Töökorraldus :: Terviseamet
Kui olete registreeritud tervishoiutöötajate registris ning Teie nimi on muutunud, siis nime muutmiseks registris on vaja edastada Terviseameti tervishoiutöötajate ja tegevuslubade registrite osakonnale teade, millele tuleb lisada koopia isikut tõendavast dokumendist või nime muutust tõendavast dokumendist.
e-posti aadressil: liina.saar|ä|terviseamet.ee
posti teel Terviseametile (Tervishoiutöötajate ja tegevuslubade registri osakond) aadressil Paldiski mnt 81, 10617 Tallinn.
Nimistuga perearstina tegutsemise lõpetamine
Vastavalt tervishoiuteenuste korraldamise seadusele (edaspidi TTKS) teeb otsuse nimistuga perearstina tegutsemise õiguse ning nimistu äravõtmiseks Terviseamet. Perearstina tegutsemise õigus ning nimistu võetakse ära, kui:
seda taotleb perearst ise;
perearsti suhtes on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus, millega temalt on ära võetud perearstina tegutsemise õigus;
perearst ei ole nimistu kinnitamisest ja teeninduspiirkonna määramisest arvates kuuekümne kalendripäeva jooksul alustanud üldarstiabi osutamist või on rohkem kui kuuekümneks kalendripäevaks katkestanud üldarstiabi osutamise;
osutatavate tervishoiuteenuste kvaliteet ei vasta TTKS § 56 lõike 1 punkti 7 alusel kehtestatud nõuetele;
perearst ei täida TTKS § 8 lõike 61 alusel kehtestatud tööjuhendis ettenähtud nõudeid perearsti nimistusse kantud inimestele tervishoiuteenuse kättesaadavuse ja järjepidevuse tagamisel;
perearsti ei ole võimalik tema pikaajalise töövõimetuse korral asendada;
perearst on tunnistatud teadmata kadunuks;
perearst on surnud või tunnistatud surnuks;
perearsti pikaajaline asendamine on kestnud kauem kui TTKS § 81 lõikes 7 kehtestatud aeg;
perearsti asendamine on perearsti töötamise ja asendamise kestust, sagedust, regulaarsust, episoodilisust ja pidevust koosmõjus arvestades kaotanud ajutise iseloomu ning üldarstiabi järjepidev osutamine kinnitatud nimistuga perearsti poolt ei ole tagatud;
perearst või temaga koos töötav tervishoiutöötaja rikub oluliselt isikuandmete töötlemise nõudeid (enne perearstina tegutsemise õiguse äravõtmist võib Terviseamet teha perearstile ettekirjutuse).
Perearstina tegutsemise õiguse ning nimistu äravõtmise otsus tehakse perearstile punktides 1–6 või punktis 11 nimetatud juhtudel teatavaks otsuse andmisest alates viie tööpäeva jooksul. Vastav otsus avaldatakse ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
Perearsti nimistust loobumise soovi korral palume pöörduda Terviseameti esmatasandi tervishoiu osakonna poole. Esmatasandi tervishoiu osakonnas on jaotatud inimeste vastutuspiirkonnad maakondade kaupa.
Nimistust loobumiseks esitab perearst Terviseametile kirjaliku allkirjastatud avalduse. Elektrooniliselt esitatud avalduse palume digitaalselt allkirjastada. Täpsemat infot digitaalse allkirjastamise kohta saab siit.
Lähtudes koostöö põhimõttest Terviseameti ja perearstide vahel ning võttes arvesse üldarstiabi teenuse kättesaadavust ja jätkusuutlikust palume perearstidel nimistust loobumise soovist võimalikult aegsasti Terviseameti esmatasandi tervishoiu osakonnale teatada (vähemalt 4-6 kuud enne tegevuse lõpetamist).
Eesti Haigekassa ja perearsti vahel sõlmitud rahastamise lepingu ülesütlemise korral saadetakse teisele Poolele ülesütlemise teade vähemalt 60 kalendripäeva ette. Rohkem infot Eesti Haigekassa kodulehel (Üldarstiabi rahastamise lepingud).
Miks palutakse nimistust loobumise soovist võimalikult aegsasti teatada?
Nimistust loobumise soovist võimalikult varajane teavitamine on vajalik, et võimaldada Terviseametil vajadusel võtta kasutusele meetmeid, millega tagada vabanenud nimistu patsientidele üldarstiabi teenuse toimepidevus.
Vastavalt Sotsiaalministri 29.11.2001 määruse nr 112 „Avaliku konkursi kord perearsti nimistu moodustamise õiguse andmiseks“ § 1 lõige 1 punktile 2 viib Terviseamet läbi avaliku konkursi uue nimistu moodustamise õiguse andmiseks või vabanenud nimistule üldarstiabi osutamise korraldamiseks. Nimetatud määruse kohaselt on konkursile kandideerimise periood üks kuu. Sellele järgneval perioodil tuleb Terviseametil läbi viia konkursi dokumendivoor, vestlusvoor ning hindamisvoor.
Lähtuvalt tervishoiuteenuste korraldamise seaduse (edaspidi TTKS) § 35 lõikest 2 kinnitatakse valituks osutunud kandidaadile nimistu. Vastavalt TTKS § 35 lõikele 7 on perearst kohustatud alustama üldarstiabi osutamist kuuekümne kalendripäeva jooksul nimistu kinnitamise otsuse jõustumisest arvates. Lisaks peaks arvestama, et uue perearsti või asendusarsti leidmine maapiirkonda (väljaspool Tallinna ja Tartu linna) on raskendatud ja võib nõuda rohkem aega.
Seega, tulenevalt eeltoodust, kulub avaliku konkursi korraldamiseks, perearstile nimistu kinnitamiseks ning nimistule kinnitatud perearstil üldarstiabi teenuse osutamise alustamiseks vähemalt neli kuud.
Võimalikud muudatused nimistust loobumise etteteatamise tähtajas
Kehtivas tervishoiuteenuste korraldamise seaduses ei ole reguleeritud perearsti nimistust loobumise etteteatamise tähtaeg. Käesoleval hetkel on menetlemisel TTKS muutmise eelnõu, mille ühe osana on tehtud ettepanek nimetatud tähtaja määramise vajalikkusele. Eelnõus olev muudatus näeb ette, et Terviseamet teeb otsuse perearstina tegutsemise õiguse ning perearstilt nimistu äravõtmiseks esimesel võimalusel, kui perearst on esitanud sellekohase avalduse, kuid hiljemalt kuus kuud enne nimistust loobumise taotlemist.
Kui nimistust loobunud perearst on üldarstiabi osutava äriühingu osanik või aktsionär?
Kui perearstilt, kes on üldarstiabi osutava äriühingu osanik või aktsionär, on perearstina tegutsemise õigus ära võetud, peab ta oma osa või aktsia võõrandama perearstile, kes hakkab selle äriühingu kaudu tervishoiuteenuseid osutama, või kohalikule omavalitsusüksusele kolme kuu jooksul perearstina tegutsemise õiguse äravõtmisest alates. Kui osa või aktsiat ei ole kolme kuu jooksul võõrandatud, on äriühing kohustatud osa või aktsia tühistama ja hüvitama perearstile osa või aktsia väärtuse. Tervishoiuteenuste korraldamise seadus (edaspidi TTKS) § 15 lg 2.
Kui nimistust loobunud perearst on äriühingu ainus osanik või aktsionär, peab ta oma osa või aktsia võõrandama kolme kuu jooksul kohaliku omavalitsuse üksusele või perearstile, kes hakkab selle äriühingu kaudu tervishoiuteenuseid osutama või otsustama äriühingu lõpetamise. Kui perearst nimetatud õigust ei kasuta, lõpetatakse äriühing nimistu moodustamise õiguse andja nõudel kohtuotsusega. (TTKS § 15 lg 3).
Nimistust loobumine ja üldarstiabi tegevusluba
Kui nimistust loobunud perearst, kes on füüsilisest isikust ettevõtja või äriühingu ainus osanik või aktsionär, otsustab lõpetada tegevuse tervishoiuteenuste osutamise valdkonnas, siis esitab ta Terviseametile kirjaliku allkirjastatud teate majandustegevusest loobumise kohta. Teates tuleb märkida tegevusala, millel soovitakse teenuse osutamisest loobuda (nt üldarstiabi osutamine perearsti nimistu alusel), teenuse osutamise lõpetamise põhjus (nt perearsti nimistust loobumine) ja lõpetamiskuupäev. Teate saab esitada:
Terviseameti e-teenuse (Tervishoiuteenuste tegevusload ja ettekirjutused) kaudu riigiportaalis (teenuse kasutamine nõuab sisselogimist ID-kaardi, Mobiil-ID või internetipanga kaudu);
digiallkirjastatult e-posti aadressil: kesk|ä|terviseamet.ee;
Majandustegevusest loobumise teate alusel tunnistab Terviseamet väljastatud tegevusloa kehtetuks. Tegevusluba tunnistatakse kehtetuks tegevusalal, millel teenuseosutaja on majandustegevusest loobunud. Kui äriühingule on väljastatud mitu tegevusluba erinevat liiki tervishoiuteenuste osutamiseks (nt üldarstiabi tegevusluba ja õendusabi tegevusluba) ning äriühing soovib kõikide teenuste osutamisest loobuda, siis tuleb see teates selgelt märkida.
Lisainfot annab Terviseameti tervishoiutöötajate ja tegevuslubade registrite osakonna peaspetsialist Aivi Sagur e-posti aivi.sagur|ä|terviseamet.ee või telefoni teel 650 9865. Juhend tervishoiuteenuste osutamise tegevusloa taotlemiseks asub siit.
Nimistuga perearsti asendamine
Perearsti asendamiseks loetakse olukorda, kui perearst ei teosta oma nimistusse kuuluvatele isikutele ambulatoorset vastuvõttu ise, vaid seda teeb tema asendaja. Nimistuga perearsti asendamine on jaotatud lühiajaliseks (kuni kolm kuud kestev) ja pikaajaliseks (kuni üks aasta, erialase enesetäiendamisega seotud koolituse korral kuni kaks aastat ja lapsehoolduspuhkuse korral lapsehoolduspuhkuse lõppemiseni kestev) asendamiseks. Olemuslikult on mõlemad asendamised ajutised, sest perearstile jääb asendamise ajaks nimistu alles ja asendamine toimub seaduses kindlaks määratud perioodil. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse kohaselt tagab perearst üldjuhul oma nimistule asendaja nii pika- kui lühiajalise asenduse korral, kuid lisaks sellele annab seadus võimaluse, et Terviseamet korraldab vajadusel perearsti asendamise perearsti surma või ettenägematu vältimatu vajaduse ilmnemisel, kui perearst ei ole ise terviseseisundist tulenevalt võimeline asendajat leidma (näiteks perearsti ootamatu raske haiguse või raske õnnetusjuhtumi korral).
