo mahu ja pidevate muutuste tõttu oleneb pettuse tõhus avastamine suuresti konteinerite kahtlase liikumise õigeaegsest tuvastamisest. Et tagada laekunud andmete tõhus kasutamine vähendamaks ohtu, et kahtlased saadetised liigutatakse teadmata asukohta enne, kui kahtlased partiid suudetakse tulemuslikult avastada, tuleb vedajatelt nõuda konteinerite olekusõnumite edastamist konteinerite olekusõnumite andmehoidlasse hiljemalt 24 tunni jooksul alates sellest, kui konteineri olekusõnum genereeriti, koguti või talletati vedaja elektroonilises registris.
Ettevõtjate finantskoormuse vähendamiseks ja konteinerite olekusõnumite edastamise hõlbustamiseks tuleb vedajatelt nõuda ANSI ASC X12 või UN/EDIFACT põhistandardite kasutamist. ANSI ASC X12 on Ameerika Riikliku Standardiinstituudi (ANSI) elektroonilise andmevahetuse protokoll ja UN/EDIFACT on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) egiidi all välja töötatud elektroonilise andmevahetuse protokoll. Sellise standardi kasutamine peaks vähendama vedajate rakenduskulusid, kuna nimetatud standardeid peetakse meretööstuses andmevahetuse otstarbel üldkasutatavateks.
Andmete turvalise edastamise ning edastatud andmete konfidentsiaalsuse ja tervikluse piisava taseme tagamiseks tuleb konteinerite olekusõnumite edastamisel kasutada Interneti Tehnilise Operatiivkogu (IETF) loodud turvalist failiedastusprotokolli (SFTP). Nimetatud edastusmeetod tagab nõutud turvalisuse taseme ning seda peetakse tööstuses rakendamise otstarbekuse mõistes vastuvõetavaks. Rakendamiskulude vähendamiseks peaks vedajatel olema lubatud kasutada ka muid edastusmeetodeid, kuid seda tingimusel, et nende meetoditega tagatav andmete turvalisus on SFTPga samal tasemel.
Konteinerite olekusõnumite edastamise finantskoormuse vähendamiseks peaks vedajatel olema lubatud edastada korraga kõik konteinerite olekusõnumid, mis on genereeritud, kogutud või talletatud nende elektroonilises registris, ilma üksikuid konteinerite olekusõnumeid välja valimata. Sellistel juhtudel peab komisjonil ja liikmesriikide pädevatel asutustel olema lubatud nende andmetega tutvuda ja neid andmeid kasutada kooskõlas määrusega (EÜ) nr 515/97.
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 515/97 kohaselt moodustatud komitee arvamusega,
Konteinerite olekusõnumite esitamise sagedus
Vedajad peavad kõik konteinerite olekusõnumid, mis on genereeritud, kogutud või talletatud vedaja elektroonilises registris, edastama konteinerite olekusõnumite andmehoidlasse hiljemalt 24 tunni jooksul alates sellest, kui konteineri olekusõnum vedaja elektroonilisse registrisse sisestati.
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 18a lõike 5 kohased ajaloolised konteinerite olekusõnumid tuleb edastada 24 tunni jooksul alates sellest, kui vedaja elektroonilises registris genereeriti või koguti esimene konteinerite olekusõnum, mis näitas, et konteiner kavatsetakse tuua liidu tolliterritooriumile.
Konteinerite olekusõnumites sisalduvate andmete vorming
Vedajad peavad konteinerite olekusõnumid edastama kooskõlas ANSI ASC X12 või UN/EDIFACT standarditega.
Konteinerite olekusõnumite edastamise meetod
1. Vedajad peavad konteinerite olekusõnumite edastamiseks kasutama turvalist failiedastusprotokolli (SFTP).
Vedajatel lubatakse konteinerite olekusõnumite edastamiseks kasutada muid meetodeid tingimusel, et nende meetoditega on tagatud SFTPga võrreldav turvalisuse tase.
2. Konteinerite olekusõnumeid võib edastada, kas
üksikute konteinerite olekusõnumite valikulise edastamisega vastavalt määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 18a lõikele 6 või
edastades kõik konteinerite olekusõnumid, mis on genereeritud, kogutud või talletatud vedaja elektroonilises registris, ilma üksikuid konteinerite olekusõnumeid välja valimata.
Kui vedaja edastab konteinerite olekusõnumeid punkti b kohaselt, nõustub vedaja, et komisjonil ja liikmesriikidel on õigus nende andmetega tutvuda ja neid andmeid kasutada vastavalt määrusele (EÜ) nr 515/97.
Seda kohaldatakse alates 1. septembrist 2016.
