Toetus ettevõtja tootearenduseks – Riigi Teataja
Toetus ettevõtja tootearenduseks
Toetus ettevõtja tootearenduseks - sisukord
§ 2 Toetuse andmise eesmärk ja tulemus
§ 4 Toetuse rakendamine
§ 6 Toetuse suurus ja määr
§ 7 Toetatavad tegevused ja abikõlblikud kulud
§ 8 Projekti abikõlblikkuse periood
3 Toetuse taotlemine ning taotluse menetlemine
§ 9 Taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
§ 10 Taotluse esitamine ja menetlemine
§ 11 Taotluse hindamine
§ 12 Taotluse rahuldamine, osaline rahuldamine ja rahuldamata jätmine
4 Aruannete esitamine, toetuse väljamaksmise ja tagastamise tingimused, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
§ 13 Aruannete esitamine
§ 14 Toetuse maksmise tingimused
§ 15 Toetuse saaja õigused ja kohustused
§ 16 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
§ 17 Toetuse tagastamine
RT I, 31.07.2018, 10
Vastu võetud 27.07.2018 nr 46
Määrus kehtestatakse riigieelarve seaduse § 531 lõike 1 alusel.
(1) Määruse sihtrühm on väikese ja keskmise suurusega tööstusettevõtjad, kellel on valmisolek ja võimekus töötada välja uusi omatooteid.
(2) Määruse alusel antakse vähese tähtsusega abi vastavalt Euroopa Komisjoni määrusele (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8) (edaspidi VTA määrus), ning sellele kohaldatakse konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut.
(3) Määruse alusel antakse tootearenduse ja innovatsiooniabi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 Euroopa Liidu aluslepingu artiklite 107 ja 108 alusel, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokku sobivaks (ELT L 187, 26.06.2014, lk 1–78) (edaspidi üldine grupierandi määrus), artikli 25 mõistes ja sellele kohaldatakse nimetatud määruses ja konkurentsiseaduse §-s 342 sätestatut.
(4) Määrust ei kohaldata ettevõtjale, kelle suhtes on Euroopa Komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, tehtud toetuse tagasinõudmise otsus, mis on täitmata.
(5) Määrust ei kohaldata lisaks lõikes 4 nimetatule ka muudel üldise grupierandi määruse artikli 1 lõigetes 2–5 ja VTA määruse artikli 1 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
§ 2. Toetuse andmise eesmärk ja tulemus
(1) Määruse eesmärk on toetada tööstusettevõtja tehtavat tootearendust üldise grupierandi määruse artikli 2 punkti 86 mõistes ekspordipotentsiaaliga toote arendamiseks.
(2) Määruse tulemusel investeerivad ettevõtjad rohkem arendustegevusse, et töötada välja uusi ekspordipotentsiaaliga tooteid, tulemuslike projektide mõjul suureneb ettevõtja lisandväärtus ja müügikäive uutest toodetest.
(3) Määrus panustab riigieelarve seaduse § 10 lõike 2 alusel heaks kiidetud „Eesti ettevõtluse kasvustrateegia 2014–2020” alaeesmärki „Eesti ettevõtted toodavad efektiivselt kõrge lisandväärtusega tooteid ja pakuvad innovaatilisi teenuseid”.
(1) E-teenindus on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel asuv portaal, mille kaudu saab taotleja esitada Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele dokumente.
(2) Keskmise suurusega ettevõtja on määratletud üldise grupierandi määruse I lisas.
(3) Projektiplaan sisaldab tegevuskava tootearendusest ja selle oodatavast tulemusest, toote turustamise plaani, ekspordipotentsiaali analüüsi ja ekspordiplaani, projektimeeskonna kirjeldust ning ettevõtte majandusnäitajate prognoosi.
(4) Toetuse taotlejast sõltumatu isik on isik, kes ei ole toetuse taotlejaga seotud isik tulumaksuseaduse § 8 tähenduses.
(5) Tööstusettevõtja on ettevõtja, kelle põhitegevus kuulub Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) töötlev tööstus (EMTAK 2008 jagu C) märgitud tegevusvaldkondadesse.
(6) Väikese suurusega ettevõtja on määratletud üldise grupierandi määruse I lisas.
§ 4. Toetuse rakendamine
Toetuse taotlusi menetleb, väljamakseid teeb ja järelevalvet teostab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.
(1) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse otsuse või toimingu peale võib enne halduskohtusse kaebuse esitamist esitada vaide Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse kaudu Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile 30 päeva jooksul arvates päevast, millal isik vaidlustatavast otsusest või toimingust teada sai või oleks pidanud teada saama.
(2) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium lahendab vaide haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
(3) Vaidemenetlusega seotud teave, dokumendid ja vaideotsus toimetatakse vaide esitajale kätte elektrooniliselt.
§ 6. Toetuse suurus ja määr
(1) Toetuse maksimaalne suurus projekti kohta on 200 000 eurot.
(2) Toetuse minimaalne suurus projekti kohta on 20 000 eurot.
(3) Vähese tähtsusega abi andmise puhul on toetuse määr 70 protsenti abikõlblikest kuludest.
(4) Üldise grupierandi määruse alusel abi andmise puhul on toetusmäärad abikõlblikest kuludest järgmised:
1) 45 protsenti väikese suurusega ettevõtjale;
2) 35 protsenti keskmise suurusega ettevõtjale.
§ 7. Toetatavad tegevused ja abikõlblikud kulud
(1) Toetust antakse projektile, mille tegevused panustavad §-s 2 nimetatud eesmärgi ja tulemuste saavutamisse.
(2) Enne Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele taotluse esitamist taotleja kantud tegevuste ja võetud kohustuste kulu ei ole abikõlblik.
(3) Abikõlblikud on järgmised lõikes 1 nimetatud tegevuste elluviimiseks vajalikud kulud:
1) töötasu ja sellega seotud seadusest tulenevad maksud ja maksed;
2) vahendite ja seadmete kulud proportsionaalselt nende kasutusajale projektis, kuid kui vahendeid ja seadmeid ei kasutata projektis kogu nende kasutusea vältel, peetakse abikõlblikuks vaid amortisatsioonikulusid, mis vastavad projekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt;
3) toetuse taotlejast sõltumatult isikult turutingimustel ostetud või litsentsitud teadusuuringu, teadmiste ja patendi ning nõustamisteenuse ja muu sarnase teenuse kulud;
4) materjali-, varustuse ning arendatava tootega samalaadsete toodete kulud.
§ 8. Projekti abikõlblikkuse periood
(1) Projekti abikõlblikkuse periood on taotluse rahuldamise otsuses määratud ajavahemik, millal projekti tegevused algavad ja lõppevad ning projekti teostamiseks vajalikud kulud tekivad.
(2) Projekti abikõlblikkuse periood on kuni 36 kuud.
(3) Projekti abikõlblikkuse perioodi võib põhjendatud juhul pikendada kuni 6 kuu võrra, tingimusel, et projekti abikõlblikkuse periood ei ületa 36 kuud.
(4) Projekt loetakse lõppenuks pärast lõpparuande kinnitamist Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse poolt ja toetuse saajale lõppmakse tegemist.
3. peatükk Toetuse taotlemine ning taotluse menetlemine
§ 9. Taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
(1) Toetust võib taotleda Eestis registreeritud väikese ja keskmise suurusega tööstusettevõtja, kes vastab järgmistele nõuetele:
1) ettevõtja või temaga valitseva mõju kaudu seotud ettevõtja viimase kahe majandusaasta keskmine müügitulu majandusaasta aruannete kohaselt on vähemalt 200 000 eurot;
2) vähese tähtsusega abi puhul ei tohi toetuse suurus koos jooksva majandusaasta ja taotluse esitamise aastale vahetult eelneva kahe majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abiga ühe ettevõtja kohta ületada 200 000 eurot, sealjuures võetakse arvesse VTA määruse artiklis 5 sätestatud eri eesmärkideks antava vähese tähtsusega abi kumuleerimisreegleid;
3) taotleja maksu- või maksevõlg koos intressiga ei tohi olla suurem kui 100 eurot või peab see olema ajatatud ja maksed tähtaegselt tasutud;
4) taotleja on taotluse esitamise hetkeks täitnud nõuetekohaselt maksukorralduse seaduses sätestatud maksudeklaratsioonide esitamise kohustust;
5) taotleja ei ole raskustes olev ettevõtja üldise grupierandi määruse artikli 2 punkti 18 mõistes;
6) taotleja omakapital vastab äriseadustikus kehtestatud nõuetele;
7) taotlejal on nõutavad vahendid projekti omafinantseerimiseks vastavalt §-le 6.
(2) Taotlus peab sisaldama järgmist informatsiooni ulatuses, mis võimaldab hinnata taotleja ja projekti abikõlblikkust ning vastavust määruse eesmärkidele ja tulemustele:
1) taotleja nimi ja registrikood;
2) projekti pealkiri, eesmärgid ja oodatavad tulemused;
3) projekti elluviimise algus- ja lõppkuupäev;
4) projekti eelarve;
5) informatsioon taotleja vastavuse kohta käesoleva paragrahvi lõike 1 nõuetele;
6) taotlemisele eelnenud majandusaasta aruanne, kui see ei ole kättesaadav äriregistris;
7) jooksva aasta viimase kvartali kasumiaruanne ja bilanss;
8) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt positiivse eelhinnangu saanud projektiplaan.
§ 10. Taotluse esitamine ja menetlemine
(1) Enne taotluse esitamist läbib taotleja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse korraldatud eelnõustamise, mille käigus antakse projektiplaanile eelhinnang, selgitatakse toetuse andmise aluseid, juhitakse tähelepanu kavandatava taotluse võimalikele tehnilistele ja sisulistele puudustele ning antakse soovitusi ja tehakse ettepanekuid nende kõrvaldamiseks.
(2) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus annab projektiplaanile positiivse eelhinnangu, kui projektiplaan vastab §-s 2 nimetatud eesmärkidele ja tulemustele.
(3) Taotluse menetlemine koosneb:
1) registreerimisest;
2) taotleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollist;
3) menetlusse võtmisest või vastu võtmata jätmisest;
4) riigiabi reeglitega kokkusobivuse hinnangu andmisest;
5) vajadusel selgituste ja lisateabe küsimisest;
6) nõuetele vastavate taotluste hindamisest;
7) taotluse rahuldamisest või rahuldamata jätmisest.
(4) Toetust taotletakse jooksvalt.
(5) Taotluste vastuvõtmise alustamisest, lõpetamisest, peatamisest ning rahastamise eelarvest annab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus teada oma veebilehel.
(6) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus peatab taotluste vastuvõtmise, kui toetuse eelarve jääk võrdsustub menetluses olevate taotluste mahuga, millele ei ole veel tehtud rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust, ja teavitab sellest viivitamata oma veebilehel.
(7) Taotlus esitatakse e-teeninduse kaudu taotleja esindusõigusliku isiku digiallkirjaga.
(8) Taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 30 tööpäeva alates taotluse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses registreerimisest. Taotlusi menetletakse nende esitamise järjekorras.
(9) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus võib taotluse menetlemise käigus nõuda taotlejalt selgitusi ja lisateavet taotluses esitatud andmete kohta ning taotluse täiendamist või muutmist. Taotluse menetlemise tähtaeg pikeneb puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra, kuid mitte rohkem kui 10 tööpäeva.
(10) Taotlust ei tunnistata nõuetele vastavaks ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust §-s 11 nimetatud tingimuste kohaselt hindamata, kui esineb vähemalt üks alljärgnevatest asjaoludest:
1) taotleja või taotlus ei vasta §-s 9 esitatud nõuetele;
2) taotluses on esitatud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või taotleja mõjutab õigusvastasel viisil taotluse menetlemist;
3) taotleja ei võimalda kontrollida taotluse vastavust nõuetele või teha paikvaatlust.
§ 11. Taotluse hindamine
(1) Taotlusi hindab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, kaasates vajadusel valdkondlikke eksperte ning moodustades vajadusel nõuandva õigusega hindamiskomisjoni, kooskõlastades komisjoni moodustamise otsuse eelnevalt Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga.
(2) Taotlusi hinnatakse skaalal 0–4.
(3) Taotluse hindamisel antud koondhinne moodustub valikukriteeriumite hinnete kaalutud keskmisest.
(4) Valikukriteeriumid ja osakaalud koondhindes on järgmised:
1) projekti mõju määruse eesmärkide ja tulemuste saavutamisele, milles hinnatakse projekti panust toetuse andmise eesmärkide ja tulemuste täitmisse ja projekti mõju ettevõtja arengule – osakaal 50 protsenti koondhindes;
2) projekti kvaliteet, milles hinnatakse projekti realistlikkust, selgust ja tulemuste mõõdetavust – osakaal 20 protsenti koondhindes;
3) taotleja võimekus projekti ellu viia, milles hinnatakse taotleja tootearenduse alast ja finantsvõimekust ning riskide juhtimise oskust – osakaal 30 protsenti koondhindes.
§ 12. Taotluse rahuldamine, osaline rahuldamine ja rahuldamata jätmine
(1) Taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja toimetab selle taotlejale kätte e-teeninduse kaudu. Otsused sisaldavad vähemalt otsuse põhjendust ning rahuldamise ja osalise rahuldamise otsus ka toetuse suurust ja määra ning abikõlblikkuse perioodi.
(2) Rahuldamisele kuuluvad nõuetele vastavaks tunnistatud taotlused, mis vastavad kõikidele järgnevatele nõuetele:
1) on määruse § 11 lõikes 4 nimetatud valikukriteeriumite alusel saanud koondhindeks vähemalt 2,50;
2) ei ole üheski määruse § 11 lõikes 4 nimetatud valikukriteeriumitest saanud hindeks vähem kui 2,00;
3) nende rahastamise summa ei ületa toetuse eelarve vaba jääki.
(3) Taotluse osaline rahuldamine on lubatud üksnes põhjendatud juhtudel ja tingimusel, et projekti eesmärk on saavutatav ning taotleja on nõus Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ettepanekuga taotletud toetuse summa vähendamiseks või projektis kavandatud tegevuste muutmiseks. Kui taotleja ei ole Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ettepanekuga nõus, teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(4) Rahuldamata jätmise otsus tehakse taotluste puhul:
1) kus taotleja või taotlus ei vasta määruse tingimustele;
2) mille rahaline maht ületab taotluste rahastamiseks ettenähtud eelarve vaba jääki või
3) mille hinded ei ületa lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud lävendeid.
4. peatükk Aruannete esitamine, toetuse väljamaksmise ja tagastamise tingimused, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
§ 13. Aruannete esitamine
(1) Toetuse saaja esitab projekti vahearuandeid projekti abikõlblikkuse perioodil kaks korda 12 kalendrikuu jooksul. Projekti lõpparuande esitab toetuse saaja kahe kuu jooksul projekti abikõlblikkuse perioodi lõppemisest arvates.
(2) Vahearuande aruandeperioodi kestus ning aruannete esitamise tähtpäevad sätestatakse taotluse rahuldamise otsuses.
(3) Projekti järelaruanne sisaldab teavet uue toote käibe ja ekspordi kohta ning hinnangut projekti tulemuste rakendamise kohta.
(4) Vahe-, lõpp- ja järelaruannete vormid teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus kättesaadavaks e-teeninduse ja enda veebilehe kaudu.
(5) Aruanded sisaldavad projekti tegevuste kirjeldust, teavet projekti tulemuste saavutamise kohta ja toetuse saaja hinnangut projekti edenemisele.
(6) Vahe- ja lõpparuanded esitatakse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele e-teeninduse kaudu toetuse saaja esindusõigusliku isiku digiallkirjaga.
§ 14. Toetuse maksmise tingimused
(1) Toetus makstakse toetuse saajale välja vastavalt taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tingimustele tegelike kulude alusel.
(2) Maksetaotlused esitatakse e-teeninduse kaudu.
(3) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus menetleb maksetaotlust kuni 20 tööpäeva. Kui maksetaotluse menetlemisel avastatakse ebatäpsusi, teatatakse sellest viivitamatult toetuse saajale ning määratakse puuduste kõrvaldamise tähtaeg. Maksetaotluse menetlemine pikeneb puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra.
(4) Toetuse maksmise eeldused tegelike kulude alusel on järgnevad:
1) abikõlblike kulude tekkimine ja tasumine;
2) abikõlbliku kulu eest peab olema tasutud projekti abikõlblikkuse perioodil või 45 kalendripäeva jooksul pärast projekti abikõlblikkuse perioodi;
3) projekti tegevustest tingitud kulude tekkimist ja tasumist tõendavate dokumentide või nende koopiate esitamine Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele;
4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele vastava aruandeperioodi vahe- ja lõpparuande koos maksetaotlusega esitamine ja nende aktsepteerimine Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse poolt;
5) kõik projekti raames tehtud kulud peavad olema välja makstud toetuse saajale kuuluvalt pangakontolt, välja arvatud § 7 lõike 3 punktis 2 nimetatud vahendite ja seadmete amortisatsioonikulud.
§ 15. Toetuse saaja õigused ja kohustused
(1) Toetuse saajal on õigus saada Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt teavet ja nõuandeid, mis on seotud toetuse taotlemise ja seonduvate protseduuridega.
(2) Toetuse saaja kohustub:
1) tagama taotluse rahuldamise otsuses ettenähtud omafinantseeringu;
2) kasutama toetust määruse ja taotluse rahuldamise otsusega vastavuses;
3) rikkumise korral toetuse tagasi maksma Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse tagasinõude alusel;
4) esitama Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõutud informatsiooni ja aruandeid ettenähtud vormil, viisil ja tähtajal;
5) esitama koos maksetaotlusega vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumist üksteisest sõltumatutelt pakkujatelt ja pakkumise lähteülesande kirjelduse, kui tehingu summa ilma käibemaksuta on 5000 eurot või rohkem, ning kui kolme sõltumatut hinnapakkumist ei ole võimalik esitada või kui odavaimat pakkumist ei valita, tuleb maksetaotlusele lisada sellekohane põhjendus;
6) taotlema Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt vajadusel nõusolekut taotluses sisalduva projekti kestuse, tegevuste, eelarve või eesmärkide muutmiseks, esitades vastava muutmistaotluse enne muudatuse tegemist;
7) võimaldama Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel teha kohapealset kontrolli ja järelevalvet toetuse kasutamise üle;
8) säilitama vastavalt raamatupidamise seaduse §-le 12 taotluse, toetuse ja projekti teostamisega seonduvat dokumentatsiooni ja materjale seitse aastat pärast projekti lõppu;
9) teavitama viivitamatult kirjalikult Ettevõtluse Arendamise Sihtasutust kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis võivad mõjutada toetuse saaja kohustuste täitmist;
10) teavitama avalikkust Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse etteantud viisil, kui ta on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt toetust saanud.
§ 16. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
(1) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel on õigus:
1) teostada kohapealset kontrolli toetuse ning omafinantseeringu kasutamise ning toetuse tagasimaksmist kajastavate dokumentide osas;
2) nõuda taotluses sisalduva projekti tegevuste ja kulude kohta täiendavate andmete ja dokumentide esitamist;
3) keelduda toetuse väljamaksmisest, kui toetuse saaja majanduslik olukord on selliselt halvenenud, et toetuse kasutamine või projekti täitmine on ohustatud;
4) lõpetada toetuse maksmine ning nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui toetuse saaja rikub määruses sätestatud tingimusi või kaldub muul viisil kõrvale taotluses või taotluse rahuldamise otsuses sätestatust;
5) keelduda projekti muutmisest juhul, kui soovitav muudatus mõjutab oluliselt projekti oodatavaid tulemusi või nende vastavust toetuse andmise eesmärkidele.
(2) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus kohustub:
1) nõustama taotlejaid projektiga seotud küsimustes;
2) tegema taotlus- ja aruandevormid ja asjakohased juhendmaterjalid kättesaadavaks oma veebilehel;
3) teavitama toetuse saajaid viivitamatult toetuse kasutamist reguleerivates dokumentides tehtud muudatustest;
4) toetuse tagasinõudmisel sätestama vastavas otsuses tagasinõudmise aluse, tagasinõutava summa, otsuse täitmise tähtaja ja muu otsusega seotud olulise teabe;
5) mitte avaldama taotlejate ja taotluste kohta menetluse käigus saadud informatsiooni ega dokumente;
6) säilitama toetuse andmisega seotud dokumente 10 aastat alates viimasest toetuse andmisest.
§ 17. Toetuse tagastamine
Toetuse osalise või täieliku tagasinõudmise alused on:
1) toetuse saaja ei ole täitnud projektiplaani;
2) taotlemisel või projekti elluviimisel on esitatud ebaõiget või mittetäielikku teavet või on teave jäetud esitamata;
3) ilmneb asjaolu, mille korral taotlust ei oleks rahuldatud.
Majandusarengu asekantsler kantsleri ülesannetes


