text:
KarS § 84 sõnastusest tulenevalt saab asenduskonfiskeerimise korras välja mõista üksnes summa, mis vastab kriminaaltuluna konfiskeeritava vara väärtusele. KrMS § 306 lg 1 p 13 ja § 313 lg 1 p 11 alusel võib kohus kriminaaltulu asenduskonfiskeerimise (KarS § 84) tagamiseks KrMS § 142 alusel arestitud vara jätta süüdimõistva kohtuotsuse tegemisel arestituks. Isikule peab jääma võimalus täita konfiskeerimisnõue esmalt muu vara arvel, mitte nende kinnistute arvel, mis on konfiskeerimise tagamiseks arestitud. (Vt RKKKm 3-1-1-78-14, p-d 24‒26). Arestitava vara väärtuse (hinna) kindlaksmääramisel (KrMS § 142 lg 6 ja § 143 lg 1 p 1) tuleb lähtuda selle tavalisest turuväärtusest lahendi tegemise ajal ja et vajalik ei ole asja või õiguse täpse hinna kindlakstegemine (RKKKm 3-1-1-1-12, p 22). Kuigi arestitud vara väärtus võib kriminaalmenetluse jooksul mõnel juhul ka suureneda, ei ole välisriigi kohtuotsuse tunnustamise ja täitmise menetluses üldjuhul põhjendatud kohtulahendi täitmise tagamiseks aresti alla jäetava vara väärtuse uuesti hindamine. Seda seetõttu, et tegemist on menetlust lõpetava lahendiga, millele järgneva täitmise käigus n-ö ülearestitud vara või sellele vastav summa tagastatakse omanikule. KrMS § 142 alusel on võimalik taotleda keelumärke seadmist ühisomandisse kuuluvale kinnisasjale nii, et selle käsutamine keelatakse üksnes arestimismääruse adressaadiks oleval kahtlustataval, süüdistataval, tsiviilkostjal või kolmandal isikul. Kinnistusraamatusse kantava keelumärke sisust peab üheselt nähtuma, et ühisomandi käsutamine on keelatud üksnes sellel abikaasal, kelle suhtes arestimisotsustus tehakse. Ka siis, kui arestitava kinnistu omanikuna on kinnistusraamatusse kantud vaid kavandatava arestimisotsustuse adressaat üksinda, on prokuratuuril üldjuhul otstarbekas taotleda keelumärke seadmist kinnisasjale nii, et selle käsutamine keelatakse sõnaselgelt üksnes arestimisotsustuse adressaadil. (RKÜKm 3-3-1-15-12, p 46; RKKKm 3-3-1-82-12, p 49 ja 3-1-1-49-13, p 13). Sissenõude pööramist abikaasade ühisvarale täitemenetluses reguleerib TMS § 14. Sellest sättest ei tulene alust arestida enne ühe abikaasa vastu suunatud nõude rahuldamist selle nõude täitmise tagamiseks mõlema abikaasa ühisvara. Hagi abikaasade ühisvara jagamiseks saab riik sissenõudja ja võlausaldajana TMS § 14 lg-st 2 ning perekonnaseaduse § 33 lg 3 teisest lausest tulenevalt esitada alles pärast seda, kui tema nõue ühe abikaasa vastu on lõplikult kindlaks määratud, nt konfiskeerimisotsustus jõustunud (RKKKm 3-1-1-49-13, p 14).
Vara arestimise (KrMS § 142) määrusest peab üheselt ja selgelt nähtuma nii põhjendatud kahtluse olemasolu selle kohta, et isik on toime pannud kuriteo tunnustega teo (vt RKKKm 3-1-1-97-13, p 8 jj) kui ka vara arestimise alus, s.t põhjendatud kahtlus, et esinevad asjaolud, mille alusel võidakse kriminaalasjas esitada tsiviilhagi, kohaldada konfiskeerimist, selle asendamist või varalist karistust, ja et tsiviilhagis esitatud nõude, riigi konfiskeerimisnõude või varalise karistuse täitmine võib ilma vara arestimata osutuda võimatuks või muutuda oluliselt raskemaks RKKKm 3-1-1-97-13, p 13 jj). KarS § 83^1 alusel konfiskeeritav vara, samuti vara, mille KarS § 83^1 alusel konfiskeerimise asendamiseks võib kohus isikult KarS § 84 järgi rahasumma välja mõista, peab pärinema sellestsamast kuriteost, mis on konkreetse kriminaalmenetluse esemeks (vt RKKKm 3-1-1-97-13, p 19). See tähendab muu hulgas, et kahtlustatava vara arestimist ei saa põhjendada kuriteoga, mida talle samas kriminaalasjas esitatud kahtlustus ei hõlma. N-ö ajutise arestimise korral kehtib vara arestimise määrus selles märgitud tähtaja lõpuni. Selleks, et vara jääks arestituks ka pärast kohtumääruses nimetatud tähtaega, tuleb prokuratuuril esitada uus vara arestimise taotlus ja kohtul teha uus vara arestimise määrus, nagu on otsesõnu märgitud ka Riigikohtu lahendites (3-1-1-1-12, p-d 17-18 ja 3-1-1-9-14, p 8.1.). Kohtul puudub pädevus juba jõustunud arestimismäärust muuta (täiendada), nt pikendada vara arestimise tähtaega või muuta tähtajaline arest tähtajatuks. Kohus peab tegema uue vara arestimise otsustuse, mis hõlmab esialgses kohtumääruses ette nähtud tähtajale järgnevat perioodi (tähtajatult või kohtu määratavaks uueks tähtajaks). Ka selline uus arestimisotsustus eeldab nii põhjendatud kuriteokahtluse kui ka vara arestimise aluse tuvastamist. Samas, otsustades seda, kas jätta vara arestituks ka pärast ajutise aresti tähtaja möödumist, saab kohus arestimise eelduste tuvastamisel üldjuhul lähtuda vara ajutise arestimise määruses tuvastatust. See tähendab, et kui uue arestimistaotluse lahendamise ajaks ei ole ilmnenud uusi asjaolusid, mis seaksid kuriteokahtluse põhjendatuse, arestimise aluse või vara aresti proportsionaalsuse kahtluse alla, ei pea kohus esitama nende kohta uut täiemahulist põhjendust. Varasemas kohtumääruses ammendavalt käsitletud küsimustes, mille osas ei ole uusi olulisi fakte ilmnenud, võib kohus piirduda viitega varasemale määrusele. Sellisel juhul tuleb kohtul esitada täiendavad põhjendused küsimustes, mis jäid vara ajutisel arestimisel lahtiseks, eeskätt vara arestimise ulatuse kohta. Märgitu kehtib vaid siis, kui uue arestimistaotluse aluseks on seesama kuriteokahtlus, millest lähtuti ka vara ajutisel arestimisel. Juhul, kui kuriteokahtlus, millele tuginedes prokuratuur vara arestimist taotleb, on oluliselt muutunud või asendunud uue kuriteokahtlusega, pole kohtul oma põhjendustes võimalik varasemale arestimismäärusele tugineda. Kui aga peaks ilmnema, et prokuratuuri uues arestimistaotluses esitatud asjaolude kohaselt ei saanud kahtlustatav vara selle väidetava kuriteoga, mida kirjeldati ajutise arestimise aluseks olnud kuriteokahtluses, ja taotluses ei tugineta ka uuele kuriteokahtlusele, ei saa kahtlustatava vara aresti alla jätta.
Vara arestimise määrusest peab alati nähtuma üheselt ja selgelt põhjendatud kahtluse olemasolu selle kohta, et isik on toime pannud kuriteo tunnustega teo (vt RKKKm 3-1-1-150-11, p 12.2). Põhjendatud kuriteokahtluse kui vara arestimise eeltingimuse tuvastamine ei ole tsiviilhagi, konfiskeerimise, selle asendamise või varalise karistuse kohaldamine. Seetõttu ei pea kohus kuriteokahtluse põhjendatuse hindamisel analüüsima tõendite lubatavust sama põhjalikult, nagu see on nõutav kohtuliku arutamise raames süüdistatava süü küsimust otsustades (vt ka RKKKm 3-1-1-150-11, p 12.1). Vara arestimiseks tuleb tuvastada ka KrMS § 142 lg-s 1 toodud vara arestimise alus, s.o põhjendatud kahtlus, et isik on saanud kuriteo tulemusena varalist kasu ja et see võib olla tsiviilhagi lahendamise, konfiskeerimise, selle asendamise või varalise karistuse objektiks. Arestides vara konfiskeerimise asendamise (KarS § 84) tagamiseks, tuleb määruses esitada asjaolud, mis viitavad sellele, et isik on saanud küll kahtlustuses või süüdistuses kirjeldatud kuriteo läbi tulu, kuid tema sissetulekuid ja vara hinnates on ilmne, et isik on kriminaalmenetluse esemeks oleva kuriteoga saadud vara ära kulutanud või varjab seda ja isiku olemasolev vara on sobiv riigi nõude rahuldamiseks konfiskeerimise asendamise kaudu. Laiendatud konfiskeerimise (KarS § 83^2) tagamisel peab arestimismäärusest olema nähtav esiteks karistusseadustiku eriosast tulenev konkreetne alus laiendatud konfiskeerimise kohaldamiseks, ning teiseks isiku legaalse sissetuleku ja tema varandusliku olukorra põhjendamatult suur erinevus, mis annab alust eeldada tema vara ebaseaduslikku päritolu. Arestimise seisukohast ei ole oluline mitte arestitava vara omand, vaid selle suhe toimepandud kuriteoga. Määrusest peab seega nähtuma teave selle kohta, kuidas on isikute vara kriminaalmenetlusega seotud ja millise materiaalõigusliku mõjutusvahendi tagamiseks selle kasutust piiratakse (vt ka RKKKm 3-1-1-1-09, p 9.2). Juhul kui maakohtu määrus ei vasta selle põhistamisele esitatavatele nõuetele, on ka ringkonnakohtu pädevuses nii kuriteokahtluse kui ka arestimisaluse tuvastamine. Ka arestimismääruse peale esitatud määruskaebust lahendades saab ringkonnakohus sellele lisada omapoolseid põhjendusi (vt ka RKKKm 3-1-1-105-11, p 17). Ei ole välistatud, et kriminaalasjas arestitud vara koguväärtus ületab konfiskeerimisele kuuluva kriminaaltulu või selle asendamiseks sobiva vara mahu mitmekordselt, tingimusel, et igalt kahtlustatavalt või kolmandalt isikult arestitava vara väärtus jääb kuriteoga saadud kogutulu piiresse. Kriminaaltulu jaotus peab olema selgitatud hiljemalt kohtuotsuse tegemise või KrMS § 403^6 järgi konfiskeerimistaotluse kohtusse saatmise ajaks. Kinnisvara, sõiduki ja muu vara hinna kindlaksmääramisel tuleb lähtuda selle tavalisest turuväärtusest lahendi tegemise ajal. Muu info puudumisel võib menetleja arestitava vara väärtuse suurusjärgu hindamisel lähtuda ka arvutivõrgu enamlevinumates avalikes müügikeskkondades (nt kinnisvara või mootorsõidukite müügipakkumiste portaalis) olevate müügipakkumiste keskmistest turuhindadest. Kohtul tuleb vara arestimise objekti valikul arvestada eeskätt KrMS § 142 lg 10 nõuete ja kriminaalmenetluse tagamise eesmärgiga. Seejärel tuleb kaaluda isiku omandipõhiõiguse riive mõõdukust, arestides esmajärjekorras need asjad või õigused, mille riive on talle vähem koormav. Arestitava vara väärtuse selgitamata jätmine on käsitatav kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 tähenduses.