Brüssel, 10. märts 2016
(1) EÜT L 82, 22.3.1997, lk 1.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/346,
millega määratakse kindlaks tolliinfosüsteemi sisestatavad andmed
võttes arvesse nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrust (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (1), eelkõige selle artikli 25 lõiget 1,
Tolliinfosüsteemi (TIS) eesmärk on aidata pädevaid asutusi tolli- või põllumajandusalaste õigusaktidega vastuolus oleva tegevuse tõkestamisel, uurimisel ja sellise tegevuse eest süüdistuse esitamisel. Nimetatud eesmärgi saavutamiseks peavad liikmesriikide pädevad asutused TISi sisestama teabe asjasse puutuvate sündmuste kohta, nt kaupade arestimise või kinnipidamise kohta. Et TIS vastaks pädevate asutuste vajadustele ka edaspidi, on TISi sisestatavate andmete loetelu vaja ajakohastada.
Iga TISis registreeritud sündmus sisaldab mitut põhielementi, mida on vaja juhtumi sisuliseks tõlgendamiseks. Et pädevatel asutustel oleks võimalik konkreetseid juhtumeid või sündmusi TISis hõlpsalt tuvastada, peab TISis olema võimalik otsing juhtumite viitenumbri järgi, mis tähendab, et TISi andmete hulka on vaja lisada juhtumi viitenumber.
Pettus eeldab tavapäraselt ühe või mitme isiku aktiivset osalemist. Võimalike pettustega seotud isikute õige ja ühene tuvastamine on sündmuste edukaks uurimiseks ülimalt oluline. Pettusega või võimalike pettustega seotud ettevõtete ja isikute andmed tuleb seega TISis registreerida.
Kuna äripettuste puhul oleneb nii tegutsemisviis kui ka varjamismeetod transpordivahendist, on oluline arvata TISis nõutavate andmete hulka ka transpordivahendi täpne kirjeldus.
Majanduslikult põhjendamatuid transpordimustreid loetakse asjakohasteks näitajateks teatavat liiki pettuste, nt päritolu valesti deklareerimise puhul. Seega on oluline teada kaupade transporditeekonna täpseid andmeid, kuna need võivad olla pettuse tuvastamisel olulised. Seepärast peetakse teekonnaetappide teavet tollipettuste nõuetekohasel uurimisel väga oluliseks ning see teave tuleks arvata TISi andmete hulka.
Tollimaksud ja muud tasud on olenevalt kauba eriomadustest erinevad. TISis registreeritud juhtumite või sündmuste nõuetekohaseks jälgimiseks tuleb järelikult TISi sisestada juhtumiga seotud kaupade spetsifikatsioonid.
Kaupade arestimise, konfiskeerimise või kinnipidamise konkreetsete juhtumite analüüs aitab välja töötada ennetavaid meetmeid, et tulevikus vältida sama liiki tollipettusi. Seega on oluline, et TISi kantaks asjakohane teave arestimise, kinnipidamise või konfiskeerimise kohta.
Kõik asjaomaste asutuste võetavad meetmed peaksid olema põhjendatud ning seega tuginema sobivatele riskinäitajatele. Seetõttu on riskihindamise teave vaja arvata TISi andmete hulka.
Olenevalt konkreetsest juhtumist võib TISis juhtumi kirjele lisatavate asjakohaste dokumentide loetelu olla väga erinev. See võib lisaks muule sisaldada pädevate ametiasutuste hangitud äridokumente.
TISi andmebaasi tuleb määruse (EÜ) nr 515/97 artiklis 24 nimetatud kategooriate all sisestada alljärgnevad andmed.
Määruse (EÜ) nr 515/97 artiklis 24 nimetatud kõigi kategooriate all nõutavad andmed:
juhtumi viitenumber
juhtumiga seotud põhiteave
lisatud asjakohased dokumendid
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis a nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
teave arestimise, kinnipidamise või konfiskeerimise kohta
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis b nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
transpordivahendite kirjeldus
teekonnaetapid
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis c nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
seotud ettevõtete andmed
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis d nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
seotud isikute andmed
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis e nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
pettusetendentside kirjeldus
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis f nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
erialateadmiste kättesaadavuse kirjeldus
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis g nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
Määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punktis h nimetatud kategooria all nõutavad lisaandmed:
Eespool nimetatud andmete täpsem kirjeldus on esitatud käesoleva dokumendi lisas.
Komisjoni määruse (EÜ) nr 696/98 (2) artikkel 2 jäetakse välja.
(2) Komisjoni 27. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 696/98, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (EÜT L 96, 28.3.1998, lk 22).