text:
Tasutud käibemaksu tagastamine - Pluss
http://www.nc.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-64-12
Riigikohtu 20.03.2013 lahend nr 3-3-1-64-12
Kaebaja esitas Maksu- ja Tolliametile käibemaksu tagastusnõude, mille maksuhaldur jättis oma otsusega rahuldamata. Kaebaja esitas maksuhalduri otsuse peale halduskohtusse kaebuse, misjärel tunnistas maksuhaldur ise eelneva otsuse kehtetuks. Halduskohus lõpetas asjas menetluse ning kohustas maksuhaldurit tagastama kaebajale käibemaksu. Maksuhaldur esitas halduskohtu otsuse peale apellatsioonkaebuse, leides, et maksuotsuse kehtetuks tunnistamisega seoses oli otsustus tagastusnõude rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta tegemata. Ringkonnakohus tühistas halduskohtu otsuse ja jättis kaebaja tagastusnõude rahuldamata. Kaebaja esitas Riigikohtusse kassatsioonkaebuse.
1. Maksuhaldurile seaduses või haldusaktis ettenähtust suuremas summas tehtud makse ja rahalise kohustuse tasumisel või tasaarvestamisel tekkinud enammakse tagastamine kujutab endast toimingut haldusmenetluse seaduse (HMS) § 106 lg 1 mõttes. Toimingu sooritamise menetlus võib mh lõppeda toimingu sooritamisega või põhjendatud otsusega toimingut mitte sooritada. Käesolevas asjas otsustas maksuhaldur pärast tagastusnõude täitmise taotluse läbivaatamist jätta tagastusnõude rahuldamata. Kuna enammakse õiguspäraseks tagastamata jätmiseks tuleb maksuhalduril anda maksuotsus, ei näe maksukorralduse seadus (MKS) ette eraldi enammakse tagastamata jätmise otsust, mis tagastusnõude menetluse lõpetaks.
2. MKS § 107 lg 1 kohaselt on maksuhalduril õigus peatada tagastusnõude täitmine juhul, kui seoses maksuseaduse rikkumisega on alustatud kriminaalmenetlust. Siiski ei peatu käibemaksu tagastamine kriminaalmenetluse ajaks automaatselt – MKS § 107 lg 2 teise lause kohaselt tehakse tagastusnõude täitmise peatamise kohta kirjalik motiveeritud otsus. Tagastusnõude täitmine ei peatu seega automaatselt MKS § 107 lg s 1 näidatud sündmuse saabumisel, vaid tuleb peatada maksuhalduri motiveeritud otsusega ja otsuses fikseeritud konkreetse tähtajani. Juhul, kui tähtajana on märgitud otsuse jõustumine väärteomenetluses, langeb väärteomenetluse lõpetamisel ära peatamise alus. Seega tuleb juhul, kui maksuhaldur peab vajalikuks tagastusnõue peatada ka kriminaalmenetluse ajaks, teha selleks MKS § 107 lg 2 alusel uus otsus.
3. MKS § 116 lg 2 näeb ette, et juhul, kui maksuhaldur ei ole täitnud tagastusnõuet seadusega sätestatud tähtaja jooksul, on ta kohustatud arvestama tähtpäevaks tagastamata summalt intressi. Intressi arvestatakse alates päevast, mil enammakse tagastamine pidi toimuma, kuni selle tagastamise või tasaarvestamise päevani, viimane kaasa arvatud. See tähendab, et intressi arvestamisel ei arvestata maha seda aega, mil tagastusnõude täitmise tähtaega oli pikendatud või peatatud. Maksuhaldur peab intressisumma ise välja arvutama. Kui maksuhaldur rikub seda kohustust, siis on maksukohustuslasel tulenevalt MKS § 116 lg st 4 õigus esitada maksuhaldurile taotlus intresside arvutamiseks ja tasumiseks ning maksuhalduri keeldumise korral esitada vastavasisuline kaebus halduskohtule.
4. Kohustamiskaebuse rahuldamisel ei ole õige kohustada maksuhaldurit tagastama kaebajale sisendkäibemaksu. Kohus peab arvestama võimalusega, et tagastamisele kuuluv summa võib olla muutunud seoses kaebaja poolt vahepealsel ajal tehtud tehingutega või muude asjaoludega. Õige on kohustada maksuhaldurit toimingu tegemist uuesti otsustama, mis tähendaks maksuhalduri kohustust uuesti hinnata, kas sisendkäibemaksusumma tuleb kaebajale tagastada ja kui, siis millises summas, või on vajalik teha uus otsus tagastamise peatamiseks.
Riigikohus jättis ringkonnakohtu otsuse resolutsiooni muutmata, kuid täiendas ringkonnakohtu otsuse põhjendusi.