Terviseamet ei korralda asendamist perearsti korralise puhkuse või lühiajalise töölt eemalviibimise ajal (näiteks perearsti koolitusel või lühiaegsel töövõimetuslehel viibimise ajal), mis jääb perearsti enda vastutusalasse. Perearst võib alati pöörduda esmatasandi tervishoiu osakonda küsimusega, kas on infot arstide kohta, kes sooviksid pakkuda asendust perearsti teeninduspiirkonnas.
Vastavalt 3.märts 2017 jõustunud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muudatusele on üldarstiabi osutaja kohustatud nii lühiajalise kui ka pikaajalise töölt eemalviibimise korral esitama asendaja andmed Perearstide iseteeninduse kaudu. Selleks lisage nimistu tervishoiutöötajate hulka võimalik asendaja, seejärel aktiveerige asendus vajalikuks ajavahemikuks. Juhendi perearstide iseteeninduse kasutamiseks leiate siit.
Lühiajaline asendamine
Perearsti asendaja leidmise kuni kolmekuulise töölt eemalviibimise korral (edaspidi lühiajaline asendamine) tagab perearst. Lühiajalise asendamise korral võib perearsti asendada tervishoiutöötaja, kellel on arsti kvalifikatsioon.
Lühiajalisest asendamisest teavitab perearst:
oma teeninduspiirkonna kohaliku omavalitsuse üksust (see võib näiteks toimuda e-kirja teel või muul asjakohasel viisil);
nimistu patsiente (selleks avaldab perearst info oma tegevuskohal, perearsti kodulehel või avalikustab kodulehe puudumisel teabe mujal internetis nt iseteeninduse kaudu Terviseameti veebilehel).
Teavitusse tuleb märkida:
asendamise kestus;
asendaja nimi ja kvalifikatsioon;
üldarstiabi osutamise koht ja korraldus asendamise ajal.
Pikaajaline asendamine
Perearsti asendaja leidmise üle kolmekuulise töölt eemalviibimise korral (pikaajaline asendamine) tagab perearst. Pikaajaline asendamine võib kesta kuni üks aasta, erialase enesetäiendamisega seotud koolituse korral kuni kaks aastat ja lapsehoolduspuhkuse korral lapsehoolduspuhkuse lõppemiseni. Pikaajalise asendamise korral võib perearsti asendada tervishoiutöötaja, kellel on perearsti kvalifikatsioon, või peremeditsiini residentuuris õppiv arst-resident.
Pikaajalisest asendamisest teavitab perearst:
Terviseametit hiljemalt 10 päeva enne pikaajalise asendamise algust (iseteeninduse kaudu, paber- või e-kirjaga);
oma teeninduspiirkonna kohaliku omavalitsuse üksust (see võib näiteks toimuda e-kirja teel või muul asjakohasel viisil):
Terviseametile saadetavas teates tuleb märkida:
töölt ajutise eemalviibimise põhjus;
üldarstiabi osutamise koht ja korraldus asendamise ajal;
enda kontaktandmed asendamise ajal.
Kohalikule omavalitsusele ja patsientide edastatavas teavituses tuleb märkida:
asendamise kestus,
Perearsti asendaja on kohustatud viivitamatult kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis teavitama perearsti ja Terviseametit perearsti asendamise ennetähtaegsest või erakorralisest lõppemisest.
Nimistuga perearsti asendamise korda reguleerib tervishoiuteenuste korraldamise seadus (edaspidi TTKS). Nimistu patsientide teavitamist reguleerib lisaks TTKS-le Eesti Haigekassaga ja perearsti vahel sõlmitav üldarstiabi rahastamise leping.
Perearsti teeninduspiirkond ja nimistu piirsuurus
Perearsti nimistu on perearsti teenindamisele kuuluvate isikute nimekiri. Igal perearstil on üks nimistu. Perearsti nimistute piirarv Eestis on 837.
Nimistu piirsuurus on kehtestatud kvaliteetse üldarstiabi osutamise tagamiseks perearsti poolt. Alates 01.01.2013 on perearsti nimistu piirsuurused järgmised:
2) 2001-2400 isikut, kui nimistusse kantud isikutele osutab üldarstiabi koos perearstiga vähemalt üks arsti kvalifikatsiooniga tervishoiutöötaja. Teise arsti töökoormus on jäetud iga nimistuga perearsti otsustada ja sõltub nimistu töökoormusest patsientide teenindamisel.
Tulenevalt geograafilistest iseärasustest ja teistest asjaoludest on Eestis selliseid piirkondi, kus perearsti nimistusse kuulub vähem kui 1200 või rohkem kui 2400 isikut.
Perearsti teeninduspiirkond on Terviseameti poolt määratud kohaliku omavalitsuse üksuse või kohaliku omavalitsuse üksuste ala, mille piires perearst ja temaga koos töötavad tervishoiutöötajad teevad üldarstiabi osutamisel vajaduse korral koduvisiite. Teeninduspiirkonnas elavale või ajutiselt viibivale isikule, kes ei kuulu perearsti nimistusse, osutab perearst vältimatut abi. Kui perearsti teeninduspiirkond hõlmab mitme maakonna kohaliku omavalitsuse üksuse ala, peab teeninduspiirkonnas elavatele isikutele olema tagatud üldarstiabi nõuetekohane kättesaadavus. Terviseamet arvestab teeninduspiirkonna määramisel piirkonna eripärast tingitud üldarstiabi nõuetekohast osutamist ja kättesaadavust mõjutavaid asjaolusid, sealhulgas vajaduse korral elanike arvu ja ühistranspordi korraldust teeninduspiirkonnas.
Perearsti teeninduspiirkonna ja nimistu piirsuuruse määrab või muudab Terviseamet. Teeninduspiirkonna muudab Terviseamet perearsti nõusolekul.
Juhul, kui perearst soovib muuta nimistu piirsuurust või laiendada oma teeninduspiirkonda, tuleb sellest informeerida Terviseameti esmatasandi tervishoiu osakonda. Perearsti teeninduspiirkonna ja/või nimistu piirsuuruse muutmine toimub perearsti kirjaliku avalduse alusel.
Perearsti nimistute andmeid saab vaadata Terviseameti veebiregistris.
Isiku registreerimine perearsti nimistusse
Uus patsient esitab kirjalikult, elektrooniliselt digitaalallkirjastatud või tähitud kirjaga avalduse valitud perearstile posti või e-posti teel. Iga pereliikme kohta tuleb esitada eraldi avaldus.
Perearst teavitab isikut nimistusse registreerumisest või registreerumisest keeldumisest seitsme tööpäeva jooksul registreerimisavalduse esitamisest arvates ning keeldumisel märgib ära ka keeldumise põhjuse.
Perearst võib keelduda isiku võtmisest oma nimistusse juhul, kui tema nimistu on ületanud talle määratud piirsuuruse (2000 isikut või 2400 isikut) või kui isiku rahvastikuregistri elukoha aadress ei ole selle perearsti teeninduspiirkonnas.
Perearst võib registreerida isiku nimistusse sõltumata nimistu piirsuurusest ja nimistusse kantud isikute arvust, kui isiku:
2) perekonnaliige on registreeritud nimistusse. Pereliikme nimistusse registreerumisest on võimalik keelduda juhul, kui perearsti nimistu piirsuurus on täitunud ja pereliikme rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress ei asu perearsti teeninduspiirkonnas. Rahvastikuregistri andmeid on võimalik kontrollida aadressil www.eesti.ee (e-teenus Enda andmete päring (rahvastikuregister)).
Kui samas teeninduspiirkonnas on mitu perearsti ja perearsti nimistu piirsuurus on täitunud, võib perearst soovitada isikul registreeruda sama teeninduspiirkonna teise perearsti juurde, kelle nimistu piirsuurus ei ole veel täitunud.
Uue perearsti nimistusse arvamisel on vajalik esitada oma uuele perearstile väljavõte või koopia oma tervisekaardist eelmise perearsti juures kas elektrooniliselt või paberkandjal. Tervisekaart väljastatakse võimaluse korral isiku soovitud viisil (elektrooniliselt või paberkandjal). Tervisekaarti säilitatakse vähemalt 110 aasta möödumiseni patsiendi sünnist ning haiguslugu säilitatakse vähemalt 30 aasta jooksul pärast selle lõpetamist. Seega kui patsiendil on soov saada varasemaid andmeid enda tervise kohta, peab ta pöörduma oma eelmise perearsti poole palvega, et ta väljastaks tervisekaardi koopia. Perearstil on õigus küsida tervisekaardi koopia väljastamise eest tasu alates 21. leheküljest (0,19 eurot iga väljastatud lehekülje eest). Perearst on kohustatud patsiendile väljastama nõutavad isikuandmed (koopia või väljavõte tervisekaardist) või põhjendama andmete väljastamisest keeldumist avalduse saamise päevale järgneva viie tööpäeva jooksul.
E-teenus Oma perearsti andmete vaatamine. Teenusega saab kontrollida oma perearsti andmeid, ka ravikindlustatust Eesti Haigekassas.
Perearstiabi (Eesti Haigekassa)
Isiku väljaarvamine perearsti nimistust
Kes arvatakse perearstinimistutest välja?
Perearstide nimistutest arvatakse välja isikud, kes ei ole Eesti rahvastikuregistri objektid, ning ravikindlustamata isikud, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel ei asu Eesti Vabariigis (Tervishoiuteenuste korraldamise seadus (edaspidi TTKS) § 8 lg 44). Terviseameti otsus „Isikute, kes ei ole Eesti rahvastikuregistri objektid, ning ravikindlustamata isikute, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel ei asu Eesti Vabariigis, perearstide nimistutest väljaarvamine“ edastatakse perearstidele Terviseametil olemasolevatele perearstide e-posti aadressidele ja avaldatakse Ametlikes Teadaannetes.
Perearst ei pea ise mingeid toiminguid seoses isikute nimistust väljaarvamisega tegema.
Isikul, kes ei ole Eesti rahvastikuregistri objekt, puudub Eesti Haigekassa ravikindlustus ning Eesti rahvastikuregistris registreeritud elukoht või asub see välisriigis. Rahvastikuregistri objekt on rahvastikuregistri seaduse § 4 tähenduses Eesti kodanik, Eestis elukoha registreerinud Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni kodanik ning Eestis elamisloa või elamisõiguse saanud välismaalane. Seejuures puudub isikul, kes ei ole Eesti rahvastikuregistri objekt, seos Eesti rahvastikuregistriga. Näiteks, kui välismaalasel on lõppenud Eestis elamisluba/elamisõigus või elamisluba/elamisõigus on ära võetud, siis ei ole isik enam Eesti rahvastikuregistri objekt.