Juhtumi identifitseerimisnumber
Riiklik viitenumber
Pettuse liik
Teabe kvaliteet
Kaubaveomakse
Seotuse laad
Eristuvad ja püsivad füüsilised tunnused
Tava-/mobiiltelefon
Lipiku number
Välja antud (riik)
Väljastas
Viibimise kestus (päevades)
Deklareerinud
Raha liik
Konverteeritud kogus (EUR)
Registreerimise liik
Registreerimisnumber (1)
TRANSPORDIVAHENDI KIRJELDUS
Tollitõkendi number
Riiklik kuuluvus
Pealekantud nimed või logod
Registreerimissadam
Tonnaaž brutotonnides vastavalt rahvusvahelisele laevade mõõtmise konventsioonile ICT
Laeva registreerimise liik
Laeva registrinumber
Rongi number
Vaguni number
MRN (liikumise viitenumber)
KULLER, POSTISAADETIS
Asukoha liik
Kauba staatus
HSi/CNi/TARICi kood (6-, 8-, 10-kohaline)
Tolliprotseduur
Arve kogusumma
Märgised/hoiatused (lisatud)
LISAVÄLJAD TUBAKA JAOKS
LISAVÄLJAD NARKOOTIKUMIDE LÄHTEAINETE JAOKS
Ravimi liik
LISAVÄLJAD SULARAHA JAOKS
Sularaha liigid
Arestimise koht
Tegutsemisviis
Varjamise liik
Varjamise andmed
Nõutud meede
Meetme põhjus
Kahtlustatav tegutsemisviis
Kahtlustatav varjamise liik
Võetud meede
(1) Neid andmeid ei saa täies ulatuses lisada, kui seega võimaldataks füüsilise isiku tuvastamine.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/347,
millega kehtestatakse rakenduslikud tehnilised standardid seoses insaiderite nimekirjade täpse vormingu ja ajakohastamisega kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 596/2014
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrust (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6/EÜ ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ (1), eriti selle artikli 18 lõiget 9,
Määruse (EL) nr 596/2014 artikli 18 kohaselt on emitendid, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalised, enampakkumisplatvormid, enampakkumise korraldajad ja enampakkumise seire teostajad või nende nimel või arvel tegutsevad isikud kohustatud koostama insaiderite nimekirjad ja ajakohastama neid täpse vormingu kohaselt.
Täpse vormingu kehtestamine, sealhulgas standardvormide kasutamine, peaks lihtsustama määrusega (EL) nr 596/2014 sätestatud insaiderite nimekirjade koostamise ja ajakohastamise nõude ühetaolist kohaldamist. See peaks tagama ka selle, et pädevad asutused saavad teabe, mida on vaja finantsturgude usaldusväärsuse kaitsmise ülesande täitmiseks ja võimaliku turukuritarvituse uurimiseks.
Kuna ühel üksusel võib samal ajal olla mitut eri liiki siseteavet, tuleks insaiderite nimekirjadesse märkida konkreetne siseteave, millele emitentide, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osaliste, enampakkumisplatvormide, enampakkumise korraldajate ja enampakkumise seire teostajate heaks töötavatel isikutel on olnud juurdepääs (ükskõik, kas tegemist on muu hulgas tehingu, projekti, korporatiivse või finantssündmuse, finantsaruannete või kasumihoiatuste avaldamisega). Seepärast peaks insaiderite nimekirja jagama osadeks ja selles peaksid olema erineva siseteabe jaoks eraldi osad. Igas osas tuleks loetleda kõik isikud, kellel on juurdepääs samale konkreetsele siseteabele.
Selleks et vältida samade isikute kandmist insaiderite nimekirja eri osadesse, võivad emitendid, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalised, enampakkumisplatvormid, enampakkumise korraldajad ja enampakkumise seire teostajad või nende nimel või arvel tegutsevad isikud otsustada koostada täiendava insaiderite nimekirja osa, mida nimetatakse püsivaid insaidereid käsitlevaks osaks ja mis on oma olemuselt nimekirja muudest osadest erinev, kuna seda ei koostata konkreetse siseteabe tekkimise korral, ning seda ajakohastada. Sellisel juhul peaks püsivaid insaidereid käsitlev osa hõlmama ainult neid isikuid, kellel on emitendi, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalise, enampakkumisplatvormi, enampakkumise korraldaja ja enampakkumise seire teostaja juures töö- või ametiülesande või kohustuse tõttu igal ajal kogu siseteabele juurdepääs.
Insaiderite nimekiri peaks põhimõtteliselt sisaldama isikuandmeid, mis lihtsustavad insaiderite tuvastamist. Sellise teabe hulgas peaks olema asjaomaste isikute sünnikuupäev, kodune aadress ja võimaluse korral riiklik isikukood.