matches:
§ 106
§ 107
§ 107
§ 107
§ 107
§ 116
§ 116
Kohus
Riigikohus


Kadrina Lasteaed Sipsik põhimäärus – Riigi Teataja
Kadrina Lasteaed Sipsik põhimäärus
Kadrina Lasteaed Sipsik põhimäärus - sisukord
§ 1 Lasteasutuse nimi, asukoht ja tegutsemiskohad
§ 2 Lasteasutuse tegutsemise vorm
§ 3 Lasteasutuse põhiülesanne ja keel
§ 4 Lasteasutuse liik ja õiguslik seisund
§ 5 Sümboolika ja veebileht
§ 6 Lasteasutuse struktuur
§ 8 Lasteasutuse direktor
§ 9 Lasteasutuse hoolekogu
§ 10 Laste ja vanemate õigused ja kohustused
§ 11 Õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused
6 Lasteasutuse majandamise ja asjaajamise alused
§ 12 Lasteasutuse rahastamine
§ 14 Lasteasutuse asjaajamine
7 Lasteasutuse ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
8 Lasteasutuse põhimäärus ja arengukava
§ 16 Lasteasutuse põhimääruse muutmine
§ 17 Lasteasutuse arengukava
§ 18 Määruse rakendamine ja jõustumine
RT IV, 22.06.2012, 16
Vastu võetud 17.12.2010 nr 23
§ 1. Lasteasutuse nimi, asukoht ja tegutsemiskohad
(1) Lasteasutuse nimi on Kadrina Lasteaed Sipsik (edaspidi lasteasutus).
(2) Lasteasutus asub Kadrinas ja tema asukoha aadress on Kadrina alevik, Pargi 5,45201 Lääne-Viru maakond.
(3) Lasteasutus tegutseb Kadrinas, Kadrina alevik Pargi 5 ja Huljal, Hulja alevik Tõnismäe 18, 45203 Lääne-Viru maakond
(4) Lasteasutuse aastaringse või hooajalise tegutsemise otsustab vallavalitsus hoolekogu
§ 2. Lasteasutuse tegutsemise vorm
Lasteasutus on Kadrina valla hallatav õppeasutus.
§ 3. Lasteasutuse põhiülesanne ja keel
(1) Lasteasutuse põhiülesanne on lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades luua võimalused ja tingimused tervikliku isiksuse kujunemiseks, hoida ja tugevdada lapse tervist ning soodustada tema emotsionaalset, kõlbelist, sotsiaalset, vaimset ja kehalist arengut.
(2) Lasteasutuses toimub õppe- ja kasvatustöö eesti keeles.
§ 4. Lasteasutuse liik ja õiguslik seisund
(2) Lasteasutuse tegutsemise aluseks on Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt välja antud koolitusluba.
(3) Andmed lasteasutuse ja tema tegevusnäitajate kohta kantakse Eesti Hariduse Infosüsteemi.
§ 5. Sümboolika ja veebileht
(2) Lasteasutusel on oma veebileht.
§ 6. Lasteasutuse struktuur
(1) Lasteasutuse direktor moodustab Koolieelse lasteasutuse seaduse ning Lasteaeda laste vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise korra alusel vastavalt vajadusele ja võimalusele lasteaiarühmad.
(2) Lasteasutuses on sõime- ja lasteaiarühmad.
(3) Lasteasutuse tegutsemiskohas Kadrina majas tegutsevad sõime- ja lasteaiarühmad.
(4) Lasteasutuse tegutsemiskohas Hulja majas tegutsevad lasteaiarühmad kahe liitrühmana.
(5) Vallavalitsusel on õigus lasteasutuse hoolekogu ettepanekul suurendada laste arvu sõimerühmas kuni kahe lapse võrra, lasteaiarühmas kuni nelja lapse võrra ning liitrühmas kuni kahe lapse võrra.
(1) Lasteasutus loob võimalused koolieast nooremate laste hoiuks ja alushariduse omandamiseks ning eeldused edasijõudmiseks igapäevaelus ja koolis.
(2) Õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on lasteasutuse õppekava.
(3) Õppekava kinnitab lasteasutuse direktor pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(4) Lasteasutus koostab tegevus- ja päevakava arvesse võttes koolieelse lasteasutuse riikliku õppekava ning paikkonna kultuurilist omapära ja traditsioone. Lasteasutuse tegevus- ja päevakava kinnitab lasteasutuse direktor.
§ 8. Lasteasutuse direktor
(2) Lasteasutuse direktor:
1) juhib lasteasutust ja tagab tulemusliku töö lasteasutuses koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga;
2) teeb tehinguid varaga õigusaktidega kehtestatud korras;
3) vastutab lasteasutuse arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbekohase kasutamise eest;
4) esitab kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteasutuse õppe- ja kasvatus-tegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest;
5) teatab kirjalikult lasteasutuse majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelvalveorgani tehtud ettekirjutusest;
6) koostab lasteasutuse eelarve projekti ja esitab selle vallavalitsusele;
7) koostab ja kehtestab kodukorra ja lasteasutuse töötajate ametijuhendid;
8) sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingud lasteasutuse töötajatega;
9) on lasteasutuse seadusjärgne esindaja.
(3) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise korra kehtestab, konkursi kuulutab välja ja viib läbi vallavalitsus.
(4) Direktoriga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingu vallavanem või tema
volitatud ametiisik.
§ 9. Lasteasutuse hoolekogu
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kes jälgib õppe- ja kasvatustegevuse vastavust laste arengule ja huvidele, toetab paremate tingimuste loomist lasteasutuses ning teeb koostööd lasteasutuse personaliga. Hoolekogu:
6) hoolekogul on õigus saada direktorilt ning vallavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni;
7) otsustab teisi seadusega või vallavolikogu otsusega hoolekogu pädevuse antud küsimusi;
8) oma töö korraldamiseks valib liikmete hulgast esimehe ja tema asetäitja.
(3) Lasteasutuse hoolekogu koosseisu kuuluvad õpetajate esindaja, iga rühma vanemate esindaja ja vallavalitsuse esindaja. Lasteasutuse pedagoogiline nõukogu nimetab hoolekogu koosseisu õpetajate esindaja. Lasteasutuse kõigi rühmade vanemad valivad hoolekogu koosseisu oma esindaja.
(4) Lasteasutuse hoolekogu koosseisu kinnitab direktor. Hoolekogu koosseis kinnitatakse üheks õppeaastaks.
§ 10. Laste ja vanemate õigused ja kohustused
1) vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale;
2) lasteasutuse päevakavas ja tegevuskavas ettenähtule;
3) eakohasele ja tervislikule toidule;
4) osaleda võimalusel huviringitöös;
5) pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel;
6) saada logopeedi nõustamist;
7) õigus esmaabile ja tervishoiuspetsialisti nõustamisele.
(2) Lapsel on kohustus:
1) osaleda õppe- ja kasvatustöös;
2) täita lasteasutuse päevakava ja rühma kodukorda.
2) nõuda vajalike tingimuste loomist laste mitmekülgseks arenguks ja kasvatamiseks;
3) tagama vanematele kehtestatud kulude katmise;
4) teatama õigeaegselt lapse puuduma jäämisest ja lasteasutusse taastulekust.
§ 11. Õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused
(1) Lasteasutuse töötajad on pedagoogid, tervishoiuspetsialist, toitlustusspetsialist ja majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad.
(2) Lasteasutuse töötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse käesolevas põhimääruses, töölepingus, ametijuhendis ja töökorralduse reeglites. Lasteasutuse koosseisu määrab lasteasutuse direktor lähtuvalt haridus- ja teadusministri poolt kehtestatud miinimumkoosseisust.
(3) Pedagoogid on: õpetaja, direktor, õppealajuhataja ning teised õppe- ja kasvatusalal töötavad isikud.
(4) Pedagoogide õigused ja kohustused on:
1) luua tingimused laste kasvatamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega;
2) hoolitseda laste elu ja tervise eest lasteasutuses;
3) nõustada lasteasutuses käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas alaliselt elavate lasteaias mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes;
4) osaleda lasteasutuse pedagoogilise nõukogu ja erinevate töörühmade töös;
5) õigus teha ettepanekuid õppe- ja kasvatustöö korraldamiseks ja parendamiseks.
(5) Lasteasutuse teiste töötajate õigused ja kohustused on:
1) tagada lasteasutuses majanduslik nõuetekohane teenindamine, pedagoogide abistamine ja häireteta töö;
3) osaleda lasteasutuse päevakava koostamises;
4) nõustada vanemaid ja pedagooge lapse tervisega seotud küsimustes;
5) õigus teha ettepanekuid lasteasutuse majandamise valdkonnas ja osaleda erinevate töörühmade töös;
6) tagada laste tervise kaitse ja informeerida lapse tervisehäiretest vanemaid.
6. peatükk Lasteasutuse majandamise ja asjaajamise alused
§ 12. Lasteasutuse rahastamine
(1) Lasteasutusel on oma eelarve. Lasteasutuse eelarve tulud moodustuvad eraldistest riigi- ja vallaeelarvest, laekumistest eraõiguslikelt juriidilistelt isikutelt, annetustest, projektis osalemisest ning vanemate poolt kaetavast osast.
(2) Lasteasutus kasutab ja käsutab oma rahalisi vahendeid õigusaktides kehtestatud korras.
(1) Lasteasutuse vara moodustavad talle sihtotstarbeliseks kasutuseks vallavara valitseja poolt antud maa, hooned ja rajatised, inventar ning õppe- ning kasvatustööks vajalikud vahendid.
(2) Lasteasutuse varaks on ka annetuste, kingitustena ja projektides osalemisega saadud vara.
(3) Lasteasutus kasutab ja käsutab lasteasutuse vara Kadrina vallavolikogu ja -valitsuse õigusaktides kehtestatud korras ja tingimustel.
(4) Lasteasutuse vara ja rahaliste vahendite kasutamist kontrollib vallavalitsus.
§ 14. Lasteasutuse asjaajamine
(1) Lasteasutuse dokumendihalduse korraldamiseks kehtestab asjaajamiskorra lasteasutuse direktor.
(2) Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse alaste dokumentide täitmine ja pidamine toimub haridus- ja teadusministri kehtestatud korras.
7. peatükk Lasteasutuse ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Lasteasutuse ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Kadrina vallavolikogu.
(2) Lasteasutuse ümberkorraldamist ja tegevuse lõpetamist korraldab vallavalitsus, kes teavitab ümberkorraldamisest ja tegevuse lõpetamisest seaduses sätestatud isikuid ja asutusi ning teeb muid toiminguid, mis on vajalikud ümberkorraldamiseks ja tegevuse lõpetamiseks
(3) Lasteasutuse tegevuse lõpetamisel tagab vallavalitsus lastele võimaluse jätkata lasteaia teenuse kasutamist teises lasteaias.
8. peatükk Lasteasutuse põhimäärus ja arengukava
§ 16. Lasteasutuse põhimääruse muutmine
Lasteasutuse põhimääruse ja selle muudatused kehtestab vallavolikogu.
§ 17. Lasteasutuse arengukava
(1) Lasteasutuse arengukava koostatakse vähemalt kolmeks aastaks. Arengukava peab mis tahes aastal hõlmama vähemalt kolme eelseisvat aastat pedagoogide täienduskoolituse ja lasteasutuse tegevuskava osas. Arengukava ja selle muudatused kinnitab Kadrina vallavolikogu.
(2) Arengukava ja selle muudatuste ettevalmistamise algatab lasteasutuse direktor. Ettevalmistamisse tuleb kaasata hoolekogu, pedagoogiline õppenõukogu ning eksperdid lasteasutusest või väljastpoolt lasteasutust. Hoolekogu ja pedagoogiline nõukogu osalevad arengukava ja selle muudatuste ettevalmistamises esindajate kaudu. Arengukava ja selle muudatused esitab lasteasutuse direktor enne kinnitamist arvamuse andmiseks lasteasutuse hoolekogule ja pedagoogilisele nõukogule. Arvamus antakse kirjalikult hiljemalt 21 päeva jooksul.
(3) Arengukava muutmine toimub arengukavas sätestatud korras.
(4) Direktor avalikustab arengukava lasteasutuse veebilehel.
§ 18. Määruse rakendamine ja jõustumine
(2) Tunnistatakse kehtetuks Kadrina Vallavolikogu 1999. aasta 14. juuli otsus nr 24 “Kadrina Lasteaed Sipsik põhimäärus”.