Eesti Haigekassa ei maksa perearstile pearaha ravikindlustamata isikute eest.
Miks nimistute korrastamine on vajalik?
Vastavalt TTKS § 8 lg 41 punktidele 1 ja 2 on perearsti nimistu piirsuuruseks 1200–2000 isikut või 2001–2400 isikut, kui nimistusse kantud isikutele osutab üldarstiabi koos perearstiga vähemalt üks arsti kvalifikatsiooniga tervishoiutöötaja. Perearsti nimistutes on ravikindlustamata isikuid, kelle rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress ei asu Eestis ning kes pole pikema perioodi jooksul perearsti juures käinud. Sellest tulenevalt on raskendatud Eestis elavatel ja perearstiabi vajavatel isikutel nimistusse registreerumine, sest perearsti nimistu piirsuurus võib olla täitunud. Selleks, et korrastada nimistuid, arvab Terviseamet, need ravikindlustamata isikud, kes ei ole Eesti rahvastikuregistri objektid või kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel ei asu Eesti Vabariigis perearsti nimistutest välja.
Kas nimistust välja arvatud isik võib nimistusse tagasi sattuda?
Kui perearsti nimistust välja arvatud isik soovib nimistusse tagasi sattuda, siis vastavalt sotsiaalministri 07.12.2012 määruse nr 47 „Perearsti nimistu moodustamise, muutmise ja võrdlemise alused ja kord ning perearsti nimistute piirarv“ § 3 lg-le 1 peab nimistusse registreeruda sooviv isik esitama perearstile kirjalikult või elektrooniliselt digitaalallkirjastatud avalduse.
Perearst registreerib isiku nimistusse või keeldub nimistusse registreerimisest seitsme tööpäeva jooksul registreerimisavalduse esitamisest arvates. Perearst võib keelduda isiku registreerimisest nimistusse, kui registreerimisavalduses märgitud isiku Eesti rahvastikuregistri elukoha aadress ei ole perearsti teeninduspiirkonnas (sotsiaalministri 07.12.2012 määrus nr 47 § 4 lg-d 1 ja 5).
Perearst registreerib isiku nimistusse, kui
isiku registreerimisavalduses märgitud Eesti rahvastikuregistri elukoha aadress on perearsti teeninduspiirkonnas;
isiku perekonnaliige on registreeritud nimistusse. Pereliikme nimistusse registreerumisest on võimalik keelduda juhul, kui perearsti nimistu piirsuurus on täitunud ja pereliikme rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress ei asu perearsti teeninduspiirkonnas (sotsiaalministri 07.12.2012 määrus nr 47 § 4 lg 3 p-d 1 ja 2).
Kui samas teeninduspiirkonnas on mitu perearsti ja perearsti nimistu piirsuurus on täitunud, võib perearst soovitada isikule registreeruda sama teeninduspiirkonna perearsti juurde, kelle nimistu piirsuurus ei ole veel täitunud.
Millist arstiabi on õigus saada perearsti nimistusse mitteregistreeritud isikul, kes elab või ajutiselt viibib perearsti teeninduspiirkonnas?
Igal Eesti Vabariigi territooriumil viibival inimesel on õigus saada vältimatut abi. Kohustusliku ravikindlustusega kindlustatud isikule ja temaga võrdsustatud isikule (edaspidi ravikindlustusega hõlmatud isik) osutatud vältimatu abi eest tasutakse riigieelarves ravikindlustuseks ettenähtud vahenditest. Ravikindlustusega hõlmamata isikule osutatud vältimatu abi eest tasutakse riigieelarvest selleks ettenähtud vahenditest Sotsiaalministeeriumi ja Eesti Haigekassa vahel sõlmitud lepingu alusel vastavalt ravikindlustuse seadusele.
Perearsti teeninduspiirkonnas elavale või ajutiselt viibivale isikule, kes ei kuulu perearsti nimistusse, osutab perearst vältimatut abi.
Kindlustatud Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik, kes viibib teises EL liikmesriigis (sh Eestis) ajutiselt, saab vajaminevat arstiabi võrdsetel tingimustel selles riigis elavate kindlustatud inimestega. Arstiabi vajadus peab olema tekkinud teises riigis viibimise ajal. Tervishoiuteenuse vajadus peab olema meditsiiniliselt põhjendatud ja arst peab arvesse võtma eeldatava viibimise kestust ja tervishoiuteenuse olemust. Arstiabi saamiseks peab isik esitama raviasutuses Euroopa ravikindlustuskaardi või selle asendussertifikaadi ning isikut tõendava dokumendi. Euroopa ravikindlustuskaardi alusel on õigus saada tervishoiuteenuseid, mis on osutatud riikliku ravikindlustussüsteemiga hõlmatud raviasutustes. Vajaminev arstiabi ei ole tasuta – maksta tuleb patsiendi omaosalustasud (visiiditasu, voodipäevatasu jne) asukohamaa tariifide järgi. Patsiendi omaosalustasusid patsiendile ei korvata. Samuti ei kata kaart riikidevahelise transpordi kulusid. Lisainfot annab Eesti Haigekassa.
Perearsti käitumine tööõnnetuse korral
Tööõnnetuse korral käitumise juhendi perearstile leiate siit.
Viimati uuendatud: kolmapäev, 19 juuli 2017 16:27


Kaitske isikuandmeid, kuni pole hilja!
08.05.2018 Teisipäev
Jekaterina Dolguševa, raamatupidaja-konsultant Punamoon OÜ
25. mail jõustub Euroopa Parlamendi andmekaitse määrus (edaspidi määrus), mis puudutab kõiki füüsilise isiku isikuandmete töötlemisega tegelevaid ettevõtteid.
Selles artiklis räägime mõningatest olukordadest, millele raamatupidajatel ja ettevõtte juhtidel tuleb peatselt jõustuva määruse tõttu tähelepanu pöörata.
Uue töötaja värbamisel küsib ettevõtja kandidaadilt üpris palju isikuandmeid, et veenduda isiku sobivuses ametisse. Määruse jõustumisel muutub selliste andmete „igaks juhuks“ säilitamine täiesti lubamatuks. Isikuandmete töötlemiseks ja säilitamiseks peab olema alus.
Aluseks võib olla inimese nõusolek ta isikuandmete säilitamiseks, seaduse nõue, leping või mõni muu alus. Näiteks võib ettevõte takistamatult küsida ning töödelda töötaja andmeid, mis on vajalikud töölepingu sõlmimiseks ja töötamise registrisse kandmiseks. Praktika näitab, et tööandjad küsivad rohkem andmeid, kui töösuhete vormistamiseks seaduse järgi vaja läheb.
Mõelge, kas on kindlasti vaja diplomist koopiat teha ja kas on alust seda koopiat ettevõttes hoida. Kas tööandja peab olema töötaja haigusest teadlik, kui haiguse iseloom ei mõjuta tööd? Kas tasub kandidaatide isiklikku infot pärast konkursi lõppu lihtsalt igaks juhuks säilitada?
Töötaja isikukaart
Töölepingu seadus ei nõua töötaja isikukaardi sisseseadmist: seaduse paragrahvi 136 järgi pole vanade isikukaartide säilitamine kohustuslik. Siiski on mõnes ettevõttes asjaajamise lihtsustamiseks ja puhkuste arvestamiseks kombeks koostada ning täita töötajate isikukaarte, mis pole siiani olnud seadusega keelatud.
Määruse jõustumisega tasub inventeerida isikukaartide andmeid, et aru saada, kas neid on vaja organisatsioonis säilitada ja kas selleks on seaduslik alus.
Töötajate soodustused
Lastega ja osalise või puuduva töövõimega töötajatele on seadusega ette nähtud palju soodustusi. Näiteks võib töötaja võtta lapse sünni korral isapuhkuse (töölepingu seaduse § 60). Lapsega töötajal on õigus ka lapsepuhkusele (töölepingu seaduse § 63).
Nende puhkuseliikide vormistamiseks ja sotsiaalkindlustusametist raha saamiseks peab tööandja teadma, kas töötajal on lapsi, laste olemasolul nende isikukoode, nimesid ja perekonnanimesid. Osalise või puuduva töövõimega töötajatele on samuti seadusega ette nähtud soodustusi. Näiteks on osalise või puuduva töövõimega töötajatel õigus 35 kalendripäeva pikkusele puhkusele 28 kalendripäeva asemel (töölepingu seaduse § 57). Selleks et tööandja vormistaks sellise puhkuse, on talle vaja esitada dokumendid, mis kinnitavad töötaja osalist või puuduvat töövõimet.
Sellistel juhtudel peab tööandja teadma ja säilitama infot, mis on füüsilise isiku isikuandmed. Töötajal on endal õigus otsustada, kuidas oma isikuandmetega toimida ja kas ta tahab ülalmainitud võimalusi kasutada. Tööandjal on põhjendatud õigus selliseid andmeid säilitada ja töödelda, kui töötaja on avaldanud soovi kasutada seadusega ette nähtud soodustusi.
Töötaja tervise kontroll
Iga tööandja peab ettevõttes tegema riskianalüüsi ja selliste tegurite ilmnemisel, mis võivad kahjustada töötajate tervist, tuleb organiseerida arstlik läbivaatus (töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 13).
Arst hindab töökeskkonna riskitegurite mõju töötajate tervisele ja teavitab sellest tööandjat. Füüsilise isiku terviseseisundi andmed on delikaatsed andmed ja nõuavad määruse järgi erilist tähelepanu ja käitlemist. Kuna ülalmainitud tervisekontroll on tööandja seaduslik kohustus, pole selliste andmete töötlemiseks ja säilitamiseks töötaja nõusolekut vaja.
Isikuandmete kustutamise õigus
Määruse järgi antakse füüsilisele isikule rohkem õigusi, näiteks võib ta paluda ettevõttes kõik enda andmed kustutada.
Kus on mõistlikkuse piirid? Kas tõesti peab tööandja raamatupidamisprogrammist kustutama kõik töötasu andmed, kui töötaja tahab oma õigust kasutada?
Inimese nõusolek pole ainus seaduslik alus andmete töötlemiseks ja säilitamiseks. Ettevõtja ja raamatupidaja peaks tundma firma tegevust reguleerivaid seadusi. Näiteks raamatupidamise seaduse §-s 12 on juttu kohustusest säilitada raamatupidamise andmeid 7 aastat. Kooskõlas töölepingu seaduse §-ga 5 on tööandja kohustatud töölepingu säilitama töösuhete kehtivuse ajal ja 10 aastat pärast töösuhete lõppu. Tööandja on kohustatud säilitama töökeskkonna riskianalüüsi ja tööõnnetuse andmed 55 aastat (töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 13 ja § 24 ).