Sarnaselt KarS §-dega 83^1 ja 83^2 on konfiskeerimise asendamise eesmärk takistada süüdlase rikastumist süüteo toimepanemise tagajärjel. KarS §-s 84 märgitu hõlmab nii KarS §-s 83^1 kui ka §-s 83^2 toodud konfiskeerimisele kuuluva vara asendamist (RKKKo 3-1-1-4-11, p-d 8 jj). Konfiskeerimise asendamine ei ole kuriteo eest ettenähtud iseseisev õiguslik tagajärg, vaid konfiskeerimise täitmise erivorm, mis peab tagama, et isik ei saaks kuriteo läbi kasu ka siis, kui kuriteoga vahetult saadud vara on võõrandatud või muul viisil konfiskeerimiseks kättesaamatu. KarS § 84 järgi konfiskeerimise asendamine ei too isikule kaasa mahukamat omandiõiguse riivet kui KarS §-de 831 vastavalt süüteoga saadud vara konfiskeerimisel, sest ka konfiskeerimise asendamisel määratav summa peab vastama konfiskeerimisele kuuluva vara väärtusele. Vara arestimine konfiskeerimise asendamiseks oli lubatud ka enne 1. septembrit 2011. Ei ole välistatud, et kriminaalasjas arestitud vara koguväärtus ületab konfiskeerimisele kuuluva kriminaaltulu või selle asendamiseks sobiva vara mahu mitmekordselt, tingimusel, et igalt kahtlustatavalt või kolmandalt isikult arestitava vara väärtus jääb kuriteoga saadud kogutulu piiresse. Kriminaaltulu jaotus peab olema selgitatud hiljemalt kohtuotsuse tegemise või KrMS § 403^6 järgi konfiskeerimistaotluse kohtusse saatmise ajaks.
Luues õigusliku aluse kolmanda isiku vara konfiskeerimiseks, soovis seadusandja välistada olukorda, kus konfiskeerimine osutub süüteo toimepanemise vahendi, vahetu objekti, kriminaaltulu või selle arvelt saadud vara võõrandamise tõttu võimatuks. Karistusseadustiku § 84 moodustab konfiskeerimise regulatsiooni suhtes erinormi. Sarnaselt KarS §-dega 83^1 ja 83^2 on konfiskeerimise asendamise eesmärgiks takistada süüdlase rikastumist süüteo toimepanemise tagajärjel. Konfiskeerimise asendamine on lubatav ka KarS § 83^2 lg-s 1 kirjeldatud kriminaaltulu osas. KarS § 83^2 lg 1 kohaldamisel ei oma tähtsust, et konfiskeerimisele kuuluv vara pärineks kuriteost, mille eest isik selles asjas süüdi tunnistatakse. Kõnealuse sätte mõttes pole kirjeldatud seose tuvastamine nõutav, nagu pole nõutav seegi, et laiendatud tulukonfiskeerimine saaks järgneda üksnes omakasulise kuriteo toimepanemisele. KarS § 83^2 lg 1 kohaldamine põhineb asjaolude kindlakstegemisel, millele tuginedes on alust eeldada, et isik sai vara kuriteo toimepanemise tulemusena. See tähendab, et isiku legaalse sissetuleku ja elatustaseme võrdluse tulemusena peab kohus olema jõudnud veendumusele, et süüdlasele kuuluv vara pärineb eeldatavalt varasematest kuritegudest. Vastavalt KarS § 83^2 lg 1 teisele lausele peab vara legaalset päritolu tõendama süüdistatav. KarS § 83^2 sätete alusel laiendatud konfiskeerimist kohaldades võib aluseks võtta isiku kuritegeliku eluviisi. Seevastu KarS § 83^1 kohaldamiseks peab kohus tuvastama konfiskeeritava vara pärinemise konkreetsest kuriteost. Sellise konkreetse kuriteona saab kõne alla tulla üksnes arutatava asja esemeks olev, s.t süüdistatavale süüdistusaktis omistatud tegu (vt RKKKo nr 3-1-1-73-10, p 9.1).
Karistusseadustiku § 84 moodustab konfiskeerimise regulatsiooni suhtes erinormi. Sarnaselt KarS §-dega 83^1 ja 83^2 on konfiskeerimise asendamise eesmärgiks takistada süüdlase rikastumist süüteo toimepanemise tagajärjel. Konfiskeerimise asendamine on lubatav ka KarS § 83^2 lg-s 1 kirjeldatud kriminaaltulu osas.

matches:
§ 84
§ 306
§ 313
kohus
§ 84
§ 142
§ 142
§ 143
§ 142
§ 14
§ 14
§ 33
§ 142
§ 83
§ 83
kohus
§ 84
Kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 142
§ 84
§ 83
§ 403
§ 142
§ 339
§ 84
§ 403
§ 84
§ 83
§ 83
§ 83
kohus
§ 83
§ 83
§ 83
kohus
§ 84
§ 83


(2) Arstiõppele, loomaarstiõppele, proviisoriõppele, hambaarstiõppele, ämmaemandaõppele, õeõppele, arhitektiõppele ja ehitusinseneriõppele kohaldatakse Vabariigi Valitsuse 13. augusti 2002. a määruse nr 258 «Kõrgharidusstandard» (RT I 2002, 70, 426; 105, 626; 2003, 61, 403; 2004, 63, 446) sätteid käesolevatest raamnõuetest tulenevate erisustega.
§2. Teoreetiline, praktiline ja kliiniline õpe
(1) Teoreetiline õpe toimub auditoorse ja iseseisva töö vormis.
(2) Praktiline õpe toimub iseseisva ja praktilise töö ning praktika vormis.
§3. Kutsestandard
Kui raamnõuetes nimetatud kutsealal on kinnitatud kutsestandard, lähtutakse vastava õppekava koostamisel kutsestandardis kirjeldatud kutsekirjeldusest ja kutseoskusnõuetest.
§4. Arstiõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Arstiõppe nominaalkestus on 6 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 240 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 360 ainepunkti.
(3) Teoreetiline ja praktiline õpe moodustavad õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 5500 tundi.
(5) Arstiõppes moodustab lõpueksam õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§5. Arstiõppe alustamine
§6. Arstiõppe läbimisel omandatavad pädevused
§7. Arstiõppe õppejõududele esitatavad nõuded
(1) Vähemalt 60 protsenti õppekavas määratud õppeainete mahust õpetavad vastavas õppevaldkonnas teadus- ja arendustööl aktiivsed doktorikraadiga või sellele vastava kvalifikatsiooniga õppejõud.
(2) Praktilisi erialaaineid õpetavatel õppejõududel on vähemalt magistrikraad või vastav kvalifikatsioon ning 3-aastane erialase töö kogemus.
§8. Arstiõppe lõpetamine
(2) Arstiõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Arstiõppele järgneb kolme- kuni viieaastane residentuur ühel arsti erialal «Tartu Ülikooli seadusega» (RT I 1995, 23, 333; 1996, 49, 953; 51, 965; 1998, 61, 986; 1999, 102, 908; 2001, 16, 71; 2002, 61, 375; 90, 521; 2003, 20, 116; 2004, 45, 316; 56, 404) ja teiste õigusaktidega kehtestatud tingimustel ja korras.
(5) Arstiõppe lõpetanud isikul on õigus osutada tervishoiuteenuseid «Tervishoiuteenuste korraldamise seadusega» (RT I 2001, 50, 284; 2002, 57, 360; 61, 375; 62, 377; 110, 661; 2003, 26, 157; 26, 160; 2004, 29, 192; 56, 400) kehtestatud tingimustel ja korras.
§9. Loomaarstiõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Loomaarstiõppe nominaalkestus on 6 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 240 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 360 ainepunkti.
(4) Loomaarstiõppes moodustab lõpueksam või lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§10. Loomaarstiõppe alustamine
§11. Loomaarstiõppe läbimisel omandatavad pädevused
§12. Loomaarstiõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§13. Loomaarstiõppe lõpetamine
(2) Loomaarstiõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Loomaarstiõppe lõpetanud isikul on õigus osutada veterinaarteenuseid «Veterinaarkorralduse seadusega» (RT I 1999, 58, 608; 2002, 13, 79; 18, 97; 61, 375; 63, 387; 96, 566; 2004, 38, 257) kehtestatud tingimustel ja korras.
§14. Proviisoriõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Proviisoriõppe nominaalkestus on 5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 200 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 300 ainepunkti.
(2) Proviisoriõpe koosneb nelja ja poole aastasest teoreetilisest ja praktilisest õppest ning kuuekuulisest praktikast. Proviisoriõpe toimub ülikoolis, kusjuures proviisoriõppe praktiline õpe võib toimuda ülikooli järelevalve all väljaspool ülikooli. Praktika toimub jaemüügiapteegis või haiglas kõnealuse haigla farmaatsiaosakonna järelevalve all.
(3) Proviisoriõppe õppekava sisaldab vähemalt lisas 3 nimetatud õppeaineid, kusjuures üht või mitut lisas loetletud õppeainet võib õpetada teiste distsipliinide raames või nendega seoses. Lähtudes teoreetilise ja praktilise õppe tasakaalu nõudest, tuleb õppe teaduspõhise iseloomu säilitamiseks kõikide õppeainete puhul teooriale piisavat tähelepanu pöörata.
(4) Proviisoriõppes moodustab lõpueksam või lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§15. Proviisoriõppe alustamine
§16. Proviisoriõppe läbimisel omandatavad pädevused
§17. Proviisoriõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§18. Proviisoriõppe lõpetamine
(2) Proviisoriõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Proviisoriõppe lõpetanud isikul on õigus osutada § 16 lõikes 2 nimetatud piirides teenuseid «Ravimiseadusega» (RT I 1996, 3, 56; 49, 954; 1997, 93, 1564; 1998, 36/37, 554; 1999, 58, 608; 2001, 53, 308; 2002, 18, 97; 53, 336; 62, 377; 63, 387; 82, 480; 2003, 26, 156; 88, 591) kehtestatud tingimustel ja korras.
§19. Hambaarstiõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Hambaarstiõppe nominaalkestus on 5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 200 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 300 ainepunkti.
(4) Hambaarstiõppes moodustab lõpueksam õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§20. Hambaarstiõppe alustamine
§21. Hambaarstiõppe läbimisel omandatavad pädevused
§22. Hambaarstiõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§23. Hambaarstiõppe lõpetamine
(2) Hambaarstiõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Hambaarstiõppele järgneb kolme- kuni viieaastane residentuur ühel hambaarsti erialal «Tartu Ülikooli seadusega» ja teiste õigusaktidega kehtestatud tingimustel ja korras.
(5) Hambaarstiõppe lõpetanud isikul on õigus osutada § 21 lõikes 2 nimetatud piirides tervishoiuteenuseid «Tervishoiuteenuste korraldamise seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
ÄMMAEMANDAÕPE
§24. Ämmaemandaõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Ämmaemandaõppe nominaalkestus on 4,5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 180 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 270 ainepunkti.
(7) Ämmaemandaõppes moodustab lõpueksam või lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§25. Ämmaemandaõppe alustamine
§26. Ämmaemandaõppe läbimisel omandatavad pädevused
§27. Ämmaemandaõppe õppejõududele esitatavad nõuded
(1) 100 protsenti õppekavas määratud õppeainete mahust õpetavad kõrgharidusega või vastava kvalifikatsiooniga õppejõud, kusjuures 50 protsenti õppekavas määratud õppeainete mahust õpetavad magistrikraadi või vastava kvalifikatsiooniga õppejõud.
§28. Ämmaemandaõppe lõpetamine
(2) Ämmaemandaõppe lõpetanud isikule annab õppeasutus diplomi õppekava täitmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Ämmaemandaõppe lõpetanud isikul on õigus osutada tervishoiuteenuseid § 26 lõikes 2 nimetatud piirides «Tervishoiuteenuste korraldamise seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
§29. Õeõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Õeõppe nominaalkestus on 3,5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 140 ainepunkti. Koos täiendava spetsialiseerumisega on õeõppe nominaalkestus 4,5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 180 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht üldjuhul 210 ainepunkti ja koos täiendava spetsialiseerumisega 270 ainepunkti.