text:
III-2/1-32/94 Riigikohus 13.09.1994
III-2/1-43/95 Riigikohus 14.09.1995
3-2-1-83-96 Riigikohus 20.06.1996
TsKS § 57 lg 1 näeb ette pooltele tagajärje kohtukulude nimekirja mitteesitamise eest, kuid ei keela esimese astme kohtul kohtukulude väljamõistmist.
hoidja kohustused ja vastutus
TsK § 426 lg 1 p 1 kohaselt vastutab hoidja vara kaotsimineku ja puudujäägi eest kaotsiläinud või puudujääva vara väärtuse ulatuses ka siis, kui hoiusuhe on TsK § 431 järgi tekkinud seaduse põhjal.
3-2-3-5-96 Riigikohus 06.03.1996
Advokaadi abi eest kulude väljamõistmisel pankrotimenetluses tuleb rakendada tsiviilkohtupidamise seadustiku sätteid, sest PankrS § 2 lg. 2 ei tulene teisiti
3-2-1-49-97 Riigikohus 09.06.1997
Pärast asjaolude tuvastamist saab kohus otsustada, millist seadust tuleb kohaldada. Otsuses tuleb põhjendada kohtukulude jaotust poolte vahel (TsKS § 228 lg 1).
3-2-1-4-00 Riigikohus 13.01.2000
Hinnaga hagis mõistab kohus hagejalt välja vajalikud ja põhjendatud kulud kostjale tema esindajana asjast osavõtnud advokaadi abi eest kuni viis protsenti hagi rahuldamata jäetud osast (TsMS § 61 lg 1 p1).
3-2-1-89-00 Riigikohus 04.10.2000
Apellatsioonikohus ei rahuldanud hageja nõudeid ja rahuldas kostja nõude töölt sunnitud puudumise aja eest palga saamiseks. Seega ei olnud põhjendatud kohtukulude jätmine poolte enda kanda, vaid apellatsioonikohus pidi juhinduma TsMS § 60 lg-s 1 sätestatust.
Kassatsioonikaebuses ei ole õigust muuta hagi alust ega eset ja esitada nõudmisi, mida ei ole varem esitatud (TsMS § 353 lg 2).
3-2-1-147-00 Riigikohus 19.12.2000
TsMS § 60 lg 1 kohaselt mõistab kohus poole taotlusel, kelle kasuks otsus tehti, teiselt poolelt selle poole kasuks välja vajalikud ja põhjendatud kohtukulud. Kohtukuludeks on TsMS § 46 järgi riigilõiv ja asja läbivaatamiskulud. Asja läbivaatamiskulude hulka kuulub TsMS § 52 p 1 järgi eksperditasu.
3-2-1-6-01 Riigikohus 24.01.2001
Kohus mõistab TsMS § 60 lg 1 kohaselt poole taotlusel, kelle kasuks on otsus tehtud, teiselt poolelt selle poole kasuks välja vajalikud ja põhjendatud kohtukulud. Selle paragrahvi lõikes 1 sätestatut kohaldatakse TsMS § 60 lg 2 kohaselt ka siis, kui pool, kelle kahjuks on otsus tehtud, oli vabastatud kohtukulude tasumisest riigituludesse.
3-2-1-99-01 Riigikohus 19.06.2001
Valides hagi osalisel rahuldamisel TsMS § 60 lg-s 1 sisalduva kohtukulude jaotamise kahe võimaluse vahel, tuleb muuhulgas arvestada ka hagi rahuldatud ja rahuldamata jäetud osa proportsioone, sättes sisalduvat võimalust ei või kohus suvaliselt kohaldada. Kuna vaidlusaluses asjas on hagi rahuldatud ja rahuldamata osa suurusjärk oluliselt erinev, on põhjendatum rakendada TsMS § 60 lg 1 sisalduvat põhimõtet, mille kohaselt hagi osalisel rahuldamisel mõistetakse kohtukulud hagejale võrdeliselt rahuldatud nõude suurusega, kostjale aga võrdeliselt selle osaga, milles hagi rahuldamata jäeti.
3-2-1-160-01 Riigikohus 19.12.2001
Apellatsioonikohus on rikkunud TsMS § 330 lg-s 4 otsuse põhjendavale osale kehtestatud nõudeid. Apellatsioonikohus pole motiveerinud hageja väidete tagasilükkamist, apellatsioonikohtu enda seisukohad on osaliselt vastuolulised.
Kohtukulude jaotamisel tuleb arvestada seda, kelle suhtes hagi rahuldati või rahuldamata jäeti. Ainuüksi see, et isik osaleb menetluses kostjana, ei anna alust temalt kohtukulude väljamõistmiseks, kui ta pole teinud vaidlustatud tehinguid.
Tunnustades heauskse omandamise võimalust, tunnustab AÕS § 95 lg 1 ka mitteomaniku sõlmitud asjaõiguslepingut. AÕS § 95 lg 1 järgi õigustamata isiku poolt omandiõiguse üleandmine ei kujuta endast sundvõõrandamist PS § 32 lg 1 mõttes. Heauskne omandamine on võimalik läbi AÕS § 92, 93 ja 94. Tuvastanud heauskse omandamise eeldused, tuleb kohtul võtta seisukoht, kas asja omandaja oli korteri omandamisel pahauskne. Asja omandada sooviv isik peab olema heauskne nii asjaõiguslepingu sõlmimise ajal kui ka tegeliku võimu saamise ajal. Tuvastatuks loetud asjaolude kohaselt on omanik korteri üürileandmisega vabatahtlikult loobunud tegelikust võimust korteri üle, see on tema valdusest välja läinud tema tahte kohaselt ning puudub alus AÕS § 95 lg 3 kohaldamiseks.
AÕS §-de 36 lg 3 ja 39 lg 3 kohaselt otsustakse selle üle, kas isik on kaotanud või saanud tegeliku võimu asja üle, asjaolude alusel. Kohtu poolt tuvastatuks loetud asjaoludel ei saa hagejat pidada eluruumi otseseks valdajaks ainuüksi seetõttu, et ka temal olid korteri võtmed, korteris on tema asjad, ta ei andnud üürniku kasutusse keldriboksi, korteri aadressile tuleb tema post ning ta tasub korteri halduskulud ja kommunaalkulud. Otsene valdus eluruumile seondub tegeliku võimuga selle üle.
3-2-1-66-02 Riigikohus 23.05.2002
Vastavalt TsMS § 60 lg-le 1 mõistetakse hagi osalisel rahuldamisel kohtukulud hagejale võrdeliselt rahuldatud nõuete suurusega.
Korteriühistu nõudis kostjalt 1998. a juulist kuni detsembrini viivist maksete mittetähtaegse tasumise eest. Korteriühistu (endine elamuühistu Kaevur) kanti mittetulundusühistute ja sihtasutuste registrisse 15.12.1998. Kuni selle kuupäevani oli viivise arvutamise aluseks elamuühistu Kaevur põhikiri.
3-2-1-106-02 Riigikohus 23.10.2002
Hagi erinevate kostjate vastu rahuldati, mistõttu on TsMS § 60 lg-s 1 sätestatuga vastuolus ringkonnakohtu otsus jätta kohtukulud hageja kanda.
Tulenevalt ES § 14 lg-st 1 ja 2 kuulub elamu elamuühistule ja elamuühistu liikmed kasutavad ühistule kuuluvas elamus vastavalt osamaksu suurusele tema valdusse antud omaette korterit. Elamuühistu liige ei ole tema kasutuses oleva korteri omanik, kuid talle kuulub ES § 21 lg 1 jägi osamaksu võõrandamise õigus.
Ringkonnakohus ei ole otsuses analüüsinud hageja esitatud tõendit ning rikkunud sellega TsMS § 330 lg-s 4 sätestatut. Kohus ei pea alati andma hinnangu kõikidele apellatsioonkaebuses esitatud väidetele - kui kohus leiab mõnda asjaolu analüüsides, et hagejal puudub kohtusse pöördumise alus, so õiguskaitsevajadus (TsMS § 4 lg 1), ei pea kohus hindama ülejäänud väiteid.
Õigusvastaselt võõrandatud vara nõudeõiguse pärimine puudutab kohaliku omavalitsuse kui omandireformi kohustatud subjekti õigusi ja kohustusi, kui hooned on antud linna munitsipaalomandisse. Ringkonnakohus peab võtma seisukoha, kas linna õigusi ja kohustusi puudutab vaidlusaluse pärimisõiguse tunnistuse väljaandmine ja selle alusel pärandavara pärimine. Kuna ORAS § 16^1 lg 1 on seadusjõus alates 02.03.1997, siis tuleb õigusvastaselt võõrandatud vara nõudeõiguse pärimisele kohaldada pärandi avanemise ajal kehtinud tsiviilseaduste sätteid. TsK § 571 lg 1 kohaselt määrati pärimissuhted kindlaks selle maa seaduse kohaselt, kus oli pärandaja viimane alaline elukoht. Õigusvastaselt võõrandatud vara pärijatena käsitletakse ORAS §-s 8 tähendatud isikuid.
3-2-1-25-03 Riigikohus 19.03.2003
TsMS §-de 60 ja 61 sõnastus ei välista võimalust, et poole palvel, kelle kasuks kohtukulud välja mõistetakse, kantakse raha üle isikule, kes ei ole protsessiosaline. Ringkonnakohus oleks pidanud otsuse resolutsioonis märkima, et kohtukulud mõistetakse välja kostja kasuks, kuid need tuleb üle kanda Tallinna linnale. Selline otsus ei anna protsessis mitteosalenud isikule õigust nõuda kohtukulude osas sundtäitmist.
ES § 33 lg 1 p 4 näol on tegemist erandiga üldisest normist (ES § 32 lg 1), mille kohaselt on lepingut nõuetekohaselt täitnud üürnikul eesõigus sõlmida uus üürileping. Selline erand peab üürilepingus olema selgelt väljendatud. Üürileandja soovi välistada üürniku eesõigus uue lepingu sõlmimiseks oleks saanud selgelt reguleerida näiteks konkreetse viitega ES § 33 lg 1 p-le 4.
3-2-1-132-03 Riigikohus 05.11.2003
TsMS § 238 lg 1 p 3 kohaselt võib asja otsustanud kohus teha protsessiosalise taotlusel või omal algatusel täiendava otsuse, kui kohus ei ole vaatamata poole taotlusele lahendanud kohtukulude jaotamist. Menetlusökonoomia põhimõttest lähtuvalt peavad TsMS § 238 lg 1 ja 2 silmas võimalust, et otsuse teinud kohus ise saaks teha täiendava otsuse. See ei välista poolte õigust vaidlustada apellatsioonkaebuses või kassatsioonkaebuses eelmise astme kohtu otsust seetõttu, et kohus on jätnud kohtukulud jaotamata.
Jättes üheselt ja selgelt otsustamata, kas linnakohtu otsus kostjalt välja mõistetud riigilõivu osas tuleb jätta muutmata, rikkus ringkonnakohus TsMS § 231 lg 5 ja § 60 lg 1.
Ringkonnakohus oleks pidanud võtma otsuses seisukoha vastuapellatsioonkaebuselt tasutud riigilõivu väljamõistmise kohta. Samuti oleks ringkonnakohus pidanud üheselt ja selgelt otsustama, kas linnakohtu otsus kostjalt välja mõistetud riigilõivu osas tuleb jätta muutmata.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 57
§ 426
§ 431
Riigikohus
§ 2
Riigikohus
kohus
§ 228
Riigikohus
kohus
§ 61
Riigikohus
§ 60
§ 353
Riigikohus
§ 60
kohus
§ 46
§ 52
Riigikohus
Kohus
§ 60
§ 60
Riigikohus
§ 60
kohus
§ 60
Riigikohus
§ 330
§ 95
§ 95
§ 32
§ 92
§ 95
Riigikohus
§ 60
Riigikohus
§ 60
§ 14
§ 21
§ 330
Kohus
kohus
§ 4
kohus
§ 16
§ 571
Riigikohus
§ 33
§ 32
§ 33
Riigikohus
§ 238
kohus
kohus
§ 238
kohus
kohus
§ 231
§ 60


text:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.12.2008. a direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel art-st 11 tuleneb, et VSS § 7 lg 2 ja § 7^4 kohaldamisel tuleb igal üksikjuhtumil kaaluda, kas sissesõidukeeld kehtestada ja milline sissesõidukeelu kestus on asjaolusid arvestades proportsionaalne (vt pikemalt RKHK otsus nr 3-17-1545/81, p 34). Direktiivi art 12 lg 1 kohustab mh põhjendama sissesõidukeelu aluseks olevaid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid (esimene lause). Teavet faktiliste asjaolude kohta võib piirata, kui riigisiseste õigusaktide kohaselt on võimalik piirata teabe saamise õigust, eelkõige riigi julgeoleku, riigikaitse ja avaliku korra kaitseks ning kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks (teine lause). (p 13) VSS § 7^1 lg 1 nägi vaidlusaluse ettekirjutuse tegemise ajal ette, et lahkumisettekirjutust ja selles kohaldatavat sissesõidukeeldu põhjendatakse ulatuses, mis ei ole vastuolus riigi julgeolekuhuvidega. Seega võimaldas Eesti õigus jätta põhjendused esitamata oluliselt kitsamatel alustel, kui direktiivi 2008/115/EÜ art 12 lg 1 teises lauses on selleks liikmesriikidele võimalus antud. VSS § 7^1 lg-s 1 sätestatud piirang, et vaid julgeolekuhuvides võis põhjendamisest loobuda, oli PPA-le järgimiseks siiski kohustuslik. Seda ei väära ka asjaolu, et pärast 15.03.2019 jõustunud VSS § 7^1 lg 1 muudatusi on PPA-l võimalik jätta põhjendused esitamata oluliselt laiematel alustel. (p 14) Sissesõidukeelu kohaldamist ja selle kestust tuli põhjendada, arvestades VSS § 7^1 lg-s 1 sätestatud erandivõimalust. (p 15) PPA-l on kaalumiskohustus nii sissesõidukeelu kestuse määramisel kui ka küsimuses, kas sissesõidukeeldu üldse kohaldada. (p 21)
VSS § 7^1 lg 1 nägi vaidlusaluse ettekirjutuse tegemise ajal ette, et lahkumisettekirjutust ja selles kohaldatavat sissesõidukeeldu põhjendatakse ulatuses, mis ei ole vastuolus riigi julgeolekuhuvidega. Seega võimaldas Eesti õigus jätta põhjendused esitamata oluliselt kitsamatel alustel, kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.12.2008. a direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel art 12 lg 1 teises lauses on selleks liikmesriikidele võimalus antud. VSS § 7^1 lg-s 1 sätestatud piirang, et vaid julgeolekuhuvides võis põhjendamisest loobuda, oli PPA-le järgimiseks siiski kohustuslik. Seda ei väära ka asjaolu, et pärast 15.03.2019 jõustunud VSS § 7^1 lg 1 muudatusi on PPA-l võimalik jätta põhjendused esitamata oluliselt laiematel alustel. (p 14) Sissesõidukeelu kohaldamist ja selle kestust tuli põhjendada, arvestades VSS § 7^1 lg-s 1 sätestatud erandivõimalust. (p 15) PPA-l on kaalumiskohustus nii sissesõidukeelu kestuse määramisel kui ka küsimuses, kas sissesõidukeeldu üldse kohaldada. (p 21) RVastS § 3 lg 3 p 1 sätestab, et haldusakti võib jätta kehtetuks tunnistamata, kui rikutud menetlus- või vorminõue ei võinud mõjutada asja otsustamist. Kolleegium on möönnud selle põhimõtte kohaldamise võimalikkust haldusakti põhjendamisvigade korral, jättes haldusakti põhjendamisveale vaatamata jõusse. Seda aga juhul, kui haldusorgan esitab piisavad põhjendused tagantjärele kohtumenetluses ning kohus on veendunud, et haldusorgan lähtus samadest kaalutlustest ka tegelikult otsuse tegemisel. Tõendamiskoormus küsimuses, kas põhjendus haldusakti andmisel eksisteeris ja kas sellega arvestati, lasub haldusorganil (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-29-12, p 20). (p 23, vt ka p-d 24 ja 25)

matches:
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 3
kohus


text:
archive-ee.com: president.ee - 72. Riigikontrolli seaduse ja õiguskantsleri seaduse muutmise seadus
72. Riigikontrolli seaduse ja õiguskantsleri seaduse muutmise seadus
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7227-72-riigikontrolli-seaduse-ja-oiguskantsleri-seaduse-muutmise-seadus/index.html (2015-12-03)
67. Kohtunikuks nimetamine
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7173-67-kohtunikuks-nimetamine/index.html (2015-12-03)
66. E. Haabsaare kohtunikuametist vabastamine
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7147-66-e-haabsaare-kohtunikuametist-vabastamine/index.html (2015-12-03)
62. Eesti Vabariigi ja Araabia Ühendemiraatide vahelise tulumaksudega topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise lepingu ratifitseerimise seadus
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7143-62-eesti-vabariigi-ja-araabia-uehendemiraatide-vahelise-tulumaksudega-topeltmaksustamise-vaeltimise-ning-maksudest-hoidumise-tokestamise-lepingu-ratifitseerimise-seadus/index.html (2015-12-03)
61. Kaupade piirikontrolli tingimuste kooskõlastamise rahvusvahelise konventsiooni 8. lisa heakskiitmise seadus
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7142-61-kaupade-piirikontrolli-tingimuste-kooskolastamise-rahvusvahelise-konventsiooni-8-lisa-heakskiitmise-seadus/index.html (2015-12-03)
volitamine seaduses sätestamata piirangute kehtestamiseks on põhiseadusvastane põhiseadusvastane oleks ka selle volitusnormi alusel antav praeter legem määrus Riigikohtu praktika on selles küsimuses olnud järjekindel vt nt RKPJKo 24 12 2002 3 4 1 10 02 02 07 2007 3 4 1 2 07 jpt Ülikooliseaduse kavandatavate muudatustega 501 lg 5 soovitakse jätta valitsuse otsustada tingimused mille täitmisest sõltub ülikooli riigieelarveline rahastamine õppetöö ulatuse kvaliteedi ja tulemuslikkuse indikaatorid indikaatorite abil mõõdetavate nõuete täitmise mõju tegevustoetuse suurusele jms Ülikooli tegevustoetuse mahu määramise aluseks olevad nõuded ning nõuete täitmise ja raha eraldamise seos on ülikooli autonoomia piirangu tegelikuks sisuks Järelikult saab need kehtestada üksnes Riigikogu Erarahastuse kaasamise sisuline keelamine eestikeelse õppe läbiviimisel samaaegselt ülikoolile antava riikliku rahastamise tingimuste otsustamise volitamisega valitsusele seab ülikoolid valitsusest otsesesse sõltuvusse tekitades seega olukorra mille eest kaitsmine on PS 38 lg 2 eesmärk Kui PS nõuab piirangute kehtestamist seadusega siis on sellel sisuline mitte pelk vormiline mõte Seaduse vastuvõtmisel muutmisel ja kehtetuks tunnistamisel on ette nähtud pikem oluliselt enam osapooli ka parlamendi opositsiooni kaasav ning põhiseaduspärasuse eelkontrollile allutatud menetlus Seepärast ei saa põhiseadust tõlgendada nii et seaduse asemel võib piirangute kehtestamiseks kasutada ka määrust Seaduse ja määruse vastuvõtmisel on põhimõtteline vahe Loomulikult ei ole ega saagi olla ülikooli autonoomia piiramatu ent piirangud ei tohi PS 38 lg 2 kohaselt moonutada ülikooli olemust nt muuta ülikooli sisuliselt täidesaatva võimu riigiasutuseks ja need saab seada vaid Riigikogu seadusega 2 Ülikooliseaduse kavandatava 56 lg 19 ja rakenduskõrgkooli seaduse 32 lg 24 keelatakse ülikoolil ja rakenduskõrgkoolil lubada akadeemilisel puhkusel oleval üliõpilasel sooritada eksameid ja arvestusi juba alates 1 jaanuarist 2013 s o enne tasuta kõrghariduse süsteemi jõustumist Õppekulusid hüvitamata õppimise õigus tekib kõikidele eesti keeles õppivatele üliõpilastele sõltuvalt õppima asumise ajast kas 2013 või 2016 aasta sügissemestrist Kavandatav 56 lg 19 piirab ebaproportsionaalselt nii PS 38 lg 2 kaitstud ülikooli õigust korraldada õppetööd parimal võimalikul moel kui ka üliõpilase õigust korraldada oma õpinguid Taoline piirang võib olla põhiseaduspärane juhul kui õppimine on õppemaksuta ja vajaduspõhiselt toetatud ning kui see meede loetakse õppekava läbimise kiirendamise parimaks mõeldavaks s o proportsionaalseks abinõuks Enne seaduse jõustumist õpinguid alustanud üliõpilaste suhtes eriti nende suhtes kes tasuvad õppe eest samuti ülikoolide suhtes kes korraldavad nimetatud üliõpilasete õppekava täitmist on taolise piirangu sisseseadmine sõnamurdlik ja ebaproportsionaalne seega vastuolus õigusriigi põhimõttest tuleneva õiguskindluse põhimõttega PS 10 proportsionaalsuse põhimõttega PS 11 ja ülikooli autonoomiast tulenevate tagatistega PS 38 lg 2 3 Lahendamist vajavad ka probleemid õppekulude hüvitamise sätetes 3 1 Seaduses on jäetud lahtiseks nõutavate õpitulemuste mittesaavutamise korral õppekulude osalise katmise alused ja kord Ülikooliseaduse kavandatava 133 lg 1 p 1 kohaselt Õppekulude hüvitamist ei ole õigust nõuda üliõpilaselt kes õpib õppekaval mille õppekeel on eesti keel ja täidab õppekava kumulatiivselt kõikide semestrite lõikes Taolise lause mõistmiseks on mitu võimalust Kõige loogilisem neist on et õppekulude hüvitamise nõudmise alus tekib alles pärast nominaalse õppeaja lõppu Sellist arusaama toetab kehtiva seaduse 23 lg 1 ja kavandatava 23 lg 2 sõnastus Kavandatavat 133 lg 11 silmas pidades näib siiski võimalik ka tõlgendus mille kohaselt tuleb asuda õppekulusid osaliselt hüvitama juba pärast esimest
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7136-59-quelikooliseaduse-rakenduskorgkooli-seaduse-ja-teiste-seaduste-muutmise-seaduseq-vaeljakuulutamata-jaetmine/index.html (2015-12-03)
53. P. Jahilo nimetamine ja G. Kalmeti tagasikutsumine
Presidendi kantselei ametlikud teated Avaldused Presidendi avaldused ja ühisavaldused koos Riigikogu esimehe ja peaministriga Intervjuud artiklid President Ilves Eesti ja välismeedias Bibliograafia Presidendi trükis ilmunud kõned artiklid ja intervjuud presidendi tegevuse kajastused ja kirjutised tema kohta Videod Videosalvestused riigipea kõnedest pöördumistest intervjuudest ja muudest sündmustest Fotoalbum Pildialbumid sündmuste kaupa Iseseisvusmanifest Vastu võetud Eesti Maapäeva Vanemate Nõukogu poolt 1918 Põhiseadus Eesti Vabariigi põhiseadus vastu võetud 28 juunil 1992 Sümbolid Eesti lipp riigivapp ja hümn ning sümboolikat käsitlevad õigusaktid Eesti Viited teistele riiklikele institutsioonidele kodanikuportaalile rahvusringhäälingule Eesti riigipead Riigipead alates aastast 1918 läbi okupatsiooniaastate kuni iseseisvuse taastamiseni Otsused 27 08 2012 163 A Hilpuse nimetamine ja R Oidekivi tagasikutsumine 27 08 2012 162 S Kannikese nimetamine ja L Lepiku tagasikutsumine 27 08 2012 161 S Tiigi nimetamine ja A Hilpuse tagasikutsumine 27 08 2012 160 M Knapsile riikliku autasu andmine 14 08 2012 159 Euroopa Liidu toimimise lepingu muudatuse ratifitseerimise seadus 30 07 2012 158 S Tiigi nimetamine ja A Hilpuse tagasikutsumine 30 07 2012 157 G Antsu nimetamine ja K Saarsalu Layachi tagasikusumine 30 07 2012 156 G Antsu nimetamine 30 07 2012 155 A Unga nimetamine 30 07 2012 154 A Unga nimetamine Reset 53 P Jahilo nimetamine ja G
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7109-53-p-jahilo-nimetamine-ja-g-kalmeti-tagasikutsumine/index.html (2015-12-03)
48. Riiklike autasude andmine
ja tunnustab Eesti Vabariik teenetemärkidega inimesi kelle pühendumus erinevatel elualadel on olnud paljudele teistele julgustuseks ja innustuseks Nende töö ja tegevus on muutnud Eestit paremaks edukamaks turvalisemaks ning mõnigi kord on teenetemärgi saaja ilmutanud seejuures vaprust Seoses iseseisvuspäevaga ja Eesti riigile osutatud teenete tunnustamiseks annan riiklikud autasud järgmiselt Riigivapi III klass Urmas Paet välisminister Valgetähe III klass Kaido Höövelson sumomaadleja Rein Munter tehnikateadlane Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor Mare Taagepera avastusõppe edendaja Eesti Metsaülikooli arendaja Toomas Vint kunstnik ja kirjanik Valgetähe IV klass Hannes Altrov klarnetimängija Eesti Muusikaakadeemia professor Rein Einasto geoloog Tallinna Tehnikakõrgkooli professor Kuulo Kalamees seeneteadlane Tartu Ülikooli emeriitprofessor Mati Karmin skulptor Avo Keel võrkpallitreener Toomas Kiho ajakirja Akadeemia peatoimetaja Maarja Kruusmaa biorobootika arendaja Tallinna Tehnikaülikooli professor Enn Loigu keskkonnateadlane Tallinna Tehnikaülikooli professor Olav Maran kunstnik Silver Meikar ühiskonnaelu edendaja Ain Mäesalu arheoloog Tartu Ülikooli õppejõud Laine Mägi näitleja ja õpetaja Ülo Niinemets keskkonnateadlane Eesti Maaülikooli professor Tõnu Oja näitleja Jaak Peebo keeleteadlane Nikolai Petrovitš ettevõtja põlevkivitööstuse arendaja Jakob Proovel maadlustreener Toivo Ülo Raun ajaloolane Indiana Ülikooli professor Ameerika Ühendriigid Toomas Rein arhitekt Tarmo Rüütli jalgpallitreener Daniel Erik Schaer diplomaat Jaak Sulg ettevõtluse edendaja Ants Tael tantsuõpetaja Mati Vetevool ettevõtluse edendaja Valgetähe V klass Uno Aan kohaliku elu edendaja Eve Alttoa konservaator kunstiteadlane Helle Mai Enniko ametiühingutegelane Igor Gontšarov Eesti Moldova suhete edendaja Moldova Vladimir Juškin Balti Vene uuringute Keskuse direktor Hele Kiisel õpetaja ja hariduselu edendaja Else Jannike Kuum Eesti Norra suhete edendaja Helle Mare Kõmmus rahvakultuuri edendaja Peeter Langovits pressifotograaf Meeli Leeman ettevõtluse edendaja Loit Lepalaan kohaliku elu edendaja dirigent Mart Noorma teaduse populariseerija Tartu Ülikooli õppejõud Jaanus Nõgisto muusik ja telerežissöör Vladimir Ossipov õpetaja Erich Perner jalgrattatreener Õnne Pollisinski ujumistreener invaspordi arendaja Eve Rohtla ajakirjanik Vaiko Sepper raamatukogunduse edendaja Aino Siirak õpetaja õpikute koostaja Külli Sulg eestluse hoidja Venemaal Raul Talmar dirigent Ants Tarraste kutseõpetuse edendaja Heino
Original URL path: https://president.ee/et/ametitegevus/otsused/7047-48-riiklike-autasude-andmine/index.html (2015-12-03)

matches:
PS 38
PS 38
PS 38
PS 10
PS 11
PS 38


Metsateatisel esitatavate andmete loetelu, metsateatise vorm, esitamise, tagastamise, registreerimise ja menetlemise kord ning tähtajad – Riigi Teataja
Metsateatisel esitatavate andmete loetelu, metsateatise vorm, esitamise, tagastamise, registreerimise ja menetlemise kord ning tähtajad
Metsateatisel esitatavate andmete loetelu, metsateatise vorm, esitamise, tagastamise, registreerimise ja menetlemise kord ning tähtajad - sisukord
§ 1 Metsateatisega esitatavad andmed
§ 2 Metsateatise vorm
§ 3 Metsateatise esitamine ja menetlemine
§ 4 Metsateatise menetluse peatamine
§ 5 Metsateatise tagastamine
§ 6 Metsateatise registreerimine otse metsaregistris
§ 7 Metsateatise säilitamine
RT I, 28.06.2014, 169
Vastu võetud 26.06.2014 nr 27
Määrus kehtestatakse metsaseaduse § 41 lõike 6 alusel.
§ 1. Metsateatisega esitatavad andmed
(1) Metsateatisel esitatakse järgmised andmed:
1) metsaomaniku ja tema esindaja või kasutusvalduse korral kasutusvaldaja või tema esindaja nimi, isiku- või registrikood, posti ja e-posti aadress ning telefoninumber;
2) maaüksuse asukoha andmed: maakond, vald/linn, kinnistu number ja nimetus; riigimetsas metskonna nimi;
3) kavandatud raie või avastatud olulise metsakahjustuse asukoha andmed: katastriüksuse tunnus ning eraldise number, riigimetsas ka kvartali number;
4) kavandatav raieliik;
5) hinnanguline raiemaht;
6) avastatud olulise metsakahjustuse põhjus ja kahjustatud puuliik;
7) kavandatud raie või avastatud olulise metsakahjustuse pindala.
(2) Raiet kavandades või olulise metsakahjustuse avastamise korral maareformi seaduse § 31 lõikes 2 nimetatud maal märgitakse metsateatises katastriüksuse tunnuseks „00000:000:0000“. Metsateatisele lisatakse kohaliku omavalitsuse täitevorgani tõend maa tagastamise või ostueesõigusega erastamise taotluse puudumise kohta.
§ 2. Metsateatise vorm
Paberil ja digitaalselt allkirjastatuna esitatava metsateatise vorm on määruse lisas.
§ 3. Metsateatise esitamine ja menetlemine
(1) Metsateatis esitatakse Keskkonnaametile ühel metsaseaduse § 41 lõikes 4 nimetatud viisidest.
(2) Keskkonnaamet kontrollib esitatud metsateatise vastavust määrusega kehtestatud nõuetele kolme tööpäeva jooksul selle saamisest arvates. Kui metsateatis ei vasta nõuetele, tagastatakse see esitajale sama tähtaja jooksul, märkides ära teatise puudused ja nende kõrvaldamise võimalused.
(3) Keskkonnaamet kannab metsateatisega esitatud andmed metsaressursi arvestuse riiklikku registrisse (edaspidi metsaregister) kohe pärast esitatud metsateatise nõuetekohaseks tunnistamist.
(4) Keskkonnaamet kontrollib 15 tööpäeva jooksul nõuetekohase metsateatise saamisest kavandatud raie vastavust õigusaktidega kehtestatud nõuetele.
(5) Kui kavandatud raie kohta otsuse tegemine nõuab kooskõlastamist või metsaseaduse § 29 lõike 12 kohast metsakaitseekspertiisi, on Keskkonnaametil metsateatise kontrollimiseks aega kuni 30 tööpäeva.
(6) Kui raie on kavandatud alal, kus asub kohaliku omavalitsuse tasandil kaitstav loodusobjekt looduskaitseseaduse tähenduses, saadab Keskkonnaamet metsateatise kooskõlastamiseks loodusobjekti kaitse alla võtnud kohalikule omavalitsusele. Kooskõlastamise tähtaeg ei tohi olla lühem kui viis tööpäeva.
§ 4. Metsateatise menetluse peatamine
(1) Kui metsateatisega kavandatud raie hõlmab ala, mille kohta on looduskaitseseaduse kohaselt esitatud loodusobjekti kaitse alla võtmise ettepanek või algatatud kaitse alla võtmise menetlus, on Keskkonnaametil õigus peatada metsateatise menetlus vastavalt looduskaitseseaduse § 8 lõikele 6.
(2) Kui loodusobjekti kaitse alla võtmise või sellest keeldumise otsus on vastu võetud, teavitab Keskkonnaamet metsateatise esitajat ning jätkab menetlust, kui metsateatise esitaja ei ole soovinud menetluse lõpetamist või ei soovi esitada uut metsateatist.
§ 5. Metsateatise tagastamine
(1) Keskkonnaamet tagastab raiet lubava või keelava märkega metsateatise esitajale kas allkirja vastu, posti teel metsateatises märgitud aadressil, isiku ühest tuvastamist võimaldava elektroonilise kanali kaudu või e-posti teel digitaalallkirjaga kinnitatult.
(2) Keskkonnaamet võib põhjendatud juhtudel seada õigusaktidest lähtuvalt täiendavaid tingimusi metsateatisega kavandatud raie tegemiseks.
(3) Kui metsateatisega kavandatud raie ei ole lubatud, põhjendatakse seda kirjalikult, andes ühtlasi soovitusi tegevuse viimiseks vastavusse õigusaktidega.
(4) Kui metsateatisega on kavandatud rohkem kui üks töö, võib Keskkonnaamet väljastada metsateatise esitajale metsaregistri väljavõtte metsateatises kavandatud raiete kohta, mille asjus otsus on tehtud. Väljavõtte kinnitab metsateatist kontrollinud Keskkonnaameti ametnik allkirjaga.
§ 6. Metsateatise registreerimine otse metsaregistris
(1) Metsaomanik võib registreerida metsteatise kavandatavate uuendus- ja harvendusraiete kohta metsaregistri infosüsteemis seda Keskkonnaametile esitamata, kui on täidetud järgmised tingimused:
1) ala metsa inventeerimisandmed on eelnevalt avalikustatud vähemalt 30 päeva kestel;
2) ala ei asu kaitstaval loodusobjektil;
3) ala kohta ei ole looduskaitseseaduse § 8 alusel esitatud ettepanekut loodusobjekti kaitse alla võtmise kohta.
(2) Iga kavandatud raie kohta tuleb registreerida eraldi metsateatis.
(3) Metsateatis registreeritakse metsaregistri infosüsteemis isiku ühest tuvastamist võimaldava elektroonilise kanali kaudu.
(4) Metsateatise registreerimisel hindab kavandatud raie vastavust õigusaktide nõuetele metsaregistri infosüsteemi automaatkontroll.
(5) Kui kavandatud raie ei vasta õigusaktide nõuetele, kuvatakse metsaregistri infosüsteemis raie registreerimata jätmise põhjuste kirjeldus koos soovitustega edasiseks tegevuseks.
(6) Kui kavandatud raie vastab õigusaktidega kehtestatud nõuetele, registreeritakse metsateatis metsaregistris ning sellekohane teave kuvatakse metsaregistri infosüsteemis.
(7) Selle paragrahvi alusel registreeritud metsateatisega kavandatud raie õiguspärasuse eest vastutab metsateatise registreerija.
§ 7. Metsateatise säilitamine
(1) Paberil ja digitaalselt allkirjastatud e-posti teel esitatud metsateatist koos lisadega ja metsateatise kohta tehtud otsusega säilitatakse Keskkonnaametis kümme aastat metsateatise esitamisest.
(2) Isiku ühest tuvastamist võimaldava elektroonilise kanali kaudu esitatud metsateatist koos metsateatise kohta tehtud otsusega säilitatakse metsaregistris kümme aastat metsateatise esitamisest.
(3) Metsaregistris metsaomaniku enda registreeritud metsateatist säilitatakse metsaregistris kümme aastat registreerimisest arvates.
Keskkonnaministri 21. detsembri 2006. a määrus nr 83 „Metsateatise vorm ja esitamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
Lisa Metsateatis


