text:
Kuidas nõuda kohtumenetluse (kriminaalmenetluse) käigus kuriteo toimepanijalt kahju sisse või nõuda temalt muud moodi hüvitamist/heastamist ning kellele tuleks selline nõue adresseerida?
Millises kriminaalmenetluse etapis peaksin ma oma nõude esitama?
Mida võin ma oma nõudes taotleda ja kuidas nõue vormistada (kas tuleb märkida kogusumma ja/või täpsustada konkreetne kahju, saamata jäänud tulud ja intressid)?
Kas selliste nõuete esitamiseks on olemas erivormid?
Millised tõendid pean ma oma nõude toetuseks esitama?
Kas mul tuleb nõude esitamise korral tasuda kohtu- või muud kulud?
Kas mul on võimalik saada enne kohtumenetlust ja/või selle ajal õigusabi? Kas mul on võimalik saada õigusabi ka juhul, kui ma ei ela riigis, kus kohtumenetlus toimub?
Millisel juhul võib kriminaalkohus minu nõude kuriteo toimepanija vastu tagasi lükata või selle üle otsustamisest keelduda?
Kas ma saan sellise otsuse edasi kaevata või kas mul on muid võimalusi nõuda kahju hüvitamist/heastamist?
Juhul kui kohus mõistab mulle välja kahjuhüvitise, siis kuidas saan ma tagada, et kohtuotsus pööratakse kuriteo toimepanija vastu täitmisele, ja millist abi võin ma selle tagamiseks saada?
Kõigepealt peaksite minema politseisse või prokuratuuri, kes on kohustatud uurima kannatanute kahjunõudeid. Kui Teil ei ole kohtumenetluses abiks oma esindajat, peab prokurör üldjuhul aitama hagejal taotleda teo toimepanija vastu esitatud nõude täitmist, kui seda tehakse kriminaalasja menetlemise raames.
Nõue tuleks esitada juba politseiuurimise ajal, et seda saaks uurida ja et saaks koguda tõendeid. Nõuet on võimalik esitada siiski kuni põhikohtuasja (kriminaalasja) menetlemise alguseni.
Rootsi tsiviilõiguslikke rikkumisi käsitlev õigus põhineb heastamisel – kannatanu varaline seisund tuleb taastada võimalikult hästi, justkui kahju ei oleks tekitatudki. See tähendab, et kahjuhüvitist võib nõuda mis tahes rahalise kahju tekitamise korral. Kannatanu on siiski kohustatud kahju võimaluse korral piirama.
Kahjuhüvitis võidakse määrata seoses
isikukahjuga, mis hõlmab kulusid (tervishoiuteenuste kulud jms), sissetuleku kaotust, ajutisi füüsilisi ja vaimseid kannatusi (valu ja kannatused), püsivaid moonutusi ja püsivat puuet (töövõimetus);
isikupuutumatuse rikkumisega, kui kuritegu on suunatud ohvri isiku, vabaduse, rahu või au vastu ja rikkumine on tõsine;
varalise kahjuga, mis tekib näiteks vara varastamisel või kahjustamisel;
puhtalt rahalise kahjuga, mis tekib näiteks pettuse või omastamise korral.
Nõuet tuleks kirjeldada üksikasjalikult taotluse asjakohastes punktides ja seejärel tuleks esitada kogu nõude kokkuvõte. Nõude esitajal on õigus saada intressi, mida arvestatakse alates kuriteo toimumise päevast või mõnest hilisemast kuupäevast, mil kahju tekkis. Esitada tuleb intressinõue, et kohus saaks teha selle kohta otsuse.
Politseil ja prokuratuuril on tsiviilõiguslikke rikkumisi käsitlevate nõuete esitamiseks eraldi vormid, mida Te võite kasutada.
Mõnda tõenditest, mis on vajalik kahjuhüvitise saamiseks, kasutatakse tavaliselt juba politseiuurimises ja prokurör saab tugineda neile süüdistuse esitamisel. See puudutab näiteks kuriteo asjaolusid ja kuriteoga tekitatud kahju.
Hageja peab olema võimeline esitama oma nõude kohta tõendid, mis hõlmavad näiteks kulusid (kviitungid), sissetuleku kaotust (tõendid vigastuse/haiguspuhkuse ja saamata jäänud sissetuleku kohta), materiaalset kahju (dokumendid hävitatud vara maksumuse või kahjustatud vara parandamise/odavnemise kohta).
Isikupuutumatuse rikkumisega tekitatud kahju korral ei pea hageja ühtki eraldi tõendit esitama. Rikkumisega seotud hüvitis määratakse kindlaks kuriteo hindamisel.
Ei. Kahjunõude esitamisel seoses kriminaalasjaga ei tule tasuda ühtki lõivu.
Hagejana/kannatanuna on Teil õigus saada kriminaalmenetluse ajal õigusabi. Seda näiteks raske vägivallakuriteo, seksuaalkuriteo või koduvägivalla korral või muudel juhtudel, kui on olemas selge vajadus abi järele. Kui Te soovite saada sellist õigusabi, võite teavitada sellest politseid või prokuratuuri, kes edastab Teie taotluse kohtule, kes otsustab, kas Teile kui hagejale määratakse nõustaja. Nõustajalt saab abi ja tuge kogu menetluse vältel ning nõustaja koostab ka kahjunõude ja taotleb selle täitmist. Kui Teile kui hagejale määratakse nõustaja, maksab selle eest riik.
Ehkki see on võimalik, on väga tavatu, et kohus lükkab tagasi tsiviilõigusliku nõude, mille täitmist taotletakse seoses kriminaalasjaga.
Küll aga võib mõnikord juhtuda, et kohus otsustab menetleda kriminaalasja ja tsiviilasja eraldi. Seda näiteks juhul, kui kahjunõue on keeruline või kui see ei ole koostatud nõuetekohaselt ning kriminaalasja menetlemine seetõttu viibib. Kohtuasjade lahushoidmine tähendab seda, et kõigepealt tehakse otsus kriminaalasjas ja kohus menetleb tsiviilasja hiljem. Selle tagajärjel ei saa prokurör enam aidata taotleda tsiviilõigusliku nõude täitmist. Kannatanu jaoks on üldjuhul parem, kui tsiviilasi on piisavalt ette valmistatud, et selle kohta oleks võimalik teha otsus kriminaalasja menetlemise raames.
Kohus peab alati andma juhiseid selle kohta, kuidas otsus edasi kaevata. Neis juhistes sätestatakse asjaomases olukorras edasikaebamise tingimused.
Tsiviilasja menetlemisel kohtus ei käsitleta tavaliselt kindlustushüvitist, mis tähendab, et kahjust võib teatada kindlustusseltsile.
Kuriteoga tekitatud kahju hüvitatakse järgmiselt. Alati, kui teo toimepanija on võimeline maksma kahjuhüvitist, tuleb nõue esitada kõigepealt tema vastu. Kui teo toimepanija ei ole võimeline maksma ja kannatanule ei ole võimalik hüvitada kantud kahju muul moel, võidakse kuriteoga tekitatud kahju eest maksta hüvitist isegi juhul, kui kannatanu ei ole taotlenud teo toimepanija vastu esitatud tsiviilõigusliku nõude täitmist.
Kohe, kui kohtuotsus on omandanud seadusliku jõu, saadab kohus selle Rootsi täitevasutusele (Kronofogden). Täitevasutus küsib, kas Te soovite nõude täitmise tagamisel abi. Kui Te vastate jaatavalt, vaatab täitevasutus üle teo toimepanija varad. Kui teo toimepanija on võimeline maksma, nõue tasutakse. Kui aga õigusrikkuja ei ole võimeline maksma, teavitab täitevametnik Teid sellest. Kui Teie kantud kahju ei ole hüvitanud kindlustus, on Teil õigus saada kuriteoga tekitatud kahju eest makstavat riiklikku hüvitist.
Viimati uuendatud: 14/03/2019

matches: kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus


text:
Aadressitähiste tehniliste, kujunduslike ja paigaldamise nõuete kehtestamine – Riigi Teataja
Aadressitähiste tehniliste, kujunduslike ja paigaldamise nõuete kehtestamine
Aadressitähiste tehniliste, kujunduslike ja paigaldamise nõuete kehtestamine - sisukord
§ 2 Tänava aadressitähised
§ 3 Tänava nimesildi tehnilised nõuded
§ 4 Aadressi numbrimärgi tehnilised nõuded
§ 5 Aadressitähiste paigaldamine
§ 6 Tänava nimesildi paigaldamise nõuded
§ 7 Aadressi numbrimärgi paigaldamise nõuded
RT IV, 24.10.2012, 51
Vastu võetud 07.06.2011 nr 6
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 2 ja Kuressaare Linnavolikogu 24.04.2008 määrusega nr 7 (muudetud 26.05.2011 määrusega nr 19) kehtestatud Kuressaare linna heakorra eeskirja § 8 p 6 alusel ning lähtudes Vabariigi Valitsuse 20.12.2007 määrusest nr 251 ”Aadressiandmete süsteem” 2. ptk ja regionaalministri 17.06.2004 määrusest nr 3 ”Kohanime liigisõna, hargtäiendi või muu osa lühendamise või ärajätmise kord” § 2 lg 3
(1) Käesoleva määrusega sätestatakse Kuressaare tänavatele ja teistele aadressikohtadele paigaldatavate aadressitähiste tehnilised, kujunduslikud ja paigaldamise ühtsed nõuded.
(2) Ühtsete nõuete seadmise eesmärgiks on liiklemise hõlbustamine, mille tagab aadressitähiste sarnane paigutus, lihtne ja ühene äratuntavus linnas ning linnaruumi visuaalsele korrastatusele ja paremale kujundusele kaasaaitamine.
(3) Kehtestatavad nõuded on kohustuslikud juhindumiseks kõigile aadressitähiste paigaldajatele ning ehitise ja kinnistu omanikele.
(4) Liiklusmärgil 644 ”Tee nimi” asuvad aadressitähised paigaldatakse väljaspool Kuressaare vanalinna muinsuskaitseala ja kaitsevööndit.
§ 2. Tänava aadressitähised
(1) Aadressitähiseks käesolevas määruses on tänava nimesilt ja aadressi numbrimärk.
(2) Tänava nimesildil on tänava, maantee, puiestee või muu tänava analoogi ametlik eestikeelne nimi. Aadressi numbrimärgil on hoone aadressi number ja vajadusel määratud täht- või numberlisand.
(3) Aadressitähised peavad üldjuhul vastama käesoleva eeskirja paragrahvides 3 ja 4 esitatud nõuetele, v.a eramutele paigaldatavad aadressi numbrimärgid väljaspool ristmikku ja linnaarhitektiga kirjalikult kooskõlastatud aadressitähiste kujunduse ja paigutuse erilahendused.
