1.2. Ehkki KeÜS §-s 53 ei öelda otsesõnu, et keskkonnaluba tuleb anda kirjalikus vormis, ei jäta normi sisu selles osas siiski mingeid kahtlusi. KeÜS § 53 lg-s 1 loetletakse teave, mida keskkonnaluba peab sisaldama ning lõige 3 räägib keskkonnaloa vormidest. Nendest viidetest nähtub selgelt, et keskkonnaluba tuleb anda kirjalikus vormis (vt ka HMS § 55 lg 2). Seadus või määrus võib reguleerida ka keskkonnaloa väljastamist digitaalselt allkirjastatud dokumendina ning enamasti sõltub selline võimalus taotleja nõusolekust.
2.1. Keskkonnaloas märgitakse kõigepealt loa omaja nimi, samuti isiku- või registrikood (KeÜS § 53 lg 1 p 1). Loa omaja nimena märgitakse loa vormile füüsilisest isikust loa omaja ees- ja perekonnanimi ja isikukood ning juriidilisest isikust loa omaja ärinimi ja äriregistri kood. Tänapäeval on nende andmete kontroll vähemalt Eesti elektroonilistesse registritesse kantud isikute puhul võrdlemisi lihtne ning eksituste vältimiseks oleks otstarbekas loa väljastajal kanda loale andmed registris oleval kujul (sh juriidilise isiku vormile viitava täiendi paigutuse ja kuju osas).
2.2. Lisaks loa omaja nimele peavad loast nähtuma ka loa omaja aadress ja kontaktandmed (KeÜS § 53 lg 1 p 2). Täiendavalt tuleb märkida kontaktisiku aadress ja kontaktandmed, kui need erinevad loa omaja andmetest. Kontaktisik on inimene, kelle poole saab ja tuleb luba puudutavates küsimustes esmajärjekorras pöörduda (nt seoses keskkonnajärelevalve teostamise või keskkonnaohuga). Seejuures ei pruugi kontaktisikuna märgitud isik olla loa omaja seaduslik esindaja (nt juhatuse liige). Kontaktandmetena tuleb esitada teave, mille kaudu on võimalik loa omaja ja kontaktisikuga operatiivselt ühendust saada. Kui loa omaja tegutseb mitme käitise kaudu, siis võib kontaktisik olla iga käitise jaoks erinev.
2.4. Keskkonnaloa üks olulisemaid osasid on kahtlemata lubatava tegevuse kirjeldus (KeÜS § 53 lg 1 p 4). Keskkonnaloast peab selgelt ja üheselt nähtuma, mida loa omaja selle loa alusel võib teha. KeÜS § 53 lg 1 p 4 sõnastusest ilmneb, et lubatavat tegevust tuleb loas kirjeldada „vastavalt seaduses sätestatud nõuetele”. Kuigi üldiselt on keskkonnaloaga lubatavad tegevused nimetatud KeÜS § 41 lg-s 1, siis antud normi mõttes tuleb tegevuse kirjeldamisel lähtuda eelkõige valdkondlikus eriosa seaduses täpsemalt sätestatust. Kui eriosa seadus kasutab tegevuse kirjeldamisel erineva üldisuse astmega teokirjeldusi, siis tuleb loas esitada neist konkreetset tegevust kõige täpsemalt kirjeldav. Näiteks kui isikul on lubatud tegeleda veevõtuga pinnaveekogust, siis ei piisa, kui lubatava tegevusena märgitakse loasse lihtsalt „vee erikasutus”. Loast peab nähtuma, et luba on antud „veevõtuks pinnaveekogust”, ning loa ülejäänud osadest peab ilmnema, millisest veekogust ja selle osast vett võib võtta, samuti võetava vee lubatud kogus ja muud olulised tingimused veevõtuks.
2.7. Keskkonnaloas määratakse seadusega sätestatud juhtudel nõuded, mis esitatakse loodusvarade otstarbeka kasutamise tagamiseks ja keskkonnaloaga lubatud tegevusest tuleneva keskkonnahäiringu vähendamiseks. KeÜS § 53 lg 1 p 6 hõlmab keskkonnakasutusega seonduvate kohustuste tuumikut – loodusvarasid tuleb kasutada otstarbekalt ning keskkonnahäiringuid tuleb vähendada.
2.7.1. See punkt omab põhimõttelist tähendust ressursimahukate tegevuste korral, nagu näiteks kaevandamine või vee erikasutuse teatud viisid, kuna nende tegevuste juures on võimalused loodusvarade säästmiseks kõige suuremad (vrdl nt hambaarstile väljastatud kiirgusloaga). Ühtlasi on KeÜS § 53 lg 1 p 6 keskkonna kõrgetasemelise kaitse põhimõtte (KeÜS § 8) ning loodusvarade säästliku kasutamise põhimõtte (KeÜS § 13) rakenduskanaliks. KeÜS § 53 lg 1 p 6 alusel kehtestatud nõuded on olulised ka KeÜS §-ga 17 käitajale pandud loodusvarade säästva kasutamise kohustuse täpsustamiseks.
2.8. Keskkonnaluba peab sisaldama seaduses sätestatud juhul tegevuse juures rakendatavaid ohutusmeetmeid ja õnnetuse tagajärgede leevendamise meetmeid (KeÜS § 53 lg 1 p 7). Loas tuleb esitada kõige olulisemate ja tavapärasemate ohutusmeetmete ja õnnetuse tagajärgede leevendamise meetmete kirjeldus. Oluline on märkida, et loa omaja kohustused seoses ohutusega ja õnnetuste tagajärgede leevendamisega ei piirdu loas esitatud nõuete täitmisega. Loa omaja peab olema valmis kohaldama ka selliseid abinõusid, mida ei ole loas nimetatud, kuid mis on konkreetsele ohuolukorrale reageerimiseks vajalikud, mistõttu tuleb loa omajal olla ohutust tagades paindlik. Vastasel korral riskib loa omaja sellega, et tekitatakse kahju (sh keskkonnakahju) ning tal tekib kahju hüvitamise (keskkonnakahju heastamise) kohustus, mis eelduslikult on oluliselt kulukam ja aeganõudvam kui ohutusmeetmete ja asjakohaste õnnetuse tagajärgede leevendamise meetmete rakendamine. Ohutusmeetmeid ja õnnetuse tagajärgede leevendamise meetmeid peab rahastama loa omaja, kuivõrd nende meetmete rakendamata jätmise korral ei ole võimalik anda talle ka tema tegevuseks vajalikku keskkonnaluba. Ühtlasi on ohutusmeetmete ja õnnetuse tagajärgede leevendamise meetmete rakendamisega seotud kulude asetamine loa omajale kooskõlas „keskkonna kasutaja maksab” põhimõttega (KeÜS § 12).
2.8.1. Olukorras, kus loa omajale tulenevad teatud ohutusnõuete järgimise või meetmete rakendamise kohustused seadusest või määrusest, ei ole soovitatav nende automaatne ümberkirjutamine keskkonnaloas. Ümberkirjutus ei pruugi olla ammendav ning seaduses või määruses kehtestatud nõudeid võidakse ka hiljem muuta. Nii võib tekkida segadus selles osas, millised nõuded kehtivad. Kui seadusest või määrusest nähtub, et vastavad kohustused kohalduvad otse ning ei vaja keskkonnaloas eraldi sõnastamist, puudub ka vajadus nende sätestamiseks keskkonnaloa nõuetena. Samas, kui loa väljastaja peab seda vajalikuks, ei ole keelatud esitada keskkonnaloas informeerivaid viiteid, et teavitada loa omajat kohustusest arvestada muude nõuete kõrval ka teatud õigusaktidest tulenevate ohutusnõuetega.
2.11. Keskkonnaluba võib sisaldada ka nõuet edastada keskkonnaloa andjale teavet (KeÜS § 53 lg 1 p 10). Millistes küsimustes loa andjale teavet peab esitama, see tuleneb keskkonnaseadustiku eriosa seadustest. Tavapäraseks ja enamasti juba õigusaktidega sätestatud nõudeks on regulaarsete andmete esitamine loa alusel teostatava keskkonnakasutuse kohta. Sagedasti nõutakse loa omajalt ka tegevuses või kasutatavas tehnoloogias kavandatavatest muudatusest jms teavitamist (vt ka KeÜS § 20 lg 2 kommentaare).
2.12. Keskkonnaluba võib sisaldada ka muid kõrvaltingimusi (KeÜS § 53 lg 1 p 11). Eelkõige võib tekkida vajadus kõrvaltingimuste sätestamiseks tegevusest mõjutatud isikute õiguste ja huvidega arvestamiseks, kusjuures silmas tuleb pidada nii klassikalisi õigusi (nt naabri omandiõigus – AÕS §-d 143-144) kui ka KeÜS § 23 lg-s 1 sätestatud õigust. Näiteks kui tegevusega kaasneb ülemäärane müra, siis võib olla vajalik reguleerida müratõkke paigaldust või häiritud inimese kodu akende vahetamist mürakindlamate vastu (vastavate isikute nõusolekul).
2.13. Keskkonnaloa ühe osa moodustab põhjendus loa andmise otsustamise ajal esitatud kirjalike ettepanekute ja seisukohtadega arvestamise või arvestamata jätmise kohta (KeÜS § 53 lg 1 p 12). Nimetatud ülevaade moodustab üksnes ühe osa loa põhjendusest, ehk teisisõnu ei ole tegemist loa resolutiivosaga. Keskkonnaloa andmisel ei ole enamasti motiveerimiseks piisav üksnes põhjendus loa andmise otsustamise ajal esitatud kirjalike ettepanekute ja seisukohtadega arvestamise või arvestamata jätmise kohta. Keskkonnaluba kui haldusakt peab olema põhjendatud (HMS § 56) ka siis, kui menetluse käigus seisukohti ei esitatudki. Praktikas on levinud lahendus, kus keskkonnaload väljastatakse korraldusega, milles esitatakse keskkonnaloa andmise kaalutlused ning ka vastused esitatud seisukohtadele. Õiguslikult moodustavad selline korraldus ja keskkonnaluba ühtse haldusakti. Seda praktikat võib pidada mõistlikuks, kuna keskkonnaluba kui hilisemalt töös kasutatavat dokumenti ei ole mõistlik üle koormata informatsiooniga, mis oli oluline eelkõige loa väljastamisel. Vormikohases keskkonnaloas oleks mõistlik esitada loa andmise otsustamise ajal esitatud kirjalike ettepanekute ja seisukohtadega arvestamise või arvestamata jätmise põhjendus lühidalt ja konkreetselt, tehes vajadusel viite põhjalikumatele motiividele, mis on esitatud loa väljaandmise korralduses. Oluline on, et vormikohane keskkonnaluba ja selle juurde kuuluv väljaandmise korraldus oleksid samaväärselt avalikustatud ning kättesaadavad.
2.14. Kui seadusega on sätestatud keskkonnaloas mis tahes muude andmete esitamine, siis esitatakse loas ka need andmed (KeÜS § 53 lg 1 p 13). Selle punkti alusel täiendavate andmete või nõuete esitamise võimalus ja ulatus tulenevad tervikuna keskkonnaseadustiku eriosa seadustest.
3.1. KeÜS kommentaaride avaldamise hetke seisuga hinnates on varasemalt väljastatud keskkonnaload valdavalt tähtajalised ning nende tähtajad on varieeruvad (nt maavara kaevandamise luba antakse kuni 30 aastaks; jäätmeluba antakse kuni 5 aastaks).
3.2. Riik peab tagama ühelt poolt kõrgetasemelise keskkonnakaitse, kuid samas peab ka keskkonnahaldus olema efektiivne ning vältima ebamõistlikku halduskoormust. Tegevuste puhul, mis eeldatavasti kestavad pikemat aega ning millega seoses ei ole ette näha tegevuse või keskkonnaolukorra olulist muutmist lähiaastatel, koormab tähtajaliste keskkonnalubade väljastamine ebamõistlikult nii taotlejaid kui ka haldusorganeid. Näiteks kui taotletakse külale puurkaevust vee võtmiseks keskkonnaluba ning eeldatavasti kestab see tegevus aastakümneid, siis ei ole mõistlik sundida taotlejat iga viie aasta tagant uut luba taotlema ning samuti poleks mõistlik viia läbi täiemahulist haldusmenetlust, kui keskkonnakaitseline vajadus selleks puudub või ei ole see kuigi oluline. Alates 2014. aastast on Keskkonnaametil võimalik anda vee erikasutuslubasid tähtajatult.
3.3. Loa andmine tähtajatuna ei tähenda aga seda, et luba ei saaks muuta. Põhimõtteline muudatus, mille KeÜS ette näeb, ongi seotud sellega, et arvestamist vajavate huvide kaitseks ei nõuta alati tingimata perioodilist lubade uuendamist ja igakordset täiemahulist haldusmenetlust, vaid peetakse piisavaks seda, et vajaduse ilmnemisel saab luba muuta või selle hoopis kehtetuks tunnistada (vt KeÜS § 59 ja § 62 kommentaare).
4. Keskkonnaloa vormid kehtestab määrusega valdkonna eest vastutav minister (KeÜS § 53 lg 3), kelleks on käesoleval ajal keskkonnaminister (VVS § 3 lg 2). KeÜS näeb ette, et üldjuhul saab käitaja kõigiks KeÜS § 41 lg-s 1 nimetatud seotud tegevusteks ühe keskkonnaloa. See tähendab, et näiteks ühele käitajale varem eraldi väljastatud vee erikasutusloa ja jäätmeloa tingimused hakkavad sisalduma keskkonnaloa osana või peatükina vastavatel vee erikasutust ning jäätmekäitlust käsitlevatel vormidel. Kui konkreetne käitaja mõne KeÜS § 41 lg-s 1 nimetatud tegevusvaldkonnaga ei tegele, ei sisalda tema keskkonnaluba ka sellise tegevusvaldkonna vorme. Kui aga keskkonnaluba omav isik alustab tegevust mõnel uuel tegevusalal, siis on võimalik tema keskkonnaluba muuta ja anda talle soovitud õigus, täiendades keskkonnaluba vastavat valdkonda käsitleva vormikohase osaga.


§ 8 Alusetu omandamise ja säästmise sätete kohaldamine
§ 152 Reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse seadmine
§ 154 Tasu reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse eest
§ 21 Ostueesõiguse teostamise erisused
§ 24 Isikud
Asjaõigusseadus (RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509) jõustub 1993. aasta 1. detsembril.
§ 3 - 4. [kehtetud]
Valduse kaitseks kohaldatakse asjaõigusseaduse §-de 40 - 50 sätteid üksnes juhul, kui valdust on rikutud või valdus on ära võetud pärast 1993. aasta 30. novembrit.
(2) Omandi kaitseks hagi esitamise tähtaeg on 10 aastat, kui asjaõigusseadusest või käesolevast seadusest ei tulene teisiti.
§ 8. Alusetu omandamise ja säästmise sätete kohaldamine
Asjaõigusseaduse §-des 108 ja 117 tähendatud alusetu rikastumise sätetena kohaldatakse Eesti NSV tsiviilkoodeksi (ENSV Teataja 1964, 25, 115; 1968, 46, 341; 1969, 30, 295; 1970, 37, 332; 1973, 9, 68; 44, 389; 53, 465; 1974, 28, 247; 1977, 6, 72; 37, 424; 1980, 31, 490; 1985, 27, 451; 1986, 19, 251; 1988, 6, 68; 25, 295 ja 296; 1989, 17, 203; Eesti Vabariigi Teataja 1990, 20, 300; RT 1990, 12, 128; 1992, 33, 418; 49, 615; RT I 1993, 72/73, 1021; 1994, 25, 406; 53, 889; 63, 1065; 1996, 31, 630; 38, 752) §-de 477 ja 478 sätteid.
Asjaõigusseaduse §-des 320 - 324 sätestatud kinnipidamisõigust võib teostada ka nende asjade suhtes, mis on seaduslikult võlausaldaja valdusse sattunud enne 1993. aasta 1. detsembrit, samuti nende nõuete tagamiseks, mis on tekkinud enne 1993. aasta 1. detsembrit.
(4) Kinnistusamet peab kinnistusregistriosa avamisest teatama ehitise asukohajärgsele riiklikule hooneregistrile.
(5) Kui maa erastamise aluseks olnud otsus tühistatakse pärast maa esmakinnistamist ja kinnistusraamatu kanne muutub seetõttu ebaõigeks, on isikul, kelle õigust on ebaõige kandega rikutud, õigus nõuda kande parandamiseks nõusolekut isikult, kelle õigust parandamine puudutab. Nõude rahuldamisel kantakse kinnistusraamatusse omanikuna riik .
(2) Kinnistusamet peab kinnistusregistriosa avamisest teatama ehitise asukohajärgsele riiklikule hooneregistrile.
(6) Kuni ehitisealuse maa kandmiseni kinnistusraamatusse või riigi omandisse jäetud või munitsipaalomandisse antud maa riigi maakatastrisse kandmiseni võib ehitist, selle mõttelist osa, reaalosana erastatud eluruumi või elamus asuvat mitteeluruumi, kaasomandi lõppemisel tekkinud ehitise reaalosa võõrandada ja pärida kui vallasasja. Ehitise või selle osa võõrandamise tehing peab olema notariaalselt tõestatud. Ehitise tasuta üleandmisel, kui üleandmisel on üheks pooleks riik või kohalik omavalitsusüksus, omandireformi aluste seaduse ja sellest tulenevate õigusaktide alusel tehingu tegemisel ning ehitise müümisel täituri poolt enampakkumisel ei ole notariaalne tõestus nõutav, välja arvatud eluruumide, elamu mõttelise osa ja elamutes asuvate mitteeluruumide erastamisel. Alates 1993. aasta 1. detsembrist kuni asjaõigusseaduse rakendamisega seotud õigusaktide muutmise seaduse jõustumiseni tehtud ehitise võõrandamise tehing ei ole tehingu notariaalse vormi mittejärgimise tõttu tühine, kui käesolev paragrahv ei nõua ehitise võõrandamise tehingu notariaalset vormi. Ehitist või selle osa võib vallasasjana võõrandada kuni 2001. aasta 31. detsembrini. Kui ehitis on panditud enne 2001. aasta 31. detsembrit, võib ehitist võõrandada pandiga tagatud nõude täitmiseks.
(6) Kuni ehitisealuse maa kandmiseni kinnistusraamatusse või riigi omandisse jäetud või munitsipaalomandisse antud maa riigi maakatastrisse kandmiseni võib ehitist, selle mõttelist osa, reaalosana erastatud eluruumi, elamus asuvat mitteeluruumi, elamuühistu liikme omandisse antud korterit, endise korteriühingu liikme omandisse antud korterit või kaasomandi lõppemisel tekkinud ehitise reaalosa võõrandada ja pärida kui vallasasja. Ehitise või selle osa võõrandamise tehing peab olema notariaalselt tõestatud. Ehitise tasuta üleandmisel, kui üleandmisel on üheks pooleks riik või kohalik omavalitsusüksus, omandireformi aluste seaduse ja sellest tulenevate õigusaktide alusel tehingu tegemisel ning ehitise müümisel täituri poolt enampakkumisel ei ole notariaalne tõestus nõutav, välja arvatud eluruumide, elamu mõttelise osa ja elamutes asuvate mitteeluruumide erastamisel. Alates 1993. aasta 1. detsembrist kuni asjaõigusseaduse rakendamisega seotud õigusaktide muutmise seaduse jõustumiseni tehtud ehitise võõrandamise tehing ei ole tehingu notariaalse vormi mittejärgimise tõttu tühine, kui käesolev paragrahv ei nõua ehitise võõrandamise tehingu notariaalset vormi. Ehitist või selle osa võib vallasasjana võõrandada kuni 2003. aasta 31. detsembrini. Nimetatud tähtaega ei rakendata käesoleva seaduse § 15 2 1. lõikes nimetatud tehnorajatiste suhtes. Kui ehitis on panditud enne 2003. aasta 31. detsembrit, võib ehitist võõrandada pandiga tagatud nõude täitmiseks. Ehitist või selle osa võib pärast 2003. aasta 31. detsembrit vallasasjana võõrandada pankroti-, täite- ja sundvõõrandamismenetluse korras.
(9) Ehitise pärimisele kohaldatakse Eesti seadusi. Kui ehitisealune maa on pärast testamendi tegemist kantud kinnistusraamatusse, pärib ehitise maa pärinud isik. Isikul, kes testamendi kohaselt pidi pärima ehitise, on õigus nõuda hoonestusõiguse seadmist ehitisealusele ja ehitise teenindamiseks vajalikule maale ühe aasta jooksul, arvates nimetatud maa omandi ülemineku kandmisest kinnistusraamatusse. Muus osas kohaldatakse hoonestusõiguse seadmisele käesoleva seaduse § 15 1. ja 4. lõike sätteid.
[RT I 2001, 94, 582 - jõust. 20.12.2001]
(1) Enne 1993. aasta 1. detsembrit Eesti NSV tsiviilkoodeksi §-de 196 - 205 või Eesti Vabariigi pangaseaduse (ENSV Teataja 1989, 41, 647; RT 1990, 2, 36; 1991, 16, 222; 1992, 31, 411; RT I 1993, 28, 498; 72/73, 1021; 1995, 4, 36) § 42 alusel tekkinud pandiõiguse korral, kus pandieseme valdus ei ole pandilepingu kohaselt üle läinud pandipidajale, jääb panditud asi pantija valdusesse ja pandiõigusele kohaldatakse asjaõigusseaduse § 276 1. lõiget, § 277 - 280, 283 - 285, § 286 punkti 1, § 289 3., 4. ja 5. lõiget, § 291, 304, 306. Nõude üleminekul uuele võlausaldajale läheb temale üle ka pandiõigus. Kui võlgnik ei täida pandiga tagatud nõuet, rahuldatakse pandipidaja nõue panditud asja väärtusest kohtu otsuse alusel või kohesele sundtäitmisele alludes täitemenetluse seadustikus (RT I 1993, 49, 693; 1997, 43/44, 723; 1998, 41/42, 625; 51, 756; 61, 981; 103, 1695; 1999, 18, 302; 27, 380) kehtestatud korras.
(2) Kuni ehitisealuse maa kandmiseni kinnistusraamatusse või riigi omandisse jäetud või munitsipaalomandisse antud maa riigi maakatastrisse kandmiseni võib ehitist või selle mõttelist osa pantida valdust üle andmata. Pandile kohaldatakse käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatud pandiõiguse sätteid. Samale ehitisele või samale ehitise osale ei või seada mitut panti.
(3) Kui ehitis oli koormatud mitme pandiõigusega, kantakse need hüpoteekidena kinnistusraamatusse vastavalt kinnistamisavalduste registreerimisele kinnistuspäevikus. Pandipidajal on ehitise pandilepingu alusel asjaõigusseaduse § 121 1. lõikes sätestatud õigus. Kui kinnisasi on pärast kinnistusraamatusse kandmist omandatud heauskse omandaja poolt, ei saa nõuda senise pandiõiguse hüpoteegina sissekandmist. Hüpoteegisummana kantakse kinnistusraamatusse ehitise pandiga tagatud võla summa, kui pooled ei lepi kokku teisiti.
(31) Kui ehitise või ehitiseosa juurde kuuluva maa esmakinnistamiseks antava hooneregistri tõendi väljastamisel nähtub hooneregistrist, et ehitis või selle osa on koormatud pandiga või kohtulahendi alusel hooneregistrisse kantud keelu või arestiga, teatab hooneregister nimetatud tõendi väljastamisest kohe kirjalikult hooneregistrist nähtuvate pantide pandipidajatele ja kohtulahendi alusel hooneregistrisse kantud keeldude ja arestide järgi õigustatud isikutele. Teatele lisatakse maa esmakinnistamiseks väljastatud hooneregistri tõendi kinnitatud ärakiri.
(1) Maakasutusõiguseta või ehitusloata püstitatud ehitis või selle osa (juurdeehitis), mis on maaga püsivas ühenduses, on asjaõigusseaduse § 16 kohaselt maatüki oluline osa. Maakasutusõiguse või ehitusloata püstitatud ning omandireformi aluste seaduse ja sellest tulenevate õigusaktide alusel üleantava ehitise või selle osa või teeseaduse (RT I 1999, 26, 377; 93, 831) § 2 2. lõikes nimetatud rajatise suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 13 sätteid ning ehitist võib käsutada pärast ehitisele kasutusloa andmist. Õigusliku aluseta püstitatud ehitisele kasutusloa andmine toimub planeerimis- ja ehitusseaduse (RT I 1995, 59, 1006; 1996, 36, 738; 49, 953; 1999, 27, 380; 29, 398 ja 399) § 70 alusel, kuid sellega ei või rikkuda maa tagastamise õigustatud subjekti õigusi.
(2) Maa omaniku ja ehitaja vahelistele suhetele kohaldatakse asjaõigusseaduse §-de 138 ja 139 sätteid, välja arvatud käesoleva paragrahvi 1. lõike teises lauses sätestatud ehitise puhul.
(4) Ehitise omanikul on õigus nõuda, et hoonestusõiguse tähtaeg ei oleks lühem kui ehitise eeldatava püsimise tähtaeg. Maa omanikul on õigus nõuda, et hoonestusõiguse tähtaeg ei oleks pikem kui ehitise eeldatava püsimise tähtaeg. Erinevalt asjaõigusseaduse § 251 1. lõikes sätestatust võib nimetatud hoonestusõiguse tähtaeg olla lühem kui 36 aastat.
§ 152. Reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse seadmine
(1) Tehnovõrgu ja -rajatise (tehnorajatise) omanikul, kellele kuuluv tehnorajatis on püstitatud võõrale maale õiguslikul alusel enne 1999. aasta 1. aprilli, on õigus nõuda kümne aasta jooksul, arvates tehnorajatisega seotud maa kandmisest kinnistusraamatusse, kas reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse (servituudi) seadmist tehnorajatise teenindamiseks ja remontimiseks.
(2) Juba kinnistusraamatusse kantud maatükil asuva tehnorajatise omanikul on käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud õigus kuni 2008. aasta 30. detsembrini.
(3) Kui tehnorajatise omanik ei nõua käesoleva paragrahvi 1. ja 2. lõikes nimetatud tähtaja jooksul reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse seadmist või ei likvideeri selle aja jooksul tehnorajatist, on maatüki omanikul õigus nõuda tehnorajatise kõrvaldamist ja sellega seotud kahjude hüvitamist tehnorajatise omaniku poolt.
(1) Kinnisasja omanik võib reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse seadmisest keelduda, kui tehnorajatise edasine asumine kinnisasjal selle kasutamist oluliselt takistab ja omaniku kahju tehnorajatisest on suurem kui tehnorajatise teise kohta ümberpaigutamise kulud, samuti juhul, kui omanik kannab kõik tehnorajatise ümberpaigutamise kulud ja annab selleks tehnorajatiseomanikule eelnevalt piisava tagatise.
§ 154. Tasu reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse eest
(1) Käesoleva seaduse § 152 1. lõikes nimetatud tehnorajatise omanik, kelle kasuks seatakse reaalservituut või isiklik kasutusõigus, on kuni 2009. aasta 1. jaanuarini vabastatud tasu maksmisest nimetatud piiratud asjaõiguse eest.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaja möödumisel ei tohi omaniku poolt nõutav tasu reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse eest ületada vastava tasu kohalikku tavalist suurust.
(1) Kohalikul omavalitsusel on kuni 2002. aasta 1. jaanuarini oma haldusterritooriumil kõigi kinnisasjade suhtes nende igat liiki võõrandamisel igakordne ostueesõigus vastavalt asjaõigusseaduse §-dele 256 - 275, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti. Kui kinnisasi asub mitme kohaliku omavalitsuse territooriumil, on neil kohalikel omavalitsustel ühine ostueesõigus.
§ 21. Ostueesõiguse teostamise erisused
(1) Notar on kohustatud pärast kinnisasja või selle mõttelise osa võõrandamise tehingu tõestamist esitama tehingu tõestatud ärakirja võõrandaja kulul kohalikule omavalitsusele, kelle halduspiirkonnas kinnisasi asub.
(2) - (3) [kehtetud]
§ 24. Isikud
(2) Asjaõigusseaduse § 51 2. lõikes, § 159 1. lõikes, § 167 1. lõikes ja § 168 1. lõikes nimetatud avalik-õiguslikeks isikuiks loetakse üksnes riiki ja kohalikku omavalitsusüksust.
(3) - (4) [kehtetud]
§ 25 - 26. [käesolevas tekstist välja jäetud]


Jaekaubandusettevõttes loomse toidu töötlemise ja selle turustamise hügieeninõuded – Riigi Teataja
Jaekaubandusettevõttes loomse toidu töötlemise ja selle turustamise hügieeninõuded
Jaekaubandusettevõttes loomse toidu töötlemise ja selle turustamise hügieeninõuded - sisukord
§ 2 Hakkliha ja hakklihast lihavalmistised
§ 3 Värske liha
§ 4 Muu loomne toit
Vastu võetud 15.06.2006 nr 75
RTL 2006, 49, 901
01.06.2007 RTL 2007, 47, 837 01.07.2007
Määrus kehtestatakse «Toiduseaduse» § 26 lõike 3 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid (ELT L 139, 30.04. 2004, lk 55–205), artikli 1 lõike 5 punkti c alusel.
(1) Määruses kehtestatakse jaekaubandusettevõttes sellise loomse toidu töötlemise hügieeninõuded, mis on mõeldud müümiseks või muul viisil tasu eest või tasuta üleandmiseks (edaspidi turustamine) teisele jaekaubandusettevõtjale, sealhulgas toitlustusettevõtjale, kes turustab selle oma jaekaubandusettevõttest, sealhulgas toitlustusettevõttest, tarbijale, või mis on mõeldud viimiseks samale ettevõtjale kuuluvasse teise jaekaubandusettevõttesse, sealhulgas toitlustusettevõttesse, kust see loomne toit turustatakse tarbijale.
(2) Loomse toidu töötlemine selle määruse tähenduses on mis tahes algset toodet muutev tegevus, nagu näiteks lõikamine, peenestamine, soolamine, kuumutamine, suitsutamine, laagerdamine, kuivatamine, marineerimine, maitsestamine, ekstraheerimine või nende protsesside kombinatsioon.
§ 2. Hakkliha ja hakklihast lihavalmistised
(1) Jaekaubandusettevõttes liha töötlemise tulemusena saadud hakkliha ja hakklihast lihavalmistisi on keelatud turustada teisele jaekaubandusettevõtjale, välja arvatud toitlustusettevõtjale, kes turustab nimetatud tooted kohalikust toitlustusettevõttest kuumtöödelduna tarbijale, ning on keelatud viia samale ettevõtjale kuuluvale teise jaekaubandusettevõttesse, välja arvatud kohalikku toitlustusettevõttesse, kust nimetatud tooted turustatakse üksnes kuumtöödelduna tarbijale.
(2) Kohalik toitlustusettevõte on selle jaekaubandusettevõttega, kust turustatakse hakkliha või hakklihast lihavalmistisi, samas maakonnas asuv toitlustusettevõte, sealhulgas ettevõte või asutus, nagu näiteks kool või lasteaed, kus tegeletakse muu hulgas ka toitlustamisega. Veterinaar- ja Toiduameti nõusolekul võib kohalikuks toitlusettevõtteks olla ka naabermaakonnas asuv toitlustusettevõte.
[RTL 2007, 47, 837 - jõust. 01.07.2007]
(3) Hakkliha ja hakklihast lihavalmistised turustatakse lõikes 1 nimetatud toitlustusettevõtjale või viiakse lõikes 1 nimetatud kohalikku toitlustusettevõttesse Veterinaar- ja Toiduameti nõusolekul.
(4) Jaekaubandusettevõttes töödeldakse, säilitatakse ja veetakse hakkliha ja hakklihast lihavalmistisi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta (ELT L 226 25.06. 2004, lk 3–21) lisa II ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 lisa III jao V peatüki III lõike 2 punkti c alapunkti i nõuete kohaselt.
§ 3. Värske liha
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 lisa II nõudeid kohaldatakse jaekaubandusettevõttes, kus:
1) töödeldakse värsket liha lõpptoodanguks kuni 1000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava värske liha, hakkliha, lihavalmististe ja lihatoodete kogus ei ületa kokku 50% nädalas töödeldud värske liha üldkogusest;
2) töödeldakse värsket liha lõpptoodanguks 1000–5000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava värske liha, hakkliha, lihavalmististe ja lihatoodete kogus ei ületa kokku 25% nädalas töödeldud värske liha üldkogusest.
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 asjakohaseid nõudeid kohaldatakse jaekaubandusettevõttes, kus:
1) töödeldakse värsket liha lõpptoodanguks kuni 1000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava värske liha, hakkliha, lihavalmististe ja lihatoodete kogus ületab kokku 50% nädalas töödeldud värske liha üldkogusest;
2) töödeldakse värsket liha lõpptoodanguks 1000–5000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava värske liha, hakkliha, lihavalmististe ja lihatoodete kogus ületab kokku 25% nädalas töödeldud värske liha üldkogusest.
§ 4. Muu loomne toit
(1) Jaekaubandusettevõttes, kus töödeldakse muud loomset toitu, nagu näiteks kala, joogipiim ja munad, lõpptoodanguks kokku kuni 3000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava loomse toidu kogus ei ületa 25% nädalas töödeldud loomse toidu üldkogusest, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 lisa II nõudeid.
(2) Jaekaubandusettevõttes, kus töödeldakse muud loomset toitu, nagu näiteks kala, joogipiim ja munad, lõpptoodanguks üle 3000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava loomse toidu kogus ületab 25% nädalas töödeldud loomse toidu üldkogusest, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 asjakohaseid nõudeid.
(1) Jaekaubandusettevõttes, kus töödeldakse värsket liha lõpptoodanguks kuni 10000 kg nädalas ja kus teise jaekaubandusettevõttesse viidava värske liha, hakkliha, lihavalmististe ja lihatoodete kogus ületab 25% nädalas töödeldud värske liha üldkogusest, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 lisa II nõudeid kuni 1. jaanuarini 2007. a.
(2) Määrus jõustub 1. juulil 2006. a.


§ 4 Elektripaigaldiste liigitus2 ELEKTRISEADE JA -PAIGALDIS
§ 8 Nõuetele mittevastava elektriseadme esitlemine3 TEAVITATUD ASUTUS
§ 10 Teavitatud asutusele esitatavad nõuded4 ELEKTRIPAIGALDISE KASUTUSELE VÕTMINE JA KASUTAMINE
§ 16 Häired ja ohud ning elektripaigaldise elektritöö tegemisega kaasnevad kulud5 ELEKTRITÖÖ
§ 21 Elektritöö juhi kohustused6 TEHNILINE KONTROLL
§ 27 Elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta andmete esitamine7 PERSONALI SERTIFITSEERIMINE
§ 31 Personali sertifitseerimise asutus8 ETTEVÕTJA REGISTREERIMINE
§ 36 Vastutuskindlustus9 RIIKLIK JÄRELEVALVE
§ 43 Nõuetele vastavuse kontrollimine10 VASTUTUS
§ 49 Menetlus11 RAKENDUSSÄTTED
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:01.02.2009Redaktsiooni kehtivuse lõpp:27.12.2009Avaldamismärge:
Elektriohutusseadus1Vastu võetud 24.01.2007RT I 2007, 12, 64jõustumine 20.07.2007Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine22.11.2007RT I 2007, 66, 40801.01.200815.05.2008RT I 2008, 22, 14920.06.200819.06.2008RT I 2008, 30, 19101.07.200810.12.2008RT I 2009, 3, 1301.02.20091. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Seaduse reguleerimisala Käesolev seadus sätestab inimesele, varale ja keskkonnale elektrist tulenevate ohtude ja elektromagnetiliste häirete vältimise ja vähendamise eesmärgil nõuded: 1) elektriseadmele ja -paigaldisele, nende turule laskmisele, kasutusele võtmisele ja kasutamisele ning nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise korrale; 2) elektripaigaldise omanikule, teavitatud asutusele, elektritöö ettevõtjale, tehnilise kontrolli teostajale, personali sertifitseerimise asutusele, elektripaigaldise käidu korraldajale ja elektritöö juhile; 3) ettevõtja registreerimisele ja riikliku järelevalve teostamisele.§ 2. Teiste seaduste kohaldamine (1) Kui elektriseadmest või -paigaldisest tulenevate elektriliste ohtude või elektromagnetiliste häirete vältimise mõned nõuded on reguleeritud teises õigusaktis, siis käesolevat seadust ja selle alusel kehtestatud õigusakte nende puhul ei kohaldata. (2) Elektripaigaldise ehituslikule osale kohaldatakse ehitustegevust reguleerivas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides ehitamisele sätestatud nõudeid käesolevast seadusest ja selle alusel kehtestatud õigusaktidest tulenevate erisustega. (3) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid käesolevast seadusest tulenevate erisustega. (4) Elektriseadme tootja ja levitaja kohustustele ning turujärelevalvele kohaldatakse toote ja teenuse ohutuse seadust käesolevast seadusest tulenevate erisustega.§ 3. Mõisted (1) Käesoleva seaduse tähenduses: 1) elektripaigaldis on elektriseadmete ja -juhtide statsionaarselt paigaldatud talitluslik kogum; 2) elektripaigaldise käidukava on dokument või dokumentide kogum, mis määrab elektripaigaldise talitluses hoidmiseks, lülitamiseks, juhtimiseks, kontrollimiseks ja hooldamiseks vajaliku korra, protseduurid ja toimingud; 3) elektripaigaldise käit (edaspidi käit) on tegevus elektripaigaldise talitluses hoidmiseks, mis hõlmab eelkõige lülitamist, juhtimist, kontrollimist, hooldamist ja nii elektritöid kui ka muid töid; 4) elektripaigaldise toitepunkt on jaotuskeskus, millest väljub selle elektripaigaldise toiteliin; 5) elektriseade on elektrienergia tootmiseks, muundamiseks, edastamiseks, jaotamiseks või kasutamiseks mõeldud ja elektrilisi või elektroonilisi komponente sisaldav seade; 6) elektromagnetiline häire on mis tahes elektromagnetiline nähtus, mis võib halvendada elektriseadme või -paigaldise toimimist. Elektromagnetiliseks häireks võib olla elektromagnetiline müra, soovimatu signaal või levikeskkonna muutumine; 7) elektromagnetiline keskkond on kõik teatavas kohas täheldatavad elektromagnetilised nähud; 8) elektromagnetiline ühilduvus on elektriseadme või -paigaldise võime toimida rahuldavalt elektromagnetilises keskkonnas, tekitamata vastuvõetamatuid elektromagnetilisi häireid teistele selles keskkonnas asuvatele seadmetele; 9) häirekindlus on elektriseadme või -paigaldise võime toimida ettenähtud viisil talitluse kvaliteedi halvenemiseta elektromagnetilise häire korral; 10) kaitseväikepingeallikas on eraldustrafo või muu turvalise lahendusega elektriahelat elektrienergiaga toitev seade, millest saadav pinge on sedavõrd madal (enamasti vahelduvpinge kuni 50 volti ja alalispinge kuni 120 volti), et tema toimel inimese keha läbiv vool ei kutsu esile elektrilööki; 11) peakaitse on kaitse, mille nimivoolu või sättevoolu väärtus määratakse liitumispunkti läbilaskevõimega võrguühenduse fikseerimise kokkuleppes; 12) raviruum on ruum, kus toimub patsiendi uuring, ravi, järelevalve või hooldus; 13) tootja volitatud esindaja on isik, keda tootja on kirjalikult volitanud täitma tootega ja selle nõuetele vastavuse tõendamisega seonduvaid ülesandeid ja kes asub Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis. (2) Käesolevas seaduses kasutatakse toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse §-s 2 nimetatud mõisteid seal kasutatud tähenduses.§ 4. Elektripaigaldiste liigitus (1) Elektripaigaldised jaotatakse elektrist tuleneva ohu järgi esimese, teise ja kolmanda liigi elektripaigaldisteks. (2) Esimesse liiki kuulub kogu elektripaigaldis alates võrguga liitumise punktist või toitepunktist, kui elektripaigaldis asub: 1) plahvatusohu tsoonis või seda sisaldavas ehitises; 2) suurõnnetusohuga ettevõtte ohtlikul objektil; 3) haiglas või muus ravihoones, kus raviruumides võidakse kasutada võrgutoitelisi elektrilisi meditsiiniseadmeid, mille osad on kasutamisel patsiendiga füüsilises kontaktis; 4) raviruumis, mis ei asu ravihoones ja kus võidakse kasutada võrgutoitelisi elektrilisi meditsiiniseadmeid, mille osad on kasutamisel patsiendiga füüsilises kontaktis. (3) Teise liiki kuuluv elektripaigaldis on: 1) kahe või enama korteriga hoone korterivaldajate ühiskasutuses olev elektripaigaldis; 2) ravihoones asuv elektripaigaldis, mis ei ole esimese liigi elektripaigaldis; 3) kuni 1000-voldise nimipingega vahelduvvoolu või kuni 1500-voldise nimipingega alalisvoolu elektripaigaldis (edaspidi madalpingepaigaldis), mille peakaitsme nimivool ületab 35 amprit ja mis ei ole esimese liigi elektripaigaldis; 4) üle 1000-voldise nimipingega vahelduvvoolu või üle 1500-voldise nimipingega alalisvoolu elektripaigaldis (edaspidi kõrgepingepaigaldis), mis ei ole esimese liigi elektripaigaldis; 5) elektripaigaldis, mis asub hotellis, motellis, võõrastemajas, puhkekodus, külalistemajas või muus majutushoones. (4) Kolmandasse liiki kuulub elektripaigaldis, mille peakaitsme nimivool on 35 amprit või vähem ja mis ei ole esimese ega teise liigi elektripaigaldis.2. peatükk ELEKTRISEADE JA -PAIGALDIS § 5. Elektriseadmele ja -paigaldisele esitatavad nõuded (1) Elektriseade tuleb kavandada, projekteerida, toota ja ümber ehitada ning seda katsetada, remontida ja hooldada nii, et see nõuetele vastava paigaldamise ning ettenähtud otstarbel ja viisil kasutamise korral ei ohusta inimest, kodulooma, vara ega keskkonda ega põhjusta lubamatuid elektromagnetilisi häireid ning on häirekindel. (2) Elektripaigaldis tuleb projekteerida ja ehitada ning seda katsetada, remontida, hooldada ja kontrollida nii, et see ettenähtud otstarbel ja viisil kasutamise korral ei ohusta inimest, vara ega keskkonda ega põhjusta lubamatuid elektromagnetilisi häireid ning on häirekindel. (3) Elektriseadmele ja -paigaldisele, nende elektromagnetilisele ühilduvusele ning märgistuse või teabega varustamisele esitatavad nõuded kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 6. Elektriseadme ja -paigaldise turule laskmine (1) Elektriseadme või -paigaldise võib turule lasta, kui: 1) see vastab käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele; 2) ettenähtud juhtudel on selle nõuetele vastavus käesoleva seaduse alusel kehtestatud korras tõendatud; 3) see on varustatud nõutava märgistuse ning teabega; 4) see on varustatud vastavusmärgiga (CE-märgis), kui viimane on nõutav. (2) Kui käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides esitatakse nõue, mis ei tulene Euroopa Liidu õigusaktist, võib sellisele nõudele mittevastava elektriseadme Eesti turule lasta ja kasutusele võtta, kui see on õiguspäraselt valmistatud Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis või kui see on õiguspäraselt valmistatud või turule lastud Euroopa Liidu liikmesriigis või Türgis, tingimusel, et selle elektriseadme puhul on tagatud käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatuga samaväärne ohutustase. (3) Tehnilise Järelevalve Amet võib keelata elektriseadme Eesti turule laskmise või nõuda selle turult kõrvaldamist, kui seade ei vasta käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud ohutustasemele. Kõnealuse elektriseadme tootjat või levitajat, kes lasi seadme või soovib selle lasta Eesti turule, tuleb keelamisest eelnevalt kirjalikult teavitada.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] § 7. Elektriseadme vastavushindamine (1) Elektriseadme vastavushindamise tagab elektriseadme tootja, tootja volitatud esindaja või turule laskja. (2) Elektriseadme vastavushindamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister . Nimetatud kord lähtub toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse sätetest, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi.§ 8. Nõuetele mittevastava elektriseadme esitlemine Elektriseadet, mis ei vasta käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele või mille suhtes ei ole järgitud vastavushindamise korda, võib esitleda messidel, näitustel, demonstratsioonidel ja teistel avalikel esitlustel tingimusel, et see on varustatud selgelt nähtava teabega, mille kohaselt elektriseade ei vasta kehtestatud nõuetele ning seda ei tohi turule lasta ega kasutusele võtta enne, kui see on nõuetele vastavaks muudetud. Esitluse ajal peab esitleja tagama ohutuse ja vältima lubamatute elektromagnetiliste häirete tekitamist.3. peatükk TEAVITATUD ASUTUS § 9. Teavitatud asutus (1) Teavitatud asutus käesoleva seaduse tähenduses on vastavushindamisasutus, kellele on antud õigus teha elektriseadme elektromagnetilise ühilduvuse või elektriseadme elektriohutuse nõuetele vastavuse hindamiseks ja tõendamiseks vajalikke vastavushindamise protseduure. (2) Teavitatud asutusele tegutsemisõiguse andmisele, selle õiguse kehtetuks tunnistamisele või peatamisele, samuti teavitatud asutusena tegutsemisele ja tema üle järelevalve teostamisele kohaldatakse toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse sätteid käesolevast seadusest tulenevate erisustega.§ 10. Teavitatud asutusele esitatavad nõuded Teavitatud asutus peab vastama toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduses tunnustatud asutusele esitatavatele nõuetele ja tal peab olema käesoleva seaduse §-s 36 sätestatud tingimustele vastav vastutuskindlustus.4. peatükk ELEKTRIPAIGALDISE KASUTUSELE VÕTMINE JA KASUTAMINE § 11. Elektripaigaldise kasutusele võtmise ja kasutamise nõuded (1) Elektripaigaldise võib kasutusele võtta ja seda kasutada, kui see vastab käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele ja kui: 1) õigusaktis ettenähtud juhtudel on tehtud elektripaigaldise tehniline kontroll (edaspidi tehniline kontroll) ja elektripaigaldise kohta on väljastatud nõuetekohasuse tunnistus; 2) käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel on määratud elektripaigaldise käidu korraldaja (edaspidi käidukorraldaja); 3) võrguettevõtjale, kellega on sõlmitud uue võrguühenduse loomiseks või tarbimistingimuste muutmiseks elektrivõrguga liitumise leping, on esitatud teatis. Elektripaigaldise tarbimistingimuste muutmisel peab teatise esitama üksnes juhul, kui peakaitsme nimivool jääb üle 63 ampri.[RT I 2009, 3, 13 - jõust. 01.02.2009] (2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 3 nimetatud teatisega kinnitatakse elektripaigaldise valmisolekut pingestamiseks ja nõuetele vastavust ning selles peavad olema: 1) andmed elektripaigaldist sisaldava ehitise kohta; 2) andmed elektripaigaldise tehniliste näitajate ja elektripaigaldise omaniku kohta; 3) elektripaigaldise tehnilise kontrolli teinud ettevõtja nimi; 4) teatise allkirjastanud isiku kontaktandmed. (3) Võrguettevõtja pingestab elektripaigaldise selle kasutuselevõtuks teatise alusel pärast Tehnilise Järelevalve Ameti juures asuvast andmekogust elektripaigaldise tehnilise kontrolli teostatuse ja nõuetele vastavaks tunnistamise kindlaks tegemist.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (4) Elektripaigaldis on kasutusele võetud hetkest, kui see pingestatakse ettenähtud otstarbel kasutamiseks. Elektripaigaldise võib kasutusele võtta osade kaupa, kusjuures enne iga osa kasutusele võtmist tuleb teostada tehniline kontroll. (5) Elektripaigaldise kasutuselevõtmine ei ole pingestamine, mis on vajalik elektripaigaldise kontrollimise toiminguteks.§ 12. Elektripaigaldise kaitsevöönd (1) Elektripaigaldise kaitsevöönd on elektripaigaldist, kui see on iseseisev ehitis, ümbritsev maa-ala, õhuruum või veekogu, kus ohutuse tagamise vajadusest lähtudes kehtivad kasutuspiirangud. (2) Elektripaigaldise kaitsevööndis on keelatud tõkestada juurdepääsu elektripaigaldisele, põhjustada oma tegevusega elektripaigaldise saastamist ja korrosiooni ning tekitada muul viisil olukorda, mis võib ohustada inimest, vara või keskkonda, samuti korraldada kõrgepingepaigaldise õhuliini kaitsevööndis massiüritusi. (3) Elektripaigaldise omaniku loata on keelatud: 1) elektripaigaldise kaitsevööndis ehitada, sealhulgas ehitada tanklat, ladustada jäätmeid, materjale ja aineid, teha mis tahes mäe-, laadimis-, süvendus-, lõhkamis- ja maaparandustöid, teha tuld, istutada ning langetada puid; 2) veekaabelliinide kaitsevööndis veesõidukiga ankrusse heita, liikuda heidetud ankru, kettide, logide, traalide ja võrkudega, paigaldada veesõidukite liiklustähiseid ja poisid ning varuda jääd; 3) õhuliinide kaitsevööndis sõita masinate ja mehhanismidega, mille üldkõrgus maapinnast koos veosega või ilma selleta on üle 4,5 meetri; 4) kõrgepingepaigaldise õhuliinide kaitsevööndis ehitada traattarasid ning rajada loomade joogikohti; 5) maakaabelliinide kaitsevööndis töötada löökmehhanismidega, tasandada pinnast, teha mullatöid sügavamal kui 0,3 meetrit, küntaval maal sügavamal kui 0,45 meetrit ning ladustada ja teisaldada raskusi. (4) Elektripaigaldise kaitsevööndis oleva maa-ala, õhuruumi või veekogu valdaja peab lubama elektripaigaldise omanikul elektripaigaldise käitu korraldada, teha vajalikke elektripaigaldise ja selle kaitsevööndi hooldustöid ning paigaldada elektripaigaldise tähiseid. (5) Elektripaigaldise omanikul on õigus käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud tegevusteks loa andmisel nõuda loa taotlejalt asjakohaste ohutusabinõude rakendamist ja elektripaigaldise omanikule tekkivate põhjendatud kulude hüvitamist. (6) Elektripaigaldise kaitsevööndis tegutsev isik peab vältima elektripaigaldise kahjustamist või kahjustumise ohu tekkimist. Elektripaigaldise kahjustamise või kahjustumise ohu korral tuleb rakendada abinõusid edasise kahju tekkimise vastu ja viivitamata teavitada tekkinud olukorrast elektripaigaldise omanikku. (7) Elektripaigaldise kaitsevööndi ulatuse ja kaitsevööndis tegutsemise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 13. Elektripaigaldise omaniku kohustused Elektripaigaldise omanik peab tagama, et elektripaigaldist kasutataks õigusaktides kehtestatud nõuete kohaselt, sealhulgas: 1) tagama elektripaigaldise käidu vajaliku korralduse; 2) määrama esimese liigi elektripaigaldisele käidukorraldaja; 3) määrama käidukorraldaja madalpingepaigaldisele, mille peakaitsme nimivool on üle 100 ampri, ja kõrgepingepaigaldisele peakaitsme nimivoolust olenemata; 4) tagama käidukorraldajale tema kohustuste täitmise võimaluse; 5) korraldama ettenähtud juhtudel elektripaigaldise tehnilist kontrolli; 6) olema käidukorraldajaga lepingulises suhtes käesoleva seaduse §-s 15 sätestatud kohustuste täitmiseks, välja arvatud, kui käidukorraldajaks on elektripaigaldise füüsilisest isikust omanik ise; 7) omama dokumentatsiooni elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli teostamise kohta; 8) andma Tehnilise Järelevalve Ameti ametiisikule ja teistele volitatud ametiisikutele igakülgset abi õnnetuse põhjuste väljaselgitamisel, säilitades põhjuste väljaselgitamiseni õnnetuse tagajärjel tekkinud olukorra, kui see ei põhjusta edasisi kahjustusi;[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 9) teatama Tehnilise Järelevalve Ametile esimesel võimalusel elektripaigaldise kasutamisel toimunud õnnetusest, millega kaasnes tervisekahjustus või muu raske tagajärg.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] § 14. Käidukorraldajale esitatavad nõuded (1) Käidukorraldajal peavad olema erialane ettevalmistus, teadmised elektripaigaldisest, selle ehitusest ja kasutamise ohutusnõuetest ning töökogemus ulatuses, mis tagab elektripaigaldise kasutamisel ohutuse. (2) Käidukorraldaja vastavus käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud nõuetele peab olema hinnatud ja tõendatud käesoleva seaduse 7. peatükis sätestatud korras. (3) Käidukorraldaja võib olla selle elektripaigaldise elektritöö juht, mille käidukorraldajaks ta on määratud.§ 15. Käidukorraldaja kohustused (1) Käidukorraldaja on kohustatud: 1) koostama käidukava elektripaigaldise kohta, mille käidukorraldajana ta tegutseb, ja kontrollima selle järgimist; 2) nõudma elektripaigaldise kasutamise või elektripaigaldises tehtava töö peatamist, kui on ilmnenud oht inimesele, varale või keskkonnale, kuni ohu möödumiseni või kõrvaldamiseni; 3) olema kättesaadav ohutu käidu tagamiseks ja tehnilise kontrolli ning riiklike järelevalvetoimingute teostamisel; 4) teatama Tehnilise Järelevalve Ametile elektripaigaldise kasutamise nõuete rikkumistest, kui elektripaigaldise omanik ei kõrvalda ise rikkumist mõistliku aja jooksul.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (2) Käidukorralduse nõuded kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 16. Häired ja ohud ning elektripaigaldise elektritöö tegemisega kaasnevad kulud (1) Kui elektripaigaldis põhjustab häireid või ohtu teisele elektripaigaldisele või selle käidule või teise elektripaigaldise vahendusel kolmandale elektripaigaldisele, kusjuures nii häiriv kui ka häiritav elektripaigaldis vastab õigusaktides sätestatud nõuetele, peab hiljem valminud elektripaigaldise omanik tegema oma elektripaigaldises häirete ja ohu vältimiseks vajaliku elektritöö. (2) Kui häire või ohu kõrvaldamine on lihtsam ja odavam varem valminud elektripaigaldise tehnilist struktuuri muutes või täiendades ning seda on võimalik teha elektripaigaldise tööd oluliselt häirimata, peab varem valminud elektripaigaldise omanik tegema oma elektripaigaldises häirete ja ohu vältimiseks vajaliku elektritöö. (3) Kahest elektripaigaldisest või nende osadest peetakse hiljem valminuks seda, mis on elektrivõrguga liidetud hiljem. (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul peab hiljem valminud elektripaigaldise omanik hüvitama varem valminud elektripaigaldise omanikule elektritööga tekkinud kulud. Kulude määramisel tuleb arvestada elektritöö tulemusena varem valminud paigaldise omanikule paigaldise toimevõime või käidukulude suuruse muutumisest tekkinud kasu või kahju.5. peatükk ELEKTRITÖÖ § 17. Elektritöö ja lihtne elektritöö (1) Elektritöö käesoleva seaduse tähenduses on elektriseadme remontimine, ümberehitamine, kontrollimine, katsetamine ja hooldamine ning elektripaigaldise projekteerimine, kontrollimine, katsetamine, remontimine, hooldamine ja ehitamine, sealhulgas elektriseadme paigaldamine. (2) Lihtne elektritöö on elektritöö, mida võib teha iga isik. Selliseks tööks on järgmised tööd: 1) tööd kuni 50-voldise vahelduvpingega või kuni 120-voldise alalispingega elektriseadmetega, mida toidetakse kaitseväikepingeallikast; 2) tööd kuni 50-voldise vahelduvpingega või kuni 120-voldise alalispingega elektripaigaldise osades, mida toidetakse kaitseväikepingeallikast; 3) toitevõrgust lahutatud kuni 250-voldise nimivahelduvpingega elektriseadmete hooldustööd, mis ei haara kõrgema kui 50-voldise vahelduvpingega ja 120-voldise alalispingega elektriahelaid. (3) Lihtsaks elektritööks peetakse ka järgmisi kuni 250-voldise nimivahelduvpingega elektriseadmes ja -paigaldises tehtavaid töid: 1) hõõglampide, luminofoorlampide ja süüturite asendamine valgustile lubatud nimiandmetega uute hõõglampide, luminofoorlampide ja süüturitega; 2) igale isikule kasutamiseks lubatud, elektrikilbis asuvate lülitite, automaatkaitsmete ja kaitselülitite sisse- ja väljalülitamine; 3) rikkevoolukaitselüliti rakendumise kontrollimine, sisse- ja väljalülitamine; 4) eramu või korteri sulavkaitsmete vahetamine ettenähtuga samaväärse või väiksema nimivooluga kaitsmega; 5) valgusregulaatoris või muus elektriseadmes asuvate pisikaitsmete pingevabas olukorras vahetamine; 6) pinge kontrollimine indikaatoriga; 7) kaitsejuhita pistikühendusega valgusti paindjuhtmes paikneva rikkis vahelüliti asendamine pingevabas olukorras; 8) kaitsejuhita kohtkindla valgusti (näiteks laevalgusti) valgustiklemmidega ühendamine pingevabas olukorras; 9) kaitsejuhita pistikupesade ja lülitikaante (näiteks tapeetimise või värvimise ajaks) eemaldamine pingevabas olukorras; 10) elektrijuhtmete ja -seadmete demonteerimine pingevabas olukorras.§ 18. Elektritööle esitatavad nõuded (1) Elektritöö tegemisel tuleb tagada inimese, vara ja keskkonna ohutus, järgides selleks asjakohaseid ohutusnõudeid. (2) Lihtsa elektritöö puhul ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõigetes 3–7 ja käesoleva seaduse §-des 19–21 sätestatut. (3) Elektripaigaldis tuleb ehitada ja rekonstrueerida vastavalt nõuetekohase elektripaigaldise projektile. Esimese liigi ja sellise teise liigi mittetüüpse elektripaigaldise, mille peakaitsme nimivool ületab 250 amprit, projektile tuleb teha ekspertiis vastavalt ehitusseaduses ehitusprojekti ekspertiisile kehtestatud nõuetele. (31) Elektripaigaldise projekti ekspertiisi teeb elektripaigaldise projekti koostamiseks pädev ja majandustegevuse registris elektritöö ettevõtjana või ehitusseaduse kohaselt ehitusprojektide ekspertiisi tegeva ettevõtjana registreeritud isik.[RT I 2008, 22, 149 - jõust. 20.06.2008] (4) Käidu- ja elektritööd võib teha ainult isik, kellel on selleks tööks vajalikus mahus tehnilisi ja ohutusalaseid teadmisi ning kogemusi. Pingealust käidu- ja elektritööd tegeva isiku elektriohuteadlikkust ja kogemusi kontrollib elektritöö juht või käidukorraldaja. Elektritöö tegija elektriohuteadlikkust võib kontrollida ka elektritööd tegeva personali sertifitseerimise organ. (5) Elektritööd võib majandustegevusena teha majandustegevuse registris registreeritud elektritöö ettevõtja elektritöö juhi või käesoleva seaduse § 14 lõikes 3 nimetatud juhul käidukorraldaja pädevustunnistusel märgitud ulatuses. (6) Ajutiselt võib Eestis elektritööd majandustegevusena teha ka mõnes teises Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis elektritööd õiguspäraselt tegev ettevõtja. (7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud ettevõtja peab Eestis elektritööd tehes järgima elektritööle kehtestatud ohutusnõudeid ja ta peab olema majandustegevuse registris registreeritud elektritöö ettevõtjana. (8) Elektritöö nõuded kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 19. Elektritöö ettevõtjale esitatavad nõuded (1) Elektritöö ettevõtja peab: 1) valdama piisavaid vahendeid ja dokumentatsiooni elektritöö tegemiseks; 2) tagama, et elektritööd teeksid selleks piisava elektri- ja elektriohutusalase ettevalmistusega isikud; 3) olema elektritöö juhiga või käesoleva seaduse § 14 lõikes 3 nimetatud juhul käidukorraldajaga lepingulises suhtes käesoleva seaduse §-s 21 sätestatud kohustuste täitmiseks, välja arvatud, kui füüsilisest isikust elektritöö ettevõtja on ise elektritöö juht või käidukorraldaja; 4) dokumenteerima elektritöö tegemise ja konkreetsete elektritööde tegemiseks koostatud dokumentide olemasolu korral järgima nendes esitatud nõudeid; 5) tagama käesoleva seaduse §-s 21 loetletud kohustuste täitmise. (2) Elektritöö ettevõtja peab pärast elektritöö tegemist veenduma mõõtmis- ja katsetustulemuste, visuaalkontrolli ning elektriseadme või -paigaldise dokumentatsiooni alusel, et elektriseade või -paigaldis või tehtud elektritöö vastab käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele, ning seda kirjalikult kinnitama. (3) Kui elektritöö ettevõtja tuvastab, et elektriseade või -paigaldis ei vasta käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele, peab ta sellest teatama isikule, kellele elektriseade või -paigaldis pärast elektritöö tegemist üle antakse.§ 20. Elektritöö juhile esitatavad nõuded (1) Elektritöö juht on isik, kes tagab elektritöö nõuetekohasuse. (2) Elektritöö juhil peavad olema erialane ettevalmistus, töökogemus elektritöö tegemisel ning teadmised elektriseadmetest või -paigaldistest, nende ehitusest ja kasutamise ohutusnõuetest ulatuses, mis tagab tema juhitavate elektritööde ohutu tegemise. (3) Elektritöö juhi vastavus käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud nõuetele peab olema hinnatud ja tõendatud käesoleva seaduse 7. peatükis sätestatud korras.§ 21. Elektritöö juhi kohustused (1) Elektritöö juht on kohustatud tagama, et: 1) elektritöö tegemisel järgitaks õigusaktides sätestatud nõudeid; 2) elektritööd teeksid selleks piisava erialase ettevalmistusega isikud; 3) elektriseade või -paigaldis oleks pärast elektritöö tegemist kasutamiseks või edasise töö tegemiseks ohutu; 4) elektritöö käigus toimunud õnnetusest, millega kaasnes tervisekahjustus või muu raske tagajärg, teatataks viivitamata Tehnilise Järelevalve Ametile.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (2) Elektritöö juht peab olema kättesaadav ohutuse tagamiseks ja riiklike järelevalvetoimingute teostamisel.6. peatükk TEHNILINE KONTROLL § 22. Tehniline kontroll (1) Elektripaigaldise tehniline kontroll käesoleva seaduse tähenduses on menetlus, mille käigus: 1) hinnatakse visuaalkontrolli ja elektripaigaldise dokumentatsiooni, samuti labori mõõtmis- ja katsetustulemuste alusel elektripaigaldise ning selle käidu vastavust käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele; 2) tõendatakse nõuetekohasuse tunnistusega elektripaigaldise vastavust käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele. (2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud mõõtmisi võib teha akrediteeritud või mõõteseaduse kohaselt erialaselt pädevaks hinnatud labor, mis on majandustegevuse registris mõõte- ja teimilaborina registreeritud.§ 23. Tehnilise kontrolli teostaja pädevus (1) Tehnilise kontrolli teostaja käesoleva seaduse tähenduses on A-, B- või C-tüüpi inspekteerimisasutuse kriteeriumidele vastav inspekteerimisasutus lähtuvalt Eesti standardist EVS–EN ISO/IEC 17020. Tehnilise kontrolli teostaja on ka majandustegevuse registris registreeritud elektritöö ettevõtja, kelle registreeringuandmetes on tehtud vastav märge. (2) A-tüüpi inspekteerimisasutuse sõltumatuse kriteeriumidele vastav tehnilise kontrolli teostaja võib tehnilist kontrolli teha kõigis elektripaigaldistes vastavalt akrediteerimisulatusele. (3) B-tüüpi inspekteerimisasutuse sõltumatuse kriteeriumidele vastav tehnilise kontrolli teostaja võib teha tehnilist kontrolli enda või ema- või tütarettevõtte valduses olevates elektripaigaldistes vastavalt akrediteerimisulatusele. (4) C-tüüpi inspekteerimisasutuse sõltumatuse kriteeriumidele vastav tehnilise kontrolli teostaja võib teha tehnilist kontrolli teise ja kolmanda liigi elektripaigaldistes vastavalt akrediteerimisulatusele. C-tüüpi inspekteerimisasutuse kriteeriumidele vastav tehnilise kontrolli teostaja ei või teha kasutuselevõtule eelnevat tehnilist kontrolli oma ettevõtte või emaettevõtte ehitatud, renoveeritud või remonditud elektripaigaldises. (5) Elektritöö ettevõtja võib teha korralist tehnilist kontrolli kolmanda liigi elektripaigaldistes.§ 24. Tehnilise kontrolli teostajale esitatavad nõuded (1) Tehnilist kontrolli võib teha majandustegevuse registris elektripaigaldise tehnilise kontrolli teostajana registreeritud ettevõtja. Korralist tehnilist kontrolli võib elektritöö ettevõtja teostada vastava märke olemasolu korral majandustegevuse registri registriandmetes. (2) Tehnilise kontrolli teostaja peab: 1) olema vastavasisulises õigussuhtes tehnilise kontrolli teostamiseks vajaliku ettevalmistuse, hariduse ja kogemusega isikuga, välja arvatud, kui füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev tehnilise kontrolli teostaja on ise pädev tehnilist kontrolli tegema; 2) valdama tehnilise kontrolli teostamise vahendeid; 3) olema sõltumatu, asjatundlik ja erapooletu ning tegutsema mittediskrimineerivalt; 4) teavitama elektripaigaldise omanikku ja Tehnilise Järelevalve Ametit tehnilise kontrolli käigus tuvastatud elektripaigaldisega seotud ohtudest inimesele, varale või keskkonnale;[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 5) edastama andmed elektripaigaldise kasutuselevõtule eelneva tehnilise kontrolli ning esimese ja teise liigi elektripaigaldise korralise tehnilise kontrolli kohta Tehnilise Järelevalve Ametile käesoleva seaduse §-st 27 tuleneva korra kohaselt;[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 6) tagama elektripaigaldise tehnilistest näitajatest olenemata tehnilise kontrolli teenuse osutamise ühtse hinnakirja alusel kogu Eesti Vabariigi territooriumil, kusjuures tehnilise kontrolli teenuse hind ei tohi oleneda kontrollitava elektripaigaldise asukohast; 7) olema esimese või teise liigi elektripaigaldise tehnilise kontrolli või kolmanda liigi elektripaigaldise kasutuselevõtule eelneva tehnilise kontrolli teostamiseks akrediteeritud. (3) A- ja C-tüüpi inspekteerimisasutuse kriteeriumidele vastaval tehnilise kontrolli teostajal peab kogu tehnilise kontrolli teostajana tegutsemise aja jooksul olema kehtiv ja käesoleva seaduse §-s 36 sätestatud tingimustele vastav vastutuskindlustus. (4) Tehnilise kontrolli teostaja akrediteerijale kohaldatakse toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse §-s 141 sätestatut.§ 25. Tehnilist kontrolli teostav töötaja (1) Tehnilist kontrolli teostav töötaja peab: 1) olema võrdluskontrolli käigus hinnatud sobivaks teostama tehnilise kontrolli toiminguid ja tal peab olema kontrollitava elektripaigaldise tehnilistele näitajatele vastav pädevustunnistus; 2) tundma elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta käivaid õigusakte, standardeid ja eeskirju ning tehnilise kontrolli aluseid ja tal peavad olema piisavad kogemused elektripaigaldise tehnilise kontrolli nõuetekohaseks teostamiseks; 3) osalema perioodilistes võrdluskontrollides ja tõendama elektripaigaldise tehnilise kontrolli nõuetekohase teostamise oskusi. (2) Majandus- ja kommunikatsiooniminister võib kehtestada võrdluskontrolli korra.§ 26. Tehnilise kontrolli teostamine (1) Tehniline kontroll tuleb teostada igas elektripaigaldises enne selle kasutuselevõttu ning ettenähtud juhtudel ja sagedusel pärast kasutuselevõttu. Tehniline kontroll jaguneb kasutuselevõtule eelnevaks, korraliseks ja erakorraliseks tehniliseks kontrolliks. (2) Erakorraline tehniline kontroll teostatakse, kui elektripaigaldise omanik, kasutaja või käidukorraldaja peab seda ohutuse tagamiseks vajalikuks või kui riikliku järelevalve teostaja seda nõuab. (3) Erakorralise tehnilise kontrolli kulud kannab selle tellinud isik. Kui erakorralise tehnilise kontrolli tellijaks on käidukorraldaja, kannab kulud elektripaigaldise omanik. Kui elektripaigaldises tuvastatakse olulised puudused, katab tehnilise kontrolli kulud elektripaigaldise nõuetele vastavuse eest vastutav isik. (4) Tehnilise kontrolli korra ja mahud ning korralise kontrolli juhud ja sageduse kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 27. Elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta andmete esitamine (1) Tehnilise kontrolli teostaja esitab ühe nädala jooksul pärast elektripaigaldise kasutuselevõtule eelnevat tehnilist kontrolli andmed nõuetekohaseks tunnistatud elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta Tehnilise Järelevalve Ametile.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (2) Tehnilise kontrolli teostaja esitab ühe kuu jooksul pärast esimese ja teise liigi elektripaigaldise korralist tehnilist kontrolli andmed kontrollitud elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta Tehnilise Järelevalve Ametile.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta esitatavate andmete loetelu ja esitamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .7. peatükk PERSONALI SERTIFITSEERIMINE § 28. Personali sertifitseerimine (1) Personali sertifitseerimine ehk isiku nõuetele vastavuse hindamine ja tõendamine käesoleva seaduse tähenduses on menetlus, mille käigus personali sertifitseerimise asutus hindab ja tõendab kirjalikult pädevustunnistuse väljastamisega ja hilisema järelevalvega käidukorraldaja, elektritöö juhi või tehnilist kontrolli teostava töötaja vastavust nõuetele. (2) Personali sertifitseerimisel antakse isikule pädevusklass töötamiseks käidukorraldajana, elektritöö juhina või tehnilist kontrolli teostava töötajana, lähtudes elektriseadme või -paigaldise nimipingest ja tööde keerukusest. Pädevusklassi andmisel arvestatakse isiku haridust, töökogemust ja elektriohutusalaseid teadmisi. (3) Pädevusklassid ning personali sertifitseerimise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .§ 29. Järelevalve sertifitseeritud isiku üle ja pädevustunnistuse kehtetuks tunnistamine (1) Isik, kellele on väljastatud pädevustunnistus, peab alluma personali sertifitseerimise asutuse korraldatavale perioodilisele järelevalvele. Personali sertifitseerimise asutuse korraldatav järelevalve võib hõlmata isiku tööalase tegevuse kohta esitatud kaebuste läbivaatamist või erialastel täienduskoolitustel osalemise hindamist. Järelevalve teostamise nõuded ja isiku pädevuse hindamise kriteeriumid kehtestatakse käesoleva seaduse § 28 lõike 3 alusel. (2) Kui käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel teostatava järelevalve käigus tuvastatakse isiku mittevastavus nõuetele, võib personali sertifitseerimise asutus, arvestades asjaolude kaalukust, pädevustunnistuse kehtetuks tunnistada või sellel märgitud pädevuse ulatust piirata. (3) Pädevustunnistus tunnistatakse kehtetuks, kui: 1) isikut on kohustatud oma pädevust uuesti hinnata laskma ning ta ei ole seda teinud kolme kuu jooksul sellise kohustuse tekkimisest arvates; 2) pädevuse uuel hindamisel selgub isiku mittevastavus pädevustunnistuse saamise nõuetele; 3) isik ei täida pädevustunnistuse väljastanud isiku järelevalvenõudeid kolme kuu jooksul pädevustunnistuse kehtivuse peatamise hetkest arvates; 4) tuvastatakse, et pädevustunnistus saadi seoses pettuse, võltsingu või ebaõigete andmete esitamisega.§ 30. Välisriigis omandatud pädevus (1) Kui isik, kes soovib töötada käidukorraldajana, elektritöö juhina või tehnilist kontrolli teostava töötajana, on omandanud pädevuse välisriigis, ei kohaldata tema suhtes käesoleva seaduse §-de 28 ja 29 nõudeid. (2) Välisriigis omandatud pädevuse vastavust käesoleva seaduse nõuetele hindab ja tõendab personali sertifitseerimise asutus välisriigi kutsekvalifikatsiooni tunnustamise seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide alusel, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi.[RT I 2008, 30, 191 - jõust. 01.07.2008] (3) Välisriigis omandatud pädevuse tunnustamise eest riigilõivu ei tasuta. Välisriigis omandatud pädevuse tunnustamise eest tasutakse personali sertifitseerimise asutusele vastavalt viimase hinnakirjale. (4) [
Kehtetu – RT I 2008, 30, 191 - jõust. 01.07.2008] § 31. Personali sertifitseerimise asutus (1) Personali sertifitseerimise asutus peab: 1) olema registreeritud majandustegevuse registris personali sertifitseerimise asutusena (isiku nõuetele vastavuse tõendajana); 2) olema vastavasisulises õigussuhtes personali sertifitseerimiseks vajaliku erialase ettevalmistuse, väljaõppe ja kogemusega isikutega; 3) valdama personali sertifitseerimise vahendeid; 4) olema sõltumatu, asjatundlik, erapooletu ja tegutsema mittediskrimineerivalt; 5) olema personali sertifitseerimise asutusena akrediteeritud. (2) Personali sertifitseerimise asutuse akrediteerijale kohaldatakse toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse §-s 141 sätestatut. (3) Personali sertifitseerimise ja välisriigis omandatud pädevuse tunnustamisega seonduva teenuse hinnad peavad olema kulupõhised, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad ning kujundatud selliselt, et nad kataksid nimetatud teenustega seotud põhjendatud kulutused ja tagaksid personali sertifitseerimise asutusele mõistliku kasumi.8. peatükk ETTEVÕTJA REGISTREERIMINE § 32. Registreerimistaotlus (1) Isik, kes soovib tegutseda elektritöö ettevõtjana, tehnilise kontrolli teostajana, mõõte- ja teimilaborina või personali sertifitseerimise asutusena (edaspidi ettevõtja), esitab registreerimistaotluse majandustegevuse registri registripidajale. (2) Registreerimistaotluses peavad olema: 1) ettevõtja nimi, aadress ja muud kontaktandmed, registrikood või isikukood või viimase puudumisel sünniaeg; 2) tegevusala (elektritöö tegemine, tehnilise kontrolli teostamine, mõõte- ja teimilaborina tegutsemine või personali sertifitseerimine), millel soovitakse tegutseda; 3) elektritöö ettevõtjana tegutsemise soovi korral elektritöö juhi nimi, isikukood või selle puudumisel sünniaeg, pädevuse ulatus, kontaktandmed ning nõuetele vastavust tõendava dokumendi number, väljaandmise kuupäev, väljaandja nimi ja kontaktandmed; 4) tehnilise kontrolli teostajana tegutsemise soovi korral ka info, millistele inspekteerimisasutuse sõltumatuse kriteeriumidele isik vastab (A-, B- või C-tüüpi tehnilise kontrolli teostaja) ja andmed tehnilist kontrolli teostavate töötajate kohta; 5) kui elektritöö ettevõtja soovib teha kolmanda liigi elektripaigaldise korralist tehnilist kontrolli, siis märge korralise tehnilise kontrolli teenuse pakkumise kohta ning andmed tehnilist kontrolli teostavate töötajate kohta; 6) A- või C-tüüpi tehnilise kontrolli teostajana tegutsemise soovi korral vastutuskindlustuslepingu kehtivusaeg ja kindlustussumma ning kindlustust tõendava dokumendi väljastanud kindlustusandja nimi, registrikood ja kontaktandmed; 7) mõõte- ja teimilaborina tegutsemise soovi korral andmed akrediteeringu või mõõteseaduse alusel hindamise kohta ning mõõtetöid tegevate töötajate kohta; 8) akrediteeringu olemasolu korral akrediteerimistunnistuse number, akrediteerimisulatus ja teave, kes on ettevõtja akrediteerinud; 9) registreerimistaotlusele allakirjutanud isiku nimi, ametinimetus ja kontaktandmed. (3) Elektritöö ettevõtjana tegutsemise soovi korral esitab isik täpsustatud andmed tegevusala kohta. (4) Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigist Eestisse ajutiselt elektritööd tegema asuv ettevõtja esitab majandustegevuse registris registreerimiseks taotluse. Registreerimistaotluses peavad olema: 1) ettevõtja nimi, kontaktandmed asukohariigis ja Eestis, registrikood või isikukood; 2) ajavahemik, mille jooksul elektritööd tehakse või kui elektritöö tegemine seondub konkreetse objektiga, siis selgitused ka objekti asukoha ja töö eeldatava lõpuaja kohta; 3) kui päritoluriigis on elektritöö tegemine reguleeritud ja elektritöö tegemise õiguse kohta väljastatakse ettevõtjale tegevusluba või on kehtestatud muu nõue (näiteks registreering), mille täitmine tagab tegevusõiguse saamise, siis päritoluriigis elektritöö tegemise õigust tõendava dokumendi väljaandja kinnitatud koopia sellest dokumendist; 4) kui päritoluriigis ei ole elektritöö tegemine reguleeritud, siis ka kinnitus, et ettevõtja on päritoluriigis elektritööd teinud vähemalt kaks aastat viimase kümne aasta jooksul; 5) registreerimistaotlusele allakirjutanud isiku nimi, ametinimetus ja kontaktandmed.§ 33. Registreerimismenetlus ja registriandmed (1) Registreerimismenetlusele kohaldatakse majandustegevuse registri seaduses sätestatut, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi. (2) Lisaks majandustegevuse registri seaduses sätestatule avaldatakse majandustegevuse registris ettevõtja kohta käesoleva seaduse § 32 lõike 2 punktides 2–8 ja lõike 4 punktis 2 nimetatud andmed, käesoleva seaduse §-s 40 nimetatud ettekirjutuse olemasolu korral andmed ettekirjutuse kohta ja muud seadusega sätestatud andmed.[RT I 2008, 22, 149 - jõust. 20.06.2008] § 34. Registreerimisest keeldumine Registreerimisest keeldutakse majandustegevuse registri seaduses sätestatud alustel või kui ettevõtja registreering on eelnenud 60 päeva jooksul käesoleva seaduse §-s 41 nimetatud otsuse alusel kustutatud.§ 35. Registreeringu kustutamine (1) Registreering kustutatakse majandustegevuse registri seaduses sätestatud alustel või käesoleva seaduse §-s 41 nimetatud otsuse alusel kas selle otsuse vaidlustamise tähtaja möödumisel, kui otsust ei vaidlustatud, või kui otsus vaidlustati, siis vaidlustatud otsuse jõusse jätnud kohtuotsuse jõustumise päevast arvates. (2) Registreeringu kustutamise korral peab tehnilise kontrolli teostaja ning isiku nõuetele vastavuse hindaja ja tõendaja kogu oma tehnilise kontrolli või isiku nõuetele vastavuse hindamise ja tõendamise alase dokumentatsiooni üle andma Tehnilise Järelevalve Ametile ühe kuu jooksul registreeringu kustutamise päevast arvates.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] § 36. Vastutuskindlustus Ettevõtjal, kes soovib tegutseda A- või C-tüüpi tehnilise kontrolli teostajana, ja isikul, kes soovib tegutseda teavitatud asutusena, peab olema vastutuskindlustus kindlustussumma ulatuses, mis: 1) tagab tehnilise kontrolli teostajana või teavitatud asutusena tegutsemisel kolmandale isikule tekkida võiva kogu kahju hüvitamise; 2) on vähemalt 500 000 krooni.9. peatükk RIIKLIK JÄRELEVALVE § 37. Riikliku järelevalve teostaja (1) Käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmise üle teostab riiklikku järelevalvet Tehnilise Järelevalve Amet (edaspidi amet).[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (2) Elektripaigaldise nõuetele vastavuse üle teostavad oma pädevuse piires järelevalvet ka Tööinspektsioon ja päästeseaduse alusel riiklikku tuleohutusjärelevalvet tegevad asutused.§ 38. Ameti pädevus[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (1) Ameti pädevusse kuulub:[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 1) järelevalve turule lastud elektriseadme nõuetele vastavuse üle (turujärelevalve); 2) järelevalve elektripaigaldise ehitamise, kasutusele võtmise ja kasutamise, elektripaigaldise käidu ning elektritöö tegemise vastavuse üle käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele; 3) järelevalve teavitatud asutuse ja ettevõtja suhtes käesolevas seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete järgimise üle; 4) elektriseadme või -paigaldisega toimunud avarii või õnnetuse tekkepõhjuste väljaselgitamine; 5) elektriseadme turule laskmise keelamine ajaks, mis on vajalik selle nõuetele vastavuse kontrollimiseks, samuti nõude esitamine ohtlikuks osutunud ning nõuetele mittevastava elektriseadme turult eemaldamiseks ja elektriseadme või -paigaldise kasutamise peatamiseks; 6) ettekirjutuste ja otsuste tegemine; 7) registriandmete kontroll. (2) Ameti peadirektor võib järelevalveküsimuste lahendamiseks moodustada ekspertide komisjone.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Ametil on õigus nõuda kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/108/EÜ, mis käsitleb liikmesriikide elektromagnetilise ühilduvuse alaste õigusaktide ühtlustamist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 89/336/EMÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 24–37), artikliga 4 järgmiste elektriseadmete või -paigaldiste kasutusele võtmist või kasutamist käsitlevate erimeetmete rakendamist:[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 1) meetmed, mille eesmärk on lahendada tekkinud või prognoositav elektromagnetilise ühilduvuse probleem; 2) ohutuse huvides võetavad meetmed, mille eesmärk on kaitsta üldkasutatavaid telekommunikatsioonivõrke või vastuvõtu- või saatejaamu, kui neid kasutatakse ohutuse huvides täpselt määratud olukordades. (4) Kui riikliku järelevalve käigus tuvastatakse, et käidukorraldaja, elektritöö juht või tehnilist kontrolli teostav töötaja on rikkunud käidukorraldusele, elektritööle või tehnilisele kontrollile käesoleva seadusega kehtestatud nõudeid ja sellega põhjustanud inimesele, varale või keskkonnale ohu tekkimise, võib ameti peadirektor või viimase volitatud ametiisik sõltuvalt rikkumise raskusest ja lisaks muude käesolevast seadusest tulenevate sanktsioonide rakendamisele peatada käidukorraldaja, elektritöö juhi või tehnilist kontrolli teostava töötaja pädevustunnistuse kehtivuse kuni üheks aastaks. Pädevustunnistuse kehtivuse peatamise tähtaja lõppemisel tuleb selle kehtivuse taastamiseks teha uus pädevuseksam vastavalt käesoleva seaduse § 29 lõike 3 punktile 1.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] § 39. Riiklikku järelevalvet teostava ametiisiku õigused ja kohustused (1) Riiklikku järelevalvet teostaval ametiisikul on õigus: 1) kontrollida õigusaktide nõuete täitmist takistamatult ja ette teatamata; 2) siseneda järelevalve teostamise eesmärgil elektriseadme või -paigaldise valmistamis-, paigaldus-, kasutus-, remondi-, ehitus-, hooldus-, ladustamis- ja müügikohta, samuti teavitatud asutuse, tehnilise kontrolli teostaja ja personali sertifitseerimise asutuse ruumidesse nimetatud objektide valdajate teadmisel, andes valdajale või tema esindajale võimaluse viibida valdusse sisenemise juures. Valdaja teadmiseta ja juuresviibimise võimaluse andmiseta võib nimetatud objektidele siseneda üksnes siis, kui see on vajalik vahetu ohu väljaselgitamiseks või tõrjumiseks; 3) saada elektriseadme või -paigaldise omanikult ja valdajalt, käidukorraldajalt, tootjalt, turule laskjalt, paigaldajalt, elektritöö ettevõtjalt, tehnilise kontrolli teostajalt, personali sertifitseerimise asutuselt ning teavitatud asutuselt järelevalve teostamiseks vajalikku teavet, tutvuda asjakohaste dokumentide või nende koopiatega ning saada nendest ärakirju; 4) teha ettekirjutusi. (2) Ameti peadirektoril või tema volitatud ametiisikul on käesoleva seaduse alusel õigus ameti pädevusse kuuluvates küsimustes kohustada elektriseadme tootjat, elektriseadme turule laskjat või elektritöö ettevõtjat teatama avalikkusele tekkinud ohtudest või edastada selline teade tootja, turule laskja või elektritöö ettevõtja kulul.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Riiklikku järelevalvet teostav ametiisik peab oma tööülesannete täitmisel esitama ametitõendi. (4) Riiklikku järelevalvet teostav ametiisik peab tagama talle teatavaks saanud äri- ja tehnikateabe konfidentsiaalsuse, kui seadus ei näe ette selle avaldamist.§ 40. Ettekirjutus (1) Käesoleva seaduse või selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete rikkumise lõpetamiseks, sealhulgas nõuetele mittevastava elektriseadme või -paigaldise kasutamise, elektritöö tegemise, tehnilise kontrolli või personali sertifitseerimise peatamiseks, teeb riiklikku järelevalvet teostav ametiisik ettekirjutuse, milles: 1) juhib tähelepanu õigusrikkumisele ja esitab nõude selle lõpetamiseks; 2) esitab vajaduse korral nõude õigusrikkumisega seotud tegevuse osaliseks või täielikuks peatamiseks või 3) kohustab tegema tegevuse õiguspäraseks jätkamiseks ja õnnetuste vältimiseks vajalikke toiminguid. (2) Ettekirjutuses märgitakse vähemalt: 1) ettekirjutuse tegemise aeg ja koht; 2) ettekirjutuse teinud ametiisiku ametinimetus, ees- ja perekonnanimi; 3) isik, kellele ettekirjutus on tehtud; 4) ettekirjutuse tegemise asjaolud; 5) õigusakti sätted, mida on rikkunud isik, kelle suhtes ettekirjutus on tehtud; 6) nõue õigusrikkumise lõpetamiseks või kohustuse täitmiseks; 7) ettekirjutuse täitmise tähtaeg; 8) märge ettekirjutuse vaidlustamise võimaluse, tähtaja ja korra kohta. (3) Kui ettekirjutus tehti ettevõtjale, kes on registreeritud majandustegevuse registris, kannab amet andmed ettekirjutuse kohta majandustegevuse registrisse vastavalt majandustegevuse registri seaduses sätestatule.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (4) Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib riiklikku järelevalvet teostav ametiisik rakendada sunnivahendit asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 30 000 krooni. (5) Ettekirjutus tehakse isikule teatavaks ning antakse kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega kahe tööpäeva jooksul ettekirjutuse tegemise päevast arvates.§ 41. Otsus (1) Ameti peadirektoril või tema volitatud ametiisikul on õigus teha majandustegevuse registrisse kantud ettevõtja kohta majandustegevuse registrist kustutamise otsus järgmistel juhtudel:[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 1) ettekirjutuse korduva täitmata jätmise korral; 2) kui ettevõtja ei vasta sellel tegevusalal tegutsemise nõuetele. (2) Otsuses märgitakse: 1) otsuse tegemise aeg ja koht; 2) otsuse sisu ja õiguslik alus; 3) märge otsuse vaidlustamise võimaluse, tähtaja ja korra kohta; 4) otsuse teinud ametiisiku ees- ja perekonnanimi ning ametinimetus. (3) Otsus tehakse isikule teatavaks ning antakse kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega kahe tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.§ 42. Ettekirjutuse ja toimingu vaidlustamine (1) Ameti ametiisiku ettekirjutuse või toiminguga mittenõustumise korral on õigus esitada kirjalik vaie ameti peadirektorile kümne tööpäeva jooksul ettekirjutusest või toimingust teadasaamise päevast arvates.26.01.2012 11:14Lõike teksti sisse viidud RT I 2007, 66, 408 avaldatud muutmine. Alus: "Riigi Teataja seaduse" § 10 lõige 4.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (2) Vaiet ei saa esitada ameti peadirektori haldusakti või toimingu peale.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Vaide esitamine ei võta kohustust täita ettekirjutus. (4) Ameti peadirektor vaatab vaide läbi ja teeb otsuse 14 tööpäeva jooksul vaide esitamise päevast arvates.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (5) Ameti peadirektori otsus tehakse vaide esitajale teatavaks ning antakse kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega kahe tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] § 43. Nõuetele vastavuse kontrollimine (1) Ametil on riikliku järelevalve käigus õigus:[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 1) võtta õiglase tasu eest elektriseadme tootjalt või elektriseadme turule laskjalt vajalik kogus turule lastavaid elektriseadmeid nende nõuetele vastavuse kontrollimiseks; 2) kontrollida elektriseadme või -paigaldise nõuetele vastavust; 3) tellida põhjendatud juhtudel elektriseadme või -paigaldise nõuetele vastavuse kontrollimiseks hindamisteenus. (2) Nõuetele vastavuse kontrollimiseks tellitud hindamisteenuse kulud kannab amet.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Kui tuvastatakse, et: 1) elektriseade ei vasta kehtestatud nõuetele, peab selle tootja või turule laskja tagastama ametile käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 sätestatud tasu ja hüvitama nõuetele vastavuse kontrollimiseks tellitud hindamisteenuse dokumentaalselt tõendatud kulud;[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 2) elektripaigaldis ei vasta kehtestatud nõuetele, on Tehnilise Järelevalve Ametil õigus elektripaigaldise nõuetele vastavuse eest vastutavalt isikult nõuda elektripaigaldise nõuetele vastavuse kontrollimiseks tellitud hindamisteenuse dokumentaalselt tõendatud kulude hüvitamist.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 10. peatükk VASTUTUS § 44. Elektriseadme ja -paigaldise turule laskmise nõuete rikkumine (1) Elektriseadme või -paigaldise turule laskmise nõuete rikkumise eest –karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut. (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, –karistatakse rahatrahviga kuni 50 000 krooni.§ 45. Elektriseadme ja -paigaldise kasutusele võtmise ja kasutamise nõuete rikkumine (1) Elektriseadme või -paigaldise kasutusele võtmise nõuete või kasutamise nõuete rikkumise eest –karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut. (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, –karistatakse rahatrahviga kuni 50 000 krooni.§ 46. Tegevus elektripaigaldise kaitsevööndis elektripaigaldise omaniku loata (1) Elektripaigaldise kaitsevööndis elektripaigaldise omaniku loata tegevuse eest, mis põhjustas avarii, avariiohtliku olukorra või ohustas või kahjustas elektripaigaldist, –karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut. (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, –karistatakse rahatrahviga kuni 50 000 krooni.§ 47. Elektritöö nõuete rikkumine (1) Elektritöö tegemise nõuete rikkumise eest –karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut. (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, –karistatakse rahatrahviga kuni 50 000 krooni.§ 48. Tehnilise kontrolli ja personali sertifitseerimise nõuete rikkumine (1) Tehnilise kontrolli või personali sertifitseerimise nõuete rikkumise eest –karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut. (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, –karistatakse rahatrahviga kuni 50 000 krooni.§ 49. Menetlus (1) Käesoleva seaduse §-des 44–48 sätestatud väärtegude menetlemisele kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid. (2) Käesoleva seaduse §-des 44–48 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tehnilise Järelevalve Amet.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] 11. peatükk RAKENDUSSÄTTED § 50. Üleminekusätted (1) Enne käesoleva seaduse jõustumist turule lastud elektriseade või -paigaldis peab olema ohutu ja vastama vähemalt selle ehitamise või kasutusele võtmise ajal kehtinud nõuetele. (2) Kui võrguettevõtjal ei ole tehnilistel põhjustel võimalik tutvuda Tehnilise Järelevalve Ameti juures asuva andmekogu andmetega vastavalt käesoleva seaduse § 11 lõikele 3, siis võib ta elektripaigaldise kasutusele võtmiseks pingestada käesoleva seaduse § 11 lõikes 2 nimetatud andmetega teatise ja tehnilise kontrolli teostaja väljastatud nõuetekohasuse tunnistuse alusel.[RT I 2007, 66, 408 - jõust. 01.01.2008] (3) Kuni 2009. aasta 20. juulini võib turule lasta või kasutusele võtta ka nõukogu direktiivi 89/336/EMÜ elektromagnetilist ühilduvust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 139, 23.05.1989, lk 19–26) nõuetele vastavaid elektriseadmeid ja -paigaldisi. (4) Ettevõtjad, kes on registreeritud majandustegevuse registris elektritöö ettevõtjana või elektripaigaldise tehnilist kontrolli teostava ettevõtjana, viivad oma registriandmed käesoleva seaduse nõuetega kooskõlla aasta jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates. (5) Käesoleva seaduse §-st 25 tulenevat kohustust osaleda võrdluskontrollides rakendatakse § 25 lõike 2 alusel kehtestatavas õigusaktis sätestatavast tähtajast arvates.[RT I 2008, 22, 149 - jõust. 20.06.2008] § 51–54. [Käesolevast tekstist välja jäetud]§ 55. Elektriohutusseaduse kehtetuks tunnistamine Elektriohutusseadus tunnistatakse kehtetuks.§ 56. Seaduse jõustumine (1) Käesolev seadus jõustub 2007. aasta 20. juulil. (2) Käesoleva seaduse § 52 jõustub Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval.1Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/108/EÜ, mis käsitleb elektromagnetilise ühilduvuse alaste liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 89/336/EMÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 24–37);Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/95/EÜ teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT L 374, 27.12.2006, lk 10–19).


Eesti topograafia andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus – Riigi Teataja
Eesti topograafia andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus
Eesti topograafia andmekogu asutamine ja andmekogu pidamise põhimäärus - sisukord
3 Andmekogusse kantavad andmed ja andmete töötlemine
§ 7 Andmekogusse kantavate andmete alusdokumendid
§ 8 Topoandmete andmebaasi kantavad andmed
§ 10 Andmete uuendamine andmekogus
4 Andmekogu andmete kasutusse andmine ja säilitamine
§ 11 Andmete avalikustamine
§ 12 Andmete kasutusse andmine
§ 13 Andmete säilitamine ja arhiveerimine
5 Järelevalve, andmekogu pidamise rahastamine ja andmekogu likvideerimine
§ 15 Andmekogu pidamise rahastamine
§ 16 Andmekogu likvideerimise kord
§ 17 Enne käesoleva määruse jõustumist kogutud andmed
RT I, 06.12.2013, 7
Vastu võetud 05.12.2013 nr 171
Määrus kehtestatakse ruumiandmete seaduse § 67 lõike 4 alusel.
(1) Määrusega asutatakse riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu „Eesti topograafia andmekogu” (edaspidi andmekogu) ja kehtestatakse andmekogu pidamise põhimäärus. Andmekogu lühinimetus on ETAK.
(2) Andmekogu ingliskeelne nimetus on „Estonian Topographic Database”.
Andmekogu vastutav töötleja on Maa-amet (edaspidi vastutav töötleja).
(1) Andmekogu pidamise eesmärk on üldist tähtsust omavate topograafiliste nähtuste (edaspidi topograafilised nähtused) andmete hõive ruumiandmete seaduse § 4 lõike 2 tähenduses, nende andmete alusel kaartide koostamine ja säilitamine ning kättesaadavuse tagamine.
(2) Andmekogu andmed on ruumiandmete infrastruktuuri põhikomponendid. Andmekogus hallatavad andmed on ruumiandmed (edaspidi andmed).
(1) Andmekogu peetakse ühetasandilise andmekoguna ja andmete töötlemisel kasutatakse digitaalset andmetöötlust.
(2) Andmekogu koosneb alusdokumentide andmebaasist, topoandmete andmebaasist ja kaartidest.
(3) Alusdokumentide andmebaasis säilitatakse dokumente, mis on aluseks andmekogu andmete loomisel, muutmisel ja kustutamisel.
(4) Topoandmete andmebaasis hallatakse topograafiliste nähtuste andmeid ning andmeid, mis on vajalikud topograafiliste nähtuste andmete ajakohastamiseks ja andmekogudega koostalitlusvõime tagamiseks. Topograafiliste nähtuste andmed on rasterkujul ortofotod, vektor- ja rasterkujul kõrgusandmed ning topograafiliste nähtuste ruumiobjektide vektorkujul andmed.
(5) Topoandmete andmebaasi andmete alusel koostatakse andmekogus ruumiandmete seaduse § 70 lõikes 1 nimetatud topograafilisi kaarte.
(2) Andmekogus sisalduvate andmete turvaklass on K1T2S1. Andmekogu turbeaste on keskmine (M).
3. peatükk Andmekogusse kantavad andmed ja andmete töötlemine
Andmekogusse andmeandjad on:
1) vastutav töötleja, tema enda korraldatud topograafiliste nähtuste andmete hõive ulatuses;
2) teabevaldaja, andmekogu vastutava töötlejaga kokkulepitud andmevahetuse ulatuses, koostalitlusvõime tagamiseks.
§ 7. Andmekogusse kantavate andmete alusdokumendid
(1) Andmekogusse andmete kandmise, muutmise ja kustutamise alusdokumendid on:
1) aeropildistamise ja laserskaneerimise teel saadud andmed või nende tuletised, sealhulgas ortofotod;
2) teabevaldajate poolt andmevahetuse käigus edastatud andmed;
3) vastutava töötleja tehtud mõõdistuste andmed;
4) muude vaatluste ja mõõdistamiste tulemusel, sealhulgas avalikest andmebaasidest ja muudest allikatest saadud andmed.
(2) Ortofotode, kõrgusandmete ja topograafiliste nähtuste ruumiobjektide ruumikujude andmekogusse kandmiseks ning muutmiseks kasutatakse lõike 1 punktides 1–3 nimetatud alusdokumente.
(3) Lõike 1 punktides 1–3 nimetatud alusdokumendid kantakse andmekogu alusdokumentide andmebaasi.
(4) Alusdokumentide kohta kogutakse järgmisi metaandmeid:
2) alusdokumendi identifikaator;
3) alusdokumendi nimetus;
4) alusdokumendi tüüp;
5) alusdokumendi andmekogusse laekumise aeg;
6) alusdokumendi ruumiobjekti asukoha täpsusklass;
7) alusdokumendi ruumiobjekti kõrguse täpsusklass.
§ 8. Topoandmete andmebaasi kantavad andmed
(1) Andmekogusse kantakse ruumiandmete seaduse § 66 lõike 4 alusel kehtestatud korras nimetatud topograafiliste nähtuste andmed ning andmed, mis kirjeldavad nende nähtuste sisu, suhteid ja konteksti.
(2) Topoandmete andmebaasi kantakse järgmised topograafiliste nähtuste ruumiobjektid ja neid iseloomustavad andmed:
1) kivi – kivi tüüp, kaitsealuse üksiku kivi kõrgus, riiklikust kohanimeregistrist kivi nimi ja nimeobjekti identifikaator, kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number ja keskkonnaregistrist kaitstava loodusobjekti registrikood;
2) nõlv – nõlva tüüp, kaldaastangu eristamiseks vajalik märge, riiklikust kohanimeregistrist nimi ja nimeobjekti identifikaator;
3) pinnavorm – pinnavormi tüüp, riiklikust kohanimeregistrist nimi ja nimeobjekti identifikaator, keskkonnaregistrist kaitstava loodusobjekti ja karsti registrikood ning kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number;
4) õu – õue tüüp ja tootmisõue erijuhte näitav kasutus;
5) haritav maa – haritava maa tüüp ja märge puittaimestiku olemasolu kohta;
6) lage – lageda tüüp;
7) puittaimestik – puittaimestiku tüüp, kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number, keskkonnaregistrist kaitsealuse loodusobjekti registrikood ja riiklikust kohanimeregistrist kaitsealuse puittaime nimi ja nimeobjekti identifikaator;
8) märgala – märgala tüüp ja märge puittaimestiku olemasolu kohta;
9) turbaväli – turbavälja tüüp;
10) muu kõlvik – kasutusviisi näitav tüüp, riiklikust kohanimeregistrist nimeobjekti identifikaator ja nimi ning kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number;
11) elektriliin – elektriliini nimipinge;
12) tehnopaigaldis – tehnopaigalise tüüp;
13) torujuhe;
14) seisuveekogu – seisuveekogu tüüp keskkonnaregistri või andmekogu klassifikatsiooni alusel, keskkonnaregistrist registrikood ning riiklikust kohanimeregistrist seisuveekogu nimi ja nimeobjekti identifikaator;
15) vooluveekogu – riiklikust kohanimeregistrist vooluveekogu nimi ja nimeobjekti identifikaator, keskkonnaregistrist registrikood, maaparandussüsteemide registrist maaparandussüsteemi kood, vooluveekogu tüüp keskkonnaregistri või andmekogu klassifikatsiooni alusel, võrgustikobjektil asukoha tüüp, laius ja staatus;
16) meri;
17) kaldajoon – kaldajoone tüüp, kalda veekogu tüüp ja Eesti maismaa kontuuri eristamiseks vajalik märge;
18) hüdrotehniline rajatis – rajatise tüüp;
19) truup – truubi tüüp;
20) hoone – hoone tüüp, aadressiandmete süsteemi infosüsteemist lähiaadress ja identifikaator, riiklikust ehitisregistrist identifikaator ning kohaliku omavalitsuse andmekogust ruumiobjekti identifikaator;
21) kõrgrajatis – kõrgrajatise tüüp, kõrgus, ruumilise paiknemise seos hoonega, märge navigatsioonimärgiks olemise kohta, kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number ja riiklikust ehitisregistrist registrikood;
22) muu rajatis – muu rajatise tüüp, kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number, riiklikust ehitisregistrist registrikood, märge navigatsioonimärgiks olemise kohta ning riiklikust kohanimeregistrist punktobjekti identifikaator ja nimi;
23) maa-alune hoone – maa-aluse hoone tüüp, riiklikust ehitisregistrist registrikood ning aadressiandmete süsteemi infosüsteemist lähiaadress ja objekti identifikaator;
24) piire – piirde tüüp, märge puittaimede olemasolu kohta piirdel või selle vahetus läheduses ja kultuurimälestiste riiklikust registrist mälestise registri number;
25) tee – tee tüüp, laius, tee kattematerjal, liikluse suunalisus teel, tähtsus, teelõigu algus- ja lõpp-punkti tasand, riiklikust teeregistrist tee number, tee loogilise osa kood, sõidutee kood, riigimaantee tüüp ning riiklikust kohanimeregistrist tee nimi ja nimeobjekti identifikaator;
26) rööbastee – rööbastee tüüp, märge rööbastee kasutatavuse kohta elektrirongidele ning tähtsusklass;
27) siht;
28) liikluskorralduslik rajatis – liikluskorraldusliku rajatise tüüp, informatsioon, kas sõidutakistus on püsiv või avatav, kultuurimälestiste riiklikust registrist silla registreerimise number ning riiklikust kohanimeregistrist identifikaator ja nimetus.
(3) Lõikes 2 nimetatud topograafilise nähtuse ruumiobjekti kohta kantakse topoandmete andmebaasi täiendavalt järgmised andmed:
1) ruumiobjekti ruumikuju;
2) ruumiobjekti unikaalne identifikaator andmekogus (ETAK identifikaator);
3) topograafilise nähtuse kood vastavalt topograafiliste nähtuste klassifikaatorile;
(4) Lõikes 2 nimetatud topograafilise nähtuse ruumiobjekti kohta kantakse topoandmete andmebaasi järgmised metaandmed:
1) ruumiobjekti andmete muutmise aeg;
2) ruumiobjekti ruumikuju muutmise aeg;
3) alusdokumendi identifikaator;
4) ruumiobjekti kõrgusväärtuse andmise alusdokumendi identifikaator;
5) ruumiobjekti ruumikuju alusdokumendi identifikaator.
(5) Kõrgusandmete kohta kantakse topoandmete andmebaasi järgmised andmed:
1) aerolaserskaneerimise punktandmete kolmemõõtmeline koordinaat, klass, intensiivsus ja peegelduse tüüp;
2) punktipilvel aerolaserskaneerimise lennukõrgus ja aeg;
3) ülejäänud kõrgusandmetel ruumiobjekti ruumikuju, kõrgusväärtus ja alusdokumendi identifikaator.
(6) Ortofoto kohta kantakse topoandmete andmebaasi järgmised andmed:
1) ortofoto;
2) aeropildistamise aeg;
3) piksli suurus maapinnal;
4) värviskeem;
5) kaardilehe normaalmõõtkava;
6) kaardilehe number.
(7) Kaartide koostamisel lähtutakse ruumiandmete seaduse § 70 lõike 3 alusel kehtestatud korrast.
Andmekogu andmetel on informatiivne tähendus, välja arvatud seaduses sätestatud juhtudel.
§ 10. Andmete uuendamine andmekogus
(1) Andmete uuendamise eesmärk on andmekogu andmete vastavusse viimine looduses oleva olukorraga.
(2) Topoandmete andmebaasis uuendatakse andmeid §-s 7 loetletud alusdokumentide alusel.
(3) Andmete uuendamine käesoleva määruse tähenduses on:
1) topograafilise nähtuse ruumiobjekti loomine, kustutamine või selle andmete muutmine;
2) ortofoto loomine ja olemasoleva ortofoto asendamine uue ortofotoga;
3) vektor- ja rasterkujul kõrgusandmete loomine ja olemasolevate kõrgusandmete asendamine uute kõrgusandmetega.
(4) Andmete uuendamisel tekib topoandmete andmebaasi uus kehtiv versioon.
(5) Vastutav töötleja uuendab § 8 lõikes 6 nimetatud andmed andmekogus ühe aasta jooksul pärast alusdokumentide saamist.
(6) Vastutav töötleja uuendab Läänemere, Peipsi järve ja Võrtsjärve kaldajoone andmeid iga kaheksa aasta tagant. Inimtegevuse tagajärjel toimunud olulised kaldajoone muudatused viiakse andmekogusse ühe kuu jooksul pärast teostusjoonise esitamist.
(7) Paragrahvi 4 lõikes 5 nimetatud kaartide uuendamine on vastavate kaartide koostamine koos topoandmete andmebaasis toimunud muudatustega.
(8) Vastutaval töötlejal on õigus keelduda alusdokumendi kandmisest andmekogusse ja selle alusel topograafilise nähtuse ruumiobjekti uuendamisest, kui alusdokumendi põhjal pole võimalik täita ruumiandmete seaduse § 66 lõike 4 alusel kehtestatud korra nõudeid.
4. peatükk Andmekogu andmete kasutusse andmine ja säilitamine
§ 11. Andmete avalikustamine
(1) Topoandmete andmebaasi andmed ja kaardid avalikustatakse vastutava töötleja pakutavate otsingu- ja vaatamisteenuste kaudu.
(2) Vastutav töötleja võib andmekogu andmetest avalikustada nii kehtiva kui ka ajaloolise versiooni.
§ 12. Andmete kasutusse andmine
(1) Andmekogu andmed antakse kasutusse tärkandmetena, digitaalselt või tardkujul kaartide ja plaanidena või ruumiandmekogumitena.
(2) Andmekogu andmete kasutusse andmisel tasuliste andme- ja võrguteenuste kaudu lähtutakse ruumiandmete seaduse § 73 lõike 3 alusel kehtestatud korrast.
(3) Vastutav töötleja peab arvestust andmete kasutusse andmise aja, kasutusse antud andmete koosseisu ja andmete saajate üle.
(4) Teabevaldajale antakse õigusaktide ja rahvusvaheliste lepingutega pandud kohustuste täitmiseks andmekogu andmed tasuta kasutada.
(5) Vastutav töötleja annab andmekogu andmetest kasutusse kehtiva versiooni või kokkuleppel andmete saajaga mõne ajaloolise versiooni.
(1) Andmete säilitamisel, arhiveerimisel ja hävitamisel lähtutakse arhiiviseadusest, selle alusel antud õigusaktidest ja andmekogu vastutava töötleja kehtestatud korrast.
(2) Andmekogu alusdokumentide andmebaasis säilitatakse andmeid viis aastat, pärast seda need arhiveeritakse vastavalt arhiiviseadusele.
(3) Topoandmete andmebaasis säilitatakse topograafiliste nähtuste vektorkujul ruumiobjektide ajaloolisi versioone 12 aastat, pärast seda need arhiveeritakse vastavalt arhiiviseadusele.
(4) Kõrgusandmete ja ortofotode ajaloolised versioonid arhiveeritakse vastavalt arhiiviseadusele.
(5) Paragrahvi 4 lõikes 5 nimetatud topograafiliste kaartide ajaloolised versioonid arhiveeritakse vastavalt arhiiviseadusele.
5. peatükk Järelevalve, andmekogu pidamise rahastamine ja andmekogu likvideerimine
§ 15. Andmekogu pidamise rahastamine
§ 16. Andmekogu likvideerimise kord
(1) Andmekogu likvideerimise otsustab Vabariigi Valitsus keskkonnaministri ettepanekul.
§ 17. Enne käesoleva määruse jõustumist kogutud andmed
Enne käesoleva määruse jõustumist Maa-ameti kogutud aerofotod, kõrgusandmed, ortofotod ja topograafilised kaardid mõõtkavas 1:10 000 ning Maa-ameti Eesti topograafilises andmekogus olemasolevad topograafilised andmed loetakse andmekogu koosseisu kuuluvaks.
Vabariigi Valitsuse 14. aprilli 1994. a määrus nr 138 „Geodeetiliste ja kartograafiliste tööde tegemise ning geodeetiliste ja kartograafiliste andmete kasutamise korra kinnitamine” tunnistatakse kehtetuks.