Mõned ettevõtjad saadavad oma klientidele elektronposti teel reklaami. Juriidilistele ja füüsilistele isikutele mõeldud reklaampostituste kohta kehtivad erinevad nõuded: kui juriidiliselt isikult pole teatud tingimustel vaja nõusolekut küsida, siis eraisiku nõusolek on kohustuslik. Seejuures peavad olema täidetud kolm tingimust:
• nõusolek tuleb saada enne reklaami saatmist;
• nõusolek peab olema kooskõlas määruse kõigi nõuetega;
• nõusoleku saamist tuleb osata Andmekaitse Inspektsioonile tõestada.
Näiteks kui ettevõtja saadab ostupakkumisega reklaamkirja aadressile See e-posti aadress on spämmirobotite eest kaitstud. Selle nägemiseks peab su veebilehitsejas olema JavaSkript sisse lülitatud., on ilmne, et see saadetakse juriidilisele isikule, ning kui on täidetud muud seadusest tulenevad tingimused, pole nõusolekut küsida vaja. Kui aga samale aadressile saadetakse reklaampakkumine spaapuhkuseks kahele, siis võib seda pidada eraisikule mõeldud reklaampostituseks, mille puhul on nõutav seaduse järgi koostatud nõusolek.
Artiklis käsitleti vaid mõnda olukorda, mis võib firmas ette tulla. Juhatuse liikmed teavad oma ettevõtte spetsiifikat kõige paremini, mistõttu tuleb neil määrusega põhjalikult tutvuda, et hinnata uue seaduse mõju firma asjaajamisele. Olukorraga tutvumiseks ja selle hindamiseks, ettevõttes säilitatavate andmete inventeerimiseks, sisetoimingute seadusega kooskõlla viimiseks, vajalike instruktsioonide koostamiseks ja personali koolitamiseks pole enam palju aega jäänud. Ei tasu uue määruse tähtsust alahinnata ega seaduse tundmaõppimist eirata, kuna trahvisummad on suured ning ettevõtte maine võib tõsiselt ohtu sattuda.
andmekaitse määrus
füüsilise isiku isikuandmed


Kindlustuslepingust tulenevate nõuete aegumistähtaeg - Pluss
Kindlustuslepingust tulenevate nõuete aegumistähtaeg
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-2-1-59-16
Riigikohtu 21.09.2016 lahend nr 3-2-1-59-16
VÕS § 475 lg3
AS X (hageja) esitas maakohtule ettevõtte X (kostja) vastu hagi kindlustushüvitise ja viivise saamiseks. Hagiavalduse kohaselt sõlmisid hageja ja kostja vabatahtlikud sõidukikindlustuse lepingud. Kindlustuslepingud sõlmiti koguriskikindlustusega, sh liiklusõnnetuse risk. Hageja esitas kostjale avalduse Vene Föderatsioonis toimunud liiklusõnnetusega tekkinud kahju hüvitamiseks. Haagise osas kostja rahuldas hageja kahjuavalduse, veoauto osas kostja aga keeldus.
Maakohus tegi vaheotsuse lõppotsusena ning jättis hagi rahuldamata. Ringkonnakohus rahuldas hageja apellatsioonkaebuse osaliselt ning saatis asja uueks läbivaatamiseks maakohtule. Kostja esitas ringkonnakohtu otsuse peale kassatsioonkaebuse. Kassatsiooniastmes vaieldi selle üle, kas hagi esitamise ajaks oli möödunud VÕS-i § 475 lg-s 3 sätestatud tähtaeg.
1. Põhjendatud on kohtute järeldus, et VÕS-i § 475 lg-s 3 sätestatud kohustust täitma sundimise hagi esitamise üheaastane tähtaeg on õigustlõpetav, mitte aegumistähtaeg. Kindlustuslepingust tulenevate nõuete aegumistähtaega reguleerib sõnaselgelt VÕS-i § 475 lg 1 esimene lause. VÕS-i § 475 lg 3 käsitleb olukorda, kus kindlustusandja vabaneb täitmise kohustusest, kui kindlustusvõtja ei esita hagi ühe aasta jooksul pärast seda, kui ta on saanud vastuse, millega tema taotlus jäeti rahuldamata.
2. Kohustuse täitmise nõudeõiguse piiramine tuleneb asjaolust, et mida kauem kindlustusvõtja nõude esitamisega ootab, seda raskem on välja selgitada juhtumiga seotud asjaolusid. Samas kaitseb norm ka kindlustusandja põhjendatud ootust oma vara kasutamisel, kui kindlustusandja on hüvitise maksmisest keeldunud ja kindlustusvõtja ei ole ühe aasta jooksul kindlustusandja otsuse vaidlustamiseks midagi ette võtnud. Seega võimaldab VÕS-i § 475 lg 3 kindlustusandjal mõistliku aja jooksul arvestada sellega, kas kindlustusvõtja esitab nõude või mitte.
3. Seadusandja on teadlikult soovinud välistada VÕS-i § 475 lg-s 3 ettenähtud õigustlõpetava tähtaja peatumise ja katkemise, et eristada õigustlõpetavaid ja aegumistähtaegu ning tagada õigustlõpetavate tähtaegade sätestamise eesmärgi saavutamine, s.o lõpetada nõue või muu õigus või välistada selle maksmapanek mõistliku aja jooksul aegumistähtaja kestel.
4. TsÜS-i § 138 lg 1 järgi tuleb õiguste teostamisel ja kohustuste täitmisel toimida heas usus. Ei ole välistatud, et hageja esitatud asjaoludel võib olla VÕS-i § 475 lg-s 3 sätestatud õigustlõpetavale tähtajale tuginemine vastuolus hea usu põhimõttega ning anda seetõttu aluse jätta nimetatud tähtaeg VÕS-i § 6 lg 2 alusel kohaldamata.
Riigikohus jättis kassatsioonkaebuse rahuldamata ning saatis asja uueks läbivaatamiseks maakohtule.


Äriõigus - Advokaadibüroo LMP
Soovin asutada äriühingu (näiteks osaühingu või aktsiaseltsi). Mida ma pean selleks tegema?
Esmalt tuleb valida erinevate äriühingute vormide vahel, mis vastavad kõige paremini Teie vajadustele. Siin saab juriidiline nõustaja Teile erinevaid äriühingute liike selgitada. Samuti pole välistatud, et Teie tegevusteks sobib hoopis mittetulundusühing. Seejärel aitab jurist koostada asutamislepingu ja põhikirja ning korraldab äriühingu/mittetulundusühingu registreerimise. Äriühingute asutamisel on soovitatav sõlmida kohe ka käsunduslepingud juhatuse liikmetega, koostada töötajate jaoks töölepingud jpm.
Vastused.ee küsimused ja vastused
Kas kohtutäituril on õigus juhatuse liikme eravõla pärast panna firmale keelumärge?
Kas kohtutäitur omab õigust eraisiku (juhatuse liikme) võla pärast kanda keelumärge firma peale (2500.- asutamise summa peale), kus eraisik on juhatuse liige? Kas kohtutäitur saab firma kontole aresti ka panna?
Vastus: Olukorra täpsustamiseks peame märkima, et peate ilmselt silmas olukorda, kus võlgnikuks olev eraisik ei ole ettevõttes mitte üksnes juhatuse liige, vaid ka osanik, sest viitate sellele, et keelumärge on seatud 2500 € asutamise summale, ehk ilmselt osaniku osalus äriühingus.
Kuna tegemist on füüsilisest isikust võlgnikuga, kellele kuulub ettevõttes ka osalus suurusega 2500 €, siis osaluse näol on tegemist võlgnikule kuuluva varaga, mida saab arestida, pantida, võõrandada jne. Täitemenetluse seadustik (edaspidi TMS) § 125 võimaldab võlgnikule kuuluva osa osaühingus arestida ning avalikul enampakkumisel müüa.
Juhul, kui sundtäitmine ning täitemenetlus on algatatud füüsilise isiku vastu, ei saa kohtutäitur reeglina kolmanda isiku vara arestida. Erandiks saab olla olukord, kus kohtutäituril on alust eeldada, et võlgniku vara on antud kolmanda isiku valdusse arestimise vältimiseks. Sel juhul on kohtutäituril õigus arestida kolmanda isiku valduses olev vara.
Kuidas osaühingu tegevus peatada, et kunagi jätkata, kuid et maksuamet ja äriregister kallale ei tule?
Ei taha käibemaksukohusluseta ühemehe-OÜ-d likvideerida, sest firma tegevus on hooajaline. Firma lõpetab aasta arvatavalt kahjumiga. Tahaksin firmat ilma likvideerimishirmuta edasi pidada, tegevuse jätkumisel jätkub ka raamatupidamine, esitatakse aastaaruanne, makstakse maksud. Millal tuleb kallale maksuamet või äriregister (likvideerima, netovara seis)?
Meie seadustes OÜ peatamist, et vajadusel majandusliku tegevusega jätkata, pole olemas. Või siiski mingil tingimusel on? Kuidas edasi toimida, et seaduste järgi kõik korras oleks ja firmat ei peaks likvideerima?
Vastus: Kui mingil perioodil tegevusi pole, siis otseselt midagi tegema ei peagi. Kui töötajaid pole, siis puudub eelduslikult ka vajadus makse maksta, samas kõik kohustuslikud deklaratsioonid tuleb maksuametile ikkagi esitada.
Majandusliku tegevuse puudumine pole äriühingu sundlikvideerimise aluseks. Äriühing muutub lihtsalt nö riiulifirmaks, millele tegevused puuduvad.
Kui käesolev majandusaasta lõpeb kahjumiga, siis eelkõige võib probleeme tekitada ÄS § 176, mis sätestab järgmist:
Kui osaühingul on netovara vähem kui pool osakapitalist või vähem kui ÄS §-s 136 nimetatud osakapitali suurus või muu seaduses sätestatud osakapitali minimaalne suurus, peavad osanikud otsustama:
1) osakapitali vähendamise või suurendamise tingimusel, et netovara suurus moodustaks seeläbi vähemalt poole osakapitalist ja vähemalt käesoleva seadustiku §-s 136 nimetatud osakapitali suuruse või muu seaduses sätestatud osakapitali minimaalse suuruse või
2) muude abinõude tarvitusele võtmise, mille tulemusena osaühingu netovara suurus moodustaks vähemalt poole osakapitalist ja vähemalt ÄS §-s 136 nimetatud osakapitali suuruse või muu seaduses sätestatud osakapitali minimaalse suuruse;
3) osaühingu lõpetamise, ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise või
4) pankrotiavalduse esitamise.
Seega tuleb jälgida, et netovara oleks kooskõlas seadusega. Samuti tuleb kindlasti esitada majandusaasta aruanded, kuna majandusaasta aruande esitamata jätmine on üks äriühingu äriregistrist kustutamise alustest.
Kas saan kohtutäiturite eest oma nimelt auto oma firma nimele vormistada?
Vastus: Kuna Teie esitatud asjaoludest nähtuvalt võib eeldada, et võlgnikuks on eraisik, mitte juriidiline isik, siis kohtutäituril alust juriidilise isiku vara arestimiseks ei ole. Sõiduki juriidilise isiku nimele vormistamisel peate aga arvestama, et täitemenetluse seadustik annab võimaluse võlgniku vara tagasivõtmiseks. Kõnealuse tagasivõitmise üldiste aluste kohaselt tunnistab kohus kehtetuks tehingu, mille võlgnik on teinud kolme aasta jooksul enne sissenõudja tehingu kehtetuks tunnistamise hagi esitamist teadlikult sissenõudja huvide kahjustamiseks, kui teine pool teadis või pidi sellest teadma tehingu tegemise ajal.
Kuidas müüa oma osa osaühingus, kui teine osanik ei soovi mulle seda kinni maksta?
Olen osanik 50%-50% ettevõttes, soovin oma osa müüa, kuna ei soovi omada ettevõtet, mille tegevuses ise aktiivselt ei osale (ei kuulu juhatusse). Teine osanik aga ei soovi mulle minu osa kinni maksta. Mis võimalused mul on ikkagi oma osa müüa?
Vastus: Äriseadustiku (edaspidi ÄS) kohaselt on osanikul võimalik oma osa võõrandada nii teisele osanikule (teistele osanikele) kui ka kolmandale isikule. Seega kui teine osanik ei soovi Teie osalust omandada, on Teil võimalik osa võõrandada ka mõnele muule isikule. Selleks tuleks täpsustada järgmist.
ÄS § 149 lg 3 kohaselt võib osaühingu põhikirjas ette näha, et osa võõrandamine on lubatud üksnes täiendava tingimuse täitmise korral, eelkõige, et osa võõrandamiseks on vajalik teiste osanike, juhatuse, nõukogu või muu isiku nõusolek. Seesuguse osanike nõusoleku tingimuse sätestamisega saab põhimõtteliselt osa võõrandamise kolmandale isikule välistada, kuna vastava nõusoleku puudumisel on osa käsutamine tühine.
Seega tuleks siinkohal vaadata, kas osa võõrandamiseks on osaühingu põhikirjas sätestatud ülalkirjeldatud täiendav tingimus. Kui põhikirjaga on ette nähtud osa võõrandamiseks osanike, juhatuse, nõukogu või muu isiku nõusoleku vajadus, peate esmalt taotlema vastava otsuse tegemist, millega kas antakse Teile nõusolek võõrandamiseks või keeldutakse selle andmisest. Seejuures ei sätesta seadus nõusoleku andmisest keeldumisele põhjendamiskohustust. Samas juhul, kui põhikirjas on sätestatud võõrandamiseks nõusoleku taotlemise vajadus ning kõnealust nõusolekut ei ole võimalik saada, võite mõjuval põhjusel nõuda vastava nõusoleku andmist kohtusse hagi esitamisega.
Kui põhikiri ÄS § 149 lg 3 kohast täiendavat tingimust ei sätesta, on Teil võimalik oma osa kolmandale isikule võõrandada. Siinkohal tuleb arvestada, et tulenevalt ÄS § 149 lg 2 on osa võõrandamisel kolmandale isikule teisel osanikul ostueesõigus ühe kuu jooksul võõrandamise lepingu esitamisest.
Kas krediidiinfot pakkuva erafirma kodulehel on õigus säilitada infot endiste juhatuse liikmete kohta?
Vastus: Info endiste juhatuse liikmete kohta on avalik. Äriregistris on tegemist küll tasulise päringuga, kuid Äriregistrist on siiski võimalik vaadata juriidilise isiku endisi juhatuse liikmeid. Lisaks saab Äriregistris teha päringu konkreetse füüsilise isiku kohta – mh kontrollida, milliste juriidiliste isikute juhatusse on see isik varem kuulunud.
Kas abikaasa lisamiseks täisühingu prokuristiks pean sõlmima ka temaga mingi lepingu?
Soovin abikaasat lisada täisühingu prokuristina B-kaardile. Kas pean sõlmima temaga ka töölepingu või mingi muu lepingu? Hetkel ta on töötuna arvel.
Vastus: Prokuura on volitus, mis annab ettevõtja esindajale (prokuristile) õiguse esindada ettevõtjat kõikide majandustegevusega seotud tehingute tegemisel (äriseadustik § 16 lg 1). Prokuura võib anda äriühing, äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja või füüsilisest isikust ettevõtja seadusjärgne esindaja ning prokuura andmisel ei ole vaja sõlmida lepingut. Prokuura kanne tehakse äriregistrisse ettevõtja avalduse alusel ning sellele tuleb lisada ka prokuristi määranud juhtorgani otsus. Tulenevalt äriseadustiku §-st 99 määravad täisühingu prokuristi kõik juhtima õigustatud osanikud ühiselt (seejuures võib prokuura tühistada iga juhtima õigustatud osanik), mistõttu on prokuura andmiseks ning äriregistrile avalduse esitamiseks vajalik vastavate isikute otsus.
Kas võib ja kuidas vormistada maa võla katteks võlausaldajatele (osaühingu omanikele)?
Äriühingul on võlg omanike ees(50:50). Võlg on tekkinud äriühingule kuuluva maa maamaksu tasumisel omanike poolt. Muid võlgu ei ole.
a) Kas võib ja kuidas vormistada maa võla katteks võlausaldajatele (ehk omanikele)?
b) Kas äriühingu vara saab üle anda ka füüsilistele isikutele (2 omanikku)?
Vastus: Küsimusest saan aru, et äriühingul on 2 osanikku, kelle osade suurused on võrdsed ning kes maksid ära äriühingu poolt tasumisele kuulva maamaksu. Kuna osanikud ei vastuta äriühingu kohustuste täitmise eest ning äriühing peaks oma vara arvelt oma kohustusi täitma, siis sellises olukorras äriühingu rahalise kohustuse täitmist saab käsitleda äriühingule antud laenuna. Seadus ei keela osanikel anda laenu äriühingule. Sel juhul saavad osanikest võlausaldajad ning osanike nõuete rahuldamine toimub samamoodi nagu teiste võlausaldajate nõuete rahuldamine.
Äriühingule kuuluva varaga tehingute otsustamine ning teostamine kuulub juhatuse pädevusse – ÄS § 181. Seega just äriühingu juhatus peab võtma vastu ka vastava otsuse, mida ühingule kuuluva maaga teha. Kahjuks ei ole Te täpsustanud, millist liiki äriühinguga tegemist on, kas osanikud on ühtlasi ka juhatuse liikmed ning mis on ühingu peamine tegevusala. Siiski eeldame, et kinnisvaraga tehingud väljuvad ühingu igapäevase majandustegevus raamest, mistõttu sellise tehingu tegemiseks on juhatusel vajalik nõukogu või osanike nõusolek.
Siiski vaatamata sellele, et äriühingu juhatusel on seadusest (ja reeglina ka lepingust) tulenev õigus ning kohustus ühingut juhtida ja esindada, sh äriühingu nimel tema vara käsutada ja kohustusi võtta, ei anna juhatuse liikmele õigust ühingu vara enda või kolmanda isiku kasuks pöörata. Sellest tulenevalt võib eeldada, et ühingu vara, eriti kinnisvara, kinkimine ei ole üldreeglina lubatav, ning vahet ei ole, kas see kingitakse osanikule, või kolmandale isikule. Eraõigusliku juriidilise isiku organi liikme üheks kohustuseks on muuhulgas panustada juriidilise isiku juhtimisse ning mitte kahjustada juriidilise isiku ega selle teiste liikmete huve Ühingule kuuluva vara kinkelepingu tegemisel väheneb oluliselt ühingule kuuluva vara koosseis, ning seda saab käsitleda varalise kahju tekitamisena ühingule. Selline tegu on kriminaalkorras ka karistatav. Seaduses on sätestatud, mida saab käsitleda olulise või suure kahjuna (vastavalt 3 200.- € ja 32 000.- € kehtivat palga alammäära arvestades).
Maaga tehingu tegemisel (s.t eelkõige võõrandamisel õiglase tasu eest) tuleb juhatusel muuhulgas arvestada ka kõikide võlausaldajate huvisid ning tehing ei tohi kahjustada ei ühingu enda ega võlausaldajate huvisid. Seadus ei näe piirangut, kes saab äriühingule kuuluvat kinnisvara omandada, seega tehingu teiseks pooleks võib olla nii juriidiline kui ka füüsiline isik.
Vastates Teie konkreetsele küsimusele märgin, et ilmselt omandaksid ühingu osanikud maa oluliselt väiksema hinna eest, kui palju on nad ühingu eest maamaksu maksnud. Vastava tehingu teostamisel tuleb kindlasti arvestada vara (maa) väärtuse ning tasutud maamaksu omavahelist suhet. Kui tasutud maamaksu summa on oluliselt väiksem maa väärtusest, ei ole maa võõrandamine omanikele suure tõenäosusega lubatud, kui selleks puudub mõni muu alus.
Kui osanik müüb oma osa teisele osanikule, kas siis kolmandal osanikul on ka selle ostmiseks mingi võimalus?
Osaühingus on 3 võrdset osanikku (A,B,C) st kõigil on 33,3%. Osanik A soovib oma osa võõrandada osanikule B, kas C-l on võimalik teostada ostueesõigust või on tal mingid muud õigused A osale?
Vastus: Vastavalt äriseadustiku (edaspidi ÄS) § 149 lg 1 võib osanik oma osa vabalt võõrandada teisele osanikule. Ostueesõigus teistele osanikele tekib lg-le 2 toetudes ainult siis, kui võõrandatakse osad kolmandale isikule. ÄS § 149 lg 3 kohaselt võib põhikirjas ette näha, et osa võõrandamine on lubatud üksnes täiendava tingimuse täitmise korral, eelkõige, et osa võõrandamiseks on vajalik teiste osanike, juhatuse, nõukogu või muu isiku nõusolek. Seega, kui põhikirjas ei ole sätestatud teisiti, ei ole C-l võimalik teostada ostueesõigust, ega pole tal ka muid õigusi A osale.
Kas osaühingu osakapitali eurodeks muutmine on kohustuslik või toimub see ka automaatselt?
OÜ osakapital on veel eurodeks muutmata, puudub osanike otsus, kuna koosolekule tuleb 6-st kohale ainult 2-3. Kas eurodeks muutmine on kohustuslik või kui seda tehtud ei ole, toimub muutmine automaatselt? OÜ-l 2012.a majandusaastaarauanne esitamata, kas seda saab esitada enne, kui osakapitali muudatus registris tegemata?
Vastus: 01.07.2010.a jõustunud Äriseadustiku muudatuste kohaselt tuleb nii asutatavatel kui varem asutatud osaühingutel ja aktsiaseltsidel alates 01.07.2010.a registreerida oma aktsia- või osakapital eurodes. Aktsia või osakapitali eurodesse ümberregistreerimisele ei ole kehtestatud lõpptähtaega, küll aga kehtib piirang, mille kohaselt alates 1. jaanuarist 2012.a kantakse äriühingu põhikirja ja/või aktsia-/osakapitali muudatus äriregistrisse vaid juhul, kui äriühingu kapital on arvestatud ümber eurodesse. Automaatselt ettevõtete osakapitali eurodesse ei konventeerita. Iga ettevõte peab selleks ise soovi avaldama ning registreerima äriühingu osakapitali muudatused äriregistris.
Kuivõrd osakapitali konventeerimisele lõpptähtaega sätestatud ei ole, siis ei ole muudatuse tegemata jätmine registris takistuseks ettevõtte majandusaasta aruande esitamisel.
Viitate oma küsimuses, et osakapital on eurodeks muutmata, kuna koosolekust võtab osa vaid 2-3 osanikku 6-st. Vastavalt Äriseadustiku § 171 lõikele 6 on sama päevakorraga kokku kutsutud korduskoosolek otsustusvõimeline sõltumata koosolekul esindatud häältest.
Majandusaasta aruande esitamisel ei ole kõnealune teema määrav ning ei oma selles kontekstis tähtsust, st. majandusaasta aruande saab esitada ilma osakapitali kroonidest eurodesse ümberarvutamata.
Kuidas osaühingule kuuluvat vara teise juhatuse liikme (osaniku) valdusest kätte saada?
Osaühingut juhib 2 juhatuse liiget (ka osanikud). OÜ on lõpetanud praktiliselt majandustegevuse. Soov on osaühingu tegevus lõpetada. Kuidas toimida, kui ühe juhatuse liikme käes on kogu ühingu vara (n traktor, millega harib oma põldu, ruumid, milles hoiab oma asju jmt). Osanike korduvatele pöördumistele ei tagasta võtmeid, vara, ei esita kuludokumente rahaliste kulutuste kohta jne. Esialgu ei tahaks pöörduda kohtu poole.
Vastus: Küsimuses ei olnud nimetatut märgitud, kuid eeldame, et antud juhul on osanike osad võrdsed. Kui soovitakse äriühingu tegevus lõpetada, siis annab seadus selleks erinevad võimalused, millest peamiselt rakendatakse likvideerimist või sundlõpetamist. Asjas konkreetse vastuse andmiseks oleks vaja eelnevalt tutvuda ka osaühingu põhikirjaga ning teada, milline on juhatuse liikmete esindusõigus (ühine või iga juhatuse liige saab esindada ühingut).
Osaühing lõpetatakse osanike otsusel või sundlõpetatakse kohtuotsusega. Vabatahtliku lõpetamise aluseks on osanike koosolek, kus otsuse peab heaks kiitma vähemalt 2/3 koosolekul osalenud osanikest. Kuna kaasusest tulenevalt ilmselt teine osanik takistab selle läbiviimist, siis ilmselt vabatahtlik osanike otsuse alusel äriühingu lõpetamine kõne alla ei tule.
Sundlõpetamisel lõpetatakse osaühing kohtumäärusega. Üldjuhul on selle põhjuseks ettevõtte või selle tegevuse mittevastavus seadustele. Kui puudusi on võimalik kõrvaldada, annab kohus selleks aega, selleks et ettevõtte tegevust saaks ikkagi jätkata. Levinuimad põhjused on lõpetamisotsuse tegemata jätmine (nt olukorras, kus OÜ’l on netovara vähem, kui pool osakapitalist või vähem kui 2500.- € või muu seaduses sätestatud osakapitali minimaalne suurus, kuid osanikud ei ole otsustanud osakapitali vähendamise või suurendamise, pankrotiavalduse esitamise, OÜ lõpetamise, jagunemise vms, või otsustanud tarvitusele võtma muid meetmeid); juhatuse ametiaja lõppemisel ilma uute juhatuse ametisse määramiseta; ettevõtte tegevuse mittevastavus seadustele. Kahjuks sel juhul tuleb osanikul esitada avaldus kohtule, mida Te küsimusest nähtuvalt teha ei soovi.
Seaduse kohaselt võib kohus osaühingu hagi alusel osaniku osaühingust välja arvata. Sellise hagi esitamine on võimalik, kui juhatuse liikmetel ei ole ühist esindusõigust. Kahjuks ka eelnimetatu toimub läbi kohtumenetluse.
Kui soovite asja kohtuväliselt lahendada, siis ainuke võimalus on teise osanikuga kokkuleppele jõuda. Juhul, kui osanike osad on võrdsed ning mõlemad on juhatuse liikmed, ei saa sisuliselt ühtegi otsust kumbki neist ainuisikuliselt teha, millest tulenevalt ongi vaja kas jõuda kokkuleppele või lahendada olukord läbi kohtumenetluse.
Lisaks võib juhatuse liikme tegevus olla käsitletav OÜ vara omastamisega, kui juhatuse liige on võtnud asjad enda valdusesse, kasutab neid kui omanik ja keeldub asjade tagastamisest. Omastamisega on tegemist ka juhul, kui selliselt käituv isik on OÜ osanik – OÜ vara on ka selle osaniku jaoks alati võõras ehk OÜ vara omastamises saab süüdi mõista ka OÜ osaniku.
Mida teha, kui põhikirja muudeti nii, et kolmandatele isikutele tohib osa võõrandada üksnes teiste osanike nõusolekul?
Olen osanik 22 osanikuga osaühingus. Kuna olen pensionär, soovin oma osa võõrandada (lisaks minule veel 6 osanikku) ja leidsin selleks ka ostja, kellel on huvi lisaks osa ostule ka osaühingusse investeerida. Enne kui tehinguks läks, muutsid teised osanikud põhikirja nii, et kolmandatele isikutele tohib võõrandada osa üksnes teiste osanike nõusolekul, või pärimise teel. Antud nõusolekut ma (meie) teistelt osanikelt aga ei saanud ja pärimise teel võõrandamist ei ole plaanis. Millised võimalused meil on. Osanike seas ostuvõimelisi inimesi ei ole, kui, siis on nad vahendajad vaheltkasuga sellele samale meie leitud ostjale.
Vastus: Iseenesest seadus näeb ette iga osaniku õigust oma osa võõrandada. Samas on täiesti õiguspärane osanike otsustus sätestada põhikirjas, et osa võõrandamine on lubatud üksnes täiendava tingimuse täitmise korral, eelkõige, et osa võõrandamiseks on vajalik nt teiste osanike, juhatuse, nõukogu või muu isiku nõusolek (äriseadustiku § 149 lg 3).
Kui põhikirja muutmisel on järgitud selleks ettenähtud korda (osanike koosoleku kokkukutsumise kord, põhikirja muutmise poolt on antud vähemalt 2/3 koosolekul osalenud osanike häältest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet), siis oma osasid müüa soovivad osanikud peavad tõepoolest oma osa müümiseks saama ülejäänud osanike nõusoleku. Siiski ei tähenda see veel seda, et teiste osanike vastava nõusoleku saamata jäämisel ei ole osanikul mitte mingisugust võimalust oma osa võõrandada.
Äriseadustiku § 149 lg 3 viimane lause annab oma osa müüa soovivale osanikule õiguse nõuda mõjuval põhjusel teistelt osanikelt osa müümiseks nõusoleku andmist. Mõjuvaks põhjuseks võib olla nt osanike vahelised tugevad erimeelsused, mis võivad takistada osaühingu majandustegevuse jätkamist, osaniku majanduslikud raskused, tervislik seisund vms. Pole välistatud ka muud tungivad ja põhjendatud vajadused. Sellises olukorras tuleb osa müüa soovival osanikul esitada vastav avaldus kohtule. Tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 68 lg 5 sätestab, et kui isik on kohustatud tegema kindla sisuga tahteavalduse, asendab tahteavaldust jõustunud või viivitamata täitmisele kuuluv kohtulahend, millega isikut kohustatakse tahteavalust andma. Seega avalduse kohtu poolt rahuldamise korral asendab vastav kohtuotsus osanike nõusolekut ning osanikud saavad oma osad müüa.
Vastava küsimuse korral kindlasti lähtutakse eelkõige osaühingu huvidest ning osanike pahatahtlik käitumine ei saa takistada teistel osanikel oma osasid võõrandada ilma selleks mõjuva põhjuseta.
Kuidas osaühingu lõpetamisel vara teisele osaühingule üle anda?
Vastus: Esmalt tuleb märkida, et antud kaasuses edasiste toimingute otstarbekuse hindamiseks oleks vaja teada täpsemaid asjaolusid, samuti tuleks selgitada, mida on silmas peetud otstarbekuse all, kas küsimus on ennekõike finants- või ajaressursikaalutlustes. Esitatud informatsiooni alusel saame märkida järgmist.
Kas mul on võimalik ise juhatuse liikme kohalt tagasi astuda kui minu sellekohast avaldust ignoreeritakse?
Kuidas astuda juhatusest tagasi, kui teine osapool on vastu? Firmal on üks omanik (mitte mina) aga kaks juhatuse liiget. Maksud on makstud ja võlgu ei tohiks olla (minu teada). Olen avalduse esitanud aga seda ignoreeritakse. Kas minul on mingi võimalus ise end tagasi kutsuda juhatuse liikme kohalt?
Vastus: Vastavalt hetkel kehtivale äriseadustikule § 184 lõige 7 võib juhatuse liige tagasi astuda sõltumata põhjusest, teatades sellest enda määranud organile. Kui teiega on sõlmitud ka juhatuse liikme leping, siis sellele kohaldatakse võlaõigusseaduses käsunduslepingu ülesütlemise kohta sätestatut.
Kokkuvõttes soovitan Teil esitada avaldus osanikele ja teisele juhatuse liikmele, milles teatate, et astute juhatuse liikme kohalt tagasi. Selle avalduse koopia tuleks saata ka äriregistrile ning paluda viia äriregistrikaart kooskõlla tegeliku olukorraga.
Mida teha, kui juriidilise isiku aadress äriregistris on ebaõige ja arveid ei saa kohale saata?
Ettevõte A osutab teenuseid ettevõttele B, kuid B aadress on äriregistris ebaõige. Sellest tulenevalt ei saa A osutatud teenuste eest esitatud arveid B-le kätte toimetada (muid kontaktandmeid ei ole). Millised on A võimalused? Füüsilise isiku korral saab kinnisasja omanik esitada rahvastikuregistrile avalduse nö välja kirjutamiseks, kuid kuidas toimida sarnase juhtumi korral juriidilise isikuga?
Vastus: Äriseadustiku kohaselt kantakse äriregistrisse äriühingu asukoht ja aadress, seejuures tuleb registrisse kantud andmete muutumisel vastava ettevõtte juhatusel esitada avaldus muudatuste registrisse kandmiseks. Eelkõige omab tähtsust see, et juriidilise isikuga oleks tema registrijärgse aadressi kaudu võimalik kontakteeruda ning registrisse kantud aadressil oleks võimalik isikule dokumente kätte toimetada.
Üheks võimaluseks käesolevas asjas on pöörduda äriregistri pidaja (vastava maakohtu registriosakonna) poole ning teavitada registripidajat äriregistris olevatest ebaõigetest andmetest. Registripidaja teavitab seejärel kande ebaõigsusest ettevõtjat, kellel tulnuks andmed muuta ehk antud juhul ettevõtet B. Juhul, kui registripidajal õnnestub ettevõttega B ühendust saada, tehakse andmete muutmise kanne ning saate arve õigele aadressile saata.
Teiseks on võimalik arve ettevõttele kätte toimetada kohtutäituri vahendusel (tulenevalt tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 69 lõikest 5 ning täitemenetluse seadustiku §-st 212), seejuures kohaldatakse sel viisil kättetoimetamisele tsiviilkohtumenetluse seadustikus menetlusdokumendi kättetoimetamise kohta sätestatut (kui seadusest ei tulene teisiti) ning kohtutäitur võib kasutada dokumendi kättetoimetamiseks kõiki kohtule lubatud viise (täitemenetluse seadustik § 213). Siinkohal tuleb aga arvestada, et nimetatud toimingu eest tuleb tasuda kohtutäituri tasu ettemaksuna ning kõnealust tasu ei pruugi vastava menetluse lõppemisel tagasi saada.
Kolmandaks märgin, et kui kõnealuste teenuste osutamises ning selle eest tasu maksmises on ettevõtted eelnevalt kokku leppinud ning ettevõte B on teadlik osutatud teenuste eest tasu maksmise kohustusest, siis olenemata arve kättetoimetamise võimatusest, on teenuste eest tasu maksmise eiramise näol tegemist lepingulise kohustuse rikkumisega ettevõtte B poolt ning ettevõttel A on võimalik kõnealusel juhul rakendada võlaõigusseaduses sätestatud õiguskaitsevahendeid. Samuti on mõistlik eeldada, et kui ettevõte on lepingulises suhtes esitanud kohustuste täitmiseks kontaktandmed, siis ettevõte korraldab ka nimetatud asukohas adresseeritud posti tõrgeteta kättesaamise ehk eelkirjeldatud juhul kannab ettevõte B ka arve kättesaamise riski.
Kas on võimalik äriühing likvideerida, kui ainuosaniku osa on tema isiklike võlgade katteks arestitud?
Vastus: Täitemenetluse seadustiku (TMS) kohaselt on täitemenetluses sissenõudja nõude rahuldamiseks võimalik pöörata sissenõue muuhulgas osaühingu osale (TMS § 125). Kohtutäitur teatab osaühingu osa arestimisest osaühingu juhatusele ning seejärel toimub sissenõudja nõude rahuldamiseks (üldjuhul avaliku enampakkumise kaudu) osa võõrandamine kohtutäituri poolt.
Kuidas likvideerida 50:50 osalusega osaühing, kui teine osanik ei anna selleks nõusolekut?
Osanikud on teinud suusõnalise kokkuleppe firma likvideerimisega alustamise osas kokku lepitud tähtaja saabumisel aga hiljem ei soovi üks osanik likvideerimise otsust allkirjastada ning jätkuvalt huvitatud osapoolel puudub võimalus edasisi menetlusi alustada. Osaühingul puudub aktiivne majandustegevus esialgselt kokkulepitud likvideerimise tähtajast alates. Kohustusi klientide ja partnerite ees ei ole. Firma on heas majanduslikus seisus. Likvideerimise osas passiivseks muutunud ja varem raamatupidamise eest suusõnalise otsuse alusel vastutanud ja vastavaid menetlusi läbi viinud osanik ei ole tähtaegselt esitanud vajalikke aruandeid riiklikele institutsioonidele, sh majandusaasta aruanne. Teisel osanikul puudub ka võimalus neid kohustusi ise täita, kuna puuduvad vastavad algdokumendid ja teave. Kuidas oleks võimalik jätkuvalt aktiivselt likvideerimisest huvitatud osanikul osaühing likvideerida? Millistes tingimustes oleks osanikul võimalik algatada sundlikvideerimine?
Vastus: Osanike otsusel osaühingu lõpetamiseks on äriseadustikus (ÄS) osaühingu lõpetamise otsuse vastuvõtmiseks sätestatud häälteenamuse nõue (ÄS § 202), mistõttu 50:50 osalusega osaühingut ilma teise osaniku nõusolekuta likvideerida ei saa. Suusõnaline, kirjalikult fikseerimata otsus käesoleval juhul likvideerimiseks vajalikku alust ei anna.
Osaühingu sundlõpetamise otsustab kohus ning muuhulgas saab sundlõpetamise avalduse kohtule esitada ka osanik. Alused osaühingu sundlõpetamiseks tulenevad ÄS § 203 lõikest 1 ning ka tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 40 lõikest 1. Esitatud asjaoludest nähtuvalt puudub osaühingul aktiivne majandustegevus ning esitamata on jäänud majandusaasta aruanne. Üheks võimaluseks on täpsema juriidilise analüüsi käigus hinnata, kas kõnealustel asjaoludel või mõne muu asjaolu esinemisel oleks olnud osaühingu lõpetamise otsuse vastuvõtmine põhikirja kohaselt kohustuslik ja kui see nii on, siis vastavalt sellele esitada kohtule sundlõpetamise avaldus.
Ühtlasi märgin, et tulenevalt ÄS §-st 60 võib majandusaasta aruande esitamata jätmine viia osaühingu registrist kustutamiseni, seejuures võib ka registripidaja vastavas menetluses otsustada osaühingu likvideerimise (vastavalt ÄS § 60 lg 5).
Kuidas toimub aktsiate arvestamine, kui OÜ ühineb AS-ga?
OÜ ühineb AS-ga, OÜ-l on 1 osanik, kes on ka ühendava AS aktsionär (97% aktsiatest, kokku 2 aktsionäri, aktsia nimiväärtus veel põhikirjas 100 krooni ja ühte liiki aktsiad) ja juhatuse liige. OÜ on lisaks kapitalile ka muud vara nt arvutiprogramm, domeen jm), kõik läheb üle AS-le. Kuidas toimub OÜ kapitali ja muu vara arvutamine aktsiateks, kuidas muutub aktsiate %, kapitali suurenemine? Hiljem muudetakse see AS (säilib oma nimi) OÜ-ks, kuidas siis jälle aktsiate arvutamine osadeks?
Vastus: Esmalt märgin, et eurole üleminekuga seonduvalt tehti muuhulgas muudatused ka äriseadustikus (ÄS) ning antud juhul tuleks samuti arvestada ÄS rakendussätetes märgituga. Ennekõike on kõne all ÄS § 525(1) lõige 4, mille kohaselt pärast ühe aasta möödumist euro kui Eesti Vabariigi rahaühiku kehtima hakkamisest kantakse osaühingu või aktsiaseltsi põhikirja muutmine äriregistrisse ainult juhul, kui põhikirjas on osa- või aktsiakapital ja osade või aktsiate nimiväärtused väljendatud eurodes või kui samal ajal kantakse registrisse sellekohane põhikirja muudatus. Arvestada tuleb siinkohal ka erisustega osade/aktsiate nimiväärtustes.
Mis puudutab esitatud küsimusi, siis tulenevalt ÄS § 392 lg 1 sõlmivad äriühingute ühinemisel ühingute juhatused või ühingut esindama õigustatud osanikud ühinemislepingu, milles tuleb muuhulgas märkida kokkulepe ühendatava ühingu vara tervikuna üleandmise kohta ühendavale ühingule antud juhul ühendava ühingu aktsiate üleandmise vastu, ühingute osade asendussuhe ja juurdemaksete suurus, kui juurdemakseid tehakse, ning ühendava ühingu aktsiate üleandmise tingimused. Asendussuhet ja juurdemaksete suurust selgitatakse ja põhjendatakse ühinemisaruandes (vt ÄS § 393).
Sisuliselt tähendab nimetatu, et ühendav ühing ehk antud juhul aktsiaselts väljastab ühendatavale ühingule (osaühingule) vara vastu aktsiad. Osaühingu poolt üleantav vara saab olla ühendavale ühingule sissemakseks, mida tuleb hinnata mitterahalise sissemakse hindamise korras (ÄS § 424). Tuleb näidata, mitu ühendava ühingu aktsiat ühendatava ühingu osanik ehk tulevane aktsionär saab. Kui ühinemise käigus on vaja teha ühendatava ühingu osanikule juurdemakseid, tuleb arvestada, et juurdemaksete summa ei või ületada 1/10 asendatud aktsiate nimiväärtuste või arvestuslike väärtuste summast (ÄS § 392 lg 2). Seadus ei kirjuta ette täpset asendussuhet ja juurdemaksete suurust, samuti ei ole kindlat reeglit aktsiakapitali suurendamisele ühinemise käigus. Oluline on arvestada, et osade asendussuhe ja juurdemaksed oleksid kohaseks tasuks ühendatava ühingu osanikule ning et ühinemine ei tooks kaasa ühingu võlausaldajate huvide kahjustamist (ÄS § 396 lg 2). Kapitali suurendamisel aga tagatakse ühinevate ühingute osanikele või aktsionäridele hilisem osalus. Seega, kui ühinemise läbiviimisel soovitakse anda ühendatava ühingu osanikule aktsiaid, tuleb suurendada aktsiakapitali. Aktsiate asendamine aktsiakapitali suurendamata on võimalik üksnes juhul, kui ühendaval aktsiaseltsil on oma aktsiaid, mida saab asendamiseks kasutada.
Aktsiaseltsi muutmisel osaühinguks on ÄS mõttes tegemist ümberkujundamisega, mille käigus ümberkujundatava ühingu aktsionärid saavad uue ühingu osanikeks (ÄS § 478). Ümberkujundamine otsustatakse aktsionäride poolt ning vastavas otsuses tuleb muuhulgas märkida ümberkujundatava ühingu aktsionäride aktsiate asendussuhe ning aktsiaseltsi osaühinguks ümberkujundamisel ka osakapitali suurus (ÄS § 480). Siingi ei anna seadus ette täpset kohustust, kuidas asendussuhe ning loodava ühingu kapital määrata, ümberkujundamise otsuses tuleb märkida mitu ja millise nimiväärtusega aktsiat kui mitme osa ning millise nimiväärtusega asendatakse. Arvestama aga peab seejuures aktsionäride ning võlausaldajate huvidega, sh ka näiteks asjaoluga, et kui aktsiate asendussuhe määrati liiga madalaks, võib aktsionär nõuda uuelt ühingult tagasimakset (§ 481 lg 3).
Mida peaks osaühingu juhatus tegema, et äriregistrist kustutataks surnud juhatuse liikme nimi?
Eestis registreeritud OÜ juhatus on 5-liikmeline. Üks juhatuse liige suri mais 2013. Mida peaks osaühingu juhatus tegema, et äriregistrist kustutataks surnud juhatuse liikme nimi. 2013 surnud juhatuse liige oli välisriigi kodanik.
Vastus: Äriseadustiku § 22 lg 1 kohaselt peavad äriregistrit maakohtute registriosakonnad oma tööpiirkonnas asuvate füüsilisest isikust ettevõtjate ettevõtete ja seal asuvate äriühingute kohta.
Vastavalt § 33 lg-le 1 tehakse äriregistrisse kanne ettevõtja avaldusel, kohtulahendi alusel või muul seaduses sätestatud juhul. Äriregistrile avalduse või muude dokumentide esitamiseks õigustatud isik on kohustatud seda tegema.
Surnud isiku andmete äriregistrist kustumisel kohaldatakse äriseadustiku § 33 lg 7.2 (lõige 7 secunda), mis sätestab, et füüsilise isiku nime ja isikukoodi parandamine äriregistri kandes toimub sellekohase teate ja rahvastikuregistris toimunud muudatuse alusel riigilõivuvabalt.
Seega, et kustutada äriregistrist surnud liikme nimi, tuleks osaühingu juhatusel esitada oma tööpiirkonna maakohtu registriosakonnale sellekohane avaldus, millele lisada tõend juhatuse liikme surma kohta.


text:
Kohtupraktikale tuginevalt ei ole välistatud, et isiku ohtlikkuse hindamisel võib tugineda ka juba toimepandud õigusvastastele tegudele (vt ka RKKKm 3-1-1-121-12, p 13), kuid sellisel juhul tuleb varasemad teod selgelt ja jälgitavalt ohtlikkuse prognoosiga siduda, näidates ära, miks on kohus jõudnud järeldusele, et on olemas jätkuv ning reaalne oht sarnaste tegude toimepanemiseks ka tulevikus (RKKKm 3-1-1-105-16, p 47.2). (p 15)
Kui sundravi menetlusele allutatud isik on esitanud mõne põhjendatud menetlusliku taotluse (nt kuulata üle tema raviarst), tuleb kohtul kaaluda asja lahendamise võimalikkust üksnes kriminaaltoimiku materjalide põhjal. Teisisõnu tuleb kohtul anda hinnang, kas taotlusest nähtuvate võimalike uute asjaolude valguses on juba olemasoleva tõendikogumi põhjal asja lahendamine võimalik. Sellele küsimusele eitava vastuse andmisel tuleb maakohtul juhul, kui prokuratuur või kaitsja ei taotle asja lahendamist üldmenetluses, lühimenetlusest keelduda ja tagastada kriminaaltoimik KrMS § 235^1 lg 1 p 3 või § 238 lg 1 p 2 alusel prokuratuurile (vt ka RKKKm 3-1-1-105-16, p-d 42–43). (p 20)
Kuivõrd KrMS § 390 lg 3 järgi vaatab ringkonnakohus sundravi asja läbi kirjalikus menetluses, tuleb ringkonnakohtul juhul, kui määruskaebemenetluses on sundravi asjas esitatud taotlusi, mis viitavad isiku võimele osaleda iseseisvalt enda asja arutamisel ja/või puudutavad oluliste faktiliste asjaolude väljaselgitamist, hinnata vajadust saata asi maakohtule uueks arutamiseks. Selline tarvidus võib eriti teravalt ilmneda olukorras, kus maakohus on jätnud menetlusele allutatud isiku kohtuistungile kutsumata. (p 21)
Kui küsimuse all on isiku psüühiline seisund, tuleb tema osalemist suulisel arutamisel pidada reegliks. Selleks, et kohus saaks lisaks eksperdi arvamuses väidetule vahetu mulje isiku vaimsest seisundist, on vajalik tema küsitlemine kohtuistungil (RKKKo 3-1-1-17-13, p-d 10 ja 11). Niisamuti on Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) juhtinud tähelepanu sellele, et kui kohtus on käsitlemisel mh inimese vaimne seisund, siis on tema isiklik kohalolek oluline. Ka psüühikahäirega inimene tuleb üldjuhul ära kuulata ja seda sõltumata sellest, kas tema teovõime on piiratud või mitte. EIK hinnangul peab riik näitama üles piisavat hoolsust, vältimaks vaimselt haigete isikute sattumist ebavõrdsesse olukorda võrreldes teiste süüdistatavatega (EIK 7. veebruari 2012. a otsus Proshkin vs. Venemaa, p-d 101 ja 102). (p 24)
Üksnes vaimsest seisundist lähtuvatel põhjustel on erandjuhul võimalik jätta sundravi menetlusele allutatud isik kohtuistungile kutsumata. Seejuures ei saa ära kuulamata jätmist sellele sättele tuginevalt põhjendada näiteks otstarbekusega. Hinnata tuleb menetlusele allutatu võimet kohtuistungil osaleda ja kohtuistungi võimalikku kahjulikku mõju talle. Nii ei pea kohus sundravile paigutatavat ära kuulama siis, kui sellest võivad ekspertiisiakti, tema terviseseisundit kajastavate dokumentide vmt kohaselt tuleneda isiku tervisele kahjulikud tagajärjed või kui kohus on olemasoleva tõendikogumi põhjal veendunud, et isik ei ole võimeline kohtumenetluses osalema ja/või oma tahet avaldama. (p 25)
Kohus peab esitama enda põhjendatud arusaama, miks ja millistele asjaoludele tuginevalt on ta leidnud, et sundravi menetlusele allutatud isik ei ole võimeline kohtuistungil osalema või see võib teda kahjustada. Seejuures ei ole välistatud, et olukorras, kus olemasolev teave isiku menetluses osalemise võime kohta on vastuoluline, on kohtul võimalus kohtuda kõnealuse isikuga viimasele sobivas keskkonnas (vrd TsMS § 536 lg 1). Kui kohus seejärel ka enda vahetu mulje põhjal veendub, et menetlusele allutatu ei ole võimeline enda tahet avaldama, ei ole tema ärakuulamine nõutav. (p 26)

matches:
kohus
§ 235
§ 238
§ 390
kohus
Kohus
kohus
kohus
Kohus
§ 536
kohus


text:
3-3-1-35-12 Riigikohus 11.10.2012
Riigikohtu praktika kohaselt tuleb haldusakti tühistamiseks esitatud kaebuse läbivaatamisel kaitstavate õiguste ja vabadustena mõista isiku subjektiivseid avalikke õigusi. Kohus peab väidetavalt rikutud õigustloovat akti tõlgendades hindama, kas see kaitseb vaid avalikke huve või ka üksikisiku huve. Kui kaitstakse ka isiku huve, on isikul subjektiivne õigus nõuda asjakohasest sättest kinnipidamist (vt määrus asjas nr 3-3-1-8-01, p 22). Sotsiaalministri 19.03.2008 määruse nr 15 Meetme „Kesk- ja piirkondlike haiglate infrastruktuuri optimeerimine tingimused“ ning perioodi 2007-2013 struktuuritoetuste seaduse sätted, mille väidetavale rikkumisele kaebuses viidatakse, kaitsevad avalike huvide kõrval ka menetluses osalenud taotlejate subjektiivset avalikku õigust menetlusele ja korraldusele, heale haldusele (põhiseaduse § 14) ja teiste taotlejatega võrdsele kohtlemisele (põhiseaduse § 12 lg 1). Seega on kaebajal kaebeõigus Vabariigi Valitsuse korralduse vaidlustamiseks.
Teises haldusasjas tehtud kohtulahendi põhjendused ei ole siduvad uue vaidluse lahendamisel ka samade menetlusosaliste vahel. Kui kohus ongi varasemas vaidluses andnud hinnangu uues asjas vaidlustatud haldusaktile, siis ei muuda see õiguslikku olukorda ilmselgeks. Teise kohtu antud hinnangu olemasolu ei tähenda, et halduskohtu otsuse sisu oleks ilmselgelt ette teada. Kui tegemist on keeruka õigusliku küsimusega, siis tuleb asi lahendada sisulises menetluses.
Olukorras, kus esialgses kaebuses esitatud tühistamisnõue on muutunud ilmselgelt perspektiivituks, ei saa sama järeldust teha võimaliku õigusvastasuse tuvastamise nõude kohta. Kui halduskohus jõuab järeldusele, et tühistamiskaebus on ilmselgelt perspektiivitu, peab kohus enne kaebuse tagastamist andma kaebajale võimaluse kaebuses esitatud nõude muutmiseks. Uurimispõhimõttest tuleneb kohtu kohustust juhtida kaebaja tähelepanu tema õiguste kaitseks tulemuslikuma taotluse esitamise võimalusele (vt nt otsus haldusasjas nr 3-3-1-80-10, p 22 ja seal viidatud lahendid). Selgitamisvajadus puudub juhul, kui ka muudetud kujul oleks kaebuse eduväljavaated ilmselgelt olematud (vt otsus haldusasjas nr 3-3-1-77-11, p 11). Halduskohtumenetluse seadustiku kehtivas redaktsioonis sätestab § 49 lg 1 kaebajale võimaluse kaebuse nõuet või alust muuta.
Kohtupraktika kohaselt saab kaebust ilmselgelt perspektiivituks pidada eelkõige juhul, kui soovitud eesmärgi saavutamine esitatud kaebuse abil ei ole võimalik, näiteks on valitud vale nõudeliik (määrus asjas nr 3-3-1-20-10, p 10 ning määrus asjas nr 3-3-1-57-11, p 16). Kui tegemist on keeruka õigusliku küsimusega, tuleks eelistada kaebuse menetlusse võtmist ning küsimuse täiendavat analüüsimist, kui muud halduskohtumenetluse seadustikus ettenähtud tingimused kaebuse menetlemiseks on täidetud (määrus asjas nr 3-3-1-20-10, p 11).

matches:
Riigikohus
Kohus
§ 14
§ 12
kohus
kohus
§ 49