§ 3. Tänava nimesildi tehnilised nõuded
Tänava nimesilt peab vastama järgmistele tehnilistele nõuetele (lisa 1):
1) nimesildi kõrgus on 160 mm, nimesildi pikkus on kas 420, 560 või 700 mm. Nimesildi pikkus valitakse vastavalt teksti pikkusele, kusjuures tekstiosa külgruum raamjooneni on üldjuhul 100 mm, kuid mitte vähem kui 50 mm;
2) tekstiosa kõrguse määratleb nime alustava suurtähe kõrgus, mis on 60 mm;
3) nimesildi värvus on mustjassinine, raamjoon ja tekstiosa valged;
4) nime kirjatüüp on Arial Narrow Regular;
5) nimesildi servades on raamjoon, mille väline piir asub kõigist servadest 10 mm kaugusel, raamjoone enda laius 5 mm, pöördenurga siseraadius 15 mm ja välisraadius 20 mm;
6) nimesildi nurkadesse tehakse kruviauk arvestusega, et kruvipea ei kata tähise servades olevat raamjoont;
7) nimesildil kasutatakse üksnes riiklikus kohanimeregistris esinevat nimekuju, lubatud on vaid nime täiskujud;
8) nimesildil kirjutatakse kõik sõnad suure algustähega, välja arvatud liigisõna (näiteks tee, põik, väljak jms);
9) nimes, kus esineb sidekriipsuga hargtäiend ja nimetuum (näiteks Suur-Sadama, Uus-Roomassaare), enne ja pärast sidekriipsu tühikut ei jäeta;
10) kõik liigisõnad (tee, põik jms) kirjutatakse täielikult välja, väljaarvatud “maantee” ja “puiestee”, mille puhul on lubatud punktita lühendid mnt ja pst (näiteks Kalda pst). Liigisõna ”tänav” jäetakse sildilt ära.
§ 4. Aadressi numbrimärgi tehnilised nõuded
Aadressi numbrimärk peab vastama järgmistele tehnilistele nõuetele (lisa 2):
1) ovaalse numbrimärgi kõrgus on 145 mm, laius on 190 mm, ristkülikukujulise numbrimärgi kõrgus 160 mm, laius 170 mm;
2) numbri kõrgus on 60 mm;
3) numbri lisandiks oleva väiketähe või numbri puhul (näiteks 29a või 29/1 tühikuid ei kasutata;
4) ovaalse numbrimärgi värvus on mustjassinine, raamjoon ja tekstiosa valged, ristkülikukujulise numbrimärgi värvus on valge, raamjoon ja tekstiosa mustjassinised;
5) numbrimärgi raamjoone väline piir asub kõigist servadest 10 mm kaugusel, raamjoone enda laius 5 mm ja ristkülikukujulisel numbrimärgil on pöördenurga siseraadius 15 mm ja välisraadius 20 mm;
6) numbrimärgi nurkadesse tehakse kruviauk arvestusega, et kruvipea ei kata tähise servades olevat raamjoont, ovaalsel numbrimärgil tehakse kruviaugud külgedele.
§ 5. Aadressitähiste paigaldamine
(1) Kuressaare linnavalitsuse poolt tagatakse:
1) tänava nimesiltide paigaldamine tänava alguses, lõpus ning ristmikel asetsevatele ehitistele ja kinnistutele sõltumata nende omandikuuluvusest;
2) aadressi numbrimärgi paigaldamine hoonetele, sõltumata nende omandikuuluvusest, kui aadressinumber on muudetud linnavalitsuse korraldusel.
(2) Hoone omaniku või selleks volitatud isiku poolt tagatakse:
1) aadressi numbrimärgi paigaldamine hoonele või piirdele kindlustades tähise nähtavuse üldkasutatavalt teelt;
2) soovi korral tänava nimesildi paigaldamine talle kuuluvale hoonele, mis asub väljaspool ristmikku.
§ 6. Tänava nimesildi paigaldamise nõuded
(1) Tänava nimesilt tuleb piirdele või tänavaristmiku hoonele paigaldada arvestusega, et igal sõidusuunal oleks ristmikku moodustavate kõigi tänavate nimesildid nähtavad.
(2) Tänavaristmiku ehitisel paigaldatakse nimesilt üldjuhul hoone fassaadi või piirde ristmikupoolsele nurgale teiste ristmikul asuvate tähistega sarnasele kõrgusele või ülaservaga aknaavade ülemise kõrgusjoonega samale kõrgusele või lähtutakse hoone arhitektuurilisest eripärast.
§ 7. Aadressi numbrimärgi paigaldamise nõuded
(1) Iga ristmikku moodustava tänava suunas tohib olla üksnes selle tänava järgi määratud aadressi tähis. See nõue kehtib ka paralleelaadressi puhul, mis sisaldab erinevate tänavate järgi määratud aadresse.
(2) Kui tänava nimesilt ja aadressi numbrimärk paiknevad hoonel koos, tuleb eelistada käesoleva eeskirja kohast numbrimärgi kujundust. Ovaalne numbrimärk paigaldatakse tänavasildi kohale viimase suhtes tsentrisse, ristkülikukujuline numbrimärk nimesildiga ühele joonele tähisest paremale.
(3) Vabaplaneeringuga piirkondades, kus sissepääsud hoonetesse avanevad sisekvartalis, peavad tähised olema paigaldatud ka üldkasutatava tänava poolsele hoone fassaadile.
(1) Kinnitada ”Tänava nimesildi tehnilised nõuded. Joonised” vastavalt lisale 1.
(2) .Kinnitada ”Aadressi numbrimärgi tehnilised nõuded. Joonised” vastavalt lisale 2.
(3) Käesoleva määruse jõustumisest alates tuleb uued aadressitähised paigaldada määruses esitatud nõudeid arvestades.
(4) Olemasolevate, kuid nõuetele mittevastavate aadressitähiste väljavahetamine tuleb lõpule viia 2011. aasta lõpuks.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 6
§ 8
§ 2
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


text:
2019 1, Lk 3 - 10
...mõistmiseks ja sellest huvitumiseks pidet või peegeldavad põhiseaduse loomise ajal olulisi vaidlusi, mis muul ajal oleks......aegade. Lisaks mõistagi hulk sätteid, mis on seotud põhiseaduse loomise aegsete põhiliste vaidlusküsimustega, sh eestlaste...
...Nii avalikkus, Riigikohus kui ka põhiseaduse asjatundjate kogu liikmed on juhtinud tähelepanu põhiseaduse......asjatundjate kogu liikmed on juhtinud tähelepanu põhiseaduse kitsaskohtadele, mis seonduvad riigi otsustusõigusest...
Madis Ernits, Andra Laurand
2017 1, Lk 3 - 26
...Vabariigil astuda Euroopa Liitu, mistõttu on akti autorid põhiseaduse § 1 lõikega 2 püstitatud kõrge põhiseadusliku tõkke......ja jälle on ajakirjanduses tuldud välja lennukate põhiseaduse muutmise ettepanekutega. Käesolev artikkel ei ole...
...Nimelt eeldab kohtuotsuse põhjendus seisukohavõttu, kas põhiseaduse § 1 – „Eesti on iseseisev ja sõltumatu demokraatlik......alla kolm Hent Kalmo kriitilist argumenti: esiteks põhiseaduse normide konkreetsuse ja ühemõttelisuse tees, teiseks...
...tehtavat otsust ning sama otsusega ka Eesti uuendatud põhiseaduse vastuvõtmist. 6. Rahvahääletusele peab eelnema......ulatuslik on pädevuste delegeerimine Euroopa Liidule ja põhiseaduse riive. Küsimuse üle, millal on Euroopa Liidu arengusuunad...
...aastatel kohaldatud kriisivastaste abinõudega, tuleb seda põhiseaduse seisukohalt hinnata nende taustal. Samuti analüüsitakse......kohta omandipõhiõiguse kaitsele ja määruse kooskõla põhiseaduse aluspõhimõtetega. 1. Sissejuhatus Finants- ja...
...päevadel Tartus hoiatas Riigikohtu esimees Märt Rask, et põhiseaduse täiendamise seaduse tõlgendusvõimalused Euroopa Liidu......delegeerivad sammud. Käeolevas artiklis vaadeldakse põhiseaduse täiendamise seaduse ja põhiseaduse § 1 muutmise vajalikkust...
2011 1, Lk 3 - 11
...Tähistust „põhiseaduse aluspõhimõtted“ ei leia me Eesti Vabariigi põhiseaduse......aluspõhimõtted“ ei leia me Eesti Vabariigi põhiseaduse enda tekstist. See tähistus sündis koos Eesti vastuvõtmisega...
Põhiseaduse muutmine ja muutused põhiseaduses
2011 1, Lk 12 - 26
...Pärast põhiseaduse täiendamise seaduse vastuvõtmist ja sellele Riigikohtu......sellele Riigikohtu poolt antud tõlgendust, et osa põhiseaduse sätetest on muudetud ja osa saab kohaldada vaid siis......kooskõlas Euroopa Liidu õigusega, on tekkinud olukord, kus põhiseaduse sätete kehtivuse suhtes valitseb ebamäärasus. Demokraatliku...
...küsimuses, kas ta võib olla vastuolus liikmesriigi põhiseadusega. Kaalukaim analüüs tuleneb ilmselt Saksamaa konstitutsioonikohtust......aasta otsus Lissaboni leppe sobitumise kohta Saksa põhiseadusega on loonud uued perspektiivid – seda mitte niivõrd...
...rahvahääletusel otsustati Eestis Euroopa Liiduga ühinemise ja põhiseaduse täiendamise seaduse vastuvõtmise kasuks. Käesolevas......artiklis vaadeldakse, mis on Eesti õigusmaastikul seoses põhiseaduse täiendamise seadusega muutunud: kuidas Eesti kuulumine...
...ees, kas põhiseaduslikkuse järelevalve, mida Eesti põhiseaduse järgi on pädev teostama iga kohtuasutus, on võimalik......lõike 1, § 5 lõike 1 esimese lause ja § 6 lõike 2 põhiseaduse ja Euroopa Ühenduse asutamislepinguga vastuolus olevaks...
Euroopa põhiseaduse lepingu peied Tallinnas. Mis saab edasi?
2006 1, Lk 17 - 23
...Vabariigi Justiitsministeeriumi teaduskonverents „Euroopa põhiseaduse lepingu ratifitseerimine: mõjud rahvuslikele põhiseadustele“......räägitu tutvustamise kõrval arutleb autor Euroopa põhiseaduse lepingu edasise saatuse üle, vaatleb Eesti põhiseaduse...
2005 7, Lk 459 - 465
...delegeerimiseks Euroopa Liidu institutsioonidele. Samas on põhiseaduse sätete muutmata jätmine 2003. aastal kaasa toonud......sätete muutmata jätmine 2003. aastal kaasa toonud põhiseaduse normide sisu ja tähenduse ähmastumise ning vastuolu...
Ius cogens: tänapäeva rahvusvahelise õiguse üldtunnustatud norm või heatahtlik soovitus
2005 4, Lk 273 - 286
...normid tekkisid. Meid huvitavad siin muidugi riikide põhiseadused kui riikide õiguskorra tugisambad. Põhiseadusi ei......Grundgesetz’iartiklit 79. See aga ei oleks kindlasti kooskõlas Saksamaa põhiseaduse autorite tahtega. Ka teiste Euroopa Liidu liikmesriikide...
2005 3, Lk 147 - 151
...tavade, nn konstitutsiooni konventsioonide kaudu. Teine põhiseaduse arengutee on põhiseaduslikkuse kohtuliku järelevalve......kohtuliku järelevalve kaudu. Kolmandaks võimaluseks Eesti põhiseaduse arenguks on meie liikmeõigus Euroopa Liidus. Neljas...
...õiguskirjanduses on juba mõnda aega kestnud mõttevahetus uue põhiseaduse koostamise üle. Roomas 29. oktoobril 2004 allkirjastatud...... Roomas 29. oktoobril 2004 allkirjastatud Euroopa põhiseaduse leping ja selle ratifitseerimismenetlus sunnib küsima...
2005 1, Lk 3 - 12
...Euroopa põhiseaduse lepingu ratifitseerimisprotsessi algusega seoses on......publikatsioonidel, vaatleb seda küsimusteringi Eesti põhiseaduse vaatepunktist. Artikkel otsib vastust küsimustele......vaatepunktist. Artikkel otsib vastust küsimustele, kas Euroopa põhiseaduse lepingu puhul on tegu põhiseaduse või välislepinguga...
Põhiõiguste harta Euroopa põhiseaduslikus lepingus
2004 10, Lk 655 - 660
...endi konstitutsioonilised aktid ja institutsioonid, valdavalt põhiseadused, põhiseaduskohtud ja tavakohtud, mitmed spetsialiseeritud......lepingusse ja tänase päeva seisuga on harta Euroopa põhiseaduse lepingu üks (II) osa. Ees seisab põhiseadusliku lepingu...
...alusakt – põhiseadus? Milliseks on kujunenud Eesti põhiseaduse ja Euroopa õiguse kooseksisteerimine Euroopa Liiduga......suures osas tähelepanuta. Artiklis vaadeldakse Eesti põhiseaduse ja Euroopa õiguse senist kooselu, tehes seda nii kehtiva...

matches:
Riigikohus
§ 1
§ 1
§ 1
§ 5
§ 6


text:
Määratud kohtud (211 Kb) on jaoskonnakohtud (Amtsgerichte) ja liidumaade kohtud (Landgerichte).
Organ, kes on kohalikul tasandil pädev tegema arestimismäärust juhtudel, mil võlausaldaja on juba saanud ametliku dokumendi, on kohus, kelle ringkonnas dokument koostati.
Kohtute jurisdiktsiooniga seotud pädevuse kindlaks määramisel asja sisust lähtudes järgitakse Saksa kohtukorraldusõiguse üldsätteid ning kehtivaid kohtumenetluse seadustikke.
Asutus, kes on määratud pädevaks hankima kontot käsitlevat teavet kooskõlas määruse (EL) nr 655/2014 artikliga 14, on föderaalne justiitsamet (Bundesamt für Justiz).
Föderaalse justiitsameti kontaktandmed on järgmised:
Tel: +49 22 8994 1040
E-post: EU-Kontenpfaendung@bfj.bund.de
Kontot käsitleva teabe saamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 655/2014 artikliga 14 võib föderaalne justiitsamet taotleda föderaalselt maksuametilt (Bundesamt für Steuern) juurdepääsu järgmistele krediidiasutustes hoitavatele andmetele:
konto avamise ja sulgemise kuupäev ning kontoomaniku nimi ja eraisikute korral ka sünniaeg.
Määratud kohtud (233 Kb) on jaoskonnakohtud (Amtsgerichte), liidumaade kohtud (Landgerichte), liidumaade ülemkohtud (Oberlandesgerichte), töövaidluskohtud (Arbeitsgerichte) ja liidumaade töövaidluskohtud (Landesarbeitsgerichte).
Arestimismääruse tegemisest keeldumise vaidlustamiseks võib esitada edasikaebuse kohtule, kes lükkas taotluse tagasi või, kui taotluse tagasi lükanud kohus on esimese astme kohus, siis kõrgema astme kohtule.
Määratud kohtud (194 Kb) on jaoskonnakohtud (Amtsgerichte).
Kohus, kes on pädev arestimismäärust täitma, on üldsätete alusel pädev jaoskonnakohus. Juhul kui määruse on teinud Saksamaa kohus, on sama kohus ka pädev määrust täitma.
Sellistel kontodel hoitava raha suhtes, mida kooskõlas selle panga dokumentidega, kus konto asub, ei kontrolli üksnes võlgnik, kohaldatakse Saksa siseriiklikku õigust, mis käsitleb vara arestimist, ilma et see piiraks teiste kontrolliõigusega isikute õigusi.
Sellistel võlgniku kontodel hoitava raha suhtes, mida saab võlgniku nimel kontrollida kolmas isik, kohaldatakse võlgniku vara arestimist Saksa siseriikliku õiguse alusel.
Sellistel kolmanda isiku kontodel hoitava raha suhtes, mida saab selle kolmanda isiku nimel kontrollida võlgnik, ei kohaldata võlgniku vara arestimist Saksa siseriikliku õiguse alusel.
Saksa siseriiklikud õigusnormid, mis käsitlevad arestimisest vabastatud summasid, on esitatud tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Zivilprozessordnung, ZPO) paragrahvides 850k ja 850l.
„Paragrahv 850k. Arestimisest vabastatud konto
1) Kui arestimisest vabastatud ja krediidiasutuses hoitavale võlgniku kontole krediteeritud saldo arestitakse, võib võlgnik kasutada saldot igakuise määratud summa ulatuses kooskõlas paragrahvi 850c lõike 1 esimese lausega koostoimes paragrahvi 850c lõikega 2a kuni asjaomase kalendrikuu lõpuni; selles ulatuses ei kuulu saldo arestimisele. Esimese lause tähenduses hõlmab saldo igasugust saldot, mida ei või maksta võlausaldajale ega hoiustada kuni paragrahvi 835 lõikes 4 sätestatud ajavahemiku lõpuni. Määral, mil võlgnik ei ole vastava kalendrikuu jooksul kasutanud saldot summas, mis on kooskõlas esimese lausega arestimisest vabastatud, ei kuulu see saldo lisaks esimese lause alusel arestimisest vabastatud saldole järgmisel kalendrikuul arestimisele. Esimest kuni kolmandat lauset kohaldatakse mutatis mutandis, kui võlgniku arvelduskontole krediteeritud saldo on arestitud ja see arvelduskonto muudetakse arestimisest vabastatud kontoks enne nelja (4) nädala möödumist ülekannet käsitleva kohtumääruse kättetoimetamisest.
2) Kõikidel muudel juhtudel käsitatakse kreeditsaldo arestimismäärust tehtuna, eeldusel et see sisaldab lisatingimust, mille kohaselt ei kuulu arestimisele järgmised summad (suurendades seega lõike 1 kohaselt määratud summat).
1. Summad, mis on vabastatud arestimisest kooskõlas paragrahvi 850c lõike 1 teise lausega koostoimes paragrahvi 850c lõike 2a esimese lausega, kui:
a) võlgnik maksab seadusest tulenevate kohustuste alusel elatist ühele või mitmele isikule või
b) võlgnik saab vastavalt sotsiaalseadustiku (Sozialgesetzbuch) teisele või kaheteistkümnendale köitele rahalisi toetusi isikute eest, kes elavad koos temaga ühes leibkonnas, nagu on määratletud sotsiaalseadustiku teise köite paragrahvi 7 lõikes 3 või sotsiaalseadustiku kaheteistkümnenda köite paragrahvides 19 või 20 või paragrahvi 36 esimeses lauses või paragrahvis 43, ja kellele võlgnik ei pea maksma elatist seadusest tulenevate kohustuste alusel.
2. Ühekordsed rahalised toetused sotsiaalseadustiku esimese köite paragrahvi 54 lõikes 2 määratletud tähenduses ning rahalised toetused, mille eesmärk on hüvitada lisakulud, mis tulenevad füüsilisest puudest või terviseprobleemidest sotsiaalseadustiku esimese köite paragrahvi 54 lõike 3 punktis 3 määratletud tähenduses.
3. Lastetoetused või muud rahalised toetused, mida saadakse laste eest, välja arvatud juhul, kui need arestitakse, tingituna sellise lapsega seotud elatisnõudest, kellele toetust makstakse või kelle toetusi võetakse arvesse.
Esimese lausega reguleeritud summade suhtes kohaldatakse mutatis mutandis lõike 1 kolmandat lauset.
3) Summa, mille arestimismääruse täitmise eest vastutav kohus on jätnud arestimiskorralduses arestimata, asendab summad, mis on vabastatud arestimisest lõike 1 ja lõike 2 esimese lause punkti 1 alusel, kui saldo arestitakse paragrahvis 850d määratud nõuete tõttu.
4) Täitmise eest vastutav kohus võib kindlaks määrata arestimisest vabastatava summa, kui esitatakse vastav taotlus, erandina lõikes 1, lõike 2 esimese lause punktis 1 ja lõikes 3 sätestatud summadest. Käesoleva seadustiku paragrahve 850a, 850b, 850c, paragrahvi 850d lõikeid 1 ja 2, paragrahve 850e, 850f, 850g ja 850i ning paragrahve 851c ja 851d, samuti sotsiaalseadustiku esimese köite paragrahvi 54 lõiget 2, lõike 3 punkte 1, 2 ja 3 ning lõikeid 4 ja 5, sotsiaalseadustiku kaheteistkümnenda köite paragrahvi 17 lõike 1 teist lauset ja tulumaksuseaduse (Einkommensteuergesetz) paragrahvi 76 kohaldatakse mutatis mutandis. Kõikidel muudel juhtudel on täitval kohtul õigus teha paragrahvi 732 lõikes 2 nimetatud määrused.
5) Krediidiasutus on võlgniku ees kohustatud tegema makseid kehtivate lepinguliste kokkulepete alusel seoses kreeditsaldoga, mis ei kuulu arestimisele kooskõlas lõigetega 1 ja 3. Seda kohaldatakse summade suhtes, mis ei kuulu arestimisele kooskõlas lõikega 2, üksnes ulatuses, mil võlgnik tõendab, et kreeditsaldo ei kuulu arestimisele, esitades oma tööandja, lastetoetuse makseid tegeva asutuse (Familienkasse), elatismakseid tegeva asutuse või mis tahes muu asjakohase isiku või asutuse (maksejõuetuse seadustiku (Insolvenzordnung, InsO) paragrahvi 305 lõike 1 punkti 1 tähenduses) tõendi. Krediidiasutuse kohustuste täitmine võlgniku ees on lunastava mõjuga, kui ta ei ole teadlik, et tõend on ebakorrektne, samuti juhul, kui see ei tulene tema raskest hooletusest. Kui võlgnik ei suuda esitada teises lauses sätestatud tõendit, peab täitmise eest vastutav kohus määrama summad kindlaks kooskõlas lõikega 2 asjaomase taotluse esitamise korral. Esimest kuni neljandat lauset kohaldatakse ka hoiustatud summade suhtes.
6) Kui sotsiaalseadustiku kohane rahaline toetus või lastetoetused krediteeritakse arestimisest vabastatud kontole, võib krediidiasutus neljateistkümne (14) päeva jooksul alates kuupäevast, mil see summa krediteeriti, tasaarvestada kreeditkirjest tuleneva nõude üksnes sellistest nõuetest või tasaarvestada sellest kreeditkirjest üksnes sellised nõuded, millele tal on õigus konto haldamise tasuna, või tuginedes makse saaja korraldustele konto suhtes selle ajavahemiku jooksul. Pärast seda alles jääva kreeditsaldo summa ulatuses ei või krediidiasutus neljateistkümne (14) päeva jooksul alates kuupäevast, mil nimetatud summa krediteeriti, keelduda täitmast maksekorraldusi vahendite puudumise tõttu, kui makse saaja tõendab või krediidiasutusele on muul viisil teada, et krediteeritud summa on rahaline toetus, mida makstakse kooskõlas sotsiaalseadustikuga, või et see koosneb lastetoetustest. Krediidiasutuse tasu konto haldamise eest võidakse samuti tasaarvestada lõigete 1–4 kohastest summadest.
7) Lepingus, millel arvelduskonto haldamine põhineb, võib eraisikust klient või tema seaduslik esindaja leppida krediidiasutusega kokku, et arvelduskontot hallatakse kui arestimisest vabastatud kontot. Klient võib igal ajal nõuda, et krediidiasutus haldaks tema arvelduskontot kui arestimisest vabastatud kontot. Kui arvelduskontole krediteeritud saldo on juba arestitud, võib võlgnik nõuda, et arvelduskontot hoitakse arestimisest vabastatud kontona alates neljanda (4.) pangapäeva algusest pärast kuupäeva, mil vastav teade esitati.
8) Igal isikul võib olla üksnes üks arestimisest vabastatud konto. Lepingulistes kokkulepetes peab klient kinnitama krediidiasutustele, et tal ei ole ühtegi muud arestimisest vabastatud kontot. Krediidiasutus võib teavitada teabeasutusi, et ta haldab kliendi nimel arestimisest vabastatud kontot. Teabeasutused võivad kasutada seda teavet üksnes selleks, et anda teavet krediidiasutustele, kes teevad vastavaid päringuid, et kontrollida kooskõlas käesoleva lõike teise lausega esitatud kinnituse õigsust seoses sellega, kas asjaomasel isikul on arestimisest vabastatud konto või mitte. Isegi kui andmesubjekt annab oma nõusoleku, ei ole lubatud koguda, töödelda ja kasutada tema andmeid ühelgi muul kui neljandas lauses sätestatud eesmärgil.
9) Kui võlgnikul on vastuolus lõike 8 esimese lause sätetega mitu arvelduskontot, mis on arestimisest vabastatud, teeb täitmise eest vastutav kohus võlausaldaja avalduse alusel määruse, et arestimisest vabastatud kontoks jääb üksnes see arvelduskonto, mille võlausaldaja on avalduses märkinud. Võlausaldaja peab kohtule tõendama, et esimeses lauses sätestatud eeltingimused on täidetud, esitades kolmandatest isikutest võlgnike vastavad kinnitused. Võlgniku ärakuulamist ei toimu. Otsus tuleb kätte toimetada kõikidele kolmandast isikust võlgnikele. Kui otsus toimetatakse kätte nendele krediidiasutustele, kus hoitakse arvelduskontosid, mis ei ole kindlaks määratud kui arestimisest vabastatud kontod, peatub lõigete 1–6 mõju.
Paragrahv 850l. Määrused summade kohta, mis ei kuulu arestimisele ja on krediteeritud arestimisest vabastatud kontodele
Kui võlgnik esitab vastava taotluse, võib täitmise eest vastutav kohus teha määruse, et arestimisest vabastatud konto kreeditsaldo suhtes ei kohaldata arestimist kuni kaheteistkümne (12) kuu jooksul, kui võlgnik tõendab, et viimase kuue (6) kuu jooksul enne kuupäeva, mil ta esitas taotluse, oli suurem osa nimetatud kontole kantud summadest arestimisele mittekuuluvad summad, ning kui võlgnik tõendab kohtule, et võib eeldada, et suurem osa summasid, mis krediteeritakse kontole eeloleva kaheteistkümne (12) kuu jooksul, on samamoodi arestimisele mittekuuluvad summad. Kohus võib keelduda selle määruse väljaandmisest, kui see on võlausaldaja ülekaalukate huvidega vastuolus. Määrus tühistatakse võlausaldaja vastava taotluse alusel, kui selle eeltingimused ei ole enam täidetud või kui määrus on võlausaldaja ülekaalukate huvidega vastuolus.“
Summad, mida võetakse arvesse tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahvi 850k lõike 1 esimeses lauses vastavalt paragrahvi 850c lõike 1 esimesele lausele koostoimes paragrahvi 850c lõikega 2a, tulenevad praegu 27. aprilli 2015. aasta teatest, mis käsitleb arestimisest vabastamise künniseid ja on esitatud käesoleva teabe lisas (114 Kb) ; seoses sellega viidatakse nimetatud teatele.
Saksa siseriikliku õiguse alusel ei või pangad võtta samaväärsete siseriiklike määruste täitmise või kontot käsitleva teabe esitamise eest tasusid.
Määruse (EL) nr 655/2014 alusel arestimismääruse menetlemises või täitmises osalevate kohtute võetavad tasud on sätestatud kohtukulude seaduses (Gerichtskostengesetz) ja perekonnaasjade kohtukulude seaduses (Gesetz über Gerichtskosten in Familiensachen, FamGKG). Eelnimetatud seadused on kättesaadavad ja nendega saab tasuta tutvuda veebiaadressidel http://www.gesetze-im-internet.de/bundesrecht/gkg_2004/gesamt.pdf ja http://www.gesetze-im-internet.de/bundesrecht/famgkg/gesamt.pdf.
Eelnimetatud seaduste alusel võetavate tasude kokkuvõte on esitatud vastuses, mis käsitleb artikli 50 lõike 1 punkti n.
Määruse (EL) nr 655/2014 alusel arestimismääruse menetlemises või täitmises osalevate kohtutäiturite võetavad tasud on sätestatud kohtutäiturite tasude seaduses (Gerichtsvollzieherkostengesetz, GvKostG). Eelnimetatud seadus on kättesaadav ja sellega saab tasuta tutvuda veebiaadressil http://www.gesetze-im-internet.de/bundesrecht/gvkostg/gesamt.pdf.
Saksamaal tehtud pangakonto Euroopa arestimismääruse pangale kättetoimetamise eest võetakse tasu, kui kohtutäitur peab selle Saksamaal kätte toimetama. Kui kohtutäitur toimetab arestimismääruse kätte isiklikult, võetakse kohtutäiturite seaduse tasude loetelu (Kostenverzeichnisses zum Gerichtsvollzieherkostengesetz, KV GvKostG) punkti 100 alusel tasu 10 eurot, millele lisanduvad sõidukulud, mis põhinevad kohtutäituri läbitud vahemaal: 3,25 eurot kuni 10 km eest, 6,50 eurot 10–20 km eest, 9,75 eurot 20–30 km eest, 13 eurot 30–40 km eest ja 16,25 eurot rohkem kui 40 km eest (KV GvKostG punkti 711 alusel). Kui kohtutäitur toimetab selle kätte muul viisil, võetakse tasu 3,00 eurot (KV GvKostG punkti 101 alusel). Kättetoimetamistõendiga kättetoimetamise eest kantud postikulud nõutakse sisse täies ulatuses (KV GvKostG punkti 701 alusel). Muude kulude katmiseks nõutakse iga kättetoimetamistoimingu eest sisse ka ühekordne summa 20 % ulatuses tasudest, mida võetakse iga määruse eest, aga mitte vähem kui 3,00 eurot ja mitte rohkem kui 10,00 eurot (KV GvKostG punkti 716 alusel).
See kehtib juhul, kui Saksamaal arestimismääruse teinud kohus kasutab võlausaldaja nõudmisel määruse võlgnikule kättetoimetamiseks kohtutäituri teenuseid.
Tasu ei võeta teabeasutusega konsulteerimise eest määruse (EL) nr 655/2014 artikli 14 alusel, ilma et see piiraks vastust, mis käsitleb artikli 50 lõike 1 punkti n ja milles selgitatakse määruse (EL) nr 655/2014 artikli 5 punkti b tähenduses arestimismääruse saamise menetluses tasutavate kohtukulude suurenemist.
Määruse (EL) nr 655/2014 alusel tehtud otsustega samaväärsete siseriiklikul õigusel põhinevate otsuste kohaste konto arestimise määruste järjestus määratakse kindlaks kuupäeva järgi, mil need on pangale kätte toimetatud, nii et varasemad arestimismäärused täidetakse enne hilisemaid.
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 lõike 1 kohast õiguskaitsevahendit on pädevad rakendama järgmised kohtud (233 Kb) .
Määratud kohtud on jaoskonnakohtud (Amtsgerichte), liidumaade kohtud (Landgerichte), liidumaade ülemkohtud (Oberlandesgerichte), töövaidluskohtud (Arbeitsgerichte) ja liidumaade töövaidluskohtud (Landesarbeitsgerichte).
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 34 lõike 1 või 2 kohast õiguskaitsevahendit on pädevad rakendama järgmised kohtud (194 Kb) .
Määratud kohtud on jaoskonnakohtud (Amtsgerichte).
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 lõike 1 kohast õiguskaitsevahendit on pädev rakendama kohus, kes tegi arestimismääruse.
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 34 lõike 1 või 2 kohaseid võlgniku õiguskaitsevahendeid on pädev rakendama üldsätete kohaselt määrust täitma pädev kohus.
Edasikaebusi määruse (EL) nr 655/2014 artikli 37 tähenduses saab esitada järgmistele kohtutele (233 Kb) .
Õiguskaitsevahendeid käsitlevate otsuste edasikaebamise õigust, nagu see on sätestatud määruse (EL) nr 655/2014 artiklis 37, võidakse kasutada kohtus, mis tegi õiguskaitsevahendit käsitleva otsuse või, kui kohus, mis tegi õiguskaitsevahendit käsitleva otsuse, on esimese astme kohus, siis kõrgema astme kohtus.
Edasikaebus tuleb esitada ühe kuu jooksul.
Edasikaebuse esitamise tähtaega hakatakse arvestama kuupäevast, mil asjaomast isikut on teavitatud otsusest, mille vastu edasikaebus soovitakse esitada.
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 5 punkti a kohase menetluse korral kehtib järgmine.
Tasu summa määratakse iga kord kindlaks vaidlusaluse summa ja asjaomase tasumäära põhjal, kasutades kohtukulude seaduse (GKG) paragrahvis 34 ja/või perekonnaasjade kohtukulude seaduse (FamGKG) paragrahvis 28 sätestatud arvutusmeetodit.
a) Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 5 punkti a kohase Euroopa arestimismääruse saamise menetluse puhul kohaldatakse kooskõlas kohtukulude seaduse tasude loetelu (Kostenverzeichnis Gerichtskostengesetz, KV GKG) punktiga 1410 tavapäraselt tasumäära 1,5. Teatavatel juhtudel, mil kohtu menetlemiskoormus on väiksem, kohaldatakse madalamat tasumäära 1,0 (KV GKG punkt 1411). Kui määrus tehakse tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahvi 91a või paragrahvi 269 lõike 3 kolmanda lause alusel, kohaldatakse tavapäraselt kõrgemat tasumäära 3,0 (KV GKG punkt 1412).
Menetluse tasu hõlmab ka võlgniku õiguskaitsevahendite taotlusi määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 tähenduses Euroopa arestimismääruse tühistamiseks või muutmiseks. Kättesaamistõendiga kättetoimetamise, kättesaamisteatega tähitud kirja või kohtuametniku poolt menetlemise eest võetakse tasu 3,50 eurot, kui sama juhtum hõlmab rohkem kui kümmet kättetoimetamise juhtu või kättetoimetamise algatab võlausaldaja (KV GvKostG punkt 9002).
Edasikaebemenetluses kohaldatakse tasumäära 1,5 (KV GKG punkt 1430). Kui kogu menetlus lõpetatakse edasikaebuse tagasivõtmisega, alandatakse tasumäära 1,0le (KV GKG punkt 1431).
Nõude väärtus määratakse iga kord kindlaks kohtu äranägemisel (kohtukulude seaduse paragrahv 53 koostoimes tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahviga 3).
Tasu kohaldatakse kohe, kui Euroopa arestimismääruse taotlus või nõue kohtule esitatakse (GKG paragrahv 6).
b) Kui jaoskonnakohus (Amtsgericht) teeb perekonnaõiguse asjas esimese astme kohtuna otsuse, kohaldatakse üldiselt tasumäära 1,5 kooskõlas perekonnaasjade kohtukulude seaduse tasude loetelu (KV FamGKG) punktiga 1420. Kui kogu menetlus lõpetatakse lõpliku kohtuotsuseta, alandatakse tasumäära 0,5le (KV GKG punkt 1421).
Menetluse tasu hõlmab ka võlgniku õiguskaitsevahendite taotlusi määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 tähenduses Euroopa arestimismääruse tühistamiseks või muutmiseks. Kättesaamistõendiga kättetoimetamise, kättesaamisteatega tähitud kirja või kohtuametniku poolt menetlemise eest võetakse tasu 3,50 eurot, kui sama juhtum hõlmab rohkem kui kümmet kättetoimetamise juhtu või kättetoimetamise algatab võlausaldaja (KV FamGKG punkt 2002).
Edasikaebemenetluses kohaldatakse tasumäära 2,0 (KV GKG punkt 1422). Kui kogu menetlus lõpetatakse edasikaebuse tagasivõtmisega enne, kui kohus saab kätte edasikaebuse põhjendused, alandatakse tasumäära 0,5le (KV FamGKG punkt 1423). Muudel juhtudel, kui menetlus lõpetatakse ilma kohtuotsuseta, on tasu määr 1,0 (KV FamGKG punkt 1424).
Nõude väärtus määratakse iga juhtumi puhul kindlaks ex aequo et bono (õigluse põhimõtteid järgides) (FamGKG paragrahvi 42 lõige 1).
Tasu kohaldatakse kohe, kui tasude kohta tehakse tingimusteta otsus või menetlus lõpetatakse muul viisil (FamGKG paragrahv 11).
c) Kui töövaidluskohus (Arbeitsgericht) teeb esimeses astmes otsuse, kohaldatakse menetluse eest tasumäära 0,4 (KV GKG punkt 8310). Kui määrus antakse välja tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahvi 91a või paragrahvi 269 lõike 3 kolmanda lause alusel, tõstetakse tasumäära üldiselt 2,0le (KV GKG punkt 8311).
Menetluse tasu hõlmab ka võlgniku õiguskaitsevahendite taotlusi määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 tähenduses Euroopa arestimismääruse tühistamiseks või muutmiseks. Kättesaamistõendiga kättetoimetamise, kättesaamisteatega tähitud kirja või kohtuametniku poolt menetlemise eest võetakse tasu 3,50 eurot, kui sama juhtum hõlmab rohkem kui kümmet kättetoimetamise juhtu või kättetoimetamise algatab võlausaldaja (KV GKG punkt 9002).
Edasikaebemenetluses kohaldatakse tasumäära 1,2 (KV GKG punkt 8330). Kui kogu menetlus lõpetatakse edasikaebuse tagasivõtmisega, alandatakse tasumäära 0,8le (KV GKG punkt 8331).
Tasu kohaldatakse kohe, kui tasude kohta tehakse tingimusteta otsus või menetlus lõpetatakse muul viisil (GKG paragrahv 9).
Määruse (EL) nr 655/2014 artikli 5 punkti b kohastes menetlustes ja kõikides menetlustes, mis käsitlevad arestimismääruse täitmise piiramist või lõpetamist, kehtib järgmine.
Arestimismääruse saamise menetluses määruse (EL) nr 655/2014 artikli 5 punkti b alusel võetakse tasu 20 eurot (KV GKG punkt 2111). Kui menetluse jooksul esitatakse kontot käsitleva teabe saamise taotlus, suurendatakse tasu 33 euroni (KV GKG punkt 2122).
Menetluse tasu hõlmab ka võlgniku õiguskaitsevahendite taotlusi määruse (EL) nr 655/2014 artikli 33 tähenduses Euroopa arestimismääruse tühistamiseks või muutmiseks.
Täitmise lõpetamise või piiramise taotluste puhul võetakse tasu 30 eurot (KV GKG punkt 2119).
Tagasi lükatud või rahuldamata jäetud edasikaebuste korral võetakse tasu 30 eurot (KV GKG punkt 2121). Kui edasikaebus lükatakse tagasi või jäetakse rahuldamata üksnes osaliselt, võib kohus ex aequo et bono (õigluse põhimõtteid järgides) tasu poole võrra vähendada või otsustada seda mitte võtta.
Tasu kohaldatakse kohe, kui Euroopa arestimismääruse või täitmise lõpetamise või piiramise taotlus või nõue kohtule esitatakse (GKG paragrahv 6).
Kooskõlas määrusega (EL) nr 655/2014 kohtule või pädevale asutusele adresseeritud dokumendid võivad olla koostatud üksnes saksa keeles.
Viimati uuendatud: 05/03/2019

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus


1. Üldsuse osalemine keskkonnaasjade otsustamises parandab keskkonnaotsuste kvaliteeti ja kiirendab nende täitmist. Ühtlasi suurendab see üldsuse keskkonnateadlikkust, annab talle võimaluse väljendada muret keskkonna pärast ja võimaldab avaliku võimu organitel seda asjakohaselt arvestada. Neil põhjustel on igaühe õigust osaleda keskkonnaasjade otsustamises rahvusvaheliselt tunnustatud juba alates 1992. aastast, mil ÜRO võttis vastu Rio deklaratsiooni. Selgesõnalise õigusena on keskkonnaasjades osalemise õigus sätestatud Århusi konventsioonis.
1.1. Avalikkuse osalemisõigus keskkonnaasjade otsustamises on laialdaselt reguleeritud ka Euroopa Liidu õiguses. EL direktiivides on üldjuhul sätestatud konkreetsed nõuded avalikkuse kaasamiseks otsusetegemise protsessi: kohustus teha asjassepuutuvad dokumendid avalikult kättesaadavaks, näha ette asjaomase üldsuse võimalus nende osas seisukoha avaldamiseks ning üldsuse esindajate poolt otsuste vaidlustamise võimalused. Näiteks reguleeritakse osalemisõigust direktiivides 2003/35/EÜ (nn avalikkuse kaasamise direktiiv), 2011/92/EL (KMH direktiiv) ja 2001/42/EÜ (KSH direktiiv).
1.2. Eesti kehtivas õiguses on igaühe osalemisõigus keskkonnaotsuste tegemises leidnud väljenduse juba mitmetes eriseadustes, kuid üldjuhul siiski HMS-st tuleneva avatud menetluse üldpõhimõtete erisuste või täpsustustena.
1.2.1. HMS §-des 46–50 sätestatud avatud menetluse nõuete kohaselt tuleb sellises menetluses panna haldusakti eelnõu avalikult välja ning sellest ka avalikkust teavitada. Väljapaneku ajal on puudutatud või huvitatud isikutel õigus seisukohti esitada, ning üldjuhul tuleb korraldada ka avalik istung. Puudutatud isikuks on HMS §-de 11 ja 49 koosmõjust nähtuvalt isikud, kelle õigusi avatud menetluses antav haldusakt või toiming võib puudutada. Huvitatud isikuteks on isikud, kelle õigustatud huve kavandatav haldusakt või toiming võib puudutada, ent kelle huvid ei ole õigusnormiga kaitstud. Sellisteks huvideks võivad olla erinevad majanduslikud, sotsiaalsed, finantsilised vmt huvid, mille õigusliku kaitsmise kohustust ühestki õigusnormist ei tulene. Praktikas selliste huvide olemasolu tõendamist ei nõuta, st sisuliselt loetakse huvitatud isikuks igaüks, kes huvi üles näitab.
1.2.2. Keskkonnaotsuste tegemisel on osalemisõigusega isikute ring laiem ning menetlusnõuded üldistest haldusmenetluse nõuetest täpsemad. Keskkonnalubade menetluse nõuded tulenevad hetkel kehtivatest eriseadustest (VÕKS, MaaPS, JäätS, VeeS jm), kuid KeÜS 5. ptk jõustumisel hakkavad neile kohalduma KeÜS loamenetluse sätted. Keskkonnakomplekslubade menetlusnõuded on kehtestatud THS-s. Lisaks on keskkonnamõju hindamise menetlusreeglid sätestatud KeHJS-s, mille kohaselt on igaühel õigus keskkonnamõju hindamise programmi ja aruande avaliku väljapaneku ja avaliku arutelu ajal tutvuda programmi ja aruande ning muude asjakohaste dokumentidega, esitada programmi ja aruande kohta ettepanekuid, vastuväiteid ja küsimusi ning saada neile vastuseid. Keskkonnamõju hindamise regulatsioonist tulenevalt on osalemisõigus vähemalt KMH ja KSH menetluses igaühele tagatud.
1.2.3. KeÜS § 28 kujutab endast eriseadustes kehtestatud menetluste suhtes üldist raamistikku. Selle eesmärgiks on KeÜS eelnõu seletuskirja kohaselt „ühtlustada konkreetsete osalemisregulatsioonide rakendamist”. Paragrahv 28 on seega üldiseks suuniseks nii juhul, kui eriseadustes on osalemisõigust tagavad menetlusnõuded juba sätestatud, kui ka juhul, kui need nõuded puuduvad (vt selles osas ka käesoleva kommentaari p 2.2). Näiteks ei ütle THS sätted otsesõnu, et kõik olulised materjalid peavad loamenetluses olema avalikkusele lihtsalt kättesaadavad, ent KeÜS § 28 lg 5 sellise suunise siiski annab. KeÜS §-st 28 tulenevate nõuete järgimata jätmine võib olla aluseks otsuse õigusvastasusele. Mida olulisem on otsuse keskkonnamõju, seda rangemalt tuleks nende nõuete täitmist menetluses järgida ja otsuse õiguspärasuse tuvastamisel hinnata.
2. KeÜS § 28 lg 1 sätestab igaühe õiguse teatud keskkonnaotsuste tegemises osaleda. Selle õiguse rakendamine toimub läbi KeÜS § 28 muudes lõigetes sätestatud nõuete, mis on piisavalt ulatuslikud ja üldised, et tagada osalemisõiguse realiseerimine mis tahes menetluses. KeÜS § 28 lg-st 1 tulenev igaühe osalemisõigus peab seejuures olema eesmärgiks, mida haldusorgan peab silmas pidama muude selle paragrahvi lõigete rakendamisel (tehes valikuid avalikkuse teavitamise viiside osas, määrates kindlaks avalikkuse kaasamiseks piisavalt varajast etappi või menetlustähtaja pikkust).
2.1. KeÜS § 28 lõikest 1 nähtub, et osalemisõigus on igaühel. See tähendab, et osalemisõiguse saamiseks ei pea isik olema kavandatavast otsusest (nt keskkonnaloa andmisest) puudutatud. Küll sõltub otsuse mõjust isikule see, kas isikut tuleb kavandatavast tegevusest teavitada (KeÜS § 28 lg 2) ning millised on tema võimalused hiljem otsust vaidlustada (KeÜS § 30). Mida enam on isik otsusest mõjutatud, seda enam tuleb tagada, et teave tegevuse kohta jõuab temani ning et talle on tagatud kaebeõigus otsuse vaidlustamiseks.
2.1.1. Sättest tuleneb isikule subjektiivne õigus olulise keskkonnamõjuga tegevuste lubamise või planeerimise menetlustes osalemiseks. Otsustamisel, kas mingil tegevusel on oluline keskkonnamõju või mitte, on aluseks eelkõige keskkonnamõju hindamise regulatsioon. KeHJS kohaselt tuleb olulise keskkonnamõjuga tegevuste ja kavade menetluses läbi viia KMH või KSH. Sellistes menetlustes peavad KeÜS §-st 28 tulenevad nõuded olema eranditult täidetud.
2.1.2. Eelnev ei tähenda, et menetlustes, milles on jäetud KMH või KSH algatamata, oleks isiku osalemisõigus alati välistatud. KeÜS § 28 tuleks kohaldada üldise põhimõtte või juhisena ka selliste tegevuste puhul, mille kavandamisel ei ole KMH-d või KSH-d läbi viidud. Tegevusel võib mõnel juhul olla oluline keskkonnamõju ka siis, kui haldusorgan on jätnud ekslikult keskkonnamõju hindamise algatamata.
2.1.3. Teiseks võib ka tegevustega, millel ei ole olulist keskkonnamõju, kaasneda siiski vähendamist vajav keskkonnahäiring. Keskkonnalube antakse mitte ainult keskkonnaohu vältimiseks, vaid ka keskkonnariskide ohjamiseks ning viimasel juhul ei pruugi KMH või KSH läbiviimise kohustust tekkida (keskkonnariski ja -ohu osas vt KeÜS §-de 4 ja 5 kommentaare). KeÜS § 44 kohaselt tuleb keskkonnaloa andmise menetlus üldreeglina läbi viia avatud menetlusena, hoolimata sellest, kas loamenetluses viiakse läbi KMH või mitte. See näitab, et avalikkuse kaasamine on keskkonnaasjades reegliks ka muudel juhtudel kui olulise keskkonnamõjuga tegevuste puhul KeHJS tähenduses. Niisiis tuleb KeÜS § 28 nõuete täitmist pidada üldjuhisena silmas ka keskkonnalubade menetluses, milles keskkonnamõju hindamist läbi ei viida.
2.2. KeÜS § 28 lg-s 1 viidatud loamenetlus hõlmab eelkõige keskkonnakaitselubade (välisõhu saasteluba, maavara kaevandamisluba, jäätmeluba, vee erikasutusluba, keskkonnakompleksluba jne) menetlusi. Kuna olulise keskkonnamõjuga tegevuse aluseks võivad olla ka muud load, võib see teatud juhtudel hõlmata ka projekteerimistingimuste, ehituslubade, metsateatiste, nõusolekute vm otsuste menetlusi. Otsus kuulub sätte kohaldamisalasse üksnes siis, kui tegemist on haldusaktiga, millega antakse tegevuse elluviimiseks luba, ning kui plaanitaval tegevusel võib olla oluline keskkonnamõju. Ehkki selliste lubade menetlusele ei ole avalikkuse kaasamise osas üldjuhul erireegleid kehtestatud (nt EhS-s ei ole ehitusloa menetlusele kaasamisnõudeid sätestatud), tuleneb KeÜS §-st 28 selge kohustus ka selliste lubade puhul avalikkus kaasata. Näiteks ehitusloa menetluses oleks KeÜS §-st 28 lähtuvalt kohane avalikustada koos KMH aruandega ka ehitusloa eelnõu. Kui ehitusloa menetluses KMH-d läbi ei viida, siis tuleb KeÜS § 28 käsitada üldise juhisena ja kaaluda avatud menetluse läbiviimist, lähtudes HMS § 46 lõike 1 teises lauses sätestatud võimalusest. Sama puudutab projekteerimistingimuste menetlust.
2.3. KeÜS § 28 lg-s 1 viidatud olulise keskkonnamõjuga tegevuse planeerimine hõlmab nii planeeringute, arengukavade kui ka muude keskkonda oluliselt mõjutada võivate kavade menetlusi. Ka kavade puhul tuleb arvestada, et nende koostamiseks ei ole avalikkuse kaasamise täpseid nõudeid alati sätestatud ning seega seab KeÜS § 28 senisest selgema kohustuse ja kindlamad nõuded avalikkuse kaasamiseks nii arengukavade kui ka muude kavade menetlusse.
3. KeÜS § 28 lõikes 2 sätestatakse nõuded keskkonnaotsuse menetlusest avalikkuse teavitamiseks. Kui isik ei saa menetlusest teada, ei saa ta selles ka osaleda. Kuna KeÜS § 28 lõikes 1 sätestatud osalemisõigus on igaühel, peab olulise keskkonnamõjuga tegevustest teavitamine olema võimalikult laiaulatuslik (arvestades sättest tulenevaid piiranguid ja tingimusi). KeÜS § 28 lg 2 eesmärgiks on seega tagada, et isikutel oleks võimalik realiseerida oma lõikest 1 tulenevat õigust keskkonnaasjade otsustamises osalemiseks.
3.1. KeÜS § 28 lg 2 adressaadiks on menetluse eest vastutav haldusorgan, kes peab tagama vastavate teadete avalikkuseni jõudmise. Ka juhul, kui haldusorgan on andnud teatud tegevuste läbiviimise menetluses üle teisele isikule (nt arendajale), vastutab ta lõppkokkuvõttes teavitamiskohustuse täitmise eest ise, kuna just haldusorgan peab tagama, et menetlus ning selle tulemusena antav haldusakt oleks õiguspärane.
3.2. Teavitada tuleb igasuguse olulise keskkonnamõjuga otsuse tegemise menetlusest. See hõlmab kõiki KeÜS § 28 lg-s 1 nimetatud otsuseid – nii vastavaid lube kui ka planeeringuid ja arengukavasid. Enamiku keskkonnakaitselubade ja planeeringute menetluses on teavitamisnõuded juba sätestatud kehtivates eriseadustes (VÕKS, MaaPS, JäätS, PlanS, THS). KeÜS 5. peatüki jõustumisel hakkavad keskkonnalubade puhul teavitamist täpsemalt reguleerima aga KeÜS loamenetluse sätted. Juhul kui eriseadustest tulenevad nõuded tagavad KeÜS § 28 lg-s 2 sätestatud kohustuse täitmise, tuleb lähtuda eriseadustest. Kui aga eriseaduses vastavad nõuded puuduvad või ei ole need KeÜS § 28 lg-s 2 sätestatu täitmiseks piisavad, tuleb lähtuda viimasest. Seda, kas eriseaduse nõuded on piisavad KeÜS § 28 lg 2 järgimiseks, peab hindama haldusorgan. Kavandatava tegevuse kohta teate avaldamisel ei saa haldusorgan lähtuda aga pimesi üksnes eriseaduses sätestatud nõuetest, vaid peab alati kaaluma, kas need nõuded – seadusandja poolt ettenähtud kanalid – on konkreetse juhtumi puhul teavitamiseks piisavad või tuleks rakendada lisameetmeid. Tegemist ei ole uue lähenemisega, vaid Riigikohus on juba 2003. aastal nn Pirita jõe ürgoru kaasuses leidnud, et „Tulenevalt demokraatia põhimõttest ja heast haldustavast peab asutus kaalukatest otsustest avalikkust informeerima seaduses sätestatust intensiivsemalt, kui on ette näha, et üksnes seaduses ettenähtud kanalid ei pruugi olla piisavad selleks, et teave ka tegelikult jõuaks huvitatud isikuteni ja täiendav teavitamine ei too kaasa ebamõistlikke kulusid. Vastasel juhul ei oleks tagatud ka kaebeõiguse tegelik realiseerimine. Iseäranis kehtib see nõue keskkonnaalaste otsuste puhul”. (RKHKm 07.05.2003, 3-3-1-31-03, p 26).
3.3. Iseäranis laiaulatuslikud teavitamisnõuded on kehtivas eriregulatsioonis sätestatud keskkonnamõju hindamise normides (KeHJS). Silmas tuleb aga pidada, et teavitamine KMH või KSH menetlusest ei asenda teavitamist loa- või planeerimismenetlusest. KMH/KSH menetlus on üksnes osa loa- või planeerimismenetlusest, mille eesmärgiks on välja selgitada kavandatava tegevuse mõjud, negatiivse keskkonnamõju võimalikud leevendusmeetmed ning sellest lähtuvalt tegevuse lubatavus negatiivsete keskkonnamõjude seisukohalt. Mõjude hindamise tulemusena ei otsustata veel keskkonnaloa andmist ega planeeringu kehtestamist. Kohtupraktikas on leitud, et KMH raames toimunud avalikustamine ei saa asendada HMS §-s 48 ettenähtud õigusakti eelnõu avalikustamist. KMH menetluse ja kaevandamisloa väljaandmise menetluse eesmärgid on erinevad ning need menetlused ei asenda, vaid täiendavad teineteist (TlnRnKo 09.04.2010, 3-08-2593, p 19). Loa- või planeerimismenetluse algatamisest võib küll teatada koos KMH või KSH menetluse algatamisest teatamisega, ent sel juhul peab vastav teave selgelt hõlmama infot ka põhimenetluse ja selles osalemise võimaluste kohta.
3.4. Teavitada tuleb avalikkust, mistõttu tuleb teavitamiseks kasutada eelkõige massimeediavahendeid (ajalehed, internetiportaalid, sotsiaalmeedia, raadio, televisioon), ent ka nt teateid avalikel teadetetahvlitel tiheda käidavusega kohtades või kavandatava tegevuse asukohas paikneval infotahvlil (eeldusel, et tegemist on avalikkuse poolt tihedalt kasutatava kohaga). Kanali valikul peab esmajoones silmas pidama selle tõhusust. Tänapäeval ei pruugi olla tõhusaks vahendiks teadete avaldamine üksnes paberkandjal ajalehtedes või Ametlikes Teadaannetes. Oluline on mitte üksnes see, et haldusorgan omalt poolt info välja saadaks, vaid et see ka sihtgrupini jõuaks. Seetõttu tuleb kanali valikul hinnata selle tõhusust kommunikatsioonivahendina, mh erinevate vanusegruppide seisukohalt.
3.5. Lisaks tõhusale kanalile peab ka teave ise olema sellise vormi ja sisuga, et sellest oleks selgelt mõistetav nii tegevuse laad, asukoht kui ka võimalik mõju. Eriseadustest tulenevad teadete sisule üldjuhul täpsed nõuded, ent ka nende täitmisel tuleb silmas pidada teate tõhusust osalemisõiguse tagamiseks. Näiteks tuleb planeerimisseaduse kohaselt planeeringu koostamist korraldaval haldusorganil planeeringu algatamise teates anda informatsiooni planeeritava maa-ala asukoha ja suuruse kohta, samuti tutvustada algatatud planeeringu eesmärke. Kui kohalik omavalitsus esitab teates planeeringu eesmärkide kohta üksnes info, et "eesmärgiks on kaaluda ehitusõiguse määramist”, on ta küll formaalselt täitnud planeerimisseadusest tuleneva nõude, ent teade ei anna ilmselgelt infot planeeringu tegeliku sisu kohta, ega võimalda potentsiaalselt huvitatud isikutel aru saada, kas kavandatav tegevus neid puudutab või mitte.
3.6. Hoolimata laiaulatusliku teavitamise kohustusest, ei pane säte haldusorganile ebamõistlikke kohustusi. Kui teabe edastamine osutuks ebamõistlikult kulukaks, tuleb valida vähemkulukad meetmed.
3.6.1. Meetme valik on menetlust läbiviiva haldusorgani otsustada, ent ta peab otsustamisel arvestama sättes esitatud tingimusega – teave peab jõudma nende isikuteni, kellel on oluline puutumus mõjutatud keskkonnaga. Näiteks peaks uue maantee planeerimisel jõudma teave kindlasti vähemalt isikuteni, kes maantee ääres elavad või seda sagedasti kasutavad. Ka asjast huvitatud avalikkusel peab säilima tõhus võimalus info kätte saada, ent selleks võib kasutada vähem otseseid vahendeid. Mida olulisema ja ulatuslikuma mõjuga on otsus, seda suurem on selle poolt potentsiaalselt mõjutatavate isikute ring, seda laiem ja ulatuslikum peab olema menetlusest teavitamine, ning seda kaugemale nihkub ka piir, millest alates muutuvad teavitamise kulud ebamõistlikuks. Sama kehtib ka vastupidi – mida väiksema või piirkondlikuma mõjuga on kavandatav tegevus, seda väiksem on ka see isikute ring, keda tuleb menetlusest teavitada.
3.6.2. Asjast huvitatud avalikkuse hulka tuleb lugeda ka valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid. Valitsusväliseid keskkonnaorganisatsioone loetakse nii Århusi konventsiooni (art 2 lg 5) kui ka EL direktiivide (nt KMH direktiivi 2011/92/EL art 1 lg 2 p e) kohaselt n-ö asjaomaseks või asjast huvitatud üldsuseks, keda loetakse alati huvitatud isikuks ning keda seetõttu tuleb kavandatavast otsusest teavitada. Kriteeriumid, millele organisatsioon valitsusväliseks keskkonnaorganisatsiooniks kvalifitseerumisel peab vastama, on sätestatud KeÜS §-s 31. Milliseid valitsusväliseid organisatsioone millisel juhul teavitada, sõltub üksikjuhtumi asjaoludest, sh kavandatava tegevuse mõjupiirkonnast.
4. KeÜS § 28 lg 3 seab avalikkuse kaasamisele kaks olulist tingimust. Esiteks tuleb avalikkus otsuste tegemisse kaasata tõhusalt ning teiseks tuleb avalikkus kaasata varajases etapis (st enne lõplike lahenduste väljavalimist). Mõlemad nõuded tulenevad Århusi konventsioonist (art 6 lg-d 3 ja 4), ent ei kajastunud enne KeÜS jõustumist konkreetse nõudena Eesti õigusnormides.
4.1. KeÜS § 28 lg-st 3 tuleneb kohustus menetlust kavandavale ja läbiviivale haldusorganile, kes peab jälgima, et kaasamine toimuks tõhusal viisil ja varajases etapis. Kui tegemist on mitmeetapilise otsusega, ei piisa nõude järgimiseks sellest, et avalikkus on kaasatud varajases etapis ühes menetluses. Kui kavandatava tegevuse elluviimiseks on vaja erinevaid haldusakte (nt planeeringuid ja lube), tuleks tagada kogu tegevuse kavandamise protsessis, et avalikkus saaks osaleda kõigi otsuste tegemisel võimalikult varajases etapis.
4.2. Tõhusa kaasamise nõue on suuresti seotud KeÜS § 28 lg-s 2 sätestatud teavitamisnõuete ning lõikest 3 tuleneva varajases etapis kaasamise nõudega ja tähendab, et avalikkuse võimalused osalemiseks peavad olema sisulised, mitte formaalsed. Avalikkuse kaasamise hetkeks ei tohi kavandatava tegevuse kohta olla otsuseid langetatud ning avalikkusel peab olema reaalne võimalus tehtavat otsust sisuliselt mõjutada. See ei tähenda, et avalikkuse poolt esitatud seisukohti (mis võivad olla ka vastandlikud) peaks tingimata arvestama, ent lubatav ei ole olukord, kus haldusorgan ei ole enam valmis erinevaid alternatiive kaaluma, või on alternatiivide kaalumine haldusorgani jaoks varasemate otsuste vm tõttu oluliselt piiratud. Århusi konventsiooni kontrollikomitee on märkinud, et igal juhul ei ole tõhusa kaasamisega tegemist juhul, kui tegevusloa objektiks olev ehitis on juba rajatud ning avalikkusel on võimalik kaasa rääkida üksnes kavandatavas tegevuses kasutatavate tehnoloogiate osas (ACCC/2006/16 (Leedu); ECE/MP.PP/2008/5/Add.6, p 74; ACCC/C/2006/17 (Euroopa Ühendus); ECE/MP.PP/2008/5/Add.10, p 54).
5. KeÜS § 28 lg 4 eesmärgiks on (analoogselt muude sellest paragrahvist tulenevate nõuetega) tagada üldsusele reaalne osalemisõigus. Osalemisvõimalus ei ole tagatud üksnes kavandatavast tegevusest teadasaamisega, vaid üldsusel peab olema ka võimalus kavandatavat tegevust puudutava infoga tutvuda ning oma seisukohad kujundada. Menetlust läbiviiv haldusorgan peab seega tagama, et üldsus – KeÜS § 28 lg 1 kohaselt igaüks, kellel on huvi menetluses osaleda – saaks piisavalt aega materjalidega tutvumiseks, seisukohtade esitamiseks ja aruteludeks valmistumiseks.
5.1. Tõhusat osalemisvõimalust tagava menetlustähtaja nõue tuleneb Århusi konventsiooni art 6 lg-st 3, mille kohaselt peab avalikkuse kaasamise otsustuskord nägema ette erinevates etappides mõistlikud tähtajad, et võimaldada avalikkust tõhusalt informeerida ning avalikkusel keskkonnaalaseks otsustusprotsessiks valmistuda ja selles osaleda. KeÜS § 28 lg 4 kohaldub kõigile haldusmenetluse menetlustähtaegadele, mis on seotud osalemisvõimalustega. Peamiselt puudutab see olulise keskkonnamõjuga otsuste eelnõude (nt keskkonnakaitselubade, planeeringute jm kavade) avalike väljapanekute kestust või tähtaega arvamuse andmiseks, ent ka arutelude aja määramist. Just viimasega on seotud sättes nimetatud „piisav ettevalmistusaeg”. Ka Riigikohtu praktikast tuleneb vähemalt planeerimismenetluses lähenemine, mille kohaselt peab avaliku väljapaneku ja arutelu vahele jääma piisav periood, et haldusorganil oleks võimalik väljapaneku käigus esitatud seisukohtadele vastata ning seisukoha esitajal omakorda vastusega tutvuda (RKHKo 15.01.2009, 3-3-1-87-08, p 12). KeÜS § 28 lg-s 4 ei ole seatud menetlustähtaja miinimumi, ent HMS § 49 lg-st 2 tulenevalt ei saa avaliku väljapaneku kestus haldusmenetluses olla lühem kui kaks nädalat. Samas näeb KeÜS § 28 lg 4 selgelt ette, et menetlustähtaja määramisel ei saa lähtuda seaduses sätestatud miinimumist, vaid tähtaja määramisel tuleb arvestada asja mahukust ja keerukust. Seejuures ei pruugi kahe nädala pikkune tähtaeg mahuka KMH aruandega vm materjalidega tutvumiseks olla piisav.
5.2. Seda, milline menetlustähtaeg on igal konkreetsel juhul piisav, otsustab haldusorgan juhtumipõhise kaalutlusotsusena, lähtudes sätte eesmärkidest. Seejuures on oluline arvestada, et üldsuse võimalused on nii pädevuse kui ressursside poolest piiratumad kui näiteks teistel menetluses osalevatel haldusorganitel. Mõistagi ei või menetlustähtaja määramisel jõuda teise äärmusesse ega määrata kuudepikkust avalikku väljapanekut, kui tegemist ei ole just ülimalt keeruka ja mahuka teemaga (erandlikult on 6 kuu pikkune avalikkusega konsulteerimise periood ette nähtud näiteks veeseaduses sätestatud veemajanduskavade menetluses). Arvestada tuleb HMS § 5 lg-s 4 sätestatud põhimõttega, mille kohaselt viiakse menetlustoimingud läbi viivituseta. Menetlustähtaegade kaalumisel tuleb lähtuda proportsionaalsuse põhimõttest ning leida tasakaal osalemise tõhususe tagamise ja menetluse viivituseta läbiviimise vajaduse vahel. Näiteks Århusi konventsiooni kontrollikomitee on oma praktikas muu hulgas leidnud, et üks nädal või 10 päeva ei ole kindlasti piisav kaevandusprojekti KMH dokumentatsiooniga esmakordseks tutvumiseks, samas kui teistkordse arutelu puhul on kahenädalane etteteatamistähtaeg piisav (ACCC/C/2009/43 (Armeenia), ECE/MP.PP/2011/11/Add.1, p 67). Samuti on kontrollikomitee leidnud, et 10 tööpäeva KMH aruandega jm materjalidega tutvumiseks ning aruteluks valmistumiseks, nagu on ette nähtud Leedu keskkonnamõju hindamise õigusnormides, ei ole suure prügila rajamise otsustusprotsessis mõistlik menetlustähtaeg (ACCC/C/2006/16 (Leedu), ECE/MP.PP/2008/5/Add.6, p 70).
5.3. Määratava tähtaja pikkus sõltub muu hulgas sellest, millisele perioodile avaliku väljapaneku aeg langeb – iseäranis suveperioodil ning jõulude ja aastavahetuse ajal peavad tähtajad olema pikemad. Århusi konventsiooni kontrollikomitee on leidnud, et 20 päeva ei ole avalikkuse jaoks efektiivseks osalemiseks ja valmistumiseks piisav, kui see hõlmab vastavas riigis üldist pühadeaega (ACCC/2008/24 (Hispaania), ECE/MP.PP/C.1/2009/8/Add.1, p 92). Samuti tuleb tähtaja määramisel arvestada sellega, kui kättesaadavad on materjalid.
5.4. KeÜS § 28 lg 4 on käsitatav üldnõudena kõigi olulise keskkonnamõjuga otsuste tegemise menetlustes, sh menetlustes, kus tähtaeg on juba seaduses paika pandud. Näiteks on planeeringute avaliku väljapaneku tähtajad planeerimisseaduses fikseeritud, ent KeÜS § 28 lg 4 paneb planeerimismenetlust korraldavale haldusorganile sellest hoolimata kohustuse lähtuda väljapaneku tähtaja määramisel sellest, kas avalikkusel on tõhusaks osalemiseks ja valmistumiseks vaja PlanS-s sätestatust pikemat tähtaega.
6. KeÜS § 28 lg 5 eesmärgiks on tagada analoogselt eelnevate lõigetega üldsuse osalemisvõimalus. Samas on materjalide lihtne kättesaadavus oluline ka menetluse kiirendamise seisukohast.
6.1. Mida keerulisem on materjale kätte saada (nt kui materjalid on kättesaadavad ainult paberkandjal ja tööajal haldusorgani tööruumides, või nende kättesaamiseks tuleb esitada teabenõue), seda pikem tähtaeg tuleks avalikkusele osalemiseks määrata (vt ka KeÜS § 28 lg 4 kommentaari).
6.2. Materjalide kättesaadavuse nõue keskkonnaalase otsuse tegemise protsessis tuleneb algselt Århusi konventsiooni art 6 lg-st 6, milles on lisaks sätestatud, et info peab olema kättesaadav tasuta ning see tuleb kättesaadavaks teha viivitamata. Samuti on sätestatud täpsem loetelu minimaalsest infost, mis peab kättesaadav olema. KeÜS § 28 lg-t 5 kohaldades tuleb silmas pidada ka neid konventsiooni nõudeid.
6.3. Materjalide kättesaadavuse peab tagama menetlust läbiviiv haldusorgan. Eriseadustes võib vastav nõue olla ka otsesõnu sätestatud. Näiteks tuleneb KeHJS-st otsustaja kohustus avalikustada KMH programm ja aruanne oma veebilehel.
6.4. KeÜS § 28 lg 5 ei sätesta, millise perioodi jooksul tuleb materjalide kättesaadavus tagada. Sätte eesmärgist tulenevalt peab teave olema lihtsalt juurdepääsetav vähemalt perioodil, mis on vajalik igaühe osalemisõiguse tagamiseks. Teabe kättesaadavusest sõltub otseselt KeÜS § 28 teistest lõigetest tulenevate nõuete – tõhus teavitamine varases etapis (lg 2), avalikkuse kaasamine tõhusalt ja varajases etapis (lg 3), mõistlikud menetlustähtajad (lg 4) – kohane täitmine. Århusi konventsiooni kontrollikomitee on juhtinud tähelepanu, et konventsiooni art 6 lg 6 sõnastusest tulenevalt peavad materjalid olema kättesaadavad „menetluse ajal” (ACCC/2008/24 (Hispaania); ECE/MP.PP/C.1/2009/8/Add.1, p 96). Väljaspool loa- või planeerimismenetlust kehtivad üldised teabe avalikustamise nõuded.
6.5. Eriseadustest võib materjalide avalikustamise perioodi kohta tuleneda täpsem regulatsioon. Näiteks peavad KeHJS kohaselt olema KMH programm ja aruanne avalikustatud otsustaja veebilehel vähemalt kuni nende kohta ettepanekute, vastuväidete ja küsimuste esitamise tähtaja lõpuni (selle sätte kooskõla Århusi konventsiooniga on siiski kaheldav, sest ettepanekute esitamise tähtajaga avalikkuse osalemisvõimalused veel ei lõpe, nt järgneb avalikule väljapanekule avalik arutelu). PlanS seevastu materjalide avalikustamisele otsest tähtaega ei sea. PlanS kohaselt on planeeringu koostamist korraldav ministeerium, maavanem või kohalik omavalitsus kohustatud tagama planeeringu koostamise käigus kogutud andmete ja materjalide säilimise ning huvitatud isikutele kättesaadavuse, ilma et oleks nimetatud kättesaadavuse ajaline periood.
6.6. Asjas tähtsust omavate materjalide sisu või koosseis võib samuti olla täpsemalt määratletud eriseadustes. Kehtiva PlanS kohaselt peab planeeringu avaliku väljapaneku ajal olema maavalitsuse või kohaliku omavalitsuse tööaja jooksul tagatud isikute juurdepääs kõigile planeeringuga seotud materjalidele ja informatsioonile, mis on planeeringu koostamist korraldava maavalitsuse või kohaliku omavalitsuse käsutuses. Kui info loetelu ei ole eriseaduses sätestatud, tuleks lähtuda Århusi konventsiooni art 6 lg-s 6 sätestatud miinimumnõuetest avalikustatavale infole.


Isikliku abistaja teenuse osutamise kord Nõva vallas - sisukord
§ 3 Teenuse sihtgrupp, eesmärk, sisu ja kirjeldus
§ 4 Teenuse taotlemine ja määramine kohaliku omavalitsuse üksuse finantseerimisel
§ 5 Teenuse taotlemine ja määramine teenuse saaja finantseerimisel
§ 6 Teenuse maht, selle osutamise koht ja finantseerimine
§ 7 Teenuse lepingu sõlmimine ja lõpetamine
§ 8 Isiklik abistaja
§ 9 Teenuse aruandlus
§ 10 Teenuse saaja tagasiside ja väljundid
§ 11 Kaebuste käsitlemine, menetlemine ja järelevalve
Vastu võetud 27.09.2017 nr 9
Lisa 2 Tagasiside teenusele


1.1 Rae Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) kui ametiasutus täidab avaliku võimu ülesandeid. Lähtudes isikuandmete kaitse seadusest töötleb vallavalitsus andmeid vaid ulatuses, mis on vajalik talle pandud avalike ülesannete täitmiseks.
1.3 . Andmete töötlemine vallavalitsuses toimub eelkõige isikute enda algatusel.
1.6. Juhul kui isiku hinnangul on ametiasutus kogunud või kasutanud tema andmeid ebaseaduslikult või ei väljasta isikule tema kohta käivaid andmeid, siis on tal õigus pöörduda vastavasisulise kaebusega Andmekaitse Inspektsiooni või kohtu poole.
2.3 Eraisikute kirjad (nii asutusse saabunud kui ka asutusest välja saadetud) registreeritakse elektroonilises dokumendiregistris Amphora. Dokumendiregistrile on kõikidel juurdepääs Rae valla veebilehelt (www.rae.ee).
2.5 Vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele (§ 23 lg 5, § 31 lg 1, § 51 lg-d 6 ja 7) peavad kohaliku omavalitsuse volikogu ja vallavalitsuse õigusaktid (määrused, otsused ja korraldused) ning komisjonide koosolekute protokollid olema igaühele kättesaadavad. Õigusaktid ja protokollid tehakse kättesaadavaks dokumendiregistri kaudu. Õigusaktides ja protokollides ei avalikustata isikute elukohti ning kontaktandmeid (v.a. vajadusel juriidilised isikud). Kui õigusakt sisaldab lisaks isiku nimele ja kontaktandmetele muud seaduse alusel asutusesiseseks kasutamiseks mõeldud teavet, õigusakti ei avalikustata (kohaliku omavalitsuse korralduse seadus § 31 lg 2 ja § 51 lg 8). Kui õigusakti või protokolli sisu on valdavalt asutusesiseks kasutamiseks mõeldud teave, õigusakti või protokolli ei avalikustata.
2.6 Isikuandmed avalikustatakse ainult juhul, kui avalikustamise kohustus tuleneb seadusest. Eraisikute kirjad (nii asutusse saabunud kui ka asutusest välja saadetud) registreeritakse vallavalitsuse elektroonilises dokumendiregistris Amphora. Dokumendiregistrile on kõikidel juurdepääs valla veebilehelt http://server.amphora.ee/atp/raevv/
2.7 Vastavalt haldusmenetluse seadusele (§ 31) on ametiasutusel õigus dokumendi resolutiivosa (dokumendi osa, millega kedagi kohustatakse midagi tegema) avaldada kas üleriiklikus või kohalikus ajalehes või internetipõhises väljaandes „Ametlikud Teadaanded". Dokumendi resolutiivosa avalikustatakse, kui
2.7.1 dokument on vaja kätte toimetada enam kui sajale isikule;
2.7.2 puuduvad andmed menetlusosalise aadressi kohta või kui menetlusosaline ei ela teadaoleval aadressil ja tema tegelik viibimiskoht ei ole teada ning dokumenti ei ole muul viisil võimalik kätte toimetada;
2.7.3 haldusakt on vaja avalikult teatavaks teha ja haldusakt ei kuulu avaldamisele Riigi Teatajas.
2.7.4 Internetipõhises väljaandes „Ametlikud Teadaanded" avalikustab ametiasutus isikuandmeid ka juhul, kui seda näeb ette eriseadus või selle alusel antud õigusakt (vt Riigi Teataja seadus § 13, Ametlike Teadaannete põhimäärus; Ametlikud Teadaanded).
3.3 Vastavalt isikuandmete kaitse seadusele (§ 26), avaliku teenistuse seadusele (§ 67) on volikogu ja vallavalitsuse komisjonide liikmed nii volituste ajal kui ka pärast volituste lõppemist ning ametiasutuse teenistujad nii teenistussuhte ajal kui pärast selle lõppemist kohustatud hoidma salajas teiste inimeste perekonna- ja eraellu puutuvaid andmeid ning muud konfidentsiaalsena saadud informatsiooni.
3.5 Väärteoteate esitaja andmed avaldab ametiasutus teistele menetlusosalistele ulatuses, mis on menetlusseadustikes ette nähtud ning asja lahendamiseks vajalik. Väärteomenetluses ei tagata tunnistaja anonüümsust (v.a korruptsioonivastase seaduse § 6 lõike 2 alusel korruptsioonijuhtumist teatamisel ja lastekaitsega seotud ülesannete täitmisel).
4.1.1 Lähtuvalt isikuandmete kaitse seadusest (§ 19) on igal isikul õigus saada teada, milliseid isikuandmeid tema kohta ametiasutuses kogutakse ja on kogutud;
Vajadusel esitada vastav avaldus Rae Vallavalitsuse kantseleisse Aruküla tee 9, Jüri alevik, 75301, Rae vald, Harjumaa või e-posti aadressile info@rae.ee või otse konkreetset teavet omava ametniku poole.
4.6 Väärteoteate esitaja andmed avaldab ametiasutus teistele menetlusosalistele ulatuses, mis on menetlusseadustikes ette nähtud ning asja lahendamiseks vajalik. Väärteomenetluses ei tagata tunnistaja anonüümsust (v.a korruptsioonivastase seaduse § 6 lõike 2 alusel korruptiivsest teost teatamisel ja lastekaitsega seotud ülesannete täitmisel).