(2) Õeõpe koosneb teoreetilisest ja praktilisest õppest. Õeõpe toimub rakenduskõrgkoolis, kusjuures õeõppe kliiniline õpe võib toimuda rakenduskõrgkooli järelevalve all väljaspool rakenduskõrgkooli.
(3) Teoreetiline ja praktiline õpe moodustavad õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 4600 tundi, millest teoreetilist õpet on vähemalt 1/3 ja kliinilist õpet vähemalt pool.
(8) Õeõppes moodustab lõpueksam või lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 2 ainepunkti.
§30. Õeõppe alustamine
§31. Õeõppe läbimisel omandatavad pädevused
§32. Õeõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§33. Õeõppe lõpetamine
(2) Õeõppe lõpetanud isikule annab õppeasutus diplomi õppekava täitmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Õeõppe lõpetanud isikul on õigus osutada tervishoiuteenuseid «Tervishoiuteenuste korraldamise seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
ARHITEKTIÕPE
§34. Arhitektiõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Arhitektiõppe nominaalkestus on 5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 200 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 300 ainepunkti.
(4) Arhitektiõppes moodustab lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 10 ainepunkti.
§35. Arhitektiõppe alustamine
§36. Arhitektiõppe läbimisel omandatavad pädevused
§37. Arhitektiõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§38. Arhitektiõppe lõpetamine
(2) Arhitektiõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Arhitektiõppe lõpetanud isikul on õigus osutada teenuseid § 36 lõikes 2 nimetatud piirides «Planeerimisseadusega» (RT I 2002, 99, 579; 2004, 22, 148; 38, 258) kehtestatud tingimustel ja korras ning «Ehitusseadusega» (RT I 2002, 47, 297; 99, 579; 2003, 25, 153; 2004, 18, 131) kehtestatud tingimustel ja korras pärast seadusega ettenähtud töökogemuse omandamist.
§39. Ehitusinseneriõpe ja selle õppekavale esitatavad nõuded
(1) Ehitusinseneriõppe nominaalkestus on 5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 200 ainepunkti. Euroopa ainepunktide ülekande süsteemi rakendamisel on õppekavas määratud õppe maht 300 ainepunkti.
(4) Ehitusinseneriõppes moodustab lõputöö õppekavas määratud õppe mahust vähemalt 10 ainepunkti.
§40. Ehitusinseneriõppe alustamine
§41. Ehitusinseneriõppe läbimisel omandatavad pädevused
§42. Ehitusinseneriõppe õppejõududele esitatavad nõuded
§43. Ehitusinseneriõppe lõpetamine
(2) Ehitusinseneriõppe lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement).
(4) Ehitusinseneriõppe lõpetanud isikul on õigus osutada teenuseid «Planeerimisseadusega» ja «Ehitusseadusega» kehtestatud tingimustel ja korras pärast seadusega ettenähtud töökogemuse omandamist.
§44. Üleminek
Kuni 1. septembrini 2006. a võib ämmaemandaõpe ja õeõpe toimuda rakenduskõrgharidusõpet läbiviivas õppeasutuses.
§45. Õpetajate koolituse raamnõuete muutmine
Vabariigi Valitsuse 22. novembri 2000. a määruses nr 381 «Õpetajate koolituse raamnõuded» (RT I 2000, 87, 575; 2002, 105, 626; 107, 640; 2004, 63, 446) tehakse järgmised muudatused:
«(11) Klassiõpetaja õpetajakoolitus toimub bakalaureuse- ja magistriõppe integreeritud õppekavadel põhineva õppena.»;
«(11) Klassiõpetaja õpetajakoolituse alustamise tingimus on keskharidus või sellele vastav välisriigi kvalifikatsioon.»;
3) paragrahvi 10 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
«(11) Vähemalt 60 protsenti klassiõpetaja õpetajakoolituse õppekavas määratud õppeainete mahust õpetavad vastavas õppevaldkonnas teadus- ja arendustööl aktiivsed doktorikraadiga või sellele vastava kvalifikatsiooniga õppejõud.»;
4) paragrahvi 11 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
«(11) Klassiõpetaja õpetajakoolitus lõpeb lõpueksami sooritamisega või lõputöö kaitsmisega. Klassiõpetaja õpetajakoolituse lõpetanud isikule annab ülikool diplomi õppekava täitmise ja magistrikraadi andmise kohta, akadeemilise õiendi ja tasuta ingliskeelse akadeemilise õiendi (diploma supplement). Klassiõpetaja õpetajakoolituse lõpetanud isikul on õigus jätkata õpinguid doktoriõppes ülikooli nõukogu kehtestatud korras.»
§46. Kõrgharidusstandardi muutmine
Vabariigi Valitsuse 13. augusti 2002. a määruses nr 258 «Kõrgharidusstandard» tehakse järgmised muudatused:
1) määruse normitehniline märkus tunnistatakse kehtetuks;
«(3) Arstiõppele, loomaarstiõppele, proviisoriõppele, hambaarstiõppele, ämmaemandaõppele, õeõppele, arhitektiõppele ja ehitusinseneriõppele ning õpetajakoolitusele kohaldatakse kõrgharidusstandardi sätteid Vabariigi Valitsuse määrustega kehtestatud raamnõuetest tulenevate erisustega.»;
3) paragrahvi 19 lõike 2 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
«Nii bakalaureuseõppe ja magistriõppe kui ka rakenduskõrgharidusõppe ja magistriõppe nominaalkestus kokku on vähemalt 5 aastat ja õppekavas määratud õppe maht 200 ainepunkti.»;
4) 6. peatükk tunnistatakse kehtetuks.
1 Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 77/453/EMÜ üldhoolduse eest vastutavate meditsiiniõdede tegevust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 176, 15.07.1977, lk 8–10); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 78/687/EMÜ hambaarstide tegevust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 233, 24.08.1978, lk 10–14); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 78/1027/EMÜ veterinaararstide tegevust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 362, 23.12.1978, lk 7–9); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 80/155/EMÜ ämmaemandana tegutsemise alustamist ja tegutsemist käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 033, 11.02.1980, lk 8–12); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks (Euroopa Ühenduste Teataja L 223, 21.08.1985, lk 15–25); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 85/432/EMÜ teatavat farmaatsiaalast tegevust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 253, 24.09.1985, lk 34–36); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 85/614/EMÜ, millega muudetakse Hispaania ja Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks (Euroopa Ühenduste Teataja L 376, 31.12.1985, lk 1); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 86/17/EMÜ, millega muudetakse Portugali ühinemise tõttu direktiivi 85/384/EMÜ, mis käsitleb arhitektuurialaste diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks (Euroopa Ühenduste Teataja L 027, 01.02.1986, lk 71); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 89/594/EMÜ, millega muudetakse direktiive 75/362/EMÜ, 77/452/EMÜ, 78/686/EMÜ, 78/1026/EMÜ ja 80/154/EMÜ, mis on seotud arstide, üldhoolduse eest vastutavate meditsiiniõdede, hambaarstide, veterinaararstide ja ämmaemandate diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamisega, ning direktiive 75/363/EMÜ, 78/1027/EMÜ ja 80/155/EMÜ, mis käsitlevad arstide, veterinaararstide ja ämmaemandate tegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamist (Euroopa Ühenduste Teataja L 341, 23.11.1989, lk 19–29); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 89/595/EMÜ, millega muudetakse direktiivi 77/452/EMÜ, mis käsitleb üldhoolduse eest vastutavate meditsiiniõdede diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks, ning millega muudetakse direktiivi 77/453/EMÜ üldhoolduse eest vastutavate meditsiiniõdede tegevust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 341, 23.11.1989, lk 30–32); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 90/658/EMÜ, millega Saksamaa ühinemise tõttu muudetakse teatavaid kutsekvalifikatsiooni tunnustamist käsitlevaid direktiive (Euroopa Ühenduste Teataja L 353, 17.12.1990, lk 73–76); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 93/16/EMÜ arstide vaba liikumise hõlbustamise ning nende diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 165, 07.07.1993, lk 1–24); Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu direktiiv 97/50/EÜ, millega muudetakse direktiivi 93/16/EMÜ arstide vaba liikumise hõlbustamise ning nende diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta (Euroopa Liidu Teataja L 291, 24.10.1997, lk 35–37); Euroopa Liidu Komisjoni direktiiv 98/21/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/16/EMÜ arstide vaba liikumise hõlbustamise ning nende diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta (Euroopa Liidu Teataja L 119, 22.04.1998, lk 15); Euroopa Liidu Komisjoni direktiiv 98/63/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/16/EMÜ arstide vaba liikumise hõlbustamise ning nende diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta (Euroopa Liidu Teataja L 253, 15.09.1998, lk 24–26); Euroopa Liidu Komisjoni direktiiv 1999/46/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/16/EMÜ arstide vaba liikumise hõlbustamise ning nende diplomite, tunnistuste ning muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise kohta (Euroopa Liidu Teataja L 139, 02.06.1999, lk 25–26); Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu direktiiv 2001/19/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiive 89/48/EMÜ ja 92/51/EMÜ kutsekvalifikatsiooni tunnustamise üldsüsteemi kohta ja nõukogu direktiive 77/452/EMÜ, 77/453/EMÜ, 78/686/EMÜ, 78/687/EMÜ, 78/1026/EMÜ, 78/1027/EMÜ, 80/154/EMÜ, 80/155/EMÜ, 85/384/EMÜ, 85/432/EMÜ, 85/433/EMÜ ja 93/16/EMÜ, mis käsitlevad üldhoolduse eest vastutavate meditsiiniõdede, hambaarstide, veterinaararstide, ämmaemandate, arhitektide, farmatseutide ja arstide kutsealasid (Euroopa Liidu Teataja L 206, 31.07.2001, lk 1–51).
–anatoomia (sealhulgas histoloogia ja embrüoloogia);
–füsioloogia;
–biokeemia;
–geneetika;
–farmakoloogia;
–farmaatsia;
–toksikoloogia;
–mikrobioloogia;
–immunoloogia;
–epidemioloogia;
–kutse-eetika;
–sünnitusabi;
–patoloogia, sealhulgas patoloogiline anatoomia;
–parasitoloogia;
–kliiniline meditsiin ja kirurgia (sealhulgas anestesioloogia);
–kliiniline õpetus koduloomadest, kodulindudest ja muudest loomaliikidest;
–ennetav meditsiin;
–radioloogia;
–sigimine ja sigimisega seotud häired;
–riiklik veterinaarjärelevalve ja veterinaarne rahvatervishoid;
–veterinaariaalased õigusnormid ja kohtumeditsiin;
–teraapia;
–propedeutika;
–loomakasvatuslik tootmine;
–loomade söötmine;
–agronoomia;
–maamajandus;
–loomakasvatus;
–veterinaarhügieen;
–loomade etoloogia ja kaitse;
–loomade sööda kontroll ja järelevalve;
–toiduhügieen ja -tehnoloogia;
–praktiline töö, sealhulgas praktiline töö kohtades, kus toimub loomade tapmine ja toidu töötlemine.
I. TEOREETILINE ÕPE
II. PRAKTILINE ÕPE
–üld- ja erimeditsiin, sisehaigused;
–üld- ja erikirurgia;
–terve laps ja lastehaigused;
–emadushooldus;
–vaimne tervis ja psühhiaatria;
–vanurite hooldus ja geriaatria.