text:
Ohutu ja tervist säästva töökeskkonna tagamisse peavad oma panuse andma nii töötaja kui tööandja. Seejuures on just tööandjal siin kaalukam roll, kuna erinevates töösuhteid, töötervishoidu ja -ohutust reguleerivates õigusaktidest tuleb tööandjale hulgaliselt kohustusi, mida täita. Kohustuse täitmata jätmisega võib aga kaasneda väga erinevaid tagajärgi, sh väärteovastutus.
Mainitud õigusaktid räägivad tööandja vastutusest, seejuures eristatakse füüsilise ja juriidilise isiku vastutust. Kuid kes ikkagi reaalselt saavad vastutada töösuhtes seadusest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest? Kas väärteomenetluse läbiviimine on võimalik äriühingu töötajate suhtes? Kas vastutust on võimalik välistada või piirata näiteks juhatuse liikme lepinguga? Kas töötajate tegevusest saab tuletada juriidilise isiku karistusõigusliku vastutuse?
Nagu märgitud, täidab juriidilisest isikust tööandja talle õigusaktidest tulenevaid kohustusi oma esindajate kaudu. Samuti on juriidiline isik võimeline rikkuma neid kohustusi oma esindajate kaudu. Vastupidine tõlgendus tähendaks, et juriidilisest isikust tööandja ei olegi kohustatud neid kohustusi täitma, kuna ta saab neid täita ainult esindaja vahendusel ja esindaja kohustust seadus ei sätesta. Ka tõlgendus, nagu poleks seaduses sätestatud väärtegude eest võimalik juriidilise isiku nimel tegutsenud füüsilist isikut vastutusele võtta, oleks kahtlemata ebaõiglane füüsilisest isikutest ettevõtjate suhtes ning muudaks õigusaktid raskesti kohaldatavaks. Nimelt, kui füüsilise isiku vastutust kehtestavad sätted kohalduksid ainult füüsilisest isikust tööandjale, oleks sisutu juriidilise isiku vastutust sätestav norm, sest kui ei ole võimalik tuvastada, et füüsiline isik on teo toime pannud, ei oleks ka võimalust omistada sama tegu juriidilisele isikule, kui tegu on toime pandud juriidilise isiku huvides.
2016. aasta kevadel analüüsis Tartu Maakohus tööandja esindaja vastutuse küsimust töö- ja puhkeaja nõuete rikkumisel. 25.04.2016 otsuses nr 4-16-465 on kohus märkinud: „Vaatamata asjaolule, et TLS §-des 125 lg 1 ja 126 lg 1 on ette nähtud just tööandja vastutus, on võimalik vastutusele võtta ka tööandja esindajat füüsilise isikuna. Võrreldes TLS 7. peatüki sätteid näiteks karistusseadustiku [KarS] eriosa sätete ülesehitusega, seisneb sarnasus selles, et ka KarS-is on paljudel juhtudel ette nähtud nii füüsiliste isikute vastutus ja sama teo eest ka juriidiliste isikute vastutus. Mitmesuguste ametialaste ja majandusalaste kuritegude eest saab vastutusele võtta vastavaid ametiisikuid. Kohus viitab siinkohal näiteks KarS §-le 3811, milles on ette nähtud vastutus raamatupidamise kohustuse rikkumise eest. Raamatupidamiskohustuslane on isik või asutus, kes on kohustatud korraldama raamatupidamist ja finantsaruandlust (Raamatupidamise seaduse § 2 lg 1). Samas täidab konkreetseid ülesandeid raamatupidamise ja finantsaruandluse korraldamisel konkreetne isik või organ, kes selleks on kohustatud tulenevalt kas seadusest (nt äriühingu juhatus) või asutuse siseselt kindlaksmääratud töökorraldusest. Raamatupidamise korraldamise nõuete rikkumise subjektiks saab olla isik, kellele on raamatupidamise korraldamise kohustus pandud seadusega (nt äriühingu juhatuse liige), samuti isik, kes teeb seda muu õigusakti alusel (nt raamatupidaja töölepingu seaduse alusel). Kohtu arvates saab eespoolkirjeldatud põhimõttest lähtuda ka käesoleval juhul. Kohus leiab, et M. R. Kaagvere Erikooli direktorina vastutas TLS-ist tulenevate töö- ja puhkeaja nõuetest kinnipidamise eest Kaagvere Erikooli Vastseliina tegevuskohas ja saab seetõttu kanda ka vastutust selles valdkonnas aset leidnud rikkumiste eest tööandja esindajana.”
Seega juhatuse liikmed peavad oma töös lähtuma neile seadusega pandud kohustustest (nt hoolsus- ja lojaalsuskohustus) ning neist kohustustest, mis võivad tuleneda ka juhatuse liikmega sõlmitud ametilepingust. Juhatuse liikme leping annab võimaluse mitte üksnes laiendada ja täpsustada juhatuse liikme vastutust, vaid ka sätestada selgemad reeglid juhatuse töökorraldusele, määrata kindlaks juhatuse liikmete vastutusvaldkonnad ja piirata rahaliselt, ajaliselt, raskusastmelt jms asjaolude poolest juhatuse liikme vastutust.
Seejuures tsiviil- ja kriminaalmenetluses (aga ka väärteomenetluses) on vastutusvaldkondade jagamisel väga erinev tähendus. Näiteks nn Weroli kriminaalasjas (RKKKo 3-1-1-89-11) toonitas riigikohus, et kriminaalõiguslikult saab vastutada vaid iga juhatuse liige enda toime pandud tegude eest ning teised võivad vastutata kaasaitajatena, kui nad olid teost teadlikud ja tegutsesid ühise eesmärgi nimel. Samuti toonitas kohus, et paberil kirjas olev tööjaotus ei anna alust vastutust välistada – hinnata tuleb tegelikku tööjaotust ühingus.
Tulles tagasi ülalviidatud kohtuvaidluse juurde, leidis Harju Maakohus (12.09.2016 otsus nr 4-16-4791): „Kohtule esitatud juhatuse liikme lepingust ei tulene vastutuse piiranguid, vaid vastupidi, lepingu punktist 9.2. tuleneb juhatuse liikme vastutus teiste juhatuste liikmetega ühiselt ja solidaarselt, s.h vastutus kohaldatavate seaduste ja õigusaktide nõuete mittetäitmise eest. Seega lepingu järgselt eelmärgitud kohustusi järgides pidi iga juhatuse liige esmalt järgima õigusaktidest ja seadustest tulenevaid tegutsemisvaldkonda puudutavaid nõudeid, ettekirjutusi ja keeldusid ning alles sisulise töö tegemisel äriühingu siseselt vastutama lepingu punktis 2.5 märgitud valdkonna [s.o ettevõtte finantsjuhtimine, tütarettevõtte tegevuses osalemine ning üldjuhtimises osalemine] eest. Lepingu p 2.5 ei sätesta seda, et juhatuse liige ei pea järgima asukoha riigi seadusi. Isegi juhul, kui juhatuse liige pidas võimalikuks, et tema peab juhinduma vaid juhatuse liikme lepingust, siis on samas lepingus juhatuse liikme ülesannete, kohustuste ja õiguste esimeses punktis märgitud, et juhatuse liige korraldab oma tegevust oma äranägemise järgi, kuid kooskõlas Lepingu, Seltsi põhikirja ning Seltsi ja juhatuse liikme tegevuse suhtes kohaldatavate õigusaktidega. Juba see säte näitab seda, et juhatuse liige peab olema kursis nii äritegevust kui ka tegutsemisvaldkonda reguleerivate õigusaktidega, sh ka neis sisalduvate nõuete, keeldude ja kohustustega.”
Lisaks leidis samas väärteoasjas veel kord kinnitamist juba eelnevalt viidatud nn Weroli kriminaalasjas väljatoodu, et isegi kui juhatuse liikmed lepivad kokku omavahelises tööjaotuses, siis tuleb vastutuse küsimuse puhul hinnata tegelikku tööjaotust äriühingus. Nimelt tunnistas juhatuse liige ise, et teavitas koos teise juhatuse liikmega töötajaid koondamise võimalusest juba aegsasti nii koosolekutel kui Skype’i kaudu, osaleti ettevõtte juhtimisel ja esindamisel (sh töötajaid puudutavates küsimustes, töötukassa teavitamisel) ühiselt ning dokumente allkirjastasid mõlemad juhatuse liikmed samuti koos. See aga näitas üheselt, et ka kaebuse esitanud juhatuse liige tegeles faktiliselt töösuhteid puudutava valdkonnaga (töötajate koondamisega seotud küsimused) samal ajal teise juhatuse liikmega. Seega oli mõlemal juhatuse liikmel reaalne võimalus, õigus ja kohustus täita seadusest tulenevaid tööandja kohustusi ja korraliku ettevõtja hoolsuskohustust järgides oleks saanud vältida seaduses toodud nõuete rikkumisi.
Karistusseadustiku § 14 lg 1 kohaselt vastutab juriidiline isik seaduses sätestatud juhtudel teo eest, mille on toime pannud tema organ, selle liige, juhtivtöötaja või pädev esindaja juriidilise isiku huvides. Keskseks küsimuseks on seega, milliste füüsiliste isikute tegu juriidilisele isikule omistada.
Kohtupraktikas on aktsepteeritud, et juriidilise isiku vastutuse võib kaasa tuua ka keskastme juhi tegu, sest konkreetses valdkonnas on temal õigus teha iseseisvaid otsustusi ja sellega suunata juriidilise isiku tahet (23.03.2005 otsus 3-1-1-9-05), samuti tavatöötaja tegu, kui see on toimunud organi või juhtivtöötaja käsul või heakskiidul (10.02.2006 otsus 3-1-1-145-05; 9.04.2008 otsus 3-1-1-9-08). Näiteks võib nn tavatöötaja ametijuhendi kohaselt olla tema tööülesandeks ettevõtte töötajate töö- ja puhkeaja planeerimine, mida saab pidada ettevõtte funktsioneerimise ja tootlikkuse aluseks, mistõttu on sellest tuletatav tööandja kui juriidilise isiku huvi.
Riigikohus on rõhutanud, et juriidilise isiku karistusõiguslik vastutus ei asenda, vaid täiendab füüsilise isiku vastutust (22.12.2004 otsus nr 3-1-1-121-04). Juriidilise isiku vastutusele võtmise eeldused (süüteokoosseis, õigusvastasus, süü) tuleb tuvastada konkreetse teo toime pannud füüsilise isiku käitumises. Teisiti öeldes, juriidilise isiku vastutusele võtmiseks tuleb välja selgitada füüsiline isik, kes vastutab konkreetse kohustuse täitmise eest. Selleks võib juhatuse liikme kõrval olla ka muu juhtivtöötaja või ka pädev esindaja.
Töötingimuste järelevalve tegemise õigus on tööinspektsioonil, kes on ühtlasi ka järelevalve käigus ilmnenud rikkumiste kohtuväliseks menetlejaks. Töösuhetes seadusest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest saab tööinspektsioon seega väärtegu menetleda nii selle rikkumise toime pannud tööandja huvides ja volitusel või esindajana tegutsenud füüsilise isiku suhtes kui ka juriidilise isiku suhtes (juhul, kui seadus näeb ette juriidilise isiku vastutuse!). Näiteks kui vahetuse vanemale, tegevdirektorile või mõnele teisele ettevõtte töötajale on ametijuhendiga määratud ülesandeks töötajate töö- ja puhkeaja korraldamine (tööajakavade koostamine, muutmine, kooskõlastamine jms), siis seaduse nõuete rikkumine võib väärteovastutuse kaasa tuua nii sellele konkreetsele töötajale kui ka äriühingule endale.
Lisaks võib märkida, et karistusseadustik ei välista füüsilise isiku karistamist väärteo toimepanemise eest ka olukorras, kui ta on tegutsenud juriidilise isiku nimel ja otsustusprotsessis on osalenud teised isikud, keda mingil põhjusel ei ole vastutusele võetud. Ka juhul, kui juhatuse liikmed on omavahel kokku leppinud vastusvaldkondade jaotamises ja/või piiranud vastutust juhatuse liikme lepinguga, siis tsiviil-, väärteo- ja kriminaalmenetluses on vastutusel erinev tähendus. Nimelt paberil kirjas olev tööjaotus ei anna alust vastutust välistada ja menetluse käigus tuleb hinnata tegelikku tööjaotust äriühingus. Seejuures vähemasti juhatuse liikme vastutust ei saa välistada ka asjaolu, et ta näiteks ei olnud sätestatud kohustusest teadlik või usaldas pimesi mõnd juristi.
Juhatuse liige, kes peab järgima kõrgendatud hoolsuskohustust, ei ole võrreldav n-ö inimesega tänavalt. Ta peab ka ise end oma tegevusvaldkonda reguleerivate õigusaktidega kurssi viima. Vastasel juhul ei oleks juhatuse liikme vastutusel mõtet, kui seda saaks veeretada kellegi teise kanda.
Autor: Kairit Ehala, tööinspektsiooni õigustalituse peajurist
KohusPersonaliarvestusPersonalitööRiigikohusSkypeTööTööandjate keskliitTööinspektsioonVaidlusWerolÄritegevus

matches:
kohus
Kohus
§ 2
Kohus
§ 14
Riigikohus


Hooldekodu teenuse osutamise kord – Riigi Teataja
Hooldekodu teenuse osutamise kord
Hooldekodu teenuse osutamise kord - sisukord
§ 2 TEENUSE OSUTAMINE
§ 3 TEENUSTE OSUTAMISE LEPING
§ 4 TEENUSE EEST TASUMINE
Avinurme Vallavolikogu
RT IV, 08.04.2016, 103
Vastu võetud 31.01.2008 nr 62
RT IV, 07.11.2013, 29
22.03.2016 RT IV, 08.04.2016, 25 11.04.2016, rakendatakse tagasiulatuvalt 01.04.2016
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 37 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 20 alusel.
[RT IV, 08.04.2016, 25 - jõust. 11.04.2016, rakendatakse tagasiulatuvalt 01.04.2016]
(1) Käesolev kord reguleerib rahvastikuregistri andmetel Avinurme vallas (edaspidi vald) elavate üksikute eakate, seadusjärgsete ülalpidajateta toimetulekuraskustesse sattunud või puudega isikute hooldekoduteenuse osutamist ja hooldekodu- teenuse osalist finantseerimist valla poolt.
(2) Ülalpidamiskohustusega isikuks loetakse perekonnaseadusest tulenevalt seadusjärgset ülalpidajat, kelleks on abikaasa teise abivajava või töövõimetu abikaasa suhtes; vanem lapse suhtes; täisealine laps vanema suhtes; vanavanem lapselapse suhtes; lapselaps vanavanema suhtes; täisealine vend või õde alaealise venna või õe suhtes kui nende vanemalt ei ole võimalik ülalpidamist saada; võõrasvanem ja kasuvanem alaealise võõraslapse suhtes; täisealine võõras- või kasulaps võõras- või kasuvanema suhtes kui võõras- või kasuvanem on kasvatanud ja ülal pidanud võõras- või kasulast vähemalt 10 aastat.
(3) Kui hooldust vajav isik on oma vara kinkinud või pärandanud kolmandale isikule, siis võetakse seda arvesse valla osaluse määramisel hoolduskulude katmisel.
§ 2. TEENUSE OSUTAMINE
Hooldekodusse valla osalusega suunamise taotlemisel esitatakse vallavalitsusele järgmised dokumendid:
1) isiku või tema seadusliku esindaja avaldus;
2) materiaalse/ sotsiaalse olukorra akt ehk: isiku kinnitus kinnis- ja vallasvara ning seadusjärgsete ülalpidajate olemasolu või puudumise kohta;
3) seadusjärgsete hooldajate olemasolul tuleb esitada andmed hooldajate nime, elukoha ja majandusliku olukorra kohta, sh sissetulekuid tõendavad dokumendid;
4) pensionitunnistuse koopia;
5) isikut tõendava dokumendi koopia;
6) arstitõend tervisliku seisundi kohta ja puude olemasolu korral koopia AEK´i otsusest puude kohta;
7) seadus- või lepingujärgsete ülalpidajate nõusolek ülalpidamiskulude tasumise või osalise tasumise kohta.
§ 3. TEENUSTE OSUTAMISE LEPING
(1) Teenuse osutamise aluseks sõlmib vallavalitsus hooldekodu ja hooldatavaga või tema eestkostjaga vastava lepingu.
(2) Lepingu osapoolteks on klient või tema eestkostja, hoolekandeasutus ning Avinurme Vallavalitsus.
(3) Lepingus sätestatakse kõik teenuse osutamise ja teenuse eest tasumisega seotud asjaolud, mida ei käsitleta käesolevas teenuse osutamise korras.
(4) Leping lõpetatakse teenuse vajaduse lõppemisel või hooldatava avalduse alusel,
§ 4. TEENUSE EEST TASUMINE
Hooldekodus hooldusteenust saavate valla kodanike eest tasumine:
1) 95 % hoolduskoha maksumusest maksab isik oma pensionist või riigi poolt makstavast igakuisest sissetulekust, kuid mitte rohkem kui ülalpidamiskuludeks vajalik;
2) kui teenuse saajal ei ole lapsi ja/ või lapselapsi- kaetakse teenuse maksumuse ja pensioni vahe valla eelarvest selleks ettenähtud vahenditest;
3) kui teenuse saajal on lapsed ja/ või lapselapsed, tasuvad nemad teenuse maksumuse ja teenuse saaja pensioni vahe. Kui teenuse saaja lastel ja/ või lastelastel puudub materiaalse olukorra tõttu võimalus tasuda teenuse maksumuse eest täismahus, võib Avinurme Vallavalitsuse ( edaspidi vallavalitsue ) otsusel vahe katta osaliselt valla eelarvest selleks ettenähtud vahenditest;
4) teenus on isikule tasuline kui vallavalitsus leiab, et isiku kasutuses või omandis olevad vallas- või kinnisasjad võimaldavad teenuse eest tasuda;
5) hooldusalusel isikul on õigus teha oma vara kohta notariaalne kinkeleping vallavalitsuse kasuks. Ülalpidamiskuludest puudujääva osa katmiseks võib sõlmida lepingu hooldusaluse vara arvelt.
Määrus jõustub 01. jaanuaril 2008. a.


text:
3-2-1-45-13 Riigikohus 08.05.2013
KOS § 8 lg 2
Kinnisasja kasutuskorda määrava kohtulahendi resolutsioon peab olema üheselt arusaadav ja täidetav ka otsuse ülejäänud tekstita. (p 15)
Kinnistusraamatu kanded peavad olema arusaadavad, ülevaatlikud ja realiseeritavad ega või olla vastuolulised. (p 15)
Kaasomandi esemega seotud kokkuleppe tingimused peavad olema sõnastatud selliselt, et need oleksid objektiivselt arusaadavad ja üheselt mõistetavad. Kinnistusraamatu kanded peavad olema arusaadavad, ülevaatlikud ja realiseeritavad ega või olla vastuolulised. (p 15)
Hagita menetluses on kohtul kohustus kaasata menetlusse kõik asjast puudutatud isikud ja selgitada välja kõigi seisukohad (vt ka Riigikohtu 18. jaanuari 2011. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-10, p 13). Kui puudutatud isik esitab ettepanekud kasutuskorra täiendamiseks, peab kohus neid taotlusi arvestama ja nende arvestamine ei ole avalduse piiride ületamine. (p 12) Kohtul on kasutuskorra määramisel lai diskretsiooniõigus, lähtudes hea usu ja mõistlikkuse põhimõttest ning arvestades kõigi oluliste asjaoludega. Kohus ei ole hagita asja läbivaatamisel seotud menetlusosaliste esitatud taotluste ega asjaoludega ega nende hinnanguga asjaoludele, kui seadusest ei tulene teisiti. (p 14) Kohus saab kaasomandi kasutuskorra kindlaksmääramise menetluses hinnata taotletava kokkuleppe lubatavust, selgust ja puudutatud isiku õiguslikku huvi sellise kokkuleppe nõudmiseks. Lisaks saab kohus hinnata seda, kas taotletav kokkulepe on mõistlik ega piira liigselt korteriomanike õigusi reaalosa ainukasutusel. (p 17) Seadust täpsustava tingimuse kasutuskorda lisamisest ei või kohus keelduda põhjendusega, et seaduses on üldised reeglid nagunii juba ette nähtud. Kinnisasja kasutuskorda määrava kohtulahendi resolutsioon peab olema üheselt arusaadav ja täidetav ka otsuse ülejäänud tekstita. Kinnistusraamatu kanded peavad olema arusaadavad, ülevaatlikud ja realiseeritavad ega või olla vastuolulised. (p 15)

matches:
Riigikohus
§ 8
kohus
Kohus
Kohus
kohus
kohus


Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseisu kinnitamise kord – Riigi Teataja
Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseisu kinnitamise kord
Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseisu kinnitamise kord - sisukord
§ 2 Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseis
§ 3 Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseisu muutmine
RT IV, 30.10.2015, 52
Vastu võetud 27.10.2015 nr 17
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 37, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 74 lõike 2 ja koolieelse lasteasutuse seaduse § 20 lõike 1 alusel.
Määrusega kehtestatakse kooli ja lasteasutuse (edaspidi koos asutused) töötajate koosseisu (edaspidi koos töötajate koosseis) kinnitamise kord Viimsi valla üldhariduskoolides ja munitsipaallasteasutuses.
§ 2. Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseis
(1) Töötajate koosseisus määratakse kindlaks vähemalt töökohtade nimetused, töökoha töötasu katmise allikas (riigi- või vallaeelarve), töökoha tähtaegsus ja koormus.
(2) Koolitöötajate koosseisu kinnitab asutuse direktor hiljemalt 1. oktoobriks käskkirjaga, arvestades Viimsi Vallavolikogu poolt kinnitatud eelarvet.
(3) Lasteasutuse töötajate koosseisu kinnitab asutuse direktor hiljemalt 1. oktoobriks käskkirjaga, arvestades valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud lasteasutuse personali miinimumkoosseisu ja Viimsi Vallavolikogu poolt kinnitatud eelarvet.
(4) Töötajate koosseisu kinnitamisel lähtutakse asutuse eelarve personalikuludest, Viimsi Vallavalitsuse hallatavate asutuste töötasustamise alustest ja asutuse palgakorralduse põhimõtetest, töötajale seadusega või seaduse alusel ettenähtud tööajast ning vajadusest tagada asutuse eesmärkide ja ülesannete täitmine.
(5) Asutuse direktor kooskõlastab töötajate koosseisu enne kinnitamist Viimsi Vallavalitsuse haridusvaldkonna eest vastutava abivallavanemaga.
§ 3. Koolitöötajate ja lasteasutuse töötajate koosseisu muutmine
Töötajate koosseisu muutmisel eelarveaasta jooksul esitab asutuse direktor koos taotlusega seletuskirja vähemalt kaks kuud enne muudatuse sisseviimist, näidates koolitöötajate koosseisu suurendamisel ära vahendid, millest kaetakse täiendav personalikulu.
2015. aastal, erinevalt § 2 lõigetes 2 ja 3 sätestatust, kinnitab asutuse direktor töötajate koosseisud hiljemalt 1. detsembriks.


Haridus- ja teadusministri 13. oktoobri 2004. a määruse nr 54 „Koolitusloa vorm” ning haridus- ja teadusministri 24. aprilli 2013. a määruse nr 9 „Õppeasutustes riiklikku järelevalvet teostavate ametiisikute kvalifikatsiooninõuded” muutmine – Riigi Teataja
Haridus- ja teadusministri 13. oktoobri 2004. a määruse nr 54 „Koolitusloa vorm” ning haridus- ja teadusministri 24. aprilli 2013. a määruse nr 9 „Õppeasutustes riiklikku järelevalvet teostavate ametiisikute kvalifikatsiooninõuded” muutmine
RT I, 13.08.2013, 1
Vastu võetud 12.07.2013 nr 20
Määrus kehtestatakse erakooliseaduse § 5 lõike 10, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 63 lõike 10 ja § 84 lõike 4 ning koolieelse lasteasutuse seaduse § 12 lõike 1 ja § 28 lõike 4 alusel.
§ 1. Haridus- ja teadusministri 13. oktoobri 2004. a määruse nr 54 „Koolitusloa vorm” muutmine
Haridus- ja teadusministri 13. oktoobri 2004. a määruse nr 54 „Koolitusloa vorm” preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse erakooliseaduse § 5 lõike 10, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 63 lõike 10 ning koolieelse lasteasutuse seaduse § 12 lõike 1 alusel.”.
§ 2. Haridus- ja teadusministri 24. aprilli 2013. a määruse nr 9 „Õppeasutustes riiklikku järelevalvet teostavate ametiisikute kvalifikatsiooninõuded” muutmine
Haridus- ja teadusministri 24. aprilli 2013. a määruse nr 9 „Õppeasutustes riiklikku järelevalvet teostavate ametiisikute kvalifikatsiooninõuded” preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 84 lõike 4 ning koolieelse lasteasutuse seaduse § 28 lõike 4 alusel.”.


text:
 Euroopa Komisjon - Euroopa Justiitsvõrgustik - Elatisnõuded - Rumeenia
Euroopa Komisjon > EGV > Elatisnõuded > Rumeenia
Viimati muudetud: 29-04-2009
1. Mida tähendavad mõisted „elatis” ja „ülalpidamiskohustus” Rumeenia õiguses?
2. Millise eani võib laps nõuda ülalpidamist?
3. Millistel juhtudel kohaldatakse Rumeenia õigust?
4. Kui Rumeenia õigust ei kohaldata, siis millist õigust kohaldavad Rumeenia kohtud?
5. Kas taotleja peaks esitama taotluse mõnele konkreetsele organisatsioonile, (kesksele või kohalikule) riigiasutusele või kohtule?
5.A. Kuidas saab sellelt organisatsioonilt või (keskselt või kohalikult) riigiasutuselt elatist taotleda ja milline on menetluse kord?
6. Kas avalduse saab esitada sugulase, lähedase või alaealise lapse nimel?
8. Kas taotleja peab asja kohtusse andmiseks kaasama esindaja (nt advokaadi, eriorganisatsiooni või riigiasutuse jne)? Kui ei, millist korda peab ta järgima?
9. Kas taotlejal tuleb kohtuasja algatamisel tasuda kohtulõiv? Kui jah, siis milline on selle ligikaudne suurus? Kui taotlejal ei ole piisavalt rahalisi vahendeid, kas ta saab taotleda menetlusabi menetluskulude katmiseks?
10. Millisel kujul määrab kohus tavaliselt ülalpidamise? Kuidas määratakse elatise väljamõistmise korral elatise suurus? Kuidas käib selle kohandamine vastavalt elukallidusele ja muutustele perekonnas?
13. Kas on olemas organisatsioon või (keskne või kohalik) riigiasutus, mis saab aidata elatise sissenõudmisel?
14. Kas need asutused võivad asendada võlgnikku ja maksta elatist täielikult või osaliselt võlgniku asemel?
15. Kas taotleja saab paluda abi mõnelt organisatsioonilt või (keskselt või kohalikult) riigiasutuselt Rumeenias?
16. Kui jah, siis kuidas saab kõnealuste organisatsioonide ja (kesksete või kohalike) riigiasutustega ühendust?
17. Millist abi need organisatsioonid või (kesksed või kohalikud) riigiasutused taotlejale annavad?
18. Kas taotleja saab avalduse esitada otse organisatsioonile või (kesksele või kohalikule) riigiasutusele Rumeenias?
19. Kui jah, siis kuidas saab kõnealuse organisatsiooni või (keskse või kohaliku) riigiasutusega ühendust?
20. Millist abi kõnealune organisatsioon või (keskne või kohalik) riigiasutus taotlejale annab?
Millised isikud peavad maksma teisele isikule „elatist”:
vanemad oma lastele?
lapsed oma vanematele?
lahutatud abikaasa teisele abikaasale?
Juriidiline ülalpidamiskohustus on isiku juriidiline kohustus võimaldada teisele isikule vajalikud elatusvahendid, sealhulgas tema vaimsete vajaduste rahuldamiseks vajalikud vahendid, ning juhul, kui vanemal on kohustus ülal pidada lapsi nende täisealiseks saamiseni, nende kasvatamiseks, hariduseks ja kutseõppeks vajalikud vahendid. Ülalpidamiskohustus eksisteerib abikaasade vahel, vanemate ja laste vahel, lapsendajate ja lapsendatute vahel, vanavanemate ja lapselaste vahel, vanavanavanemate ja lastelastelaste, vendade ja õdede vahel ning teiste õigusaktides konkreetselt määratletud isikute vahel. Järjekord, milles isikud on kohustatud elatist maksma, on järgmine:
vanemad alaealistele lastele (seadusliku esindaja kaudu);
abikaasad;
endised abikaasad;
teise abikaasa lapse ülalpidamisse panustanud abikaasa;
ilma lapsendamiseks vajalike formaalsuste täitmiseta muu isiku kui oma vanemate poolt üles kasvatatud laps;
alaealist ülal pidama kohustatud olnud isiku või seda alaealist ilma seadusjärgse kohustuseta ülal pidanud isiku pärija.
Lapsel on õigus saada ülalpidamist täisealiseks saamiseni ning täisealiseks saanud lapsel, kes veel omandab haridust, on õigus saada oma vanematelt ülalpidamist kuni 25-aastaseks saamiseni või juhul, kui ta õpib viis aastat või kauem kestvas kõrgharidusõppes, siis 26-aastaseks saamiseni. Seaduses on sätestatud, et täisealiseks saanud ja veel haridusteed jätkava lapse õigust elatist saada peab kinnitama kohtuotsusega, samas kui vanema kohustus täisealiseks saanud last ülal pidada lõpeb lapse hariduse omandamise või kutseõppe lõpetamisel ning hiljemalt lapse 25-aastaseks saamisel.
Vanemate ja laste vahelise ülalpidamiskohustuse puhul kohaldatakse abielust sündinud laste suhtes Rumeenia õigust juhul, kui abielu reguleeritakse Rumeenia õigusega, vastavalt juhul, kui:
vanemad on Rumeenia kodanikud;
vanematel on eri kodakondsus, kuid neil on Rumeenias ühine alaline elukoht;
vanematel on eri kodakondsus ja erinevad alalised elukohad, kuid neil on või on olnud ühine elukoht Rumeenias või neil on tugevaimad sidemed Rumeeniaga;
(kui vanemate abielu on lõppenud või lahutatud enne lapse sündi) Rumeenia õigus reguleerib abielu õiguslikke tagajärgi ajal, kui see lahutatakse või kui see lõpeb.
Väljaspool abielu sündinud laste suhtes, kes said sündides Rumeenia kodakondsuse, kohaldatakse Rumeenia õigust.
Lapsendaja ja lapsendatu vahelise ülalpidamiskohustuse suhtes kohaldatakse Rumeenia õigust, kui lapsendaja on Rumeenia kodanik. Kui abikaasa lapsendab teise abikaasa lapse, kohaldatakse Rumeenia õigust juhul, kui:
mõlemad pooled on Rumeenia kodanikud;
mõlemal poolel on muu kui Rumeenia kodakondsus, kuid neil on Rumeenias ühine alaline elukoht;
pooltel on eri kodakondsus ja erinevad alalised elukohad, kuid neil on või on olnud ühine elukoht Rumeenias või nad on tugevaimalt seotud Rumeeniaga.
Abikaasade vahelise ülalpidamiskohustuse suhtes kohaldatakse Rumeenia õigust, kui:
mõlemad abikaasad on Rumeenia kodanikud;
abikaasadel on eri kodakondsus, kuid neil on Rumeenias ühine alaline elukoht;
Endiste abikaasade vahelise ülalpidamiskohustuse suhtes kohaldatakse Rumeenia õigust, kui:
pooltel on eri kodakondsus ja erinevad alalised elukohad, kuid neil on või on olnud ühine elukoht Rumeenias või nad on tihedaimalt seotud Rumeeniaga;
välisriigi õigus ei luba abielulahutust või lubab seda ainult rangetel tingimustel ja üks abikaasadest on abielulahutuse taotluse esitamise ajal Rumeenia kodanik.
Ülalpidamiskohustuse suhtes vanavanemate ja lastelaste, vanavanavanemate ja lastelastelaste, vendade ja õdede jmt vahel, kellele siin viidatakse kui elatise saajatele ja võlgnikele, kohaldatakse Rumeenia õigust, kui:
elatise saaja on Rumeenia kodanik;
(ainult järgnevate maksete suhtes) kui elatise saaja on olnud välisriigi kodanik ja vahetanud oma välisriigi kodakondsuse Rumeenia kodakondsuse vastu.
Pooltevahelist vaidlust arutab poolte kokkuleppega kindlaksmääratud kohus, samuti lahendatakse selles kohtus iga muu poolte vahel kõnealusest lepingust tulenev vaidlus.
Kui nii ülalpidamist taotlev isik kui ka võlgnik on Rumeenias:
Kui Rumeenia õigust ei kohaldata, võib Rumeenia kohus kohaldada välisriigi õigust. [Välisriigi õigust kohaldatakse siiski alati, kuna Rumeenia õiguses (lex fori) on nii sätestatud]. Vaidluste puhul, mis tekivad õigussuhete puhul välisriigi isikutega, on Rumeenia kohtud vaikimisi kohustatud määrama kindlaks kohaldatava õiguse, kuna teatavatel piiratud juhtudel kohaldatakse välisriigi õigust. Seega tulenevalt kollisiooninormi kohustuslikust iseloomust on kohtutel vaikimisi kohustus määrata kindlaks kohaldatav välisriigi õigus. Samas võib huvitatud pool taotleda, et kohaldataks õigust, mis on tema arvates kohaldatav, kuigi kohtukutses peavad olema ära näidatud faktilised ja õiguslikud asjaolud, millel see taotlus põhineb. Kui huvitatud pool ei taotle kohaldatava õiguse kohaldamist, mis on eeldatavalt välisriigi õigus, otsustab kohus vaikimisi seda õigust kohaldada. Üldiste probleemide lahendamisel lähtuvad välisriigi õigust kohaldavad kohtud oma riigi õigusnormidest (lex fori).
Kui nii elatist taotlev isik kui ka võlgnik on Rumeenias (selles mõttes, et neil on või on olnud ühine alaline elukoht või elukoht Rumeenias või nad on tugevaimalt seotud Rumeeniaga), kohaldatakse alati Rumeenia õigust, v.a järgmistel juhtudel:
vanema-lapse vahelise ülalpidamiskohustuse suhtes seoses väljaspool abielu sündinud lapsega kohaldatakse välisriigi õigust, kui laps sai sündides välisriigi kodakondsuse;
lapsendaja ja lapsendatu vaheline ülalpidamiskohustus, kui lapsendajal on välisriigi kodakondsus;
ülalpidamiskohustus vanavanemate ja lastelaste, vanavanavanemate ja lastelastelaste, vendade ja õdede jt vahel, kellele siin viidatakse kui elatise saajatele ja võlgnikele, kui elatise saaja on välisriigi kodanik või, edaspidiste maksete suhtes juhul, kui ta on olnud Rumeenia kodanik, kuid vahetanud kodakondsust.
Taotleja peab esitama oma nõude kostja/võlgniku alalise elukoha järgsele kohtule. Elatist käsitleva kohtukutse võib esitada eraldi või koos abielulahutushagiga, hagiga isast põlvnemise tuvastamiseks, hooldamist või haridust käsitleva eestkoste hagiga, või alaealise lapse alalise elukoha kindlaksmääramise taotlusega. Abielulahutuse menetluse kontekstis esitatakse taotlus üldjuhul kas kohtukutse vormis või vastuhagi vormis lahendamaks erinevaid kaasnevaid nõudeid nagu kummagi vanema panuse kindlaksmääramine lapse kasvatamise, hariduse ja kutsehariduse kulude kandmisel. Huvitatud abikaasa taotlusel lahendab kohus ka elatise maksmise küsimuse. Abielulahutuse menetluse ajaks võib kohus määrusega kohaldada ajutisi abinõusid alaealise lapse eestkoste, ülalpidamiskohustuse, lapsele makstava elatise ja elukoha kasutamise osas. Kõnealuseid abinõusid kohaldatakse ainult seni, kuni abielulahutusega seotud peamised menetlused on lõppenud.
Esimese astme menetlused koosnevad eri etappidest. Kirjalik etapp hõlmab kohtukutse, hagi vastuse või vastuhagi esitamist; kohaldada võib üksnes hagi tagamise abinõusid nagu sekvesteerimine või arest; pooled kutsutakse kohtusse ja neile saadetakse menetlusdokumendid. Suuline etapp koosneb kohtulikust arutamisest, mille vältel võidakse tõstatada menetluslikke erandeid ja esitada asitõendeid. Sellele järgneb kohtu nõupidamise etapp, pärast mida teeb kohus otsuse.
Kui elatise maksmise taotlus esitatakse seoses abielulahutuse menetlusega, esitab avaldaja abielulahutuse taotluse isiklikult kohtunikekogu esimehele. Kui abielulahutuse taotlus põhineb poolte kokkuleppel, kirjutavad sellele alla mõlemad abikaasad, kuid selle võib esitada kohtunikekogu esimehele isiklikult ainult üks abikaasadest. Kui elatise kindlaksmääramiseks, suurendamiseks või vähendamiseks esitatakse eraldi taotlus, võib selle esitada alaealise seaduslik eestkostja (alaealise eestkosteõiguse saanud lapsevanem). Täisealiseks saanud lapsega seotud avalduse esitab see laps isiklikult.
Üldise pädevusega kohtu saab teha kindlaks Rumeenia õigusatlase abil, mida avaldatakse justiitsministeeriumi veebilehel.
Ei. Elatisnõuded on riigilõivust vabastatud.
Jah. Menetlusabi menetluskulude (advokaadi tasud) katteks on kättesaadav tsiviilseadustikus sätestatud tingimustel.
Perekonnaseadustiku artikli 94 kohaselt:
Artikkel 94. Elatise suurus määratakse vastavalt taotleja vajadustele ja selle maksmiseks kohustatud isiku võimalustele.
Kohus võib elatist suurendada või vähendada või otsustada selle maksmise lõpetada vastavalt elatist maksva isiku võimalustele või elatist saava isiku vajadustele.
Kui elatist maksab vanem või lapsendaja, määratakse selle suuruseks ühe lapse puhul veerand, kahe lapse puhul kolmandik ja kolme või enama lapse puhul pool sissetulekust.
Jah. Kohtule võib esitada taotluse võlgniku poolt makstava elatise suurendamiseks vastavalt ülalpidamiskulude muutumisele ja muutustele perekonnas.
Perekonnaseadustiku artikli 93 kohaselt:
Artikkel 93. Elatist makstakse loonusena või sularahatoetuse vormis.
Täitmise viisi ja meetodite üle otsustab kohus konkreetseid asjaolusid arvesse võttes.
Õigustatud isikute osas vaadake vastust küsimusele nr 1.
Üks võlgniku maksma sundimise viis on arest.
Postikulud, panga teenustasud ja muude ülakandeviisidega seoses tekkinud kulud katab võlgnik nende sundtäitmise kuludele liitmise teel.
Kui hageja on Rumeenias ja elatise saaja elukoht on teises riigis:
Kui taotleja alaline elukoht ei ole Rumeenias, kuid on mõnes teises 1956. aasta New Yorgi konventsiooni osalisriigis, võib ta pöörduda oma murega Bukaresti Advokatuuri.
Kui avaldaja alaline elukoht ei ole Rumeenias ega üheski 1956. aasta New Yorgi konventsiooni osalisriigis, kuid on riigis, millega Rumeenia on sõlminud rahvusvahelise õigusabi lepingu, mis hõlmab tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste tunnustamist ja täitmist käsitlevaid sätteid (nt Albaania, Põhja-Korea, Egiptus, Makedoonia, Moldova, Mongoolia, Venemaa, Serbia ja Süüria), ja mis ei ole Euroopa Liidu liikmesriik, siis võib saata välisriigi taotluse tunnustamiseks ja täitmiseks Rumeenia kohtule kostja alalise elukoha riigist.
Bukaresti Advokatuur, Dr. Râureanu nr. 3, Sector 5, Bucureşti, 050047.
Rumeenia Justiitsministeerium, Apolodor nr. 17, Sector 5, Bucureşti, cod 050741.
Kui taotleja on teises riigis ja võlgnik on Rumeenias:
Välisriigist ülalpidamise taotlemise 1956. aasta New Yorgi konventsiooni artiklite 2 ja 6 kohaselt on Bukaresti Advokatuur määratud vahendavaks asutuseks selliste ülalpidamistaotluste lahendamiseks, mille puhul võlgnik on Rumeenias ja avaldaja teises konventsiooni osalisriigis.
Avaldaja peab esitama oma nõude kas riigi kesksele või välisriigist ülalpidamise taotlemise New Yorgi konventsiooni alusel määratud edastavale asutusele või otse kas isiklikult või oma õigusesindaja kaudu.
Vaadake vastust küsimusele nr 18.
« Elatisnõuded - Üldteave | Rumeenia - Üldteave »

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus