text:
URANTIA RAAMAT, 183. Kiri. Jeesuse äraandmine ja vahistamine
URANTIA RAAMAT - 183. Kiri. Jeesuse äraandmine ja vahistamine
§ 1. Isa tahe
§ 2. Juudas linnas
§ 3. Meistri vahistamine
§ 4. Arutelu oliivipressi juures
§ 5. Teel ülempreestri lossi
§ 1. The Father’s Will
§ 2. Judas in the City
§ 3. The Master’s Arrest
§ 4. Discussion at the Olive Press
§ 5. On the Way to the High Priest’s Palace
183. Kiri. Jeesuse äraandmine ja vahistamine
Paper 183 : The Betrayal and Arrest of Jesus
KUI Jeesus oli Peetruse, Jaakobuse ja Johannese lõpuks äratanud, soovitas ta neil minna oma telkidesse ning püüda ennast järgmise päeva kohustuste täitmiseks välja puhata. Kuid selleks ajaks olid kolm apostlit juba täiesti ärkvel. Lühike tukastus oli neid värskendanud, peale selle virgutas neid kahe erutatud sõnumitooja saabumine, kes küsisid Taavet Sebedeuse järele ja läksid kiiresti teda otsima, kui Peetrus oli neile öelnud, kus too valvet peab.
183:0.1 (1971.1) AFTER Jesus had finally awakened Peter, James, and John, he suggested that they go to their tents and seek sleep in preparation for the duties of the morrow. But by this time the three apostles were wide awake; they had been refreshed by their short naps, and besides, they were stimulated and aroused by the arrival on the scene of two excited messengers who inquired for David Zebedee and quickly went in quest of him when Peter informed them where he kept watch.
Kaheksa apostlit magasid küll sügavalt, kuid nende kõrval laagris elavad kreeklased tundsid ebameeldivuste ees suuremat hirmu, isegi sedavõrd, et olid valvuri välja pannud, kes ohu tekkides häiret tõstaks. Kui kaks sõnumitoojat laagrisse kiirustasid, äratas kreeklaste valvur kõik oma kaasmaalased ja neid hakkas telkidest välja voolama, kõik täiesti riides ja relvastatud. Nüüd oli ärganud juba kogu laager, magasid ainult kaheksa apostlit. Peetrus tahtis oma kaaslasi kutsuda, kuid Jeesus keelas selle kindlalt ära. Meister manitses leebelt neid kõiki telkidesse tagasi minema, aga nad ei võtnud tema soovitust kuulda.
183:0.2 (1971.2) Although eight of the apostles were sound asleep, the Greeks who were encamped alongside them were more fearful of trouble, so much so that they had posted a sentinel to give the alarm in case danger should arise. When these two messengers hurried into camp, the Greek sentinel proceeded to arouse all of his fellow countrymen, who streamed forth from their tents, fully dressed and fully armed. All the camp was now aroused except the eight apostles. Peter desired to call his associates, but Jesus definitely forbade him. The Master mildly admonished them all to return to their tents, but they were reluctant to comply with his suggestion.
Et Meistril ei õnnestunud oma poolehoidjaid laiali saata, jättis ta nad sinna ja kõndis Ketsemani pargi sissepääsu juures oleva oliivipressi juurde. Kolm apostlit, kreeklased ja teised laagrielanikud kõhklesid, kas minna temaga kaasa, kuid Johannes Markus läks kiiruga oliivipuude vahelt ringi ja peitis end väikesesse kuuri oliivipressi lähedal. Jeesus eemaldus laagrist ja oma sõpradest, et saabuvad vahistajad võiksid ta apostleid häirimata kinni võtta. Meister kartis, et kui apostlid on ärkvel ja viibivad tema vahistamise juures, võib Juuda reetlikkuse nägemine neis nii suurt vaenu tekitada, et nad osutavad sõduritele vastupanu, mille tagajärjel vangistatakse nad koos temaga. Ta kartis, et kui neid koos temaga vahistatakse, võivad nad ka koos temaga hukka saada.
183:0.3 (1971.3) Failing to disperse his followers, the Master left them and walked down toward the olive press near the entrance to Gethsemane Park. Although the three apostles, the Greeks, and the other members of the camp hesitated immediately to follow him, John Mark hastened around through the olive trees and secreted himself in a small shed near the olive press. Jesus withdrew from the camp and from his friends in order that his apprehenders, when they arrived, might arrest him without disturbing his apostles. The Master feared to have his apostles awake and present at the time of his arrest lest the spectacle of Judas’s betraying him should so arouse their animosity that they would offer resistance to the soldiers and would be taken into custody with him. He feared that, if they should be arrested with him, they might also perish with him.
Jeesus küll teadis, et tema surmamise plaan oli alguse saanud juudi valitsejate nõukogudes, kuid oli teadlik ka sellest, et kõigil niisugustel nurjatutel plaanidel on Luciferi, Saatana ja Caligastia täielik heakskiit. Ja ta teadis hästi, et need maailmade mässajad näeksid hea meelega, et kõik apostlid koos temaga hävitataks.
183:0.4 (1971.4) Though Jesus knew that the plan for his death had its origin in the councils of the rulers of the Jews, he was also aware that all such nefarious schemes had the full approval of Lucifer, Satan, and Caligastia. And he well knew that these rebels of the realms would also be pleased to see all of the apostles destroyed with him.
Jeesus istus üksi oliivipressil, oodates reeturi tulekut, ja teda nägid seal ainult Johannes Markus ning taevaste pealtvaatajate loendamatud hulgad.
183:0.5 (1971.5) Jesus sat down, alone, on the olive press, where he awaited the coming of the betrayer, and he was seen at this time only by John Mark and an innumerable host of celestial observers.
1. Isa tahe
On suur oht, et Meistri maise elujärgu lõppemisega seotud arvukate ütluste ja paljude sündmuste tähendust võidakse vääriti mõista. Jeesuse julma kohtlemist harimatute teenrite ja kalestunud sõdurite poolt, ebaõiglast kohtumõistmist tema üle ja end usujuhtideks pidanud isikute tundetut suhtumist ei tohi seostada asjaoluga, et kannatliku alistumisega kõigile neile kannatustele ja alandustele täitis Jeesus tegelikult Paradiisi-Isa tahet. See oli tõesti ja tõepoolest Isa tahe, et tema Poeg jooks sureliku kogemuse karika põhjani, sünnist surmani, kuid taevane Isa polnud kuidagi seotud nende pealtnäha tsiviliseeritud inimolendite barbaarse käitumisega, kes nii jõhkralt Meistrit piinasid ja tema vastupanu mitteosutavat isiksust järjepanu nii kohutavate alandustega koormasid. Need ebainimlikud ja vapustavad kogemused, mida Jeesusel tuli oma sureliku elu lõputundidel taluda, ei vastanud mitte kuidagi Isa jumalikule tahtele, mida Jeesuse inimloomus oli nii võidukalt tõotanud täita, kui tema inimolemus alistus lõplikult Jumalale, millest andis tunnistust see kolmekordne palve aias, kui väsinud apostlid magasid füüsilise kurnatuse und.
183:1.1 (1971.6) There is great danger of misunderstanding the meaning of numerous sayings and many events associated with the termination of the Master’s career in the flesh. The cruel treatment of Jesus by the ignorant servants and the calloused soldiers, the unfair conduct of his trials, and the unfeeling attitude of the professed religious leaders, must not be confused with the fact that Jesus, in patiently submitting to all this suffering and humiliation, was truly doing the will of the Father in Paradise. It was, indeed and in truth, the will of the Father that his Son should drink to the full the cup of mortal experience, from birth to death, but the Father in heaven had nothing whatever to do with instigating the barbarous behavior of those supposedly civilized human beings who so brutally tortured the Master and so horribly heaped successive indignities upon his nonresisting person. These inhuman and shocking experiences which Jesus was called upon to endure in the final hours of his mortal life were not in any sense a part of the divine will of the Father, which his human nature had so triumphantly pledged to carry out at the time of the final surrender of man to God as signified in the threefold prayer which he indited in the garden while his weary apostles slept the sleep of physical exhaustion.
Taevane Isa soovis, et tema annetuv Poeg lõpetaks oma maise elujärgu loomulikul teel, nii nagu kõik surelikud peavad oma elu maa peal lõpetama. Tavalised mehed ja naised ei saa loota, et nende maise elu viimaseid tunde ja vahepealset surmaepisoodi kergendaks mingi eriline kaitselmus. Seepärast otsustas ka Jeesus lahkuda oma maisest elust kooskõlas sündmuste loomuliku kuluga ja keeldus kangekaelselt vabastamast end nende ebainimlike sündmuste julmast haardest, mis kohutava järjekindlusega teda uskumatult suurte alanduste ja häbiväärse surma poole kihutasid. Ning see üllatav viha- ja julmuseväljendus oli täielikult vaid paheliste inimeste ja kurjade sure-like kätetöö. Jumal taevas ei tahtnud seda, samuti ei dikteerinud seda Jeesuse põlisvaenlased, ehkki nad aitasid väga palju kaasa, et mõtlematud ja pahelised surelikud annetuva Poja niimoodi tagasi lükkaksid. Ristilöömise talumatult koledalt vaatepildilt pööras oma palge ära isegi patu isa.
183:1.2 (1972.1) The Father in heaven desired the bestowal Son to finish his earth career naturally, just as all mortals must finish up their lives on earth and in the flesh. Ordinary men and women cannot expect to have their last hours on earth and the supervening episode of death made easy by a special dispensation. Accordingly, Jesus elected to lay down his life in the flesh in the manner which was in keeping with the outworking of natural events, and he steadfastly refused to extricate himself from the cruel clutches of a wicked conspiracy of inhuman events which swept on with horrible certainty toward his unbelievable humiliation and ignominious death. And every bit of all this astounding manifestation of hatred and this unprecedented demonstration of cruelty was the work of evil men and wicked mortals. God in heaven did not will it, neither did the archenemies of Jesus dictate it, though they did much to insure that unthinking and evil mortals would thus reject the bestowal Son. Even the father of sin turned his face away from the excruciating horror of the scene of the crucifixion.
2. Juudas linnas
Kui Juudas viimsel õhtusöömaajal nii äkki lauast lahkus, läks ta oma nõbu majja, kust need kaks siirdusid otseteed templivalvurite kapteni juurde. Juudas palus kaptenil valvurid kokku kutsuda ja teatas talle, et on valmis nad Jeesuse juurde juhatama. Et Juudas oli jõudnud kohale oodatust varem, läks veidi aega, enne kui hakati liikuma Markuse maja poole, kus Juudas arvas Jeesust veel apostlitega vestlevat. Meister oli koos üheteistkümne apostliga Eelija Markuse majast lahkunud tervelt viisteist minutit enne reeturi ja valvurite saabumist. Kui vahistajad Markuse majja jõudsid, oli Jeesus koos üheteistkümne apostliga juba ammu linnamüüride vahelt väljas, teel Õlimäele oma laagrisse.
183:2.1 (1972.2) After Judas so abruptly left the table while eating the Last Supper, he went directly to the home of his cousin, and then did the two go straight to the captain of the temple guards. Judas requested the captain to assemble the guards and informed him that he was ready to lead them to Jesus. Judas having appeared on the scene a little before he was expected, there was some delay in getting started for the Mark home, where Judas expected to find Jesus still visiting with the apostles. The Master and the eleven left the home of Elijah Mark fully fifteen minutes before the betrayer and the guards arrived. By the time the apprehenders reached the Mark home, Jesus and the eleven were well outside the walls of the city and on their way to the Olivet camp.
Juudast häiris väga, et ta ei leidnud Jeesust Markuse majast üheteistkümne apostli seltsist, kellest vaid kaks olid vastupanu osutamiseks relvastunud. Ta teadis juhtumisi, et kui nad olid pärastlõunal laagrist lahkunud, oli mõõk olnud vööl ainult Siimon Peetrusel ja seloot Siimonil; Juudas oli lootnud tabada Jeesuse ajal, mil linn on vaikne ja vastupanu osutamine vähetõenäoline. Reetur pelgas, et kui ta ootab nende laagrisse tagasipöördumiseni, võtab neid seal vastu enam kui kuuskümmend pühendunud jüngrit, ning ta teadis, et seloot Siimonil on suur relvavaru. Mõte sellest, kuidas üksteist ustavat apostlit teda põlata võivad, tegi Juuda üha närvilisemaks, ta kartis, et nad püüavad teda tappa. Peale selle, et ta oli truudusetu, oli ta südames ka tõeline argpüks.
183:2.2 (1972.3) Judas was much perturbed by this failure to find Jesus at the Mark residence and in the company of eleven men, only two of whom were armed for resistance. He happened to know that, in the afternoon when they had left camp, only Simon Peter and Simon Zelotes were girded with swords; Judas had hoped to take Jesus when the city was quiet, and when there was little chance of resistance. The betrayer feared that, if he waited for them to return to their camp, more than threescore of devoted disciples would be encountered, and he also knew that Simon Zelotes had an ample store of arms in his possession. Judas was becoming increasingly nervous as he meditated how the eleven loyal apostles would detest him, and he feared they would all seek to destroy him. He was not only disloyal, but he was a real coward at heart.
Kui mehed Jeesust ülakambrist ei leidnud, palus Juudas valvurite kaptenil templisse tagasi pöörduda. Selleks ajaks olid valitsejad hakanud Jeesuse vastuvõtmiseks ülempreestri majja kogunema, sest reeturiga oli sõlmitud kokkulepe, et Jeesus vahistatakse keskööl. Juudas selgitas oma kaaslastele, et kuna nad polnud Jeesust Markuse majas tabanud, tuleb minna tema vahistamiseks Ketsemani. Reetur lisas, et Jeesusega koos elab laagris üle kuuekümne pühendunud poolehoidja, kes on kõik hästi relvastatud. Juutide valitsejad tuletasid Juudale meelde, et Jeesus on alati mittevastupanu jutlustanud, kuid Juudas vastas, et nad ei saa loota, et kõik Jeesuse poolehoidjad sellele õpetusele kuuletuvad. Ta kartis tõesti enda elu pärast ja söandas seepärast küsida kaasa nelikümmend relvastatud sõdurit. Et juudi ametivõimudel alluvuses nii suurt relvajõudu polnud, läksid nad kohe Antonia kindlusesse ja palusid Rooma komtuuri anda nende käsutusse kaitsemeeskond. Kui too kuulis, et nad kavatsevad Jeesust vahistada, keeldus ta pikema jututa nende palvet täitmast ja saatis nad oma ülemuse juurde. Nii kulus ametivõimude vahet käies enam kui tund, kuni oldi lõpuks sunnitud minema Pilatuse enda jutule, et saada luba Rooma relvastatud valvesõdureid kasutada. Kui nad Pilatuse majja jõudsid, oli juba hilja ja Pilatus oli koos naisega oma eraruumidesse siirdunud. Pilatus ei tahtnud end hästi selle ettevõtmisega siduda, pealegi palus tema naine tal seda palvet mitte täita. Et aga juudi Suurkohtu eesistuja oli ise kohal ja isiklikult abi küsis, pidas maavalitseja targemaks palve rahuldada, arvates, et ta võib hiljem kõik nende võimalikud vead parandada.
183:2.3 (1973.1) When they failed to find Jesus in the upper chamber, Judas asked the captain of the guard to return to the temple. By this time the rulers had begun to assemble at the high priest’s home preparatory to receiving Jesus, seeing that their bargain with the traitor called for Jesus’ arrest by midnight of that day. Judas explained to his associates that they had missed Jesus at the Mark home, and that it would be necessary to go to Gethsemane to arrest him. The betrayer then went on to state that more than threescore devoted followers were encamped with him, and that they were all well armed. The rulers of the Jews reminded Judas that Jesus had always preached nonresistance, but Judas replied that they could not depend upon all Jesus’ followers obeying such teaching. He really feared for himself and therefore made bold to ask for a company of forty armed soldiers. Since the Jewish authorities had no such force of armed men under their jurisdiction, they went at once to the fortress of Antonia and requested the Roman commander to give them this guard; but when he learned that they intended to arrest Jesus, he promptly refused to accede to their request and referred them to his superior officer. In this way more than an hour was consumed in going from one authority to another until they finally were compelled to go to Pilate himself in order to obtain permission to employ the armed Roman guards. It was late when they arrived at Pilate’s house, and he had retired to his private chambers with his wife. He hesitated to have anything to do with the enterprise, all the more so since his wife had asked him not to grant the request. But inasmuch as the presiding officer of the Jewish Sanhedrin was present and making personal request for this assistance, the governor thought it wise to grant the petition, thinking he could later on right any wrong they might be disposed to commit.
Niisiis, kui Juudas Iskariot kella poole kaheteistkümne paiku templist teele asus, oli tal kaasas üle kuuekümne inimese — templivalvurid, Rooma sõdurid ning ülempreestrite ja valitsejate uudishimulikud teenrid.
183:2.4 (1973.2) Accordingly, when Judas Iscariot started out from the temple, about half after eleven o’clock, he was accompanied by more than sixty persons — temple guards, Roman soldiers, and curious servants of the chief priests and rulers.
3. Meistri vahistamine
Kui see relvastatud sõduritest ja valvuritest koosnev inimrühm tõrvikuid ja laternaid kandes aiale lähenes, astus Juudas tükk maad teistest eespool, valmis Jeesusele osutama, et vahistajad saaksid ta ruttu kinni võtta, enne kui Jeesuse kaaslased jõuavad end koguda ja Meistrit kaitsma asuda. Oli veel üks põhjus, miks Juudas soovis Meistri vaenlastest eespool kõndida: reetur arvas, et kui ta ilmub kohale enne sõdureid, siis ei seosta apostlid ja Jeesuse ümber kogunenud jüngrid teda võib-olla otseselt nende relvastatud valvesõduritega, kes kohe ta kannul saabuvad. Juudas oli isegi kavatsenud jätta mulje, nagu oleks ta kiirustanud neid vahistajate saabumise eest hoiatama, kuid Jeesuse hävitav tervitus nurjas selle kava. Meister rääkis Juudaga küll lahkelt, kuid tervitas teda kui reeturit.
183:3.1 (1973.3) As this company of armed soldiers and guards, carrying torches and lanterns, approached the garden, Judas stepped well out in front of the band that he might be ready quickly to identify Jesus so that the apprehenders could easily lay hands on him before his associates could rally to his defense. And there was yet another reason why Judas chose to be ahead of the Master’s enemies: He thought it would appear that he had arrived on the scene ahead of the soldiers so that the apostles and others gathered about Jesus might not directly connect him with the armed guards following so closely upon his heels. Judas had even thought to pose as having hastened out to warn them of the coming of the apprehenders, but this plan was thwarted by Jesus’ blighting greeting of the betrayer. Though the Master spoke to Judas kindly, he greeted him as a traitor.
Niipea kui Peetrus, Jaakobus ja Johannes koos veel ligikaudu kolmekümne laagrielanikuga nägid relvastatud rühma tõrvikutega üle mäeharja tulemas, teadsid nad, et sõdurid saabuvad Jeesust vahistama. Kõik tormasid oliivipressi juurde, kus Meister üksi kuuvalguses istus. Sõduriterühm lähenes ühelt poolt, kolm apostlit oma kaaslastega teiselt poolt. Kui Juudas astus ette, et Meistrit kõnetada, seisid need kaks rühma liikumatult, Meister nende vahel, ja Juudas valmistus tema laubale reeturisuudlust suruma.
183:3.2 (1973.4) As soon as Peter, James, and John, with some thirty of their fellow campers, saw the armed band with torches swing around the brow of the hill, they knew that these soldiers were coming to arrest Jesus, and they all rushed down to near the olive press where the Master was sitting in moonlit solitude. As the company of soldiers approached on one side, the three apostles and their associates approached on the other. As Judas strode forward to accost the Master, there the two groups stood, motionless, with the Master between them and Judas making ready to impress the traitorous kiss upon his brow.
Reetur oli lootnud, et ta võib pärast valvesõdurite Ketsemani juhatamist lihtsalt Jeesusele osutada või teda pelga suudlusega tervitada, nagu kokku lepitud, et siis sündmuspaigalt kiiresti kaduda. Juudas kartis väga, et kõik apostlid on kohal ja ründavad just teda, sest ta oli julgenud nende armastatud õpetaja reeta. Kui aga Meister teda kui reeturit tervitas, sattus ta nii suurde segadusse, et ei püüdnudki põgeneda.
183:3.3 (1974.1) It had been the hope of the betrayer that he could, after leading the guards to Gethsemane, simply point Jesus out to the soldiers, or at most carry out the promise to greet him with a kiss, and then quickly retire from the scene. Judas greatly feared that the apostles would all be present, and that they would concentrate their attack upon him in retribution for his daring to betray their beloved teacher. But when the Master greeted him as a betrayer, he was so confused that he made no attempt to flee.
Jeesus tegi veel viimase katse päästa Juudas tegelikust reetmisest — enne kui reetur temani jõudis, astus ta kõrvale ja küsis kõige vasakpoolsemalt sõdurilt, roomlaste kaptenilt: „Keda te otsite?” Kapten vastas: „Jeesus Naatsaretlast.” Jeesus astus kohe ohvitseri ette ning ütles, seistes seal kogu loodu Jumala rahuliku majesteetlikkusega: „Mina see olengi.” Paljud sellest relvastatud rühmast olid kuulnud Jeesust templis õpetamas, ülejäänud teadsid tema imetegudest. Kui ta nüüd nii julgelt ennast tutvustas, hakkasid esiridades olijad äkki taganema. Tema rahulik ja majesteetlik käitumine üllatas neid. Seepärast poleks Juudal olnud vaja oma reetmisplaani jätkata. Meister oli end julgelt oma vaenlastele üles andnud ja nad oleksid võinud ta ka ilma Juuda abita kinni võtta. Aga reetur pidi millegagi oma saabumist koos selle relvastatud rühmaga õigustama, pealegi tahtis ta näidata, et mängib selles juutide juhtidega sõlmitud vandenõus oma osa, sest soovis omandada õigust suurele tasule ja aule, mida lootis Jeesuse üles andmise eest kuhjaga saada.
183:3.4 (1974.2) Jesus made one last effort to save Judas from actually betraying him in that, before the traitor could reach him, he stepped to one side and, addressing the foremost soldier on the left, the captain of the Romans, said, “Whom do you seek?” The captain answered, “Jesus of Nazareth.” Then Jesus stepped up immediately in front of the officer and, standing there in the calm majesty of the God of all this creation, said, “I am he.” Many of this armed band had heard Jesus teach in the temple, others had learned about his mighty works, and when they heard him thus boldly announce his identity, those in the front ranks fell suddenly backward. They were overcome with surprise at his calm and majestic announcement of identity. There was, therefore, no need for Judas to go on with his plan of betrayal. The Master had boldly revealed himself to his enemies, and they could have taken him without Judas’s assistance. But the traitor had to do something to account for his presence with this armed band, and besides, he wanted to make a show of carrying out his part of the betrayal bargain with the rulers of the Jews in order to be eligible for the great reward and honors which he believed would be heaped upon him in compensation for his promise to deliver Jesus into their hands.
Kui valvesõdurid olid ennast pärast Jeesuse nägemisest ja tema ebatavalise hääle kõla kuulmisest põhjustatud esmast segadust kogunud ning apostlid ja jüngrid lähemale tulnud, astus Juudas Jeesuse juurde, suudles teda laubale ja ütles: „Tere, Meister ja Õpetaja.” Ja kui Juudas oma Meistrit embas, ütles Jeesus: „Sõber, kas ei piisa sellest, et sa seda teed? Pidid sa Inimese Poja veel ka suudlusega reetma?”
183:3.5 (1974.3) As the guards rallied from their first faltering at the sight of Jesus and at the sound of his unusual voice, and as the apostles and disciples drew nearer, Judas stepped up to Jesus and, placing a kiss upon his brow, said, “Hail, Master and Teacher.” And as Judas thus embraced his Master, Jesus said, “Friend, is it not enough to do this! Would you even betray the Son of Man with a kiss?”
Apostlid ja jüngrid olid nähtust jahmunud. Hetkeks olid kõik nagu paigale tardunud. Siis vabastas Jeesus end Juuda reeturiembusest, astus valvurite ja sõdurite juurde ning küsis uuesti: „Keda te otsite?” Ja kapten vastas uuesti: „Jeesus Naatsaretlast”. Ja Jeesus vastas uuesti: „Ma ju ütlesin teile, et mina see olengi. Kui te mind otsite, siis laske teistel minna. Olen valmis teiega kaasa tulema.”
183:3.6 (1974.4) The apostles and disciples were literally stunned by what they saw. For a moment no one moved. Then Jesus, disengaging himself from the traitorous embrace of Judas, stepped up to the guards and soldiers and again asked, “Whom do you seek?” And again the captain said, “Jesus of Nazareth.” And again answered Jesus: “I have told you that I am he. If, therefore, you seek me, let these others go their way. I am ready to go with you.”
Jeesus oli valmis valvesõduritega Jeruusalemma minema ning sõdurite kaptenil polnud midagi selle vastu, et kolm apostlit ja nende kaaslased rahus minema lasta. Ent enne kui nad said minema hakata ja Jeesus seisis kapteni edasisi käske oodates, astus ülempreestri süürlasest ihukaitsja Malkus Meistri juurde, et ta käed selja taha siduda, ehkki Rooma kapten polnud käskinud seda teha. Kui Peetrus ja tema kaaslased nägid, et nende Meistrit niimoodi häbistatakse, ei suutnud nad enam end vaos hoida. Peetrus tõmbas mõõga välja ja tormas koos teistega Malkusele kallale. Aga enne, kui sõdurid ülempreestri teenrile appi jõudsid, peatas Jeesus Peetruse keelava käetõstega ja ütles karmilt: „Peetrus, pane mõõk ära. Kes mõõga haarab, see mõõga läbi langeb. Kas sa ei saa aru, see on Isa tahe, et ma sellest karikast joon? Ja kas sa ei tea, et ma võiksin praegugi anda käsu enam kui kaheteistkümnele inglite ja nende kaaslaste leegionile, et nad mind selle väikese rühma käest päästaksid?”
183:3.7 (1974.5) Jesus was ready to go back to Jerusalem with the guards, and the captain of the soldiers was altogether willing to allow the three apostles and their associates to go their way in peace. But before they were able to get started, as Jesus stood there awaiting the captain’s orders, one Malchus, the Syrian bodyguard of the high priest, stepped up to Jesus and made ready to bind his hands behind his back, although the Roman captain had not directed that Jesus should be thus bound. When Peter and his associates saw their Master being subjected to this indignity, they were no longer able to restrain themselves. Peter drew his sword and with the others rushed forward to smite Malchus. But before the soldiers could come to the defense of the high priest’s servant, Jesus raised a forbidding hand to Peter and, speaking sternly, said: “Peter, put up your sword. They who take the sword shall perish by the sword. Do you not understand that it is the Father’s will that I drink this cup? And do you not further know that I could even now command more than twelve legions of angels and their associates, who would deliver me from the hands of these few men?”
Jeesus tegi küll oma poolehoidjate füüsilisele vastupanukatsele tõhusalt lõpu, kuid valvurite kaptenil oli hirm hakanud ja ta võttis koos sõduritega Jeesusest kõvasti kinni ning sidus ta kiiresti köidikuisse. Ning sel ajal, kui nad ta käsi tugevate nööridega sidusid, küsis Jeesus: „Miks te piirate mind mõõkade ja odadega, nagu võtaksite röövlit kinni? Olin päevast päeva koos teiega templis ja õpetasin avalikult rahvast, aga te ei teinud midagi mu vahistamiseks.”
183:3.8 (1975.1) While Jesus thus effectively put a stop to this show of physical resistance by his followers, it was enough to arouse the fear of the captain of the guards, who now, with the help of his soldiers, laid heavy hands on Jesus and quickly bound him. And as they tied his hands with heavy cords, Jesus said to them: “Why do you come out against me with swords and with staves as if to seize a robber? I was daily with you in the temple, publicly teaching the people, and you made no effort to take me.”
Kui Jeesus oli kinni seotud, andis kapten korralduse Meistri poolehoidjad vahistada, sest kartis, et nad võivad püüda teda päästa. Sõdurid ei jõudnud aga seda teha, sest kuuldes kapteni käsku neilt vabadus võtta, põgenesid Jeesuse poolehoidjad kiiruga jäärakusse tagasi. Johannes Markus oli kogu selle aja läheduses asuvas kuuris varjul. Kui valvurid hakkasid koos Jeesusega Jeruusalemma tagasi minema, püüdis Johannes Markus kuurist välja hiilida, et põgenevate apostlite ja jüngritega kaasa minna. Ent niipea kui ta nähtavale ilmus, möödus tema lähedalt üks viimaseid sõdureid, kes tuli põgenenud jüngreid taga ajamast, hakkas linases kuues noormeest jälitama ja saigi ta peaaegu kätte. Sõdur jõudis Johannesele nii lähedale, et sai ta kuuest kinni haarata, ent noormees libistas rõiva seljast ja põgenes paljalt ning sõduri kätte jäi tühi kuub. Johannes Markus ruttas ülemisele rajale Taavet Sebedeuse juurde. Kui ta oli Taavetile juhtunust rääkinud, kiirustasid nad koos magavate apostlite telkide juurde ja teavitasid kõiki kaheksat Meistri äraandmisest ja vahistamisest.
183:3.9 (1975.2) When Jesus had been bound, the captain, fearing that the followers of the Master might attempt to rescue him, gave orders that they be seized; but the soldiers were not quick enough since, having overheard the captain’s orders to arrest them, Jesus’ followers fled in haste back into the ravine. All this time John Mark had remained secluded in the near-by shed. When the guards started back to Jerusalem with Jesus, John Mark attempted to steal out of the shed in order to catch up with the fleeing apostles and disciples; but just as he emerged, one of the last of the returning soldiers who had pursued the fleeing disciples was passing near and, seeing this young man in his linen coat, gave chase, almost overtaking him. In fact, the soldier got near enough to John to lay hold upon his coat, but the young man freed himself from the garment, escaping naked while the soldier held the empty coat. John Mark made his way in all haste to David Zebedee on the upper trail. When he had told David what had happened, they both hastened back to the tents of the sleeping apostles and informed all eight of the Master’s betrayal and arrest.
Umbes samal ajal, kui kaheksa apostlit olid ärganud, pöördusid tagasi ka need, kes olid jäärakusse põgenenud, ja nüüd kogunesid kõik oliivipressi juurde arutama, mida ette võtta. Siimon Peetrus ja Johannes Sebedeus, kes olid oliivipuude vahel peidus olnud, olid järgnenud sõduritele, valvuritele ja teenritele, kui nood viisid Jeesust Jeruusalemma nagu kõige kohutavamat kurjategijat. Johannes sammus kohe selle rühma kannul, Peetrus järgnes neile suurema vahemaa tagant. Johannes Markus oli pärast sõduri haardest pääsemist leidnud endale Siimon Peetruse ja Johannes Sebedeuse telgist uue kuue. Ta oletas, et valvurid viivad Jeesuse emeriitülempreester Hannase majja, ning läinud ringi ümber oliivipuuaedade, jõudis kohale enne teisi ja peitis end ülempreestri lossi värava juurde.
183:3.10 (1975.3) At about the time the eight apostles were being awakened, those who had fled up the ravine were returning, and they all gathered together near the olive press to debate what should be done. In the meantime, Simon Peter and John Zebedee, who had hidden among the olive trees, had already gone on after the mob of soldiers, guards, and servants, who were now leading Jesus back to Jerusalem as they would have led a desperate criminal. John followed close behind the mob, but Peter followed afar off. After John Mark’s escape from the clutch of the soldier, he provided himself with a cloak which he found in the tent of Simon Peter and John Zebedee. He suspected the guards were going to take Jesus to the home of Annas, the high priest emeritus; so he skirted around through the olive orchards and was there ahead of the mob, hiding near the entrance to the gate of the high priest’s palace.
4. Arutelu oliivipressi juures
Jaakobus Sebedeus märkas, et ta on Siimon Peetruse ja tema venna Johannese silmist kaotanud, ning läks teiste apostlite ja laagrielanikega oliivipressi juurde arutama, mida Meistri vahistamise suhtes ette võtta.
183:4.1 (1975.4) James Zebedee found himself separated from Simon Peter and his brother John, and so he now joined the other apostles and their fellow campers at the olive press to deliberate on what should be done in view of the Master’s arrest.
Andreas oli vabastatud oma apostlitest kaaslaste juhtimisega seotud vastutusest ning seetõttu vaikis selle nende elu suurima kriisi ajal. Pärast lühiajalist mitteametlikku arutelu tõusis seloot Siimon oliivipressi kivimüürile ja õhutas Meistrile ja kuningriigiüritusele kirglikult ustavust vandudes oma apostlitest kaaslasi ning teisi jüngreid kiiresti rühmale järgnema ja Jeesust vabastama. Enamik kohalolijaid oleks kaldunud Siimoni sõjakat algatust järgima, kui pärast tema kõne lõppu poleks müürile tõusnud Naatanael, kes juhtis kõigi tähelepanu Jeesuse sageli korratud mittevastupanu-õpetustele. Ta tuletas neile meelde ka seda, et Jeesus oli alles tolsamal õhtul neile õpetanud, et nad peavad hoidma oma elu selleks ajaks, mil tuleb minna laia maailma kuulutama head uudist taevariigi evangeeliumist. Ja Naatanaeli seisukohta toetas ka Jaakobus Sebedeus, kes rääkis neile, kuidas Peetrus ja teised olid Meistri kaitsmiseks mõõgad haaranud, kuid Jeesus oli käskinud Siimon Peetrusel ja ülejäänud mõõgameestel relvad tuppe pista. Ka Matteus ja Filippus võtsid sõna, kuid arutelu käigus ei otsustatud midagi kindlat, enne kui Toomas juhtis nende tähelepanu asjaoludele, et Jeesus oli soovitanud Laatsarusel surmaohu eest põgeneda ja et nad ei saa Meistri päästmiseks midagi teha; Meister oli keelanud oma sõpradel end kaitsta ja hoidus endiselt kasutamast oma jumalikku võimu inimestest vaenlaste kavade nurjamiseks. Toomas veenis neid laiali minema, igaüks omaette, vaid Taavet Sebedeus jäi vastavalt kokkuleppele laagrisse, et säilitada nende rühma teadete ja sõnumitoojate keskust. Kella poole kolmeks öösel oli laager juba hüljatud, ainult Taavet pidas kolme-nelja sõnumitoojaga valvet, ülejäänud olid saadetud hankima teavet selle kohta, kuhu Jeesus oli viidud ja mida temaga kavatsetakse teha.
183:4.2 (1975.5) Andrew had been released from all responsibility in the group management of his fellow apostles; accordingly, in this greatest of all crises in their lives, he was silent. After a short informal discussion, Simon Zelotes stood up on the stone wall of the olive press and, making an impassioned plea for loyalty to the Master and the cause of the kingdom, exhorted his fellow apostles and the other disciples to hasten on after the mob and effect the rescue of Jesus. The majority of the company would have been disposed to follow his aggressive leadership had it not been for the advice of Nathaniel, who stood up the moment Simon had finished speaking and called their attention to Jesus’ oft-repeated teachings regarding nonresistance. He further reminded them that Jesus had that very night instructed them that they should preserve their lives for the time when they should go forth into the world proclaiming the good news of the gospel of the heavenly kingdom. And Nathaniel was encouraged in this stand by James Zebedee, who now told how Peter and others drew their swords to defend the Master against arrest, and that Jesus bade Simon Peter and his fellow swordsmen sheathe their blades. Matthew and Philip also made speeches, but nothing definite came of this discussion until Thomas, calling their attention to the fact that Jesus had counseled Lazarus against exposing himself to death, pointed out that they could do nothing to save their Master inasmuch as he refused to allow his friends to defend him, and since he persisted in refraining from the use of his divine powers to frustrate his human enemies. Thomas persuaded them to scatter, every man for himself, with the understanding that David Zebedee would remain at the camp to maintain a clearinghouse and messenger headquarters for the group. By half past two o’clock that morning the camp was deserted; only David remained on hand with three or four messengers, the others having been dispatched to secure information as to where Jesus had been taken, and what was going to be done with him.
Viis apostlit — Naatanael, Matteus, Filippus ja kaksikud — läksid varjule Betfagesse ja Betaaniasse. Toomas, Andreas, Jaakobus ja seloot Siimon peitsid end linna. Siimon Peetrus ja Johannes Sebedeus järgnesid Hannase majani.
183:4.3 (1976.1) Five of the apostles, Nathaniel, Matthew, Philip, and the twins, went into hiding at Bethpage and Bethany. Thomas, Andrew, James, and Simon Zelotes were hiding in the city. Simon Peter and John Zebedee followed along to the home of Annas.
Veidi pärast koitu kõndis Siimon Peetrus tagasi Ketsemani laagrisse, sealne nukker vaatepilt tekitas temas sügavat meeleheidet. Taavet saatis ta koos ühe sõnumitoojaga vend Andrease juurde, kes viibis Jeruusalemmas Nikodeemose majas.
183:4.4 (1976.2) Shortly after daybreak, Simon Peter wandered back to the Gethsemane camp, a dejected picture of deep despair. David sent him in charge of a messenger to join his brother, Andrew, who was at the home of Nicodemus in Jerusalem.
Johannes Sebedeus püsis kuni ristilöömise lõpuni alati Jeesuse läheduses, nagu Meister oli käskinud, just tema andis Taaveti sõnumitoojatele tund-tunnilt teavet, mille nad viisid aialaagrisse Taavetile ja sealt edasi ennast varjavatele apostlitele ning Jeesuse pereliikmetele.
183:4.5 (1976.3) Until the very end of the crucifixion, John Zebedee remained, as Jesus had directed him, always near at hand, and it was he who supplied David’s messengers with information from hour to hour which they carried to David at the garden camp, and which was then relayed to the hiding apostles and to Jesus’ family.
Muidugi, kui karjane on maha löödud, siis pillutatakse lambad laiali! Nad kõik said küll ähmaselt aru, et Jeesus oli neid just selle eest hoiatanud, kuid Meistri ootamatu kadumine oli nende jaoks liiga suur ehmatus, et nad oleksid suutnud normaalselt järele mõelda.
183:4.6 (1976.4) Surely, the shepherd is smitten and the sheep are scattered! While they all vaguely realize that Jesus has forewarned them of this very situation, they are too severely shocked by the Master’s sudden disappearance to be able to use their minds normally.
Päev oli äsja alanud ja Peetrus just saadetud oma venna juurde, kui laagrisse jõudis peaaegu hingetuna ja teistest Jeesuse pereliikmetest varem tema lihane vend Juudas, kes sai kahjuks ainult teada, et Meister on vahistatud; mees kiirustas tagasi Jeeriko teele, et viia see teade oma emale ning vendadele-õdedele. Taavet Sebedeus saatis Juudaga Jeesuse pereliikmetele sõna, et nad koguneksid Betaaniasse Marta ja Maarja majja kuulama uudiseid, mida tema sõnumitoojad regulaarselt pidid tooma.
183:4.7 (1976.5) It was shortly after daylight and just after Peter had been sent to join his brother, that Jude, Jesus’ brother in the flesh, arrived in the camp, almost breathless and in advance of the rest of Jesus’ family, only to learn that the Master had already been placed under arrest; and he hastened back down the Jericho road to carry this information to his mother and to his brothers and sisters. David Zebedee sent word to Jesus’ family, by Jude, to forgather at the house of Martha and Mary in Bethany and there await news which his messengers would regularly bring them.
Nii oli olukord apostlitega, peamiste jüngritega ja Jeesuse maise perega neljapäeva hilisõhtul ja reede varahommikul. Kõiki neid rühmi ja üksikisikuid hoidis omavahel kontaktis kulleriteenistus, mida Taavet Sebedeus oma keskusest Ketsemani laagris edasi pidas.
183:4.8 (1976.6) This was the situation during the last half of Thursday night and the early morning hours of Friday as regards the apostles, the chief disciples, and the earthly family of Jesus. And all these groups and individuals were kept in touch with each other by the messenger service which David Zebedee continued to operate from his headquarters at the Gethsemane camp.
5. Teel ülempreestri lossi
Enne kui Jeesusega aiast teele asuti, puhkes templivalvurite juudist kapteni ja sõduriterühma roomlasest kapteni vahel vaidlus, kuhu Jeesus viia. Templivalvurite kapten andis käsu viia ta ülempreestri kohuseid täitva Kaifase juurde. Rooma sõdurite kapten käskis viia Jeesuse endise ülempreestri ja Kaifase äia Hannase lossi. Seda sellepärast, et roomlastel oli kombeks suhelda kõigis juutide vaimulike seaduste täitmise tagamisega seotud küsimustes otse Hannasega. Ja Rooma kapteni käskudele kuuletuti, Jeesus viidi esmaseks ülekuulamiseks Hannase majja.
183:5.1 (1977.1) Before they started away from the garden with Jesus, a dispute arose between the Jewish captain of the temple guards and the Roman captain of the company of soldiers as to where they were to take Jesus. The captain of the temple guards gave orders that he should be taken to Caiaphas, the acting high priest. The captain of the Roman soldiers directed that Jesus be taken to the palace of Annas, the former high priest and father-in-law of Caiaphas. And this he did because the Romans were in the habit of dealing directly with Annas in all matters having to do with the enforcement of the Jewish ecclesiastical laws. And the orders of the Roman captain were obeyed; they took Jesus to the home of Annas for his preliminary examination.
Juudas pidas kaptenitega sammu ja kuulas pealt kõiki nende jutte, kuid vaidluses ei osalenud, sest nii juutide kapten kui ka Rooma ohvitser põlgasid reeturit nii väga, et isegi ei rääkinud temaga.
183:5.2 (1977.2) Judas marched along near the captains, overhearing all that was said, but took no part in the dispute, for neither the Jewish captain nor the Roman officer would so much as speak to the betrayer — they held him in such contempt.
Johannes Sebedeus mäletas Meistri käsku jääda alati tema käeulatusse ja kiirustas nüüd kahe kapteni vahel kõndiva Jeesuse ligidusse. Templivalvurite ülem ütles Johannest lähenemas nähes oma abilisele: „Võtke ja siduge see mees kinni. Ta on üks selle tüübi poolehoidjaid.” Kui aga Rooma kapten seda kuulis ja ringi vaadates Johannest nägi, käskis ta apostlil enda juurde tulla ja keelas teda tülitada. Siis ütles Rooma kapten juudi kaptenile: „See mees pole reetur ega argpüks. Nägin teda aias ja ta ei tõmmanud meile vastuhakkamiseks mõõka vöölt. Tal on piisavalt julgust, et tulla oma Meistriga kaasa, ärgu keegi teda puudutagu. Rooma seadus lubab vangil vähemalt ühe sõbra kohtu ette toeks kaasa võtta ja seda meest ei tohi takistada seismast oma vangistatud Meistri kõrval.” Kui Juudas seda kuulis, tundis ta nii suurt häbi ja alandust, et jäi rühmast maha ja tuli pärast üksi Hannase lossi.
183:5.3 (1977.3) About this time John Zebedee, remembering his Master’s instructions to remain always near at hand, hurried up near Jesus as he marched along between the two captains. The commander of the temple guards, seeing John come up alongside, said to his assistant: “Take this man and bind him. He is one of this fellow’s followers.” But when the Roman captain heard this and, looking around, saw John, he gave orders that the apostle should come over by him, and that no man should molest him. Then the Roman captain said to the Jewish captain: “This man is neither a traitor nor a coward. I saw him in the garden, and he did not draw a sword to resist us. He has the courage to come forward to be with his Master, and no man shall lay hands on him. The Roman law allows that any prisoner may have at least one friend to stand with him before the judgment bar, and this man shall not be prevented from standing by the side of his Master, the prisoner.” And when Judas heard this, he was so ashamed and humiliated that he dropped back behind the marchers, coming up to the palace of Annas alone.
Sellega on seletatav, miks Johannes Sebedeusel lubati jääda kõigi Jeesuse tolle öö ja järgmise päeva katsumuste ajaks Jeesuse kõrvale. Juudid kartsid Johannesele midagi öelda ja teda tülitada, sest Rooma nõunik oli andnud talle teatava staatuse juudi vaimuliku kohtu tegevuse vaatlejana. Roomlane kindlustas Johannese privilegeeritud seisundit veelgi, kui Jeesust Hannase lossi väravas templivalvurite kaptenile loovutades andis oma abilisele käsu: „Mine selle vangiga kaasa ja vaata, et juudid teda ilma Pilatuse nõusolekuta ei tapaks. Hoolitse selle eest, et nad teda ei mõrvaks ja et ta gali lealasest sõbral lubataks juures viibida ja kõike toimuvat jälgida.” Nii saigi Johannes jääda Jeesuse lähedusse kuni tema ristisurmani, kuigi ülejäänud kümme apostlit olid sunnitud end peitma. Johannes tegutses Rooma kaitse all ja juudid ei julgenud teda kuni Meistri surmani tülitada.
183:5.4 (1977.4) And this explains why John Zebedee was permitted to remain near Jesus all the way through his trying experiences this night and the next day. The Jews feared to say aught to John or to molest him in any way because he had something of the status of a Roman counselor designated to act as observer of the transactions of the Jewish ecclesiastical court. John’s position of privilege was made all the more secure when, in turning Jesus over to the captain of the temple guards at the gate of Annas’s palace, the Roman, addressing his assistant, said: “Go along with this prisoner and see that these Jews do not kill him without Pilate’s consent. Watch that they do not assassinate him, and see that his friend, the Galilean, is permitted to stand by and observe all that goes on.” And thus was John able to be near Jesus right on up to the time of his death on the cross, though the other ten apostles were compelled to remain in hiding. John was acting under Roman protection, and the Jews dared not molest him until after the Master’s death.
Kogu tee Hannase lossini ei avanud Jeesus kordagi suud. Vahistamisest kuni Hannase ette ilmumiseni ei lausunud Inimese Poeg sõnagi.
183:5.5 (1977.5) And all the way to the palace of Annas, Jesus opened not his mouth. From the time of his arrest to the time of his appearance before Annas, the Son of Man spoke no word.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5


text:
Ajakirjandusvabadus – Eesti Inimõiguste Keskus
Avaleht Teemad Inimõigused Eestis Inimõiguste aruanne Inimõigused Eestis 2007 Ajakirjandusvabadus
2007. aastal tehti isikuandmete kaitse seaduse eelnõusse muudatusi, et paremini kaitsta ajakirjandusvabadust.[1] Eelnõu kohaselt võib isikuandmeid ilma andmete omaniku nõusolekuta avalikustada vaid ajakirjanduslikul eesmärgil, kui selleks on ülekaalukas avalik huvi ja avaldamine on kooskõlas ajakirjanduseetika põhimõtetega. Peamiseks argumendiks oli meedia esindajate puhul see, et “selline sõnastus võimaldab ajakirjandusel avalikustada isikuandmetega seotud materjale ilma end isikuandmete töötlejaks registreerimata.”[2] Seadus jõustus 2008. aasta 1. jaanuaril.[3]
Ajakirjandusvabaduse teema juures on oluline analüüsida meedia eneseregulatsiooni-organisatsioonide tegevust. Neid on kaks: Avaliku Sõna Nõukogu (ASN) ja Pressinõukogu. ASNi taunivate otsuste puhul ja otsuste puhul, kus on antud seisukoht või tehtud avaldus, mis seonduvad põhiõiguste temaatikaga, saab kokkuvõtvalt jagada kaasused laiematesse kategooriatesse:
– Eksitava info edastamine, vastulause sisulise mittevõimaldamine;
– Maine kahjustamine kontektstivälise foto kasutamisega, täpsustuse avaldamisest keeldumine;
– Ajakirjanduspõhimõtete eiramine, soov takistada materjali eetrisse pääsemist;
– Sõnavabaduse institutsionaalne piiramine;
– Faktidega tõendamata süüdistuste esitamine, laim, sildistamine;
– Eravestluse põhjal artikli kirjutamine, faktivead, labane väljendusviis;
– Lapse kontekstiväline halvustamine, põhjendamatute kannatuste tekitamine.
Kahe konkureeriva eneseregulatsiooni-organisatsiooni olemasolu ei pruugi olla parim lahendus, sest see võib tekitada potentsiaalsetes kaebajates segadust ning vähendab seeläbi mõlema organisatsiooni tõhusust ja mõttekust.
Epp Lauk, üks meediakriitikutest, kes eneseregulatsiooni teemal on kirjutanud, hoiatab selle eest, et “iga reguleerimise püüe tõlgitakse otsekohe tsensuuriks ja sõnavabaduse ohustamiseks”. Samas leiab autor, et on ohtlikum, “kui meediaorganisatsioonide kokkuleppel mõned hääled ühiskonnas üldse summutatakse”
Ajakirjandusvabadust on analüüsitud lisaks Tartu Ülikooli juurde loodud Eetikaveebis. Omaette oluliseks probleemiks on küsimus blogijate ning ajakirjanduse suhetest, mis on tõstatatud ka mitmete blogipidajate poolt. Prof Varuli arvates tuleks blogijate vastutusega seoses arvestada kehtivat regulatsiooni, kuid kaaluda võiks interneti eripära.[4]
2007. aastal tehti mitmed olulised kohtulahendid, mis seostuvad sõnavabaduse, ajakirjandusvabaduse ja privaatsusõigusega. Mõned neist on jõudnud kõrgeima kohtuni. Riigikohtus vaidlustati Tallinna Ringkonnakohtu otsus V.R hagi AS-i Postimees vastu ebaõigete andmete ümberlükkamiseks ja paranduse avaldamiseks ning mittevaralise kahju hüvitamiseks vabanduse avaldamisega.[5] Kassatsioonikaebuse sisuks on väide, et “ebaõigete väidete avaldamisega tekitas kostja hagejale mittevaralist kahju hageja kui poliitiku ja keskkonnaministri maine languse ning usaldusväärsuse kahjustamisega.”[6]
Riigikohus toetas ringkonnakohtu arvamust, tõdedes, et see on “õigesti leidnud, et artiklites avaldatu sisaldab muu hulgas juriidilisi arusaamu keskkonnakaitse korraldusest Eestis ja artiklites sisalduvad õiguslikku laadi arusaamad riiklike institutsioonide pädevusest ja kohustustest riigivõimu teostamisel kujutavad endast hinnanguid, mille ümberlükkamist ei saa nõuda ebaõigete andmete ümberlükkamist reguleerivate sätete alusel”. Samuti leidis Riigikohus, et väärtushinnangu ja ka õigusliku hinnangu korral, isegi juhul, kui see tugineb ebaõigetele eeldustele (faktiväidetele), ei saa taotleda hinnangu ümberlükkamist.[7] Kuigi inimõigusi pole otseselt kohtu aruteludes mainitud, on kohtuotsus määravaks piiritähiseks eelpoolnimetatud temaatikaga seotud lahenduste leidmisel Eestis.
Ajakirjandusvabaduse seisukohast on märkimisväärne Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus,[8] kus käsitleti G.G. hagi Eesti Ekspressi Kirjastuse AS-i vastu paranduse avaldamiseks. Esmalt kinnitab Riigikohus oma otsuste järjepidevust ning kooskõla Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohtupraktikaga.
“Artikli avaldaja kohustamine paranduse avaldamiseks on põhiseaduse (PS) §-de 44 ja 45 koosmõjust tuleneva ajakirjandusvabaduse riive, mis peab olema põhjendatud ja proportsionaalne. Riigikohus on varem leidnud, et PS § 45 lg-s 1 ning inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ehk Euroopa inimõiguste konventsiooni (EIÕK) art 10 p-s 1 sätestatud sõnavabaduse ja sealhulgas ajakirjandusliku sõnavabaduse põhimõte on demokraatliku ühiskonnakorralduse vältimatu tagatis ning seeläbi üks olulisemaid sotsiaalseid väärtusi (3-1-1-80-97). Süütuse presumptsiooni tagamine on riigi ja kohalike omavalitsuste kohustus ning see kohustus ei ole absoluutsuses laiendatav eraisikute omavahelisele käitumisele”[9].
Samuti selgitab kohus ebaõige info kasutamise tagajärgi:
“Iseenesest on õige kostja väide, et hageja nõutud ebaõige faktiväite ümberlükkamine riivab ajakirjandusvabadust. Avaldaja kohustamine lükata ümber või parandada ebaõiged andmed on kolleegiumi hinnangul ajakirjandusvabaduse proportsionaalne riive. Väljendusvabadusele (sõnavabadusele) vastandub isiku isiklik õigus sellele, et tema kohta ei avaldataks ebaõigeid asjaolusid, sh õigus aule ja heale nimele. Praeguses vaidluses on kohtud tuvastanud, et avaldatud artiklist järeldub hagis märgitud kahe väite kaudu ebaõige väide hageja kohta, mistõttu ebaõigete faktiväidete kohta paranduse avaldamiseks kohustamine on õigustatud. See järeldus tuleneb VÕS § 1047 lg-st 4, mille kohaselt võib ebaõigete andmete avaldamise eest vastutavalt isikult nõuda andmete ümberlükkamist või parandamist avaldaja kulul, sõltumata sellest, kas andmete avaldamine oli õigusvastane. Ei ole oluline, kas avaldatud väide on au ja head nime teotav. Oluline on see, et väide on ebaõige. See on kooskõlas PS § 45 lg 1 teise lausega, mis lubab väljendusvabadust seadusega piirata muu hulgas teiste inimeste õiguste, sh au ning hea nime kaitseks.”[10]
Ajakirjandusvabadus on diskussiooniobjektina Eestis olulisel kohal. Väärtushinnangute ja põhivabaduste tasakaalu otsingud on sisukad ja teedrajavad.
[1] Vt ka Tuuli Koch, “Andmeid kaitsvat seadust muudeti”, Postimees, 13.02.2007.
[3] Isikuandmete kaitse seadus, RT I 2007, 24, 127, p. 11(2) – lisatud on ka kaitseklausel “Andmete avalikustamine ei tohi liigselt kahjustada andmesubjekti õigusi”. Vt ka Eesti Päevalehe juhtkiri “Kraane keeratakse ka Eestis”, 03.05.2008, mis seadusemuudatust kritiseerib, pidades seaduses sisalduva “ülekaaluka avaliku huvi” terminit potensiaalseks ajakirjandusvabaduse piirajaks.
[5] Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 10. oktoobri 2007. a otsus tsiviilasjas 3-2-1-53-07.
[6] Samas, p. 19.
[7] Samas, p. 19.
[8] Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 19. veebruari 2007 otsus 3-2-1-145-07.
[9] Samas, p. 7.
[10] Samas, p. 14.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 45
kohus
§ 1047
§ 45


Täiskasvanud isikule tugiisikuteenuse osutamise kord – Riigi Teataja
Täiskasvanud isikule tugiisikuteenuse osutamise kord
Täiskasvanud isikule tugiisikuteenuse osutamise kord - sisukord
§ 11 Teenuse vahetu osutaja ülesanded
§ 12 Teenuse taotlemine
§ 13 Järelevalve teostamine ja arvestuse pidamine
RT IV, 30.11.2016, 36
Vastu võetud 24.11.2016 nr 101
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkt 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 23 alusel.
Täiskasvanud isikule tugiisikuteenuse osutamise kord reguleerib Viljandi linnas täiskasvanud isikule tugiisikuteenuse (edaspidi teenuse) osutamist.
(1) Teenuse eesmärk on täiskasvanud isiku iseseisva toimetuleku toetamine olukordades, kus isik vajab sotsiaalsete, majanduslike, psühholoogiliste või tervislike probleemide tõttu oma kohustuste täitmisel ja õiguste teostamisel olulisel määral kõrvalabi. Kõrvalabi seisneb juhendamises, motiveerimises ning isiku suurema iseseisvuse ja omavastutuse võime arendamises.
(1) Teenuse sihtgrupiks on Eesti Rahvastikuregistri andmetel Viljandi linnas elavad täisealised isikud, kes vajavad igapäevaeluga toimetuleku toetamiseks tugiisikut.
(2) Teenust on õigustatud saama eelkõige:
2) isikud, kes vajavad abi kinnipidamiskohast vabanemise järel;
3) asenduskoduteenuselt, turvakoduteenuselt, perekonnast hooldamiselt lahkunud isikud iseseisvalt elama asudes;
4) isikud, kelle üle on seatud eestkoste;
5) isikud, kelle üle seatud eestkoste on lõppenud ja kes on asunud iseseisvalt elama.
(1) Teenuse sisuks on tugiisiku poolt (edaspidi teenuse vahetu osutaja) täiskasvanud isikule (edaspidi teenuse saaja) osutatav kõrvalabi:
1) konkreetsete toimingute tegemisel (igapäevatööde tegemisel, asjaajamistel, kontaktide loomisel jne), eluks vajalike oskuste (toidu valmistamine, pesu pesemine jne) õpetamisel ja kohustuste täitmisel;
2) õiguste teostamisel (nt teenuste ja toetuste taotlemisel, avalike teenuste kasutamisel jne);
3) raske olukorraga toimetulekul (õnnetused, lein jne) teenuse saaja igapäevases elukeskkonnas;
4) suurema iseseisvuse ja omavastutuse võime arendamisel.
(2) Teenus on ennetava iseloomuga, mis aitab vältida vajadust osutada kulukamaid teenuseid.
(1) Teenuse osutamise koht sõltub isiku vajadustest, kuid eelkõige osutatakse teenust teenuse saaja igapäevases elukeskkonnas.
(1) Teenuse saajal on õigus valida endale sobiv teenuse vahetu osutaja.
(2) Teenuse vahetut osutajat aitavad leida sugulased, tuttavad ja linnavalitsuse sotsiaalameti (edaspidi sotsiaalameti) spetsialist.
(3) Kulutused, mis teenuse vahetul osutajal tekivad teenuse saaja saatmisel (transport vms), tasub üldjuhul teenuse saaja.
(2) Teenuse vahetu osutaja on isik, kes osutab teenust linnavalitsuse poolt sõlmitud lepingu alusel.
(1) Teenuse osutaja kehtestab kaebuste lahendamise protseduuri ja teavitab isikut tema õigustest ja piirangutest (sh kaebuse esitamise võimalusest ja korrast). Kui isik ei ole võimeline öeldut või loetut mõistma teovõimetusest tingituna, teavitatakse isiku õigustest ja piirangutest, sh kaebuste esitamise võimalustest ja korrast, isiku eestkostjat.
(2) Teenuse osutaja peab tagama, et teenuse vahetu osutaja vastab § 10 lõigetes 1-3 nimetatud tingimustele.
(1) Teenuse vahetu osutaja peab vastama soovituslikult järgmistele nõuetele:
2) läbinud tugiisiku koolituse ja/või on eelnevalt töötanud sihtgrupiga;
3) sobib teenuse saajaga.
(2) Teenuse vahetu osutaja ei või olla üldjuhul isik:
1) kes on teenuse saaja perekonnaliige või kellel on teenuse saaja suhtes perekonnaseadusest tulenev ülalpidamiskohustus;
3) kes on linnavalitsuse poolt määratud hooldaja.
(3) Teenuse vahetu osutaja ei või olla isik:
(4) Teenuse vahetu osutaja lähtub oma töös sotsiaalala töötaja eetikakoodeksist, teenuse saaja erivajadustest ning lepingus kokkulepitud tegevustest.
(5) Teenuse vahetul osutajal on õigus keelduda tegevustest, mida ei ole lepingus kokku lepitud, mis on seadusevastased või vastuolus heade kommetega. Tegevustest, mis ei ole lepingus fikseeritud, kuid on hädavajalikud käesoleva määruse §-s 2 nimetatud eesmärgi saavutamiseks, vahetu osutaja keelduda ei tohi.
§ 11. Teenuse vahetu osutaja ülesanded
(1) Teenuse vahetu osutaja ülesandeks on üldjuhul:
1) abistamine asjaajamistel;
2) emotsionaalse toe pakkumine, jõustamine, juhendamine, õpetamine, julgustamine ja motiveerimine;
3) vajaliku teabe vahendamine jne.
(2) Teenuse vahetu osutaja täpsemad tööülesanded lepitakse kokku lepingus.
(3) Teenuse hulka ei kuulu teenuse saaja eest tegevuste ära tegemine ja isikuhooldusega seonduvate toimingute tegemine.
§ 12. Teenuse taotlemine
(3) Kui hindamise käigustaotletava teenuse vajadust ei tuvastata, soovitab sotsiaalameti spetsialist teisi teenuseid (nt igapäevaelu toetamise teenust vms).
(4) Teenuse saaja või tema seaduslik esindaja lepib sotsiaalameti spetsialistiga ja teenuse osutajaga või teenuse vahetu osutajaga kokku teenuse osutamise algusaja, koha ja teenuse vahetu osutaja töökohustused.
§ 13. Järelevalve teostamine ja arvestuse pidamine


Vabariigi Valitsuse 13. veebruari 2013. a määruse nr 26 „2013. aasta riigieelarve seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele määratud tasandus- ja toetusfondi jaotus ning jaotamise ulatus, tingimused ja kord” muutmine – Riigi Teataja
Vabariigi Valitsuse 13. veebruari 2013. a määruse nr 26 „2013. aasta riigieelarve seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele määratud tasandus- ja toetusfondi jaotus ning jaotamise ulatus, tingimused ja kord” muutmine
RT I, 13.08.2013, 7
Vastu võetud 09.08.2013 nr 120
Määrus kehtestatakse riigieelarve seaduse § 8 lõike 41 alusel.
Vabariigi Valitsuse 13. veebruari 2013. a määruses nr 26 „2013. aasta riigieelarve seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele määratud tasandus- ja toetusfondi jaotus ning jaotamise ulatus, tingimused ja kord” tehakse järgmised muudatused:
1) määruse preambulit täiendatakse pärast sõnu „riigieelarve seaduse” tekstiosaga „§ 8 lõike 41 ja”;
2) paragrahvis 1, § 3 lõikes 1, § 4 lõikes 2, § 5 lõikes 1, § 6 lõikes 1, § 7 lõikes 1, § 8 lõikes 1, § 9 lõikes 1, § 10 lõikes 1, läbivalt §-s 11 ja määruse lisas „Tasandus- ja toetusfondi jaotus” asendatakse sõna „lisa” tekstiosaga „lisa 1” vastavas käändes;
3) määrust täiendatakse §-ga 111 järgmises sõnastuses:
„§ 111. 2012. aasta riigieelarvest 2013. aastasse üle kantud hariduskulude täiendav toetus
(1) Kohaliku omavalitsuse üksuste üldhariduskoolide ja nende haldusterritooriumil tegutsevate eraüldhariduskoolide hariduskulude täiendavaks toetuseks määratakse 3 380 004 eurot. Toetuse jaotus kohaliku omavalitsuse üksuste vahel on toodud määruse lisas 2.
(2) Toetuseks antakse 30,79 eurot põhiharidust omandava õpilase kohta.”;
4) määrust täiendatakse lisaga 2 „2012. aasta riigieelarvest 2013. aastasse üle kantud hariduskulude täiendava toetuse jaotus (eurodes)” (lisatud).
Lisa 2 2012. aasta riigieelarvest 2013. aastasse üle kantud hariduskulude täiendava toetuse jaotus (eurodes)


Eraõiguslike juriidiliste isikute asutamise ja nendes osalemise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Eraõiguslike juriidiliste isikute asutamise ja nendes osalemise tingimused ja kord
Eraõiguslike juriidiliste isikute asutamise ja nendes osalemise tingimused ja kord - sisukord
2 PÄDEVUS
§ 4 Vallavolikogu eelnev nõusolek
§ 5 Vallavalitsuse pädevus
§ 6 Vallavalitsuse eelnev nõusolek
3 VALLA ESINDAJAD AKTSIASELTSI, OSAÜHINGU, SIHTASUTUSE JA MITTETULUNDUSÜHINGU NÕUKOGUS
§ 7 Valla esindajate määramine
§ 8 Valla esindaja
§ 9 Valla esindaja kohustused
§ 10 Valla esindaja kandidaadilt nõutav teave
§ 11 Toimingud vallavalitsuse liikme volituste lõppemisel ning vallavolikogu liikme volituste lõppemisel või peatumisel
§ 12 Töö tasustamine
§ 13 Nõukogu koosolekutest teavitamine
4 OTSUSTE ETTEVALMISTAMINE JA VASTUVÕTMINE
§ 14 Otsusele esitatavad üldnõuded
§ 15 Notariaalselt tõestatud asutamisotsuse sõlmimine ja allkirjastamine
§ 16 Õigusaktide eelnõud
§ 17 Osaluse üle arvestuse pidamine
RT IV, 02.04.2016, 43
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 35 lõike 1 alusel.
(1) Viimsi valla poolt aktsiaseltsi, osaühingu, sihtasutuse ja mittetulundusühingu asutamise ja nendes osalemise kord (edaspidi kord) sätestab Viimsi valla (edaspidi vald) poolt aktsiaseltsi, osaühingu, sihtasutuse ja mittetulundusühingu asutamise ning nendes aktsionäri, osaniku, asutaja ja liikmena osalemise alused ja korra.
(2) Korra eesmärk on määratleda Viimsi Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu), Viimsi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) õigused ja kohustused aktsiaseltsi, osaühingu, sihtasutuse ja mittetulundusühingu asutamisel ja nendes vastavalt aktsionäri-, osaniku-, asutaja- ja liikmeõiguste teostamisel.
(3) Vald võib asutada äriühingu ja olla aktsionär või osanik või omandada osaluse valla arengu seisukohast olulises äriühingus. Valla arengu seisukohalt oluline on äriühing, milles osalemine on vajalik valla ülesannete täitmiseks.
(4) Valla ja valla osalusega äriühingu, valla asutatud sihtasutuse ja valla osalusega mittetulundusühingu asutamise ja selles osalemise suhtes kohaldatakse äriseadustikus, sihtasutuste seaduses, mittetulundusühingute seaduses, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduses, korras ning vallavolikogu ning vallavalitsuse õigusaktides sätestatut.
1) valla äriühing – valla aktsiaselts, mille kõik aktsiad kuuluvad vallale, või valla osaühing, mille ainuke osa kuulub vallale;
2) valla osalusega äriühing – aktsiaselts, mis ei ole valla aktsiaselts, kuid milles vallale kuulub vähemalt üks aktsia, või osaühing, mis ei ole valla osaühing, kuid milles vallale kuulub osa;
3) valla asutatud sihtasutus – valla sihtasutus või valla osalusel asutatud sihtasutus;
4) valla sihtasutus – sihtasutus, mille ainuasutaja on vald;
5) valla osalusel asutatud sihtasutus – sihtasutus, mille üks asutaja mitmest on vald;
6) valla osalusega mittetulundusühing – mittetulundusühing, mille üheks liikmeks mitmest on vald.
2. peatükk PÄDEVUS
Vallavolikogu pädevusse kuulub valla poolt aktsiaseltsi, osaühingu, sihtasutuse ja mittetulundusühingu asutamise ja nendes valla osalemisega seotud järgmiste küsimuste otsustamine:
1) valla äriühingu ja valla sihtasutuse asutamise otsuse vastuvõtmine, põhikirja kinnitamine;
2) valla äriühingu ja valla sihtasutuse põhikirja muudatuste kinnitamine;
3) asutatavas valla osalusega äriühingus, sihtasutuses ja mittetulundusühingus valla osalemise otsustamine, põhikirja projekti heakskiitmine;
4) tegutsevas äriühingus aktsionäri või osanikuna või tegutsevas mittetulundusühingus liikmena osalemise otsustamine;
5) aktsiate ja osa või osast osa võõrandamise otsustamine;
6) valla äriühingu ja valla sihtasutuse lõpetamise otsustamine;
7) valla osalusega äriühingus, valla osalusel asutatud sihtasutuses ja valla osalusega mittetulundusühingus osalemise lõpetamise otsustamine ja vastavas juriidilises isikus aktsionäri-, osaniku-, asutaja- või liikmeõigusi teostavale isikule selle otsustamisel hääletamiseks volituse andmine;
8) valla äriühingu ümberkujundamise otsustamine;
9) valla äriühingu ja valla sihtasutuse jagunemise või ühinemise otsustamine.
§ 4. Vallavolikogu eelnev nõusolek
(1) Vallavalitsusel on aktsionäri-, osaniku- või asutajaõiguste teostamiseks valla äriühingus ja valla sihtasutuses vaja vallavolikogu eelnevat otsust nõusoleku andmise kohta järgmistes küsimustes:
1) teistele isikutele uute aktsiate märkimise loa andmine, kui aktsiaseltsi aktsiakapitali suurendatakse uute aktsiate väljalaskmise teel;
2) teistele isikutele uute osade omandamise loa andmine, kui osaühingu osakapitali suurendatakse uute osade väljalaskmise teel;
3) aktsiaseltsi vahetusvõlakirjade väljalaskmine;
4) vallale kuuluvate aktsiate või osa kasutusvaldusega või pandiga koormamine.
(2) Vallavalitsusel on õigus taotleda vallavolikogu otsust nõusoleku andmise kohta ka käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetlemata küsimustes.
§ 5. Vallavalitsuse pädevus
Vallavalitsuse pädevusse kuulub:
1) valla äriühingus ja valla sihtasutuses korra paragrahvis 3 loetlemata muude aktsionäri-, osaniku- või asutajaõiguste teostamine ja küsimuste otsustamine;
2) valla osalusega äriühingus, valla osalusel asutatud sihtasutuses ja valla osalusega mittetulundusühingus aktsionäri-, osaniku-, asutaja- või liikmeõigusi teostava isiku määramine ja tagasikutsumine. Õiguste teostamisel peab isik arvestama korra paragrahvi 6 lõikes 1 sätestatut.
§ 6. Vallavalitsuse eelnev nõusolek
(1) Valla osalusega äriühingus, valla osalusel asutatud sihtasutuses ja valla osalusega mittetulundusühingus on osaniku-, aktsionäri-, asutaja või liikmeõiguste teostajal vallavalitsuse eelnevat nõusolekut vaja järgmiste küsimuste otsustamisel:
1) osa- või aktsiakapitali suurendamine või vähendamine;
2) majandusaasta aruande kinnitamine, kasumi jaotamine ja dividendi suurus;
3) nõustumine teisele osanikule kuuluvast osast osa võõrandamisega;
4) põhikirja muutmine, kui sellega kaasneb otsustusõiguse, enamus- või vähemusotsustusõiguse kaotus;
5) nõukogu liikme määramine, valimine või tagasikutsumine ja nõukogu liikmele makstava tasu suurus;
6) mittetulundusühingu ja sellise osaühingu, millel ei ole nõukogu, juhatuse liikme määramine ja tagasikutsumine ning juhatuse liikmele makstava tasu suurus;
7) nõukogu liikmega tehingu tegemine, tehingu tingimuste määramine;
8) äriühingu, sihtasutuse või mittetulundusühingu ühinemine, jagunemine või ümberkujundamine;
9) äriühingu, sihtasutuse või mittetulundusühingu likvideerijate määramine või tagasikutsumine, kui likvideerijaks ei ole juhatuse liige;
10) lõppbilansi ja vara jaotusplaani heakskiitmine;
11) aktsionäride, osanike või asutajate vahelise lepingu muutmise või lõpetamise otsustamine.
(2) Osaniku-, aktsionäri-, asutaja- või liikmeõigusi teostaval isikul on õigus taotleda vallavalitsuse nõusolekut käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetlemata küsimustes.
3. peatükk VALLA ESINDAJAD AKTSIASELTSI, OSAÜHINGU, SIHTASUTUSE JA MITTETULUNDUSÜHINGU NÕUKOGUS
§ 7. Valla esindajate määramine
(1) Asutamisel määrab valla äriühingu ja valla sihtasutuse nõukogu liikmed vallavolikogu. Valla osalusega äriühingu või valla osalusel asutatud sihtasutuse nõukogusse ning valla osalusega mittetulundusühingu juhatusse määratavad liikmed kiidab asutamisel heaks vallavolikogu.
(2) Tegutseva valla äriühingu või sihtasutuse nõukogu liikmed määrab vallavalitsus, arvestades korra paragrahvis 8 sätestatud põhimõtteid. Nõukogu liikme määramise otsustamisel ei osale nõukogusse määratav vallavalitsuse liige.
(3) Tegutsevas valla osalusega äriühingus, valla osalusel asutatud sihtasutuses ja valla osalusega mittetulundusühingus valla esindajatena nõukogusse või juhatusse määratavad või valitavad liikmed kiidab heaks vallavalitsus.
(4) Vallavalitsuse õigusakti eelnõu käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud otsuse vastuvõtmiseks koostab vallasekretär.
§ 8. Valla esindaja
(1) Valla esindajaks valla äriühingu või valla sihtasutuse nõukogusse võib määrata vallavolikogu liikme, vallavalitsuse liikme, valla teenistuja või asjatundja, kellel on oma ülesannete täitmiseks vajalikud teadmised ja kogemused.
(2) Valla osalusega äriühingu aktsionäri- või osanikuõiguste teostajaks määratakse vallavalitsuse liige, kelle tegevusvaldkonda kuulub äriühingu valdkond.
(3) Valla osalusel asutatud sihtasutuse asutajaõiguste teostajaks määratakse vallavalitsuse liige, kelle töövaldkonda kuulub valla osalusel asutatud sihtasutuse tegevusvaldkond või eesmärk.
(4) Valla osalusega mittetulundusühingu liikmeõiguste teostajaks määratakse vallavalitsuse liige, kelle töövaldkonda kuulub valla osalusega mittetulundusühingu tegevusvaldkond või eesmärk.
(5) Eelnimetatud vallavolikogu liige ja vallavalitsuse liige ei osale tema osaniku-, aktsionäri-, asutaja- või liikmeõiguste teostajaks määramise ja tagasikutsumise otsustamisel.
(6) Valla esindajaks äriühingu või sihtasutuse nõukogus ei või olla kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 35 lõikes 31, äriseadustiku § 318 lõigetes 4 ja 41 ning sihtasutuste seaduse § 26 lõikes 2 nimetatud isik.
§ 9. Valla esindaja kohustused
(1) Valla esindaja valla äriühingu ja valla sihtasutuse nõukogus on kohustatud tegutsema temalt oodatava ettenägelikkuse ja pädevusega, lähtudes äriühingu, sihtasutuse eesmärkidest ja vajadusest tagada valla kui aktsionäri, osaniku, asutaja huvide kaitse.
(2) Valla esindaja peab nõukogu liikme ülesannete täitmisel:
1) täitma nõukogu töös osalemisel vallavalitsuse suuniseid;
2) esitama vallavalitsusele või vallavanemale soovitud vormis ja tähtajaks informatsiooni nõukogu tegevuse kohta;
3) andma vallavalitsusele või vallavanemale aru oma tegevusest nõukogu liikmena;
4) esitama vallavalitsusele või vallavanemale soovitud vormis ja tähtajaks informatsiooni äriühingu, sihtasutuse tegevuse kohta.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 1 sätestatud suunised tuleb esitada kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldaval viisil.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 1 nimetatud suuniste täitmine ei ole kohustuslik, kui suunised on selgelt vastuolus äriühingu, sihtasutuse huvidega.
(5) Käesolevas paragrahvis sätestatud valla esindaja kohustused rakenduvad ka valla osalusel asutatud sihtasutuse ja valla osalusega mittetulundusühingu asutaja- ja liikmeõigusi teostava valla esindaja suhtes.
§ 10. Valla esindaja kandidaadilt nõutav teave
(1) Valla esindaja kandidaat peab enne nõukogu või juhatuse liikmeks määramist või valimist esitama vallasekretärile järgmised andmed:
1) ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg), elukoha aadress ja hariduskäik;
2) ülevaade viimase viie aasta töö- ja ametikohtadest koos tähtaegadega, sealhulgas andmed eraõiguslike juriidiliste isikute juhtorganites osalemise kohta;
3) kirjalik kinnitus selle kohta, et valla esindaja kandidaat on tutvunud õigusaktides valla esindaja kohta sätestatud nõuetega, et ta vastab nendele nõuetele ja kohustub neid järgima.
(2) Valla esindajad äriühingu ja sihtasutuse nõukogus või mittetulundusühingu juhatuses peavad käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud andmete muutumisest teatama kirjalikult ühe kuu jooksul vallasekretärile.
§ 11. Toimingud vallavalitsuse liikme volituste lõppemisel ning vallavolikogu liikme volituste lõppemisel või peatumisel
(1) Kui valla või valla osalusega äriühingu või valla asutatud sihtasutuse nõukogu liikmeks või valla osalusega mittetulundusühingu juhatuse liikmeks määratud või valitud vallavolikogu liikme volitused lõppevad või peatuvad või vallavalitsuse liikme volitused lõppevad, peab vallavalitsus ühe kuu jooksul alates nende volituste lõppemisest või peatumisest otsustama tema nõukogust tagasi kutsumise ja tema asemele nõukogusse uue liikme määramise.
(2) Käesolevas paragrahvis sätestatud korda rakendatakse ka valla teenistuja teenistussuhte lõppemisel.
§ 12. Töö tasustamine
(1) Valla äriühingu ja valla sihtasutuse nõukogu liikmete tööd tasustatakse vallavalitsuse kehtestatud tingimustel ja korras.
(2) Valla osalusega äriühingu ja valla osalusel asutatud sihtasutuse nõukogu liikmete ning valla osalusega mittetulundusühingu juhatuse liikmete tööd tasustatakse vastava juriidilise isiku pädeva juhtorgani otsuses sätestatud tingimustel.
§ 13. Nõukogu koosolekutest teavitamine
Valla äriühingu, valla sihtasutuse nõukogu esimees või valla osalusega äriühingu, valla osalusel asutatud sihtasutuse ja valla osalusega mittetulundusühingu nõukogus või juhatuses asutaja- või liikmeõigusi teostatav valla esindaja on kohustatud esitama vallavalitsusele:
1) nõukogu koosoleku päevakorra projekti vähemalt üks tööpäev enne koosoleku toimumist; nõukogu otsuse vastuvõtmise korral koosolekut kokku kutsumata tuleb esitada otsuse eelnõu;
2) nõukogu koosoleku protokolli koopia 10 tööpäeva jooksul peale koosoleku toimumist; kui nõukogu otsus võeti vastu koosolekut kokku kutsumata, tuleb esitada hääletusprotokoll.
4. peatükk OTSUSTE ETTEVALMISTAMINE JA VASTUVÕTMINE
§ 14. Otsusele esitatavad üldnõuded
(1) Vallavolikogu otsus valla äriühingu asutamise, ümberkujundamise, ühinemise ja jagunemise kohta peab vastama äriseadustikus vastava otsuse kohta sätestatud tingimustele. Vallavolikogu otsus valla sihtasutuse asutamise, ühinemise ja jagunemise kohta peab vastama sihtasutuste seaduses vastava otsuse kohta sätestatud tingimustele.
(2) Korra paragrahvis 3 ja paragrahvi 4 lõikes 1 loetletud küsimused esitab vallavalitsus vallavolikogule otsuse eelnõuna. Korra paragrahvis 5 toodud seadusest tulenevate osaniku-, aktsionäri-, asutaja- või liikmeõiguste teostamine vallavalitsuse poolt vormistatakse vallavalitsuse korraldusega. Korra paragrahvis 6 toodud punktid võib vormistada vallavalitsuse protokollilise otsusega.
§ 15. Notariaalselt tõestatud asutamisotsuse sõlmimine ja allkirjastamine
(1) Valla osalusel asutatava sihtasutuse notariaalselt tõestatud asutamisotsuse sõlmib vallavolikogu otsusega heakskiidetud tingimustel valla kui avalik-õigusliku isiku seaduslik esindaja või seaduslikult esindajalt notariaalse volikirja alusel volituse saanud isik. Valla osalusega asutatava mittetulundusühingu asutamiselepingu sõlmib vallavolikogu otsusega heakskiidetud tingimustel vallavalitsuse määratud isik.
(2) Valla äriühingu ja valla sihtasutuse notariaalselt tõestatud asutamisotsuse vallavolikogu poolt vastuvõetud tingimustel kirjutab alla valla kui avalik-õigusliku isiku seaduslik esindaja või seaduslikult esindajalt notariaalse volikirja alusel volituse saanud isik.
§ 16. Õigusaktide eelnõud
Käesolevas korras äriühinguid, sihtasustusi ja mittetulundusühinguid käsitlevate õigusaktide eelnõud koostab valla kantselei, kui korrast ei tulene teisiti.
§ 17. Osaluse üle arvestuse pidamine
Vallavalitsus kajastab oma bilansis osalusi valla valitseva ja olulise mõju all olevates äriühingutes, sihtasutustes ning mittetulundusühingutes.
Määruse paragrahvis 10 sätestatud nõudeid kohaldatakse isiku suhtes, kes määratakse äriühingu ja sihtasutuse nõukokku ning mittetulundusühingu juhatusse peale käesoleva määruse jõustumist.
Määrus jõustub 11. aprillil 2016.


Pärnjõe Kooli põhimäärus – Riigi Teataja
Pärnjõe Kooli põhimäärus
Pärnjõe Kooli põhimäärus - sisukord
§ 7 Lasteaiarühmad
§ 9 Lasteaia tööaeg
§ 14 Kooli hoolekogu
§ 15 Kooli õppenõukogu
§ 16 Laste ja õpilase õigused ja kohustused
§ 18 Esimese õpilasesinduse valimise ning õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
§ 20 Töötajate õigused ja kohustused
§ 21 Kooli vara ja eelarve
§ 22 Asjaajamine ja aruandlus
§ 23 Kooli ümberkorraldamine, tegevuse lõpetamine ja pidamise üleandmine
RT IV, 29.05.2018, 7
Vastu võetud 22.05.2018 nr 18
Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 66 lõike 2, koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõigete 2 ja 3 ning Põhja-Pärnumaa Vallavolikogu 21. veebruari 2018 määruse nr 6 „Pädevuse delegeerimine“ § 1 lõike 1 punkti 4 ja § 2 lõike 1 punkti 1 alusel.
Kooli nimetus on Pärnjõe Kool (edaspidi kool).
(3) Põhikoolis toimub õpe I, II ja III kooliastmel.
Kooli aadress on Pärnjõe küla, Põhja-Pärnumaa vald, Pärnu maakond, sihtnumber 87620.
Kool on munitsipaalharidusasutus, mille tegevuse eesmärkideks ja ülesanneteks on:
2) arvestades lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi, luua võimalused ja tingimused tervikliku isiksuse kujunemiseks, kes on sotsiaalselt tundlik, vaimselt erk, ennastusaldav, kaasinimesi arvestav ja keskkonda väärtustav;
4) võimaldada õpilasele põhihariduse omandamist;
5) võimaldada koolikohustuse täitmist;
6) korraldada laste ja õpilaste isiksuste arenguks vajalikke teadmisi, oskusi, vilumusi ja väärtusi edendavaid ringe ja muid õppe- ja klassivälise tegevuse vorme.
§ 7. Lasteaiarühmad
(2) Kooli direktor moodustab vastavalt vajadusele ja võimalusele sõime- ja lasteaiarühmad.
(3) Sõimerühmas on kuni kolmeaastased lapsed.
(4) Lasteaiarühmad jagunevad vanuseliselt:
(5) Liitrühma moodustamiseks võivad ettepaneku teha lapsevanemad või eestkostjad (edaspidi vanemad). Liitrühmas on sõime- ja lasteaiarühmaealised lapsed.
(6) Rühmad moodustatakse õppeaasta alguses vastavalt lasteaiateenust saada soovivate laste vanusele.
(7) Vajadusel võib Põhja-Pärnumaa Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) direktori ettepanekul moodustada sobitusrühmi.
(8) Kooli hoolekogu ettepanekul on vallavalitsusel õigus lapse arenguks vajalike tingimuste olemasolu korral suurendada laste arvu sõimerühmas kuni kahe lapse võrra, lasteaiarühmas kuni nelja lapse võrra ning liitrühmas kuni kahe lapse võrra. Otsus tehakse iga sõime-, lasteaia- ja liitrühma kohta eraldi.
(4) Lasteaia õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on koolieelse lasteasutuse riikliku õppekava alusel koostatud lasteaia õppekava.
(5) Lasteaia õppekava koostavad ja arendavad lasteaia pedagoogid, kaasates vanemaid. Õppekava kinnitab direktor õppenõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(6) Lasteaial on tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse riiklikku õppekava ja valla kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteaia tegevus- ja päevakava kinnitab direktor.
(8) Kooli õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelu ja nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
(9) Koolil on oma arengukava.
§ 9. Lasteaia tööaeg
(1) Lasteaia aastaringse või hooajalise tegutsemise otsustab hoolekogu ettepanekul vallavalitsus.
(2) Lasteaia lahtioleku aja otsustab hoolekogu ettepanekust lähtudes vallavalitsus.
(1) Kooli läheduses asub Pärnjõe raamatukogu, mis täidab kooliraamatukogu ülesannet põhikogu osas.
(2) Koolil on õppekirjanduse kogu.
§ 14. Kooli hoolekogu
§ 15. Kooli õppenõukogu
(2) Õppenõukogu liikmeteks on kooli direktor, õppealajuhataja, lasteaia ja kooli õpetajad, tugispetsialistid ja teised direktori nimetatud isikud. Õppenõukogu tegevusse kaasatakse vajadusel õpilasesinduse esindaja.
§ 16. Laste ja õpilase õigused ja kohustused
(3) Lastel on lasteaias õigus vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale ja päevakavale, eneseusaldust ja vaimset erksust toetavale tegevusele ning pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel.
Koolis on õpilasesindus, kes tegutseb õpilasesinduse põhimääruse alusel.
§ 18. Esimese õpilasesinduse valimise ning õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
1) saada koolist teavet oma lapse kohta ning selgitusi õppe- ja kasvatustegevuse ja lasteaia töökorralduse teemal;
2) teha kooli- ja lasteaiaelu korralduse kohta ettepanekuid;
7) esindada last iseseisvalt eeldusel, et on olemas teise vanema nõusolek;
8) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära vanematele sobival ajal lasteaia päevakava järgides;
9) nõuda vajalike tingimuste loomist laste mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele;
10) pöörduda õppe- ja kasvatustegevust puudutavate vaidlusküsimuste lahendamiseks kooli juhtkonna, hoolekogu, ametiasutuse ning Haridus- ja Teadusministeeriumi poole.
3) tutvuma kooli- ja lasteaiaelu reguleerivate aktidega;
7) looma lapsele soodsad tingimused arenemiseks ja alushariduse omandamiseks lasteaias;
8) kinni pidama lasteaia päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest.
§ 20. Töötajate õigused ja kohustused
(1) Töötajad on direktor, õppealajuhataja, kooli ja lasteaia õpetajad, tugispetsialistid, lasteaia õpetajate abid, abiõpetajad, teised õppe- ja kasvatusalal töötavad ning muud töötajad.
(4) Töötajad on kohustatud lähtuma oma ülesannete täitmisel, omavahelises suhtluses ja suhtluses õpilaste, laste ning nende vanematega kooli arengukavas ja kooli ja lasteaia õppekavas sätestatud sihiseadest ning alusväärtustest.
(5) Töötajatel on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse perekonna kohta. Kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver, on personal kohustatud sellest teavitama direktorit, kes vastavalt vajadusele informeerib ametiasutuse haridus- ja kultuuriosakonna juhatajat, lastekaitsespetsialisti või noorsoopolitseid.
(6) Töötajate täpsemad õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks tööandja kehtestatud töökorralduse reeglite, ametijuhendi ja töölepinguga.
§ 21. Kooli vara ja eelarve
§ 22. Asjaajamine ja aruandlus
(1) Kooli asjaajamine toimub vastavalt asjaajamist reguleerivatele riiklikele õigusaktidele ning kooli asjaajamiskorrale. Kooli asjaajamiskorra kehtestab kooli direktor käskkirjaga.
(4) Koolis peetakse dokumendiregistrit, mille pidamise eest vastutab direktor.
§ 23. Kooli ümberkorraldamine, tegevuse lõpetamine ja pidamise üleandmine
(3) Kooli pidaja tagab tegevuse lõpetanud kooli lastele ja õpilastele võimaluse jätkata lasteasutuse teenuse kasutamist teises lasteasutuses ja/või õpinguid mõnes muus koolis.


Kaevanduses päästetöö kohta esitatavad nõuded ja päästeasutustega tehtava koostöö kord – Riigi Teataja
Kaevanduses päästetöö kohta esitatavad nõuded ja päästeasutustega tehtava koostöö kord
Kaevanduses päästetöö kohta esitatavad nõuded ja päästeasutustega tehtava koostöö kord - sisukord
§ 1 Mäepäästetöö tegemise tagamine
§ 2 Mäepäästeteenistus
§ 3 Mäepäästeteenistuse ülesanded
§ 4 Mäepäästeteenistuse töökorraldus
§ 5 Mäepäästetöö juhtimine
§ 6 Mäepäästetööl päästeasutusega tehtava koostöö kord
RT I, 06.01.2017, 15
Vastu võetud 04.01.2017 nr 2
Määrus kehtestatakse maapõueseaduse § 79 lõike 3 alusel.
§ 1. Mäepäästetöö tegemise tagamine
(1) Kaevandajal peab olema mäepäästetöö tegemiseks mäepäästeteenistus või mäepäästeteenistuse tagamise leping isikuga, kellel on mäepäästeteenistus.
(2) Mäepäästetöö käesoleva määruse tähenduses on ohu tõrjumisel ja kõrvaldamisel ning mäepäästesündmuse tagajärgede leevendamisel viivitamata rakendatavad, vältimatud ja edasilükkamatud tegevused.
(3) Mäepäästesündmus käesoleva määruse tähenduses on kaevanduses inimeste elu, tervist, vara ja keskkonda ohustav päästesündmus.
§ 2. Mäepäästeteenistus
(1) Mäepäästeteenistust omav isik vastutab mäepäästeteenistusele kehtestatud nõuete täitmise ning selle tehnika ja varustuse korrashoiu eest.
(2) Mäepäästeteenistus koosneb mäepäästekomandost, mäepäästemeeskondadest (edaspidi meeskond), tehnikast ja varustusest.
(3) Mäepäästekomando tegutsemiseks vajalikes ruumides peavad olema tagatud meeskonna töö-, olme- ja puhketingimused, päästeautode, tehnika ja varustuse hoiustamise ja remontimise tingimused ning ruumides peab olema võimalik viia läbi väljaõpet, sealhulgas suitsusukeldumise õpet.
(4) Meeskond koosneb meeskonnavanemast ja vähemalt viiest mäepäästjast. Meeskond peab olema võimeline mäepäästetööl iseseisvalt tegutsema.
(5) Meeskonnavanemale ja mäepäästjale esitatavad nõuded, sealhulgas füüsilise ettevalmistuse, tervise- ja haridusnõuded, kehtestab mäepäästeteenistust omav isik. Nõuded peavad tagama käesoleva määruse §-s 3 sätestatud ülesannete ohutu täitmise.
(6) Mäepäästeteenistuse varustus peab tagama käesoleva määruse §-s 3 sätestatud ülesannete kiire ja ohutu täitmise.
(7) Mäepäästeteenistuse varustusse kuuluvad üld- ja eriotstarbelised transpordivahendid, sidevahendid peal- ja allmaaside jaoks, hingamisteede kaitsevahendid, tulekustutusvahendid ning muud mäepäästetöö tegemiseks ja kannatanutele esmaabi andmiseks vajalikud vahendid.
§ 3. Mäepäästeteenistuse ülesanded
(1) Mäepäästeteenistuse ülesanded on mäepäästesündmuse ennetamine ning mäepäästesündmuse korral mäepäästetöö tegemine.
(2) Meeskond peab mäepäästeteenistuse ülesannete täitmisel olema võimeline:
1) otsima ja päästma õnnetuspiirkonnast inimesi;
2) kustutama tulekahju, takistama tule levikut, korraldama evakuatsiooni ja viima läbi muid mäepäästetööl vajalikke toiminguid hingamiskõlbmatus keskkonnas katkematult vähemalt nelja tunni jooksul, omades selleks hingamisaparaatide kahekordset reservi;
3) mõõtma gaaside sisaldust õhus ja analüüsima keskkonnaohtusid;
4) transportima vett voolikuliinidega veevõtukohast sündmuspaigale vähemalt 13,9 liitrit sekundi kohta 1000 meetri kaugusele;
5) andma inimestele elupäästvat esmaabi ulatuses, mis aitab säilitada elutähtsate organite talitluse, kasutades vahendeid hingamisteede avamiseks, kunstliku hingamise läbiviimiseks, verejooksu peatamiseks, jäsemete ja kaela fikseerimiseks ning kannatanu transportimiseks ohukeskkonnast, tekitamata uusi vigastusi;
6) avama ja toestama konstruktsioone ning tegema lammutustöid, et päästa inimesi, takistada tulekahju levikut ja kustutada tulekahju;
7) tegema mäepäästetööd liiklusavarii korral, sealhulgas andma kannatanule esmaabi, vabastama kannatanu sõidukist, likvideerima süttimisohu ja tagama liiklusohutuse;
8) tõrjuma ohte või nõudma ohtude tõrjumist mäepäästesündmuse ennetamiseks;
9) lokaliseerima keskkonda ohustava mäepäästesündmuse;
10) koordineerima mäepäästetöö tegemist, hindama lisaabi vajadust, tagama sidepidamise ning edastama sündmuse objektiivse kirjelduse;
11) tagama katkematuks mäepäästetööks vajalike hingamisaparaatide, sidevahendite ja muude seadmete remondi ja hoolduse;
12) käsitsema mäepäästetöö tegemiseks ja inimeste ohutuse tagamiseks vajalikke kaevanduse tehnosüsteeme.
(3) Mäepäästeteenistus peab olema võimeline täitma mäepäästeteenistuse ülesandeid kaevanduse igas punktis.
§ 4. Mäepäästeteenistuse töökorraldus
(1) Mäepäästeteenistuse töökorraldus peab tagama ööpäev läbi vähemalt ühe meeskonna viivitamatu väljasõidu mäepäästetööle.
(2) Mäepäästeteenistuse töökorraldus peab tagama mäepäästeteenistuse ülesannete täitmiseks vajaliku koolituse.
(3) Ohutu mäepäästetöö tagamiseks võib kaevanduse töötajatest moodustada mäepääste abimeeskondi, kes kaasatakse mäepäästetööle ja kellele laienevad kõik käesolevas määruses sätestatud nõuded.
§ 5. Mäepäästetöö juhtimine
(1) Mäepäästetööd juhib mäepäästeteenistust omava isiku määratud ja selleks väljaõppe saanud mäepäästetöö juht.
(2) Mäepäästetöö juht selgitab mäepäästesündmusele kohale jõudnud meeskondadele olukorda ja ülesande sisu ning määrab kaasavõetava varustuse, allmaabaasi eeldatava asukoha ja reservmeeskondade paigutuse.
(3) Mäepäästetööd juhitakse selleks moodustatud juhtimispunktist. Juhtimispunkti tööd organiseerib ja selle häireteta töö eest vastutab mäepäästetöö juht.
(4) Päästeametnikust päästetöö juhil on õigus mäepäästetöö juhtimine üle võtta.
§ 6. Mäepäästetööl päästeasutusega tehtava koostöö kord
(1) Mäepäästeteenistus ja päästeasutus teevad koostööd tutvumiskäikude, koolituste ja õppuste korraldamisel, mäepäästesündmuseks valmisoleku tagamisel ja mäepäästetöö tegemisel.
(2) Mäepäästeteenistus esitab iga aasta 1. märtsiks Päästeameti etteantud vormi alusel ülevaate mäepäästetöö tegemiseks valmisoleku tagamise meetmetest, sealhulgas varustusest, väljaõppest ja töökorralduse muudatustest. Päästeametil on õigus nõuda mäepäästeteenistuselt ülevaate täiendamist, kui ülevaate alusel ei ole võimalik hinnata, kas valmisolek mäepäästetöö tegemiseks on tagatud.
(3) Mäepäästetöö juht teavitab mäepäästesündmusest Häirekeskust ja annab mäepäästetöö tegemisest päästeasutusele regulaarselt teavet.
(4) Mäepäästeteenistuse ja päästeasutuse koostöö korraldamisel lähtutakse päästeseaduse § 5 lõike 3 alusel kehtestatud päästesündmusel osalevate riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste ning isikute koostöö korrast.


Tootmise digitaliseerimise toetus – Riigi Teataja
Tootmise digitaliseerimise toetus - sisukord
§ 5 Toetuse suurus, omafinantseeringu nõue ja abikõlblikud kulud
§ 7 Taotluse läbi vaatamine
§ 11 Muudatuste heakskiitmine
§ 12 Aruanne
§ 14 Toetuse andmise otsuse kehtetuks tunnistamine
§ 15 Toetuse andmisega seonduvate dokumentide säilitamine
RT IV, 26.02.2019, 71
Vastu võetud 21.02.2019 nr 55


Koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide, gümnaasiumide, kutseõppeasutuste ja täienduskoolitusasutuste tegevusnäitajad – Riigi Teataja
Koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide, gümnaasiumide, kutseõppeasutuste ja täienduskoolitusasutuste tegevusnäitajad
Koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide, gümnaasiumide, kutseõppeasutuste ja täienduskoolitusasutuste tegevusnäitajad - sisukord
§ 2 Koolieelse lasteasutuse tegevusnäitajad
§ 3 Põhikooli tegevusnäitajad
§ 4 Gümnaasiumi tegevusnäitajad
§ 5 Kutseõppeasutuse tegevusnäitajad
§ 6 Täienduskoolitusasutuse tegevusnäitajad
RT I, 20.02.2018, 17
Vastu võetud 02.05.2016 nr 16
RT I, 19.05.2016, 12
jõustumine 22.05.2016
Määrus kehtestatakse Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 32 alusel.
Määrusega kehtestatakse tegevusnäitajad, mis kirjeldavad koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide, gümnaasiumide ja kutseõppeasutuste õppe- ja kasvatustegevuse tulemuslikkust, rahulolu ja efektiivsust ning täienduskoolituse läbiviimist täienduskoolitusasutustes.
§ 2. Koolieelse lasteasutuse tegevusnäitajad
Koolieelse lasteasutuse tegevusnäitajad on järgmised:
1) tugisüsteemide kaudu toetatud laste osakaal;
2) digilahenduste kasutamise sagedus õppe- ja kasvatustegevuses;
3) laste ja õpetajate/õpetajaid abistavate töötajate ametikohtade suhtarv;
4) kvalifikatsiooninõuetele vastavate õpetajate osakaal;
5) laste erivajaduste toetamist käsitleva koolituse läbinud õpetajate ja õpetajat abistavate töötajate osakaal.
§ 3. Põhikooli tegevusnäitajad
(1) Põhikooli tegevusnäitajad on järgmised:
1) kooliga rahulolevate õpilaste osakaal 8. klassi õpilastest;
2) koolis kiusamist mitte kogenud õpilaste osakaal 8. klassi õpilastest;
3) tugisüsteemide kaudu toetatud õpilaste osakaal;
4) digilahenduste kasutamise sagedus õppe- ja kasvatustegevuses (8. klass);
5) põhjuseta puudujate osakaal 8. klassi õpilastest;
6) huvitegevuses osalevate õpilaste osakaal;
7) põhikooli lõpueksamite tulemused;
8) põhikooli lõpueksamite ja vastavate õppeainete aastahinnete kooskõla;
9) õppetöö katkestamise osakaal III kooliastmes;
10) edasiõppijate osakaal põhikooli lõpetanutest;
11) õpilaste ja õpetajate ametikohtade suhtarv;
12) kvalifikatsiooninõuetele vastavate õpetajate osakaal;
13) põhikooli pinnakasutusindeks (m2 õpilase kohta).
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 7 ja 8 nimetatud tegevusnäitajate arvestusse ei arvata õpilasi, kellele on koolivälise nõustamismeeskonna soovitusel koostatud individuaalne õppekava, millega on vähendatud või asendatud eksamiainetes põhikooli riikliku õppekavaga taotletavaid õpitulemusi, ning lihtsustatud riikliku õppekava alusel õppivaid põhikoolilõpetajaid.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1, 2, 4 ja 5 nimetatud tegevusnäitajate arvestusse ei arvata toimetuleku- ja hooldusõppel olevaid õpilasi.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2, 5–8 ja 13 nimetatud tegevusnäitajate arvestusse ei arvata mittestatsionaarses õppes õppivaid õpilasi.
(5) Kooli puhul, kus toimub nii statsionaarne kui mittestatsionaarne õpe, tehakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1, 3–4 ja 9–12 nimetatud tegevusnäitajate arvestus mittestatsionaarses õppes osalevate õpilaste kohta eraldi. Andmed avalikustatakse tegevusnäitajana juhul kui mittestatsionaarses õppes õppivaid õpilasi on sihtgrupi hulgas vähemalt viis.
§ 4. Gümnaasiumi tegevusnäitajad
(1) Gümnaasiumi tegevusnäitajad on järgmised:
1) gümnaasiumi 10. klassi sisse astunud õpilaste põhikooli lõpueksamite tulemused;
2) kooliga rahulolevate õpilaste osakaal 11. klassi õpilastest;
3) huvitegevuses osalevate õpilaste osakaal;
4) digilahenduste kasutamise sagedus õppe- ja kasvatustegevuses (11. klass);
5) riigieksamite tulemused;
6) riigieksamite ja vastavate õppeainete kooliastmehinnete kooskõla;
7) gümnaasiumi panus õpilaste edasijõudmisse;
8) gümnaasiumiastme nominaalajaga lõpetajate osakaal;
9) õppetöö katkestajate osakaal 10. klassi õpilastest;
10) edasiõppijate osakaal gümnaasiumi lõpetanutest;
13) gümnaasiumi pinnakasutusindeks (m2 õpilase kohta).
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1, 3, 5–9 ja 13 nimetatud tegevusnäitajaid ei kohaldata gümnaasiumile, kus toimub üksnes mittestatsionaarne õpe ning gümnaasiumi puhul, kus toimub nii statsionaarne kui mittestatsionaarne õpe, ei võeta nimetatud näitaja arvestuses arvesse mittestatsionaarses õppes õppivaid õpilasi.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2, 4, 10–12 nimetatud tegevusnäitajate arvestus tehakse gümnaasiumi puhul, kus toimub nii statsionaarne kui mittestatsionaarne õpe, mittestatsionaarses õppes osalevate õpilaste kohta eraldi. Andmed avalikustatakse tegevusnäitajana juhul, kui mittestatsionaarses õppes õppivaid õpilasi on sihtgrupi hulgas vähemalt viis.
§ 5. Kutseõppeasutuse tegevusnäitajad
Kutseõppeasutuse tegevusnäitajad on järgmised:
1) kutsekeskharidusõppesse sisse astunud õpilaste põhikooli lõpueksamite tulemused;
2) kutsekeskhariduse tasemel õppivate õpilaste rahulolu;
3) digilahenduste kasutamise sagedus õppetegevuses;
4) kutseeksami sooritanute osakaal eksamil osalenutest;
5) õppetöö katkestajate osakaal;
6) kutsekeskhariduse nominaalajaga lõpetajate osakaal;
7) lõpetajate hõive aasta pärast lõpetamist;
8) töökohapõhise õppe lõpetanud õpilaste osakaal.
§ 6. Täienduskoolitusasutuse tegevusnäitajad
(1) Täienduskoolitusasutuse tegevusnäitajad õppekavarühmade lõikes on järgmised:
1) täienduskoolitust alustanud õppijate arv;
2) väljaantud tunnistuste arv;
3) läbiviidud kursuste arv kokku;
4) kursused mahus kuni 8 akadeemilist tundi;
5) kursused mahus 9–26 akadeemilist tundi;
6) kursused mahus 27–80 akadeemilist tundi;
7) kursused mahus 81–240 akadeemilist tundi;
8) kursused mahus rohkem kui 240 akadeemilist tundi.
(2) Tegevusnäitajate arvestamisel võetakse aluseks kursused, mis on lõppenud arvestuse aluseks olnud kalendriaastal.
(1) Käesoleva määruse §-s 2, § 3 lõike 1 punktides 1, 2, 4, 7 ja 8, § 4 lõike 1 punktides 1, 2, 4, 6, 7 ja 13 ning § 5 punktides 1 -3, 7 ja 8 loetletud tegevusnäitajad tehakse kättesaadavaks hiljemalt 2018. aasta 1. veebruariks.
(2) Käesoleva määruse §-s 6 loetletud tegevusnäitajad tehakse kättesaadavaks täiskasvanute koolituse seaduse § 8 lõikes 5 kehtestatud tähtaegadel ja korras. 2016. aasta tegevusnäitajaid arvestatakse perioodi kohta alates käesoleva määruse jõustumisest kuni 2016. aasta 31. detsembrini.
(3) Haridus- ja teadusministri 24. augusti 2010. aasta määrus nr 49 „Koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide, gümnaasiumide ja kutseõppeasutuste tegevusnäitajad“ tunnistatakse kehtetuks.


text:
Menetlusökonoomia põhimõttega kooskõlas ei ole see, kui kostja teatab kohtuistungil, mis toimub kaks aastat pärast hagiavalduse esitamist, et ta soovib vastuhagi esitada.
VÕS § 220 lg 3 puhul tuleb eristada tavapärasel ülevaatamisel avastatavaid puudusi nn varjatud puudustest, s.o lepingutingimustele mittevastavusest, mida ostja ei võinuks avastada asja temalt eeldatava hoolsusega üldiselt väliselt üle vaadates. Ka majandustegevuses tegutsev ostja ei pea eeldama, et talle tarnitakse lepingutingimustele mittevastav asi, ning üldjuhul rakendama erakorralisi meetmeid asja lepingutingimustele mittevastavuse tuvastamiseks, mh palkama selleks nt asjatundja. Vastutusest varjatud puuduste eest vabaneb müüja VÕS § 220 lg-le 3 tuginedes üksnes juhul, kui ostja ei teatanud puudustest mõistliku aja jooksul pärast seda, kui ta sai puudustest teada või pidi teada saama. Ostjalt eeldatav hoolsus võib varieeruda sõltuvalt nt ostetud asja ainulaadusest, komplitseeritusest, kasutuseesmärgist, väärtusest ja pakendi iseärasustest. Lisaks säilivad ostjal ka ülevaatamis- ja teatamiskohustuse rikkumisel õigused VÕS § 220 lg 3 teise lause ja § 221 järgi.
Poolte kokkulepe, mis välistab täielikult ostja õigused puuduste ilmnemise korral, kui neist ei teavitata müüjat lühikese aja jooksul pärast kauba vastuvastuvõtmist, sõltumata puuduste iseloomust, võib olla vastuolus VÕS § 106 lg-ga 2 ja seega tühine.
Kui asja müüja ei reageeri tähtaja määramisele müügilepingu rikkumise kõrvaldamiseks, võib ostja rikkumise ise kõrvaldada ning teatada, et ei soovi enam rikkumise kõrvaldamist, vaid kulutuste ja kahju hüvitamist. Sellist tahteavaldust saab põhimõtteliselt lugeda lepingust taganemiseks VÕS § 116 lg 2 p 5 järgi. Kuna taganemise avaldus võib see tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 68 lg 3 järgi olla ka järelduslik.
Ka kahju hüvitamise nõudmist kogu lepingu täitmise asemel saab põhimõtteliselt lugeda samaaegseks lepingust taganemiseks.
3-2-1-104-05 Riigikohus 25.10.2005
Kohtul ei ole õigust otsustada kaasomandis oleva asja jagamist muul viisil, kui hageja on seda taotlenud. Kui selget nõuet kaasomandi jagamise osas ei ole esitatud, peavad kohtud TsMS § 154 lg 1 ja § 149 lg 4 alusel andma hagejale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks ja selgitama, et hagis tuleb näidata soovitav kaasomandi lõpetamise viis ja et lõpetamise viisid võib esitada ka alternatiivsena.
Kui kostja on nõus kaasomandi lõpetamisega ja kinnisasja jagamisega reaalosadeks, kuid soovib kinnisasja jagada teistmoodi kui hageja, peab ta esitama vastuhagi.
Kinnistu jagamiseks tuleb kinnistusametile koos kinnistamisavaldusega esitada KRS §-s 35 nimetatud dokumendid ning § 36 lg 2 järgi ka katastriüksuse plaani koopia. Kohtu otsus kaasomandis oleva kinnistu jagamise kohta asendab vaid teise kaasomaniku nõusolekut.
Kohtul ei ole õigust otsustada kaasomandis oleva asja jagamist muul viisil, kui hageja on seda taotlenud. Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-143-04.
Vaidluse AÕS § 77 lg 3 kohaldamiseks saab lahendada pärast seda, kui kaasomandis oleva kinnistu jagamisel on reaalosade piirid kindlaks määratud ja jagamise teel tekkinud uued kinnistud kinnistusraamatusse kantud.
Kinnisasja jagamisel mõttelistest osadest reaalosadeks muutuvad hüpoteegikanded ebaõigeteks, sest hüpoteegipidajate nõuded pole pärast seda enam tagatud kinnistu mõtteliste osadega. Hüpoteegikandeid ei saa muuta hüpoteegipidajate nõusolekuta.
3-2-1-83-03 Riigikohus 16.06.2003
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 166 lg-s 1 sätestatud avalduse saatmise kohustus teisele poolele on menetlustoiming, mida saab teha üksnes peale avalduse menetlusse võtmist. See säte kehtib ka vastuhagiavalduse menetlemise suhtes.
Tsiviilkohtumenetluse seadustik ei võimalda juba menetlusse võetud avaldust poolele TsMS § 149 alusel tagastada. Kui pärast asja menetlusse võtmist selgub, et on olemas menetluse lõpetamise alused, siis lõpetab kohus TsMS § 217 järgi menetluse.
3-2-1-8-03 Riigikohus 06.02.2003
ORAS § 121 lg 10 alusel esitatud hagis ostja õiguste ja kohustuste ülekandmiseks on elamu ostja esitanud vastuhagi üürilepingute vaidlustamiseks. Vastuhagid kuuluvad TsMS § 153 p 2 alusel menelusse võtmisele koos põhihagiga, sest üürilepingu kehtetuks tunnistamise ja üürilepingu lõppenuks lugemise korral puudub üürnikel ORAS § 121 lg-st 10 tulenev ostueesõigus.

matches:
§ 220
§ 220
§ 220
§ 221
§ 106
§ 116
§ 68
Riigikohus
§ 154
§ 149
§ 36
§ 77
Riigikohus
§ 166
§ 149
kohus
§ 217
Riigikohus
§ 121
§ 153
§ 121