Insaiderite nimekiri peaks sisaldama ka teavet, mis võib aidata pädevatel asutustel korraldada uurimisi, analüüsida kiiresti insaiderite käitumist kauplemisel, teha kindlaks seosed insaiderite ja kahtlase kauplemisega seotud isikute vahel ning nendevahelised kontaktid kriitilistel aegadel. Sellega seoses on väga olulised telefoninumbrid, kuna need võimaldavad pädevatel asutustel tegutseda kiiresti ja küsida vajaduse korral andmeliiklusandmeid. See teave tuleks esitada kohe alguses, et uurimise usaldusväärsus ei saaks kahjustada, kuna pädev asutus peab uurimise käigus täiendavaks teabe taotlemiseks emitendi, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalise, enampakkumisplatvormi, enampakkumise korraldaja, enampakkumise seire teostaja või insaideri poole pöörduma.
Selleks et tagada, et insaiderite nimekirja on võimalik taotluse korral võimalikult kiiresti pädevale asutusele kättesaadavaks teha ja et uurimist mitte ohtu seada insaiderite nimekirjas olevatelt isikutelt teabe küsimisega, tuleks insaiderite nimekiri koostada elektroonilises vormingus ja seda tuleks alati viivitusteta ajakohastada, kui esineb mõni määruses (EL) nr 596/2014 täpsustud asjaolu, mis eeldab insaiderite nimekirja ajakohastamist.
Pädevate asutuste kindlaks määratud konkreetsed elektroonilised vormingud insaiderite nimekirjade edastamiseks peaksid vähendama ka pädevate asutuste, emitentide, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osaliste, enampakkumisplatvormide, enampakkumise korraldajate või enampakkumise seire teostajate ja nende nimel või arvel tegutsevate isikute halduskoormust. Elektroonilised vormingud peaksid võimaldama hoida insaiderite nimekirjas kajastatud teavet konfidentsiaalsena ja täita norme, mis on sätestatud liidu õigusaktides isikuandmete töötlemise ja edastamise kohta.
Kuna emitendid VKEde kasvuturul on insaiderite nimekirjade koostamisest ja ajakohastamisest vabastatud ning võivad seetõttu kõnealust teavet kajastada ja säilitada muus vormingus kui elektroonilises vormingus, mis on käesoleva määrusega nõutud muudelt emitentidelt, on vaja, et VKEde kasvuturul emitentide suhtes ei kehtestataks nõuet kasutada pädevatele asutustele insaiderite nimekirjade esitamisel elektroonilist vormingut. Samuti on asjakohane mitte nõuda teatavate isikuandmete esitamist, kui need andmed ei ole nendele emitentidele insaiderite nimekirja taotlemise ajal kättesaadavad. Insaiderite nimekirjad tuleb igal juhul esitada viisil, mis tagab teabe terviklikkuse, konfidentsiaalsuse ja usaldusväärsuse.
Käesolev määrus tugineb Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt komisjonile esitatud rakenduslike tehniliste standardite eelnõule.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve on korraldanud käesoleva määruse aluseks oleva rakenduslike tehniliste standardite eelnõu kohta avatud avalikud konsultatsioonid, analüüsinud võimalikku asjaomast kulu ja tulu ning küsinud arvamust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010 (2) artikli 37 kohaselt loodud väärtpaberituru sidusrühmade kogult.
Finantsturgude sujuva toimimise tagamiseks on vaja, et käesolev määrus jõustuks võimalikult kiiresti ja et selle sätteid hakataks kohaldama samast kuupäevast kui määruse (EL) nr 596/2014 sätteid,
„elektroonilised vahendid”– elektroonilised seadmed andmete töötlemiseks (sealhulgas digitaalne pakkimine), säilitamiseks ja edastamiseks kaabli, raadioside, optilise või muu elektromagnetilise tehnoloogia abil.
Insaiderite nimekirja koostamise ja ajakohastamise vorming
1. Emitendid, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalised, enampakkumisplatvormid, enampakkumise korraldajad ja enampakkumise seire teostajad või nende nimel või arvel tegutsevad isikud tagavad, et nende insaiderite nimekiri on jagatud erinevatesse, eri siseteabega seotud osadesse. Määruse (EL) nr 596/2014 artikli 7 kohase uue siseteabe tuvastamise korral lisatakse insaiderite nimekirja uus osa.
Insaiderite nimekirja iga osa sisaldab ainult selliste isikute üksikasjalikke andmeid, kellel on juurdepääs siseteabele, mida see osa puudutab.
