text:
Euroopa Liidu C 25/21.
Liidetud kohtuasjad C-626/15 ja C-659/16: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. novembri 2018. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu (Tühistamishagi — Alaliste esindajate komitee (COREPER) otsus — Otsus, millega kiidetakse heaks aruteludokumendi esitamine rahvusvahelisele organile — Vastuvõetavus — Vaidlustatav akt — Euroopa Liidu ainupädevus, jagatud pädevus või täiendav pädevus — Liidu tegutsemine rahvusvahelises organis üksinda või liidu tegutsemine seal koos liikmesriikidega — Mere bioloogiliste ressursside kaitse — Kalandus — Keskkonnakaitse — Teadusuuringud — Merekaitsealad — Antarktika leping — Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon — Weddelli meri ja Rossi meri)
Kohtuasi C-648/16: Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria eelotsusetaotlus – Itaalia) – Fortunata Silvia Fontana versus Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria (Eelotsusetaotlus — Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artikkel 273 — Maksude ümberarvutamine — Maksustatava väärtuse induktiivne hindamismeetod — Käibemaksu mahaarvamise õigus — Eeldus — Neutraalsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted — Liikmesriigi seadus, mis tugineb käibemaksu arvutamisel eeldatavale käibele)
Kohtuasi C-664/16: Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Curtea de Apel Alba Iulia eelotsusetaotlus – Rumeenia) – Lucreţiu Hadrian Vădan versus Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba (Eelotsusetaotlus — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artiklid 167, 168, 178 ja 273 — Mahaarvamisõiguse ulatus — Arvete puudumine — Kohtuekspertiisi määramine — Mahaarvamisõiguse tõendamise kohustus — Neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtted)
Kohtuasi C-29/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Novartis Farma SpA versus Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità (Eelotsusetaotlus — Inimtervishoius kasutatavad ravimid — Direktiiv 2001/83/EÜ — Artikli 3 punkt 1 — Artikkel 6 — Direktiiv 89/105/EMÜ — Määrus (EÜ) nr 726/2004 — Artiklid 3, 25 ja 26 — Ravimi ümberpakendamine selleks, et seda kasutada raviks, mida selle müügiluba ei hõlma (kasutamine müügiloas märgitust erinevatel näidustustel) — Hüvitamine riiklikus ravikindlustussüsteemis)
Kohtuasi C-147/17: Kohtu (suurkoda) 20. novembri 2018. aasta otsus (Curtea de Apel Constanţa eelotsusetaotlus – Rumeenia) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas jt versus Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa (Eelotsusetaotlus — Töötajate ohutuse ja tervise kaitse — Tööaja korraldus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 31 — Direktiiv 2003/88/EÜ — Kohaldamisala — Erand — Artikli 1 lõige 3 — Direktiiv 89/391/EMÜ — Artikli 2 lõige 2 — Hooldusvanema tegevus)
Kohtuasi C-151/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Swedish Match AB versus Secretary of State for Health (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Tubakatoodete valmistamine, esitlemine ja müük — Direktiiv 2014/40/EL — Artikli 1 punkt c j a artikkel 17 — Suukaudseks kasutamiseks mõeldud tubakatoodete turuleviimise keeld — Kehtivus)
Kohtuasi C-245/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Superior de justicia de Castilla-La Mancha eelotsusetaotlus – Hispaania) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González versus Consejería de Educación de Castilla-La Mancha (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 1999/70/EÜ — ETUCi, UNICE ja CEEPi sõlmitud raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klausel 4 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on lubatud tähtajalised töölepingud üles öelda, kui töölevõtmise põhjus on ära langenud — Õppeaastaks ametisse nimetatud õpetajad — Teenistussuhte lõpetamine õppetöö lõppemise kuupäeval — Tööaja korraldus — Direktiiv 2003/88/EÜ)
Kohtuasi C-295/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Kohaldamisala — Maksustatavad tehingud — Teenuse osutamine tasu eest — Maksustamisele mittekuuluva kahjuhüvitise eristamine maksustatavatest teenustest, mida osutatakse hüvitise maksmise eest)
Kohtuasi C-452/17: Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal de commerce de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Zako SPRL versus Sanidel SA (Eelotsusetaotlus — Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid — Direktiiv 86/653/EMÜ — Artikli 1 lõige 2 — Mõiste kaubandusagent — Sõltumatu vahendaja, kes tegutseb esindatava tegevuskohas — Muude ülesannete täitmine kui esindatava nimel kauba müügi või ostu läbirääkimisega seotud ülesanded)
Kohtuasi C-575/17: Euroopa Kohtu (viies koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA versus Ministre de l’Action et des Comptes publics (Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine — Maksu kinnipidamine liikmesriigist pärineva, mitteresidendist äriühingutele makstud dividendi brutosummalt — Residendist äriühingule makstud dividendi maksustamise edasilükkamine kahjumiga maksustamisaasta korral — Erinev kohtlemine — Põhjendatus — Sarnasus — Maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel — Maksu tõhus sissenõudmine — Proportsionaalsus — Diskrimineerimine)
Kohtuasi C-619/17: Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Ministerio de Defensa versus Ana de Diego Porras (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klausel 4 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Põhjendatus — Klausel 5 — Meetmed, mille eesmärk on vältida järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist — Tähtajatu töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemisel makstav hüvitis — Hüvitise puudumine tähtajalise interinidad-töölepingu tähtaja möödumisel)
Kohtuasi C-625/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG versus Finanzamt Feldkirch (Eelotsusetaotlus — ELTL artiklid 56 ja 63 — Teenuste osutamise vabadus ja kapitali vaba liikumine — Krediidiasutused — Stabiilsusmaks ja erakorraline stabiilsusmaks, mis määratakse kindlaks Austrias asutatud krediidiasutuste konsolideerimata bilansimahu alusel — Piiriüleste pangatehingute hõlmamine — Tütarettevõtjate poolt teises liikmesriigis tehtud tehingute väljajätmine — Erinev kohtlemine — Piirang — Põhjendatus)
Kohtuasi C-627/17: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Okresný súd Dunajská Streda eelotsusetaotlus – Slovakkia) – ZSE Energia a.s. versus RG (Eelotsusetaotlus — Määrus (EÜ) nr 861/2007 — Euroopa väiksemate nõuete menetlus — Artikli 2 lõige 1 ja artikli 3 lõige 1 — Kohaldamisala — Mõiste pool — Piiriülesed kohtuasjad)
Kohtuasi C-679/17: Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpeni eelotsusetaotlus – Belgia) – Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw versus Johannes Huijbrechts (Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine — Piirangud — Maksuõigusnormid — Pärandimaks — Jätkusuutlikult majandatav mets — Maksuvabastus — Metsamaa kaitse)
Kohtuasi C-713/17: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Landesverwaltungsgericht Oberösterreichi eelotsusetaotlus – Austria) – Ahmad Shah Ayubi versus Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2011/95/EL — Nõuded rahvusvahelise kaitse sisule — Pagulasseisund — Artikkel 29 — Sotsiaalhoolekanne — Erinev kohtlemine — Ajutise elamisõigusega pagulased)
Kohtuasi C-490/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 26. juulil 2018 – SD versus Agrárminiszter
Kohtuasi C-580/18 P: Nestlé Unbternehmungen Deutschland GmbH 18. septembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. juuli 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-41/17: Lotte Co. Ltd versus EUIPO
Kohtuasi C-618/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di L’Aquila (Itaalia) 1. oktoobril 2018 – Gabriele Di Girolamo versus Ministero della Giustizia
Kohtuasi C-639/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Kiel (Saksamaa) 12. oktoobril 2018 – KH versus Sparkasse Südholstein
Kohtuasi C-641/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Genova (Itaalia) 12. oktoobril 2018 – LG jt versus Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale
Kohtuasi C-646/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Hispaania) 15. oktoobril 2018 – OD versus Ryanair D.A.C.
Kohtuasi C-648/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunalul Bucureşti (Rumeenia) 17. oktoobril 2018 – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) versus Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA
Kohtuasi C-658/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di Bologna (Itaalia) 22. oktoobril 2018 – UX versus Governo della Repubblica italiana
Kohtuasi C-660/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Berlin (Saksamaa) 22. oktoobril 2018 – Sundair GmbH versus WV jt
Kohtuasi C-661/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugal) 22. oktoobril 2018 – CTT – Correios de Portugal versus Autoridade Tributária e Aduaneira
Kohtuasi C-667/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Grondwettelijk Hof (Belgia) 25. oktoobril 2018 – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophones versus Ministerraad
Kohtuasi C-670/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itaalia) 29. oktoobril 2018 – CO versus Comune di Gesturi
Kohtuasi C-672/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 29. oktoobril 2018 – DN versus Ministre de l’Action et des Comptes publics
Kohtuasi C-673/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Paris (Prantsusmaa) 30. oktoobril 2018 – Santen SAS versus Directeur général de l’Institut national de la propriété industrielle
Kohtuasi C-677/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 5. novembril 2018 – Amoena Ltd versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
Kohtuasi C-678/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 5. novembril 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
Kohtuasi C-679/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Okresní soud v Ostravě (Tšehhi Vabariik) 5. novembril 2018 – OPR-Finace s.r.o. versus GK
Kohtuasi C-687/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 7. novembril 2018 – SY versus Associated Newspapers Ltd
Kohtuasi C-688/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 6. novembril 2018 – Kriminaalmenetlus järgmiste isikute suhtes: TX ja UW
Kohtuasi C-689/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Dioikitiko Protodikeio Patron (Kreeka) 5. novembril 2018 – XT versus Elliniko Dimosio
Kohtuasi C-703/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 12. novembril 2018 – Healthspan Limited versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
Kohtuasi C-704/18: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 12. novembril 2018 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: LD, ME, NF, OG, PH ja RI
Liidetud kohtuasjad T-202/10 RENV II ja T-203/10 RENV II: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Stichting Woonlinie jt versus komisjon (Riigiabi — Sotsiaaleluase — Sotsiaaleluasemeid haldavatele ettevõtjatele antud abi — Olemasolev abi — Liikmesriigi kohustused — Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobivaks — Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikkel 17 — Üldist majandushuvi pakkuv teenus — ELTL artikli 106 lõige 2 — Avaliku teenuse ülesande määratlemine)
Kohtuasi T-207/10: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Deutsche Telekom versus komisjon (Riigiabi — Maksustamissüsteem, mis lubab Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida firmaväärtuse välisriigi maksuresidendist ettevõtjates osaluse omandamisel — Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see osaliselt tagasi nõudma — Säte, mille alusel on süsteem jätkuvalt osaliselt kohaldatav — Taotlus jätta kohtuasjas otsus tegemata — Põhjendatud huvi säilimine — Õiguspärane ootus — Komisjoni antud konkreetsed kinnitused — Ootuse õiguspärasus — Õiguspärase ootuse ajaline kohaldamisala)
Kohtuasi T-219/10 RENV: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – World Duty Free Group versus komisjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus — Ettevõtjad, kellele meede on soodus — Õiguspärane ootus)
Kohtuasi T-227/10: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Banco Santander versus komsjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus — Ettevõtjad, kellele meede on soodus — Õiguspärane ootus)
Kohtuasi T-239/11: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Sigma Alimentos Exterior versus komisjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus)
Kohtuasi T-399/11 RENV: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Banco Santander ja Santusa versus komisjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus — Ettevõtjad, kellele meede on soodus — Õiguspärane ootus)
Kohtuasi T-405/11: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Axa Mediterranean versus komisjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus — Ettevõtjad, kellele meede on soodus — Õiguspärane ootus)
Kohtuasi T-406/11: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Prosegur Compañía de Seguridad versus komisjon (Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma — Mõiste riigiabi — Valikulisus — Võrdlussüsteem — Erand — Erinev kohtlemine — Erineva kohtlemise põhjendus — Ettevõtjad, kellele meede on soodus — Õiguspärane ootus)
Kohtuasi T-487/14: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – CHEMK ja KF versus komisjon (Dumping — Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi import — Lõplik dumpinguvastane tollimaks — Aegumise läbivaatamine — Ekspordihinna kindlaksmääramine — Üks majandusüksus — Dumpinguvastase tollimaksu mõju edasimüügihindadele liidus — Varasemas uurimises kasutatud meetodist erineva meetodi kohaldamine — Dumpingu ja kahju jätkumine või kordumine — Määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 2 lõige 9, artikkel 3 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10 (nüüd määruse (EL) 2016/1036 artikli 2 lõige 9, artikkel 3 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10)
Kohtuasi T-113/15: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – RFA International versus komisjon (Dumping — Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi import — Tasutud dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise taotluste rahuldamata jätmine — Normaalväärtuse ja ekspordihinna kindlaksmääramine — Üks majandusüksus — Dumpinguvastase tollimaksu mõju edasimüügihindadele liidus — Eelmisel uurimisel kasutatud meetodist erineva meetodi kasutamine — Määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 2 lõige 9 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10 (nüüd määruse (EL) 2016/1036 artikli 2 lõige 9 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10) — WTO dumpinguvastase lepingu artikkel 18.3.1)
Kohtuasi T-854/16: Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – Barata versus parlament (Avalik teenistus — Ametnikud — Edutamine — 2015. aasta edutamine — Sertifitseerimismenetlus — Nende ametnike lõplikust nimekirjast väljajätmine, kellel on lubatud osaleda koolitusprogrammis — Personalieeskirjade artikkel 45a — Põhjendamiskohustus — Ilmne hindamisviga — Võrdne kohtlemine — Kaitseõigused)
Kohtuasi T-546/17: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Haufe-Lexware versus EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi Leshare taotlus — Varasem rahvusvaheline sõnamärk LEXWARE — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) — Tähiste sarnasus)
Kohtuasi T-790/17: Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – St. Andrews Links Ltd versus EUIPO (ST ANDREWS) (Euroopa Liidu kaubamärk — Euroopa Liidu sõnamärgi ST ANDREWS taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Geograafiline päritolu — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c))
Kohtuasi T-791/17: Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – St. Andrews Links versus EUIPO (ST ANDREWS) (Euroopa Liidu kaubamärk — Euroopa Liidu sõnamärgi ST ANDREWS taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Geograafiline päritolu — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c))
Kohtuasi T-831/17: Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – DRH Licensing & Managing versus EUIPO – Merck (Flexagil) (Euroopa Liidu kaubamärk — Tühistamismenetlus — Euroopa Liidu kujutismärk Flexagil — Kaubamärgi tegelik kasutamine — Määruse (EL) 2017/1001 artikli 18 lõike 1 teise lõigu punkt a ja artikli 58 lõike 1 punkt a — Kuju, mis erineb registreeritud kujust elementide poolest, mis ei muuda eristusvõimet)
Kohtuasi T-36/18: Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – Asahi Intecc versus EUIPO – Celesio (Celeson) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering — Sõnamärk Celeson — Varasem rahvusvaheline sõnamärk CELESIO — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-646/18: 26. oktoobril 2018 esitatud hagi – Bonnafous versus komisjon
Kohtuasi T-653/18: 31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Armani versus EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)
Kohtuasi T-654/18: 31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Armani versus EUIPO – Asunción (le Sac 11)
Kohtuasi T-655/18: 30. oktoobril 2018 esitatud hagi – Aupicon jt versus Euroopa välisteenistus
Kohtuasi T-658/18: 31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Hästens Sängar versus EUIPO (Ruutude motiivi kujutis)
Kohtuasi T-661/18: 7. novembril 2018 esitatud hagi – Securitec versus komisjon
Kohtuasi T-663/18: 9. novembril 2018 esitatud hagi – Nissin Foods Holdings versus EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)
Kohtuasi T-666/18: 6. novembril 2018 esitatud hagi – 6Minutes Media versus EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)
Kohtuasi T-668/18: 6. novembril 2018 esitatud hagi – 6Minutes Media GmbH versus EUIPO – ad pepper media International NV (ADPepper)
Kohtuasi T-669/18: 13. novembril 2018 esitatud hagi – Neoperl versus EUIPO (neli täidetud auku korrapäraseid auke kujutaval pildil)
Kohtuasi T-672/18: 13. novembril 2018 esitatud hagi – Pyke versus EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP)
Kohtuasi T-674/18: 14. novembril 2018 esitatud hagi – Vattenfall Europe Nuclear Energy versus komisjon
Kohtuasi T-675/18: 19. novembril 2018 esitatud hagi – Trifolio-M jt versus EFSA
Kohtuasi T-678/18: 13. novembril 2018 esitatud hagi – Società agricola Giusti Dal Col versus EUIPO – DMC (GIUSTI WINE)
Kohtuasi T-679/18: 12. novembril 2018 esitatud hagi – Showroom versus EUIPO – E-Gab (SHOWROOM)
Kohtuasi T-680/18: 15. novembri 2018. aasta esitatud hagi – SLL Service versus EUIPO – Elfa International (LUMIN8)
Kohtuasi T-681/18: 16. novembril 2018 esitatud hagi – Korporaciya Masternetversus EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
Kohtuasi T-682/18: 16. novembril 2018 esitatud hagi – Twitter versus EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)
Kohtuasi T-683/18: 20. novembril 2018 esitatud hagi – Conte versus EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
Kohtuasi T-685/18: 16. novembril 2018 esitatud hagi – Apple versus EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)
Kohtuasi T-686/18: 19. novembril 2018 esitatud hagi – LegalCareers versus EUIPO (LEGALCAREERS)
Kohtuasi T-687/18: 20. novembril 2018 esitatud hagi – Pilatus Bank versus EKP
Kohtuasi T-688/18: 21. novembril 2018 esitatud hagi – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf versus EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
Kohtuasi T-689/18: 21. novembril 2018 esitatud hagi – Executive Selling versus EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
Kohtuasi T-695/18: 26. novembril 2018 esitatud hagi – Werner versus EUIPO – Merck (fLORAMED)
Kohtuasi T-697/18: 26. novembril 2018 esitatud hagi – Aldi versus EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)
Kohtuasi T-700/18: 26. novembril 2018 esitatud hagi – Kalypso Media Group versus EUIPO – Wizards of the Coast LLC (DUNGEONS)
ELT C 16, 14.1.2019
ELT C 4, 7.1.2019
ELT C 455, 17.12.2018
ELT C 445, 10.12.2018
ELT C 436, 3.12.2018
ELT C 427, 26.11.2018
ELT C 408, 12.11.2018
EUR-Lexis järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu
Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. novembri 2018. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Liidetud kohtuasjad C-626/15 ja C-659/16) (1)
((Tühistamishagi - Alaliste esindajate komitee (COREPER) otsus - Otsus, millega kiidetakse heaks aruteludokumendi esitamine rahvusvahelisele organile - Vastuvõetavus - Vaidlustatav akt - Euroopa Liidu ainupädevus, jagatud pädevus või täiendav pädevus - Liidu tegutsemine rahvusvahelises organis üksinda või liidu tegutsemine seal koos liikmesriikidega - Mere bioloogiliste ressursside kaitse - Kalandus - Keskkonnakaitse - Teadusuuringud - Merekaitsealad - Antarktika leping - Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon - Weddelli meri ja Rossi meri))
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Bouquet, E. Paasivirta ja C. Hermes)
Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. Westerhof Löfflerová, R. Liudvinaviciute-Cordeiro ja M. Simm)
Hageja toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze, J. Möller, K. Stranz ja S. Eisenberg), Kreeka Vabariik (esindajad: G. Karipsiadis ja K. Boskovits), Hispaania Kuningriik (esindaja: A. Sampol Pucurull), Prantsuse Vabariik (esindajad: F. Fize, D. Colas, G. de Bergues ja B. Fodda), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. Gijzen, M. Bulterman ja M. Noort), Portugali Vabariik (esindajad: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja M. L. Duarte), Soome Vabariik, (esindaja: J. Heliskoski), Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, L. Zettergren ja L. Swedenborg), Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindaja: C. Brodie, keda abistas J. Holmes, QC)
Kostja toetuseks menetlusse astujad: Belgia Kuningriik (esindajad: J. Van Holm, C. Pochet ja L. Van den Broeck), Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze, J. Möller ja S. Eisenberg), Hispaania Kuningriik (esindaja: M. A. Sampol Pucurull), Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas ja B. Fodda), Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindaja: D. Holderer), Madalmaade Kuningriik (esindajad: B. Koopman, M. Bulterman ja M. Noort), Portugali Vabariik (esindajad: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja L. Medeiros), Soome Vabariik (esindaja: J. Heliskoski), Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev ja L. Zettergren), Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: C. Brodie ja G. Brown, keda abistasid J. Holmes, QC, ja barrister J. Gregory)
Mõista Euroopa Komisjonilt välja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud ja jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda.
Jätta Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Kreeka Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Madalmaade Kuningriigi, Portugali Vabariigi, Soome Vabariigi, Rootsi Kuningriigi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kohtukulud nende endi kanda.
ELT C 38, 6.2.2017.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria eelotsusetaotlus – Itaalia) – Fortunata Silvia Fontana versus Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria
(Kohtuasi C-648/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 273 - Maksude ümberarvutamine - Maksustatava väärtuse induktiivne hindamismeetod - Käibemaksu mahaarvamise õigus - Eeldus - Neutraalsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted - Liikmesriigi seadus, mis tugineb käibemaksu arvutamisel eeldatavale käibele))
Kaebaja: Fortunata Silvia Fontana
Vastustaja: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, ning neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis lubavad deklareeritud tulude ja valdkondlike uuringute põhjal hinnatud tulude olulise erinevuse korral maksuametil kasutada ministeeriumi dekreediga heaks kiidetud valdkondlikul uuringul põhinevat induktiivset meetodit, et määrata kindlaks maksukohustuslase käibe summa, ja selle tulemusel teha maksude ümberarvutus, millega nähakse ette kohustus tasuda täiendav käibemaksusumma, tingimusel et need õigusnormid ja nende kohaldamine võimaldavad maksukohustuslasel kõikide tema valduses olevate vastupidiste tõendite alusel seada kahtluse alla – järgides samas neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtteid ning kaitseõigusi – selle meetodi abil saadud tulemused ja kasutada oma mahaarvamisõigust vastavalt direktiivi 2006/112 X jaotise sätetele, viimati nimetatud asjaolu tuleb siiski kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
(1) ELT C 86, 20.3.2017.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Curtea de Apel Alba Iulia eelotsusetaotlus – Rumeenia) – Lucreţiu Hadrian Vădan versus Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba
(Kohtuasi C-664/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artiklid 167, 168, 178 ja 273 - Mahaarvamisõiguse ulatus - Arvete puudumine - Kohtuekspertiisi määramine - Mahaarvamisõiguse tõendamise kohustus - Neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtted))
Apellant: Lucreţiu Hadrian Vădan
Vastustajad: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, eelkõige selle artikleid 167 ja 168, artikli 178 punkti a ja artiklit 179, samuti käibemaksu neutraalsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei või maksukohustuslane, kes ei saa tema poolt tasutud sisendkäibemaksu summa suurust tõendada arvete või muude dokumentide esitamisega, teostada käibemaksu mahaarvamise õigust ainuüksi liikmesriigi kohtu määratud ekspertiisi käigus antud hinnangu alusel.
(1) ELT C 104, 3.4.2017.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Novartis Farma SpA versus Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità
(Kohtuasi C-29/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Direktiiv 2001/83/EÜ - Artikli 3 punkt 1 - Artikkel 6 - Direktiiv 89/105/EMÜ - Määrus (EÜ) nr 726/2004 - Artiklid 3, 25 ja 26 - Ravimi ümberpakendamine selleks, et seda kasutada raviks, mida selle müügiluba ei hõlma (kasutamine müügiloas märgitust erinevatel näidustustel) - Hüvitamine riiklikus ravikindlustussüsteemis))
Hageja: Novartis Farma SpA
Kostjad: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità
menetluses osalevad: Ministero della Salute, Regione Veneto, Società Oftalmologica Italiana (SOI) – Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiviga 2012/26/EL, artikli 3 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et pärast põhikohtuasjas käsitletavates meetmetes ette nähtud tingimustel ümber pakendamist kuulub Avastin direktiivi 2001/83, muudetud direktiiviga 2012/26, kohaldamisalasse.
Direktiivi 2001/83, muudetud direktiiviga 2012/26, artiklit 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused riiklikud meetmed nagu põhikohtuasjas kõne all olevad, mis määravad kindlaks, millistel tingimustel võib Avastini ümber pakendada selleks, et kasutada seda oftalmoloogiliste näidustuste raviks, mida müügiluba ei hõlma.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa ravimiamet, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1027/2012, artikleid 3, 25 ja 26 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugune riiklik meede nagu see, mis tuleneb 23. detsembri 1996. aasta seadusena nr 648 kinnitatud 21. oktoobri 1996. aasta dekreetseaduse nr 536 ravimikulutuste kontrollimeetmete ja piirmäära ümberkujundamise kohta aastaks 1996 (decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l’anno 1996“, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648), muudetud 20. märtsi 2014. aasta dekreetseadusega nr 36 (decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79), artikli 1 lõikest 4a, mis annab Agenzia Italiana del Farmacole (AIFA) (Itaalia ravimiamet (AIFA)) loa teostada järelevalvet niisugusete ravimite üle nagu Avastin, mille kasutamise müügiloas märgitust erinevatel näidustustel hüvitab Servizio Sanitario Nazionale (Itaalia riiklik tervishoiuamet), ja vajaduse korral võtta vajalikke meetmeid patsientide ohutuse tagamiseks.
(1) ELT C 195, 19.6.2017.
Kohtu (suurkoda) 20. novembri 2018. aasta otsus (Curtea de Apel Constanţa eelotsusetaotlus – Rumeenia) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas jt versus Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa
(Kohtuasi C-147/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Tööaja korraldus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 31 - Direktiiv 2003/88/EÜ - Kohaldamisala - Erand - Artikli 1 lõige 3 - Direktiiv 89/391/EMÜ - Artikli 2 lõige 2 - Hooldusvanema tegevus))
Hagejad: Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas, Silvica Jianu, Dumitra Bocu, Cader Aziz, Georgeta Crângaşu, Sema Cutlacai
Kostja: Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 1 lõiget 3 koostoimes nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta artikli 2 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et direktiivi 2003/88 kohaldamisalasse ei kuulu hooldusvanema tegevus, mis avalik-õigusliku asutusega sõlmitud lepingu kohaselt seisneb selles, et hooldusvanem võtab lapse oma koju ja osaks enda perest ning hoolitseb pidevalt lapse harmoonilise arengu ja kasvatamise eest.
(1) ELT C 231, 17.7.2017.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Swedish Match AB versus Secretary of State for Health
(Kohtuasi C-151/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Tubakatoodete valmistamine, esitlemine ja müük - Direktiiv 2014/40/EL - Artikli 1 punkt c j a artikkel 17 - Suukaudseks kasutamiseks mõeldud tubakatoodete turuleviimise keeld - Kehtivus))
Hageja: Swedish Match AB
Kostja: Secretary of State for Health
Menetluses osales: New Nicotine Alliance
Eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ, artikli 1 punkti c ja artikli 17 kehtivust.
(1) ELT C 161, 22.5.2017.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Superior de justicia de Castilla-La Mancha eelotsusetaotlus – Hispaania) – Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González versus Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
(Kohtuasi C-245/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 1999/70/EÜ - ETUCi, UNICE ja CEEPi sõlmitud raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on lubatud tähtajalised töölepingud üles öelda, kui töölevõtmise põhjus on ära langenud - Õppeaastaks ametisse nimetatud õpetajad - Teenistussuhte lõpetamine õppetöö lõppemise kuupäeval - Tööaja korraldus - Direktiiv 2003/88/EÜ))
Hagejad: Pedro Viejobueno Ibáñez, Emilia de la Vara González
Kostja: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta, mis on lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, klausli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt võib tööandja õppetöö lõppemise päeval lõpetada tähtajalise teenistussuhte õppeaastaks ametisse nimetatud ajutisest ametnikust õpetajatega põhjendusel, et nende ametisse nimetamise aluseks olnud vajadusest ja kiireloomulisusest tulenevad tingimused ei ole sellel kuupäeval enam täidetud, samas kui tähtajatu teenistussuhe alalisest ametnikust õpetajatega jätkub.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 7 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt võib õppetöö lõppemise päeval lõpetada tähtajalise teenistussuhte õppeaastaks ametisse nimetatud ajutisest ametnikust õpetajatega, isegi kui õpetajad jäävad sel moel ilma õppeaastale vastavast tasustatud suvisest põhipuhkusest, ei ole selle sättega vastuolus tingimusel, et need õpetajad saavad kasutamata puhkuse eest rahalist hüvitist.
(1) ELT C 382, 13.11.2017.
Euroopa Kohtu (viies koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira
(Kohtuasi C-295/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Kohaldamisala - Maksustatavad tehingud - Teenuse osutamine tasu eest - Maksustamisele mittekuuluva kahjuhüvitise eristamine maksustatavatest teenustest, mida osutatakse „hüvitise“ maksmise eest))
Hageja: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 2 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et eelnevalt kindlaks määratud summa, mille ettevõtja saab, kui tema klient ütleb enne tähtaega või kliendist tingitud põhjusel üles teenuste osutamise lepingu, milles on kokku lepitud kohustuslik minimaalne periood, ning mis vastab sellele summale, mille kõnealune ettevõtja oleks juhul, kui lepingut ei oleks üles öeldud, saanud ülejäänud perioodi jooksul, tuleb lugeda tasuks teenuste eest, mida osutatakse tasu eest ning millelt sellistena kogutakse nimetatud maksu.
Teenuste osutamise lepingus eelnevalt kindlaks määratud sellise summa kvalifitseerimisel, mille klient peab tasuma kõnealuse lepingu ennetähtaegsel ülesütlemisel, ei ole määravad ei asjaolu, et kindla summa eesmärk on tagada, et klient ei rikuks kohustusliku minimaalse lepinguperioodi nõuet, ning hüvitada kahju, mille ettevõtja saab seda perioodi puudutava nõude rikkumise tõttu; asjaolu, et tasu, mille vahendaja saab selliste lepingute sõlmimise eest, mis sisaldavad kohustuslikku minimaalset lepinguperioodi, on kõrgem kui lepingute puhul, milles seda perioodi kokku lepitud ei ole, ega asjaolu, et arvel toodud summat võib liikmesriigi õiguses kvalifitseerida leppetrahviks.
(1) ELT C 256, 7.8.2017.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal de commerce de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Zako SPRL versus Sanidel SA
(Kohtuasi C-452/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid - Direktiiv 86/653/EMÜ - Artikli 1 lõige 2 - Mõiste „kaubandusagent“ - Sõltumatu vahendaja, kes tegutseb esindatava tegevuskohas - Muude ülesannete täitmine kui esindatava nimel kauba müügi või ostu läbirääkimisega seotud ülesanded))
Hageja: Zako SPRL
Kostja: Sanidel SA
Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et isik, kellel on püsiv volitus pidada kas läbirääkimisi kauba müügi või ostu üle teise isiku nimel või pidada läbirääkimisi niisuguste tehingute üle või neid sõlmida selle isiku nimel, töötab viimasena nimetatud isiku ruumides, ei takista esimesena nimetatud isiku klassifitseerimist „kaubandusagendiks“ selle sätte tähenduses, tingimusel et see asjaolu ei mõjuta isiku tegevuse sõltumatust; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
Direktiivi 86/653 artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et isiku klassifitseerimist „kaubandusagendiks“ selle sätte tähenduses ei takista asjaolu, et see isik ei täida üksnes ülesandeid, mis on seotud kas teise isiku nimel kauba müügi või ostu läbirääkimisega või nende tehingute läbirääkimise ja sõlmimisega selle teise isiku nimel ja arvel, vaid täidab sama isiku jaoks ka teist laadi ülesandeid, ilma et need ülesanded kujutaksid endast esimestega võrreldes kõrvaltegevust, tingimusel et see asjaolu ei takista tal olla esimesena nimetatud töös sõltumatu; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
(1) ELT C 347, 16.10.2017.
Euroopa Kohtu (viies koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA versus Ministre de l’Action et des Comptes publics
(Kohtuasi C-575/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Maksu kinnipidamine liikmesriigist pärineva, mitteresidendist äriühingutele makstud dividendi brutosummalt - Residendist äriühingule makstud dividendi maksustamise edasilükkamine kahjumiga maksustamisaasta korral - Erinev kohtlemine - Põhjendatus - Sarnasus - Maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel - Maksu tõhus sissenõudmine - Proportsionaalsus - Diskrimineerimine))
Kaebuse esitajad: Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA
ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt peetakse residendist äriühingu makstavalt dividendilt maks kinni, kui dividendi saab mitteresidendist äriühing, samas kui juhul, kui dividendi saab residendist äriühing, maksustatakse seda ettevõtte tulumaksu üldise korra kohaselt selle maksustamisaasta lõpus, mille jooksul dividendi saadi, üksnes tingimusel, et viimati nimetatud äriühing oli sellel maksustamisaastal kasumis, ning olenevalt olukorrast ei pruugi sellist maksustamist kunagi toimuda, kui äriühing lõpetab tegevuse, ilma et ta oleks alates dividendi saamisest kasumisse jõudnud.
(1) ELT C 437, 18.12.2017.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Ministerio de Defensa versus Ana de Diego Porras
(Kohtuasi C-619/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Põhjendatus - Klausel 5 - Meetmed, mille eesmärk on vältida järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist - Tähtajatu töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemisel makstav hüvitis - Hüvitise puudumine tähtajalise interinidad-töölepingu tähtaja möödumisel))
Kassatsioonkaebuse esitaja: Ministerio de Defensa
Vastustaja: Ana de Diego Porras
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas ära toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt ei ole töötajatele, kellega on sõlmitud töökoha säilimise õigusega töötaja asendamiseks sellised tähtajalised töölepingud nagu põhikohtuasjas käsitletav interinidad-leping, nende lepingute tähtaja möödumisel ette nähtud mingit hüvitist, samas kui tähtajatu töölepinguga töötajatele makstakse nende töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemise korral hüvitist.
Direktiivi 1999/70 lisas ära toodud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 5 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohtutel on ülesanne kindlaks teha, kas kohaldatavate liikmesriigi õigusnormide kohaselt kujutab selline meede, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega on töötajatele, kes on tööle võetud teatud tähtajaliste töölepingute alusel, ette nähtud nende lepingute tähtaja möödumisel hüvitise kohustuslik maksmine, endast sobivat meedet, et vältida või vajaduse korral karistada järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist, või samaväärset juriidilist meedet selle sätte tähenduses.
Juhul kui liikmesriigi kohus on tuvastanud, et selline meede, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud teatud tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumisel nende lepingute alusel tööle võetud töötajatele hüvitise kohustuslik maksmine, kujutab endast sobivat meedet, et vältida või vajaduse korral karistada järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist, või samaväärset juriidilist meedet direktiivi 1999/70 lisas ära toodud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 5 tähenduses, siis seda sätet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ning mille kohaselt on teatud kategooria tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumisel nende lepingute alusel tööle võetud töötajatel õigus saada hüvitist, samas kui teistesse kategooriatesse kuuluvate tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumine ei too nende lepingute alusel tööle võetud töötajatele kaasa mingit hüvitist, välja arvatud juhul, kui liikmesriigi õiguskorras ei ole muud tõhusat meedet viimati nimetatud töötajate suhtes kuritarvituste vältimiseks või nende kuritarvituste karistamiseks, mida peab kontrollima liikmesriigi kohus.
(1) ELT C 22, 22.1.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG versus Finanzamt Feldkirch
(Kohtuasi C-625/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - ELTL artiklid 56 ja 63 - Teenuste osutamise vabadus ja kapitali vaba liikumine - Krediidiasutused - Stabiilsusmaks ja erakorraline stabiilsusmaks, mis määratakse kindlaks Austrias asutatud krediidiasutuste konsolideerimata bilansimahu alusel - Piiriüleste pangatehingute hõlmamine - Tütarettevõtjate poolt teises liikmesriigis tehtud tehingute väljajätmine - Erinev kohtlemine - Piirang - Põhjendatus))
Kaebaja: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG
Vastustaja: Finanzamt Feldkirch
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis panevad sellistele Austrias asutatud krediidiasutustele, kes, nagu põhikohtuasjas nimetatud krediidiasutus, osutavad oma teistes liikmesriikides asuvatele klientidele teenuseid, kasutamata selleks seal asutatud püsivaid tegevuskohti, kohustuse tasuda maks, mis määratakse kindlaks „keskmise konsolideerimata bilansimahu“ põhjal, mis hõlmab nende krediidiasutuste poolt otse teiste liikmesriikide kodanikega tehtud pangatehinguid, kuid mis välistavad samasugused tehingud, mille on teinud Austrias asutatud krediidiasutuste tütarettevõtjad, kui need tütarettevõtjad on asutatud teistes liikmesriikides.
(1) ELT C 112, 26.3.2018.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Okresný súd Dunajská Streda eelotsusetaotlus – Slovakkia) – ZSE Energia a.s. versus RG
(Kohtuasi C-627/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 861/2007 - Euroopa väiksemate nõuete menetlus - Artikli 2 lõige 1 ja artikli 3 lõige 1 - Kohaldamisala - Mõiste „pool“ - Piiriülesed kohtuasjad))
Hageja (avaldaja): ZSE Energia a.s.
Vastustaja (kostja): RG
menetluses osales: ZSE Energia CZ, s. r. o.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate nõuete menetlus – muudetud nõukogu 13. mai 2013. aasta määrusega (EL) nr 517/2013 –, artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „pool“ hõlmab üksnes põhikohtuasja hagejat ja kostjat.
Määruse nr 861/2007, mida on muudetud määrusega nr 517/2013, artikli 2 lõiget 1 ja artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et niisugune kohtuasi nagu põhikohtuasi, milles hageja ja kostja elu- või asukoht või harilik viibimiskoht on samas liikmesriigis, kus asub asja menetlev kohus, ei kuulu kõnealuse määruse kohaldamisalasse.
(1) ELT C 42, 5.2.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpeni eelotsusetaotlus – Belgia) – Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw versus Johannes Huijbrechts
(Kohtuasi C-679/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Piirangud - Maksuõigusnormid - Pärandimaks - Jätkusuutlikult majandatav mets - Maksuvabastus - Metsamaa kaitse))
Apellatsioonkaebuse esitajad: Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw
Vastustaja apellatsioonimenetluses: Johannes Huijbrechts
ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi selline regulatsioon nagu põhikohtuasjas, millega antakse pärimise teel saadud metsakinnistutele maksusoodustus tingimusel, et neid majandatakse jätkusuutlikult riigisiseses õiguses määratletud viisil, kuid soodustuse andmine on piiratud liikmesriigi territooriumil asuvate kinnistutega.
(1) ELT C 94, 12.3.2018.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. novembri 2018. aasta otsus (Landesverwaltungsgericht Oberösterreichi eelotsusetaotlus – Austria) – Ahmad Shah Ayubi versus Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
(Kohtuasi C-713/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2011/95/EL - Nõuded rahvusvahelise kaitse sisule - Pagulasseisund - Artikkel 29 - Sotsiaalhoolekanne - Erinev kohtlemine - Ajutise elamisõigusega pagulased))
Kaebaja: Ahmad Shah Ayubi
Vastustaja: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule, artiklit 29 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega nähakse ette, et pagulastele, kellel on liikmesriigis ajutine elamisõigus, antakse sotsiaaltoetusi väiksemas summas kui selle liikmesriigi kodanikele ja seal alalist elamisõigust omavatele pagulastele.
Pagulane saab liikmesriigi kohtus tugineda selliste liikmesriigi õigusnormide, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, vastuolule direktiivi 2011/95 artikli 29 lõikega 1, et saavutada tema õiguste suhtes nende õigusnormidega ette nähtud piirangu kohaldamata jätmine.
(1) ELT C 123, 9.4.2018.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 26. juulil 2018 – SD versus Agrárminiszter
(Kohtuasi C-490/18)
Kaebaja: SD
Vastustaja: Agrárminiszter
Kas delegeeritud määruse (EL) 2015/1366 (1) artiklis 2 nimetatud „usaldusväärset meetodit“ mesilastarude arvu määramiseks igal aastal ajavahemikul 1. septembrist kuni 31. detsembrini tuleb tõlgendada nii, et mesilasperede arvu peab teatama toetuse taotleja, ja kui vastus on jaatav, siis kas see on usaldusväärne meetod?
Kui vastavalt delegeeritud määruse (EL) 2015/1366 artiklile 2 tuleb mesilaste bioloogiliste omaduste tõttu mesilastarude arv, millel mesindustoetus põhineb, määrata igal aastal ajavahemikul 1. septembrist 31. detsembrini, siis kas nimetatud määrust võib tõlgendada nii, et liikmesriigid võivad sellest reeglist kõrvale kalduda?
Kui vastus on jaatav, siis kas liikmesriigi õigusnormides võib olla sätestatud, et nõutavate mesilasperede arv määratakse kindlaks jaanuaris tagasiulatuvalt?
Kas asjaolu, et Euroopa Liidu rahalised vahendid 2017.–2019. aasta mesindusprogrammidele tuleb eraldada 2013. aastal liikmesriikide poolt 2014.–2016. aasta programmide raames teatatud mesilastarude arvu alusel, tuleb tõlgendada nii, et toetuste jagamiseks pärast ajavahemikku, mis lõppes 31. detsembril 2016, vajaliku mesilastarude arvu, mille alusel jagatakse 2017. aasta toetusi, võib kindlaks määrata ka muul viisil?
Kas nimetatud ELi määrust tuleb tõlgendada nii, et sellega on lubatud vastu võtta riigisisene õigusnorm, milles kehtestatakse vähese tähtsusega abi väljamaksmise tingimuseks nõue, mis ei ole Euroopa Liidu õigusega kooskõlas? Kas Euroopa Liidu õiguses ette nähtud toetused peavad olema ka praktikas piisavad selleks, et edendada mesindusega tegelemist?
(1) Komisjoni 11. mai 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/1366, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 seoses toetusega mesindussektorile (ELT 2015, L 211, lk 3).
Nestlé Unbternehmungen Deutschland GmbH 18. septembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. juuli 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-41/17: Lotte Co. Ltd versus EUIPO
(Kohtuasi C-580/18 P)
Apellant: Nestlé Unbternehmungen Deutschland GmbH (esindajad: advokaadid A. Jaeger-Lenz, C. Elkemann, A. Lambrecht)
Teised menetlusosalised: Lotte Co. Ltd, Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
tühistada Üldkohtu (üheksas koda) 12. juuli 2018. aasta otsus kohtuasjas T-41/17 ja jätta rahuldamata Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 28. oktoobri 2016. aasta otsus (asi R-0250/2016-5);
teise võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja saata kohtuasi Üldkohtule tagasi;
mõista kohtukulud välja hagejalt (Lotte Co. Ltd).
Apellant esitab järgmised väited::
Üldkohus eksis kohaldades talle määruse nr 207/2009 (1) artikli 65 lõikega 3 antud muutmispädevust, kuigi apellatsioonikoda ei olnud veel esitanud piisavaid järeldusi kaubamärgi kasutamise sagedust ja järjepidevust puudutavate faktiliste asjaolude kohta. See kahjustab apellandi huve, kuna Üldkohtu enda järeldused on liiga lühidad ega käsitle asjakohaseid tõendeid. Kui vastavad järeldused oleks esitatud juba apellatsioonikojas, siis oleks apellant saanud need vaidlustada Üldkohtule esitatud hagiavalduses.
Üldkohus põhjendas määruse nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 kohast hinnangut „tegelikku kasutamise“ kohta peamiselt sellega, et esitatud arvetel märgitud käive oli liiga väike võrreldes ausõnalises kinnituses esitatud käibega. Üldkohus oleks aga pidanud vähemalt arvesse võtma asjaomases sektoris tavapäraseid tootmis- ja turustamismahte. Üksiku ettevõtja tegelik subjektiivsel olukorral ei tohiks kaubamärgi kasutamise ulatuse seisukohast mingit tähtsust olla. Lisaks tuleb kaubamärki pidada tegelikult kasutatuks ka juhul, kui see on mahult tähtsusetu, sest absoluutseid piire ei ole kehtestatud. Asjaomase kauba turustamise strateegiat ja edukust ei ole vaja hinnata. Asjasse puutub üksnes see, ega kasutamine ei ole puhtalt sümboolne.
Üldkohus rikkus lisaks õigusnormi, kui ta tõlgendas määruse nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 kohast „tegelikku kasutamise“ tingimust, kuna ta tugines kogu turu suurusele ja jättis arvesse võtmata objektiivsed tootmis- ja turustamismahud asjaomases sektoris ning sellel turul tegutsevate ettevõtjate mitmekesisuse.
Üldkohus moonutas faktilisi asjaolusid varasema kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta, kui ta jättis tähelepanuta ausõnalises kinnituses esitatud olulise teabe, mis eelkõige puudutas kasutamise järjepidevust.
Üldkohus rikkus ka võrdse kohtlemise üldpõhimõtet, kui ta hinnates küsimust, kas varasem kasutamine sobib õiguste säilitamiseks, viitas peamiselt apellandi litsentsiaati puudutavatele subjektiivsetele asjaoludele ja võttis eelkõige arvesse litsentsiaadi äri-, tootmis- ja turustamismahte.
Võrdse kohtlemise üldpõhimõtte rikkumine on tingitud ka asjaolust, et Üldkohus ei võtnud arvesse Üldkohtu ja Euroopa Kohtu varasemaid otsuseid, milles Üldkohus ja Euroopa Kohus on kinnitanud tegelikku kasutamist sarnaste asjaolude puhul.
(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (konsolideeritud versioon), ELT 2009, L 78, lk 1.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di L’Aquila (Itaalia) 1. oktoobril 2018 – Gabriele Di Girolamo versus Ministero della Giustizia
(Kohtuasi C-618/18)
Hageja: Gabriele Di Girolamo
Kas võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu praktikat, mis puudutab Itaalia riigi vastutust selle eest, kui viimase astme kohus rikub ilmselgelt ühenduse õigusnorme, nimelt [30. septembri 2003. aasta kohtuotsust Köbler, C-224/01, EU:C:2003:513; 13. juuni 2006. aasta kohtuotsust Traghetti del Mediterraneo, C-173/03, EU:C:2006:391, ning 24. novembri 2011. aasta kohtuotsust komisjon vs. Itaalia, C-379/10, EU:C:2011:775], tuleb selliseid Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtteid nagu liidu õiguse esimuse põhimõte, õiguskindluse põhimõte, õiguspärase ootuse kaitse põhimõte, menetlusliku võrdsuse põhimõte ja tõhusa kohtuliku kaitse põhimõte, õigust sõltumatule kohtule ja üldisemalt õiglasele kohtumenetlusele, mis on ette nähtud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47, koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267, tõlgendada nii, et nende sätete ja Euroopa Kohtu eelviidatud kohtupraktika kohaselt on liikmesriigil keelatud kehtestada – nii nagu käesolevas kohtuasjas käsitletaval juhul – iseenda ja oma avaliku sektori asutuste kasuks selliseid õigusnorme, nagu on sätestatud seaduses nr 18/2015, mille väljaöeldud eesmärk on rakendada eelviidatud Euroopa Liidu Kohtu otsuseid, kuid sisuline eesmärk on kaotada nende toime ning seada tingimusi oma kohtutele, ja mis näevad kohtunike tsiviilvastutust käsitleva 13. aprilli 1988. aasta seaduse nr 117 artikli 2 lõigete 3 ja 3-bis uues sõnastuses ette tahtluse või raske üleastumise eest vastutusele võtmise mõiste „seaduse või Euroopa Liidu õiguse ilmselge rikkumise korral“? Need liikmesriigi õigusnormid seavad selle riigi kohtuniku nimelt sellise valiku ette – millega tuleb nii või teisiti tegemist riigi tsiviil- ja distsiplinaarvastutuse tuvastamise kohtuasjades, kus sisuline menetluspool on avaliku halduse sektor ise –, nagu käesolevas kohtuasjas käsitletaval juhul: kas rikkuda oma riigi õigusnorme, jättes need kohaldamata ja kohaldades Euroopa Liidu õigust nii, nagu seda tõlgendab Euroopa Kohus, või hoopis rikkuda Euroopa Liidu õigust ja kohaldada oma riigi õigusnorme, mis takistavad tõhusa kaitse tunnustamist ning on vastuolus direktiivi 2003/88 artikli 1 lõigetega 3 ja 7, direktiiviga 1999/70 jõustatud tähtajalise töö raamkokkuleppe klauslitega 2 ja 4 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikega 2 nii, nagu neid sätteid on tõlgendatud Euroopa Kohtu praktikas: [1. märtsi 2012. aasta kohtuotsuses O’Brien, C-393/10, EU:C:2012:110; ja 29. novembri 2017. aasta kohtuotsuses King, C-214/16, EU:C:2017:914].
Ainult juhul, kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt ning võttes arvesse seisukohta, millele Corte costituzionale italiana (Itaalia konstitutsioonikohus) asus 14. detsembri 2017. aasta [kohtuotsuses] nr 269/2017 pärast [Euroopa Kohtu 5. detsembri 2010. aasta] kohtuotsust M.A.S. ja M.B., C-42/17, EU:C:2017:936], Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2 ja artiklit 47, ELTL artiklit 267 ning Euroopa Liidu lepingu artiklit 4: kas siis, kui Euroopa Kohus peaks käesolevas eelotsusemenetluses tegema otsuse, tuvastades vastuolu Euroopa Liidu õiguse ja 13. aprilli 1988. aasta seaduse nr 117 artikli 2 lõigete 3 ja 3-bis vahel sellises põhikohtuasjas, kus vastustaja on riigiasutus, võib selle kohtuotsuse võrdsustada Euroopa Liidu õigusnormidega, mis on liikmesriigi kohtu jaoks vahetu õigusmõjuga ning vahetult kohaldatavad, nii et liikmesriigi takistava sätte saaks kohaldamata jätta?
Ainult juhul, kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt: kas direktiiviga 1999/70 (1) jõustatud tähtajalise töö raamkokkuleppe klausli 4 kohaldamisel võib tavalist ehk „talaari kandvat“ kohtunikku pidada sama tööstaažiga tähtajalisest töötajast rahukohtunikuga sarnaseks alaliseks töötajaks, kui nad täidavad õigusemõistmisel samu ülesandeid, kuid nende ülesannete täitma asumiseks läbitav konkurss on erinev olenevalt sellest, kas tegemist on tavaliste kohtunikega (kes võetakse kvalifikatsiooni ja katsete alusel alaliselt tööle ning on tähtajatust töösuhtest sisuliselt tagandamatud, välja arvatud harvadel juhtudel, kui ametikohustusi on eriti raskelt rikutud) või rahukohtunikega (kes võetakse kvalifikatsiooni alusel tööle tähtajalise lepinguga, mida saab kaalutlusõiguse alusel pikendada, kui kõrgeim justiitsnõukogu (Consiglio superiore della magistratura) on andnud perioodilisel atesteerimisel positiivse hinnangu, ning mille saab viivitamatult tühistada, kui aukohtuniku tegevus saab negatiivse hinnangu)?
(1) Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiiv 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT 1999, L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368).
Kas juhul, kui filiaale omav pank sõlmib laenulepinguid kinnisvara finantseerimiseks kinnisvara tagatisel ainult oma äriruumides, kuid sõlmib vaatamata sellele jooksvate ärisuhete raames lepinguid juba sõlmitud laenulepingute muutmiseks osaliselt ka ainult kaugsidevahendite abil, on tegemist lepinguga direktiivi 2002/65/EÜ (1) artikli 2 punkti a tähenduses, mis „sõlmitakse kaugmüügi- või teenuste osutamise skeemi alusel, mida pakub teenuste osutaja“, millega muudetakse olemasolevat laenulepingut üksnes kokkulepitud intressi suhtes (uus intressikokkulepe)?
Kas siis on tegemist „finantsteenuseid käsitleva lepinguga“ direktiivi 2002/65/EÜ artikli 2 punkti a tähenduses, kui olemasolevat laenulepingut muudetakse üksnes kokkulepitud intressi suhtes (uus intressikokkulepe) ilma laenu kestust pikendamata või selle suurust muutmata?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiv 2002/65/EÜ, milles käsitletakse tarbijale suunatud finantsteenuste kaugturustust ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/619/EMÜ ning direktiive 97/7/EÜ ja 98/27/EÜ (EÜT 2002, L 271, lk 16; ELT eriväljaanne 06/04, lk 321).
Kas […] määruse (EÜ) nr 44/2001 (1) artikli 1 [lõiget] 1 ja artikli 2 [lõiget] 1 tuleb – pidades silmas ka ELi põhiõiguste harta artiklit 47, EIÕK artikli 6 lõiget 1 ja direktiivi 2009/15/EÜ (2) põhjendust 16 – tõlgendada nii, et vaidluse korral, milles palutakse reisiparvlaeva uppumisest põhjustatud surmades ja kehavigastustes seisnev kahju hüvitada ning tuvastada vastutus hooletuse eest, välistavad need sätted liikmesriigi kohtu võimaluse eitada vaidluse kuulumist oma alluvusse ja tunnustada nende klassifitseerimise ja/või sertifitseerimisega tegelevate ning selles liikmesriigis asuvate eraõiguslike üksuste ja isikute kohtulikku puutumatust seoses selle klassifitseerimis- ja/või sertifitseerimistegevusega liitu mittekuuluva kolmanda riigi nimel?
(1) Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/15/EÜ laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta (ELT 2009, L 131, lk 47).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Hispaania) 15. oktoobril 2018 – OD versus Ryanair D.A.C.
(Kohtuasi C-646/18)
Hageja: OD
Kostja: Ryanair D.A.C.
Kas määruse (EL) nr 1215/12 (1) artiklis 26 ette nähtud ja reguleeritud vaikiv kohtualluvuse kokkulepe nõuab objektiivset seoseelementi kohtuvaidluse eseme või hageja elu- või asukoha ning kohtu vahel, kuhu hagi esitatakse?
Kas määruse (EL) nr 1215/12 artikli 26 lõikes 1 ette nähtud ja reguleeritud vaikiv kohtualluvuse kokkulepe nõuab kõikides aspektides autonoomset ja kõikidele liikmesriikidele ühist tõlgendamist? Ja kas seega ei või selle tingimuseks seada piiranguid, mis on sätestatud liikmesriikide riigisisese kohtualluvuse normides, nagu oleks selle kokkuleppe kehtetus menetlustes, mis väikese nõude summa tõttu tuleb Hispaania tsiviilkohtumenetluse seaduse kohaselt lahendada suulises menetluses?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2012, L 351, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Giudice di pace di Bologna (Itaalia) 22. oktoobril 2018 – UX versus Governo della Repubblica italiana
(Kohtuasi C-658/18)
Hageja: UX
Vastustaja: Governo della Repubblica italiana
Kas eelotsusetaotluse esitanud kohtu taoline rahukohtunik on niisugune Euroopa ühine kohus, kes on vastavalt ELTL artiklile 267 pädev esitama eelotsusetaotlust, isegi kui riiklik õigussüsteem ei taga talle tema töökoha ajutisuse tõttu kutseliste kohtunikega samaväärseid töötingimusi hoolimata sellest, et ta täidab riiklikus kohtusüsteemis samasuguseid kohtu ülesandeid, ja jätab ta seega ilma Euroopa kohtuniku sõltumatuse ja erapooletuse tagatistest, mida Euroopa Kohus on käsitlenud kohtuotsustes Wilson (EU:C:2006:587, punktid 47–53), Associação Sindical dos Juizes Portugueses (EU:C:2018:117, punkt 32 ja punktid 41–45), Minister for Justice and Equality (EU:C:2018:586, punktid 50–54)?
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas rahukohtunikust hageja teenistus kuulub mõiste „tähtajaline töö“ alla, mida on kasutatud direktiivi 2003/88 (1) artikli 1 lõikes 3 ja artiklis 7, koostoimes direktiiviga 1999/70 üle võetud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausliga 2 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikega 2, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus kohtuotsustes O’Brien (EU:C:2012:110) ja King (EU:C:2017:914), ning kui see on nii, siis kas võib direktiiviga 1999/70 (2) üle võetud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 kohaldamisel pidada tavalist või kutselist kohtunikku tähtajatuks töötajaks, kes on võrreldav tähtajalisest töötajast „rahukohtunikuga“?
Kui vastus esimesele ja teisele küsimusele on jaatav, siis, kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47, koostoimes ELTL artikliga 267, arvestades Euroopa Kohtu kohtupraktikat Itaalia Vabariigi vastutuse kohta Euroopa Liidu õiguse ilmselge rikkumise eest kõrgeima astme kohtu poolt kohtuasjades Kobler (EU:C:2003:513), Traghetti del Mediterraneo (EU:C:2006:391) ja komisjon vs. Itaalia Vabariik (EU:C:2011:775), on vastuolus 13. aprilli 1988. aasta seaduse nr 117 artikli 2 lõigetega 3 ja 3 bis, milles käsitletakse kohtunike tsiviilvastutust tahtluse või raske hooletuse eest „seaduse või Euroopa Liidu õiguse ilmselge rikkumise korral“ ja seavad selle riigi kohtuniku nimelt sellise valiku ette – millega tuleb nii või teisiti tegemist riigi tsiviil- ja distsiplinaarvastutuse tuvastamise kohtuasjades, kus sisuline menetluspool on avaliku halduse sektor ise –, nagu käesolevas kohtuasjas käsitletaval juhul: kas rikkuda oma riigi õigusnorme, jättes need kohaldamata ja kohaldades Euroopa Liidu õigust nii, nagu seda tõlgendab Euroopa Kohus, või hoopis rikkuda Euroopa Liidu õigust ja kohaldada oma riigi õigusnorme, mis takistavad tõhusa kaitse tunnustamist ning on vastuolus direktiivi 2003/88 artikli 1 lõigetega 3 ja 7, direktiiviga 1999/70 üle võetud tähtajalise töö raamkokkuleppe klauslitega 2 ja 4 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikega 2?
Kas Euroopa Komisjoni toimingud, millega ta keeldus alustamast liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlust või esitamast Euroopa Kohtule hagi […] nõudega tuvastada, et liikmesriik on rikkunud liidu õigust, kujutab endast Euroopa Liidu lepingu artikli 2, artikli 4 lõigete 2 ja 3, artikli 6 lõike 1, artikli 9, artikli 10 lõike 1 ja artikli 17 lõike 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 järgi jämedat rikkumist, mis annab alust lepinguvälise vastutuse hagi esitamiseks Euroopa Liidu vastu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 340 lõike 2 kohaselt, kui, nagu käesolevas kohtuasjas, on ilmnenud järgmised asjaolud:
komisjon lõpetas teatisega DG EMPL/B2/DA-MAT/sk (2016), mille Itaalia ametiasutused said kätte 10. juunil 2016, asja EU Pilot 7779/15/EMPL, tuvastades puudujääke, ja teatas, et peatselt algatatakse rikkumismenetlus, mis puudutab aukohtunike teenistust käsitlevate riigisiseste normide mittevastavust EL õigusele eelkõige järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvitusliku kasutamise, töötasude ebavõrdsuse, puhkuse ning rasedus- ja sünnituspuhkuse seisukohast; niisugust rikkumismenetlust ei ole aga kuni tänaseni algatatud;
komisjon täpsustas 21. detsembri 2016. aasta teatises C(2016) 8600 final, et tal on kaalutlusõigus otsustada, kas ja millal alustada rikkumismenetlust või pöörduda Euroopa Kohtusse, kelle kohtulahendite järgi ei rahuldata eraõiguslike isikute hagisid komisjoni vastu olukorras, kus komisjon keeldub alustamast rikkumismenetlust?
Sõltumata eelnenud neljale küsimusele antud vastustest, kas ELTL artikleid 268, 274 ja artikli 340 lõiget 2, arvestades Euroopa Liidu lepingu artiklit 2, artikli 4 lõikeid 2 ja 3, artikli 6 lõiget 1, artiklit 9, artikli 10 lõiget 1, artikli 17 lõiget 1, koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 saab tõlgendada nii, et Euroopa Liidu vastu esitatud lepinguvälise vastutuse hagi ei saa jääda välja riigisiseste kohtute pädevusest niisugustel asjaoludel, nagu käesolevas kohtuasjas, kus on tuvastatud, et kohtunike sõltumatuse ja erapooletuse põhimõtet garanteerivate liidu õigusnormide kohaldamata jätmine riiklikus õiguskorras on osaliselt põhjustatud sellest, et komisjon rikkus talle aluslepingute järelevalvaja rollist tulenevaid ülesandeid ja kohustusi, ning komisjoni kaalutlusõigusest otsustada, kas ja millal algatada rikkumismenetlus või pöörduda Euroopa Kohtusse, kelle kohtupraktikas tunnustatakse asjaolu, et eraõiguslike isikute hagisid komisjoni vastu ei rahuldata olukorras, kus komisjon keeldub alustamast rikkumismenetlust, mis seega muudab ebaefektiivseks Euroopa Kohtu ainupädevuse otsustada liidu lepinguvälise vastutusega seotud vaidluse üle?
(1) Euroopa parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/88/EÜ, tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (ELT L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381).
(2) Nõukogu 28. juuli 1999. aasta direktiiv 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368).
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (1) (ELT L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10), artikli 7 lõike 1 punkti b koostoimes artikli 5 lõike 1 punktiga c tuleb tõlgendada nii, et asjaomastel reisijatel on õigus ka siis saada hüvitist lennu tühistamise eest, kui lendu teostaval õhutranspordiettevõtjal ei ole kehtivat lennutegevusluba määruse (EÜ) nr 261/2004 artikli 2 punkti a tähenduses, kehtiva lennutegevusloa puudumine on vähemalt üks tühistamise põhjustest ja reisijad ei teadnud broneerimise ajal lennutegevusloa puudumisest?
(1) ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10.
Kas käibemaksuseadustiku [(Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado)] artikli 98 lõike 2 niisugune tõlgendamine, mis välistab selle õigusnormi kohaldamise juba tehtud mahaarvamiste muutmisele või korrigeerimisele, on vastuolus neutraalsuse, tõhususe, võrdväärsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega?
Kas nende põhimõtetega on vastuolus niisugune õigusnorm nagu käibemaksuseadustiku artikli 23 lõike 1 punkt b ja lõige 6, mida tõlgendatakse nii, et maksukohustuslane, kes on valinud koefitsiendimeetodi või jaotuskriteeriumi segakasutusega kaupade või teenuste pealt tasutud sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse arvutamiseks ja on teinud selle aasta, mille kohta on mahaarvamine tehtud, lõplike väärtuste alusel korrektuure vastavalt nimetatud artikli lõikele 6, ei või neid andmeid tagasiulatuvalt muuta, arvutades juba korrigeeritud algse mahaarvamise selle õigusnormi alusel tegevuse pealt, mida ta oli algselt pidanud maksuvabaks, käibemaksu tagasiulatuvalt arveldamise raames uuesti?
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/138/EÜ (1) kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta artikli 201 lõike 1 punktis a esitatud mõistet „kohtumenetlus“ tuleb tõlgendada nii, et sellega on hõlmatud nii kohtueelne kui ka kohtulik lepitusmenetlus Belgia kohtupidamise seadustiku (Gerechtelijk Wetboek) artiklite 1723/1–1737 tähenduses?
(1) ELT 2009, L 335, lk 1.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itaalia) 29. oktoobril 2018 – CO versus Comune di Gesturi
(Kohtuasi C-670/18)
Kaebaja: CO
Vastustaja: Comune di Gesturi
Kas 6. juuli 2012. aasta dekreetseaduse nr 95 (mis kinnitati muudetud kujul 7. augusti 2012. aasta seadusega nr 135, 24. juuni 2014. aasta dekreetseaduse nr 90 (kinnitatud 11. augusti 2014. aasta seadusega nr 114) artikliga 6 muudetud redaktsioonis] artikli 5 lõige 9, mis keelab valitsemissektori asutustel anda uurimis- ja nõustamisülesandeid pensionile jäänud endistele era- või avaliku sektori töötajatele, on Euroopa Liidu Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 78 (1) artiklites 1 ja 2 ette nähtud diskrimineerimiskeelu põhimõttega vastuolus?
(1) Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT 2000, L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79).
Kas 19. oktoobri 2009. aasta (1) direktiivi artikli 8 sätteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et asendamise tulemusel saadud aktsiate või osade võõrandamisel teenitud kapitalikasumi ning kapitalikasumi, mille maksustamine on edasi lükatud, maksustamisel kohaldatakse erinevaid maksubaasi kindlaksmääramise reegleid ja maksumäärasid?
(1) Nõukogu 19. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/133/EÜ eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise, varade üleandmise ja osade või aktsiate vahetamise ning Euroopa äriühingute (SE) või Euroopa ühistute (SCE) registrijärgse asukoha teise liikmesriiki üleviimise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta (ELT 2009, L 310, lk 34).
Kas mõistet erinev kasutus19. juuli 2012. aasta kohtuotsuse NEURIM (C-130/11) tähenduses tuleb sisustada kitsalt, see tähendab:
nii, et see hõlmab ainult juhtumeid, mil inimtervishoius kasutamine järgneb kasutusele veterinaarias;
või nii, et see puudutab varasema müügiloaga võrreldes uude ravivaldkonda ehk uude meditsiinierialasse kuuluvat näidustust või ravimit, milles toimeaine toimib teistmoodi, kui see toimis esimese müügiloa esemeks olevas ravimis;
või nii, et üldisemalt tuleb seda hinnata lähtudes rangematest kriteeriumidest kui need, mille alusel määratakse leiutise patentsus, pidades silmas iseäranis eesmärke, mis on määrusel (EÜ) nr 469/2009 (1), millega soovitakse luua tasakaalustatud süsteem, mis võtab arvesse kõiki asjassepuutuvaid huve, sealhulgas rahvatervist;
Kas 19. juuli 2012. aasta kohtuotsuse NEURIM (C-130/11) mõistes tähendab sõnastus „kasutamine kuulub […] aluspatendiga tagatud kaitse kohaldamisalasse“ seda, et aluspatendi ulatus peab vastama selle taotluse aluseks oleva müügiloa omale ning piirduma järelikult sellise uue meditsiinilise kasutusega, mis vastab kõnealuses müügiloas nimetatud ravinäidustusele?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 5. novembril 2018 – Amoena Ltd versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
(Kohtuasi C-677/18)
Kaebuse esitaja: Amoena Ltd
Kas tolliseadustiku komitee (1) ja/või Euroopa Komisjon tegid ilmse vea, kui nad klassifitseerisid operatsioonijärgsed rinnahoidjad (2):
Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuuri (3) grupi 62 rubriiki 6212, mis konkreetselt hõlmab „rinnahoidjaid“, CN-koodi 6212 10 90 alla,
selle asemel, et klassifitseerida need
KNi grupi 90 rubriiki 9021 CN-koodi 9021 10 10 alla kui grupi 90 märkuse 2 punkti b tähenduses proteeside tarvikud?
Kas rakendusmäärus (4) kitsendab õigusvastaselt KNi grupi 90 märkuse 2 punkti b kohaselt tariifirubriiki 9021 klassifitseerimise ulatust ning ületab seega Euroopa Komisjoni pädevust?
Kas rakendusmäärus kujutab endast Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 ette nähtud lojaalse koostöö põhimõtte rikkumist, kui:
Euroopa Komisjon peab austama liikmesriikide kohtute otsuseid, kuid ka edendama tolliseadustiku ja KNi ühetaolist (ja õiget) kohaldamist;
Supreme Court (Ühendkuningriigi kõrgeim kohus) jõudis üksmeelsele järeldusele, et õige on klassifitseerida operatsioonijärgsed rinnahoidjad KNi grupi 90 rubriiki 9021; ja
Supreme Courti (Ühendkuningriigi kõrgeim kohus) otsus esitati Euroopa Komisjonile ja komisjoni poolt kõikidele liidu liikmesriikidele koos Supreme Courti põhjenduste kokkuvõttega?
(1) Customs Code Committee (CCC).
(2) Mastectomy bras (MBs).
(3) KN.
(4) Komisjoni 26. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1167 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris (ELT 2017, L 170, lk 50).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 5. novembril 2018 – Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
(Kohtuasi C-678/18)
Kassatsioonkaebuse esitaja: Procureur-Generaal bij de Hoge Raad der Nederlanden
Kas määruse (EÜ) nr 6/2002 (1) artikli 90 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see näeb ette, et ajutiste meetmete, sealhulgas kaitsemeetmete võtmise pädevus antakse tingimata liikmesriigi kõikidele viidatud sättes nimetatud kohtutele, või nii, et täielikult või osaliselt jääb liikmesriikide otsustada, kas anda selliste meetmete võtmise ainupädevus kohtutele, mis on vastavalt määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 80 lõikele 1 määratud ühenduse disainilahenduste esimese ja teise astme kohtuteks?
(1) Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (EÜT 2002, L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142).
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ (1), mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ, artiklitega 8 ja 23 nende koostoimes on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt juhul, kui krediidiandja jätab täitmata oma kohustuse hinnata enne krediidilepingu sõlmimist tarbija krediidivõimelisust, on karistuseks krediidilepingu tühisus, millega kaasneb tarbija kohustus maksta krediidiandjale tagasi krediidi põhisumma tarbija rahalisi võimalusi arvestades sobival ajal, ent nimetatud karistust (krediidilepingu tühisus) kohaldatakse üksnes juhul, kui tarbija sellele võimalusele tugineb (see tähendab esitab lepingu tühisuse tuvastamise nõude) kolmeaastase aegumistähtaja jooksul?
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ, artiklitest 8 ja 23 nende koostoimes tuleneb, et liikmesriigi kohus peab omal algatusel kohaldama karistust, mis on liikmesriigi õigusnormidega ette nähtud selle eest, kui krediidiandja jätab täitmata oma kohustuse hinnata tarbija krediidivõimelisust (see tähendab isegi juhul, kui tarbija ei tugine aktiivselt karistuse võimalusele)?
(1) ELT 2008, L. 133, lk 66.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 7. novembril 2018 – SY versus Associated Newspapers Ltd
(Kohtuasi C-687/18)
Kaebaja: SY
Vastustaja: Associated Newspapers Ltd
Kas direktiivi 95/46/EÜ (1) artiklitega 9, 22 ja 23 ning põhiõiguste harta artiklitega 7, 8 ja 47 on kooskõlas liikmesriigi õiguse sätted, nagu 1998. aasta andmekaitseseaduse (Data Protection Act 1998) § 32 lõiked 4 ja 5, kus on ette nähtud, et kui vastutav töötleja väidab, et tema vastu algatatud kohtumenetluses käsitletavaid isikuandmeid töödeldakse 1) üksnes ajakirjanduslikel, kunstilistel või kirjanduslikel eesmärkidel ja 2) eesmärgiga avaldada ajakirjanduslikku, kirjanduslikku või kunstilist materjali, mida vastutav töötleja ei ole varem avaldanud, tuleb see menetlus avaldamata isikuandmeid puudutavas osas peatada, kuni a) Information Commissioner (teabevolinik) tuvastab, et tingimused 1 ja 2 ei ole täidetud; b) vastutav töötleja võtab oma väite tagasi; või c) need isikuandmed avaldatakse?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT 1995, L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355).
Kas süüdistatava õigust viibida kohtulikul arutelul, mis on sätestatud direktiivi (EL) 2016/343 (1) artikli 8 lõigetes 1 ja 2 koosmõjus põhjendustega 35 ja 44, on rikutud, kui üks kriminaalmenetluses peetavatest kohtuistungitest on toimunud süüdistatava kohalviibimiseta ja süüdistatavale on nõuetekohaselt saadetud kohtukutse, süüdistatavat on teavitatud ilmumata jätmise tagajärgedest ja süüdistatavat esindab tema volitatud kaitsja, kui:
süüdistatav on jätnud kohtusse ilmumata temast endast oleneval põhjusel (nimelt on ta otsustanud jätta konkreetsel kohtuistungil osalemata);
süüdistatav on jätnud kohtusse ilmumata temast endast mitteoleneval põhjusel (nimelt haigestumise tõttu), kui pärast kohtuistungit on teda tema kohalviibimiseta tehtud toimingutest teavitatud ja asjaoludest teadlikuna on ta otsustanud ja avaldanud, et:
ta ei tugine ilmumata jäämisele ega sea küsimärgi alla kõnealuste toimingute õiguspärasust ega nõua nende kordamist tema juuresolekul;
ta soovib nendes toimingutes osaleda, millest tulenevalt on kohus läbi viinud süüdistatava poolt nimetatud isiku täiendava ülekuulamise ja võimaldanud süüdistataval selles asjakohaselt osaleda?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul (ELT 2016, L 65, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Dioikitiko Protodikeio Patron (Kreeka) 5. novembril 2018 – XT versus Elliniko Dimosio
(Kohtuasi C-689/18)
Kaebaja: XT
Vastustaja: Elliniko Dimosio
Kas seaduse nr 4111/2013 artikli 44 lõike 1 punkt b niisugusena, nagu kehtis 2013. maksustamisaastal (mil maksustati 2012. aasta tulu vm), mille kohaselt on luksuskaubamaksust vabastatud niisuguste erakasutuses autode (mootori töömahuga vähemalt 1 929 kuupsentimeetrit) omanikud ja valdajad, mis on vanemad kui 10 aastat, arvestades aastast, mil nad Kreekas esmakordselt kasutusele võeti, mitte alates aastast, mil nad võeti eelnevalt (esmakordselt) kasutusele Euroopa Liidu teises liikmesriigis, kujutab endast Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise tollimaksuga samaväärse toimega maksu Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 28 ja 30 tähenduses?
Kas juhul, kui vastus eelmisele küsimusele on eitav, kujutab sama viidatud õigusnorm endast (kaudset) riigimaksu Euroopa Liidu teistest liikmesriikidest imporditavatelt toodetelt, mis on suurem samasuguste kodumaiste toodete suhtes kehtestatud maksust sama lepingu artikli 110 tähenduses?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 12. novembril 2018 – Healthspan Limited versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
(Kohtuasi C-703/18)
Kaebaja: Healthspan Limited
Kas juhul, kui klient sõlmib a) tarnijaga lepingu kauba ostmise kohta ja b) kolmanda isikuga, kes on kaupade kohaletoimetamisega tegelev äriühing (edaspidi „kohaletoimetaja“), lepingu selle kauba lähetamise ja kohaletoimetamise kohta, loetakse kaup tarnituks kohast, kus see asub siis, kui algab kauba lähetamine või vedu kliendile, nii et alati on kohaldatav artikkel 32 (1) (ja mitte artikkel 33)?
Kui vastus esimesele küsimusele on eitav: kas kaupa veetakse „tarnija või tema eest tegutseva isiku poolt“, kui klient sõlmib lepingu kohaletoimetajaga ja on täidetud üks järgmistest tingimustest – ja kui, siis milline või millised:
Kliendil ei ole praktikas muud võimalust kui kasutada kohaletoimetaja teenust.
Klient on kontaktis ainult tarnijaga, mitte kohaletoimetajaga.
Tarnija ja kohaletoimetaja lepivad kokku hinnas, mida kohaletoimetaja küsib, ja klient selles ei osale.
Tarnija hüvitab kohaletoimetamise tasu kliendile kauba hinnast allahindlust tehes.
Tarnija kasseerib kohaletoimetamise tasu kliendilt ja kannab selle üle kolmandast isikust kohaletoimetajale.
Lepingutingimused, kus on ette nähtud, millal kaupade omandiõigus kliendile üle läheb, ei ole kaubanduslikult loogilised, kuid praktikas ei ole see oluline, sest kui kaup saab kohaletoimetamise käigus kahjustada, hüvitab tarnija selle kliendile.
Selles osas, mis puudutab kohaletoimetamise tasu, kui algse kohaletoimetamisega seoses tekib probleem:
tarnija on kliendiga sõlmitud lepingu kohaselt kohustatud kliendi poolt juba makstud tasu talle tagastama;
tarnija ei ole kliendiga sõlmitud lepingu kohaselt kohustatud seda tasu tagastama, kuid praktikas siiski teeb seda;
kummalgi juhul kannab selle tagastamise kulud tarnija (mitte kohaletoimetaja); ja/või
tarnija on kliendiga sõlmitud lepingu kohaselt kohustatud maksma nii asenduskauba saatmise kulud kui ka sellega seotud lähetamiskulud; või
tarnija on kliendiga sõlmitud lepingu kohaselt kohustatud maksma asenduskauba saatmise kulud ja mitte kohaletoimetamise kulusid, ent maksab oma praktikas ka need.
Kui vastus teisele küsimusele on eitav: kas kohaletoimetaja tegutseb tarnija eest, kui rohkem kui üks eespool nimetatud tingimus on täidetud? Kui ta tegutseb tarnija eest, siis milliseid tegureid tuleb arvesse võtta ja milline kaal igale tegurile omistada?
Kui vastus kas teisele või kolmandale küsimusele on jaatav: kas kohaletoimetaja tegutseb tarnija eest, kui tarnija otseselt või kaudselt sekkub kaupade vedamisse või lähetamisse, nagu hakkab olema direktiivi 2017/2455 (2) kohaselt alates 2021. aastast? Teisisõnu, kas selle direktiiviga kehtestatavad muudatused lihtsalt väljendavad selgemalt artikli 33 tähendust selle praegusel kujul?
(1) Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT 2006, L 347, lk 1).
(2) Nõukogu 5. detsembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2455, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ ja direktiivi 2009/132/EÜ seoses teatavate käibemaksukohustustega teenuste osutamise ja kaupade kaugmüügi puhul (ELT 2017, L 348, lk 7).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 12. novembril 2018 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: LD, ME, NF, OG, PH ja RI
(Kohtuasi C-704/18)
Kas ELTL artiklit 267 tuleb tõlgendada nii, et see lubab liikmesriigi kohtul jätta kohaldamata eelotsuse põhikohtuasjas, mille raames see on tehtud, kui kohus tugineb faktilistele asjaoludele, mida Euroopa Kohus võttis arvesse eelotsuse tegemisel?
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Stichting Woonlinie jt versus komisjon
(Liidetud kohtuasjad T-202/10 RENV II ja T-203/10 RENV II) (1)
((Riigiabi - Sotsiaaleluase - Sotsiaaleluasemeid haldavatele ettevõtjatele antud abi - Olemasolev abi - Liikmesriigi kohustused - Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobivaks - Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikkel 17 - Üldist majandushuvi pakkuv teenus - ELTL artikli 106 lõige 2 - Avaliku teenuse ülesande määratlemine))
Hagejad kohtuasjas T-202/10 RENV II: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Madalmaad), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Madalmaad) ja Stichting Woonstede (Ede, Madalmaad) (esindajad: advokaadid L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries ja F. van Orden)
Hagejad kohtuasjas T-203/10 RENV II: Stichting Woonpunt (Maastricht, Madalmaad), Woningstichting Haag Wonen (Haag, Madalmaad) ja Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Madalmaad) (esindajad: advokaadid L. Hancher, E. Besselink, J. de Kok, Y. de Vries ja F. van Orden)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: S. Noë ja P.J. Loewenthal)
Hagejate toetuseks menetlusse astuja: Belgia Kuningriik (esindajad: J.-C. Halleux ja L. Van den Broeck)
Kostja toetuseks menetlusse astuja: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Madalmaad) (esindajad: advokaadid M. Meulenbelt ja B. Natens)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada osaliselt komisjoni 15.detsembri 2009.aasta otsus K(2009) 9963 (lõplik), mis puudutab riigiabi E 2/2005 ja N 642/2009 – Madalmaad – Olemasolev abi ja spetsiaalne projektiabi elamuehitusega tegelevate ühingute jaoks.
Jätta Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelangi ja Stichting Woonstede kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud kohtuasjades T-202/10, T-202/10 RENV, T-202/10 RENV II, C-133/12 P ja C-414/15 P ning Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederlandi (IVBN) kohtukulud kohtuasjades T-202/10, T-202/10 RENV ja T-202/10 RENV II.
Jätta Stichting Woonpunkti, Woningstichting Haag Woneni ja Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl-i kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja komisjoni kohtukulud kohtuasjades T-203/10, T-203/10 RENV, T-203/10 RENV II, C-132/12 P ja C-415/15 P ning IVBNi kohtukulud kohtuasjades T-203/10, T-203/10 RENV ja T-203/10 RENV II.
Jätta Belgia Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.
(1) ELT C 179, 3.7.2010.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Deutsche Telekom versus komisjon
(Kohtuasi T-207/10) (1)
((Riigiabi - Maksustamissüsteem, mis lubab Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida firmaväärtuse välisriigi maksuresidendist ettevõtjates osaluse omandamisel - Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see osaliselt tagasi nõudma - Säte, mille alusel on süsteem jätkuvalt osaliselt kohaldatav - Taotlus jätta kohtuasjas otsus tegemata - Põhjendatud huvi säilimine - Õiguspärane ootus - Komisjoni antud konkreetsed kinnitused - Ootuse õiguspärasus - Õiguspärase ootuse ajaline kohaldamisala))
Hageja: Deutsche Telekom AG (Bonn, Skasamaa) (esindajad: advokaadid A. Cordewener ja J. Schönfeld, hiljem advokaat J. Schönfeld)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Martenczuk, T. Maxian Rusche ja C. Urraca Caviedes, hiljem T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes, lõpuks T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes ja K. Blanck-Putz)
Kostja toetuseks menetlusse astujad: Ebro Foods, SA (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero, hiljem J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro ja R. Calvo Salinero), Banco Santander, SA (Santander, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero, hiljem J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro ja R. Calvo Salinero), Iberdrola, SA (Bilbao, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller ja J. Domínguez Pérez, hiljem J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez ja S. Völcker) ja Telefónica, SA (Madrid) (esindajad: advokaadid J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller ja J. Domínguez Pérez, hiljem J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez ja S. Völcker)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta otsuse 2011/5/EÜ firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex N 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 7, lk 48), artikli 1 lõiked 2 ja 3.
Mõista kohtukulud välja Deutsche Telekom AG-lt.
(1) ELT C 195, 17.7.2010.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – World Duty Free Group versus komisjon
(Kohtuasi T-219/10 RENV) (1)
((Riigiabi - Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse - Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma - Mõiste „riigiabi“ - Valikulisus - Võrdlussüsteem - Erand - Erinev kohtlemine - Erineva kohtlemise põhjendus - Ettevõtjad, kellele meede on soodus - Õiguspärane ootus))
Hageja: World Duty Free Group, SA, varem Autogrill España, SA (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes ja P. Němečková)
Hageja toetuseks menetlusse astuja: Saksamaa Liitvabariik (esindaja: T. Henze), Iirimaa (esindajad: G. Hodge ja E. Creedon, hiljem G. Hodge ja D. Browne, keda abistasid barrister B. Doherty Barry ja barrister A. Goodman) ja Hispaania Kuningriik (esindaja: M. Sampol Pucurull)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta otsuse 2011/5/EÜ firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 7, lk 48), artikli 1 lõige 1 ja teise võimalusena selle otsuse artikkel 4.
Jätta World Duty Free Group, SA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Jätta Saksamaa Liitvabariigi, Iirimaa ja Hispaania Kuningriigi kohtukulud nende endi kanda.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Banco Santander versus komsjon
(Kohtuasi T-227/10) (1)
Hageja: Banco Santander, SA (Santander, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero, hiljem advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta otsuse 2011/5/EÜ firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex N 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 7, lk 48), artikli 1 lõige 1 ja teise võimalusena tühistada selle otsuse artikkel 4.
Jätta Banco Santander, SA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Sigma Alimentos Exterior versus komisjon
(Kohtuasi T-239/11) (1)
((Riigiabi - Äriühingu tulumaksu käsitlevad sätted, mis lubavad Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida välismaa maksuresidendist äriühingutes osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse - Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma - Mõiste „riigiabi“ - Valikulisus - Võrdlussüsteem - Erand - Erinev kohtlemine - Erineva kohtlemise põhjendus))
Hageja: Sigma Alimentos Exterior, SL (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid A. Morillo Méndez ja M. Ferre Navarrete, hiljem advokaadid A. Morillo Méndez, J. Igual Gorgonio ja C. Cañizares Pacheco)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lyal, C. Urraca Caviedes ja P. Němečková, hiljem R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 12. jaanuari 2011. aasta otsuse 2011/282/EL firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex N 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 135, lk 1), artikli 1 lõige1 ja artikkel 4.
Jätta Sigma Alimentos Exterior, SL-i kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
(1) ELT C 204, 9.7.2011.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Banco Santander ja Santusa versus komisjon
(Kohtuasi T-399/11 RENV) (1)
Hagejad: Banco Santander, SA (Santander, Hispaania) ja Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo
Hagejate toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindaja: T. Henze), Iirimaa (esindajad: G. Hodge ja E. Creedon, hiljem G. Hodge ja M. Browne) ja Hispaania Kuningriik (esindaja: M. Sampol Pucurull)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 12. jaanuari 2011. aasta otsuse 2011/282/EL firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 135, lk 1), artikli 1 lõige 1 ja artikkel 4.
Jätta Banco Santander, SA, ja Santusa Holding, SL-i kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
(1) ELT C 282, 24.9.2011.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Axa Mediterranean versus komisjon
(Kohtuasi T-405/11) (1)
Hageja: Axa Mediterranean Holding, SA (Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero, hiljem advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro ja R. Calvo Salinero, ning lõpuks advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lyal, C. Urraca Caviedes ja P. Němečková)
Jätta Axa Mediterranean Holding, SA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Prosegur Compañía de Seguridad versus komisjon
(Kohtuasi T-406/11) (1)
Hageja: Prosegur Compañía de Seguridad (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro ja M. Muñoz de Juan, hiljem advokaadid J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)
Jätta Prosegur Compañía de Seguridad, SA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – CHEMK ja KF versus komisjon
(Kohtuasi T-487/14) (1)
((Dumping - Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi import - Lõplik dumpinguvastane tollimaks - Aegumise läbivaatamine - Ekspordihinna kindlaksmääramine - Üks majandusüksus - Dumpinguvastase tollimaksu mõju edasimüügihindadele liidus - Varasemas uurimises kasutatud meetodist erineva meetodi kohaldamine - Dumpingu ja kahju jätkumine või kordumine - Määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 2 lõige 9, artikkel 3 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10 (nüüd määruse (EL) 2016/1036 artikli 2 lõige 9, artikkel 3 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10))
Hagejad: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Tšeljabinsk, Venemaa) ja Kuzneckie Ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Venemaa) (esindajad: advokaadid B. Evtimov ja M. Krestiyanova)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: M. França, J.-F. Brakeland, A. Stobiecka-Kuik ja A. Demeneix)
Kostja toetuseks menetlusse astuja: Euroalliages (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid O. Prost ja M.-S. Dibling)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada hagejaid puudutavas osas komisjoni 9. aprilli 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 360/2014, millega pärast nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist ja Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks (ELT 2014, L 107, lk 13).
Mõista Euroopa Komisjoni kohtukulud välja Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO-lt (CHEMK) ja Kuzneckie Ferrosplavy OAO-lt (KF), kes kannavad ühtlasi ise oma kohtukulud.
Jätta Euroalliagesi kohtukulud tema enda kanda.
(1) ELT C 282, 25.8.2014.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – RFA International versus komisjon
(Kohtuasi T-113/15) (1)
((Dumping - Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi import - Tasutud dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise taotluste rahuldamata jätmine - Normaalväärtuse ja ekspordihinna kindlaksmääramine - Üks majandusüksus - Dumpinguvastase tollimaksu mõju edasimüügihindadele liidus - Eelmisel uurimisel kasutatud meetodist erineva meetodi kasutamine - Määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 2 lõige 9 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10 (nüüd määruse (EL) 2016/1036 artikli 2 lõige 9 ning artikli 11 lõiked 9 ja 10) - WTO dumpinguvastase lepingu artikkel 18.3.1))
Hageja: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (esindajad: advokaadid B. Evtimov ja M. Krestiyanova)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J.-F. Brakeland ja A. Stobiecka-Kuik)
ELTL artiklil 263 põhinev nõue täielikult või osaliselt tühistada komisjoni 18. detsembri 2014. aasta rakendusotsused C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final ja C(2014) 9816 final, mis käsitlesid Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi impordi eest tasutud dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise taotlusi.
Mõista kohtukulud välja RFA International, LP-lt.
Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – Barata versus parlament
(Kohtuasi T-854/16) (1)
((Avalik teenistus - Ametnikud - Edutamine - 2015. aasta edutamine - Sertifitseerimismenetlus - Nende ametnike lõplikust nimekirjast väljajätmine, kellel on lubatud osaleda koolitusprogrammis - Personalieeskirjade artikkel 45a - Põhjendamiskohustus - Ilmne hindamisviga - Võrdne kohtlemine - Kaitseõigused))
Hageja: João Miguel Barata (Evere, Belgia) (esindajad: advokaadid G. Pandey, D. Rovetta ja solicitor J. Grayston)
Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: D. Nessaf ja Í. Ní Riagáin Düro)
ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue, et tühistataks esiteks parlamendi 29. jaanuari 2016. aasta otsus ja 29. märtsi 2016. aasta kinnitav otsus mitte kanda hagejate nende ametnike nimekirja, kellel on lubatud 2015. aastal osaleda 2015. aasta sertifitseerimismenetluse raames koolitusprogrammis, teiseks 25. augusti 2016. aasta kaebuse rahuldamata jätmise otsus, kolmandaks sisekonkursi 2015/023 teade, mis avaldati töötajatele 18. septembril 2015, ning neljandaks kõnealuses koolitusprogrammis osalemiseks välja valitud ametnike nimekirja projekt.
Mõista kohtukulud välja João Miguel Baratalt.
(1) ELT C 38, 6.2.2017.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – Haufe-Lexware versus EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)
(Kohtuasi T-546/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi Leshare taotlus - Varasem rahvusvaheline sõnamärk LEXWARE - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosuse puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) - Tähiste sarnasus))
Hageja: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Friburg-en-Brisgau, Saksamaa) (esindaja: N. Hebeis)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: M. Fischer ja D. Walicka)
Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Peking, Hiina)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 15. juuni 2017. aasta otsuse (asi R 1691/2016-4) peale, mis käsitleb Haufe-Lexware’i ja Le Shi Holdingsi (Beijing) vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Haufe-Lexware GmbH & Co. KG-lt.
(1) ELT C 338, 9.10.2017.
Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – St. Andrews Links Ltd versus EUIPO (ST ANDREWS)
(Kohtuasi T-790/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liidu sõnamärgi ST ANDREWS taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Geograafiline päritolu - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c)))
Hageja: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat B. Hattier)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: K. Kompari)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 2. oktoobri 2017. aasta otsuse (asi R 92/2017-4) peale, mis käsitleb sõnamärgi ST ANDREWS ELi kaubamärgina registreerimise taotlust.
Mõista kohtukulud välja St. Andrews Links Ltd-lt.
Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – St. Andrews Links versus EUIPO (ST ANDREWS)
(Kohtuasi T-791/17) (1)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 2. oktoobri 2017. aasta otsuse (asi R 93/2017-4) peale, mis käsitleb sõnamärgi ST ANDREWS ELi kaubamärgina registreerimise taotlust.
Üldkohtu 15. novembri 2018. aasta otsus – DRH Licensing & Managing versus EUIPO – Merck (Flexagil)
(Kohtuasi T-831/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Tühistamismenetlus - Euroopa Liidu kujutismärk Flexagil - Kaubamärgi tegelik kasutamine - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 18 lõike 1 teise lõigu punkt a ja artikli 58 lõike 1 punkt a - Kuju, mis erineb registreeritud kujust elementide poolest, mis ei muuda eristusvõimet))
Hageja: DRH Licensing & Managing AG (Zürich, Šveits) (esindaja: advokaat S. Salomonowitz)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: W. Schramek ja M. Fischer)
Teine pool apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus: Merck KGaA (Darmstadt, Saksamaa)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 17. oktoobri 2017. aasta otsuse (asi R 2043/2016-4) peale, mis käsitleb DRH Licensing & Managing ja Mercki vahelist tühistamismenetlust.
Mõista kohtukulud välja DRH Licensing & Managing AG-lt.
(1) ELT C 52, 12.2.2018.
Üldkohtu 20. novembri 2018. aasta otsus – Asahi Intecc versus EUIPO – Celesio (Celeson)
(Kohtuasi T-36/18) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering - Sõnamärk Celeson - Varasem rahvusvaheline sõnamärk CELESIO - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b))
Hageja: Asahi Intecc Co., Ltd (Nagoya, Jaapan) (esindaja: advokaat T. Schmidpeter)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: M. Rajh ja D. Walicka)
Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses: Celesio AG (Stuttgart, Saksamaa)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 20. novembri 2017. aasta otsuse (asi R 1004/2017-4) peale, mis käsitleb Celesio ja Asahi Intecci vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Asahi Intecc Co., Ltd-lt.
(1) ELT C 104, 19.3.2018.
26. oktoobril 2018 esitatud hagi – Bonnafous versus komisjon
(Kohtuasi T-646/18)
Hageja: Laurence Bonnafous (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid A. Blot ja S. Rodrigues)
Hageja esitab hagi, mille ese on nõue tühistada komisjoni 9. oktoobri 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata dokumendiga (Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Rakendusameti 2018. aasta audit, mis on ametisiseselt registreeritud numbriga ARES(2018)361356 ja mille kuupäev on 21. jaanuari 2018) tutvumise kordustaotlus, põhjendamiseks kolm väidet.
Esimene väide, et on rikutud määruse nr 1049/2001, ELTL artikli 15 lõiget 3 ja harta artiklit 42 seetõttu, et komisjon ei täitnud temal lasuvaid kohustusi, mis tulenevad üldsuse õigusest tutvuda institutsioonide dokumentidega, ja läbipaistvuskohustust.
Teine väide, et on rikutud ELTL artiklit 296 ja harta artiklit 41, see tähendab põhjendamiskohustust, kuna vaidlustatud otsuse põhjenduses on kasutud üldisi kinnitusi ja põhjendused on esitatud abstraktselt.
Kolmas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, kuna komisjon ei võimaldanud tutvuda taotletud dokumendiga, tuginedes ekslikult avaldamise jätmise üldisele eeldusele.
31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Armani versus EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)
(Kohtuasi T-653/18)
Hageja: Giorgio Armani SpA (Milano, Itaalia) (esindaja: advokaat S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Felipe Domingo Asunción (Madrid, Hispaania)
Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi GIORGIO ARMANI le Sac 11 taotlus – registreerimistaotlus nr 13 826 623
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 13. augusti 2018. aasta otsus asjas R 2462/2017-4
muuta vaidlustatud otsust, otsustades, et hageja poolt apellatsioonikojale esitatud kaebus on põhjendatud, ning et seega tuleb vastulause tagasi lükata ja ELi kaubamärgi taotlus rahuldada, või teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus;
mõista kohtukulud ja EUIPO apellatsioonikoja menetluse kulud välja EUIPO-lt ja olukorrast sõltuvalt menetlusse astujalt.
EUIPO menetlust reguleerivata õigusnormide ja eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 rikkumine;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 18 ja artikli 47 lõike 2 rikkumine.
31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Armani versus EUIPO – Asunción (le Sac 11)
(Kohtuasi T-654/18)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi le Sac 11 taotlus – registreerimistaotlus nr 13 612 593
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 13. augusti 2018. aasta otsus asjas R 2464/2017-4
EUIPO menetlust reguleerivate õigusnormide ja eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 rikkumine;
30. oktoobril 2018 esitatud hagi – Aupicon jt versus Euroopa välisteenistus
(Kohtuasi T-655/18)
Hagejad: Delphine Aupicon (Gaborone, Botswana) ja veel kümme hagejat (esindaja: advokaat N. de Montigny)
tühistada Euroopa välisteenistuse eelarve ja halduse peadirektori 19. detsembri 2017. aasta otsus ADMIN(2017)26, millega määratakse kindlaks riigid, mille elamistingimusi peetakse samaväärseks Euroopa Liidus valitsevate elamistingimustega ja mille puhul ei teki õigust saada elamistingimuste eest makstavat toetust, mis on ette nähtud personalieeskirjade X lisa artiklis 10 – Eelarveaasta 2018;
vajadusel tühistada hagejate 2018. aasta jaanuari töötasu teatised;
Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kaks väidet.
Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade X lisa artikli 1 kolmandat lõiku, sest Euroopa välisteenistus ei ole vastu võtnud üldisi rakendussätteid personalieeskirjade artikli 110 alusel.
Teine väide, et Euroopa välisteenistus on esiteks teinud ilmseid hindamisvigu nende kriteeriumide analüüsimisel, mida tuleb arvesse võtta elamistingimuste eest makstava toetuse hindamisel, ja teiseks on otsus põhjendamata.
31. oktoobril 2018 esitatud hagi – Hästens Sängar versus EUIPO (Ruutude motiivi kujutis)
(Kohtuasi T-658/18)
Hageja: Hästens Sängar AB (Köping, Rootsi) (esindajad: advokaadid M. Johansson ja R. Wessman)
Vaidlusalune kaubamärk: sinist ja valget värvi kujutismärgi Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering (Ruutude motiivi kujutis) – registreerimistaotlus nr 1 340 047
Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 8. augusti 2018. aasta otsus asjas R 442/2018-2
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 ja artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei ole nõuetekohaselt hinnanud ja/või on jätnud põhjendamata oma otsuse seoses teatavate taotlusega hõlmatud kaupade ja teenustega;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94, artikli 95 ja artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna asjaomane kaubamärk ei ole korduvmotiiv või ruumiline kaubamärk;
Asjaomase aluseks oleva avaliku huvi väär hindamine, mis kujutab endast Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumist;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda hindas olemusest tulenevat eristusvõimet ekslikult.
7. novembril 2018 esitatud hagi – Securitec versus komisjon
(Kohtuasi T-661/18)
Hageja: Securitec (Livange, Luksemburg) (esindaja: advokaat P. Peuvrel)
tunnistada käesolev tühistamishagi vormiliselt vastuvõetavaks;
tunnistada tühistamishagi sisuliselt põhjendatuks;
sellest tulenevalt tühistada 7. septembri 2018. aasta tagasilükkav otsus;
tühistada ka komisjoni 17. septembri 2018. aasta otsus;
teha muud vajalikud korraldused;
mõista komisjonilt välja kohtukulud ja muud käesoleva hagiavalduse esitamisega tekkinud kulud.
Hagi põhjendamiseks esitab hageja kolm väidet.
Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust esiteks komisjoni 7. septembri 2018. aasta otsuses lükata tagasi pakkumine, mille hageja esitas hankemenetluses nr HR/R1/PR/2017/059 „Ohutussüsteemide hooldamine Belgias ja Luksemburgis Euroopa Komisjoni kasutuses olevates ja/või hallatavates hoonetes“ (ELT 2018/S 209-476275), ning teiseks 17. septembri 2018. aasta otsuses, millega keelduti hagejale esitamast täpsustusi, mida ta soovis saada eespool nimetatud hankemenetluse kohta. Nimelt piirdutakse otsuses lükata tagasi hageja pakkumine kinnitusega, et pakkumuses esitatud hind ei olnud kõige madalam, samas kui hinnakriteerium ei olnud ainus hankedokumentides ette nähtud hindamiskriteerium. Kuna ebapiisav põhjendus on samaväärne põhjenduse puudumisega, toob see kaasa otsuse tühistamise.
Teine väide, et vaidlustatud otsus on õigusvastane. Selle kohta väidab hageja, et madalaima hinna kriteerium ei olnud ainus kriteerium ning lisaks pidi pakkumine olema korrakohane. Hageja sõnul ei olnud aga edukal pakkujal NEDAP sertifikaati, mis oli hankedokumentide kohaselt ometi nõutud. Seetõttu sõlmiti hankeleping selle äriühinguga ebaseaduslikult ning vaidlustatud otsused tuleb tühistada.
Kolmas väide, et vaidlustatud otsustes on rikutud läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid, arvestades eelkõige ebaproportsionaalset nõuet, et Luksemburgis osa nr 4 kohta pakkumise esitavate ettevõtjate miinimumkäive peab olema 900 000 eurot, ning seda, et komisjon ei vastanud 28. juuni 2018. aasta kirjale, milles hageja talle selle kohta küsimusi esitas.
9. novembril 2018 esitatud hagi – Nissin Foods Holdings versus EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)
(Kohtuasi T-663/18)
Hageja: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Osaka, Jaapan) (esindajad: S. Malynicz, QC, barrister G. Messenger, solicitor K. Gilbert ja solicitor G. Lodge)
Teine pool apellatsioonikoja menetluses: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Hispaania)
Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja Üldkohtus
Vaidlusalune kaubamärk: punast, musta, halli ja valget värvi ELi kujutismärk Soba JAPANESE FRIED NOODLES – ELi kaubamärk nr 9 377 904
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 29. augusti 2018. aasta otsus asjas R 111/2018-4
jätta EUIPO ja menetluse teise poole kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja hageja kohtukulud.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine.
6. novembril 2018 esitatud hagi – 6Minutes Media versus EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)
(Kohtuasi T-666/18)
Hageja: 6Minutes Media GmbH (Berliin, Saksamaa) (esindajad: advokaadid P. Koch ja T. Hilser)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: ad pepper media International NV (Nürnberg, Saksamaa)
Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk ad pepper – ELi kaubamärk nr 1 307 966
Menetlus EUIPOs: tühistamismenetlus
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 20. juuni 2018. aasta otsus asjas R 839/2017-1
mõista menetluskulud ja hageja kantud kulud välja kostjalt ning ka teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas, juhul kui ta astub menetlusse.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a rikkumine;
rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a koosmõjus artikli 18 lõike 1 punktiga a.
6. novembril 2018 esitatud hagi – 6Minutes Media GmbH versus EUIPO – ad pepper media International NV (ADPepper)
(Kohtuasi T-668/18)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk ADPepper – ELi kaubamärk nr 1 109 990
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 20. juuni 2018. aasta otsus asjas R 840/2017-1
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 95 lõike 2 rikkumine;
13. novembril 2018 esitatud hagi – Neoperl versus EUIPO (neli täidetud auku korrapäraseid auke kujutaval pildil)
(Kohtuasi T-669/18)
Hageja: Neoperl AG (Reinach, Šveits) (esindaja: advokaat H. Börjes Pestalozza)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi positsioonimärgi taotlus (neli täidetud auku korrapäraseid auke kujutaval pildil) – registreerimistaotlus nr 16 259 665
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 10. septembri 2018. aasta otsus asjas R 2059/2017-5
13. novembril 2018 esitatud hagi – Pyke versus EUIPO – Paglieri (CLIOMAKEUP)
(Kohtuasi T-672/18)
Hagiavalduse keel: itaalia
Hageja: Pyke Srl (Milano, Itaalia) (esindajad: advokaadid P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta ja R. Perotti)
Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Paglieri SpA (Alessandria, Itaalia)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi CLIOMAKEUP taotlus – registreerimistaotlus nr 11 698 446
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 28. augusti 2018. aasta otsus asjas R 2675/2017-5
mõista kohtukulud välja EUIPO-lt ja
mõista kohtukulud välja Paglierilt.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
14. novembril 2018 esitatud hagi – Vattenfall Europe Nuclear Energy versus komisjon
(Kohtuasi T-674/18)
Hageja: Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid U. Karpenstein ja R. Sangi)
tühistada Euroopa Komisjon 4. juuli 2018. aasta kiri riigiabimenetluses State aid SA.51169 (2018/PN) – 16. tuumaenergia seaduse muutmise seadus (16 Atomgesetz-Änderungsgesetz); edaspidi „16. AtG-Novelle“);
ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine (koostoimes ELTL artikli 108 lõikega 3)
Hageja väidab, et vaidlustatud kiri rikub ELTL artikli 107 lõiget 1 koostoimes ELTL artikli 108 lõikega 3, kuna sellega – kuivõrd see peaks olema siduv – vabastatakse kohustusest anda teada riigiabist riigisisese varade hüvitamist käsitleva seadusega, kuigi selle seadusega soodustati Bundesverfassungsgerichti (Saksamaa kõrgeim konstitutsioonikohus) otsuse alusel hageja konkurenti – kel õigust hüvitisele ei olnud– valikuliselt riigi vahenditest.
Nõukogu määruse (EL) 2015/1589 (1) artikli 4 lõige 2
Kui liikmesriik on seisukohal, et tema poolt rakendatud meede ei ole riigiabi, on hageja väitel määruses 2015/1589 ette nähtud ELTL artikli 288 alusel vormikohase otsuse tegemine – kui komisjon teeb esialgse hindamise alusel järelduse, et meede, millest on teatatud, ei ole riigiabi. Vaidlustatud kiri aga rikub neid nõudeid.
(1) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (EL) 2015/1589 (ELT 2015, L 248, lk 9).
19. novembril 2018 esitatud hagi – Trifolio-M jt versus EFSA
(Kohtuasi T-675/18)
Hagejad: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Saksamaa), Oxon Italia SpA (Milano, Itaalia) ja Mitsui AgriScience International (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (esindajad: advokaadid C. Mereu ja S. Englebert)
Kostja: Euroopa Toiduohutusamet (EFSA)
tühistada EFSA 11. septembri 2018. aasta otsus, mis puudutab hinnangut hagejate konfidentsiaalsustaotlustele, mis esitati seoses pestitsiidse toimeaine azadirachtin riskianalüüsi vastastikuse eksperdihinnangu järeldusega;
Esimene väide, et rikutud on määruse (EÜ) nr 1107/2009 (1) artiklit 63.
Hagejad väidavad, et kostja on vääralt tõlgendanud seda, mis on see tootmis- ja ärisaladusi sisaldav teave, mida tuleks käsitada konfidentsiaalsena, ning vääralt kohaldanud määruse 1107/2009 artiklit 63, põhinedes hagejate konfidentsiaalsustaotluste hindamisel tehtud ilmsel veale.
Teine väide, et rikutud on EL õiguse aluspõhimõtteid, kuna kostja ei ole oma otsust põhjendanud, ei ole järginud liidu õiguse ühetaolise kohaldamise nõuet, ega järginud proportsionaalsuse põhimõtet.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2009, L 309, lk 1).
13. novembril 2018 esitatud hagi – Società agricola Giusti Dal Col versus EUIPO – DMC (GIUSTI WINE)
(Kohtuasi T-678/18)
Hageja: Società agricola Giusti Dal Col Srl (Nervesa della Battaglia, Itaalia) (esindajad: advokaadid M. Pizzigati ja A. Mayr)
Teine pool apellatsioonikoja menetluses: DMC Srl (San Vendemiano, Itaalia)
Vaidlusalune kaubamärk: sõnamärgi GIUSTI WINE ELi nimetav rahvusvaheline registreering
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 3. septembri 2018. aasta otsus asjas R 1154/2017-5
tühistada vaidlustatud otsus ja
Nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
12. novembril 2018 esitatud hagi – Showroom versus EUIPO – E-Gab (SHOWROOM)
(Kohtuasi T-679/18)
Hagiavalduse keel: poola
Hageja: Showroom sp. z o.o. (Varssavi, Poola) (esindaja: advokaat M. Janicka-Kapłon)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: E-Gab NV (Ternat, Belgia)
Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus / apellatsioonikoja menetluse teine pool
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk SHOWROOM – registreerimistaotlus nr 11 110 376
Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 5. septembri 2018. aasta otsus asjas R 1834/2017-2
mõista menetluskulud, kaasa arvatud Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti apellatsioonikoja ja vastulausete osakonna menetlustes kantud kulud välja EUIPO-lt ja E-GAB-ilt, juhul kui ta astub menetlusse.
15. novembri 2018. aasta esitatud hagi – SLL Service versus EUIPO – Elfa International (LUMIN8)
(Kohtuasi T-680/18)
Hageja: SLL Service GmbH (Köln, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Schmitt)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Elfa International AB (Västervik, Rootsi)
Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja
Vaidlusalune kaubamärk: Kaubamärgi LUMIN8 Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – ELi nimetav rahvusvaheline registreering nr 1 276 543
Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 28. augusti 2018. aasta otsus asjas R 2752/2017-2
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
16. novembril 2018 esitatud hagi – „Korporaciya „Masternet““versus EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
(Kohtuasi T-681/18)
Hageja: ZAO „Korporaciya „Masternet““ (Moskva, Venemaa) (esindaja: advokaat N. Bürglen)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Hispaania)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk STAYER – ELi kaubamärk nr 4 675 881
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 7. septembri 2018. aasta otsus asjas R 1940/2017-5
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 18 rikkumine.
16. novembril 2018 esitatud hagi – Twitter versus EUIPO – Hachette Filipacchi Presse (PERISCOPE)
(Kohtuasi T-682/18)
Hageja: Twitter, Inc. (San Francisco, California, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: solicitor I. Fowler ja advokaat J. Schmitt)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Prantsusmaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi PERISCOPE taotlus – registreerimistaotlus nr 13 837 794
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 3. septembri 2018. aasta otsus asjas R 2315/2016-4
tühistada vaidlustatud otsus niivõrd, kuivõrd selles tuvastati, et (a) varasemat Prantsuse kaubamärki nr 3 366 460 on tegelikult kasutatud klassi 9 kuuluva kauba „tarkvara ja arvutiprogrammid“ jaoks ning (b) vastandatud kaubamärkide segiajamine on tõenäoline klassidesse 9, 41, 42 ja 45 kuuluvate kaupade puhul;
mõista kohtukulud välja kostjalt ja apellatsioonikoja menetluse teiselt poolelt, kui viimane peaks menetlusse astuma.
Nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 rikkumine;
20. novembril 2018 esitatud hagi – Conte versus EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
(Kohtuasi T-683/18)
Hageja: Santa Conte (Napoli, Itaalia) (esindajad: advokaadid C. Demichelis, E. Ortaglio ja G. Iorio Fiorelli)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi musta, oliivirohelist, helerohelist ja valget värvi kujutismärgi CANNABIS STORE AMSTERDAM taotlus – registreerimistaotlus nr 16 176 968
Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 31. augusti 2018. aasta otsus asjas R 2181/2017-2
mõista EUIPO-lt välja käesoleva menetluse kulud, sealhulgas kulud, mis hageja kandis seoses menetlusega kontrollija ees ja EUIPO teises apellatsioonikojas.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 71 lõike 1 koostoimes artikli 95 lõikega 1 rikkumine;
Vaidlusaluse kaubamärgi registreerimise seisukohast olulise faktilise asjaolu hindamata jätmine;
Erapooletuse ja hoolsuse puudumine vaidlusaluse kaubamärgi tähenduse hindamisel ja selle hindamisel, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti f koostoimes artikli 7 lõikega 2 rikkumine;
Asjaomase avalikkuse ja selle, kuidas vaidlusalust kaubamärki tajutakse, vääralt kindlaks määramine;
Vastuolu puudumine avaliku korraga.
16. novembril 2018 esitatud hagi – Apple versus EUIPO – Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)
(Kohtuasi T-685/18)
Hageja: Apple Inc. (Cupertino, California, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: solicitor J. Olsen ja solicitor P. Andreottola
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication SCRL (La Hulpe, Belgia)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi SWIFT taotlus – registreerimistaotlus nr 13 370 861
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 30. augusti 2018. aasta otsus asjas R 476/2018-5
rahuldada hageja esitatud vaidlustatud otsuse tühistamise hagi tervikuna;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 rikkumine.
19. novembril 2018 esitatud hagi – LegalCareers versus EUIPO (LEGALCAREERS)
(Kohtuasi T-686/18)
Hageja: LegalCareers GmbH (Köln, Saksamaa) (esindaja: advokaat M. Nielen)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi LEGALCAREERS taotlus – registreerimistaotlus nr 9 978 594
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 17. septembri 2018. aasta otsus asjas R 234/2018-4
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 2 rikkumine.
20. novembril 2018 esitatud hagi – Pilatus Bank versus EKP
(Kohtuasi T-687/18)
Hageja: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (esindajad: advokaadid O. Behrends, M. Kirchner ja L. Feddern)
tühistada EKP 10. septembri 2018. aasta otsus osas, milles EKP-le Pilatus Bank plc esitatavad teated peavad olema esitatud „pädeva isiku“ poolt või sisaldama lisas „pädeva isiku“ heakskiitu;
Hagi põhjenduseks esitab hageja üheksa väidet.
Esimene väide, et EKP otsusel puudub liikmesriigi või liidu õiguses õiguslik alus.
Teine väide, et EKP rikkus hageja materiaal- ja menetlusõigusi, mis tulenevad ühtse järelevalvemehhanismi määrusest, Euroopa Liidu põhiõiguste hartast ja õigusriigi põhimõttest, eelkõige õigust tutvuda toimikuga, õigust kasutada õiguskaitsevahendeid, õigust välisele õigusnõustajale ja õigust konfidentsiaalselt suhelda õigusnõustajaga.
Kolmas väide, et EKP rikkus hageja õigust tõhusale õiguskaitsele.
Neljas väide, et EKP rikkus õiguspärase ootuse ja õiguskindluse põhimõtet.
Viies väide, et EKP rikkus proportsionaalsuse põhimõtet.
Kuues väide, et EKP kuritarvitas oma võimu.
Seitsmes väide, et EKP rikkus kohaselt põhjendatud otsuse nõuet.
Kaheksas väide, et EKP rikkus hageja õigust olla ära kuulatud.
Üheksas väide, et EKP rikkus nemo auditur põhimõtet.
21. novembril 2018 esitatud hagi – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf versus EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
(Kohtuasi T-688/18)
Hageja: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Madalmaad) (esindajad: advokaadid R. Pansch, S. Klopschinski ja M. von Rospatt)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Brigade Electronics Group plc (Kent, Ühendkuningriik)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi CORNEREYE taotlus – registreerimistaotlus nr 15 175 284
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 24. juuli 2018. aasta otsus asjas R 1966/2017-1
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 95 lõike 1 rikkumine;
21. novembril 2018 esitatud hagi – Executive Selling versus EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
(Kohtuasi T-689/18)
Hageja: Executive Selling (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid V. Bouchara ja A. Maier)
Vaidlusalune kaubamärk: kujutismärgi EXECUTIVE SELLING ELi nimetav rahvusvaheline registreering – registreerimistaotlus nr 1 343 783
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 14. septembri 2018. aasta otsus asjas R 313/2018-1
Taotletav kaubamärk tervikuna ei ole hõlmatavate teenuste omadusi kirjeldav. EUIPO analüüs on kohaldatava kohtupraktika sõnastusega vastuolus ning taotletav tähis on täiesti eristav ja seega võimeline kaubamärgi peamist ülesannet täitma.
26. novembril 2018 esitatud hagi – Werner versus EUIPO – Merck (fLORAMED)
(Kohtuasi T-695/18)
Hageja: Stefan Werner (Baldham, Saksamaa) (esindaja: advokaat T. Büttner)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Merck KGaA (Darmstadt, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi fLORAMED taotlus – registreerimistaotlus nr 15 336 639
Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 17. septembri 2018. aasta otsus asjas R 197/2018-2
tühistada vaidlustatud otsus ja vastulausete osakonna 24. novembri 2017. aasta otsus, millega lükati kaubamärgi registreerimise taotlus tagasi kõikide taotletud kaupade osas ning rahuldati vastulause esitaja 7. oktoobri 2016. aasta vastulause.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse EL 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
26. novembril 2018 esitatud hagi – Aldi versus EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)
(Kohtuasi T-697/18)
Hageja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindajad: advokaadid N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja M. Minkner)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Aleš Titlbach (Meziboří, Tšehhi Vabariik)
Vaidlusalune kaubamärk: kaubamärgi ALTISPORT ELi nimetav rahvusvaheline registreering – ELi nimetav rahvusvaheline registreering nr 1 226 617
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 19. septembri 2018. aasta otsus asjas R 2683/2017-4
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
26. novembril 2018 esitatud hagi – Kalypso Media Group versus EUIPO – Wizards of the Coast LLC (DUNGEONS)
(Kohtuasi T-700/18)
Hageja: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt T. Boddien)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rhode Island, Ühendriigid)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi DUNGEONS taotlus – registreerimistaotlus nr 13 271 838
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 21. septembri 2018. aasta otsus asjas R 599/2018-4

matches:
kohus
Kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
§ 32
kohus
kohus
Kohus