Kokku: 1990| Näitan: 121 - 140
3-11-1355/319 Riigikohtu halduskolleegium 12.12.2017
ÜVVKS § 14 lg 2
ÜVVKS § 16 lg 11
Vt p 17.2.
3-15-2600/33 Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegium 23.11.2017
Olukorras, kus liikmesriik on kehtestanud siseriiklikus õiguses toetuse tagasinõudmiseks aegumistähtaja, mis on pikem kui see oleks Euroopa Liidu Nõukogu 18.12.1995. a määrust nr 2988/95 „Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta“ otse kohaldades, on liikmesriik õigustatud lähtuma siseriiklikus õiguses kehtestatud aegumistähtajast. Kalandusturu korraldamise seaduses toodud toetuse tagasinõudmise tingimused ja tähtaeg ei ole haldusmenetlust reguleerivad õigusnormid, vaid materiaalõiguse normid. Kui vaidluse all on materiaalõiguse normid, puudub PRIA-l alus haldusmenetluse seaduse § 5 lg-st 5 juhindumiseks.
3-15-325/63 Riigikohtu halduskolleegium 21.11.2017
ATS § 83
ATS § 87
ATS § 77 lg 1
ATS § 77 lg 2
ATS § 77 lg-s 1 sätestatud tähtajad on materiaalõiguslikud tähtajad, täpsemalt distsiplinaarvõimu teostamise õigust (karistuse määramise õigust) lõpetavad tähtajad. (p 14.1., vt ka p-d 15.1.–15.2. ja 16) Distsiplinaarkaristust on keelatud määrata (distsiplinaarvõimu teostada) mitte üksnes ajal, mil ATS § 77 lg-s 1 sätestatud distsiplinaarkaristuse määramise tähtajad on möödunud, vaid ka ajal, mil distsiplinaarkaristuse määramise tähtaja kulgemine on peatunud (ATS § 77 lg 2). (p 14.2, vt ka p 11) Distsiplinaarvõimu ei saa ametniku suhtes teostada ajal, mil tema avaliku võimu teostamise õigus on ATS § 83 alusel peatunud. (p 15.3) Mõlemal õigussuhte poolel võib olla raskendatud või lausa võimatu avaliku võimu teostamise peatamisel teha menetlustoiminguid. Distsiplinaarkaristuse määramise tähtaeg ja selle kulgemise peatumine ATS § 83 punktides 1 kuni 5 ning 7 ja 8 nimetatud ajaks kaitsevad rohkem ametnikku kui õigussuhte nõrgemat poolt, vabastades ta distsiplinaarmenetluses osalemisest ajal, mil tema õiguste kasutamine on eelduslikult takistatud või raskendatud. Sellisena võtab tähtaja peatumise regulatsioon ametnikult hilisemates vaidlustes vajaduse tõendada, et ta osales menetluses, omamata piisavaid võimalusi esitada enda kaitseks väiteid ja hankida tõendeid. (p 19.3) Karistuse määramine ajal, mil ametnikul oli enda õigusi distsiplinaarmenetluses raske kaitsta ja seetõttu ka enda õiguste rikkumist hiljem kohtus raske tõendada, võib tekitada ametnikule eelduslikult raskemaid tagajärgi kui need, mis võivad tekkida avalik-õiguslikele tööandjatele (kohalikule omavalitsusele või riigile) süüteos süüdi oleva, kuid ATS § 77 lg-s 1 sätestatud kuuekuulise tähtaja peatumise ajal ATS § 87 alusel ametniku enda algatusel teenistusest vabastatud ametniku karistamata jätmisel. Selline teenistusest vabastamine ei välista hilisemat kahjunõuet isiku vastu ja tema süü tõendamist kahjunõude menetlemisel (vt ATS § 75 lg 10 esimene lause). (p 19.4) ATS § 82 lg 2 kohaldamisel on distsiplinaarmenetluse ajaks teenistusest kõrvaldatud ametnik distsiplinaarmenetluse toiminguteks kättesaadav. (p 21)
3-15-2980/18 Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegium 16.11.2017
Põllumajandusministri 13.03.2015. a määruse nr 25 „Maapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise investeeringutoetuse andmise ja kasutamise tingimused ning kord“ § 2 lg 2 p-s 8 märgitud nõue on formaalne, mitte sisuline. Formaalse nõude rikkumise korral ei ole alust rääkida taotleja sisulisest mittevastavusest määruse nõuetele isegi siis, kui see on § 2 lg 2 p 8 kohaselt taotleja vastavuse üheks eelduseks.
Kohtuotsus on HKMS § 56 lg 2 ja TsMS § 272 lg 2 kohaselt dokumentaalne tõend. Tõendi asjakohasust ei välista see, et maksuotsuse tegemisel sellele tõendile ei tuginetud. Haldusorgani võimalused haldusakti õiguspärasuse üle peetavas kohtumenetluses tõendeid esitada on piiratud üksnes kohtumenetluse reeglitega. Kohtumenetluses peab menetlusosaline tõendama neid asjaolusid, millele tuginevad tema väited (HKMS § 59 lg 1), esitades tõendid eelmenetluses või kohtu loal ka pärast seda tingimusel, et see ei põhjusta asja lahendamise viibimist (HKMS § 62 lg 1). Kohtumenetluse normid ei piira vaidluse lahendamiseks hindamisele tulevaid tõendeid vaid haldusmenetluses kogutud tõenditega ja haldusorgan on vaba tõendama haldusakti asjaolusid kohtumenetluses uute tõenditega tingimusel, et tõendid esitatakse õigel ajal. (p-d 17.1-17.2) Kaudne tõend ei kajasta küll kohtumenetluses uurimise all oleva juhtumi koosseisu kuuluvat faktilist asjaolu ennast, kuid kinnitab või lükkab ümber fakte, mille põhjal on võimalik asjas tähtsa faktilise asjaolu esinemist või puudumist järeldada. (p 17.4)
3-15-1978/17 Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegium 07.11.2017
HMS § 15 lg-st 2 tuleneb põhimõte, et ka puudustega taotlust tuleb käsitada taotlusena ning anda võimalus puuduste kõrvaldamiseks. Erandi tegemine HMS § 15 lg-st 2 peab olema sätestatud selgesõnaliselt seadusega.
3-15-3215/37 Riigikohtu halduskolleegium 07.11.2017
RLS § 60 lg 7
HKMS § 104 lg 5 p 1
Vt p 9. Vt ka RKHK otsused asjades nr 3-3-1-83-16, p 24; 3-3-1-38-13, p 21.
Vt p-d 11–12.
3-14-51567/55 Riigikohtu halduskolleegium 31.10.2017
VangS § 25 lg 1
HKMS § 197 lg 1
EIK on pidanud lubatavaks vahistatute ja süüdimõistetute erinevat kohtlemist pereliikmetega pikaajalise kokkusaamise õiguse küsimuses uurimise või julgeolekuga seotud kaalutlustel, arvestades konkreetset juhtumit. Probleemne on automaatne keeld, mida ei põhjendata individuaalsete asjaoludega. Erineva kohtlemise õigustatust on EIK analüüsinud, silmas pidades mh kuriteo olemust, milles isikut süüdistatakse, kokkusaava pereliikme tausta ja seotust konkreetse süüteoga. (Vt EIK 13. detsembri 2011. a otsus asjas nr 31827/02 Laduna vs. Slovakkia, p 66; 9. juuli 2013. a otsus asjas nr 42615/06 Varnas vs. Leedu, p-d 119–120; 23. juuni 2015. a otsus asjas nr 39633/10 Costel Gaciu vs. Rumeenia, p-d 59–60.) (p 22) Kolleegiumi hinnangul võib vahistatute pikaajalise kokkusaamise keelu legitiimseks eesmärgiks olla lisaks RKPJK otsustes asjades nr 3-4-1-9-10 ja nr 3-4-1-2-16 (vt p 97) nimetatud kriminaalmenetluse lubamatu mõjutamise vältimisele ka kuritegude tõkestamine laiemalt. Praegusel juhul põhjendas prokuratuur kaebajale KrMS § 143^1 alusel lisapiirangute seadmist kriminaalmenetluse lubamatu mõjutamise vältimise vajadusega. Vahistamist pidas prokuratuur vajalikuks nii õigusemõistmise huvides kui ka narkootikumidega seotud kuritegude ärahoidmiseks. Kaebaja vahistamisel, mille tagajärjeks oli pikaajaliste kokkusaamiste võimatus, tugines kohus rahvatervise vastu suunatud kuritegude tõkestamise vajadusele. Seega olid kaebaja puhul piirangul mõlemad eelnimetatud eesmärgid. (p 26) Vt ka p 29 ja RKPJK otsused asjades nr 3-4-1-9-10 ja nr 3-4-1-2-16.
Kolleegiumi hinnangul võib vahistatute pikaajalise kokkusaamise keelu legitiimseks eesmärgiks olla lisaks RKPJK otsustes asjades nr 3-4-1-9-10 ja nr 3-4-1-2-16 (vt p 97) nimetatud kriminaalmenetluse lubamatu mõjutamise vältimisele ka kuritegude tõkestamine laiemalt. Praegusel juhul põhjendas prokuratuur kaebajale KrMS § 143^1 alusel lisapiirangute seadmist kriminaalmenetluse lubamatu mõjutamise vältimise vajadusega. Vahistamist pidas prokuratuur vajalikuks nii õigusemõistmise huvides kui ka narkootikumidega seotud kuritegude ärahoidmiseks. Kaebaja vahistamisel, mille tagajärjeks oli pikaajaliste kokkusaamiste võimatus, tugines kohus rahvatervise vastu suunatud kuritegude tõkestamise vajadusele. Seega olid kaebaja puhul piirangul mõlemad eelnimetatud eesmärgid. (p 26, vt ka p 29) Pikaajalised kokkusaamised toimuvad ilma pideva järelevalveta (VangS § 25 lg 2), mistõttu on nende raames võimalike uute kuritegude planeerimine või ka sooritamine oluliselt tõenäolisem kui lühiajalisel kokkusaamisel, mis toimub järelevalve all (VangS § 24 lg 1). (p 27) Lõplik hinnang selle kohta, kas isikust lähtub oht kriminaalmenetluse läbiviimisele, on kohane anda kriminaalmenetluses (RKPJK otsus asjas nr 3-4-1-2-16, p 115). Vanglal kui haldusorganil, mis ei vii ise läbi kriminaalmenetlust, ei ole piisavalt teavet ega võimekust sellekohast hindamist teha (samas, p 117). Seetõttu oleks kaebaja pidanud pikaajalise kokkusaamise lubamist taotlema kriminaalmenetluse raames. (p 31)
Lõplik hinnang selle kohta, kas isikust lähtub oht kriminaalmenetluse läbiviimisele, on kohane anda kriminaalmenetluses (RKPJK otsus asjas nr 3-4-1-2-16, p 115). Vanglal kui haldusorganil, mis ei vii ise läbi kriminaalmenetlust, ei ole piisavalt teavet ega võimekust sellekohast hindamist teha (samas, p 117). Seetõttu oleks kaebaja pidanud pikaajalise kokkusaamise lubamist taotlema kriminaalmenetluse raames. (p 31)
3-17-749/24 Riigikohtu halduskolleegium 25.10.2017
HKMS § 2 lg 5
Justiitsministri määruse alusel kehtestatud vangla kodukorra uue redaktsiooniga vangla territooriumil suitsetamise keelamist olnuks kaebajal võimalik aegsasti vaidlustada üldises korras tühistamiskaebusega. Tühistamiskaebuse esitamiseks tuleks esmalt läbida kohustuslik kohtueelne menetlus (VangS § 11 lg 5). Täiendavalt võib olla asjakohane kohustamisnõude esitamine vangla poolt suitsetamist võimaldavate toimingute tegemiseks. Kolleegium ei näe ühtki põhjust kahelda niisuguse kaebuse kui õiguskaitsevahendi tõhususes. Vangla kodukord on individuaal-abstraktse iseloomuga, st piiratud adressaatide ringile suunatud üldkorraldus. Niisugust üldkorraldust on isikul võimalik vaidlustada ka pärast 30-päevase kaebetähtaja möödumist, kui selle mõju avaldub isikule hiljem (RKHK 13.01.2008 määrus asjas nr 3-3-1-95-07, p-d 13–14). Kaebaja saaks tühistamis- ja kohustamiskaebuse lahendamisel taotleda justiitsministri määruse kohaldamata jätmist põhiseadusevastasuse tõttu. Ühes vaide või kaebuse esitamisega on isikul võimalik taotleda esialgset õiguskaitset (HKMS § 249 lg-d 1 ja 2). (p-d 12–13, vt ka p 14)
Halduskohus ei vaata läbi õigustloovate aktide peale esitatud kaebusi, kuna selleks on ette nähtud teistsugune menetluskord (HKMS § 4 lg 1, PSJKS § 2 p 1). Isikul on võimalik halduskohtus vaidlustada ministri määruse alusel antavaid haldusakte ja toiminguid (HKMS § 6). Haldusakti või toimingu õiguspärasuse hindamisel on halduskohtul võimalik kontrollida ka selle aluseks oleva õigustloova akti põhiseaduspärasust ning jätta määrus põhiseadusvastasuse korral kohaldamata (PS § 15 lg 1 teine lause ja § 152 lg 1, PSJKS § 9 lg 1, HKMS § 158 lg 4). (p-d 10–11) Tulenevalt võimude lahususe ja tasakaalu põhimõttest (PS § 4) on halduskohtulik kontroll täidesaatva riigivõimu tegevuse üle põhimõtteliselt järelkontroll. See tähendab, et üldjuhul ei suuna kohus täidesaatva riigivõimu asutuste tegevust oma eelotsustega, vaid kohus hindab haldusorgani tegevuse õiguspärasust pärast seda, kui haldusakt või toiming on isiku suhtes juba antud või tehtud. (p 11)
Kehtiv õigus näeb ette mõningaid võimalusi esitada haldusorgani õigusvastast tegevust ennetavaid kaebusi. Isikul on näiteks võimalik esitada keelamiskaebus haldusaktist või toimingust hoidumiseks, ennetav tuvastamiskaebus poolelioleva haldusmenetluse toimingu peale, ennetav tuvastamiskaebus õiguste rikkumise kordumise ohu korral, samuti tuvastamiskaebus haldusõigussuhtest tulenevate õiguste või kohustuste kindlakstegemiseks (HKMS § 37 lg 2 p-d 3 ja 6; RVastS § 5; RKEK 20.01.2014 määrus asjas nr 3-3-4-2-13, p 15). Kõigi sedalaadi kaebuste esitamiseks peab isikul olema eriline preventiivne huvi. Isikul peab olema põhjust arvata, et täitevvõimu asutus asub rikkuma tema õigusi, ning õiguste rikkumise kõrvaldamine või heastamine tavapärase järelkontrolli vormis peab olema võimatu või ebamõistlikult raske (HKMS § 45 lg-d 1–3; RKHK 2.11. 2015 otsus asjas nr 3-3-1-22-15, p 15). (p 11)
Vangla kodukord on individuaal-abstraktse iseloomuga, st piiratud adressaatide ringile suunatud üldkorraldus. Niisugust üldkorraldust on isikul võimalik vaidlustada ka pärast 30-päevase kaebetähtaja möödumist, kui selle mõju avaldub isikule hiljem (RKHK 13.01.2008 määrus asjas nr 3-3-1-95-07, p-d 13–14).
Sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust ei saa seada sõltuvusse ja ostja mahaarvamise õiguse kasutamist keelata ainuüksi põhjusel, et arve väljastaja ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, kui arve sisaldab kõiki andmeid, mis võimaldavad tuvastada tehingute sisu ja toimumise arvel märgitud isikute vahel. (p 15) Käibemaksudirektiivist ei tulene, et maksukohustuslase staatus sõltub käibemaksukohustuslase registreeringu olemasolust. Samuti ei tähenda asjaolu, et maksukohustuslasest tarnija ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, seda, et tema väljastatud arve alusel ei saa sisendkäibemaksu maha arvata, kui arve sisaldab kõiki direktiivis nõutud andmeid (Euroopa Kohtu otsus asjas C-277/14: PPUH Stehcemp, p-d 28, 33, 34, 40 ja 41). (p 12) Euroopa Kohus on otsesõnu selgitanud, et käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse puhul on tegemist kõigest kontrolliotstarbelise vorminõudega, mis ei saa seada kahtluse alla õigust käibemaksu maha arvata, kui selle õiguse tekkimise materiaalõiguslikud tingimused on täidetud (kohtuasi C-183/14: Salomie ja Oltean, p 60; vt ka RKHK otsus asjas nr 3-3-1-51-15, p 12). (p 13)
Sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust ei saa seada sõltuvusse ja ostja mahaarvamise õiguse kasutamist keelata ainuüksi põhjusel, et arve väljastaja ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, kui arve sisaldab kõiki andmeid, mis võimaldavad tuvastada tehingute sisu ja toimumise arvel märgitud isikute vahel. (p 15) Kuigi KMS § 29 lg 3 p 1, § 31 lg 1 ja § 3 lg 1 grammatilisel tõlgendamisel võib jõuda järeldusele, et sisendkäibemaksu on võimalik arvestada ainult teiselt käibemaksukohustuslasena registreeritud või selleks kohustatud isikult saadud arve alusel, ei ole selline tõlgendus kooskõlas Euroopa Kohtu seisukohtadega käibemaksudirektiivist tuleneva sisendkäibemaksu mahaarvamise tingimuste kohta. (p 11, vt täpsemalt p 12) Arvete väljastaja peab KMS § 3 lg 6 p 2 alusel tasuma arvetel märgitud käibemaksusumma riigile, mistõttu tekiks mahaarvamise õiguse keelamisel lubamatu käibemaksu kumulatsioon ja keelamine oleks vastuolus käibemaksuga maksustamise neutraalsuse põhimõttega. Sellises olukorras ei takista asjaolu, et teenuse osutaja oli arvete väljastamise ajal käibemaksukohustuslaste registrist kustutatud, ostjat mahaarvamisõigust kasutamast. (p 16)
Sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust ei saa seada sõltuvusse ja ostja mahaarvamise õiguse kasutamist keelata ainuüksi põhjusel, et arve väljastaja ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, kui arve sisaldab kõiki andmeid, mis võimaldavad tuvastada tehingute sisu ja toimumise arvel märgitud isikute vahel. (p 15) Käibemaksudirektiivi art 168 järgi on sisendkäibemaksu mahaarvamise tingimusteks, et maksukohustuslane peab kaupu või teenuseid kasutama oma maksustatavate tehingute tarbeks ja et neid kaupu või teenuseid peab talle tarnima või osutama mõni teine maksukohustuslane. Direktiivist ei tulene, et maksukohustuslase staatus sõltub käibemaksukohustuslase registreeringu olemasolust. Samuti ei tähenda asjaolu, et maksukohustuslasest tarnija ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, seda, et tema väljastatud arve alusel ei saa sisendkäibemaksu maha arvata, kui arve sisaldab kõiki direktiivis nõutud andmeid (Euroopa Kohtu otsus asjas C-277/14: PPUH Stehcemp, p-d 28, 33, 34, 40 ja 41). (p 12) Euroopa Kohus on otsesõnu selgitanud, et käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse puhul on tegemist kõigest kontrolliotstarbelise vorminõudega, mis ei saa seada kahtluse alla õigust käibemaksu maha arvata, kui selle õiguse tekkimise materiaalõiguslikud tingimused on täidetud (kohtuasi C-183/14: Salomie ja Oltean, p 60; vt ka RKHK otsus asjas nr 3-3-1-51-15, p 12). (p 13) Euroopa Kohus on korduvalt leidnud, et maksukohustuslasel on õigus maha arvata käibemaks, mille ta on tasunud teisele maksukohustuslasele, kes ei ole end käibemaksukohustuslasena registreerinud, kui arvetel on märgitud direktiivis nõutud andmed, eeskätt teave, mis võimaldab tuvastada arve koostanud isiku ja osutatud teenuste või tarnitud kauba laadi (nt kohtuasjad C-438/09: Dankowski, p 38; C-324/11: Tóth, p-d 32–34). (p 14) Arvete väljastaja peab KMS § 3 lg 6 p 2 alusel tasuma arvetel märgitud käibemaksusumma riigile, mistõttu tekiks mahaarvamise õiguse keelamisel lubamatu käibemaksu kumulatsioon ja keelamine oleks vastuolus käibemaksuga maksustamise neutraalsuse põhimõttega. Sellises olukorras ei takista asjaolu, et teenuse osutaja oli arvete väljastamise ajal käibemaksukohustuslaste registrist kustutatud, ostjat mahaarvamisõigust kasutamast. (p 16)
3-15-467/30 Riigikohtu halduskolleegium 11.10.2017
MsüS § 43 lg 1 p 1
MsüS § 43 lg 1 kohaselt ei piisa tegevusloa peatamiseks või kehtetuks tunnistamiseks ega ettevõtja tegevuse peatamiseks või keelamiseks majandustegevuse nõude rikkumise kahtlusest, vaid pädev asutus peab olema rikkumise ettenähtud korras kindlaks teinud. Kui õigusaktid ei täpsusta asjasse-puutuva nõude rikkumise kindlakstegemise korda, võib majandushaldusasutus rikkumise tuvastada MsüS-i alusel korraldatavas menetluses. (p 12)


Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolidesse õpilaste vastuvõtmise kord – Riigi Teataja
Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolidesse õpilaste vastuvõtmise kord
Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolidesse õpilaste vastuvõtmise kord - sisukord
§ 4 Esimesse klassi vastuvõtmise taotluse esitamine
§ 5 Esimesse klassi vastuvõtmise taotluse menetlemine
RT IV, 07.03.2014, 21
Vastu võetud 28.02.2014 nr 4
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lg 1 p 3, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 27 lõike 5 ning arvestades haridus- ja teadusministri 19. augusti 2010 määrust nr 43 “Õpilase kooli vastuvõtmise üldised tingimused ja kord ning koolist väljaarvamise kord“ alusel.
Määrusega sätestatakse Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolide (edaspidi kool) esimestesse klassidesse õpilaste vastuvõtmise kord.
Määruse eesmärgiks on Haapsalu linna haldusterritooriumil lapsevanema poolt lapse kooli valikuõigust tagava korra kehtestamine.
(1) Igale koolikohustuslikule õpilasele, kelle elukoha aadressiks rahvastikuregistri järgi on Haapsalu linn, tagatakse õppimisvõimalus Haapsalu linna koolis.
(2) Vabade kohtade olemasolul võetakse vastu õpilased, kelle rahvastikuregistrijärgne elukoht ei ole Haapsalu linn.
(3) Lapse seaduslikule esindajale on lapse jaoks kooli valik vaba.
(4) Erivajadustega laste kooli/klassi võetakse õpilased Läänemaa nõustamiskomisjoni otsuse alusel. Komisjoni koosseisu kinnitab Lääne maavanem korraldusega.
(5) Haapsalu Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) kinnitab avatavate esimeste klasside komplektide arvud hiljemalt 01.märtsiks.
(6) Õpinguid katkestanud 17-aastese või vanema isiku elukohajärgne munitsipaalkool põhihariduse jätkamiseks on Haapsalu Täiskasvanute Gümnaasium ning taotlus õpingute jätkamiseks esitatakse Haapsalu Täiskasvanute Gümnaasiumi direktorile.
§ 4. Esimesse klassi vastuvõtmise taotluse esitamine
(1) Taotluse saab lapsevanem esitada elektrooniliselt e-taotlusena
(2) Esimesse klassi õppima asumiseks esitab lapse seaduslik esindaja vormikohase taotluse (määruse lisa 1) Haapsalu Linnavalitsusele.
(3) Taotluste vastuvõtt järgmise õppeaasta esimese klassi õpilastele toimub sama kalendriaasta märtsikuus.
(4) Taotluse esitamisel saab lapsevanem kooli valikul reastada oma eelistused.
(5) Taotluse esitamise järgselt saab lapse seaduslik esindaja hiljemalt kolme päeva jooksul taotluses märgitud e-posti aadressile kinnituse taotluse registreerimise kohta. Kui taotluses e-posti aadress puudub, teavitatakse lapse seaduslikku esindajat telefoni teel suuliselt.
§ 5. Esimesse klassi vastuvõtmise taotluse menetlemine
(1) Esimesse klassi vastuvõtmise taotluse menetlemine
(2) Esitatud taotlused vaatab läbi linnavalitsuse haridusosakond kaasates koolide esindajad.
(3) Kui ühte kooli astumiseks esitatud taotlusi on rohkem kui selles koolis kohti, lähtutakse laste nimekirja koostamisel järgmistest põhimõtetest:
1) tagada ühe pere lastele võimalus õppida ühes koolis või;
2) lapse elukoha lähedusest koolile;
3) arvestatakse taotluses teise eelistusena märgitud kooli.
(4) Lapse kooli vastuvõtu lõplikuks vormistamiseks tuleb lapsevanemal esitada 30. aprilliks sellele koolile, mille nimekirja laps taotluse menetlemisel arvati, kooli vastu võtmiseks vajalikud täiendavad dokumendid:
(5) Väljaspool Haapsalu linna registreeritud elukohta omavate laste koolikoha taotlusi hakatakse vabade kohtade olemasolul läbi vaatama alates 2.maist.
(1) Tunnistada kehtetuks Haapsalu Linnavalitsuse 22.veebruari 2012 määrus nr 3 „Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolidesse õpilaste vastuvõtmise kord“.


Tugiteenused Nõva Koolis ja nende rakendamise kord | Nõva Kool
Tugiteenused Nõva Koolis ja nende rakendamise kord
Kinnitatud dir kk nr 20, 22.09.2015
Alus PGS, 9.06.2010 § 23, 37, 38, 40, 47, 48, 51, 58, 93 Põhikooli riiklik õppekava, Vabariigi Valitsuse määrus nr. 14, 28.01.2010
Hariduslike erivajadustega (sh andekate) õpilaste väljaselgitamine.
Õpiraskustega õpilaste märkamine, nende mahajäämuse põhjuste leidmine ja tugiteenuste korraldamine.
Koostöö õpilase, tema vanemate või seadusliku esindaja (edaspidi vanema), õpilaskodu õpilaste elukohajärgsete tugispetsialistide, kooli töötajate, perearsti, kohaliku omavalitsuse ja teiste spetsialistidega.
Sobiva arengukeskkonna ja optimaalsete õpitingimuste (sobiva õppevormi või kooli) loomine või leidmine hariduslike erivajadustega õpilastele.
Uute lasteaialaste rühma, õpilaste klassi, õpilaskodu ja kooli kollektiivi sulandumise toetamine.
II HARIDUSLIKE ERIVAJADUSTEGA ÕPILASED
Hariduslike erivajadustega (HEV) on õpilane, kelle
terviserike;
puue (meele-, kõne-, keha-, vaimu-, kombineeritud);
käitumis- või tundeeluhäired;
pikaajaline õppest eemal viibimine;
kooli õppekeele ebapiisav valdamine või
eriline andekus
toob kaasa vajaduse teha muudatusi või kohandusi õppe sisus, õppeprotsessis, õppe kestuses, õppekoormuses, õpikeskkonnas (nagu õppevahendid, õpperuumid, suhtluskeel, tugipersonal), taotletavates õpitulemustes või õpetaja poolt klassiga töötamiseks koostatud töökavas.
Hariduslike erivajadustega õpilased määratakse kindlaks
kooli poolt või
õigusaktides määratud juhtudel väljastpoolt (nõustamiskomisjoni soovitusel, alaealiste komisjoni otsusel, eriarsti tõend või teatis õpilase tervisliku seisundi kohta).
Haridusliku erivajadusega õpilase väljaselgitamiseks kasutatakse:
pedagoogilist hindamist;
erinevates tingimustes õpilase korduvat ja täpsemat vaatlust;
Peale õpilase haridusliku erivajaduse väljaselgitamist teeb haridusliku erivajadusega õppe koordineerija (edaspidi HEV koordinaator) ettepanekud õpetajale, vanemale ja direktorile edaspidiseks pedagoogiliseks tööks, koolis pakutavate õpilase arengut toetavate meetmete rakendamiseks või täiendavate uuringute läbiviimiseks.
III ÕPIABIVAJADUSTE VÄLJASELGITAMINE
Õpetajad jälgivad laste individuaalset toimetulekut õppesituatsioonis. Õpilase esmane abistaja ja tema erivajaduse märkaja on klassijuhataja ja/või aineõpetaja. Lisainfot lapse senise arengu kohta saab õpetaja lapsevanemalt.
Arenguvestlus koos lapse ja lapsevanemaga.
HEV õpilase individuaalse arengu jälgimise kaardi (õpilase individuaalsuse kaardi) avamiseks vanema nõusoleku taotlemine ja kaardi täitmine.
Kogutud andmestiku analüüs (klassijuhataja, aineõpetajad, õpiabi õpetaja, HEV koordinaator).
IV KOOLI TUGITEENUSED
Õpilase tunniväline abistamine
Konsultatsioonid ja järeleaitamistunnid
Huviringid. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §40
Täiendava õppetöö määramine õppeperioodi lõpus
HEV õpilasele individuaalse arengu jälgimise kaart
Vajadusel uue õpilase toetamine ja töö klassiga
Kõnearendus muukeelsetele lastele ( individuaaltunnid)
Õpiabirühma tundide määramine
Keeleabi õppekeele ebapiisaval valdamisel
Individuaalse õppekava määramine
Sotsiaalpedagoogilisele, psühholoogilisele, logopeedilisele või eripedagoogilisele nõustamisele suunamine Läänemaa Rajaleidja keskusesse
Eriarsti nõustamisele suunamine
Koduõppe soovitamine. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §23
Alaealiste komisjoni suunamine
HEV õpilase õppe koordineerija määramine direktori käskkirjaga. Alus: Põhikooli- ja
gümnaasiumiseadus §47
V MEETMED ÕPPETÖÖ TÕHUSTAMISEKS
I tasand - õpilase individuaalsuse märkamine ja esmane toetamine klassijuhataja ja aineõpetajate poolt klassi tasandil.
Esmased lapse individuaalse arengu toetamise võimalused koolis on:
1) Individuaalsed vestlused klassijuhataja ja/või aineõpetajaga.
2) Õppetöö diferentseerimine ja individualiseerimine klassis (lisaselgitused, lisaharjutused,
spetsiaalsed abivahendid ja skeemid jm).
3) Õpilase tunniväline individuaalne abistamine (järeleaitamine, konsultatsioonid) klassi- võiaineõpetajate poolt ning õpilase tunniväline individuaalne järelevastamine. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §37 lg 1.
Õpilastel on õigus saada ainealast konsultatsiooni ja järeleaitamist, kui nad seda vajavad (on puudunud, ei ole ainest aru saanud jne). Õpilastel on ka võimalus sooritada tegemata või mitterahuldavalt sooritatud arvestuslikke töid vastavalt kooli hindamisjuhendile.
Igal õpetajal on oma konsultatsiooniaeg. Konsultatsioonide graafiku koostab direktor ning see avalikustatakse kooli kodulehel ja teadete stendil.
4) Koostöö lapsevanematega ja nende pedagoogiline juhendamine.
5) Võimetekohase huvitegevuse soovitamine.
6) Arenguvestlused õpilase ja lapsevanemaga. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §37 lg 3, 4, 5.
Õpilase arengu toetamiseks korraldatakse temaga koolis vastavalt vajadusele üks kordaastas arenguvestlus, mille põhjal lepitakse kokku edasises õppes ja arengu eesmärkides.
Arenguvestlusel osalevad õpilane, klassijuhataja ja lapsevanem.
Arenguvestluste eesmärk:
lapse arengu analüüsimine ja hindamine lapse eripära mõistmiseks, erivajaduste väljaselgitamiseks, positiivse enesehinnangu ja arengu toetamiseks ning õppe- ja kasvatustegevuse kavandamiseks koostöös lapsevanemaga;
õpilase eneseanalüüsi oskuse arendamine;
tagasiside andmine õpilase arengule õppekavas sätestatud kasvatus- ja õpetuseesmärkidest lähtuvalt;
kokkulepe eeloleva perioodi eesmärkides;
tegevuste kavandamine eesmärkide täitmiseks;
õpilase enesehinnangu tõstmine
Klassijuhataja esitab omapoolsed soovitused lapse vajaduste kohta kooli tasandil täiendava abi saamiseks ning teavitab sellest HEV koordinaatorit.
Õppeperioodi lõpus võib rakendada õpilastele, kellel tuleb aastahinne mitterahuldav või nõrk pedagoogilis-psühholoogilist hindamist, täiendavat õppetööd, klassikursuse kordama jätmist, kui täiendav õppetöö ei ole andnud tulemusi ja individuaalset õppekava ei ole otstarbekas rakendada.
II tasand - hõlmab tegevusi arenguliste ja hariduslike erivajadustega (sh andekaid) lastega kooli tasandil.
erinevates tingimustes lapse käitumise korduvat ja täpsemat vaatlust (klassijuhataja ja aineõpetajad);
last ja tema kasvukeskkonda puudutava lisateabe koondamist (klassijuhataja, elukohajärgse valla sotsiaaltöötaja);
lapse meditsiinilisi uuringuid jne.
Vajadusel soovitatakse psühholoogi, logopeedi, sotsiaalpedagoogi, erapedagoogi või lastepsühhiaatri uuringutele minekut. Lapsevanemalt saadud pedagoogilis-psühholoogilise uuringu tulemustest teevad klassijuhatajad kokkuvõtte õpilase tugevatest ja arendamist vajavatest külgedest ning annavad soovitused edaspidiseks pedagoogiliseks tööks ja tugiteenuste rakendamiseks, milles kajastub õpilase hariduslike erivajaduste olemus. Tugiteenuste rakendamise vajadus fikseeritakse direktori käskkirjaga ja kinnitatakse lapsevanema nõusolekuga.
1) Õpilase individuaalse arengu jälgimise kaart. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §48. Vt Lisa 1.
Klassijuhataja avab „Õpilase individuaalsuse kaardi” (edaspidi ÕIK) ja vastutab selle
korrektse täitmise eest. ÕIK täitmisel osalevad klassijuhataja, aineõpetajad, õpiabi õpetaja ja teised spetsialistid.
Vaatluse tulemustest teavitab klassijuhataja lapsevanemat, toob välja õpilase tugevad ja nõrgad küljed, selgitab õpiraskuse olemust ja tutvustab kooli võimalusi õpilase õpiraskuse toetamisel.
Vajadusel esitab klassijuhataja õpilase probleemi arutamiseks kooli õppenõukogule. ÕIK analüüsi tulemusena määratakse õpilasele temale sobiv tugisüsteem või tehakse ettepanek maakonna nõustamiskomisjoni suunamiseks (vajalik direktori käskkiri). ÕIK säilitab klassijuhataja. ÕIK andmed on konfidentsiaalsed.
2) Andekate õpilaste toetamine. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §48.
Andekas õpilane on silmapaistvate tulemuste ja huviga ühes või mitmes õppeaines. Tema erivajadustele pööravad tähelepanu aineõpetajad ja klassijuhataja. Andekate õpilaste väljaselgitamisel lähtutakse väga heade tulemuste saavutamisest maakondlikel, üleriigilistel või rahvusvahelistel aineolümpiaadidel, konkurssidel või võistlustel.
Diferentseeritud töö tunnis
Erinevate õppematerjalide soovitamine-tutvustamine
Huvialaringi suunamine
Suunata osalema olümpiaadidel, konkurssidel, võistlustel
3) Pikapäevarühm (1.-9. klass). Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §38.
Õpilane võetakse pikapäevarühma lapsevanema kirjaliku avalduse alusel.
Pikapäevarühmas osalemine pakub järelvalvet, pedagoogilist juhendamist ja suunamist, õppest vaba aja sisustamist, tuge koduste õppeülesannete täitmisel.
Pikapäevarühma tundide üle peetakse arvestust kasvatusrühma päevikus.
Pikapäevarühma õpilased võivad rühmast lahkuda õpetaja loal ja kokkuleppel lapsevanemaga.
4) Õpiabirühm. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus §48, 51.
Õpiabirühma suunatakse ajutiste ainealaste õpiraskustega ja väljakujunemata õpioskustega õpilane, kes vaatamata aineõpetajate abile ja nõustamisele ei suuda täita põhikooli riikliku õppekava nõudeid või kes vajab õpioskuste ja -harjumuste kujundamiseks toetavat õppekorraldust.
Õpiabirühma tunnid on sisse seatud 1.-9. klassides. Õpiabirühma võib moodustada erinevate klasside õpilastest (kuni 6 õpilast).
Õpiabirühma suunatakse õpilane klassijuhataja või aineõpetaja ettepanekul.
Õpiabi eesmärgid:
Toetada õpilase arengut tulenevalt tema hariduslikest erivajadustest.
Aidata saavutada põhihariduse riikliku õppekava nõuetele vastavaid õpitulemusi.
Arendada õpilase isiksusega seotud omadusi: mälu, taju, tähelepanu, mõtlemine.
Kujundada õpilaste õpioskusi ja -harjumusi, iseseisva töö oskusi.
Arendada lapse loovust ja võimeid.
Arendada lapses abstraktset mõtlemist ja üldistamisoskust.
Saavutada, et laps julgeks ja oskaks teha iseseisvalt valikuid.
Võimaldada lapsel kogeda eduelamust.
Teha koostööd teiste õpetajatega lapse probleemide selgitamiseks ja individuaalseks lahendamiseks.
Arendada arvutamisoskust, teksti lugemise oskust ja mõistmist, järeldamisoskust.
Kujundada lastes eetilist käitumist, vastutustunnet, püsivust, täpsust.
Õpiabi rakendamine
Põhiharidust omandav õpilane määratakse õpiabirühma HEV koordinaatori taotluse alusel ja kinnitatakse direktori käskkirjaga.
Klassijuhataja teeb õpiabirühma suunamise otsuse õpilasele ja õpilase seaduslikule esindajale teatavaks kirjalikult. Nõustumisest või mittenõustumisest teavitab kooli õpilase seaduslik esindaja kirjalikult. Otsusega mittenõustumise korral kool õpilasele õpiabi ei rakenda.
Õppeperioodi kestel jälgib klassijuhataja õpiabi tõhusust ning koos õpiabi õpetaja ja aineõpetajatega otsustab õpilase rühmas õppimise jätkamise vajalikkuse. Õpilase esindajal on õigus esitada kirjalik taotlus õpiabi lõpetamise kohta.
Õpiabi tunnid toimuvad tunniplaanivälisel ajal rühma- või individuaaltegevustena.
Õpiabirühma töö kohta peetakse arvestust vastavas päevikus.
Õpiabi õpetaja fikseerib õpilase arengu vähemalt kord aastas.
5) Individuaalse õppekava määramine. Alus: Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus
§18, 58.
Kui eelpoolnimetatud meetmed pole andnud soovitud tulemusi ja/või vajalike muudatuste ning kohandustega kaasneb nädalakoormuse ja õppe intensiivsuse kahanemine/suurenemine võrreldes riikliku või kooli õppekavaga, tuleb muudatuste rakendamiseks koostada individuaalne õppekava (edaspidi IÕK). Tavaliselt on IÕK vajalik teatud õppeaines tekkinud raskuste ületamiseks, õpisisu ähendamiseks, suurendamiseks või hindamisaluste muutmiseks.
IÕK rakendatakse keskmistelt võimetelt tunduvalt nõrgema või kõrgema taseme õpilastele, mille raamõppekavaks on ükskõik milline riiklik õppekava.
IÕK on HEV õpilase jaoks koostatud õppekava, mis loob õpilasele tingimused võimetekohaseks õppimiseks ja arenemiseks.
IÕK rakendatakse vanema avalduse, klassijuhataja, aineõpetaja, arsti, psühholoogi või nõustamiskeskuse ettepanekul. Rakendamise otsustab direktor.
IÕK koostamisest võtavad osa kõik lapsega tegelevad pedagoogid: klassijuhataja, aineõpetaja, õpiabirühma õpetaja. Koostamist koordineerib HEV koordinaator. Protsessi kaasatakse vajadusel ka lapsevanem.
IÕK rakendamise tingimused fikseeritakse kirjalikult „Õpilase individuaalsuse kaardil“.
Konkreetses aines koostatakse IÕK aineõpetaja poolt (vajadusel koos tugisüsteemiga).
5) Logopeedilise, psühholoogilise, sotsiaalpedagoogilise abi saamiseks suunamine Rajaleidjasse
Spetsialisti juurde suunamise soovituse teeb lapsevanemale teatavaks klassijuhataja või HEV koordinaator. Samas teavitatakse lapsevanemat iseloomustuse koostamise vajadusest. Iseloomustuses tuuakse välja probleem, mille pärast otsustati õpilane lisauuringutele saata.
6) Meditsiiniline abi ja nõustamine. Alus: Sotsiaalministri 13.augusti 2010 määrus nr. 54.
Koolitervishoiuteenuse hulka kuuluvad järgmised õpilasele suunatud individuaalsed tegevused:
uute õpilaste terviseseisundi ja toimetuleku hindamine;
õpilastele ennetava tervisekontrolli teostamine, mis hõlmab terviseseisundi hindamist, sh pikkuse ja kaalu mõõtmist, kehamassiindeksi määramist, nägemisteravuse ja hambahaiguste kontrolli, vererõhu mõõtmist, rühi kontrolli, naha ja limaskestade seisundi hindamist, luu ja lihaskonna seisundi hindamist, sugulise arengu hindamist, vaimse tervise hindamist;
alaealise õpilase vanema või seadusliku esindaja kirjalik teavitamine tervisekontrolli käigus tuvastatud kõrvalekalletest ja nõustamine;
vajadusel õpilase tervise hindamine, vältimatu ja vajaliku abi andmine, vajadusel õpilase suunamine perearsti või eriarsti konsultatsioonile või kiirabi kutsumine ning sellest lapsevanema teavitamine;
immuniseerimine riikliku immuniseerimiskava alusel, kus perearst teavitab õpilase immuniseerimisest lapsevanemat kirjalikult vähemalt üks nädal enne plaanitavat riikliku immuniseerimiskava kohast immuniseerimist. Immuniseerimine on lubatud lapsevanema kirjalikul nõusolekul ning sellest keeldumine vormistatakse kirjalikult;
õpilase individuaalne nõustamine tervise, tervisekäitumise ja vajadusel rehabilitatsiooniplaaniga seotud küsimustes;
vajadusel ja õpilase või alaealise õpilase lapsevanema nõusolekul pikaajalise tervisehäirega ja puudega või muu tervise seisundist tuleneva haridusliku erivajadusega õpilase nõustamine enesejälgimise ja arsti poolt määratud raviplaani täitmise tagamiseks;
eriarsti uuringule suunamine. Õpiabi osutamise mõjusust hinnatakse regulaarselt iga õppeveerandi lõpus klassijuhatajate ja aineõpetajate kokkuvõtete põhjal õppenõukogus ning iga õppeaasta lõpus klassijuhataja aastakokkuvõtte põhjal. Vähemalt kord õppeaastas (õppeaasta lõpus) märgivad kõik hariduslike erivajadustega õpilasega tegelenud õpetajad ja spetsialistid „Õpilase individuaalsuse kaardile” õpilase ainealase toimetuleku kirjelduse ja esitavad omapoolsed soovitused.
Kui õpilase erivajadused (sh andekus) vajavad täpsemat määratlemist, fikseeritakse see ka õppenõukogu otsusega. Vajadus õpilase arengut puudutavate täiendavate uuringute osas kooskõlastatakse lapsevanemaga.
klassikursuse kordama jätmine (põhikooli õpilaste puhul), kui täiendav õppetöö ei ole andnud tulemusi ja individuaalset õppekava ei ole otstarbekas rakendada vm.
III tasand – hõlmab tegevusi arenguliste ja hariduslike erivajadustega lastega pärast täiendavaid uuringuid väljaspool haridusasutust. Kui koolis rakendatud tugiteenused ei osutunud tulemuslikuks, viiakse läbi täiendav uuring, mis toimub valdavalt meditsiiniasutuses arstide osalusel. Uuringu tulemused on aluseks kooli õppenõukogule õpilase nõustamiskomisjoni suunamiseks.
Nõustamiskomisjoni soovituste alusel jätkub eriõpetuse ja tugiteenuste rakendamine vastavalt komisjoni otsusele.
Arengukeskkonna kujundamisel arvestatakse nõustamiskomisjoni ja uuringus osalenud spetsialistide soovitusi. Koostöös koolipidajaga kohandatakse vastavalt võimalustele ruume, vajalikke vahendeid, õppetegevuste sisu ja raskusastet.
TUGITEENUSED NoVA KOOLIS JA NENDE RAKENDAMISE KORD.pdf
22.09.2014 (Kogu päev)


text:
Avaleht > Kohtumenetlus > Kohtuasjade menetlused > Väärteomenetlus
Väärteomenetluse kohut puudutavas osas võib üldistatult eristada kolme põhilist osa:
Väärteoasja arutamine maakohtus (näiteks: politsei esitab materjalid kohtule karistuse mõistmiseks).
Maakohtus arutatavad väärteoasjad jagunevad kaheks: füüsilise isiku ja juriidilise isiku väärteoasjad.
Põhjuseid, miks väärteoasja arutatakse kohtus, on mitmeid. Näiteks on tegemist korduvalt väärtegusid toime pannud isikuga, trahvid on tasumata, tegemist on äärmiselt ohtliku teoga või on eriseadusega sätestatud, et otsuse peab tegema kohus, s.o kohtuvälisel menetlejal puudub selleks õigus (näiteks aresti saab karistuseks mõista ainult kohus). Juriidilise isiku puhul on sagedased juhud, kus on vaja otsustada näiteks alkoholi konfiskeerimine. Kuna Maksu- ja Tolliamet ise konfiskeerida ei saa, siis kohus otsustab konfiskeerimise vajaduse ja mõistab karistuse.
Kohus võib teha kohtuotsuse:
rahatrahvi, aresti või üldkasuliku töö (ÜKT) mõistmise kohta;
väärteomenetluse lõpetamise kohta seaduses toodud alustel (vt VTMS [1]§ 29 lg 1 p 1 ja § 30).
Otsuse peale võib esitada apellatsioonkaebuse ringkonnakohtule.
Kaebuse arutamine maakohtus (isik ei nõustunud kohtuvälise menetleja, näiteks politsei otsusega ja soovib selle vaidlustada).
Ka väärteoasjades esitatud kaebused jagunevad kaheks: füüsilise isiku ja juriidilise isiku kaebus. Sagedasemaks kaebamise põhjuseks füüsiliste isikute puhul on soov tühistada politsei poolt lisaks trahvile lisakaristusena mõistetud juhtimisõiguse äravõtmine. Juriidiliste isikute kaebustes väidetakse otsuse mittenõuetekohast põhistamist, ebaõige kvalifikatsiooni kohaldamist jms.
Kohus võib:
jätta kaevatava otsuse muutmata ja kaebuse rahuldamata;
tühistada kaevatava otsuse täies ulatuses või osaliselt ja teha uue otsuse, kui see ei raskenda menetlusaluse isiku olukorda;
tühistada kaevatava otsuse ja lõpetada väärteomenetluse seaduses toodud alustel (vt VTMS [1] § 29, 30).
Otsuse peale võib esitada kassatsioonkaebuse Riigikohtule, selleks tuleb kindlasti kasutada advokaadi abi.
Asenduskaristused (kui kohtuvälise menetleja tehtud trahviotsus on jõudnud kohtutäiturini ja võlgnik ka siis ei maksa, esitab sissenõudja (nt politsei) kohtule avalduse asenduskaristuse kohaldamiseks, reeglina trahvi asendamiseks aresti või ÜKT-ga).
Selle lahendi peale võib esitada samale kohtunikule määruskaebuse. Kui saadud lahend siiski ei rahulda võlgnikku, võib esitada apellatsioonkaebuse ringkonnakohtule.
Olulisemad mõisted väärteomenetluses:
Kohtumenetluse pooled:
menetlusalune isik ja tema kaitsja;
kohtuväline menetleja.
Menetlejad:
kohtuvälises menetluses kohtuvälised menetlejad (täidesaatva riigivõimu volitustega asutus; valla- ja linnavalitsus ning eraõiguslik juriidiline isik halduslepingu alusel), kes osalevad menetluses pädevust tõendavat tunnistust omava ametniku kaudu;
kohtumenetluses kohus (maakohus, ringkonnakohus ning Riigikohus).
Menetlusosalised:
menetlusalune isik (füüsiline või juriidiline isik, kelle suhtes on alustatud väärteomenetlust), kaebemenetluses kaebuse esitaja;
menetlusaluse isiku kaitsja (juriidilise isiku puhul seaduslik esindaja).
Kui väärteomenetluse seadustikus ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse väärteomenetluses kriminaalmenetluse sätteid, arvestades väärteomenetluse erisusi. Väärteo toimepanemisega tekitatud kahju hüvitamine otsustatakse tsiviilseadustes sätestatud alustel ja korras.
Allikas URL: https://www.kohus.ee/et/kohtuasjade-menetlused/vaarteomenetlus
[1] https://www.riigiteataja.ee/akt/106072013009?leiaKehtiv

matches:
kohus
Kohus
§ 30
Kohus
§ 29
kohus


Pikaajalise elaniku elamisloa andmise, taastamise ning kehtetuks tunnistamise kord – Riigi Teataja
Pikaajalise elaniku elamisloa andmise, taastamise ning kehtetuks tunnistamise kord
Vastu võetud 18.05.2006 nr 114
RT I 2006, 24, 175
Määrus kehtestatakse «Välismaalaste seaduse» § 1413 lõike 1 punkti 1 alusel.
(1) Määruses sätestatud toiminguid sooritab välismaalane isiklikult või esindaja kaudu. Neid määruses sätestatud toiminguid, mida seadusest tulenevalt tuleb sooritada isiklikult, sooritab välismaalane isiklikult.
(3) Toimingu sooritamisel esitab seadusjärgne esindaja isikut ning esindusõigust tõendava dokumendi.
§ 3. Isiku tuvastamine toimingute sooritamisel
(1) Määruses sätestatud toimingute sooritamisel tuvastatakse välismaalase isik «Isikut tõendavate dokumentide seaduse» § 2 lõikes 2 sätestatud dokumendi või välisriigi reisidokumendi alusel.
§ 4. Pikaajalise elaniku elamisloa ja pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotluse esitamine
(1) Pikaajalise elaniku elamisloa ja pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotlus esitatakse Politsei- ja Piirivalveametile või prefektuurile.
(2) Pikaajalise elaniku elamisloa ja pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotluse võib välismaalane esitada posti teel.
(3) Vastsündinud lapse, kellele ei ole varem Eestis elamisluba antud, pikaajalise elaniku elamisloa taotluse esitab vastsündinud lapse seadusjärgne esindaja isiklikult.
(4) Välismaalane esitab pikaajalise elaniku elamisloa või pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotluse vähemalt kaks kuud enne tähtajalise elamisloa kehtivusaja lõppemist.
(5) Kui elamisloa andmise otsustamine on Vabariigi Valitsuse pädevuses, esitab välismaalane pikaajalise elaniku elamisloa või pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotluse vähemalt neli kuud enne tähtajalise elamisloa kehtivusaja lõppemist.
(1) Taotlus peab olema täidetud trükitähtedega eesti keeles ning selles ei tohi olla parandusi. Taotluses peavad olema esitatud kõik määruses ettenähtud andmed. Taotluse väljad tuleb täita tumedas kirjas, mis tagaks esitatud andmete säilimise.
(1) Taotluse esitamisel posti teel võib määruses sätestatud dokumendi asemel esitada selle koopia.
(2) Kui taotlusele lisatakse dokumendi koopia, kinnitab taotleja oma allkirjaga koopia igal andmetega leheküljel, et koopia vastab originaaldokumendile. Allkirjale lisatakse taotleja nimi ja allkirja andmise kuupäev.
§ 9. Fotole esitatavad nõuded
Taotlusele lisatud foto peab vastama «Isikut tõendavate dokumentide seaduse» alusel Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotlemisel fotole esitatavatele nõuetele.
§ 10. Ärakuulamine ning otsuste ja toimingute teatavaks tegemine
(2) Pikaajalise elaniku elamisloa andmisest või taastamisest teavitatakse välismaalast kirjalikult posti või e-posti teel.
(3) Pikaajalise elaniku elamisloa andmisest keeldumise otsus ja taastamisest keeldumise otsus tehakse taotlejale teatavaks kirjalikult posti teel või muul sobival viisil. Enne nimetatud otsuste tegemist annab Politsei- ja Piirivalveamet välismaalasele võimaluse vastuväidete ja arvamuse esitamiseks.
(4) Politsei- ja Piirivalveamet saadab välismaalasele tema pikaajalise elaniku elamisloa kehtetuks tunnistamise menetluse algatamise kohta kirjaliku teate. Enne pikaajalise elaniku elamisloa kehtetuks tunnistamise otsuse tegemist annab Kodakondsus- ja Migratsiooniamet välismaalasele võimaluse vastuväidete ja arvamuse esitamiseks.
(5) Pikaajalise elaniku elamisloa kehtetuks tunnistamise otsus tehakse taotlejale teatavaks kirjalikult rahvastikuregistris registreeritud elukoha andmete kohaselt.
(6) Lõikes 3 nimetatud otsuste teatavaks tegemine loetakse toimunuks, kui välismaalasele on toimetatud kätte kirjalik teade taotluses esitatud postiaadressil. Lõikes 5 nimetatud otsuse teatavaks tegemine loetakse toimunuks, kui välismaalasele on toimetatud kätte kirjalik teade rahvastikuregistris registreeritud elukoha andmete kohaselt.
§ 11. Pikaajalise elaniku elamisloa andmete isikut tõendavasse dokumenti kandmine
(1) Pikaajalise elaniku elamisloa andmed kantakse taotleja isikutunnistusele elamisloa andmise otsuse andmete alusel.
(2) Kui isikunimes on võõrtähti, kantakse pikaajalise elaniku elamisloa andmed isikut tõendavasse dokumenti Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) isikunimede ümberkirjutusreeglite kohaselt, säilitades võimalusel algupärased tähed.
PIKAAJALISE ELANIKU ELAMISLOA JA ELAMISLOA TAASTAMISE TAOTLUSES ESITATAVAD ANDMED
§ 12. Pikaajalise elaniku elamisloa ja elamisloa taastamise taotlemisel esitatavad andmed
(1) Pikaajalise elaniku elamisloa ja elamisloa taastamise taotluses esitab taotleja järgmised andmed:
1) taotleja isikuandmed (Eesti isikukood, eesnimed, perekonnanimed, sünniaeg, sünnikoht riigi täpsusega, sugu, kodakondsus);
2) taotleja kontaktandmed (postiaadress, telefon, e-posti aadress);
3) taotletav õigus;
4) dokumendi väljastuskoht.
(2) Pikaajalise elaniku elamisloa ja elamisloa taastamise taotluses esitab taotleja järgmised andmed pikaajalise elaniku elamisloa või selle taastamise tingimustele vastavuse kohta:
1) taotleja seaduslik ja pidev elamine Eestis elamisloa alusel vähemalt viis aastat vahetult enne pikaajalise elaniku elamisloa taotluse esitamist;
2) taotleja seaduslik ja pidev elamine Eestis elamisloa alusel vähemalt kaks aastat vahetult enne pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotluse esitamist;
3) kehtiva tähtajalise elamisloa olemasolu taotlejal;
4) Eestis äraelamiseks püsiva legaalse sissetuleku olemasolu taotlejal;
5) taotleja kindlustatus «Ravikindlustuse seaduse» tähenduses;
6) andmed integratsiooninõude täitmiseks vajaliku keeleoskuse kohta.
(3) Pikaajalise elaniku elamisloa ja elamisloa taastamise taotlemisel esitab taotleja täiendavalt järgmised andmed:
1) mõnes teises Euroopa Liidu liikmesriigis pikaajalise elaniku staatuse omamise kohta;
2) taotleja kriminaalkorras karistamise kohta;
3) taotleja seoste kohta välisriigi luure- või julgeolekuteenistusega;
4) taotleja sidemete kohta relvi valdavate, sõjaliselt korraldatud või sõjalisi harjutusi harrastavate organisatsioonidega;
5) taotleja kuulumise kohta Eesti või välisriigi organisatsioonidesse;
6) taotleja viimase viie aasta õppimise, töö- ja teenistuskäigu kohta;
7) taotleja seadusjärgse esindaja kohta;
8) taotleja perekonnaliikmete kohta.
(4) Kui isik ei esita riigilõivu tasumist tõendavat dokumenti, esitab ta kirjalikult järgmised andmed riigilõivu tasumise kohta:
2) isiku nimi, kelle eest riigilõiv tasuti;
3) toimingu nimetus, mille eest riigilõiv tasuti;
6) krediidiasutuse nimi ja konto, kuhu ja millelt riigilõiv tasuti;
PIKAAJALISE ELANIKU ELAMISLOA JA PIKAAJALISE ELANIKU ELAMISLOA TAASTAMISE TAOTLUSELE LISATAVAD DOKUMENDID
§ 13. Pikaajalise elaniku elamisloa või selle taastamise taotlemisel esitatavad dokumendid
4) dokument, mis tõendab taotleja püsivat ja legaalset sissetulekut taotlusele eelneva kuue kuu jooksul ning milles on näidatud sissetuleku suurus, regulaarsus ja allikad v.a. juhul, kui taotleja ülalpidamise tagab tema perekonnaliige;
5) eesti keele tasemeeksami tunnistus, välja arvatud juhul, kui taotleja on vabastatud integratsiooninõude täitmisest või ei pea sooritama eesti keele tasemeeksamit;
6) riigilõivu tasumist tõendav dokument, välja arvatud juhul, kui taotleja esitab kirjalikult § 12 lõikes 4 nimetatud andmed.
(2) Pikaajalise elaniku elamisloa taastamise taotlemisel esitab taotleja lõike 1 punktides 1–4 ja 6 nimetatud dokumendid.
(3) Integratsiooninõude täitmisest vabastatud täisealine piiratud teovõimega taotleja esitab lõike 1 punktis 5 nimetatud dokumendi asemel kohtuotsuse teovõime piiramise kohta.
(4) Taotleja, kes on omandanud eesti keeles põhi-, kesk- või kõrghariduse, võib esitada lõike 1 punktis 5 nimetatud dokumendi asemel eesti keeles põhi-, kesk- või kõrghariduse omandamist tõendava dokumendi.
(5) Taotleja, kes terviseseisundi tõttu ei ole püsivalt võimeline sooritama eesti keele tasemeeksamit, esitab lõike 1 punktis 5 nimetatud dokumendi asemel ekspertkomisjoni otsuse tasemeeksami sooritamisest täieliku vabastamise kohta.
§ 14. Pikaajalise elaniku elamisloa taotlemine alla üheaastasele lapsele
Kui pikaajalise elaniku elamisluba taotletakse alla üheaastasele lapsele, esitatakse järgmised dokumendid:
2) lapse isikut tõendav dokument, kui tal on see olemas;
3) sünnitunnistus, kui lapse sünd on registreeritud välisriigis;
5) riigilõivu tasumist tõendav dokument, välja arvatud juhul, kui taotleja esitab kirjalikult § 12 lõikes 4 nimetatud andmed.
§ 15. Perekonnaliikme poolt ülalpidamise tagamist tõendavate dokumentide esitamine
(1) Kui taotleja ülalpidamise tagab perekonnaliige, siis tuleb lisaks §-s 13 nimetatule esitada täiendavalt:
1) sugulust või abielu tõendav dokument;
2) dokument, mis tõendab taotleja ülalpidamist tagava perekonnaliikme püsivat ja legaalset sissetulekut taotlusele eelneva kuue kuu jooksul ning milles on näidatud sissetuleku suurus, regulaarsus ja allikad;
3) ülalpidamist tagava perekonnaliikme kinnitus ülalpidamise tagamise kohta.
(2) Kui taotleja ülalpidamise vajadus tuleneb tema terviseseisundist või puudest, mille tõttu taotleja ei ole suuteline iseseisvalt toime tulema, lisatakse nimetatud asjaolusid tõendav dokument.
(3) Kui taotleja ülalpidamise vajadus tuleneb tema täiskoormusega õppimisest, lisatakse nimetatut tõendav dokument.
PIKAAJALISE ELANIKU ELAMISLOA TAOTLUSE MENETLUSSE VÕTMINE JA TAOTLUSE LÄBIVAATAMINE
§ 16. Taotluse menetlusse võtmine
(1) Taotlus võetakse menetlusse taotluse prefektuuris esitamise päeval. Posti teel esitatud taotlus võetakse menetlusse hiljemalt selle Politsei- ja Piirivalveametisse saabumise päevale järgneval tööpäeval.
(2) Politsei- ja Piirivalveamet või prefektuur määrab taotlejale puuduste kõrvaldamiseks mõistliku tähtaja, kui:
3) taotleja ei ole registreerinud rahvastikuregistris oma elukohta;
(4) Kui taotleja ei kõrvalda puudusi määratud tähtajaks, jätab Politsei- ja Piirivalveamet või prefektuur taotluse läbi vaatamata.
§ 17. Taotluse esitamise tähtaja ennistamine
(1) Kui taotluse esitamise tähtaeg on mööda lastud mõjuval põhjusel, võib Politsei- ja Piirivalveamet või prefektuur omal algatusel või välismaalase taotlusel tähtaja ennistada.
(2) Taotluse esitamise tähtaja ennistamise põhjendatud taotlus tuleb esitada viivitamata pärast taotluse esitamist takistanud asjaolu äralangemist. Koos taotluse esitamise tähtaja ennistamise taotlusega esitatakse pikaajalise elaniku elamisloa või selle taastamise taotlus ja teised määruses ettenähtud dokumendid.
§ 18. Pikaajalise elaniku elamisloa taotluse läbivaatamine
(1) Politsei- ja Piirivalveamet vaatab taotluse läbi ja otsustab pikaajalise elaniku elamisloa andmise või andmisest keeldumise või taastamise või taastamisest keeldumise kolme kuu jooksul taotluse esitamise päevast arvates, kuid mitte hiljem kui 10 päeva enne tähtajalise elamisloa kehtivusaja lõppemist. Kui taotluse esitamise tähtaeg ennistatakse, vaatab Politsei- ja Piirivalveamet taotluse läbi ja otsustab pikaajalise elaniku elamisloa andmise või andmisest keeldumise või taastamise või taastamisest keeldumise kahe kuu jooksul taotluse esitamise päevast arvates.
(2) Politsei- ja Piirivalveamet võib lõikes 1 sätestatud põhjendatud vajadusel tähtaega pikendada, kui taotluses esitatud andmete, sellele lisatud dokumentide õigsuse ja taotleja seaduses sätestatud tingimustele vastavuse kontrollimine kestab taotluse läbivaatamiseks sätestatud tähtajast kauem.
(3) Taotluse läbivaatamise tähtaja igakordsel pikendamisel ei tohi uus tähtaeg ületada esialgset määruses sätestatud tähtaega. Taotluse läbivaatamise tähtaja pikendamisest, selle põhjusest ja uuest tähtajast teavitab Politsei- ja Piirivalveamet taotlejat viivitamata kirjalikult taotluses näidatud postiaadressil või e-posti aadressil.
§ 19. Taotluste ja dokumentide säilitamine


Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti põhimäärus – Riigi Teataja
Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti põhimäärus
Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti põhimäärus - sisukord
§ 1 Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet
§ 2 Ameti asukoht
2 Tegevusvaldkonnad ja ülesanded
§ 3 Ameti tegevusvaldkonnad
§ 4 Ameti täidetavad ülesanded
§ 5 Peadirektor
§ 6 Peadirektori asetäitja
§ 7 Osakonnajuhataja
§ 8 Struktuuriüksused
§ 9 Tehnikaosakond
§ 10 Ehitusosakond
§ 11 Transpordiosakond
§ 12 Sideosakond
§ 13 Tarbimiskeskkonna osakond
RT I, 13.12.2018, 8
Vastu võetud 07.12.2018 nr 62
§ 1. Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet
(1) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet (edaspidi amet) on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi (edaspidi ministeerium) valitsemisalas tegutsev valitsusasutus.
(2) Ülesannete täitmisel esindab amet riiki.
§ 2. Ameti asukoht
Ameti asukohaks on Tallinn.
2. peatükk Tegevusvaldkonnad ja ülesanded
§ 3. Ameti tegevusvaldkonnad
(1) Amet täidab tema pädevuses olevaid ülesandeid järgmistes tegevusvaldkondades:
1) tarbimiskeskkond – tarbijale kauba või teenuse pakkumine ja müümine või muul viisil turustamine kaupleja poolt ning tarbija ja kaupleja vahelise vaidluse kohtuvälise lahendamise korraldamine;
2) infoühiskond – raadiosagedusressursi haldus, elektroonilise side ja meediateenused, sideturu reguleerimine, usaldusteenused;
3) tehiskeskkond – toodete, seadmete ja paigaldiste ohutus, raudtee ohutus, kaevandamise ohutus, kemikaaliohutus, järelevalve laskemoona ja lahingumoona käitlemise üle, lõhkematerjalide ja pürotehnika ohutus ning legaalmetroloogia, samuti ehitus ja transport.
(2) Amet täidab järgmisi kohustusi:
1) Euroopa Liidu abifondide rakendusüksuse funktsioonide täitja transpordivaldkonnas;
2) ohutusasutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2016/798/EL raudteeohutuse kohta (ELT L 138, 26.5.2016, lk 102–149) tähenduses;
3) Euroopa Liidu liikmesriikides tarbijate huve kaitsvate õigusaktide jõustamise eest vastutav pädev asutus ja kontaktasutus.
§ 4. Ameti täidetavad ülesanded
(1) Enda tegevusvaldkondades täidab amet järgmisi ülesandeid:
1) osaleb õigusaktide väljatöötamises, korraldab nende rakendamist ning annab õigusaktidest tulenevate õiguste teostamiseks ja kohustuste täitmiseks juhiseid;
2) osaleb strateegiate ja projektide ettevalmistamises ning elluviimises;
3) analüüsib tegevusvaldkonda, koostab aruandeid ja ülevaateid;
4) nõustab ja koolitab isikuid;
5) korraldab süüteoennetust ja avalikkuse teavitamist ohtudest;
6) teostab haldusjärelevalvet ja seaduses sätestatud juhtudel riiklikku järelevalvet;
7) viib seaduses sätestatud juhtudel kohtuvälise menetlejana läbi väärteomenetlusi;
8) annab haldusakte, sooritab toiminguid ja sõlmib halduslepinguid;
9) rakendab ettekirjutuste täitmiseks haldussundi;
10) korraldab juurdepääsu ameti valduses olevale avalikule teabele;
11) vastab märgukirjadele ja selgitustaotlustele ning teistele pöördumistele;
12) täidab seaduses või selle alusel sätestatud juhul andmekogu vastutava töötleja ülesandeid;
13) hindab ja tõendab välisriigis omandatud kutsekvalifikatsiooni;
14) teeb riigisiseselt ja rahvusvaheliselt koostööd teiste asutuste ja organisatsioonidega;
15) osaleb seadusega sätestatud juhtudel tsiviilkohtumenetluses avalike huvide kaitseks;
16) täidab muid seadustest või seaduse alusel antud õigusaktidest tulenevaid ülesandeid.
(2) Enda ülesannete täitmiseks töötleb amet teavet, koostab eelarve eelnõu, tegevusplaani, riskianalüüsi ja muud sisemist tööd korraldavad dokumendid, teeb koostööd teiste täidesaatva riigivõimu asutuste ja kohaliku omavalitsuse üksuse asutustega ning sõlmib lepinguid.
§ 5. Peadirektor
(2) Peadirektori pädevus ja avaliku võimu volitused on reguleeritud seaduse ja seaduse alusel antud õigusaktidega.
(3) Lisaks lõikes 2 sätestatule peadirektor:
1) kinnitab ameti sisemist töökorraldust reguleerivad juhendid ja korrad;
2) kinnitab osakondade põhimäärused;
3) moodustab töörühmi ja määrab nende ülesanded ning koosseisu;
4) täidab muid ministri või ministeeriumi kantsleri antud ülesandeid.
§ 6. Peadirektori asetäitja
(1) Peadirektori asetäitja juhib ameti tegevusvaldkonda või ülesande täitmist. Peadirektori asetäitja avaliku võimu volitused ja muud teenistusülesanded määrab peadirektor ametijuhendis.
(2) Peadirektori äraolekul asendab teda peadirektori asetäitja, osakonnajuhataja või muu ametnik.
§ 7. Osakonnajuhataja
Osakonnajuhataja juhib osakonda ning korraldab osakonna ülesannete täitmist.
§ 8. Struktuuriüksused
(1) Ameti struktuuriüksusteks on osakonnad. Osakonna põhimääruses võib näha ette, et osakonna koosseisu kuuluvad talitused. Osakonna põhimääruse kinnitab peadirektor.
(2) Osakonnad täidavad ameti tegevusvaldkonnas nende pädevuses olevaid ameti ülesandeid. Osakonna täidetavad ülesanded määratakse kindlaks osakonna põhimääruses.
(3) Peadirektori või peadirektori asetäitja vahetus alluvuses võivad olla talitus, ametnik ja töötaja, kes ei ole ühegi osakonna koosseisus. Peadirektorile või peadirektori asetäitjale vahetult alluva ametniku või töötaja ülesanded määratakse kindlaks ametijuhendis või töölepingus.
(4) Struktuuriüksuste juhtide pädevuse ja avaliku võimu volitused määrab kindlaks peadirektor ametijuhendis.
§ 9. Tehnikaosakond
Tehnikaosakond täidab tehiskeskkonna tegevusvaldkonnas § 4 lõike 1 punktides 1–3, 5–14, 16 ja lõikes 2 sätestatud ülesandeid seoses järgnevaga:
1) toodete, seadmete ning paigaldiste ohutus;
2) ohtlike ja suurõnnetuse ohuga ettevõtetes kemikaalide käitlemine;
3) kaevandamise ohutus ja allmaakaeveõõne teisene kasutamine;
4) lõhkematerjal, laskemoon ja lahingumoon;
5) mõõtevahendite ja nende taatlemisega seotud järelevalve.
§ 10. Ehitusosakond
Ehitusosakond täidab tehiskeskkonna tegevusvaldkonnas § 4 lõike 1 punktides 1–3, 5–14, 16 ja lõikes 2 sätestatud ülesandeid seoses järgnevaga:
1) ehitise kasutusjärgse ohutuse järelevalve ja ehituslubade ja kasutuslubade andmine ehitisele, mille ehitamise aluseks on riigi eriplaneering, riigikaitselise või julgeolekuasutuse ehitisele ning ehitisele, mille kohta ehitusloa andmine on riigi ja kohaliku omavalitsuse üksuse või mitme riigiasutuse pädevuses;
2) hoonestusloa andmine avalikus veekogus kaldaga püsivalt ühendamata ehitisele;
3) järelevalve teostamine hoone energiatõhususe, energiamärgiste ja energiaauditi nõuete täitmise üle;
4) järelevalve teostamine puudega inimeste erivajadustest tulenevate nõuete täitmise üle sellises kasutuses olevas ehitises või selle osas, kus osutatakse avalikkusele suunatud teenust;
5) järelevalve teostamine ehitise kaitsevööndi nõuete täitmise üle;
6) järelevalve teostamine raudteerajatiste nõuete täitmise üle.
§ 11. Transpordiosakond
Transpordiosakond täidab tehiskeskkonna tegevusvaldkonnas järgmisi ülesandeid:
1) Euroopa Liidu struktuurfondidest rahastatavate projektidega seotud ülesannete täitmine, sealhulgas Euroopa Liidu abifondidest kaasrahastatavate arendusprojektide rakendusüksuse ülesannete täitmine;
2) transpordi tegevusvaldkonna arendusprojektide algatamine, haldamine ja juhtimine;
3) raudteeinfrastruktuuri kasutustasu määramine ning § 4 lõike 1 punktides 1–3, 5–14, 16 ja lõikes 2 sätestatud ameti ülesannete täitmine seoses raudteeliikluse, -veo ja -veeremiga;
4) paragrahvi 3 lõike 2 punktis 2 nimetatud ohutusasutuse ülesannete täitmine.
§ 12. Sideosakond
Sideosakond täidab infoühiskonna tegevusvaldkonnas § 4 lõike 1 punktides 1–3, 5–14, 16 ja lõikes 2 sätestatud ülesandeid seoses järgnevaga:
1) numeratsiooni haldamine ja järelevalve teostamine;
2) numbri liikuvuse rakendamine ja numbri liikuvuse nõuete täitmise üle järelevalve teostamine;
3) infoühiskonna teenuse osutajate üle järelevalve teostamine;
4) elektroonilise side võrkude ja teenuste nõuete täitmise üle järelevalve teostamine;
5) sideturu reguleerimine;
6) usaldusteenuste haldamine ja usaldusteenuse nõuete täitmise üle järelevalve teostamine;
7) meediateenuste tegevuslubade andmine ja meediateenuse tegevuslubade andmise nõuete täitmise üle järelevalve teostamine;
8) raadiosagedusressursside haldamine.
§ 13. Tarbimiskeskkonna osakond
Tarbimiskeskkonna osakond täidab tarbijakaitse tegevusvaldkonnas järgmisi ülesandeid:
1) paragrahvis 4 sätestatud ülesannete täitmine seoses tarbijaturgudel pakutavate ja müüdavate kaupade, teenuste ja ettevõtjate turundusmeetoditega;
2) Euroopa Liidu liikmesriikides tarbijate huve kaitsvate õigusaktide jõustamise eest vastutavaks määratud pädeva asutuse ja kontaktasutuse ülesannete täitmine;
3) tarbijavaidluste komisjoni sekretariaadi ülesannete täitmine;
4) Euroopa Liidu tarbija nõustamiskeskuse, sealhulgas internetipõhise vaidluste lahendamise kontaktpunkti ülesannete täitmine.
(1) Majandus- ja kommunikatsiooniministri 12. veebruari 2003. a määrus nr 32 „Tarbijakaitseameti põhimäärus” tunnistatakse kehtetuks.
(2) Majandus- ja kommunikatsiooniministri 17. detsembri 2007. a määrus nr 99 „Tehnilise Järelevalve Ameti põhimäärus” tunnistatakse kehtetuks.


Volituste andmine tolliosakonna ametnikele | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Kontaktid ja ametist Ameti struktuur, ülesanded, strateegia Ametnike volitused Volituste andmine tolliosakonna ametnikele
Volituste andmine tolliosakonna ametnikele
TERVIKTEKST seisuga 01.01.2020
Tallinn, 17. detsember 2014 nr 252-P
Muudetud käskkirjadega:
15.01.2016 kk nr 11-P
25.04.2016 kk nr 67-P
22.09.2016 kk nr 131-P
17.10.2016 kk nr 142-P
22.06.2017 kk nr 77-P
06.02.2018 kk nr 37-P
27.03.2019 kk nr 32-P
10.05.2019 kk nr 55-P
18.12.2019 nr 118-P
Rahandusministri 6. oktoobri 2008. a määruse nr 29 „Maksu- ja Tolliameti põhimäärus” § 29 lg 1 p 3 ja lg 2 alusel ning kooskõlas haldusmenetluse seaduse (edaspidi HMS) § 8 lg 2, maksukorralduse seaduse (edaspidi MKS) § 46 lg 5 ja väärteomenetluse seadustiku § 10 lg 2:
Volitan tolliosakonna juhatajat ja valdkonna juhti allkirjastama kõiki tolliosakonna kaudu väljastatavaid haldusakte, dokumente ja kirju; eespool nimetamata ametnikke allkirjastama tolliosakonna kaudu väljastatavaid haldusakte, dokumente ja kirju alljärgnevalt:
1.1 tolli tugiüksuse, transiidi tugiüksuse, lennujaama teeninduskoha, Muuga teeninduskoha ja Sillamäe teeninduskoha juht:
1.1.1. tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduvad otsused, teatised ja muud dokumendid nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2447 ja tolliseaduse alusel;
1.1.2. tollimaksuvabastuse kohaldamise otsus nõukogu määruse (EÜ) nr 1186/2009 alusel;
1.1.3. üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning maksukorralduse seaduse § 120 alusel;
1.1.4. üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.1.5. transiitveo üldtagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.1.6. üldtagatise ja tagatisest vabastamise sertifikaadid;
1.1.7. tolliagendi tunnistus;
1.1.8. kontrollakt;
1.1.9. korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.1.10. korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
1.1.11. korraldus vaatluse ja muude menetlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
1.1.12. maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 20 000 eurot;
1.1.13. deposiidina esitatud tagatise tagastamise otsus MKS § 126 alusel;
1.1.14. deposiidina esitatud tagatise maksude katteks ümberkandmise otsus MKS § 127 alusel;
1.1.15. kutse HMS § 17 alusel;
1.1.16. TIR tunnistuse väljastamise ja pikendamise otsus;
1.1.17. kirjavahetus oma tegevusvaldkonnas;
1.2 tolli tugiüksuse ja transiidi tugiüksuse tollispetsialist ning lennujaama teeninduskoha, Muuga teeninduskoha ja Sillamäe teeninduskoha tolliinspektor-vahetusevanem ning tolliinspektor:
1.2.1 üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning MKS § 120 alusel;
1.2.2 kaubaga tavaliste käitlemistoimingute teostamise või ladustamise kohast ajutise väljaviimise taotluste aktsepteerimine;
1.2.3 üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.2.4 transiitveo üldtagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.2.5 üldtagatise ja tagatisest vabastamise sertifikaadid;
1.2.6 otsus kauba tollijärelevalve all hävitamiseks;
1.2.7 teatis kauba riigi omandisse ülemineku otsuse tegemise kavatsusest TS § 80 lg 1 alusel;
1.2.8 kauba riigi omandisse ülemineku otsus TS § 81 lg 2 alusel;
1.2.9 kontrollakt;
1.2.10 korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.2.11 maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 5000 eurot;
1.2.12 TIR tunnistuse väljastamise ja pikendamise otsus;
1.2.13 kirjavahetus oma tegevusvaldkonnas;
1.3 tollikontrolliüksuse, posti tollikontrolli üksuse, lennujaama reisiterminali tollikontrolli üksuse, tollideklaratsioonide kontrolliüksuse ja tollitariifide üksuse juht:
1.3.1 tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduvad otsused, teatised ja muud dokumendid nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2447 ja TS alusel;
1.3.2 tollimaksuvabastuse kohaldamise otsus nõukogu määruse (EÜ) nr 1186/2009 alusel;
1.3.3 üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning MKS § 120 alusel;
1.3.4 üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.3.5 isikule tooteohutust rikkuva kauba korral väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 alusel;
1.3.6 isikule intellektuaalomandit rikkuva kauba kohta väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 608/2013 alusel;
1.3.7 otsus meetmete võtmise taotluse kohta nõukogu määruse (EÜ) nr 608/2013 alusel;
1.3.8 CAP analüüsi tellimus komisjoni määruse (EÜ) nr 1276/2008 alusel;
1.3.9 suunamiskiri mootorsõiduki keskmise turuhinna määramiseks;
1.3.10 tellimus tollilaborile;
1.3.11 täitekorraldus asendustäitmise ja sunniraha seaduse § 9 alusel;
1.3.12 asendustäitmise kulude tasumise korraldus ATSS § 15 alusel;
1.3.13 kontrollakt;
1.3.14 korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.3.15 korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
1.3.16 korraldus ekspertiisiga seotud kulude hüvitamiseks MKS § 69 lg 3 alusel;
1.3.17 korraldus vaatluse ja muude menetlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
1.3.18 maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 20 000 eurot;
1.3.19 deposiidina esitatud tagatise tagastamise otsus MKS § 126 alusel;
1.3.20 deposiidina esitatud tagatise maksude katteks ümberkandmise otsus MKS § 127 alusel;
1.3.21 kutse HMS § 17 alusel;
1.3.22 TIR tunnistuse väljastamise ja pikendamise otsus;
1.3.23 alkoholiseaduse, alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse, autoveoseaduse, liiklusseaduse, maksukorralduse seaduse, tolliseaduse, tubakaseaduse, vedelkütuse seaduse, vedelkütuse erimärgistamise seaduse, samuti haldusmenetluse ja korrakaitseseaduse alusel koostatud ettekirjutused, hoiatused, korraldused, otsused, teatised ja muud dokumendid, mis sisaldavad nende õigusaktide alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi;
1.3.24 kirjavahetus oma tegevusvaldkonnas;
1.4 tollikontrolliüksuse tolliinspektor-vahetusevanem, tolliinspektor-koerajuht ja tolliinspektor, posti tollikontrolli üksuse tolliinspektor, lennujaama reisiterminali tollikontrolli üksuse tolliinspektor-vahetusevanem ja tolliinspektor, tollideklaratsioonide kontrolliüksuse tolliinspektor-vahetusevanem ja tolliinspektor ning tollitariifide üksuse tollispetsialist ja tolliaudiitor:
1.4.1 üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning MKS § 120 alusel;
1.4.2 üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.4.3 isikule tooteohutust rikkuva kauba korral väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 alusel;
1.4.4 isikule intellektuaalomandit rikkuva kauba kohta väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 608/2013 alusel;
1.4.5 otsus meetmete võtmise taotluse kohta nõukogu määruse (EÜ) nr 608/2013 alusel;
1.4.6 CAP analüüsi tellimus komisjoni määruse (EÜ) nr 1276/2008 alusel;
1.4.7 suunamiskiri mootorsõiduki keskmise turuhinna määramiseks;
1.4.8 tellimus tollilaborile;
1.4.9 teatis tollideklaratsioonis muudatuste tegemiseks TS § 35 lg 5 alusel;
1.4.10 teatis kauba riigi omandisse ülemineku otsuse tegemise kavatsusest TS § 80 lg 1 alusel;
1.4.11 kauba riigi omandisse ülemineku otsus TS § 81 lg 2 alusel;
1.4.12 kontrollakt;
1.4.13 ettekirjutus korrakaitseseaduse § 28 alusel;
1.4.14 korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.4.15 korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
1.4.16 korraldus vaatluse ja muude menetlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
1.4.17 maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 5000 eurot;
1.4.18 üksiktagatise määramise otsus MKS § 120 alusel;
1.4.19 deposiidina esitatud tagatise tagastamise otsus MKS § 126 alusel;
1.4.20 deposiidina esitatud tagatise maksude katteks ümberkandmise otsus MKS § 127 alusel;
1.4.21 kutse HMS § 17 alusel;
1.4.22 TIR tunnistuse väljastamise ja pikendamise otsus;
1.4.23 dokumendid, mis sisaldavad alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse §-de 791 ja 792 alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi aktsiisikauba järelevalve alla jätmise korraldamiseks ja järelevalve alla jäetud aktsiisikauba kontrollimiseks;
1.4.24 kirjavahetus oma tegevusvaldkonnas;
1.5 Ida ja Lõuna tollipunkti juhataja:
1.5.1 tollialaste õigusaktide kohaldamisega seonduvad otsused, teatised ja muud dokumendid nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2447 ja TS alusel;
1.5.2 tollimaksuvabastuse kohaldamise otsus nõukogu määruse (EÜ) nr 1186/2009 alusel;
1.5.3 üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning MKS § 120 alusel;
1.5.4 üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.5.5 isikule tooteohutust rikkuva kauba korral väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 alusel;
1.5.6 tellimus tollilaborile;
1.5.7 tellimus uuringute teostamiseks Eesti Kohtuekspertiisi Instituudile;
1.5.8 täitekorraldus ATSS § 9 alusel;
1.5.9 asendustäitmise kulude tasumise korraldus ATSS § 15 alusel;
1.5.10 kontrollakt;
1.5.11 korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.5.12 korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
1.5.13 korraldus ekspertiisiga seotud kulude hüvitamiseks MKS § 69 lg 3 alusel;
1.5.14 korraldus vaatluse ja muude menetlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
1.5.15 maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 100 000 eurot;
1.5.16 kutse HMS § 17 alusel;
1.5.17 alkoholiseaduse, alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse, autoveoseaduse, liiklusseaduse, maksukorralduse seaduse, tubakaseaduse, vedelkütuse seaduse, vedelkütuse erimärgistamise seaduse, samuti haldusmenetluse ja korrakaitseseaduse alusel koostatud ettekirjutused, hoiatused, korraldused, otsused, teatised ja muud dokumendid, mis sisaldavad nende õigusaktide alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi;
1.5.18 kirjavahetus tollipunkti tegevusvaldkonnas;
1.6 Ida ja Lõuna tollipunkti juhtiv tolliinspektor, tolliinspektor-vahetusevanem, tolliinspektor-koerajuht ning tolliinspektor ja idapiiri tollijärelevalve valdkonna tolliinspektor:
1.6.1 üksiktagatise määramise otsus nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 art 90 ja 91 ning MKS § 120 alusel;
1.6.2 üksiktagatise käendusdokumendi aktsepteerimine;
1.6.3 isikule tooteohutust rikkuva kauba korral väljastatavad dokumendid nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 alusel;
1.6.4 tellimus uuringute teostamiseks Eesti Kohtuekspertiisi Instituudile;
1.6.5 teatis kauba riigi omandisse ülemineku otsuse tegemise kavatsusest TS § 80 lg 1 alusel;
1.6.6 kauba riigi omandisse ülemineku otsus TS § 81 lg 2 alusel;
1.6.7 täitekorraldus ATSS § 9 alusel;
1.6.8 asendustäitmise kulude tasumise korraldus ATSS § 15 alusel;
1.6.9 kontrollakt;
1.6.10 korraldus teabe ja dokumentide nõudmiseks MKS § 60 kuni § 63 alusel;
1.6.11 korraldus ekspertiisiga seotud kulude hüvitamiseks MKS § 69 lg 3 alusel;
1.6.12 maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 5000 eurot;
1.6.13 kutse HMS § 17 alusel;
1.6.14 dokumendid, mis sisaldavad alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse §-de 791 ja 792 alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi aktsiisikauba järelevalve alla jätmise korraldamiseks ja järelevalve alla jäetud aktsiisikauba kontrollimiseks;
1.6.15 kirjavahetus tollipunkti tegevusvaldkonnas.
3. Kinnitan väärteomenetluse seadustiku § 10 lõike 2 alusel loetelu tolliosakonna ametikohtadest, mida täitev ametnik on pädev osalema väärteomenetluses Maksu- ja Tolliameti kui kohtuvälise menetleja nimel:
3.1. tolliteeninduse valdkond: üksuse juht, tollispetsialist, tolliinspektor-vahetusevanem ja tolliinspektor;
3.2. tollijärelevalve valdkond: üksuse juht, tollispetsialist, tolliaudiitor, tolliinspektor-vahetusevanem, tolliinspektor-koerajuht ja tolliinspektor;
3.3. tollipunktid: tollipunktijuhataja, juhtiv tolliinspektor, tolliinspektor-vahetusevanem, tolliinspektor-koerajuht ja tolliinspektor.
4. Tunnistan 30. novembri 2012. a käskkirja nr 397-P „Volituste andmine tollikorralduse osakonna ametnikele“ kehtetuks.


§ 17 Taaskasutusorganisatsiooni akrediteerimine
RT I, 04.04.2012, 6
(1) Käesolev seadus sätestab pakendile ja pakendi kasutamisele esitatavad üldnõuded, pakendi ja pakendist tekkivate jäätmete vältimise ja vähendamise meetmed, pakendi ja pakendijäätmete taaskasutussüsteemi korralduse ning vastutuse kehtestatud nõuete täitmata jätmise eest.
(3) Toote määramisel pakendina tuleb vajaduse korral arvestada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/12/EÜ, millega muudetakse direktiivi 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta (ELT L 047, 18.02.2004, lk 26–30), I lisas sätestatud selgitavaid näiteid.
(2) Sõltuvalt pakendi taaskasutuskordadest on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud pakendi liikide alaliigid järgmised:
Pakendi ja pakendijäätmete vältimine, mis toimub eelkõige keskkonnahoidlike toodete ja tehnoloogiate arendamise teel, on pakendi ja pakendijäätmete koguse ja ohtlikkuse vähendamine, samuti pakendites ja pakendijäätmetes sisalduvate materjalide ja ainete koguse ning ohtlikkuse vähendamine kogu pakendi olelusringi jooksul alates pakendimaterjali ja pakendi valmistamisest kuni pakendi või selle käitlemise jääkide lõpliku kõrvaldamiseni.
(1) Taaskasutusorganisatsioon on käesoleva seaduse § 17 lõike 5 alusel keskkonnaministri poolt akrediteeritud juriidiline isik, mille asutajad ja liikmed on pakendiettevõtjad või nende moodustatud juriidilised isikud, mille liikmed, osanikud või aktsionärid on pakendiettevõtjad.
(3) Pakendiettevõtja, kes laseb turule pakendatud kaupa pakendimassiga rohkem kui viis tonni aastas ega anna käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustusi üle taaskasutusorganisatsioonile, peab korraldama oma kauba pakendijäätmete kogumise igas oma kauba müügikohas, informeerima tarbijaid võimalusest tagastada pakendijäätmed müügikohta, pidama arvestust oma kauba pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise osas iga müügikoha kohta eraldi ning esitama järelevalve õigusega isiku nõudmisel järgmised andmed:
1) turule lastava kauba pakendist tekkivate jäätmete mass iga pakendimaterjali liigi kaupa;
3) andmed pakendijäätmete kogumise korraldamise kohta igas müügikohas, sealhulgas kogumiskohtade asukohad;
4) andmed kogutud pakendijäätmete taaskasutamise kohta, sealhulgas pakendijäätmeid taaskasutava ettevõtja andmed ja temaga sõlmitud lepingud.
§ 17. Taaskasutusorganisatsiooni akrediteerimine
(1) Taaskasutusorganisatsiooni akrediteerimistaotlus esitatakse kirjalikult ühes eksemplaris keskkonnaministrile.
(2) Akrediteeringu saamiseks peab taaskasutusorganisatsioon vastama järgmistele tingimustele ja esitama käesoleva lõike punktides 1, 2, 3, 4 ja 6 nimetatud dokumendid:
1) taaskasutusorganisatsiooni eesmärk peab olema pakendi ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise korraldamine – esitada ametlikult kinnitatud põhikirja koopia;
2) esitada liikmete või osanike või aktsionäride nimekiri;
21) taaskasutusorganisatsioonis ei tohi selle liige, osanik või aktsionär omada üle 25 protsendi liikmelisusega, osadega või aktsiatega määratud häältest, samuti ei tohi omada valitsevat mõju konkurentsiseaduse tähenduses isik, kelle põhitegevusalaks on jäätmekäitlus jäätmeseaduse § 13 tähenduses;
3) omama majandustegevuses osalejatega kokkuleppeid, mis kinnitavad organisatsiooni võimet üleriigiliselt täita käesoleva seaduse § 16 lõikes 1, § 20 lõikes 2 ja §-s 36 sätestatud kohustusi – esitada pakendi kogujate, vedajate ja töötlejatega sõlmitud lepingute koopiad;
4) omama tegutsemiseks vajalikke finantsvahendeid – esitada seda tõendav pangaväljavõte;
5) omama märki, mis näitab pakendiettevõtja kuulumist taaskasutusorganisatsiooni või pakendiettevõtja kohustuste üleandmist taaskasutusorganisatsioonile vastavalt käesoleva seaduse § 16 lõikele 2;
6) omama tegevuskava käesoleva seaduse § 16 lõikes 1 ja §-s 24 sätestatud pakendiettevõtjate kohustuste täitmise kohta – esitada tegevuskava koopia.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 6 nimetatud tegevuskava komponendid on:
1) kava, kuidas üleriigiliselt kaasatakse erinevad piirkonnad pakendi ja pakendijäätmete kogumissüsteemi;
2) finantsplaan, mis sisaldab investeeringute plaani ja selle finantseerimise allikaid;
5) taaskasutusorganisatsiooni ja pakendiettevõtja vahel sõlmitava lepingu näidis, kusjuures leping peab sisaldama pakendiettevõtja käesoleva seaduse § 16 lõikes 1 sätestatud kõigi kohustuste taaskasutusorganisatsioonile üleandmise tagamist, kohustuste täitmise tagamist taaskasutusorganisatsiooni poolt ja kulude hüvitamist, sealhulgas pakendiettevõtja poolt makstava tasu arvutamist;
6) meediaplaan lõppkasutaja ja tarbija teavitamiseks pakendi ja pakendijäätmete tagastamisvõimaluste ning kogumis- ja taaskasutussüsteemi kohta.
(4) Akrediteeritud taaskasutusorganisatsiooni ülesanne on tagada:
4) vastavalt käesoleva seaduse § 16 lõikele 2 oma kohustused üle andnud pakendiettevõtjatelt võrdsetel tingimustel tasu kogumine ja neile teenuste pakkumine, lähtudes pakendiettevõtjate poolt turule lastud pakendatud kauba pakendijäätmete massist ja taaskasutusorganisatsiooni avalikustatud teenustasu määradest;
5) pakendi ja pakendijäätmete käitlemisega seotud teenuse ostmine konkurentsi alusel;
6) vastavalt käesoleva seaduse § 16 lõikele 2 oma kohustused üleandnud pakendiettevõtjate ning pakendi ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamisega seotud andmete kättesaadavus Keskkonnaministeeriumile ja järelevalve õigust omavale isikule;
7) taaskasutusorganisatsiooni kasumi reinvesteerimine taaskasutusorganisatsiooni tegevusse ning kasumi mittejaotamine liikmetele, osanikele või aktsionäridele;
8) taaskasutusorganisatsiooni ning tema liikmete, osanike või aktsionäride vaheliste finantssuhete läbipaistvus.
9) avalikkuse ja tarbijate teavitamine pakendi ja pakendijäätmete tagastamise korrast ja nõuetest;
10) keskkonnaministrile iga aasta 31. märtsiks kirjaliku ülevaate esitamine oma eelmise kalendriaasta tegevusest. Ülevaade peab sisaldama muu hulgas teavet käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 3 nimetatud kokkulepete kohta, käesoleva seaduse §-s 171 sätestatu kohta, tagatisrahaga pakendite tagastamise ning teavitustegevuse ja selle maksumuse kohta. Ülevaade ja majandusaasta aruanne peavad olema kättesaadavad taaskasutusorganisatsiooni veebilehel.
(41) Taaskasutusorganisatsioon on kohustatud esitama keskkonnaministrile viimase nõudmisel andmed liikmete, osanike või aktsionäride tehtud tehingute kohta, mis on vajalikud käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 7 sätestatud kohustuste täitmise kontrollimiseks.
(42) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 9 nimetatud teavitusele tehtavad kulutused peavad olema vähemalt üks protsent taaskasutusorganisatsiooni kalendriaasta käibest, kusjuures käibe suuruse arvutamisel ei arvestata tagatisraha.
(5) Keskkonnaminister teeb akrediteerimise otsuse 63 päeva jooksul, arvates taotluse saamisest.
(6) Taaskasutusorganisatsiooni ei akrediteerita, kui:
1) taaskasutusorganisatsioon ei vasta käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tingimustele;
2) on esitatud valeandmeid või võltsitud dokumente.
(7) Kui akrediteeritud taaskasutusorganisatsioon ei suuda osaliselt või täielikult täita temale käesoleva paragrahvi lõikes 4 pandud ülesandeid, võib keskkonnaminister tunnistada akrediteerimise otsuse kehtetuks.
(1) Tagatisrahata pakendi jäätmete kogumisel peab taaskasutusorganisatsioon tagama, et kogumiskohtade tihedus oleks järgmine:
(1) Pakendikomisjoni ülesanne on koordineerida pakendiseadusest tulenevate eesmärkide saavutamist, olles keskkonnaministrile nõuandev organ pakendi- ja pakendijäätmepoliitika kujundamisel ning taaskasutus-organisatsiooni akrediteerimisel.
(2) Pakendikomisjoni moodustab keskkonnaminister asjaomaste ministeeriumide, kohalike omavalitsuste, Keskkonnainspektsiooni, Tarbijakaitseameti, Veterinaar- ja Toiduameti, Konkurentsiameti, Maksu- ja Tolliameti, pakendiettevõtjate, keskkonnaorganisatsioonide ja jäätmekäitluse erialaliitude esindajatest ning eriala asjatundjatest.
(4) Pakendiettevõtja võib käesoleva paragrahvi lõigetes 1, 2 ja 22 nimetatud kohustused üle anda kirjaliku lepingu alusel ainult taaskasutusorganisatsioonile. Kui pakendiettevõtja annab käesoleva paragrahvi lõigetes 1, 2 ja 22 sätestatud kohustused üle taaskasutusorganisatsioonile, siis vastutab nimetatud kohustuste täitmise eest taaskasutusorganisatsioon. Tagatisrahaga pakendit lõppkasutajale või tarbijale müüv pakendiettevõtja ei saa tagatisrahaga pakendi tagasivõtmise kohustust taaskasutusorganisatsioonile üle anda.
(41) Pakendit, millele on kehtestatud tagatisraha, ei pea tagasi võtma tagatisrahaga pakendisse pakendatud kaupa müüv isik, kui müügikoha suurus on alla 20 m2 ja see paikneb tiheasustusalal.
(7) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1, 2 ja 22, § 24 lõikes 4 ja §-s 36 nimetatud kohustustest on vabastatud pakendiettevõtjad, kes lasevad turule kaupa plastist pakendis, mille mass on alla 10 kilogrammi aastas, ja muust materjalist pakendis, mille mass on alla 20 kilogrammi aastas.
(41) Tagatisraha ei kehtestata:
(5) Keskkonnaminister kehtestab tagatisraha suuruse määrusega.
2) pakendimaterjali iseloomustava märgistuse vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 97/129/EÜ, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiivile 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta kehtestatakse pakendimaterjalide identifitseerimissüsteem (ELT L 050, 20.02.1997, lk 28–31);
(6) Keskkonnaminister kehtestab tagatisraha märgid, mida on kohustatud kasutama pakendiettevõtjad, kes on oma kohustused taaskasutusorganisatsioonile üle andnud, arvestades taaskasutusorganisatsiooni ettepanekut.
4) pakendit ja pakendijäätmeid taaskasutavate ettevõtjate väljastatud raamatupidamise algdokumendid, vastuvõtudokumendid, aktid ja kinnitus taaskasutamise kohta;
5) tolli aktsepteeritud kaubadeklaratsioonid pakendi, pakendatud kauba ning pakendijäätmete sisse- ja väljaveo kohta.
(6) Taaskasutusorganisatsioon esitab kalendriaasta kohta pakendiregistrisse kandmiseks käesoleva paragrahvi lõike 4 punktides 1–3 nimetatud andmed iga temale kohustused üle andnud pakendiettevõtja kohta. Esitatud andmed peab olema kinnitanud auditor.
(1) Pakendiregister on riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, kuhu kantakse ning kus hoitakse ja töödeldakse andmeid turule lastud pakendatud kauba pakendite, tekkinud pakendijäätmete, pakendi korduskasutuse, pakendijäätmete taaskasutamise ning taaskasutamise sihtarvude täitmise kohta.
(6) Keskkonnaminister kehtestab määrusega pakendiregistri registrikaardi vormid.
(1) Järelevalve käesoleva seaduse nõuete täitmise üle toimub keskkonnajärelevalve seadusega ja tarbijakaitseseadusega sätestatud korras.
(2) Järelevalvet käesoleva seaduse täitmise üle teostavad Keskkonnainspektsioon, Tarbijakaitseamet, Maksu- ja Tolliamet, Veterinaar- ja Toiduamet ning valla- ja linnavalitsused.
(3) Keskkonnainspektsioonil ning Maksu- ja Tolliametil on õigus kontrollida pakendiettevõtjate ning pakendi ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamisega tegelevate isikute tegutsemiskohti.
(4) Keskkonnainspektsioon edastab käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud kontrolli tulemuste alusel igale kvartalile järgneva kuu 15. kuupäevaks Maksu- ja Tolliametile turule lastud kauba pakendi taaskasutamiskohustuse täitmata jätnud või pakendiregistrisse andmed esitamata jätnud või pakendiregistrisse kandmiseks valeandmeid esitanud ettevõtete nimekirja.
(5) Valla- ja linnavalitsus on kohustatud teostama järelevalvet oma haldusterritooriumil pakendi ja pakendijäätmete tagasivõtmise, kogumise ja taaskasutamise üle.
(1) Järelevalvet teostaval isikul on õigus käesoleva seaduse täitmise tagamiseks teha ettekirjutusi. Ettekirjutuse täitmata jätmisel võib rakendada sunnivahendeid asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ettekirjutuse täitmata jätmise korral on järelevalvet teostaval isikul õigus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 32 000 eurot.
(1) Pakendi valmistamise ja kasutamise nõuete täitmata jätmise eest –
(1) Nõuetekohase märgistuseta pakendis kauba müügi eest –
Pakendi ja pakendijäätmete kohta arvestuse pidamise kohustuse täitmata jätmise või andmete esitamata jätmise või ebaõigete andmete esitamise eest –
(1) Käesoleva seaduse §-des 27–32 nimetatud väärtegude menetlemisel kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 27–32 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon.
(3) Käesoleva seaduse §-des 27 ja 28 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on Veterinaar- ja Toiduamet.
(4) Käesoleva seaduse §-des 29 ja 32 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on Maksu- ja Tolliamet.
(5) Käesoleva seaduse §-des 30 ja 31 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tarbijakaitseamet.
(6) Käesoleva seaduse §-des 29–31 nimetatud väärtegude kohtuväline menetleja on linna- ja vallavalitsus.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/62/EÜ pakendi ja pakendijäätmete kohta (EÜT L 365, 31.12.1994, lk 10–22), viimati muudetud direktiiviga 2005/20/EÜ (ELT L 070, 16.03.2005, lk 17–18); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/12/EÜ, millega muudetakse direktiivi 94/62/EÜ pakendi ja pakendijäätmete kohta (ELT L 047, 18.02.2004, lk 26–30); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/12/EÜ jäätmete kohta (ELT L 114, 27.04.2006, lk 9–21); Euroopa Komisjoni otsus 97/129/EÜ, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 94/62/EÜ pakendi ja pakendijäätmete kohta kehtestatakse pakendimaterjalide identifitseerimissüsteem (EÜT L 050, 20.02.1997, lk 28–31); Euroopa Komisjoni otsus 1999/177/EÜ, millega kehtestatakse eranditingimused plastkastide ja -aluste jaoks seoses pakendeid ja pakendijäätmeid käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 94/62/EÜ kehtestatud raskmetallide kontsentratsioonitasemetega (EÜT L 056, 04.03.1999, lk 47–48); Euroopa Komisjoni otsus 2001/171/EÜ, millega kehtestatakse eranditingimused klaaspakendi jaoks seoses pakendeid ja pakendijäätmeid käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 94/62/EÜ kehtestatud raskmetalli kontsentratsioonitasemetega (EÜT L 062, 02.03.2001, lk 20–21); Euroopa Komisjoni otsus 2006/340/EÜ, millega muudetakse otsust 2001/171/EÜ eesmärgiga pikendada erandi tingimuste kehtivust klaaspakendi jaoks seoses direktiivis 94/62/EÜ kehtestatud raskmetalli kontsentratsioonitasemetega (ELT L 125, 12.05.2006, lk 43); Euroopa Komisjoni otsus 2005/270/EÜ, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta kehtestatakse andmebaasisüsteemi vormid (ELT L 086, 05.04.2005, lk 6–12).