–ehitusfüüsika;
–arhitektuuri alused;
–vundamendid;
–ehituskonstruktsioonid ja nende projekteerimine;
–ehitiste renoveerimine;
–ehitustehnoloogia ja ehituse korraldus;
–ehituskonstruktsioonid;
–veevärk ja kanalisatsioon;
–küte ja ventilatsioon;
–tehnosüsteemide tehnoloogia;
–hüdro- ja aeromehaanika;
–keskkonnapoliitika ja -juhtimissüsteemid;
–keskkonnakaitse korraldamine;
–keskkonnaseisundi mõjurid ja seire;
–tee- ja sillakonstruktsioonide projekteerimine;
–tee ehitustehnoloogia ja ehituse korraldus;
–teemajandus;
–liikluskorraldus;
–tee-ehitusmaterjalid.


Euroopa Parlamendi valimise seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Euroopa Parlamendi valimise seaduse muutmise seadus
RT I 2010, 10, 42
Vastu võetud 10.02.2010
Vabariigi Presidendi 1. märtsi 2010. a otsusega nr 625
I. Euroopa Parlamendi valimise seaduses (RT I 2003, 4, 22; 2009, 62, 405) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 31 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Kandidaadile antakse registreerimisnumber. Registreerimisnumbrid algavad 101-st ja need antakse kandidaatidele erakondade nimekirjade kaupa. Üksikkandidaatidele antakse registreerimisnumbrid pärast erakondade kandidaatidele numbrite andmist. Numbrite andmise järjekord erakondade vahel ning üksikkandidaatide vahel selgitatakse liisu heitmisega.»
§ 2. Paragrahvi 32 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Kandidaatide koondnimekirja kantakse kandidaadid erakondade nimekirjade kaupa registreerimisnumbrite järjekorras. Nimekirja ette märgitakse selle esitanud erakonna nimi. Üksikkandidaadid kantakse kandidaatide koondnimekirja pärast erakondade nimekirju registreerimisnumbrite järjekorras.
(3) Kandidaatide koondnimekirja märgitakse iga kandidaadi kohta tema registreerimisnumber ja nimi. Kui kandideerib mitu samanimelist kandidaati, märgitakse koondnimekirja ka nende sünniaeg.»
§ 3. Paragrahvi 38 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Valija kirjutab hääletamissedelile selleks ettenähtud kohta selle kandidaadi registreerimisnumbri, kelle poolt ta hääletab.»
§ 4. Paragrahvi 43 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Valija märgistab selle kandidaadi nime, kelle poolt ta hääletab, ning kinnitab hääletamist digitaalallkirja andmisega isikutunnistusele kantud digitaalallkirjastamist võimaldava sertifikaadi alusel.»
§ 5. Paragrahvi 57:
1) lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(7) Jaoskonnakomisjon teeb kindlaks hääletamiskastides olnud sedelite arvu, sealhulgas kehtetute sedelite arvu, ning kandidaatidele ja erakondadele antud häälte arvu ning kannab need vormikohasesse protokolli.»;
2) lõike 8 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«2) millele ei ole kirjutatud ühegi kandidaadi registreerimisnumbrit või millele on neid kirjutatud rohkem kui üks,»;
3) lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(9) Kui hääletamissedelile ei ole kirjutatud ühegi kandidaadi registreerimisnumbrit, kuid valija tahe on üheselt arusaadav, loetakse hääletamissedel kehtivaks.»;
4) lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(11) Pärast hääletamistulemuste kindlakstegemist pakitakse kehtivad sedelid kandidaatide kaupa, eraldi pakkidesse pannakse kehtetud sedelid, valijatele välja andmata jäänud sedelid ja valijate tagastatud rikutud sedelid. Pakile märgitakse, millise valimisjaoskonna sedelid, millised ja kui palju neid pakis on. Märkele kirjutab alla jaoskonnakomisjoni esimees.»
§ 6. Paragrahvi 58 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Maakonna valimiskomisjon teeb hääletamissedelite alusel kindlaks hääletamisest osavõtnud alaliselt välisriigis elavate valijate arvu, kehtetuks tunnistatud hääletamissedelite arvu ning kandidaatidele ja erakondadele antud häälte arvu. Hääletamissedeli kehtetuks tunnistamisel järgitakse käesoleva seaduse § 57 lõigetes 8 ja 9 ettenähtut.»
§ 7. Paragrahvi 59 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Jaoskonnakomisjonidelt laekunud protokollide alusel teeb maakonna valimiskomisjon kindlaks valijate nimekirjadesse kantud valijate arvu, hääletamissedeli saanud valijate arvu, hääletamiskastides olnud sedelite arvu, sealhulgas kehtetute sedelite arvu, ning kandidaatidele ja erakondadele antud häälte arvu ning kannab need vormikohasesse protokolli.»
§ 8. Paragrahvi 60 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Kõigilt maakonna valimiskomisjonidelt laekunud maakonna ning alaliselt välisriigis elavate valijate hääletamistulemuste protokolli ning elektrooniliselt hääletanud valijate hääletamistulemuste alusel teeb Vabariigi Valimiskomisjon kindlaks valijate nimekirjadesse kantud valijate arvu, hääletamissedeli saanud valijate arvu, hääletamisest osavõtnud valijate arvu, kehtetute hääletamissedelite arvu ning kandidaatidele ja erakondadele antud häälte arvu.»
§ 9. Paragrahvi 61:
«(2) Erakonna nimekirjas reastatakse kandidaadid ümber vastavalt igaühele antud häälte arvule. Kui vähemalt kahele kandidaadile on antud võrdne arv hääli, siis reastatakse ettepoole kandidaat, kes oli erakonna poolt esitatud nimekirjas eespool. Erakonna ümberreastatud nimekirjas saab mandaadi kandidaat, kes on nimekirjas eespool.»;
«(4) Kui erakonna nimekirjas oleva kandidaadi registreerimise otsus tühistatakse (§ 31 lõige 5), jäävad temale välisriigis antud hääled erakonnale. Samuti jäävad erakonnale selle kandidaadi hääled, kes sureb pärast eelhääletamise algust. Kui üksikkandidaadi registreerimise otsus tühistatakse või kui ta sureb, siis temale antud hääli valimistulemuste kindlakstegemisel ei arvestata.»
§ 10. Paragrahvi 73 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Asendusliikmeteks registreeritakse sama erakonna nimekirjas valimata jäänud kandidaadid ümberreastatult saadud häälte arvu järgi (§ 61 lõige 2).»
II. § 11. Euroopa Parlamendi valimise seaduse, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse, rahvahääletuse seaduse ja Riigikogu valimise seaduse muutmise seaduse (RT I 2009, 2, 5) § 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«2) lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Valija märgistab selle kandidaadi nime, kelle poolt ta hääletab, ning kinnitab hääletamist digitaalallkirja seaduse nõuete kohase digitaalallkirjaga.»
III. § 12. Seaduse jõustumine
Käesoleva seaduse § 11 jõustub 2011. aasta 1. jaanuaril.


text:
Põlvamaa kaitsealuste parkide välispiiride kirjeldused – Riigi Teataja
Põlvamaa kaitsealuste parkide välispiiride kirjeldused
RT I 2002, 42, 271
Põlvamaa kaitsealuste parkide välispiiride kirjeldused1
Vastu võetud 14.05.2002 nr 158
Määrus kehtestatakse «Kaitstavate loodusobjektide seaduse» (RT I 1994, 46, 773; 2002, 6, 21) § 5 lõike 4 alusel ja kooskõlas Vabariigi Valitsuse 30. mai 2000. a määruse nr 173 «Kaitsealuste parkide kaitse-eeskiri» (RT I 2000, 43, 272) § 1 lõikega 3.
§ 1. Ahja park
(1) Ahja park asub Ahja vallas Ahja alevikus ning on kaitse alla võetud Põlva Rajooni TSN Täitevkomitee 29. märtsi 1972. a otsusega nr 29.
(2) Ahja pargi piir kulgeb mööda Ahja kooli staadioni lõunaserva ida suunas ja kooli õppe-katseaia lääne- ja lõunaserva lõuna ja ida suunas kuni kiviaiani Tartu–Räpina maantee ääres, mööda kiviaia läänekülge lõuna suunas kuni kinnistu 11701:003:0210 põhjapiirini, mööda nimetatud kinnistu põhja- ja läänepiiri lääne ja lõuna suunas, mööda kinnistu 11701:003:0240 läänepiiri lõuna suunas, mööda kinnistu 11701:003:0556 põhja- ja läänepiiri lääne ja lõuna suunas kuni Ahja–Vastse-Kuuste maanteeni, mööda nimetatud maantee teemaa põhjapoolset serva lääne suunas kuni kinnistu 11701:003:0581 edelanurgani, mööda nimetatud kinnistu läänepiiri põhja suunas kuni kinnistu 11701:003:0587 kirdenurgani, mööda nimetatud kinnistu põhjapiiri lääne ja loode suunas kuni Ahja alevikku suunduva kruusateeni, mööda kruusatee paisjärvepoolset serva loode ja ida suunas ümber paisjärve kuni põhja-lõunasuunalise pinnasteeni, mööda seda lõuna suunas kinnistu 11701:003:0230 edelanurgani, mööda nimetatud kinnistu lõuna- ja idapiiri ida ja põhja suunas, mööda kinnistu 11701:003:0566 lõuna- ja idapiiri ida ja põhja suunas ning mööda nimetatud kinnistu idapiirilt lähtuvat kõnniteed põhja suunas kuni Ahja kooli staadioni lõunaservani.
§ 2. Intsikurmu metsapark
(1) Intsikurmu metsapark asub Põlva linnas ning on kaitse alla võetud Põlva Rajooni TSN Täitevkomitee 29. märtsi 1972. a otsusega nr 29.
(2) Intsikurmu metsapargi piir kulgeb Metsa tänaval mööda katastriüksuse 62001:002:0506 edelapiiri kagu suunas kuni katastriüksuse 61901:002:0884 läänepiirini, piki seda kuni Orajõeni, mööda jõe vasakut kallast edela suunas kuni katastriüksuse 61901:002:0210 piirini, piki selle ja katastriüksuse 61901:002:0019 idapiiri põhja suunas kuni Metsa tänavani ning mööda Metsa tänava kaguserva kuni katastriüksuse 62001:002:0506 edelapiirini.
§ 3. Mooste park
(1) Mooste park asub Mooste vallas Mooste alevikus ning on kaitse alla võetud Eesti NSV Ministrite Nõukogu 5. juuni 1959. a määrusega nr 218 «Abinõudest parkide säilitamiseks ja korrastamiseks vabariigis» (ENSV Teataja 1959, 36, 182; RT I 1997, 49, 799; 1999, 102, 909).
(2) Mooste pargi piir kulgeb kinnistu 47301:002:0990 kirdenurgast mööda kruusatee edelapoolset serva ida ja kagu suunas kuni ristumiseni Mooste–Rasina maanteega, mööda nimetatud maantee läänepoolset serva 300 meetrit edela suunas kuni pinnasteeni, mööda seda loode suunas kuni mõisasse suunduva sissesõiduteeni, mööda sissesõidutee loodepoolset serva edela suunas kuni kinnistu 47301:002:1055 idanurgani, mööda nimetatud kinnistu põhja- ja loodepiiri, jätkub piki kinnistute 47301:002:1017, 47301:002:1018, 47301:002:1019 ja 47301:002:1020 loodepiiri edela suunas kuni kagu-loodesuunalise pinnasteeni, kulgeb mööda nimetatud teed loode suunas, mööda kinnistu 47301:002:0222 lõuna-, ida- ja põhjapiiri ida, põhja ja lääne suunas kuni põhja-lõunasuunalise pinnasteeni, mööda nimetatud pinnasteed kirde suunas kuni kruusateeni ning mööda kruusateed ida suunas kuni kinnistu 477301:002:0990 kirdenurgani.
§ 4. Rahumäe metsapark
(1) Rahumäe metsapark asub Räpina vallas Rahumäe külas ning on kaitse alla võetud Eesti NSV Ministrite Nõukogu 5. juuni 1959. a määrusega nr 218 «Abinõudest parkide säilitamiseks ja korrastamiseks vabariigis».
(2) Rahumäe metsapargi piir kulgeb kinnistu 70703:003:0318 edelanurgast mööda Võhandu jõe paremkallast kuni kinnistu 70703:003:0358 kagunurgani, sealt mööda nimetatud kinnistu lõunapiiri edela suunas kuni kinnistu 70703:003:0318 kirdepiirini ning mööda sama kinnistu kirde-, ida- ja lõunapiiri kagu, edela ja lääne suunas kuni Võhandu jõe paremkaldani.
§ 5. Valgjärve park
(1) Valgjärve park asub Valgjärve vallas Valgjärve külas ning on kaitse alla võetud Põlva Rajooni TSN Täitevkomitee 29. märtsi 1972. a otsusega nr 29.
(2) Valgjärve pargi piir kulgeb katastriüksuse 85602:002:0568 põhjanurgast edela suunas mööda nimetatud kinnistu läänepiiri ja katastriüksuse 85602:002:0673 läänepiiri kagu suunas kuni põhja-lõunasuunalise pinnasteeni, edasi mööda nimetatud teed lõuna ja edela suunas kuni kõvakattega teeni ja mööda seda loode suunas kõrgepingealajaamani, sealt mööda pinnasteed ja kinnistu 85602:002:0675 kirdepiiri ja endise kinnistu Silla A-30 idapiiri kuni Valgjärveni ning mööda Valgjärve järve kallasraja välisserva ümber järve kuni kinnistu 85602:002:0568 põhjanurgani.
§ 6. Vastse-Kuuste park
(1) Vastse-Kuuste park asub Vastse-Kuuste vallas Vastse-Kuuste alevikus ning on kaitse alla võetud Põlva Rajooni TSN Täitevkomitee 29. märtsi 1972. a otsusega nr 29.
(2) Vastse-Kuuste pargi esimese lahustüki piir kulgeb mööda Vastse-Kuuste kultuurimaja juurest ida poole suunduvat pinnasteed kuni kuivatihoone teenindusmaani, sealt mööda teenindusmaa lääneserva lõuna suunas kuni Vastse-Kuuste põhikooli tagaküljel kulgeva asfalteeritud kõnniteeni, edasi kulgeb piir mööda nimetatud kõnniteed koolimaja ja kooli õppehoone taga lõuna suunas kuni ida-läänesuunalise pinnasteeni, sealt mööda pinnasteed lääne suunas kuni elamu-töökoja teenindusmaani, mööda teenindusmaa idaserva põhja suunas kuni asfalteeritud pargiteeni, mööda seda lääne ja põhja suunas kuni kultuurimaja juurest ida poole suunduva pinnasteeni.
(3) Vastse-Kuuste pargi teise lahustüki piir kulgeb ümber Tuulemäe, mis on pargist 100 m lääne suunas teisele poole kooli staadioni jääv metsamaakõlvik. Tuulemägi piirneb põhjast, läänest ja lõunast pinnasteega ning idast kooli staadioni ümbritseva heinamaaga.
1 92/43/EMÜ (EÜT L 206, 21.05.1992); 79/409/EMÜ (EÜT L 103, 2.04.1979)
Peaminister Siim KALLAS
keskkonnaministri ülesannetes Jaanus MARRANDI

matches:
§ 5
§ 1
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6


Advokatuuriseaduse ja teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Advokatuuriseaduse ja teiste seaduste muutmise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:01.03.2013Avaldamismärge:RT I, 21.12.2012, 1
Välja kuulutanudVabariigi President11.12.2012 otsus nr 196Advokatuuriseaduse ja teiste seaduste muutmise seadusVastu võetud 05.12.2012§ 1. Advokatuuriseaduse muutmineAdvokatuuriseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 7 lõike 1 kolmandast lausest jäetakse välja sõnad „ja vandeadvokaadi vanemabid”;
2) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Advokaat võib üldkogul osaleda ka esindaja kaudu, volitades selleks teist hääleõiguslikku advokaati enda nimel üldkogul osalema ja hääletama. Üks advokaat ei või samal üldkogul esindada rohkem kui kahte advokaati.”;
3) paragrahvi 12 punktid 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„5) nimetab kutsesobivuskomisjoni advokaatidest liikmed ja nende asendusliikmed;
6) otsustab kutsesobivuskomisjoni otsuse alusel advokatuuri vastuvõtmise ja vandeadvokaadi kutsenimetuse andmise;”;
4) paragrahvi 17 lõikes 6 ning § 33 lõigetes 4 ja 5 asendatakse sõna „isikuomadusi” sõnaga „isiksuseomadusi”;
5) paragrahvi 21 lõiget 3 täiendatakse pärast tekstiosa „avatakse advokaaditoimik,” sõnadega „mida peetakse elektrooniliselt ja”;
6) paragrahvi 22 lõikest 1 jäetakse välja tekstiosa „, vandeadvokaadi vanemabid”;
7) paragrahvi 22 lõike 4 teises lauses asendatakse tekstiosa „§ 21 lõike 2 punktides 2–8” tekstiosaga „§ 21 lõike 2 punktides 2, 6 ja 7”;
8) paragrahvi 23 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) kes on aus ja kõlbeline ning advokaaditööks vajalike võimete ja isiksuseomadustega.”;
9) paragrahv 25 tunnistatakse kehtetuks;
10) paragrahvi 26 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Vandeadvokaadiks võib kirjaliku avalduse alusel saada advokatuuri liige, kes on sooritanud vandeadvokaadieksami ja tegutsenud vähemalt kolm aastat vandeadvokaadi abina.”;
11) paragrahvi 26 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui isik on vahetult enne advokatuuri astumist vähemalt kaks aastat järjest töötanud ameti- või töökohal, millele asumisel on nõutav õiguse õppesuunal vähemalt riiklikult tunnustatud magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon Eesti Vabariigi haridusseaduse § 28 lõike 22 tähenduses või sellele vastav välisriigi kvalifikatsioon, võib advokatuuri juhatus lubada ta vandeadvokaadieksamile, kui ta on vähemalt ühe aasta järjest tegutsenud vandeadvokaadi abina.
(12) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 nimetatud juhul eksamile lubamisel arvestatakse töötamise aega alates samas lõikes nimetatud kvalifikatsiooni omandamisest.”;
12) paragrahvi 26 lõikes 31 asendatakse sõnad „Euroopa Kohtu esimese astme kohtus” sõnadega „Euroopa Liidu Üldkohtus”;
13) paragrahvi 29 lõike 3 punktid 1–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) kuus advokatuuri juhatuse nimetatud vandeadvokaati ja nende kaks asendusliiget;
2) kaks kohtunike täiskogu valitud kohtunikku ja nende kaks asendusliiget;
3) justiitsministri määratud Justiitsministeeriumi esindaja ja tema asendusliige;
4) prokuröride üldkogu valitud riigiprokurör ja tema asendusliige;
5) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna nõukogu määratud õigusteadlane ja tema asendusliige.”;
14) paragrahvi 31 lõikes 1 asendatakse sõna „isikuomaduste” sõnaga „isiksuseomaduste”;
15) paragrahvi 31 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Advokaadieksamid on vandeadvokaadi abi eksam ja vandeadvokaadieksam.
(3) Advokaadieksam korraldatakse vajaduse järgi, kuid mitte harvem kui üks kord aastas. Advokaadieksamite sagedus ja muud korralduslikud küsimused sätestatakse advokatuuri kodukorras.”;
16) paragrahvi 32 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Advokaadieksam võib koosneda suulisest ja kirjalikust osast.
(2) Advokaadieksami suulise ja kirjaliku osa täpsem korraldus sätestatakse advokatuuri kodukorras.”;
17) paragrahvi 32 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 32 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Advokatuuri astuja isiksuseomaduste sobivust advokaaditegevuseks hinnatakse eksami ja selle käigus toimuva vestluse alusel. Isiksuseomaduste sobivust hinnates võib kutsesobivuskomisjon arvestada ka muid advokaadi ülesannete täitmiseks olulisi andmeid advokatuuri astuja isiku kohta, muu hulgas võib kutsesobivuskomisjon teha järelepärimisi ning küsida patrooni arvamust.”;
19) paragrahvi 33 lõike 1 teine lause jäetakse välja;
20) paragrahvi 33 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui eksamineeritav on saanud mitterahuldava hinde vähemalt ühe eksamiosa eest, siis ei ole eksam sooritatud.”;
21) paragrahvi 341 lõikes 3 asendatakse sõnad „Vandeadvokaat ja vandeadvokaadi vanemabi” sõnaga „Advokaat”;
22) paragrahvi 36 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) vandeadvokaadi abi ei soorita vandeadvokaadieksamit kolmandal katsel;”;
23) paragrahv 42 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 42. Vandeadvokaadi abi õiguspädevus
(1) Vandeadvokaadi abil on vandeadvokaadi õiguspädevus seadusega piiratud ulatuses.
(2) Vandeadvokaadi abi ei ole pädev täitma käesoleva seaduse § 41 lõike 1 punktides 6 ja 7 nimetatud ülesandeid ning esindama või kaitsma klienti Riigikohtus, kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti.
(3) Vandeadvokaadi abi võib käesoleva seaduse § 41 lõike 1 punktis 6 nimetatud ülesandeid täita advokatuuri juhatuse igakordsel loal.
(4) Vandeadvokaadi abi võib õigusteenust osutada üksnes vandeadvokaadist patrooni juhendamisel.”;
24) paragrahvi 76 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kohtumenetluses esindamise kohta peab välisriigi advokaat esitama sellekohase teatise advokatuuri juhatusele.”;
25) seadust täiendatakse §-ga 823 järgmises sõnastuses:
„§ 823. Vandeadvokaadi abi ja vandeadvokaadi vanemabi üleminekusätted
(1) Vandeadvokaadi vanemabid peavad sooritama vandeadvokaadieksami ja vajaduse korral korduseksami hiljemalt 2018. aasta 28. veebruaril.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtajani säilib vandeadvokaadi vanemabil õigus kasutada senist kutsenimetust ja tegutseda enne 2013. aasta 1. märtsi kehtinud vandeadvokaadi vanemabi pädevusega, sealhulgas omada hääleõigust üldkogul.
(3) Kui vandeadvokaadi vanemabi ei soorita vandeadvokaadieksamit käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ajaks, arvatakse ta vandeadvokaadi abiks.
(4) Enne 2013. aasta 1. märtsi vandeadvokaadi abi eksami sooritanud isikud võivad vandeadvokaadieksami sooritada pärast kaheaastast tegutsemist vandeadvokaadi abina.”§ 2. Kohtutäituri seaduse muutmineKohtutäituri seaduse § 97 lõikest 3 jäetakse välja tekstiosa „, vandeadvokaadi vanemabid”.§ 3. Kriminaalmenetluse seadustiku muutmineKriminaalmenetluse seadustiku § 507 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:„(2) Jõustunud kohtulahendi täitmiseks on Euroopa vahistamismäärust pädev esitama kohtulahendit täitmisele pöörav maakohus.”§ 4. Pankrotiseaduse muutminePankrotiseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 56 lõike 1 punktist 2 jäetakse välja sõnad „ja vandeadvokaadi vanemabi”;
2) paragrahvi 57 lõikest 3 jäetakse välja tekstiosa „vandeadvokaadi vanemabi,”;
3) paragrahvi 71 lõikest 1 jäetakse välja sõnad „ja vandeadvokaadi vanemabile”.§ 5. Prokuratuuriseaduse muutmineProkuratuuriseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 13 lõike 2 punkt 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„21) valib Eesti Advokatuuri kutsesobivuskomisjoni riigiprokurörist liikme ja tema asendusliikme;”;
2) paragrahvi 15 lõikest 3 jäetakse välja tekstiosa „, vandeadvokaadi vanemabina”;
3) paragrahvi 15 lõikes 5 asendatakse sõnad „, vandeadvokaadina või vandeadvokaadi vanemabina” sõnadega „või vandeadvokaadina”.§ 6. Reklaamiseaduse muutmineReklaamiseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 14 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 14. Pankrotihalduri reklaam”;
2) paragrahvi 14 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Pankrotihalduril on keelatud end ja oma tegevust reklaamida, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti. Pankrotihaldurit käsitatakse pankrotiseaduse tähenduses.”;
3) paragrahvi 14 lõiked 2 ja 3 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahv 16 tunnistatakse kehtetuks;
5) seaduse 4. peatükki täiendatakse §-ga 291 järgmises sõnastuses:
„§ 291. Advokaadi, vandetõlgi ja patendivoliniku reklaam
Advokaadil, advokaadiühingul, vandetõlgil, patendivolinikul ja patendivoliniku äriühingul on lubatud oma tegevust reklaamida, kui reklaam ei ole vastuolus kutse-eetika nõuetega ja reklaam ei kutsu üles lepingut sõlmima. Advokaati ja advokaadiühingut käsitatakse advokatuuriseaduse tähenduses, vandetõlki vandetõlgi seaduse tähenduses ning patendivolinikku ja patendivoliniku äriühingut patendivoliniku seaduse tähenduses.”§ 7. Riigilõivuseaduse, tsiviilkohtumenetluse seadustiku ja teiste seaduste muutmise seaduse muutmineRiigilõivuseaduse, tsiviilkohtumenetluse seadustiku ja teiste seaduste muutmise seaduse (RT I, 29.06.2012, 3) § 2 punktis 59 asendatakse sõna „kuulutamisest” sõnaga „kättetoimetamisest”.§ 8. Saneerimisseaduse muutmineSaneerimisseaduse § 15 lõike 3 punktist 1 jäetakse välja tekstiosa „vandeadvokaadi vanemabi,”.§ 9. Täitemenetluse seadustiku muutmineTäitemenetluse seadustiku § 2 lõiget 1 täiendatakse punktiga 72 järgmises sõnastuses:„72) Eesti Advokatuuri aukohtu jõustunud otsus;”.§ 10. Seaduse jõustumine (1) Käesolev seadus jõustub 2013. aasta 1. märtsil. (2) Käesoleva seaduse §-d 3 ja 7 jõustuvad 2013. aasta 1. jaanuaril.Ene ErgmaRiigikogu esimees


(Eesti) Tapa Vallaraamatukogu kasutamise eeskiri - Tapa Public Library
(Eesti) Tapa Vallaraamatukogu kasutamise eeskiri
Kehtib alates 01.01.2019
Määrus kehtestatakse rahvaraamatukogu seaduse § 16 alusel.
(1) Käesoleva eeskirjaga määratakse kindlaks Tapa Vallaraamatukogu (edaspidi raamatukogu) teeninduse korraldus, lugejate õigused ja kohustused ning vastutus.
(2) Raamatukogu põhiteenused on teavikute kojulaenutus ja kohapeal kasutamine ning avalikule teabele juurdepääsu võimaldamine üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu. Raamatukogu põhiteenused on tasuta.
(3) Raamatukogu eriteenused (kopeerimine, väljatrükid, skaneerimine, kiletamine, andmebaaside kasutamine jms) on tasulised. Eriteenuste täpse loetelu ja nende eest võetava tasu suuruse kehtestab vallavalitsus.
(4) Raamatukogu teenuseid võib kasutada igaüks, välja arvatud lugejad, kellelt on vastavalt rahvaraamatukogu seadusele raamatukogu teenuste kasutamise õigus ära võetud.
(5) Raamatukogus saab kasutada avalikuks kasutuseks mõeldud arvutitöökohti (sh lugejaarvuti).
(6) Kasutamise eeskirja juurde kuuluvad raamatukogu kasutamist reguleerivad dokumendid (käskkirjad, hinnakirjad jmt) on kättesaadavad raamatukogu kõigis struktuuriüksustes ja raamatukogu koduleheküljel (www.tapa.lib.ee).
§ 2. Lugejaks registreerimine ja arvestus
(1) Lugejaks registreerimine toimub raamatukogu lugejate andmebaasis isikut tõendava dokumendi või õpilaspileti alusel.
(2) Andmebaasi kantakse lugeja kohta järgmised andmed:
1) ees- ja perekonnanimi;
2) elukoht (postiaadress);
3) telefoninumber;
4) e‑posti aadress;
5) isikukood või isikukoodi puudumisel sünniaeg;
6) lugejarühma määrang.
(3) Lapsed kuni 14. eluaastani (k.a) registreeritakse lugejaks lapsevanema või seadusliku esindaja kirjalikul nõusolekul ning andmebaasi kantakse ka lapsevanema või seadusliku esindaja andmed.
(4) Registreerimislehe ja nõusolekulehe kirjalikud vormid kehtestab raamatukogu direktor käskkirjaga.
(5) Lugeja registreerimisel tehakse talle teatavaks käesolev eeskiri. Lugeja kinnitab registreerimislehel allkirjaga, et nõustub täitma raamatukogu kasutamise eeskirja ning on teadlik oma isikuandmete kasutamisest.
(6) Registreerimisel saab lugeja võimaluse kasutada raamatukogu ID-kaardi alusel või väljastatakse talle lugejapilet. Esimene lugejapilet antakse lugejale tasuta.
(7) Lugejapilet on nimeline, seda tohib kasutada ainult pileti omanik. Lugeja võib lihtkirjaliku volitusega volitada teist isikut tema nimele teavikuid laenutama.
(8) Lugejale antakse salasõna raamatukogu elektroonilisse kataloogi (edaspidi RIKSWEB) ja mobiilirakendusse (edaspidi m‑RIKS) sisselogimiseks. RIKSWEBi ja m‑RIKSi kohta saab infot raamatukogust ja raamatukogu kodulehelt.
(9) Registreeritud lugejate andmeid kasutatakse:
1) lugeja isiku tuvastamiseks;
2) teenuste osutamiseks;
3) statistilise analüüsi tegemiseks, kus andmeid ei seostata isikuga.
(10) Lugejate andmed on asutusesiseseks kasutamiseks. Juurdepääs andmetele on teenuseid osutavatel raamatukogutöötajatel. Andmeid ei väljastata kolmandatele isikutele, v.a. seadusega ettenähtud juhtudel.
(11) Lugejate ümberregistreerimist ja lugejaandmete kontrolli teostatakse igal aastal lugeja esimesel külaskäigul raamatukokku.
(12) Rahvaraamatukogu lugejate andmebaasist kustutatakse lugeja rahvaraamatukogu seaduses ettenähtud korras.
(13) Lugejapileti kaotamisest tuleb teavitada raamatukogu esimesel võimalusel vältimaks kaotatud dokumendi väärkasutust.
(14) Kaotatud või kasutamiskõlbmatuks muutunud lugejapilet asendatakse uuega, mille väljastamine on tasuline. Tasu suuruse kehtestab vallavalitsus.
§ 3. Teavikute kojulaenutus ja kohalkasutus
(1) Teavikuid (raamatud, ajakirjad, ajalehed, CD-ROM, video- ja helikassett, DVD jms) saab laenutada koju ning kasutada kohapeal. Teavikuid koju laenutada on õigus registreeritud lugejal. Kohalkasutuseks ei olé lugejaks registreerimine nõutav.
(2) Registreeritud lugejatele toimub teavikute kojulaenutus ID-kaardi või lugejapileti alusel.
(3) Teavikute laenutustähtaja ja koju laenutatavate teavikute hulga kinnitab raamatukogu direktor käskkirjaga.
(4) Laenutusaega ei pikendata, kui lugeja viivisevõlgnevus on 3 eurot ja rohkem.
(5) Suure nõudlusega teavikuid on raamatukogul õigus määrata ajutiselt kohalkasutatavateks või laenutada neid lühemaks ajaks ilma laenutusaja pikendamise võimaluseta.
(6) Teatmeteoste ainueksemplare ning sisult või hinnalt väga väärtuslikke teavikuid on raamatukogul õigus määrata kohalkasutatavateks.
(7) Lugejal on võimalus registreerida end teavikute laenutamiseks järjekorda.
(8) Teaviku saabumisel teavitatakse lugejat e‑posti või telefoni teel. Teavikut hoitakse lugejale 3 päeva.
(9) Raamatukogus puuduvaid teavikuid tellitakse raamatukogudevahelise laenutuse (RVL) kaudu lugeja soovil ja kulul teistest Eesti raamatukogudest. Nende laenutamisel lähtutakse teavikut omava raamatukogu etteantud tingimustest.
(10) Lugejat teavitatakse tagastustähtaja saabumisest ja tähtaja ületamisest meili teel.
(11) Lugejatelt võib nõuda teaviku kojulaenutamisel tagatist, kui see on vajalik teaviku väärtuse tõttu. Tagatise võtmise ja tagastamise korra kehtestab vallavalitsus.
(12) Lugejaile, kes oma tervisliku seisundi tõttu ei olé võimelised raamatukogu külastama, osutab raamatukogu koostöös vallavalitsuse haridus- ja sotsiaalosakonnaga tasuta teavikute kojukannet.
§ 4. Lugeja kohustused ja vastutus
(1) Lugeja kannab materiaalset vastutust tema kasutuses olevate teavikute, tehnikavahendite ja muu inventari eest.
(2) Lugejal on soovitav kontrollida teaviku seisukorda teaviku laenutamisel. Kui lugeja on saanud oma kasutusse eelnevalt rikutud teaviku, tuleb sellest teavitada raamatukogu töötajat.
(3) Raamatukogust laenutatud teavikud tuleb tagastada õigeaegselt või pikendada laenutusaega.
(4) Tagastustähtaja ületamise eest on raamatukogul õigus võtta lugejalt viivist iga viivitatud päeva eest. Viivis iga tagastustähtaja ületanud päeva eest on 0,05 eurot iga laenutähtaja ületanud teaviku pealt.
(5) Raamatukogu direktoril on õigus määrata periood, mille jooksul saab teavikuid tagastada viivisevabalt.
(6) Kuni 14-aastased (k.a) lapsed saavad teavikuid tagastada viivisevabalt.
(7) Tagastustähtaja ületamisest teavitab raamatukogu lugejale meeldetuletusega e‑posti, telefoni või kirja teel. Kirja teel esitatud meeldetuletus on tasuline. Tasu suuruse kehtestab vallavalitsus.
(8) Teaviku rikkumise, kaotamise või tagastamata jätmise korral on lugeja kohustatud selle asendama raamatukogu poolt samaväärseks tunnistatud teavikuga või tasuma teaviku hinna kuni kümnekordses suuruses. Enne 1992. aastat ilmunud teaviku minimaalne hind on 4 eurot juhul, kui teavikust ei olé ilmunud uuemat trükki, mille hinda aluseks võtta.
(9) Lugejalt, kes ei olé lõikes 8 nimetatud kohustust raamatukogu antud tähtajaks täitnud, võetakse teavikute kojulaenutamise õigus ära kuni üheks aastaks.
(10) Raamatukogu annab lugejale tähtaja lõigetes 4, 7 ja 8 nimetatud summade tasumiseks. Tähtajaks maksmata summa tasumiseks teeb vallavalitsus lugejale ettekirjutuse koos sundtäitmise algatamise hoiatusega, mida rakendatakse siis, kui ettekirjutust ei täideta. Ettekirjutuses märgitakse selle vaidlustamise võimalus, tähtaeg ja kord. Kui lugeja jätab hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata, on vallavalitsusel õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus sätestatud korras. Vallavalitsus võib nimetatud pädevuse anda raamatukogule. Alla 18-aastase isiku puhul esitatakse ettekirjutus vanemale või eestkostjale.
(11) Lugejate suhtes, kelle vastu on algatatud lõikes 10 sätestatud korras menetlus, kehtib laenutuskeeld kuni menetluse lõpuni.
§ 5. Avalike arvutitöökohtade kasutamine
(1) Avalike arvutitöökohtade kasutamise reeglid kehtestab raamatukogu direktor käskkirjaga ja need avalikustatakse raamatukogus ning raamatukogu koduleheküljel.
(2) Arvutitöökohtade kasutamise reeglite rikkumisel on raamatukogul õigus kehtestada töökohtade kasutamise keeld.
§ 6. Raamatukogu kodukord
(1) Raamatukogu kodukorra kehtestab raamatukogu direktor käskkirjaga.
(2) Raamatukogu kodukord sätestab külastajate käitumisreeglid ning selle täitmine on kohustuslik kõikidele külastajatele.
(3) Raamatukogu kodukord paigutatakse avalikku, külastajatele nähtavasse kohta ning avaldatakse raamatukogu kodulehel.
§ 7. Määruse kehtetuks tunnistamine
Vabariigi Valitsuse 05.01.2017 määruse nr 13 “Tamsalu valla ja Tapa valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995 määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine” muutmine“ alusel moodustus haldusreformi tulemusel Tamsalu valla ja Tapa valla ühinemisel uus omavalitsusüksus Tapa vald, kes Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 92 lõike 2 alusel on ühinenud omavalitsusüksuste õigusjärglane. Arvestades eelmärgitut ning haldusreformi seaduse § 16 lõiget 1 ja Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 14¹ lõiget 4¹, tunnistada kehtetuks:
1) Tapa Vallavolikogu 11.11.2010 määrus nr 20 „Tapa Linnaraamatukogu kasutamise eeskiri“ (RT IV, 23.01.2013, 11);
2) Tamsalu Vallavolikogu 20.06.2007 määrus nr 16 „Tamsalu valla Raamatukogude kasutamise eeskiri“ (RT IV, 24.07.2010, 15).
Määrus jõustub 01. jaanuaril 2019.
Maksim Butšenkov
Vallavolikogu esimees


text:
3-3-1-84-13 Riigikohus 27.01.2014
Kui maksuhaldur algatas sama korraldusega nii tagastusnõude tuvastamismenetluse kui ka maksu arvestamise, deklareerimise ja tasumise õigsuse kontrolli menetluse, oli ta kohustatud maksukohustuslast sellest üheselt arusaadavalt teavitama ning selgitama, millises menetluses maksuhaldur teavet vajab. Korralduses üksnes MKS § 59 lg 2 p-le 1 viitamisest ei saa järeldada mitme kontrolli olemasolu. Vt ka määruse asjas nr 3-3-1-48-13 annotatsiooni.
Vt lahendi nr 3-3-1-5-12-annotatsiooni.
Halduskohtumenetluses võib nõustajaks olla spetsialist kohtuasja lahendamiseks vajalikus spetsiifilises küsimuses, kes vahendab kohtule menetlusosalise seisukohti valdkonnas, mida ei viimane ise ega teda esindav advokaat piisavalt ei valda (vt otsus asjas nr 3-3-1-85-06, p 8). Menetlusdokumentide koostamiseks abi osutamine nimetatud põhimõtetele ei vasta. Seetõttu ei ole õigusbüroo juhatuse liige käsitatav kaebaja nõustajana. Eeltoodu põhjal ei ole õigusbüroo arvete alusel kantud kulu menetluskulu HKMS § 103 lg 1 p 1 mõttes ning neid kulusid ei saa kohtumenetluses välja mõista.
Vt lahendite nr 3-3-1-4-13 ja 3-3-3-1-8-13 annotatsioone.
3-3-1-5-12 Riigikohus 21.03.2012
Menetluskulu liigi kvalifitseerimine ja selle väljamõistmise otsustamine on kohtu ülesanne ning kohus ei ole seotud menetluskulu kohta esitatud menetlusosaliste seisukohtadega. Menetluskulu väljamõistmise otsustamisel tuleb kohtul seega hinnata, kas taotluses esitatud kulud on käsitatavad väljamõistetavate menetluskuludena HKSM § 83 lg 4 p 1 mõttes.
Kuna väidetavalt kaebajat esindanud advokaadibüroo ei esitanud volitust tõendavat volikirja, samuti ei ole ta esitanud kohtule avaldusi, seisukohti ega muid menetlusdokumente ega kohtumenetluses kaebajat muul viisil esindanud, ei saa teda käsitada kaebaja esindajana. HKMS v.r § 14 lg 5 järgi võis menetlusosaline halduskohtus asja ajada isiklikult või esindaja kaudu ning esindusele kohaldati tsiviilkohtumenetluse seadustiku sätteid. Kohtule ei ole esitatud ühtegi dokumenti, milline advokaadibüroo advokaat kaebajat abistas ning kas ta omas esindusõigust ka käesolevas kohtumenetluses. Isiku lepinguliseks esindajaks kohtus ei ole advokaadibüroo, vaid advokaadibüroo advokaat.
Kui asi vaadatakse läbi kirjalikus menetluses ning menetlusdokumendi koostamiseks kasutatakse advokaadibüroo abi, siis ei muutu seda õigusteenust osutanud isik menetlusosalise nõustajaks TsMS § 228 mõttes.
Nõustaja pädevus kohtumenetluses on sätestatud TsMS § 228 lg-tes 2 ja 3. Nõustaja võib esineda kohtuistungil koos menetlusosalisega ja anda selgitusi. Nõustaja poolt kohtuistungil esitatu loetakse menetlusosalise poolt esitatuks, kui menetlusosaline seda kohe tagasi ei võta või ei paranda. Nõustaja ei saa aga teha menetlustoiminguid ega esitada taotlusi. Nõustaja pädevus piirdub üksnes koos menetlusosalisega kohtuistungil osalemisega ja seal selgituste andmisega. Kirjalikus menetluses nõustaja kasutamise võimalust seadustikud ette ei näe (vt ka otsuseid kohtuasjades nr 3-3-1-93-08, p 16 ja nr 3-3-1-92-09, p 50). Analoogselt käsitletakse nõustaja pädevust ka tsiviilkohtumenetluses (vt kohtasi nr 3-2-1-161-09, p 12).
Riigikohus jääb oma senise praktika juurde, mille kohaselt võib nõustajaks olla spetsialist kohtuasja lahendamiseks vajalikus spetsiifilises küsimuses, kes vahendab kohtule menetlusosalise seisukohti valdkonnas, mida ei viimane ise ega teda esindav advokaat piisavalt ei valda (vt kohtuasi nr 3-3-1-85-06, p 8). Menetlusdokumentide koostamiseks abi osutamine eeltoodud põhimõtetele ei vasta ning seetõttu ei ole sellist abi osutanud isik käsitatav kaebaja nõustajana ning kantud kulu pole tõlgendatav menetluskuluna HKMS § 83 lg 4 p 1 mõttes.

matches:
Riigikohus
§ 59
§ 103
Riigikohus
kohus
§ 83
§ 14
§ 228
§ 228
Riigikohus
§ 83


Türi valla kalmistute kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
Türi valla kalmistute kasutamise eeskiri
Türi valla kalmistute kasutamise eeskiri - sisukord
§ 2 Türi valla hallatavad kalmistud
§ 3 Matmiseks avatud kalmistud
§ 4 Kalmistu kasutamise ja matuste korraldamise aeg
§ 5 Kalmistu kasutamise ja heakorra üldnõuded
2 Hauaplatsi kasutusse andmise tingimused, kord ja kasutamise tähtaeg
§ 6 Hauaplats ja hauakoht
§ 7 Hauaplatsi kasutaja
§ 8 Hauaplatsi kasutamise tähtaeg ja lõpetamine
3 Matmise kord
§ 9 Matmise luba
§ 10 Haua kaevamine
§ 11 Ümbermatmine
§ 12 Pealematmine
4 Hauaplatsi hooldamise nõuded. Hauatähise, piirde ja muude kujunduselementide paigaldamine
§ 13 Hauaplatsi hooldamine
§ 14 Hauakoha või -platsi tähistamine
§ 15 Nõuded hauatähisele, piiretele ja muudele kujunduselementidele
5 Hooldamata hauaplatsi arvelevõtmine ja taaskasutusse andmine
§ 16 Hooldamata hauaplatsi arvelevõtmine ja taaskasutusse andmine
§ 17 Õigusaktide kehtestamine
§ 18 Määruse jõustumine ja õigusakti kehtetuks tunnistamine
RT IV, 18.10.2012, 1
Vastu võetud 28.03.2012 nr 12
Määrus on antud kalmistuseaduse § 7 lõigete 1, 3 ja 5 alusel.
(1) Türi valla kalmistute kasutamise eeskiri (edaspidi kalmistueeskiri) reguleerib Türi valla territooriumil asuvate Türi valla hallatavate kalmistute kasutamist.
(2) Riikliku kaitse alla võetud ja kultuurimälestiseks tunnistatud kalmistute suhtes kohaldatakse kalmistueeskirja niivõrd, kuivõrd see ei ole vastolus mälestise kaitseks seaduse või muu õigusaktiga kehtestatud nõuetega.
§ 2. Türi valla hallatavad kalmistud
(1) Türi valla halduses on Türi valla haldusterritooriumil riigi- ja munitsipaalmaal asuvad järgmised kalmistud (edaspidi kalmistu):
1) Türi linnas asuv Kõrgessaare kalmistu;
2) Türi linnas asuv Saunametsa kalmistu;
3) Türi linnas Väike-Pärnu ja Lembitu tänavate ääres asuv Kesklinna kalmistu, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
4) Türi linnas Kohtu tänava ääres asuv Vana kalmistu, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
5) Türi linnas Wiedemanni tänav 7 asuva Türi Püha Martini kiriku aias asuv kalmistu, mis kirikuaia osana on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
6) Türi linnas Viljandi tänava ääres asuv II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
7) Rassi külas Kabala metskond 4 maaüksusel asuv Kalmetinõmme kalmistu, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
8) Rassi külas Kabala metskond 4 maaüksusel asuv kalmistu, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis;
9) Arkma külas asuv II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis.
(2) Kalmistute haldamist korraldab Türi Vallavalitsus kui ametiasutus või ametiasutuse volitusel ametiasutuse hallatav asutus (edaspidi kalmistu haldaja).
§ 3. Matmiseks avatud kalmistud
(1) Matmiseks on avatud Türi vallas Türi linnas asuvad Kõrgessaare kalmistu ja Saunametsa kalmistu ning ainult urnimatuseks Türi linnas asuv Kesklinna kalmistu.
(2) Teised kalmistueeskirja § 2 lõikes 1 märgitud kalmistud on matmiseks suletud.
§ 4. Kalmistu kasutamise ja matuste korraldamise aeg
(1) Kalmistud on külastajatele avatud iga päev ööpäevaringselt.
(2) Matuseid korraldatakse kalmistul igal päeval, v.a riiklikel pühadel, kell 10.00 kuni 18.00. Riiklikel pühadel korraldatakse matuseid ainult äärmisel vajadusel erandkorras.
§ 5. Kalmistu kasutamise ja heakorra üldnõuded
(1) Kalmistul kehtivad kõik õigusaktidega sätestatud ning tavaõiguse normid, millega reguleeritakse viibimist ja käitumist avalikus kohas.
(2) Kalmistul tuleb hoida rahu, vaikust, korda ja puhtust.
(3) Kalmistul tuleb järgida headel kommetel ning traditsioonidel põhinevat kalmistukultuuri ning kalmistu eesmärgipärase kasutamisega mitteseotud tegevused on keelatud.
(4) Kalmistu üldiseks hooldamiseks vajalikud tööd tuleb teha ainult tööpäevadel ning võimalikult vähe kalmistu rahu ja vaikust häirides.
(5) Hauaplatside hooldamise töid võib teha igal ajal.
(6) Matuse toimumise ajaks tuleb kõik matust häirida võivad tegevused kalmistul peatada.
(7) Hauaplatside hooldamisel tekkivad jäätmed tuleb paigutada kalmistul asuvasse jäätmekonteinerisse või kalmistu haldaja määratud alale.
(8) Sõidukiga tohib kalmistul sõita ainult kalmistu haldaja loal, kahjustamata seejuures piirdeid, hauakohti ja -platse ning taimestikku.
(9) Kalmistule ei tohi viia loomi.
2. peatükk Hauaplatsi kasutusse andmise tingimused, kord ja kasutamise tähtaeg
§ 6. Hauaplats ja hauakoht
(1) Hauaplats on kalmistul asuv maa-ala, mis koosneb ühest või mitmest üldjuhul 2,5x1,5 meetri suurusest hauakohast ning mis antakse matja kasutusse.
(2) Hauaplatsi kasutusse saamiseks esitab matja kalmistu haldajale vormikohase kirjaliku taotluse koos §-s 9 sätestatud matmise loa taotlusega vähemalt 48 tundi enne soovitavat matuse aega. Nõuded hauaplatsi kasutusse saamise taotlusele ning taotluse vormi kehtestab Türi Vallavalitsus kui täitevorgan (edaspidi Türi Vallavalitsus).
(3) Taotleja soovil ning kalmistul ruumilise võimaluse olemasolul võib kalmistu haldaja kasutusse anda mitmekohalise hauaplatsi, mille suuruse lepivad kokku hauaplatsi taotleja ja kalmistu haldaja.
(4) Hauaplatsi kasutusse andmise kohta vormistatakse kirjalik hauaplatsi kasutamise luba, mille väljastab kalmistu haldaja.
(5) Hauaplatsi kasutamise loa vormi kehtestab Türi Vallavalitsus.
§ 7. Hauaplatsi kasutaja
(1) Hauaplatsi kasutusse andmisel nimetatakse hauaplatsi kasutajaks isik, kes võtab endale kohustuse hooldada kasutusse antud hauaplatsi vastavalt heale tavale ja kalmistueeskirja nõuetele (edaspidi kasutaja).
(2) Kasutaja andmed registreeritakse kalmistu haldaja peetavas Türi valla kalmistute andmekogus (edaspidi kalmisturegister).
(3) Registreeritud kasutaja postiaadressi, telefoni või e-posti aadressi muutumise korral on kasutaja kohustatud teatama kalmistu haldajale uued kontaktandmed.
(4) Registreeritud kasutaja asemel võib uueks kasutajaks nimetada mõne teise isiku senise kasutaja ja uue kasutaja ühise kirjaliku taotluse alusel. Uue kasutaja andmed registreeritakse kalmisturegistris.
(5) Registreeritud kasutaja surma korral registreeritakse uus kasutaja senise kasutaja lähedaste ettepanekul ja uue kasutaja nõusolekul.
(6) Enne kalmistueeskirja jõustumist kasutusel oleva hauaplatsi kasutajaks loetakse hauaplatsile viimati maetud surnu matja või mõni teine isik, kes võtab endale kohustuse hauaplatsi hooldada, ja kelle kasutajaks nimetamisega on nõus hauaplatsile viimati maetud surnu matja, kui see on teada. Käesolevas lõikes nimetatud kasutaja esitab oma andmed kalmistu haldajale kalmisturegistrisse kandmiseks.
§ 8. Hauaplatsi kasutamise tähtaeg ja lõpetamine
(1) Hauaplats antakse tähtajatuks kasutamiseks tasuta.
(2) Hauaplatsi kasutusse andmine registreeritakse kalmisturegistris.
(3) Hauaplatsi kasutamine lõpetatakse kasutaja ja kalmistu haldaja kirjalikul kokkuleppel ning selle kohta tehakse märge kalmisturegistris.
(4) Hauaplatsi kasutamise võib kalmistu haldaja ühepoolselt lõpetada kalmistueeskirja § 16 sätestatud juhul ja korras.
3. peatükk Matmise kord
§ 9. Matmise luba
(1) Surnu matmiseks hauaplatsil asuvale hauakohale peab matja taotlema kalmistu haldajalt kirjaliku loa.
(2) Kirjalik taotlus matmise loa saamiseks tuleb kalmistu haldajale esitada vähemalt 48 tundi enne soovitavat matuse aega. Nõuded taotlusele ning taotluse vormi kehtestab Türi Vallavalitsus.
(3) Varem teise isiku kasutusse antud hauaplatsile matmiseks annab kalmistu haldaja loa ainult hauaplatsi kasutaja kirjalikul nõusolekul.
(4) Koos kirjaliku taotlusega tuleb esitada ka surmatõend või -teatis.
(5) Matmise luba vormistatakse kirjalikult ja selle väljastab kalmistu haldaja. Matmise loa vormi kehtestab Türi Vallavalitsus.
(6) Matmise luba registreeritakse kalmisturegistris.
§ 10. Haua kaevamine
(1) Haua võib kaevata sellele hauakohale, millele matmiseks on antud luba.
(2) Haua kaevamise korraldab kalmistu haldaja matja kulul või matja kalmistu haldaja järelevalve all.
(3) Kirstuga matmisel peab haua sügavus olema vähemalt 1,5 meetrit, urnimatuse korral vähemalt 1 meeter.
(4) Hauakohast välja kaevatud pinnas tuleb paigutada nii, et see ei rikuks kõrval asuvaid hauakohti ja -platse.
§ 11. Ümbermatmine
(1) Maetu säilmete ümbermatmiseks kalmistult või kalmistule tuleb esitada kirjalik taotlus kalmistu haldajale, kes hindab ümbermatmist lubavaid ja takistavaid asjaolusid ning ümbermatmise lubatavuse korral korraldab koostöös taotluse esitajaga ümbermatmise taotleja kulul.
(2) Andmed ümbermatmise kohta registreeritakse kalmisturegistris.
§ 12. Pealematmine
(1) Matja võib taotleda kalmistu haldajalt luba varem kasutusse antud hauakohale pealematmiseks.
(2) Kirstuga maetava surnu pealematmiseks võib kalmistu haldaja anda loa, kui viimasest matmisest samale kohale on möödunud vähemalt 20 aastat.
(3) Urniga maetava tuhastatud surnu pealematmise lubatavust piiravat tähtaega ei ole.
(4) Kalmistu haldaja võib pealematmiseks loa anda ainult hauaplatsi kasutaja kirjalikul nõusolekul.
4. peatükk Hauaplatsi hooldamise nõuded. Hauatähise, piirde ja muude kujunduselementide paigaldamine
§ 13. Hauaplatsi hooldamine
(1) Hauaplatsi kasutaja on kohustatud kõiki hauaplatsil asuvaid hauatähiseid ja kujunduselemente, sealhulgas taimestikku, hooldama süstemaatiliselt.
(2) Igal aastal 1. juuniks ja 1. novembriks tuleb hauaplatsilt koristada langenud lehed, oksad, kuivanud taimed ja muu praht, puhastada hauatähised, -piirded, katteplaadid ja muud kujunduselemendid ning vastavalt vajadusele lõigata tagasi sinna istutatud puude ja põõsaste oksad ja hooldada muud haljastamiseks kasutatud taimestikku nii, et see oleks terve ja elujõuline.
§ 14. Hauakoha või -platsi tähistamine
(1) Kasutusse antud hauaplats tuleb tähistada nii, et hauaplatsi suurus ja piirid oleksid looduses visuaalselt tajutavad.
(2) Hauakoht, kuhu surnu on maetud, tuleb tähistada arusaadavalt, et vältida hiljem samale platsile matmise korral hauarahu ja hauakoha rikkumist.
(3) Hauaplatsile võib paigaldada kogu hauaplatsi tähistava hauatähise.
§ 15. Nõuded hauatähisele, piiretele ja muudele kujunduselementidele
(1) Kõik hauatähised ja haua kujundamiseks rajatud kujunduselemendid, sealhulgas piirded ja haljastus, peavad asuma kasutusse antud hauaplatsi piires. Kalmistu üldilmet häirivad või teeradadele ja teistele hauaplatsidele ulatuvad rajatised ja taimestik tuleb kalmistu haldaja nõudel likvideerida kalmistu haldaja määratud tähtpäevaks. Nõude tähtpäevaks täitmata jätmise korra võib need likvideerida kalmistu haldaja, nõudes likvideerimise kulu sisse hauaplatsi kasutajalt asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(2) Kõik hauatähised ja haua kujundamiseks rajatud kujunduselemendid, sealhulgas piirded ja haljastus, peavad olema esteetilised ning sobima kalmistu arhitektuuri ja üldilmega.
(3) Hauaplatsi piire peab üldjuhul olema osandatav, mitte monoliitne.
(4) Hauaplatsi piirde ja suuremõõtmelise hauatähise, mille horisontaalne läbimõõt on suurem kui 1,5 meetrit või kõrgus suurem kui 2 meetrit, võib paigaldada või eemaldada ainult kalmistu haldaja kirjalikul nõusolekul. Nõusolek märgitakse kalmisturegistrisse.
(5) Taimede, mille maksimaalne kasvukõrgus on üle 3 meetri, istutamine hauaplatsidele on lubatud ainult kalmistu haldaja kirjalikul nõusolekul. Nõusolek märgitakse kalmisturegistrisse.
5. peatükk Hooldamata hauaplatsi arvelevõtmine ja taaskasutusse andmine
§ 16. Hooldamata hauaplatsi arvelevõtmine ja taaskasutusse andmine
(1) Hauaplatsi, mille kalmistu haldaja kavatseb hooldamata hauaplatsiks tunnistada, tähistab kalmistu haldaja tähisega, millel on märgitud
1) tähistamise kuupäev;
2) kalmistu haldaja kontaktandmed;
3) teave hauaplatsi hooldamata jätmise tagajärgede kohta;
4) nõue teatada kalmistu haldajale hauaplatsi korrastamise aeg.
(2) Lõikes 1 nimetatud tähisega hauaplatsi tähistamise registreerib kalmistu haldaja kalmisturegistris.
(3) Kalmistu haldaja tunnistab lõikes 1 nimetatud tähisega tähistatud hauaplatsi hooldamata hauaplatsiks ning lõpetab senise kasutaja kasutusõiguse, kui kahe aasta jooksul hauaplatsi tähisega tähistamisest ei ole hauaplatsi hooldatud kalmistueeskirja § 13 lõikes 2 sätestatud nõuete kohaselt.
(4) Kalmistu haldaja võtab hooldamata hauaplatsiks tunnistatud hauaplatsi arvele, kandes vastava märkuse kalmisturegistrisse.
(5) Kalmistu haldaja võib arvele võetud hooldamata hauaplatsi anda teise isiku kasutusse.
§ 17. Õigusaktide kehtestamine
Määruse rakendamiseks vajalikud õigusaktid kehtestab ning kalmistuseaduse § -s 11 nimetatud andmete töötlemiseks vajaliku andmekogu asutab Türi Vallavalitsus.
§ 18. Määruse jõustumine ja õigusakti kehtetuks tunnistamine
(1) Türi Linnavolikogu 28. detsembri 2000 määrus nr 40 “Türi linna kalmistu eeskiri” tunnistatakse kehtetuks.
(2) Määrus jõustub 2. aprillil 2012.