Ülemnõukogu 15.04.1992 seadus; jõustumiskuupäev 01.07.1992
; kehtetuks muutumise kuupäev 01.07.2009
redaktsioon 01.05.2009 - 01.07.2009 [RT I, 31.47.581, ]
Kehtetuks tunnistatud: RK s 17.12.2008; jõust. 01.07.2009 [RT I 2009, 5, 35]
RT 1992, 15/16, 241
RK s 28.01.2009 jõust.01.05.2009
RT I 2009, 11, 67
RK s 10.12.2008 jõust.01.01.2009
RK s 11.12.2008 jõust.01.01.2009
RK s 25.01.2007 jõust.01.01.2008
RK s 14.06.2007 jõust.14.07.2007
RT I 2007, 44, 316
RK s 13.12.2006 jõust.01.02.2007
RK s 14.06.2006 jõust.01.01.2007
RT I 2006, 31, 236
RK s 08.02.2006 jõust.04.03.2006
RT I 2006, 10, 64
RK s 28.09.2005 jõust.01.01.2006
RK s 08.12.2004 jõust.01.01.2005
RT I 2004, 86, 584
RK s 22.04.2004 jõust.01.05.2004
RT I 2004, 37, 256
RK s 18.12.2003 jõust.01.01.2004
RT I 2003, 90, 601
RK s 17.12.2003 jõust.01.01.2004
RK s 22.01.2003 jõust.02.03.2003
RT I 2003, 13, 69
RK s 11.12.2002 jõust.01.03.2003
RT I 2002, 110, 656
RK s 18.12.2002 jõust.23.01.2003
RK s 18.12.2002 jõust.01.01.2003
RT I 2002, 111, 663
RK s 19.06.2002 jõust.01.10.2002
RK s 04.04.2001 jõust.01.01.2002
RT I 2001, 42, 233
RK s 24.01.2001 jõust.01.01.2002
RK s 31.05.2001 jõust.30.06.2001
RT I 2001, 53, 311
RK s 06.12.2000 jõust.07.01.2001
RT I 2000, 102, 669
RK s 14.06.2000 jõust.01.10.2000
RT I 2000, 57, 370
RK s 14.06.2000 jõust.10.07.2000
RT I 2000, 51, 327
RK s 08.03.2000 jõust.07.04.2000
RT I 2000, 25, 144
RK s 16.06.1999 jõust.26.07.1999
RK s 27.01.99 jõust.28.02.99
RT I 1999, 16, 276
RK s 09.12.98 jõust.01.01.99
RT I 1998, 111, 1829
RK s 18.12.96 nr. 267 jõust.01.02.97
RT I 1997, 5, 32
RK s 20.12.95 nr. 111 jõust.01.09.96
RK s 26.06.96 nr. 207 jõust.26.07.96
RK s 12.06.96 nr. 185 jõust.11.07.96
RT I 1996, 45, 850
RK s 28.05.96 nr. 166 jõust.08.06.96
RT I 1996, 40, 773
RK s 25.01.95 nr. 489 jõust.01.01.96
RT I 1995, 16, 228
rk s 19.01.95 nr. 485 jõust.20.02.95
rk s 05.05.93 nr. 128 jõust.01.09.93
rk s 09.02.93 nr. 65 jõust.12.03.93
Seaduse tekstis asendatud sõna "kohus" sõnaga "töövaidlusorgan" vastavas käändes
(RK s 20.12.95 nr. 111 jõust.01.09.96 - RT I 1996, 3, 57)
(RK s 22.04.2004 jõust.01.05.2004 - RT I 2004, 37, 256)
(2) (Kehtetu - RK s 22.04.2004 jõust.01.05.2004 - RT I 2004, 37, 256)
(2) 13–14-aastastel alaealistel ja 15–16-aastastel koolikohustuslikel alaealistel on lubatud teha töid, kus täidetavad tööülesanded on lihtsat laadi ega nõua suurt kehalist või vaimset pingutust (edaspidi kerge töö). Kergete tööde loetelu kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
(5) 13–14-aastase alaealisega töölepingu sõlmimiseks taotleb tööandja oma asukohajärgse (elukohajärgse) tööinspektori kirjalikku nõusolekut. Taotluses esitab tööandja § 26 1. lõike punktides 1–7 loetletud andmed, samuti andmed alaealise vanuse ja koolikohustuslikkuse kohta.
Tööleping, mis sõlmiti enne töötaja või tööandja jaoks kõrgendatud vanusemäära kehtima hakkamist (paragrahv 2 lõige 1 ja paragrahv 3 punkt 3), jääb jõusse ka niisuguse vanusemäära kehtima hakkamisel, kui seadus ei näe ette teisiti.
(1) Töölepingust tulenevad õigused ja kohustused lähevad uuele tööandjale üle järgmistel juhtudel:
(RK s 28.05.96 nr. 166 jõust.08.06.96 - RT I 1996, 40, 773)
(RK s 25.01.95 nr. 489 jõust.01.01.96 - RT I 1995, 16, 228)
(RK s 11.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 56, 315)
3) töötajale usuliste vajaduste rahuldamiseks sobiva töö- ja puhkeaja võimaldamist.
§ 102. (Kehtetu - RK s 11.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 56, 315)
§ 103. (Kehtetu - RK s 11.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 56, 315)
Soodustused, mis on paragrahvi 51 2.lõikes, paragrahvi 63 2.lõikes, paragrahvis 67, paragrahvi 79 2. lõikes ja paragrahvis 92 ette nähtud naisele, kes kasvatab lapsinvaliidi või alla kolmeaastast last, laienevad ka:
§131. Töötajad, kes töötavad osalise tööajaga
§ 19. Pidev tööstaaž sama tööandja juures
Pidevat tööstaaži sama tööandja juures arvutatakse eeskirjade järgi, mis on kehtestatud tööandja poolt või kollektiiv- või töölepinguga. Igal juhul arvatakse mainitud staaži hulka sama tööandja juures töölepingu alusel vaheaegadeta töötatud aeg, töölepingu peatumise aeg ja sunnitult töölt puudutud aeg.
3) töölepingu alusel töötamise aeg, sealhulgas erikandega töötamise aeg töödel või tingimustes, mis annavad töötajale õiguse soodustuspensionile või pensioniõigusliku staaži soodustatud korras arvutamisele;
4) töölepingu peatumine paragrahvi 55 punktide 1-2 ja 7 alusel kauemaks kui kolmeks kuuks.
4) teise tööandja juures paragrahvide 67 ja 68 alusel töötatud aeg, kui töötaja esitab põhikoha tööandjale niisugust töötamist tõendava dokumendi.
(RK s 26.06.96 nr. 207 jõust.26.07.96 - RT I 1996, 49, 953)
(RK s 06.12.2000 jõust.07.01.2001 - RT I 2000, 102, 669)
(RK s 26.06.96 nr. 207 jõust.26.07.96 - RT I 1996, 49, 953;
RK s 17.12.2003 jõust.01.01.2004 - RT I 2003, 88, 591)
(2) Ametikohtade loetelu, mille täitmisel ei kohaldata käesoleva paragrahvi 1.lõikega ettenähtud piiranguid, kehtestatakse seaduse või vabariigi valitsuse määrusega.
(3) Katseaja hulka ei arvata aega, mil tööleping oli peatatud paragrahvi 55 punktide 1-6 alusel.
(1) Katseaja tulemused määrab kindlaks tööandja. Kui tööandja ei ole rahul katseaja tulemustega, on tal õigus töölepingu lõpetada (paragrahvi 86 punkt 5). Katseaja kestel on töötajal õigus tööleping lõpetada.
§ 36. (Kehtetu -RK s 22.04.2004 jõust.01.05.2004 - RT I 2004, 37, 256)
§ 37. (Kehtetu -RK s 24.01.2001 jõust.01.01.2002 - RT I 2001, 17, 78)
(RK s 14.06.2000 jõust.10.07.2000 - RT I 2000, 51, 327)
(1) Pärast paragrahvi 42 1. lõikes ettenähtud tähtaja möödumist esitab tööandja töösisekorraeeskirjade projekti kahes eksemplaris kooskõlastamiseks oma asukoha (elukoha) tööinspektorile.
(RK s 16.06.1999 jõust.26.07.1999 - RT I 1999, 60, 616)
(RK s 05.05.93 nr. 128 jõust.01.09.93 - RT I 1993, 26, 441)
Paragrahvides 48-50 ettenähtud kohustused lasuvad pooltel ka pärast tööaja lõppu ja töös ettenähtud vaheaegadel, välja arvatud, kui kohustuse niisugusel ajal täitmine on vastuolus kohustuse olemusega.
(RK s 13.12.2006 jõust.01.02.2007 - RT I 2007, 2, 6)
7) ajaks, mil töötaja on ajateenistuskohustuse täitmisel, teenib asendusteenistuses või võtab osa õppekogunemisest;
(RK s 22.01.2003 jõust.02.03.2003 - RT I 2003, 13, 69)
10) ajaks, mil töötaja oli töölt kõrvaldatud käesoleva seaduse paragrahv 56 või 57 alusel või töötajate distsiplinaarvastutuse seaduse paragrahv 3 punkti 3 alusel;
(2) Töötajale ei maksta tasu aja eest, mil ta oli töölt kõrvaldatud käesoleva paragrahvi 1.lõikes ettenähtud alustel.
(1) Töölepingu peatumise vormistab tööandja paragrahvi 20 3. lõike punktis 4 ettenähtud juhtudel tööraamatus.
(2) Töötaja nõudel tehakse töölepingu peatumise kohta lepingus kanne, milles näidatakse töölepingu peatumise aluse formuleering viitega seaduse paragrahvile, lõikele ja punktile ning aeg, milleks leping on peatunud.
(5) Töölepingu muutmine on lubatud vaid poolte kokkuleppel, välja arvatud paragrahvides 61-66 ette nähtud juhtudel, mil töötajal või tööandjal on õigus nõuda töölepingu ühepoolset muutmist.
§v 61. Töötaja nõudmisel teisele tööle alatiseks üleviimine
(3) Kui tööandjal ei ole võimalik töötajat üle viia tema tervisele vastavale tööle, lõpetatakse tööleping paragrahvi 86 punkt 4 alusel.
(RK s 09.12.98 jõust.01.01.99 - RT I 1998, 111, 1829)
(2) Töötingimuste ajutise kergendamise või terviseseisundile vastavale tööle üleviimise tagajärjel tekkinud palgavahe hüvitatakse töötajale ravikindlustuse seaduses (RT I 2002, 62, 377) sätestatud korras, välja arvatud käesoleva paragrahvi 3. lõikes ettenähtud juhtudel.
(RK s 09.12.98 jõust.01.01.99 - RT I 1998, 111, 1829;
RK s 19.06.2002 jõust.01.10.2002 - RT I 2002, 62, 377)
(RK s 09.02.93 nr.65 jõust.12.03.93 - RT I 1993, 10, 150)
(1) Tööandjal on õigus tootmise või töö ümberkorraldamisel muuta töötaja töötasustamise aluseid ja töörežiimi, teatades sellest töötajale kirjalikult ette vähemalt üks kuu.
(2) Muudatustega mittenõustumisel on töötajal õigus nõuda töölepingu lõpetamist (paragrahv 82).
(3) Üleviimine teisele tööle käesoleva paragrahvi 2.lõikes nimetatud juhtudel on lubatud ükskõik millisele tööle samas asulas mitte kauemaks kui üheks kuuks, kui see töö ei ole vastunäidustatud töötaja tervisele ja ei too kaasa töötaja suuremat materiaalset vastutust.
(2) Tööandjal on käesoleva paragrahvi 1.lõikes nimetatud juhtudel kohaliku omavalitsusorgani otsuse alusel õigus samaks tähtajaks töötaja üle viia tööle teise ettevõttesse, asutusse või muusse organisatsiooni otsuse teinud omavalitsusorgani haldamisel oleva territooriumi piires.
(2) Osalise tööaja kehtestamisest või osaliselt tasustatavale puhkusele saatmisest on tööandja kohustatud teatama töötajale kirjalikult vähemalt kaks nädalat ette. Töökorralduse nimetatud muudatustega mittenõustumisel on töötajal õigus nõuda töölepingu lõpetamist paragrahv 82 alusel.
(5) Tööandjal on keelatud töötajale kehtestada osalist tööaega või saata teda osaliselt tasustatavale puhkusele ajal, mil talle on ette teatatud töölepingu lõpetamisest käesoleva seaduse paragrahv 86 punkti 3 alusel.
1) poolte kokkuleppel (paragrahv 76);
2) tähtaja möödumisel (paragrahv 77);
3) töötaja algatusel (paragrahvid 79, 80, 82 ja 85);
4) tööandja algatusel (paragrahv 86);
5) kolmandate isikute nõudmisel (paragrahv 110);
6) pooltest sõltumatutel asjaoludel (paragrahvid 111-116).
(1) Tööandja ja töötaja on kohustatud töölepingu lõpetamisest teineteisele ette teatama kirjalikult (paragrahvid 77, 79, 80, 82, 85 ja 87). Soov lõpetada tööleping peab olema väljendatud tingimusteta.
(2) Käesoleva paragrahvi 1.lõikes ettenähtud tähtaegu ei kohaldata töölepingu lõpetamisel töötajaga, kes on tööle võetud äraoleva töötaja asendamiseks.
Kui kumbki pooltest ei nõua määratud ajaks sõlmitud töölepingu lõpetamist paragrahvis 77 ettenähtud korras või ei sõlmita uut töölepingut ja töösuhted jätkuvad ka pärast lepingutähtaja möödumist, muutub määratud ajaks sõlmitud tööleping määramata ajaks sõlmitud töölepinguks.
(1) Määratud ajaks sõlmitud töölepingu (paragrahvi 27 2. lõige, punktid 1-4 ja 6) ennetähtaegsest lõpetamisest teatab töötaja tööandjale ette vähemalt:
(2) Kui määratud ajaks sõlmitud erisoodustustega töölepingu (paragrahvi 27 2. lõike punkt 5) ennetähtaegse lõpetamise põhjuseks on töö jätkamist takistav haigus, invaliidsus või invaliidistunud perekonnaliikme hooldamise vajadus, teatab töötaja tööandjale lepingu lõpetamisest vähemalt viis kalendripäeva ette. Muudel põhjustel niisugust töölepingut töötaja algatusel ei lõpetata.
Töölepingu lõpetamiseks paragrahv 79 2.lõikes ning paragrahv 80 1.lõike punktis 3 ja 2.lõikes ettenähtud alustel esitab töötaja tööandjale kirjaliku tõendi lepingu lõpetamise põhjuse kohta.
(2) Määramata ajaks sõlmitud töölepingu lõpetamisel käesoleva paragrahvi 1.lõike alusel maksab tööandja töötajale hüvitusena tema kahe kuu keskmise palga. Määratud ajaks sõlmitud töölepingu lõpetamisel samal alusel maksab tööandja töötajale tema keskmise palga lepingu tähtaja möödumiseni, kuid mitte üle kahe kuu.
(1) Etteteatamistähtaja möödumisel võib töötaja lahkuda töölt ning tööandja on kohustatud andma talle tööraamatu ja lõpparve, välja arvatud paragrahvi 80 2.lõikes ettenähtud juhtudel.
(2) Paragrahvi 80 2.lõikes ettenähtud juhtudel võib töötaja töölt lahkuda pärast töölepingu lõpetamise vormistamist. Poolte vaidluse korral lahkumise põhjuse üle lahendab küsimuse töövaidlusorgan.
(RK s 14.06.2007 jõust.14.07.2007 - RT I 2007, 44, 316)
(RK s 14.06.2006 jõust.01.01.2007 - RT I 2006, 31, 236)
10) (Kehtetu - RK s 08.02.2006 jõust.04.03.2006 - RT I 2006, 10, 64)
(RK s 27.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 276)
2) (Kehtetu - RK s 18.12.96 nr. 267 jõust.01.02.97 - RT I 1997, 5, 32)
3) töötajate koondamisel: töötajale, kellel on pidevat tööstaaži selle tööandja juures alla viie aasta - mitte vähem kui kaks kuud;
6) (Kehtetu - RK s 08.02.2006 jõust.04.03.2006 - RT I 2006, 10, 64)
(2) Käesoleva paragrahvi 1. ja 5. lõikes ettenähtud tähtaegade mittejärgimisel on tööandja kohustatud maksma töötajale hüvitust keskmise päevapalga ulatuses iga tööpäeva eest, mille võrra töölepingu lõpetamisest vähem ette teatati. Mainitud hüvituse maksmine ei vabasta tööandjat kohustusest maksta töötajale paragrahvi 90 1.lõikes ettenähtud hüvitust.
(RK s 08.03.2000 jõust.07.04.2000 - RT I 2000, 25, 144)
(3) Töölepingu lõpetamisel käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud alustel on tööandja kohustatud sellest kirjalikult ette teatama ka töötajat esindavale organisatsioonile või isikule samas lõikes näidatud tähtajal (välja arvatud 1.lõike punkt 6) ja esitama lepingu lõpetamise põhjuse ning tegema teatavaks abinõud, mis ta on tarvitusele võtnud töötaja edaspidiseks tööga kindlustamiseks.
(RK s 28.01.2009 jõust.01.05.2009 - RT I 2009, 11, 67)
§ 89. (Kehtetu - RK s 18.12.2002 jõust.01.01.2003 - RT I 2002, 111, 663)
2) 10 töötajaga tööandja juures, kes annab tööd 20–99 töötajale;
3) 10%-ga töötajatest tööandja juures, kes annab tööd 100–299 töötajale;
(RK s 18.12.2002 jõust.01.01.2003 - RT I 2002, 111, 663)
(3) Konsultatsioonide käigus on töötajate esindajatel õigus kohtuda tööandja esindajatega ning esitada töölepingute lõpetamiste kohta omapoolseid kirjalikke ettepanekuid ja arvamusi vähemalt 15 päeva jooksul lõikes 2 nimetatud teatise esitamisest, kui ei lepita kokku pikemas ajas. Ettepanekutega mittenõustumist on tööandja kohustatud põhjendama.»
§ 893. Töölepingu lõpetamine töölepingute kollektiivse lõpetamise korral
(1) Tööandja peab kavandatavaks töölepingute kollektiivseks lõpetamiseks taotlema tööandja asu- või elukohajärgse tööinspektsiooni kooskõlastust, esitades taotluse, kus märgitakse järgmised andmed:
2) töötajad, kellega kavatsetakse töölepingud lõpetada (nimed ja arv);
5) töötajate esindajatega toimunud konsultatsiooni tulemused.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse koopia edastatakse töötajate esindajatele, kellel on õigus esitada tööinspektsioonile asjassepuutuvaid märkusi.
(3) Kui juriidilisest isikust tööandja tegevus lõpetatakse kohtuotsuse alusel, peab tööandja kavandatavast kollektiivsest töölepingute lõpetamisest teavitama tööinspektsiooni viimase nõudmisel.
(4) Tööinspektsioon kooskõlastab töölepingute kollektiivse lõpetamise, kui tööandja on järginud käesolevas seaduses selleks sätestatud nõudeid. Kooskõlastuse andmisest keeldumise korral peab tööinspektsioon seda kirjalikult põhjendama.
(5) Töölepingute kollektiivse lõpetamise raames võib tööandja alustada töötajatega töölepingute lõpetamisi mitte varem kui 30 päeva möödumisel tööinspektsioonilt kooskõlastuse saamise päevast arvates.
(6) Töötajate esindaja võib lõikes 5 sätestatud tähtaega kuni 30 päeva võrra pikendada, kui töölepingute lõpetamisega seonduvaid probleeme ei suudeta õigeaegselt lahendada.
§ 90. Hüvituse maksmine töötajale
(1) Tööandja on kohustatud maksma töötajale töölepingu lõpetamisel hüvitust:
1) ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni likvideerimise (§ 86 punkt 1), tööandja pankroti väljakuulutamise või pankrotimenetluse raugemise (§ 86 punkt 2) ja töötajate koondamise (§ 86 punkt 3) tõttu:
a) töötajale, kellel on pidevat tööstaaži selle tööandja juures kuni 5 aastat - kahe kuu keskmise palga ulatuses;
b) töötajale, kellel on pidevat tööstaaži selle tööandja juures 5 - 10 aastat - kolme kuu keskmise palga ulatuses;
c) töötajale, kellel on pidevat tööstaaži selle tööandja juures üle 10 aasta - nelja kuu keskmise palga ulatuses;
2) töötaja mittevastavuse tõttu (paragrahvi 86 punkt 4) - töötaja ühe kuu keskmise palga ulatuses.
(RK s 18.12.96 nr. 267 jõust.01.02.97 - RT I 1997, 5, 32)
(2) (Kehtetu - RK s 14.06.2006 jõust.01.01.2007 - RT I 2006, 31, 236)
(3) Töölepingu lõpetamisel muudel paragrahvis 86 ettenähtud alustel töötajale hüvitust ei maksta.
§ 91. Keeld lõpetada töölepingut tööandja algatusel
(1) Töölepingu lõpetamine tööandja algatusel ei ole lubatud:
1) töötaja ajutise töövõimetuse ajal (välja arvatud paragrahvi 86 punkt 9);
2) töötaja puhkusel (sealhulgas lapsehooldus- ja palgata puhkusel) viibimise ajal ning perioodil, mille kestel töötajale oli kehtestatud osaline tööaeg või ta oli saadetud osaliselt tasustatavale puhkusele paragrahv 68 1.lõikes ettenähtud korras;
3) seadusliku streigi ajal, kui töötaja osaleb selles streigis seadusega ettenähtud korras;
4) ajal, mil töötaja täidab talle riigi- või kohaliku omavalitsusorgani poolt pandud ülesandeid või esindab seaduse või kollektiivlepinguga ettenähtud korras töötajaid.
(2) Käesoleva paragrahvi 1.lõiget ei kohaldata töölepingu lõpetamisel ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni likvideerimise ja tööandja pankroti väljakuulutamise tõttu.
§ 92. Töölepingu lõpetamine raseda või isikuga, kes kasvatab alla kolmeaastast last
(RK s 04.04.2001 jõust.01.01.2002 - RT I 2001, 42, 233)
(1) Tööandjal on keelatud lõpetada tööleping raseda või isikuga, kes kasvatab alla kolmeaastast last, välja arvatud paragrahvi 86 punktides 1-2, 5-8 ja 11 ettenähtud alusel.
(2) Töölepingu lõpetamine käesoleva paragrahvi 1.lõikes mainitud töötajatega paragrahvi 86 punktides 1-2 ja 5-8 ettenähtud alustel on lubatud üksnes tööandja asukoha (elukoha) tööinspektori nõusolekul.
§ 93. Töölepingu lõpetamine alaealisega
Tööandjal on õigus lõpetada alaealisega tööleping paragrahvis 86 ettenähtud alustel, välja arvatud paragrahvi 86 punkt 5. Töölepingu lõpetamine paragrahvi 86 punktides 3-4 ettenähtud alustel on lubatud üksnes tööandja asukoha (elukoha) tööinspektori nõusolekul.
§ 94. Töölepingu lõpetamine töötajate esindajatega
(1) Töölepingu lõpetamine tööandja algatusel töötajaga, kes on valitud töötajate esindajaks, on lubatud töötaja volituste ajal ja ühe aasta jooksul pärast volituste lõppemist, välja arvatud käesoleva seaduse § 86 punktides 1, 9 ja 11 ettenähtud alustel, üksnes tööandja asukoha (elukoha) tööinspektori nõusolekul.
(2) Tööinspektor peab tööandjale kirjalikult põhjendama töötajate esindajaga töölepingu lõpetamiseks nõusoleku andmist või sellest keeldumist. Enne vastava otsuse tegemist peab tööinspektor pöörduma kirjalikult töötajaid esindava organisatsiooni poole arvamuse saamiseks töötajate esindajaga töölepingu lõpetamise kohta, kui töötajate esindaja on töötajaid esindava organisatsiooni poolt valitud. Töötajaid esindav organisatsioon annab oma kirjaliku arvamuse ühe nädala jooksul, arvates pöördumise päevast.
(3) Keelatud on töötajate esindajaga töölepingu lõpetamine tulenevalt tema seaduslikust tegevusest töötajate huvide esindamisel.
(4) Tööinspektori ebaseadusliku tegevuse peale saab esitada kaebuse halduskohtule.
§ 95. (Kehtetu -RK s 24.01.2001 jõust.01.01.2002 - RT I 2001, 17, 78)
§ 96. Erisoodustuste korras saadu tagastamine töölepingu lõpetamisel
Määratud ajaks sõlmitud töölepingu (paragrahvi 27 2.lõike punkt 5) lõpetamisel paragrahvi 86 punktides 4-8 ja paragrahvis 112 ettenähtud alustel, samuti niisuguse lepingu lõpetamisel paragrahvis 113 ettenähtud alusel töötaja süül, on tööandjal õigus nõuda töötajalt töölepingu alusel saadud erisoodustuste (tööandja poolt makstud stipendium ja kantud muud õppekulud, õppeajaks säilitatud töötasu jms.) tagastamist.
§ 97. Töölepingu lõpetamine ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni likvideerimisel või tööandja pankroti väljakuulutamisel
(1) Tööandjal on õigus lõpetada töötajatega tööleping paragrahvi 86 punktis 1 ettenähtud alustel, kui ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni tegevus lõpetatakse täielikult ning selle baasil ei moodustata uut ettevõtet, asutust või muud organisatsiooni.
(2) Tööandja pankroti väljakuulutamisel on pankrotihalduril õigus lõpetada tööleping töötajatega paragrahv 86 punktis 2 ettenähtud alusel pärast pankrotiotsuse tegemist.
§ 98. Töölepingu lõpetamine töötajate koondamisel
(1) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping paragrahvi 86 punktis 3 ettenähtud alusel töömahu vähenemisel, tootmise või töö ümberkorraldamisel, varem töötanud töötaja tööle ennistamisel ja muudel juhtudel, mis tingivad töö lõppemise. Töötaja keeldumist tööajanormi suurendamise või vähendamise ettepanekust ei loeta asjaoluks, mis tingib töö lõppemise.
(2) Enne töölepingu lõpetamist koondamise tõttu on tööandja kohustatud pakkuma töötajale võimaluse korral teist tööd.
(3) Tööandja on kohustatud koondamise tõttu vabanenud töötaja tema soovil tööle tagasi võtma kuue kuu jooksul, kui tööandjal tekib vabu töökohti.
§ 99. Töölejäämise eelisõigus koondamisel
(1) Töölepingu lõpetamisel koondamise tõttu on töölejäämise eelisõigus eelkõige töötajate esindajal, seejärel töötajatel, kes töötavad selle tööandja juures põhikohaga.
(2) Põhikohaga töötavatest isikutest eelistatakse neid, kel on paremad tööalased näitajad.
(3) Võrdsete tööalaste näitajate korral eelistatakse töötajaid, kes on selle tööandja süül saanud kutsehaiguse või töövigastuse; kes on kauem töötanud selle tööandja juures; kellel on ülalpeetavaid; kes täiendavad oma kutseoskusi ja teadmisi eriharidust andvas õppeasutuses.
§ 100. Töölepingu lõpetamine ettevõtte, asutuse või organisatsiooni reorganiseerimisel, sealhulgas tema struktuuriüksuse likvideerimisel
(1) Tööandjal on õigus ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni reorganiseerimisel lõpetada töölepingu paragrahvi 86 punktis 3 ettenähtud alusel, kui reorganiseerimisega kaasneb töötajate koondamine.
(2) Tööandjal on õigus ettevõtte, asutuse või muu organisatsiooni tööandja õigusteta struktuuriüksuse likvideerimisel lõpetada seal töötavate töötajatega tööleping paragrahvi 86 punktis 3 ettenähtud alusel, kui neile ei ole võimalik pakkuda tööd teises struktuuriüksuses või nad on keeldunud pakutud tööst.
§ 101. Töölepingu lõpetamine töötaja mittevastavusel oma ametikohale või tehtavale tööle tööoskuse või tervise tõttu
(1) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping paragrahvi 86 punktis 4 ettenähtud alusel, kui töötaja ei tule toime oma tööülesannete täitmisega ebapiisava tööoskuse või tervise tõttu. Tööandja võib töölepingu samal alusel lõpetada ka siis, kui:
1) töötajal puudub dokument või õigus, mille olemasolu on vastavale tööle lubamise kohustuslik eeltingimus;
(RK s 25.01.2007 jõust.01.01.2008 - RT I 2007, 16, 77)
2) töötaja ei vasta oma tööle või ametikohale ebapiisava keele- või suhtlemisoskuse tõttu;
3) töötaja ei täienda erialaseid teadmisi (sealhulgas riigikeele ja võõrkeelte oskust), kui see on tööks vajalik ja tööandja on talle selleks tingimused loonud vastavalt kokkulepitud korrale.
(2) Töötaja tervise halvenemine võib olla töölepingu lõpetamise põhjuseks, kui see on püsiva iseloomuga ja takistab senise töö jätkamist või välistab senise töö jätkamise.
(3) Töötaja kutseoskuse vastavust täidetavale ametikohale või tehtavale tööle hindab tööandja. Töötaja tervise vastavus määratakse kindlaks arsti otsusega.
(4) Tööandja võib lõpetada paragrahvi 86 punktis 4 ettenähtud alusel töölepingu, kui töötajale ei ole võimalik pakkuda teist tööd või kui töötaja on keeldunud pakutud tööst.
§ 102. Töölepingu lõpetamine katseaja ebarahuldavate tulemuste tõttu
(1) Tööandjal on õigus lõpetada paragrahvi 86 punktis 5 ettenähtud alusel tööleping, kui katseaja tulemused osutuvad ebarahuldavaks. Katseaja tulemusi hindab tööandja.
(2) Tööandja võib töölepingu lõpetada katseaja kestel (kaasa arvatud katseaja viimane päev).
§ 103. Töölepingu lõpetamine töötajapoolsel töökohustuste rikkumisel või korruptiivse teo toimepanemisel
(1) Tööandjal on õigus lõpetada paragrahvi 86 punktis 6 ettenähtud alusel tööleping, kui süütegu häiris tööd ja töötajal on distsiplinaarkaristus, mis ei ole kustunud.
(2) Tööandja võib töölepingu lõpetada ka töötaja esmakordse jämeda töökohustuste rikkumise eest.
(3) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping käesoleva seaduse paragrahv 86 punktis 12 ettenähtud alusel iga töötajaga, kes paneb toime korruptiivse teo.
§ 104. Töölepingu lõpetamine töötaja suhtes usalduse kaotamisel
(1) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping paragrahvi 86 punktis 7 ettenähtud alusel iga töötajaga, kelle suhtes tööandja on kaotanud usalduse.
(2) Töölepingu võib lõpetada, kui töötaja on:
1) põhjustanud tööandja vara puudujäägi, riknemise, hävimise, kaotsimineku või riisumise, samuti kui ta on töökohal varastanud kaastöötaja vara;
2) seadnud ohtu tööandja vara säilimise;
3) põhjustanud tarbijate, klientide või äripartnerite usaldamatuse tööandja vastu;
4) (Kehtetu - RK s 27.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 276)
5) (Kehtetu - RK s 27.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 276)
6) (Kehtetu - RK s 27.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 276)
7) (Kehtetu - RK s 27.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 276)
§ 105. Töölepingu lõpetamine vääritu teo eest
(1) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping paragrahvi 86 punktis 8 ettenähtud alusel pedagoogide, alaealiste juhendajate ja muude töötajatega, kelle tööülesandeks on noori õpetada või kasvatada, samuti riigi ja kohaliku omavalitsuse ametiasutuse abiteenistujatega.
(RK s 05.05.93 nr. 128 jõust.01.09.93 - RT I 1993, 26, 441;
RK s 25.01.95 nr. 489 jõust.01.01.96 - RT I 1995, 16, 228)
(2) Väärituks on tegu, mis on vastuolus üldtunnustatud kõlblusnormidega või diskrediteerib töötajat või tööandjat. Vääritu tegu on töölepingu lõpetamise aluseks ka siis, kui see pandi toime väljaspool töökohustuste täitmist.
§ 106. Töölepingu lõpetamine töötaja süütegude tõttu
Töölepingu lõpetamisel paragrahvi 86 punktides 6-8 ettenähtud alustel on tööandja kohustatud järgima distsiplinaarkaristuste määramiseks seadusega kehtestatud korda. Tööandja ei ole kohustatud töölepingu lõpetamisest töötaja süütegude tõttu ette teatama ega hüvitust maksma.
§ 107. Töölepingu lõpetamine pikaajalise töövõimetuse tõttu
(1) Tööandjal on õigus lõpetada tööleping paragrahvi 86 punktis 9 ettenähtud alusel töötaja töövõimetuse ajal:
1) kui töötaja on töövõimetuse tõttu töölt puudunud üle nelja kuu järjest, tuberkuloosi haigestumise tõttu üle kaheksa kuu järjest;
2) kui töötaja on töövõimetuse tõttu töölt puudunud üle viie kuu kalendriaasta jooksul, tuberkuloosi haigestumise tõttu üle kaheksa kuu kalendriaasta jooksul.
(RK s 12.06.96 nr. 185 jõust.11.07.96 - RT I 1996, 45, 850)
(2) Töövigastuse tõttu ajutiselt töövõimetuks jäänule säilitab tööandja töökoha tema tervenemiseni või invaliidsuse kindlaksmääramiseni.
(3) Töölepingu lõpetamisel töötaja töövõimetuse ajal on töölepingu lõpetamise päevaks töölepingusse kande tegemise päev.
§ 108. (Kehtetu - RK s 08.02.2006 jõust.04.03.2006 - RT I 2006, 10, 64)
§ 109. (Kehtetu -RK s 24.01.2001 jõust.01.01.2002 - RT I 2001, 17, 78)
TÖÖLEPINGU LÕPETAMINE KOLMANDATE ISIKUTE NÕUDMISEL
§ 110. Töölepingu lõpetamine alaealisega kolmandate isikute nõudmisel
(1) Alaealise seaduslik esindaja või tööandja asu- või elukohajärgne tööinspektor võib nõuda alaealisega sõlmitud töölepingu lõpetamist, kui töötamisel ei ole järgitud §-s 21 sätestatud nõudeid.
(2) Käesoleva paragrahvi 1.lõikes ettenähtud alusel lõpetab tööandja töölepingu vastava kirjaliku nõude esitamise päevale järgnevast päevast.
(3) Tööandja on kohustatud maksma alaealisele töölepingu lõpetamisel hüvitust tema ühe kuu keskmise palga ulatuses.
TÖÖLEPINGU LÕPETAMINE POOLTEST SÕLTUMATUTEL ASJAOLUDEL
§ 111. (Kehtetu - RK s 11.12.2002 jõust.01.03.2003 - RT I 2002, 110, 656)
§ 112. Töölepingu lõpetamine süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisel
(1) Tööleping lõpetatakse süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisel, millega töötajale mõisteti kriminaalkaristus, mis teeb võimatuks senise töö jätkamise.
(2) Töötaja vahi alla võtmisel lõpetatakse tööleping pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist vahi alla võtmise päevast arvates.
§ 113. Töölepingu lõpetamine töölevõtmise eeskirjade rikkumisel
(1) Tööleping lõpetatakse töölevõtmise eeskirjade rikkumise tõttu, kui leping sõlmiti §-de 32, 35 või 36 rikkumisega.
(RK s 24.01.2001 jõust.01.01.2002 - RT I 2001, 17, 78)
(2) Kui tööleping sõlmiti töölevõtmise eeskirjade rikkumisega tööandja süül, on tööandja kohustatud pakkuma töötajale teist tööd.
(3) Tööandja süül töölevõtmise eeskirjade rikkumisega sõlmitud töölepingu lõpetamisel on tööandja kohustatud maksma töötajale hüvitust tema kolme kuu keskmise palga ulatuses.
(4) Kui tööleping sõlmiti töölevõtmise eeskirjade rikkumisega töötaja poolt teadlikult ebaõigete andmete esitamise tagajärjel, on töötaja kohustatud maksma tööandjale hüvitust oma ühe kuu keskmise palga ulatuses.
§ 114. Töölepingu lõpetamine lähedase sugulase või hõimlasega
(1) Tööleping lõpetatakse ühega lähedases suguluses või hõimluses olevatest töötajatest (paragrahv 32), kes töötavad ühes ja samas riiklikus või munitsipaalettevõttes, asutuses või muus organisatsioonis üksteise vahetus alluvuses oleval või teise poolt vahetult kontrollitaval ametikohal, kui selline töötamine pole lubatud seaduse või vabariigi valitsuse määrusega.
(2) Töölepingu lõpetamisel käesoleva paragrahvi 1.lõikes ettenähtud alusel pakub tööandja võimalusel töötajale teist tööd.
§ 115. Töölepingu lõpetamine töötaja surma tõttu
Töötaja surma korral lõpetab tööandja töölepingu töötaja surmapäevast arvates.
§ 116. Töölepingu lõpetamine tööandja surma tõttu
Tööandja surm ei lõpeta töölepingu kehtivust, välja arvatud, kui töötaja oli tööle võetud tööandja isiklikuks teenindamiseks. Sel juhul lõpetavad töölepingu tööandja pärijad või tööandja asukoha (elukoha) järgne tööinspektor. Tööleping lõpetatakse tööandja surmapäevast arvates.
POOLTE VASTUTUS TÖÖLEPINGU EBASEADUSLIKUL LÕPETAMISEL
§ 117. Tööandja vastutus töölepingu ebaseaduslikul lõpetamisel
(1) Töölepingu ebaseaduslikul lõpetamisel tööandja poolt on töötajal õigus nõuda enda tööle ennistamist, töölepingu lõpetamise aluse formuleeringu muutmist ja sunnitud töölt puudumise aja eest keskmise palga maksmist.
(2) Kui töötaja loobub tööle ennistamisest, on tööandja kohustatud maksma töötajale hüvitust kuni töötaja kuue kuu keskmise palga ulatuses.
(3) Kui töötajate esindaja loobub tööle ennistamisest, on tööandja kohustatud maksma hüvitust tema kuue kuu keskmise palga ulatuses.
(4) Käesoleva paragrahvi 2. ja 3. lõikes sätestatud hüvituse ülempiir ei kehti, kui tööleping lõpetati käesoleva seaduse §-s 10 nimetatud diskrimineerimiskeeldu rikkudes.
§ 118. Töötaja vastutus omavolilisel töölt lahkumisel
(1) Kui töötaja lahkub töölt omavoliliselt töölepingu lõpetamise kohta avaldust esitamata (paragrahvid 79 ja 80), on tööandjal õigus nõuda töötajalt hüvitust kuni tema ühe kuu keskmise palga ulatuses.
(2) Kui töötaja, kes oli sõlminud määratud ajaks erisoodustustega töölepingu (paragrahvi 27 2.lõike punkt 5), lahkub töölt omavoliliselt, on tööandjal õigus nõuda töötajalt lisaks töölepingu alusel saadu tagastamisele (paragrahv 96) hüvitust kuni tema kolme kuu keskmise palga ulatuses.
§ 119. Vastutus tööraamatu ja lõpparve kinnipidamise eest
(1) Tööraamatu kinnipidamisel on tööandja kohustatud maksma töötajale keskmist palka iga tööraamatu kätteandmisega viivitatud päeva eest kuni tööraamatu kätteandmiseni.
(2) Lõpparve kinnipidamisel on tööandja kohustatud maksma töötajale keskmist palka iga lõpparve väljamaksmisega viivitamise päeva eest, kuid mitte üle töötaja ühe kuu keskmise palga.
TÖÖLEPINGU TÜHISTAMINE
§ 120. Töölepingu tühistamise alused
Töölepingu võib enne tööle asumist tühistada poolte kokkuleppel, samuti töötaja või tööandja algatusel.
§ 121. Töölepingu tühistamine poolte kokkuleppel
(1) Poolte kokkuleppel võib töölepingu tühistada mis tahes põhjusel.
(2) Tööandjalt lepingu järgi saadu tagastamine otsustatakse poolte kokkuleppel.
§ 122. Töölepingu tühistamine töötaja algatusel
(1) Töötaja võib tühistada töölepingu, kui tööle asumine on takistatud:
1) tema ajutise töövõimetuse tõttu;
2) ootamatute perekondlike või ootamatute isiklike põhjuste tõttu;
3) tema kaitsejõudude tegevteenistusse või tööteenistusse kutsumise või astumise tõttu.
(2) Töölepingu tühistamisel tagastab töötaja tööandjale kogu lepingu järgi saadu.
§ 123. Töölepingu tühistamine tööandja algatusel
(1) Tööandja võib tühistada töölepingu, kui:
1) töötaja ei asu lepitud ajaks tööle;
2) tööandja (paragrahvi 3 punkt 3) kutsutakse või astub kaitsejõudude tegevteenistusse või tööteenistusse;
3) tööandja (paragrahvi 3 punkt 3) on võetud vahi alla;
4) tööandja (paragrahvi 3 punkt 3) suhtes on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus, millega talle mõisteti kriminaalkaristus, mis teeb võimatuks tööandjana tegutsemise.
(2) Töölepingut ei tühistata käesoleva paragrahvi 1. lõike alusel, kui pooled sõlmivad tööle asumise kohta uue kokkuleppe.
(3) Töölepingu tühistamisel käesoleva paragrahvi 1.lõike punkti 1 alusel tagastab töötaja tööandjale kogu lepingu järgi saadu. Peale selle maksab töötaja, kes jättis tööandjale mõjuva põhjuseta teatamata, et ta ei asu lepitud ajaks tööle, tööandjale hüvitusena oma kahe nädala kokkulepitud palga.
(4) Töölepingu tühistamisel käesoleva paragrahvi 1.lõike punkti 2 alusel otsustatakse tööandjalt lepingu järgi saadu tagastamine poolte kokkuleppel. Töötajale hüvituse maksmist reguleerib eriseadus.
(5) Töölepingu tühistamisel käesoleva paragrahvi 1.lõike punktides 3 ja 4 ettenähtud alustel maksab tööandja töötajale hüvitusena tema ühe kuu kokkulepitud palga.
§ 124. Töölepingu tühistamise vormistamine
Töölepingu tühistamise kohta teeb tööandja lepingusse kande, milles näidatakse töölepingu tühistamise aluse formuleering viitega seaduse paragrahvile, lõikele ja punktile, töölepingu tühistamise päev, töötajale või tööandjale hüvituse maksmine ja lepingu järgi saadu tagastamine.
TÖÖLEPINGU KEHTETUKS TUNNISTAMINE
§ 125. Töölepingu kehtetuks tunnistamise alused
(1) Töövaidlusorgan tunnistab kehtetuks töölepingu:
1) mille mõlemad pooled olid alaealised või vaimuhaiguse või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isikud - ükskõik kumma poole eestkostja (hooldaja) hagi põhjal;
(RK s 10.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 59, 330)
2) mille tööandjana sõlmis vaimuhaiguse või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isik - niisuguse isiku eestkostja hagi põhjal;
3) mille tööandjana sõlmis alaealine - niisuguse alaealise ühe vanema või eestkostja (hooldaja) hagi põhjal;
4) mille töötajana sõlmis 13-18-aastane alaealine ilma ühe vanema, eestkostja, hooldaja või tööinspektori nõusolekuta või alla 13-aastane alaealine - niisuguse alaealise ühe vanema, eestkostja, hooldaja või tööinspektori hagi põhjal;
5) mille töötajana sõlmis vaimuhaige või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isik - niisuguse isiku eestkostja või tööinspektori hagi põhjal;
6) mille töötajana sõlmis 15–18-aastane alaealine – niisuguse alaealise seadusliku esindaja või tööinspektori hagi põhjal, kui alaealise tööle asumisel ei järgitud §-s 21 sätestatud nõudeid;
(RK s 22.04.2004 jõust.01.05.2004 - RT I 2004, 37, 256;
RK s 08.12.2004 jõust.01.01.2005 - RT I 2004, 86, 584)
7) mille sõlmis isik, kes oli lepingu sõlmimise ajal seisundis, kus ta ei võinud mõista oma tegude tähendust või neid juhtida - niisuguse isiku hagi põhjal;
8) mis sõlmiti pettuse, vägivalla, ähvarduse või tööandja esindaja kuritahtliku kokkuleppe mõjul töötajaga - kannatanu hagi põhjal;
9) mis sõlmiti olulise tähtsusega eksimuse mõjul - eksimuse mõjul tegutsenud poole hagi põhjal;
10) (Kehtetu - RK s 10.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 59, 330)
11) mis sõlmiti, rikkudes töötaja või tööandja jaoks kehtestatud kõrgendatud vanusemäära (paragrahvi 2 ja paragrahvi 3 punkt 3) - ükskõik kumma poole hagi põhjal.
(2) Tööleping, mille tööandjana sõlmis juriidilise isiku struktuuriüksus, kellele ei ole antud tööandja õigusi, või tööandja esindaja, kellel puudub töölepingu sõlmimise õigus, jääb kehtima, kui tööandja on nõus töösuhte tekkimise või jätkamisega. Kui tööandja ei ole nõus töösuhte tekkimise või jätkamisega, tunnistab ta töölepingu kehtetuks.
§ 126. Töölepingu peatumine hagi läbivaatamise ajaks
Tööleping peatub (paragrahvi 54) paragrahvi 125 1.lõikes mainitud hagi esitamise päevast kuni kohtuotsuse jõustumise päevani.
§ 127. Töölepingu kehtetuks tunnistamise hetk
Tööleping tunnistatakse kehtetuks sõlmimise hetkest.
§ 128. Töölepingu kehtetust tingivate asjaolude äralangemine
Töölepingu kehtetust tingivate asjaolude (paragrahvi 125 1.lõike punktid 1-6 ning 9 ja 11) äralangemisel, samuti paragrahvis 125 mainitud hagi rahuldamata jätmisel kehtib leping sõlmimise hetkest.
§ 129. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui pooled olid alaealised või piiratud teovõimega isikud
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et lepingu mõlemad pooled olid alaealised või vaimuhaiguse või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isikud (paragrahvi 125 1.lõike punkt 1),tagastab töötaja tööandjale kogu lepingu järgi saadu, välja arvatud tasu tööandja eestkostja poolt vajalikuks peetud töö eest, mis ei või olla väiksem vabariigi valitsuse poolt vastava töö tegemiseks kehtestatud palga alammäärast. Poolte poolt üksteisele tekitatud kahju hüvitavad tööõiguse normide järgi nende eestkostjad, kui nad ei tõenda, et tööleping sõlmiti mitte nende süül.
§ 130. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui tööandja oli piiratud teovõimega
(1) Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et tööandja oli lepingu sõlmimisel vaimuhaiguse või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isik (paragrahvi 125 1. lõike punkt 2), tagastab töötaja tööandjale kogu lepingu järgi saadu, välja arvatud tasu tööandja eestkostja poolt vajalikuks peetud töö eest, mis ei või olla väiksem vabariigi valitsuse poolt vastava töö tegemiseks kehtestatud palga alammäärast.
(2) Töötaja, kes oli teadlik tööandja piiratud teovõimest, hüvitab tööandjale tekitatud kahju tsiviilõiguse normide järgi. Tööandja poolt niisugusele töötajale tekitatud kahju ei hüvitata.
(3) Töötaja, kes ei olnud teadlik tööandja piiratud teovõimest, hüvitab tööandjale tekitatud kahju tööõiguse normide järgi. Tööandja poolt niisugusele töötajale tekitatud kahju hüvitab tööõiguse normide järgi tööandja eestkostja, kui ta ei tõenda, et tööleping sõlmiti mitte tema süül.
§ 131. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui tööandja oli alaealine
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et tööandja oli lepingu sõlmimisel alaealine (paragrahvi 125 1. lõike punkt 3), kohaldatakse paragrahvi 130 1. ja 2.lõiget.
§ 132. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui töötaja oli alaealine
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et töötaja oli lepingu sõlmimisel 13-18-aastane alaealine, kes sõlmis lepingu ilma ühe vanema, eestkostja, hooldaja või tööinspektori nõusolekuta, või alla 13-aastane alaealine (paragrahvi 125 1. lõike punkt 4), on töötajal kõik töölepingust tulenevad õigused. Kehtetuks tunnistatud leping alaealisele töötajale kohustusi ei tekita.
§ 133. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui töötaja oli piiratud teovõimega isik
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et töötajana sõlmis töölepingu vaimuhaiguse või nõrgamõistuslikkuse tagajärjel piiratud teovõimega isik (paragrahvi 125 1.lõike punkt 5), on töötajal kõik töölepingust tulenevad õigused. Piiratud teovõimega töötaja poolt tööandjale tekitatud kahju hüvitab tööõiguse normide järgi niisuguse töötaja eestkostja, kui ta ei tõenda, et tööleping sõlmiti mitte tema süül.
§ 134. Töölepingu kehtetuse tagajärjed alaealiste töötamise piirangute järgimata jätmisel
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel 15–18-aastase alaealise tööleasumisel §-s 21 sätestatud nõuete järgimata jätmise tõttu (§ 125 1. lõike punkt 6), tagastab alaealine tööandjale kogu lepingu järgi saadu.
§ 135. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui lepingupool ei olnud võimeline mõistma oma tegude tähendust
(1) Kui tööleping tunnistati kehtetuks seetõttu, et töötaja oli lepingu sõlmimisel seisundis, kus ta ei võinud mõista oma tegude tähendust või neid juhtida (paragrahvi 125 1.lõike punkt 7), on niisugusel töötajal kõik töölepingust tulenevad õigused. Peale selle maksab tööandja, kes oli teadlik töötaja niisugusest seisundist, töötajale hüvitusena tema kolme kuu keskmise palga, kui töötaja on tööle asunud, ja tema kolme kuu kokkulepitud palga, kui töötaja ei ole veel tööle asunud.
(2) Kui tööleping tunnistati kehtetuks seetõttu, et tööandja oli lepingu sõlmimisel seisundis, kus ta ei võinud mõista oma tegude tähendust või neid juhtida (paragrahvi 125 1.lõike punkt 7), on töötajal, kelle tööandja oli niisuguses seisundis, õigus tasule tööandja poolt vajalikuks peetud töö eest, mis ei või olla väiksem vabariigi valitsuse poolt vastava töö tegemiseks kehtestatud palga alammäärast. Töötaja suhtes, kes oli teadlik tööandja niisugusest seisundist, kohaldatakse paragrahvi 130 2.lõiget. Töötaja, kes ei olnud teadlik tööandja niisugusest seisundist, hüvitab tööandjale tekitatud kahju tööõiguse normide järgi.
(3) Töötaja või tööandja, kes tekitas kahju seisundis, kus ta ei võinud mõista oma tegude tähendust või neid juhtida, ei hüvita tema poolt tekitatud kahju, välja arvatud, kui ta ise viis enda niisugusesse seisundisse alkoholi või narkootiliste või toksiliste ainete tarvitamisega või muul viisil.
§ 136. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui leping sõlmiti pettuse, vägivalla, ähvarduse või tööandja esindaja kuritahtliku kokkuleppe mõjul töötajaga
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et leping sõlmiti pettuse, vägivalla, ähvarduse või tööandja esindaja kuritahtliku kokkuleppe mõjul töötajaga (paragrahvi 125 1.lõike punkt 8):
1) kohaldatakse töötaja suhtes, kes oli kannatanuks, paragrahvi 135 1.lõike punkti 1. Niisugune töötaja ei hüvita tööandjale tekitatud kahju;
2) kohaldatakse tööandja suhtes, kes oli kannatanuks, paragrahvi 130 1.lõike punkti 2.
§ 137. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui leping sõlmiti eksimuse mõjul
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et leping sõlmiti olulise tähtsusega eksimuse mõjul (paragrahvi 125 1.lõike punkt 9), kohaldatakse paragrahvi 136 punkti 1, kui eksimus tekkis tööandja süül, ja paragrahvi 130 1. ja 2. lõiku, kui eksimus tekkis töötaja süül. Kui kumbki pool ei olnud eksimuses süüdi, on pooltel lepingu kehtetuks tunnistamisel kõik töölepingust tulenevad õigused.
§ 138. (Kehtetu - RK s 10.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 59, 330)
§ 139. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui lepingu sõlmimisel rikuti kõrgendatud vanusemäära
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et lepingu sõlmimisel rikuti töötaja või tööandja jaoks kehtestatud kõrgendatud vanusemäära (paragrahvi 125 1.lõike punkt 11), kohaldatakse paragrahvi 136 punkti 1.
§ 140. Töölepingu kehtetuse tagajärjed, kui lepingu sõlmis tööandja õigusteta isik
Töölepingu kehtetuks tunnistamisel seetõttu, et lepingu sõlmis juriidilise isiku struktuuriüksus, kellele ei ole antud tööandja õigusi, või tööandja esindaja, kellel puudub töölepingu sõlmimise õigus (paragrahvi 125 2. lõige), kohaldatakse paragrahvi 136 punkti 1.
§ 141. Töölepingu kehtetuks tunnistamise vormistamine
Töölepingu kehtetuks tunnistamise kohta teeb tööandja lepingusse kande, milles näidatakse töölepingu kehtetuks tunnistamise aluse formuleering viitega seaduse paragrahvile, lõikele ja punktile, töölepingu kehtetuks tunnistamise päev, töötajale hüvituse maksmine ja lepingu järgi saadu tagastamine. Kui tööleping tunnistati kehtetuks pärast tööle asumist, vormistatakse töölepingu kehtetuks tunnistamine korras, mis on ette nähtud töölepingu lõpetamise vormistamiseks.
§ 142. Vaidluste alluvus
(1) Käesoleva seaduse kohaldamisel töötaja ja tööandja vahel tekkinud vaidlused alluvad töövaidlusorganile.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatule lahendatakse ebavõrdse kohtlemise vaidlusi õiguskantsleri seaduses sätestatud korras.
§ 143. Töövaidlusorganisse pöördumise tähtaeg
(1) Käesoleva seaduse kohaldamisel tekkinud vaidluste lahendamiseks võivad pooled pöörduda töövaidlusorganisse nelja kuu jooksul, arvates päevast, mis järgnes päevale, mil nad said teada või oleksid pidanud saama teada oma õiguste rikkumisest.
(2) Töölepingu lõpetamise õigsuse vaidlustamiseks võivad pooled pöörduda töövaidlusorganisse ühe kuu jooksul, arvates päevast, mis järgnes päevale, mil nad said teada või oleksid pidanud saama teada oma õiguste rikkumisest.
§ 144. Töötaja süütegude hindamine töövaidlusorganis
(1) Vaidluse korral töölepingu lõpetamise üle paragrahvi 86 punktides 6-8 ettenähtud alustel on töövaidlusorganil õigus hinnata töötaja süüteo asjaolusid ja töölepingu lõpetamise otstarbekust ning töötaja tööle ennistada.
(2) Töötaja tööle ennistamisel käesoleva paragrahvi 1. lõikes mainitud asjaoludel (süüteo vähene tähtsus jms.) ei ole töötajal õigust hüvitusele.
§ 1441. (Kehtetu - RK s 11.12.2008 jõust.01.01.2009 - RT I 2008, 56, 315)
(RK s 31.05.2001 jõust.30.06.2001 - RT I 2001, 53, 311)
§ 145. Riikliku järelevalve teostamine
(3) Ettekirjutus koostatakse kahes eksemplaris, millest üks jääb ettekirjutuse koostajale ja teine kohustatud subjektile. Kui on vajadus informeerida ettekirjutusest kolmandat isikut, toimetatakse talle posti teel või elektrooniliselt kätte ettekirjutuse koostaja poolt kinnitatud ettekirjutuse ärakiri.
(4) Ettekirjutus on tööandjale täitmiseks kohustuslik ning lõikes 2 nimetatud järelevalveametnikul on õigus kontrollida ettekirjutuse täitmist märgitud tähtaja jooksul.
(RK s 19.06.2002 jõust.01.08.2002 - RT I 2002, 61, 375)
§ 146. Tööinspektori ja Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja otsus
(1) Tööinspektor või Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja teevad otsuse, millega annavad käesolevas seaduses ettenähtud nõusoleku või kooskõlastuse või keelduvad selle andmisest, ja teevad selle tööandjale teatavaks kirjaliku taotluse esitamisest arvates ühe nädala jooksul. Otsuse tegemise menetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsuses märgitakse:
2) otsuse koostaja ees- ja perekonnanimi, ametikoht, asutuse nimetus;
3) otsuse tegemise põhjus ja õiguslik alus;
4) otsuse vaidlustamise kord ja tähtaeg;
5) otsuse koostaja allkiri.
§ 1461. Ettekirjutuse ja otsuse vaidemenetlus
(1) Vaie ettekirjutuse või otsuse peale esitatakse, vaadatakse läbi ja lahendatakse haldusmenetluse seaduses sätestatud korras, arvestades käesolevas seaduses ettenähtud erisusi.
(2) Kui tööandja ei nõustu tööinspektori ettekirjutusega või otsusega, on tal õigus esitada vaie Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhatajale haldusakti teatavakstegemisest arvates kümne kalendripäeva jooksul. Kui ettekirjutuse või otsuse on teinud Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja, on tööandjal õigus esitada vaie Tööinspektsiooni peadirektorile haldusakti teatavakstegemise päevast arvates kümne kalendripäeva jooksul.
(3) Vaide esitamine ei vabasta kohustusest ettekirjutust või otsust täita. Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhatajal või Tööinspektsiooni peadirektoril on õigus vaide esitaja taotlusel või oma algatusel peatada ettekirjutuse või otsuse täitmine kuni vaideotsuse tegemiseni.
Tallinn, 15. aprillil 1992


Urmas Arumae's blog: January 2011
Olen advokatuuriga seotud läbi tollase Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi kaadrireservi 27.06.1988. a. Alates 11.01.1994. a. olen Eesti Advokatuuri liige. Praktiseeriva advokaadina otsisin ja katsetasin erinevaid advokaadibüroo toimemudeleid, mistõttu olen asutanud mitu advokaadibürood (Concordia, Landwell, uus Concordia). Nimetatutest on tuule tiibadesse saanud mitmed head kolleegid, kellele olin patrooniks ja kes on hiljem asutanud oma advokaadibürood.
Peatasin advokaaditegevuse 2005. aasta lõpus, kui mind valiti Viimsi vallavanemaks. 2008. aasta teisel poolel astusin vallavanema ametist tagasi ja alustasin õpinguid doktorantuuris. Juunis 2010. a. kaitsesin väitekirja. Sellele järgnes pikem puhkus. Sügisel alustasin ettevalmistusi uue büroo avamiseks ja alates 01.02.2011. a. on uue advokaadibüroo uksed klientidele avatud. Uus büroo on esialgu ’one man show’.
Kuna jagan aega nii EBSi õiguse ja avaliku halduse õppejõu kui vandeadvokaadi kutsetegevuse vahel, võtan esialgu ajada neid kaasusi, mis on mulle huvitavad ja millega tegelemine toetab kaudselt ka õpetamist ülikoolis. Eks aeg näitab, kas ja millal büroo laiendamine päevakorda tõusetub - see on klientide otsustada. Minu isiklik eesmärk on tagada, et üliõpilased on õpetatud ja kliendid teenindatud parimal võimalikul moel.
Advokaadibüroo Andresson Consulting Network on spetsialiseerunud järgmiste teenuste osutamisele: üldine äriõigus (General Business Law); organisatsiooni omanike õigusnõustamine (Governance Legal Consulting); organisatsiooni juhi õigusnõustamine (Management Legal Consulting); organisatsiooni õigusnõustamine (Legal Coaching); ühinemised ja omandamised (M&A); äritehingute õigusnõustamine (Business Transactions); saneerimisnõustamine (Rehabilitation & Turnaround); maksejõuetusmenetlus (Insolvency Proceedings); lepitus- ja vahekohtumenetlus (Conciliation & Arbitration); esindamine õigusvaidlustes (Legal Representation); õiguslike hinnangute ja ekspertarvamuste andmine (Legal- and Expert Opinions).
Advokaadibüroo klientideks on peamiselt äriühingud ja kohaliku omavalitsuse üksused, aga ka riigiasutused, rahvusvahelised organisatsioonid ja uurimisasutused.
Advokaadibüroo Andresson Consulting Network eripäraks on, et selles ei tööta põhikohaga suurt hulka advokaate ja teisi spetsialiste, vaid vajalik meeskond komplekteeritakse partnereid kaasates vastavalt kliendi vajadustele, pidades silmas kliendile mõistlike kuludega parima tulemuse saavutamist – üks meeskond, üks eesmärk.
Lauteri 3-215, 10114 Tallinn
info@andresson.eu
process@andresson.eu
Urmas Arumäe, Ph.D., vandeadvokaat
Posted by Urmas Arumae at 3:25 AM No comments:
Posted by Urmas Arumae at 5:33 AM No comments:
Kas organismi ja organisatsiooni elukaared on võrreldavad
Esitan alljärgnevalt tabeli vormis ja ilma kommentaarideta organismi ja organisatsiooni geneesi võrdluse inimese ja ühingu näitel. Sellest võib olla abi organisatsiooni mõistmisel:
igasugune elusolend (sh inimene)
igasugune ühiste eesmärkide saavutamiseks tegutsevate isikute koondis (sh ühing)
Saada järglane
Asutada ühing
ETTEVAL-MISTUS
Tuleviku kavandamine, võimalik harjumuste muutmine (suitsetamisest või alkoholist loobumine lapse tervise huvides jms) jt
Asutamisdokumentide ettevalmistamine, esmase tegevuse kavandamine, ruumide otsimine jms
MÄRKUS: Elutähtsad organid hakkavad kujunema vastavalt embrüonaal- ja looteperioodi edenemisele ja vastavatele seaduspärasustele
Asutamise otsustamine
MÄRKUS: Asutamisel otsustatakse ka organite moodustamine (n kas nõukogu moodustada või mitte), nende liikmete arv ja konkreetsete liikmete valimine
KVAASI-ÕIGUS- JA TEOVÕIME
Inimloode on õigusvõimeline alates eostamisest, kui laps sünnib elusana (TsÜS § 7 lg 3 vt ka PerekS § 39 lg 4)
Asutajatel on õigus enne ühingu äriregistrisse kandmist teha asutava ühingu nimel tehinguid (n ÄS § 147 ja 253)
Õigusvõime algab inimese elusalt sündimisega (TsÜS § 7 lg 2). Sünd tuleb perekonnaseisuasutuses registreerida (sünniakt) ühe kuu jooksul lapse sündimisest (PerekS § 114 lg 3)
Eraõigusliku ühingu õigusvõime tekib seadusega ettenähtud registrisse kandmisest (TsÜS § 26 lg 2)
Täielik teovõime on 18 aastasel inimesel (täisealine). Teovõime on piiratud alaealistel, vaimuhaigetel ja nõdramõistuslikel inimestel (TsÜS § 8 lg 2)
Ühingu organi tegevus loetakse ühingu tegevuseks (TsÜS § 31 lg 5). Organite liikmete õigusi võib piirata n põhikirjaga (vt n juhatuse esindusõiguse piiramine ÄS § 181 ja 307)
See on arengu lugu sünnist surmani: imikuiga (<1), maimik (1-3), koolieelik (3-6/7), kainik (6/7-11/12), mürsik e murdeiga (11/12-15/16), noorukiiga (15/16-20/22) (mürsiku ja noorukiiga kokku nim teismeiga), varane küpsusiga (20/22-35), hiline küpsusiga (35-55/60), elatanuiga (55/60-70), vanuriiga (70-90) ja pikaealisus (üle 90), mis on sisustatud igapäevase tegevuse, saavutuste ja ebaõnnestumiste, rõõmude ja muredega
Inimese elukaare eeskujul on organisatsiooniteadlased andnud erinevaid käsitlusi ka ettevõtte elukaare kohta (Greineri kasvumudel, Adizese elutsükli kõver jt). Nii eristatakse loomisfaasi, käivitamisfaasi, kasvufaasi, väljakujunemisfaasi, küpsusfaasi (seda on jagatud ka varajaseks ja hiliseks küpsuseks), stabiilsusfaasi ja vananemist, mis on sisustatud igapäevase tegevuse, saavutuste ja ebaõnnestumiste, rõõmude ja muredega
Kui organismi elu lõppeb, saabub surm (agoonia, kliiniline- ja bioloogiline surm). Surm tuleb perekonnaseisuasutuses registreerida (surmaakt). Surmaakt koostatakse kolme päeva jooksul isiku surmapäevast (PerekS § 115 lg 4)
Enne ühingu lõppemist võib üritada saneerimist, tervendamist vms, kuid kui need ei aita, saabud ühingu lõpp.
Registrist kustutamisega ühing lõpeb (TsÜS § 45 lg 2)
Posted by Urmas Arumae at 8:35 AM No comments:
Kui ma õigesti mäletan, siis 4. jaanuaril 2011. a. lasi sotsioloog Andrus Saar stardipaugu ja algatas sisuliselt diskussiooni põhiseaduse muutmiseks. Igati asjalik tegu, sest suurt eesmärki meil riigina nagunii ei ole ja president Meriga võrreldavaid visionääre, kes meile tulevikku maaliks, annab otsida.
Tõsi, Saar lajatas lauale mõtte, et presidendi institutsioon tuleks Eestis kaotada, kuna presidendil polevat erilisi funktsioone järele jäänud, kuid samas nõudvat selle institutsiooni ülevalpidamine riigilt suuri kulutusi. Saar nägi presidendi institutsiooni kaotamises eelkõige kokkuhoiu küsimust: „Meie rahvaarv on väga väike ja me ei suuda täita kõiki funktsioone, mida täidavad suurriigid“.
Lugupeetud sotsioloog kas ei osanud või ei tahtnud oma mõtet lõpuni välja öelda, sest presidendi institutsiooni kaotamine ei ole kindlasti midagi sellist, et kui ühel aastal on rahadega kitsas, siis kaotame presidendi institutsiooni ära ja õnn tuleb taas meie õuele. See on põhiseaduse muutmise küsimus. Enamgi veel – see on riigivalitsemise vormi muutmise küsimus – ehk küsimus sellest, kas me soovime presidentaalset või parlamentaarset vabariiki või hoopis midagi vahepealset. Olukorda, kus riigipea üldse puudub, pole mõtet siinkohal edasi käsitleda.
Meenutagem sedagi, et Siim Kallas peaministrina käis juba 2002. aasta sügisel Tartus ametnike foorumil peetud kõnes välja idee, et mis oleks, kui annaks valitsusjuhi ülesanded presidendile (presidentaalse vabariigi mudel). Tema ettepanek, nagu ta rõhutas, ei olnud esitatud mitte niivõrd akadeemilise riigiõiguse seisukohast, kuivõrd just juhtimisprobleemide valguses. Siim Kallase tollane ettepanek oli mõeldud avatud diskussiooniks teemal, kuidas muuta Eesti paindlikumaks ja muutustele vastupidavamaks.
Väikeriigi juhtimismudelitest huvitunud juhtimisteadlasena ootan ma põnevusega selle diskussiooni jätkumist, kuid mitte sellest aspektist, kas presidenti on odav või kallis ülal pidada – see ei ole kohane lähenemine. Ma pigem nõustun Kallase mõttega, et need, kes suudavad olla paindlikumad ning reageerivad muutustele kiiremini, võivad olla riigina edukamad. Aga see selleks – ootame arenguid…
Püstitan siinkohal hoopis küsimuse teise põhiseadusliku institutsiooni, Riigikogu, reformimise vajaduse kohta. Mõistagi on ka see põhiseaduse muutmise diskussiooni esemeks.
Minu nägemuses on Eestile vaja professionaalset ja laiapõhjalist esinduskogu, milline eesmärk on saavutatav kahekojalise parlamendi kaudu.
Riigikogu liikmeteks on siiani pääsenud liialt palju juhuslikke inimesi, kellest ei teatud enne nende valimist midagi, ega teata ka pärast volituste mahapanemist. Viimaste hulgas on aegade jooksul olnud ka selliseid ’toredaid tegelasi’, kelle koht ei oleks tohtinud üldse Riigikogus olla.
Riigikogu peab saama professionaalsemaks. Selleks, et rebimine Riigikokku muutuks tihedamaks ja juhuslike elukunstnike pääs sinna oleks võimalikult välistatud, on vaja vähendada otsevalitavate Riigikogu liikmete arvu 51-le rahvasaadikule, kellest moodustuks Riigikogu alamkoda Riigivolikogu. See peaks koosnema n-ö professionaalsetest palgalistest poliitikutest.
Riigikogu peab saama laiapõhjalisem kui senine, pelgalt erakondade kaudu mehitatud ’rahvaesindus’. Riigikogu ülemkoda, ehk Riiginõukogu oleks 50-liikmeline ja koosneks ex officio ehk ametikoha järgsetest isikutest, kes on oma ala tipptegijad ja toovad Riigikokku oma valdkonna küsimused ja ekspertiisi. Nii peaks Riiginõukogu koosseisu kuuluma mõne suurema ülikooli rektorid, paari tähtsama Eestis tegutseva kiriku pead, omavalitsusliitude esindajad, kutseorganisatsioonide esindajad, kultuuriringkondade esindajad, eakate- ja noorsooorganisatsioonide esindajad jne. Need 50 Riiginõukogu liiget ei oleks palgalised – neile kompenseeritakse Riiginõukogu tööga seotud kulud. Lisaks laiapõhjalisusele tagab selline töökorraldus ka valdkondlikult professionaalsema seadusloome.
Pole midagi uut siin päikese all – analoogiat ja eeskuju saab võtta Eesti Wabariigi 1938. aasta põhiseadusest, millega Riigikogu muudeti kahekojaliseks. Korrata ei tohi tollase president Pätsi demokraatiast kõrvalekalduvat lähenemist kahekojalise parlamendi moodustamisel. Oli ju Pätsi disainitud Riiginõukogu ühemõtteliselt ebademokraatlikult moodustatud organ, mis koosnes muuhulgas ka kõrgetest ametiisikutest ning riigipea poolt tema suva järgi nimetatud isikutest. Nii kehtestas Päts 1938. aasta põhiseadusega korporatiivse riigi. 1938. aasta põhiseadusele langesid ka tollase sotsiaalse demagoogia mõjud, mis olid Itaalias ja Saksamaal tolleks ajaks haripunkti jõudnud. Pätsi süüdistati ka selles, et ta oli võlutud Benito Mussolini poolt Itaalias maksma pandud korrast ja kutsekodade süsteemist ning võttis selle meie uude põhiseadusesse üle. 1934. aasta riigipöördest alates tegeleti Eestis paljuski samalaadse riigikorra rajamisega, mis kehtis Itaalias ja 1938. aasta põhiseadusega selline riigikord seadustati.
Samas jäävad Pätsi tegemised ja tegematajätmised tema aega ja see ei muuda kahekojalise Riigikogu mudelit iseenesest ebasoovitavaks mudeliks.
Minu mäletamist mööda oli Peeter Jalakas see, kes 2009. aasta novembris-detsembris käis meedias samuti välja kahekojalise Riigikogu mõtte, kuid sinna see kahjuks vist jäigi. Kutsun hr Jalakast oma ideed üles soojendama.
Ühtlasi kutsun üles diskuteerima kahekojalise Riigikogu idee üle. Kahekojaline Riigikogu oleks väikeriigile ühelt poolt taskukohasem, teisalt aga kindlasti professionaalsem ja laiemaid elanikekihte kaasav.
Posted by Urmas Arumae at 3:55 PM No comments:
Juriidilised õppeained ei ole neile, kes juristiks ei õpi, just kerged omandada. Olen äriõiguse loengutel ja seminaridel püüdnud oma üliõpilastele, kes on tulevased ettevõtjad ja juhid, selgitada, et 'juurat' ei ole mõistlik pähe õppida - sellest on vaja aru saada. Nii peangi oma missiooniks õpetada tulevastele ettevõtjatele ja juhtidele õigusaineid nii, et nad saaksid õpitavast aru. Ja kui nad on asjast aru saanud, siis avastavad, et õiguslike probleemide lahendusi on tihti rohkem kui üks. Olen eksamitel lähtunud põhimõttest, et:
"Juuras ei ole valesid vastuseid - on sinu positsioon ja lahenduskäik, mida tuleb faktides eksimata loogiliselt ja argumenteeritult põhjendada. On muidugi oht, et kellegi teise positsioon, loogika ja/või argumendid on Sinu omadest tugevamad!" (kirjutatud 23.12.2010. a.)
Posted by Urmas Arumae at 1:39 PM No comments:
Kaitsesin 9. juunil 2010. a. doktoritöö teemal: "Territoriaalne kogukond ja selle juhtimise õiguslik korraldus".
Kui sul on huvi selle teema vastu, leiad doktoritöö elektroonilise versiooni järgmiselt aadressilt:
http://ebs.ee/public/oppeosakond/doktoriope/Arum_e_2010_varuta.pdf
Posted by Urmas Arumae at 10:59 AM No comments:
TERRITORIAL COMMUNITIES: Legal Organization and Management
This subject was chosen because generally accepted interpretations of territorial communities equate them with traditional organizations. Treatments of the legal organization of territorial community management are based thereon and do not consider the altered needs of social development. This book aims to create a theoretically ordered basis for territorial communities and the legal organization of their management. The research object is the established legal organization of the management of territorial communities. The research has produced a new basis for treating territorial communities and the legal organization of their management. Theoretical models and solutions that take into account the current needs for changes in the legal organization of the management of territorial communities are also presented. This should help to guarantee the level of public services and their availability, and thereby improve the quality of everyday life. The book is based on the case of Estonia, but is also relevant elsewhere. The target audience includes researchers, faculty members and students, as well as practitioners who are interested in the topic of territorial communities.
See and buy: http://www.amazon.com/s/ref=nb_sb_noss?url=search-alias%3Dstripbooks&field-keywords=Urmas+Arumae&x=18&y=15
Posted by Urmas Arumae at 10:40 AM No comments:


Nehatu looduskaitsealakaitse-eeskiri1
Vabariigi Valitsuse 24. jaanuari 2001. a määrusnr 39
Määrus kehtestatakse « Kaitstavate loodusobjektide seaduse»(RT I 1994, 46, 773; 1998, 36/37, 555; 1999, 54, 583; 95, 843) § 5 lõike 4alusel.
(1) Nehatu looduskaitseala (edaspidi kaitseala) on moodustatud Eesti NSV Ministrite Nõukogu 11. juuli 1957. a määrusega nr 242«Abinõudest looduskaitse organiseerimiseks Eesti NSV-s» (ENSV Teataja 1957, 14, 125) kaitse alla võetudkaitseala baasil. Kaitseala põhieesmärk on Nehatu soo, praeguste ja endiste merelahtede roostike ning vee- ja rannikulinnustiku kaitse.
(2) Kaitseala maa- ja veeala jaguneb vastavalt kaitsekorra eripärale jamajandustegevuse piiramise astmele sihtkaitsevööndiks ja piiranguvööndiks.
(1) Nehatu looduskaitseala välispiir (edaspidi piir) kulgeb Läänemaakonnas Hanila vallas endiste Pivarootsi ja Nehatu mõisate vahelisel piiril talumaa A36 loodenurgast mööda nimeatatud talumaa kirdepiiriks olevat kiviaeda kagu suunas ja talumaade A40, A39, A3, A2 ja A1 loodepiiri kirde suunas kuni talumaa Sooaluse 3 edelanurgani, sealt mööda nimetatud talumaa edelapiiri, Kaasiku maaüksuse (19502:001:0860) ja Kangruaadu maaüksuse (19502:001:0850)lääne- ja lõunapiiri, Villemi (19502:001:0012) ja Allika (19502:001:0710) maaüksuste läänepiiri ning Allika maaüksuse (19502:001:0362) läänepiiri jalõunapiiri ning Lemeti maaüksuse (19502:001:0760) lõunapiiri kuni lõikumiseniedelasse suunduva kiviaiaga. Edasi läheb piir mööda nimetatud kiviaeda~200 m edelasse ja mööda sellega ristuvat kiviaeda lõuna–kagusse kuni Kamsamaaüksuse (19502:001:0870) loodepiirini, sealt läheb piir mööda selle maaüksuse piiri edelasse ja kagusse kuni ida–läänesuunalise kraavini, siis mööda sedakraavi ida suunas kuni sama maaüksuse kagupiirini. Piir jätkub mööda samamaaüksuse kagupiiri kirde suunas ja Möldri maaüksuse (19502:001:0780) lõunapiiri ida suunas ning jätkudes selle maaüksuse kagunurgast mööda kiviaeda kagu jakirde suunas kuni Hanila–Hõbesalu maanteeni. Edasi kulgeb piir möödanimetatud maantee teemaa lääneserva ja Jaagomardi maaüksuse (19502:001:0410)põhja-, lääne- ja kagupiiri, jättes selle maaüksuse kaitsealalt välja. Piirjätkub Pärnu maakonnas Varbla vallas mööda Hanila–Hõbesalumaantee lääneserva kuni Kuuendiku kraavini. Sealt kulgeb piir mööda nimetatud kraavi lõuna suunas kuni talumaa Villika 79 põhjapiirini, mööda seda ida suunaskuni põhja–lõunasuunalise kiviaiani, edasi läheb piir möödaseda metsa servas kulgevat kiviaeda lõunasse ja kagusse kuni põhja–lõunasuunaliseteeni. Sealt kulgeb piir mööda nimetatud teed ja Sadama maaüksuse edelanurgast mööda tee pikendust kagusse kuni mereni. Edasi jätkub piirmööda roostiku serva kuni talumaa Villika 79 lõunapiiriks oleva kiviaiani, möödanimetatud talumaa lõuna- ja edelapiiri, talumaade Kiisasauna 81 lääne- jalõunapiiri, Kiisa 82 lõunapiiri, talu Müriste-Vassa 85 lahusmaatüki kagu-,lõuna- ja läänepiiri, Aadu 83 edela- ja loodepiiri ning taludeMürista-Jaani 86 ja Matsi 89 lahusmaatükkide loodepiiri kuni Rame–Paatsalu teeni. Edasimööda nimetatud teed läände kuni Lääne ja Pärnu maakonnavaheliseks piiriks oleva teeni, mööda seda teed loodesse ja Lääne maakonnas Hanila vallasoleva Sepa-Otto maaüksuse (19502:001:0480) kagu-, kirde- ja loodepiiri, jättes selle maaüksuse kaitsealalt välja, edasi mööda nimetatud teed kunitalumaa Alt Villemi 93 õuemaa edelanurgani, sealt mööda nimetatudõuemaa loodepiiri ja metsa servas kulgevat kiviaeda põhja ja ida suunas ning mööda nimetatud kiviaia jätkuks olevat metsa servas kulgevat kraavi lõuna ja loode suunas kuni maakonna piirini. Piir jätkub mööda maakonna piiri kirdesse ja uuesti Läänemaal Hanila vallas talumaa Põldsepa A25 kirdenurgas olevatlageda sooala ja metsa piiri kuni nimetatud talumaa ja talumaa A22 vahelise piirini. Edasi kulgeb piir nimetatud talumaade vahelist piiri ida suunas kuni Villemi maaüksuse (19502:001:0026) kagunurgani. Piir jätkub möödanimetatud maaüksuse ja talumaa Vilguti A6 idapiiril kulgevaid kiviaedu põhja suunas ning Järve maaüksuse (19502:001:0680) kagupiiril kulgevat kiviaeda kirde suunas kuni endiste Pivarootsi ja Nehatu mõisate vaheliseks piiriks oleva kiviaiani ja sealt mööda seda põhja suunas kuni talumaa A36 edelanurgani.
Ühe lahustükina kuulub kaitseala koosseisu Pärnu maakonnas Varblavallas olev Juurika maaüksuse (19502:001:0770) Paatsalu sadamasse viivast teest ida poole jääv osa.
Teise lahustükina kuulub kaitseala koosseisu Pärnu maakonnas Varbla vallas olev talumaa Lillevälja A76 tervenisti ja talumaa Kahvatu A14Karuse–Varbla teest lääne poole jääv osa.
(2) Kaitseala ja selle vööndite piiride kirjeldus on koostatudriigiettevõtte Eesti Maauuringud 1992. aasta maakasutuskaardi (mõõtkava1:10 000) ning talumaade osas Katastri Ameti 1939. aasta skeemkaartide (mõõtkava 1:10 000) jaMaakatastri andmete alusel seisuga september 2000.
Nehatu looduskaitseala valitseja on Matsalu Looduskaitseala Administratsioon.
(1) Inimestel on lubatud viibida, korjata marju ja seeni kogu kaitseala maa-alal. Eramaal võib liikuda vastavalt «Asjaõigusseadusele»(RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509) ja «Kaitstavate loodusobjektide seadusele».
(4) Kaitsealal on lubatud kalapüük 15. maist 1. märtsinivastavalt kalapüügieeskirjale.
(5) Kaitsealal on lubatud jahipidamine mingi, rebase, hundi, metssea, põdra ja kähriku arvukuse reguleerimise eesmärgil 1. septembrist31. jaanuarini.
(2) Kaitsealal on keelatud jalgrattaga sõitmine väljaspool teid ja radu ning mootorsõidukitega liiklemine ja nende parkimine väljaspool selleksettenähtud teid ja parklaid, välja arvatud järelevalve-, teadus- japäästetöödel ning käesoleva kaitse-eeskirjaga lubatud metsa- ja põllumajandustöödelning roo varumise töödel üksnes külmunud pinnasel ja jääpealt. Kaitsealal on keelatud veemootorsõidukiga liiklemine, välja arvatud järelevalve-, teadus- ja päästetöödel ning selleks ettenähtud ja tähistatudliiklusteel.
(3) Kaitsealal on keelatud lennukiga lendamine madalamal kui 1 km, väljaarvatud järelevalve-, teadus- ja päästetöödel.
§6. Teadusalased välitööd
Kaitseala piiranguvööndis paikneva kaitstava looduse üksikobjektikaitset korraldatakse «Kaitstavate loodusobjektide seaduse» § 5lõike 5 kohase kaitse-eeskirja alusel.
(1) Kaitseala valitseja nõusoleku saamiseks käesolevas määrusesettenähtud juhtudel peab vastava loa taotleja või projekti või kava kooskõlastuse taotleja esitama kaitseala valitsejale kirjaliku taotluse.
(3) Keskkonnamõju hindamise vajaduse korral on kaitseala valitsejal õigustaotlusele vastamist edasi lükata kuni ekspertiisiakti saamiseni, teavitades sellest nii nõusoleku taotlejat kui ka loa andjat.
«Vabariigi Valitsuse seaduse» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49,953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677) § 44lõike 2 alusel on kaitseala piires asuva kinnisasja võõrandamisel riigi esindajaks ostueesõiguse teostamisel keskkonnaminister, kellele teatatakse kinnisasja võõrandamisest «Asjaõigusseaduses» sätestatud korras.
§10. Sihtkaitsevööndi kirjeldus
(1) Nehatu looduskaitseala sihtkaitsevöönd on kaitseala osa sealväljakujunenud või kujundatavate looduslike ja poollooduslike koosluste säilitamiseks.
(2) Nehatu sihtkaitsevööndisse kuuluvad Varbla vallas talumaa Aadu 83ja Rame–Paatsalu maanteest lõuna poole jäävad talude Mürista Jaani 86,Matsi 89, Müriste Vassa 85 ja Kõrgemäe 96 kaitsealale jäävad lahusmaatükid ningKiisa 82 talumaale jääv sooala kuni metsapiirini.
(1) Sihtkaitsevööndis on keelatud majandustegevus ja loodusvaradekasutamine, välja arvatud käesoleva määruse §-des 4, 6 ja 7sätestatud lubatud tegevus.
Sihtkaitsevööndis on lisaks käesoleva määruse§-des 4, 6 ja 7 sätestatud lubatud tegevustele kaitseala valitseja nõusolekul lubatud hooldustööd kaitsealuste liikide elutingimuste säilitamiseks.
§13. Metsakaitse sihtkaitsevööndis
Sihtkaitsevööndis on metsakaitse eesmärkmetsaökosüsteemi arengu tagamine üksnes loodusliku protsessina.
§14. Piiranguvööndi kirjeldus
(2) Nehatu piiranguvöönd on kaitseala piires olev maa-ala, mis ei kuulusihtkaitsevööndisse.
Piiranguvööndis on lubatud rahvaürituste korraldamine selleksettevalmistamata kohtades üksnes kaitseala valitseja nõusolekul.
(1) Piiranguvööndis on lisaks §-s 5 loetletud tegevustelekeelatud:
3) maavarade ja maa-ainese kaevandamine, välja arvatud kaitseala valitseja nõusolekul ja temaga kooskõlastatud kohtades kruusa- ja liivavõtt omatarbeks;
4) väetiste ja mürkkemikaalide kasutamine metsamaal ja looduslikulrohumaal;
5) uuendusraie, välja arvatud turberaie perioodiga vähemalt 40 aastat,kusjuures kaitseala valitsejal on koosluse liikide ja vanuse mitmekesisuse säilitamiseks õigus esitada nõudeid turberaie liigi, raieaja, puidu kokku- ja väljaveo, raielangi puhastamise viiside ning puistu koosseisu ja täiuse kohta;
6) jäätmete ladustamine, välja arvatud kodumajapidamises tekkinudtavajäätmete ladustamine oma kinnisasja piires kaitseala valitsejaga kooskõlastatud kohtades.
§17. Kohustuslik tegevus
§18. Metsakaitse piiranguvööndis
Piiranguvööndis on metsakaitse eesmärk elustiku mitmekesisuse jamaastikuilme säilitamine.
1 Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivid92/43/EMÜ (EÜT L 206, 21.05.1992) ja 79/409/EMÜ (EÜT L 103, 2.04.1979)
Peaminister MartLAAR
KeskkonnaministerHeiki KRANICH


text:
Maksu- ja Tolliamet tegi maksuotsuse, millega kohustas kaebajat tasuma tulumaksu. Maksuotsuse kohaselt ei kasutanud kaebaja pärimise teel omandatud korterit oma peamise elukohana. Kaebaja oli seisukohal, et isegi kui ta ei kasutanud korterit oma peamise elukohana, tuleb korteri müügihinnast maha lahutada soetusmaksumus. Maksu- ja Tolliamet oli seisukohal, et pärimise teel saadud vara soetusmaksumus on null. Loe edasi...
Hageja (korteriühistu) esitas kostjate vastu hagi põhjusel, et kostjad on jätnud majandamiskulude arved kas osaliselt või täielikult tasumata. Kostjad leidsid, et nad ei pea maksma osutatud valveteenuse eest. Maakohus rahuldas osaliselt hagi ning ringkonnakohus nõustus maakohtu seisukohaga. Kostjad pöördusid Riigikohtusse. Loe edasi...
Isikliku kasutusõiguse seadmise temaatika ning kasutusõiguse seadmise eeldused.
Kinnistamisavalduse kohaselt soovis avaldaja OÜ Jõelähtme Arendusgrupp tähtajatu ja tasuta isiklik kasutusõigus (hoidumisservituut) iseenda kasuks. Hoidumisservituudi sisu kohaselt on kinnistu igakordsel omanikul kohustus hoiduda erinevatest toimingutest, näiteks ehitiste rajamisel mitteteostama müratekitavaid töid tööpäeva õhtul alates kella 18-st kuni hommikul kella 8-ni; kinnistu reostamisest; kinnistu lausraadamisest; kinnistu hoonestusalast väljapoole jääva krundi osade loodusliku koosluse kahjustamisest. Harju Maakohtu kinnistusosakond jättis kinnistusavalduse rahuldamata ning maa- ja ringkonnaskohus avaldaja määruskaebust ei rahuldanud. Avaldaja pöördus Riigikohtusse. Loe edasi...
Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) määras kaebajale investeeringutoetuse. Hiljem otsustas PRIA osa toetusest investeeringuobjekti mittesihipärase kasutamise tõttu tagasi nõuda. PRIA tasaarvestas tagasinõutava toetuse kaebajale väljamakstavate teiste toetustega. Kaebaja esitas PRIA otsuse peale kaebuse, misjärel kohustas halduskohus PRIA-t kaebajale tasaarvestatud osa investeeringutoetusest tagastama. Kaebaja esitas PRIA-le taotluse tasuda kohtumenetluse tulemusena alusetuks osutunud toetussumma ja intresside kinnipidamisega seonduvalt viivist. PRIA jättis kaebaja taotluse rahuldamata, misjärel esitas kaebaja PRIA vastava otsuse peale kaebuse halduskohtusse. Kohtud jätsid kaebuse rahuldamata, kaebaja esitas kassatsioonkaebuse Riigikohtusse. Loe edasi...
Riigikohus on 22.05.2013 otsuses kohtuasjas nr 3-2-1-56-13, Sillamäe linna hagi Acro Ehitus OÜ vastu 4879 euro 81 sendi ja viivise saamiseks, selgitanud ühispakkujate positsiooni hankemenetluses ning pakkumuse tagasivõtmise tagajärgi.
Riigikohus rõhutas, et kui üksikpakkujad keelduvad hankelepingut sõlmimast üksnes põhjusel, et üks pakkujatest on likvideerimisel, saab nende pakkujate tahteavaldust pidada pakkumusest taganemiseks ning ühtlasi ka hankelepingu sõlmimisest keeldumiseks, mis annab hankijale aluse nõuda pakkujatelt RHS § 53 lg 2 järgi kahju hüvitamist. Loe edasi
Riigikohtu 15.05.2013 otsuses kohtusasjas nr 3-3-1-78-12, Nafta 6 a Hooneühistu kaebus Tallinna Linnavolikogu 2. detsembri 2010. a otsuse nr 292 tühistamiseks, on käsitletud juurdepääsutee rajamisel tekkivat probleemistikku planeerimismenetluses.
Kohtu hinnangul ei saa linnavalitsus jätta planeeringut kehtestamata põhjusel, et naaberkinnistu omanikud pole nõus andma servituudi seadmiseks nõusolekut, sest nõusoleku võib anda ka kohus sõltumata koormatava kinnisasja omaniku nõusolekust. Loe edasi
Euroopa Kohtu 21.03.2013 otsusest C-244/12 selgub, et liikmesriigid ei või määrata lõplikult kindlaks künniseid, millest väiksema mahuga tegevuste puhul ei ole vaja kaaluda keskkonnamõju hindamise algatamist.
Kohtu hinnangul on liikmesriik, kes määrab kriteeriumid või künnised nii, et praktikas jäävad keskkonnamõju hindamise kohustusest kõrvale kõik teatavat liiki projektid, ületanud kaalutlusruumi piire, välja arvatud juhul, kui kõiki välistatud projekte võib igakülgse hinnangu alusel käsitada keskkonda oluliselt mittemõjutavana. Loe edasi
Euroopa Kohtu 14.03.2013 otsuses C-420/11 selgitati varalise kahju hüvitamist olukorras, kus vara väärtuse vähenemine on tingitud keskkonnamõju hindamise läbiviimata jätmisest.
Kohus pidas siiski oluliseks välja tuua , et ainuüksi keskkonnamõjude hindamise läbiviimata jätmine ei ole piisav alus kahju hüvitamiseks. Liidu õigusest tulenevalt peavad täidetud olema veel teised hüvitise saamise tingimused, eeskätt põhjuslik seos keskkonnamõjude hindamata jätmise ja kahju tekkimise vahel. Loe edasi
Kinnisasja parendusi saab iseseiva kauba võõrandamisena käsitada siis, kui parenduste käigus luuakse olemasolevale ehitisele juurdeehitis. Sellisel juhul toimub ehitise osa võõrandamine enne ehitise osa esmast kasutuselevõttu ning selline tehing on KMS § 16 lg 2 p 3 kohaselt käibemaksuga maksustatav. Loe edasi
JUURDEPÄÄSU MÄÄRAMINE AVALIKULT KASUTATAVALE TEELE
Riigikohus leidis 16.01.2013 kohtuasjas Anu Orula avaldus avalikult kasutatavale teele juurdepääsu määramiseks (kohtuasja nr 3-2-1-170-12), et:
avalikult kasutatavale teele juurdepääsu nõude rahuldamise eelduseks on a) AÕS § 156 lg 1 järgi juurdepääsu taotleja kinnisasjal avalikult teele juurdepääsu puudumine, b) taotletava juurdepääsu maakorralduslik võimalikkus ja c) juurdepääsu taotleja juurdepääsu vastu omatava huvi ülekaalukus, võrreldes kinnisasja, mille kaudu juurdepääsu soovitakse, omaniku õiguste juurdepääsust tuleneva kitsendusega. Loe edasi
LEPINGU TÕLGENDAMINE KAHJU HÜVITAMISE VAIDLUSES
Riigikohus leidis 09.01.2013 kohutasjas Tallinna linna hagi OÜ BREM Kinnisvarahooldus vastu 3515 euro 14 sendi ja viivise saamiseks (kohtuasja nr 3-2-1-167-12), et:
VÕS § 29 lg järgi tuleb lepingu tõlgendamisel lähtuda lepingupoolte ühisest tegelikust tahtest. Juhul kui ei ole võimalik kindlaks teha poolte ühist tahet, siis VÕS § 29 lg 3 kohaselt, kui üks lepingupool mõistis lepingutingimust teatud tähenduses ja kui teine lepingupool lepingu sõlmimise ajal seda tähendust teadis või pidi teadma, siis tõlgendatakse lepingutingimust selliselt, nagu esimene pool seda mõistis. Loe edasi
Euroopa Kohus leidis, et hindamise rakendamise eelduseks ei ole mitte üksnes veendumus, et kava või projekt avaldab kõnealusele [Natura 2000] alale olulist mõju, vaid ka ainult võimalus või risk, et kava või projektiga selline mõju kaasneb.
Ettevaatusprintsiipi arvestades on selline võimalus või risk olemas, kui objektiivsete asjaolude alusel ei saa välistada, et kava või projekt avaldab asjaomasele alale olulist mõju. Loe edasi
DETAILPLANEERING JA PÕHJENDAMINE PLANEERINGU KEHTESTAMISEL
Riigikohus leidis 03.12.2012 kohtuasjas Vilma Länsi (Läns) kaebus JõelähtmeVallavolikogu 14. oktoobri 2009. a otsuse nr 556 tühistamiseks (kohtuasja nr 3-3-1-47-12), et:
Diskretsiooniotsuse põhikaalutlused ei saa reeglina sisalduda üheski varasemas dokumendis, sest iga diskretsiooniotsus on eelduslikult eriline ja ainukordne, mistõttu peavad otsustuse põhimotiivid sisalduma haldusaktis.
/.../ üldplaneeringu muutmine detailplaneeringuga on erandlik võimalus ning peaks üldjuhul põhinema pärast üldplaneeringu kehtestamist muutunud või teatavaks saanud asjaoludel. Loe edasi

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 53
kohus
Kohus
§ 16
Riigikohus
§ 156
Riigikohus
§ 29
§ 29
Kohus
Riigikohus