2. Lõikes 1 osutatud insaiderid võivad lisada oma insaiderite nimekirja täiendava osa, mis sisaldab selliste isikute üksikasjalikke andmeid, kellel on kogu siseteabele igal ajal juurdepääs (edaspidi „püsivad insaiderid”).
Esimeses lõigus osutatud täiendavasse osasse lisatud püsivate insaiderite andmeid ei esitata lõikes 1 osutatud insaiderite nimekirja muudes osades.
3. Lõikes 1 osutatud isikud koostavad insaiderite nimekirja ja ajakohastavad seda elektroonilises vormingus kooskõlas I lisa vormiga 1.
Kui insaiderite nimekiri hõlmab lõikes 2 osutatud täiendavat osa, koostavad lõikes 1 osutatud isikud selle osa ja ajakohastavad seda elektroonilises vormingus kooskõlas I lisa vormiga 2.
4. Lõikes 3 osutatud elektroonilised vormingud tagavad alati
kajastatud teabe konfidentsiaalsuse, tagades, et juurdepääs insaiderite nimekirjale on ainult sellistel selgelt kindlaks määratud isikutel emitendi, lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalise, enampakkumisplatvormi, enampakkumise korraldaja ja enampakkumise seire teostaja juures või nende nimel või arvel tegutsevatel isikutel, kellel on oma töö- või ametiülesannete või kohustuste tõttu seda juurdepääsu vaja;
insaiderite nimekirjas sisalduva teabe täpsuse;
juurdepääsu insaiderite nimekirja eelmistele versioonidele ja nende taasesitamise.
5. Lõikes 3 osutatud insaiderite nimekiri tuleb esitada pädeva asutuse täpsustatud elektrooniliste vahenditega. Pädevad asutused teevad kasutatavad elektroonilised vahendid teatavaks oma veebisaidil. Nende elektrooniliste vahenditega tagatakse, et teave püsib edastamise ajal terviklik, usaldusväärne ja konfidentsiaalne.
VKEde kasvuturu emitendid
Määruse (EL) nr 596/2014 artikli 18 lõike 6 punkti b kohaldamisel esitab emitent, kelle finantsinstrumentidega on lubatud kaubelda VKEde kasvuturul, pädevale asutusele taotluse korral insaiderite nimekirja kooskõlas II lisas sätestatud vormiga ja sellises vormingus, mis tagab, et teave püsib edastamise ajal terviklik, usaldusväärne ja konfidentsiaalne.
Seda kohaldatakse alates 3. juulist 2016.
(1) ELT L 173, 12.6.2014, lk 1.
Insaiderite nimekiri: osa, mis puudutab [konkreetse tehingu või sündmusega seotud siseteave]
Kuupäev ja kellaaeg (mil insaiderite nimekirja see osa koostati, st mil see siseteave tuvastati): [ aaaa-kk-pp; tt:mm UTC (koordineeritud maailmaaeg) ]
Kuupäev ja kellaaeg (viimane ajakohastus): [ aaaa-kk-pp, tt:mm UTC (koordineeritud maailmaaeg) ]
Pädevale asutusele edastamise kuupäev ja kellaaeg: [ aaaa-kk-pp ]
Insaideri eesnimi (eesnimed)
Insaideri perekonnanimi (perekonnanimed)
Insaideri sünnijärgne perekonnanimi (sünnijärgsed perekonnanimed) (kui on erinev(ad))
Telefoninumber (telefoninumbrid) töö juures (telefoni otseliini ja mobiiltelefoni number töö juures)
Funktsioon ja insaideriks olemise põhjus
Saanud (kuupäev ja kellaaeg, mil isik sai siseteabele juurdepääsu)
Kaotanud (kuupäev ja kellaaeg, mil isik kaotas siseteabele juurdepääsu)
Riiklik isikukood (võimaluse korral)
Isiklikud telefoninumbrid (kodutelefoni ja isikliku mobiiltelefoni number)
Täielik isiklik kodune aadress: tänava nimi, majanumber, linn, sihtnumber, riik
[Numbrid (tühikuteta)]
[Emitendi / lubatud heitkoguse väärtpaberite turu osalise / enampakkumisplatvormi / enampakkumise korraldaja / enampakkumise seire teostaja või insaideri kolmanda isiku aadress]
[Töö- või ametialast positsiooni, töö- või ametialast ülesannet ja nimekirjas olemise põhjust kirjeldav tekst]
[aaaa-kk-pp, tt:mm UTC]
[aaaa-kk-pp]
[Number ja/või tekst]
[Tekst: insaideri täpne isiklik aadress
tänava nimi ja majanumber
riik]
Insaiderite nimekirja püsivaid insaidereid käsitlev osa
Kuupäev ja kellaaeg (mil püsivaid insaidereid käsitlev osa koostati [ aaaa-kk-pp, tt:mm UTC (koordineeritud maailmaaeg) ]
Töö- või ametialane ülesanne ja insaideriks olemise põhjus
(kuupäev ja kellaaeg, mil isik lisati püsivaid insaidereid käsitlevasse osasse)
Täielik isiklik kodune aadress
(tänava nimi, majanumber, linn, sihtnumber, riik)
Selliste emitentide esitatava insaiderite nimekirja vorm, kelle emiteeritavate finantsinstrumentidega on lubatud kaubelda VKEde kasvuturgudel
Kuupäev ja kellaaeg (koostamine): [ aaaa-kk-pp, tt:mm UTC (koordineeritud maailmaaeg) ]
Muul juhul sünnikuupäev
Täielik isiklik kodune aadress (tänava nimi, majanumber, linn, sihtnumber, riik)
(kui see on pädeva asutuse taotluse ajal teada)
(kui need on pädeva asutuse taotluse ajal teada)
[Emitendi või insaideri kolmanda isiku aadress]
[Number ja/või tekst; sünnikuupäeva korral aaaa-kk-pp]
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/348,
millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 98/2012 seoses Komagataella pastoris'e (DSM 23036) abil saadud 6-fütaasi valmistise (EC 3.1.3.26) miinimumsisaldusega nuumsigade söödalisandis (loa hoidja Huvepharma EOOD)
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta (1), eriti selle artikli 13 lõiget 2,
Pärast määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 kohast taotluse esitamist anti komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 98/2012 (2) luba Komagataella pastoris'e (DSM 23036), varasema nimetusega Pichia pastoris, abil saadud 6-fütaasi valmistise (EC 3.1.3.26) kasutamiseks broilerkanade, broilerkalkunite, munakanatibude, aretuskalkunite, munakanade, muud liiki nuumlindude ja munalindude, võõrutatud põrsaste, nuumsigade ja emiste söödalisandina kuni 28. veebruarini 2022.
Loa hoidja esitas määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 13 lõike 3 kohaselt ettepaneku muuta kõnealuse valmistise loa tingimusi selliselt, et selle valmistise kasutamisel nuumsigade söödalisandina vähendataks selle soovitatud miinimumsisaldust söödas 250 OTU/kg-lt 125 OTU/kg-le. Taotlusele olid lisatud asjakohased täiendavad andmed. Komisjon edastas taotluse Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”).
Toiduohutusamet jõudis oma 9. juuli 2015. aasta arvamuses (3) järeldusele, et kavandatud uute kasutustingimuste korral võib Komagataella pastoris'est (DSM 23036) saadud 6-fütaasi valmistis (EC 3.1.3.26) osutuda tõhusaks, kui seda kasutada nuumsigade täissöödas taotletud minimaalse soovitusliku annuse (125 OTU/kg) piires. Toiduohutusameti arvates ei ole vajadust turustamisjärgse järelevalve erinõuete järele. Toiduohutusamet kinnitas ka määruse (EÜ) nr 1831/2003 kohaselt asutatud referentlabori aruande söödas sisalduva söödalisandi analüüsimeetodi kohta.
Komagataella pastoris'est (DSM 23036) saadud 6-fütaasi valmistise (EC 3.1.3.26) hindamine näitas, et määruse (EÜ) nr 1831/2003 artiklis 5 sätestatud tingimused kasutamise lubamiseks on täidetud.
Seega tuleks rakendusmäärust (EL) nr 98/2012 vastavalt muuta.
Rakendusmääruse (EL) nr 98/2012 lisa asendatakse käesoleva määruse lisa tekstiga.
(2) Komisjoni 7. veebruari 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 98/2012, mis käsitleb luba Pichia pastoris'e (DSM 23036) abil saadud 6-fütaasi (EC 3.1.3.26) kasutamiseks broilerkanade, broilerkalkunite, munakanatibude, aretuskalkunite, munakanade, muud liiki nuumlindude ja munalindude, võõrutatud põrsaste, nuumsigade ja emiste söödalisandina (loa omanik Huvepharma AD) (ELT L 35, 8.2.2012, lk 6).
(3) EFSA Journal 2015;13(7):4200.
Aktiivsuse ühik 12 % niiskusesisaldusega täissööda kilogrammi kohta
Zootehniliste lisandite kategooria. Funktsionaalrühm: seedimist soodustavad ained
6-fütaas
Komagataella pastoris'e (DSM 23036) abil saadud 6-fütaasi (EC 3.1.3.26) valmistis minimaalse aktiivsusega:
4 000 OTU (1)/g (tahkel kujul)
8 000 OTU/g (vedelal kujul)
Komagataella pastoris'e (DSM 23036) abil saadud 6-fütaas (EC 3.1.3.26)
Kolorimeetriline meetod naatriumfütaadist ensüümi toimel eraldunud anorgaanilise fosfaadi sisalduse määramiseks
Broilerkanad, munakanatibud, munakanad, muud linnuliigid, v.a broilerkalkunid ja aretuskalkunid, nuumsead, emised.
Soovituslik maksimumannus kõikide lubatud liikide puhul: 500 OTU täissööda kg kohta.
Kasutamiseks söödas, mis sisaldab üle 0,23 % fütiiniga seotud fosforit.
Kasutajate ohutus: käsitlemisel tuleks kasutada respiraatorit, kaitseprille ja kaitsekindaid.
Broilerkalkunid, aretuskalkunid, võõrutatud põrsad
(1) 1 OTU on selline ensüümi kogus, mille toimel eraldub 1 minutis tsitraatpuhverlahuses, mille pH on 5,5 ja temperatuur 37 °C, 5,1 mM naatriumfütaadist 1 mikromool anorgaanilist fosfaati (mõõdetud sinise P-molübdaadi kompleksi lainepikkusel 820 nm).
(2) Analüüsimeetodite andmed on kättesaadavad ühenduse referentlabori veebilehel järgmisel aadressil: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/349,
NÕUKOGU OTSUS (EL) 2016/350,
Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju) sõlmimise kohta
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 74 ja artikli 78 lõikeid 1 ja 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,
Vastavalt nõukogu otsusele nr 185/2014/EL (1) kirjutati 11. veebruaril 2014 alla Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju (edaspidi „leping”), tingimusel et kõnealune leping sõlmitakse.
Kõnealune leping tuleks heaks kiita.
Nagu on täpsustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 439/2010 (2) põhjenduses 21, osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa kõnealuses määruses ning see on nende suhtes siduv. Seepärast peaksid nad määruse (EL) nr 439/2010 artikli 49 lõike 1 jõustamiseks osalema käesolevas otsuses. Seepärast osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa käesolevas otsuses.
Nagu on täpsustatud määruse (EL) nr 439/2010 põhjenduses 22, ei osale Taani kõnealuses määruses ning see ei ole tema suhtes siduv. Seepärast ei osale Taani käesolevas otsuses,
Käesolevaga kiidetakse liidu nimel heaks Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju.
Nõukogu eesistuja edastab liidu nimel lepingu (3) artikli 13 lõikega 1 ette nähtud teate.
Brüssel, 25. veebruar 2016
(1) Nõukogu 11. veebruari 2014. aasta otsus nr 185/2014/EL Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis osalemise üksikasju, liidu nimel allakirjutamise kohta (ELT L 102, 5.4.2014, lk 1).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta määrus (EL) nr 439/2010, millega luuakse Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet (ELT L 132, 29.5.2010, lk 11).
NÕUKOGU OTSUS (EL) 2016/351,
millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus võetav seisukoht Jordaania taotluse kohta teha WTO eeskirjadest erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodiga
Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (Marrakechi leping), (edaspidi „WTO leping”) IX artikli lõigetes 3 ja 4 on sätestatud WTO lepingu lisades 1A, 1B ja 1C sisalduvatest mitmepoolsetest kaubanduslepingutest ja nende lisadest erandite tegemise kord.
27. juulil 2007 pikendati Jordaaniale subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga antud üleminekuperioodi, et Jordaania saaks kaotada eksporditoetuste kava, millega võimaldatakse vabastada osaliselt või täielikult tulumaksust teatavalt ekspordilt saadav tulu. Kõnealune pikendus kehtis 31. detsembrini 2013 ning subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 27 lõike 2 punkti b kohane teatavate arenguriikide jaoks ette nähtud eksporditoetuste kava järkjärgulise kaotamise periood lõppes 31. detsembril 2015 kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 27 lõikes 4 sätestatud pikendamise jätkamise menetlusega.
Jordaania esitas vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 taotluse teha talle kuni 31. detsembrini 2018 erand tema eksporditoetuste kava järkjärgulise kaotamise kohustusest, mis on sätestatud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 27 lõikes 4.
Erandi tegemine ei mõjutaks negatiivselt liidu majandus- või kaubandushuve ja aitaks Jordaaniat tema püüdlustes lahendada oma majandusprobleeme, mis tulenevad piirkonnas valitsevast raskest ja ebastabiilsest poliitilisest olukorrast.
Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel WTO peanõukogus Jordaania eranditaotluse toetamiseks,
Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus, on toetada Jordaania esitatud taotlust teha talle erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks ette nähtud üleminekuperioodi pikendamisega kuni 31. detsembrini 2018 kooskõlas eranditaotluses sätestatud tingimustega.
Kõnealuse seisukoha esitab komisjon.
Brüssel, 4. märts 2016
NÕUKOGU OTSUS (EL) 2016/352,
millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetav seisukoht seoses ÜRO eeskirjade nr 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 ja 131 muudatusettepanekute ning vaiksete maanteesõidukite (QRTV) heakskiitmist käsitleva uue ÜRO eeskirjaga
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
Kooskõlas nõukogu otsusega 97/836/EÜ (1) ühines liit Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE”) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „1958. aasta muudetud kokkulepe”).
Kooskõlas nõukogu otsusega 2000/125/EÜ (2) ühines liit kokkuleppega, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist („paralleelne kokkulepe”).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/46/EÜ (3) asendati liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti ÜRO eeskirjad ELi tüübikinnituse süsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates nimetatud direktiivi vastuvõtmisest on liidu õigusaktide asemel üha sagedamini hakatud ELi tüübikinnituse raames kohaldama ÜRO eeskirju.
Arvestades kogemusi ja tehnika arengut on vaja kohandada tehnika edusammudega nõudeid teatavatele elementidele või tunnusjoontele, mida käsitletakse ÜRO eeskirjades nr 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 ja 131.
Selleks, et sätestada ühtsed nõuded vaiksete maanteesõidukite (QRTV) heakskiitmisele seoses nende vähendatud müraga, tuleks vastu võtta uus ÜRO eeskiri.
Seetõttu on vaja kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse liidu nimel 1958. aasta muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe täitevkomitees nimetatud ÜRO dokumentide vastuvõtmise küsimuses,
Liidu nimel 1958. aasta muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe täitevkomitees ajavahemikus 7.–11. märtsini 2016 võetav seisukoht on hääletada käesoleva otsuse lisas loetletud ettepanekute poolt.
(1) Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).
(2) Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukitele ning nendele paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe”) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).
Eeskirja nr
Päevakorrapunkti pealkiri
Eeskirja nr 10 (elektromagnetiline ühilduvus) 05-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 10 (elektromagnetiline ühilduvus) 04-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 34 (tuleohutus) 03-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 41 (mootorrataste müratase) 04-seeria muudatuste 4. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 46 (kaudse nähtavuse seadmed) 04-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 48 (valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 06-seeria muudatuste 7. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 48 (valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 05-seeria muudatuste 9. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 48 (valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 04-seeria muudatuste 16. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 50 (mopeedide ja mootorrataste ääretule-, pidurdustule- ja suunatulelaternad) algsete muudatuste seeriate 18. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 51 (M- ja N-kategooria sõidukite müra) 03-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 53 (L3-kategooria sõidukite valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 01-seeria muudatuste 18. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 53 (L3-kategooria sõidukite valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) uue 02-seeria muudatuste ettepanek
Eeskirja nr 55 (mehhaanilised haakeseadised) 01-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 60 (juhi käitatavad juhtseadised mopeedidel/mootorratastel) 5. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 73 (küljekaitsevahendid) 01-seeria muudatuste 1. paranduse (ainult prantsuskeelses versioonis) ettepanek
Eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 07-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 94 (laupkokkupõrke kaitse) 01-seeria muudatuste 3. paranduse (ainult venekeelses versioonis) ettepanek
Eeskirja nr 107 (busside üldine ehitus) 05-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 107 (busside üldine ehitus) 06-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 107 (busside üldine ehitus) 07-seeria muudatuste ettepanek
Eeskirja nr 110 (surumaagaasi või veeldatud maagaasi kasutavad sõidukid) 02-seeria muudatuste ettepanek
Eeskirja nr 113 (sümmeetrilist lähituld kiirgavad esilaternad) 01-seeria muudatuste 6. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 118 (materjalide põlemisomadused) 02-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 125 (juhi eesmine vaateväli) 01-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 128 (valgusdioodiga valgusallikad (leedvalgusallikad)) algse seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 130 (sõidurajalt kõrvalekaldumise hoiatussüsteem (LDWS)) 1. täienduse ettepanek
Eeskirja nr 131 (kõrgetasemelised hädapidurdussüsteemid (AEBS)) 01-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek
Vaiksete maanteesõidukite (QRTV) heakskiitmist käsitleva uue eeskirja ettepanek

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus