Ajutised püügikitsendused, kalapüügiõiguse tasu, kalastuskaartide piirarv ja kalastuskaardi väljaandja määramine harrastuslikul kalapüügil 2010. aastal – Riigi Teataja
Ajutised püügikitsendused, kalapüügiõiguse tasu, kalastuskaartide piirarv ja kalastuskaardi väljaandja määramine harrastuslikul kalapüügil 2010. aastal
Ajutised püügikitsendused, kalapüügiõiguse tasu, kalastuskaartide piirarv ja kalastuskaardi väljaandja määramine harrastuslikul kalapüügil 2010. aastal - sisukord
§ 26 Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest ühe vähipüügivahendiga Harju, Hiiu, Ida-Viru, Jõgeva, Järva, Põlva, Pärnu, Saare, Tartu, Valga, Viljandi ja Võru maakonnas
RTL 2009, 85, 1236
Vastu võetud 12.11.2009 nr 62
Määrus kehtestatakse «Kalapüügiseaduse» § 11 lõigete 11, 111 ja 12, § 19 lõike 3, «Keskkonnatasude seaduse» § 11 lõike 2 punkti 3 ja Vabariigi Valitsuse 9. mai 2003. a määruse nr 144 «Kalapüügieeskiri» § 33 lõike 4, § 39 lõigete 3 ja 6 ja § 41 lõike 2 alusel ning tuginedes Eesti Maaülikooli Põllumajanduse ja Keskkonnainstituudi, Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja Loomakasvatuse Instituudi ja Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi ettepanekutele.
(1) Määrusega kehtestatakse 2010. aastaks:
(1) Harrastuslikul kalapüügil Läänemerel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv on:
1) Harju maakonnas – 100;
2) Hiiu maakonnas – 120;
3) Lääne maakonnas – 100;
4) Lääne-Viru maakonnas – 10;
5) Pärnu maakonnas – 60;
6) Saare maakonnas – 200.
7) juulis – 600;
8) augustis – 630;
9) septembris – 600;
1) jaanuaris – 60;
2) veebruaris – 90;
3) märtsis – 140;
5) mais – 180;
6) juunis – 240;
9) septembris – 180;
10) oktoobris – 130;
11) novembris – 90;
12) detsembris – 80.
5) mais – 100;
(6) Harrastuslikul kalapüügil Lääne-Viru maakonnas üheks kalendrikuuks kasutada lubatud nakkevõrkude piirarv on 70.
(7) Harrastuslikul kalapüügil Pärnu maakonnas üheks kalendrikuuks kasutada lubatud nakkevõrkude piirarv on 140.
1) jaanuaris – 200;
7) juulis – 500;
8) augustis – 500;
12) detsembris – 200.
(10) Harrastuslikul kalapüügil Läänemerel väikesaari ümbritseval veealal üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv saarte kaupa on:
1) Abruka – 10;
5) Ruhnu – 30;
6) Vilsandi – 5;
1) nakkevõrguga püügil – 100 krooni;
2) 100 õngekonksuga õngejadaga püügil – 35 krooni.
1) nakkevõrguga püügil – 50 krooni;
2) 100 õngekonksuga õngejadaga püügil – 25 krooni.
1) Ida-Viru maakonnas Peipsi järvel – 10;
2) Jõgeva maakonnas Peipsi järvel – 10;
3) Põlva maakonnas Pihkva ja Lämmijärvel – 10;
4) Tartu maakonnas Peipsi ja Lämmijärvel – 10.
1) käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–4 nimetatud piirkonnas ajavahemikul 15. märts – 5. mai – 100 krooni;
2) käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud piirkonnas ajavahemikul 15. märts – 5. mai – 50 krooni.
(4) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest kalendrikuus, sõltumata püügipäevade arvust, käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud piirkondades on 100 krooni.
1) nakkevõrk – 40;
2) 100 õngekonksuga õngejada – 60.
(3) Harrastuslikul kalapüügil Jõgeva maakonnas Kuremaa järvel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv on 2.
(2) Harrastuslikul kalapüügil Põlva maakonnas on Meelva, Jõksi, Kooraste Suurjärvel, Valgjärvel, Piigandi, Erastvere, Järvepää, Kiidjärvel, Orava, Tilsi Kõrbjärvel, Tilsi Pikkjärvel, Uiakatsi, Värska, Mutsina järvel ning Räpina, Leevaku, Leevijõe ja Põlva paisjärvel ühes kalendrikuus lubatud kasutada ühte 100 õngekonksuga õngejada.
(2) Harrastuslikul kalapüügil Pärnu maakonna siseveekogudel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv veekogude kaupa on:
1) Ermistu järvel – 6;
2) Kaisma järvel – 2.
(2) Harrastuslikul kalapüügil Saare maakonnas Suurlahel on üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv 5.
(4) Harrastuslikul kalapüügil Tartu maakonna siseveekogudel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv Suurel Emajõel on 10.
(5) Harrastuslikul kalapüügil Saadjärvel on keelatud kasutada nakkevõrku pikkusega üle 35 meetri. Harrastuslikul kalapüügil Saadjärvel kuni 35 m pikkuse nakkevõrguga ühe kalendrikuuse kehtivusajaga kalastuskaartide piirarv aastas on 46.
(6) Harrastuslikul kalapüügil Saadjärvel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv on 5.
(3) Harrastuslikul kalapüügil Valga maakonna siseveekogudel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv veekogude kaupa on:
1) Aheru järvel, Nõuni järvel ja Tündre järvel – 5;
2) Väike Emajõel – 30;
3) Pikre järvel, Udsu järvel, Virtsjärvel, Koorküla Valgjärvel, Kadastiku järvel, Korijärvel, Juusa järvel, Inni järvel, Pörja Porijärvel, Pilkuse järvel, Kiidjärvel ja Karula Pikkjärvel – 2.
1) Õisu järvel – 3;
2) Veisjärvel – 3;
3) Ruhijärvel – 2;
4) Parika järvel – 2.
(2) Harrastuslikul kalapüügil Viljandi maakonna siseveekogudel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv veekogude kaupa on:
1) Õisu järvel – 5;
3) Ruhijärvel – 4;
4) Parika järvel – 2;
5) Kariste järvel – 3;
6) Päidre järvel – 3;
7) Mäeküla järvel – 2;
8) Kuuni järvel – 1.
(2) Harrastuslikul kalapüügil Võru maakonnas Uhtjärvel, Kahrila, Rõuge Suurjärvel, Rõuge Ratasjärvel, Tsolgo Pikkjärvel, Väimela Mäejärvel, Vaskna, Palujüri ja Kavadi järvel ühes kalendrikuus kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv on 1.
(3) Harrastuslikul kalapüügil Võru maakonnas Tamula, Vagula, Hino, Ähijärve, Pabra, Lõõdla, Murati, Kirikumäe, Pullijärvel ja Võhandu jõel üheks kalendrikuuks kasutada lubatud 100 õngekonksuga õngejadade piirarv on 4.
Harrastuslikul kalapüügil nakkevõrkudega käesoleva määruse §-s 5, § 7 lõikes 2, §-s 8, § 9 lõikes 1, § 10 lõikes 1, § 12 lõikes 2 ja § 15 lõikes 1 nimetatud siseveekogudes ei anta ühes kalendrikuus rohkem kalastuskaarte, kui on käesoleva määruse lisas 1 toodud vastava veekogu suuruse kohta üheaegselt püügile lubatud maksimaalne harrastuslike nakkevõrkude arv.
1) nakkevõrguga püügil – 150 krooni;
2) 100 õngekonksuga õngejadaga püügil Võrtsjärvel – 227 krooni;
3) 100 õngekonksuga õngejadaga püügil teistel siseveekogudel – 200 krooni.
(2) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest kalendrikuus, sõltumata püügipäevade arvust, käesoleva määruse § 7 lõikes 2 ja § 12 lõigetes 2 ja 5 nimetatud veekogudel kuni 35-meetrise nakkevõrguga püügil on 100 krooni.
(2) Liivi ja kuuritsaga püük on 2010. aastal keelatud kuni 31. maini ja 1. septembrist 31. detsembrini.
(3) Kalastuskaarte liivi ja kuuritsaga püügiks ei väljastata 2010. aastal vooluveekogudele, Võrtsjärvele, Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järvele, Narva veehoidlale ja kaitsealade sihtkaitsevööndisse jäävatele veekogudele.
1) kalapüügiõiguse eest 1 päevaks – 30 krooni;
2) kalapüügiõiguse eest kuni üheks nädalaks – 50 krooni.
(2) Allveekalapüük harpuunpüssi ja harpuuniga on keelatud kõigis keskkonnaministri 15. juuni 2004. a määruses nr 73 «Lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistu» nimetatud veekogudes või nende lõikudes.
1) kalapüügiõiguse eest kuni 3 päevaks – 75 krooni;
2) kalapüügiõiguse eest kuni üheks nädalaks – 100 krooni;
3) kalapüügiõiguse eest kuni 30 päevaks – 300 krooni.
1) kalapüügiõiguse eest 1 päevaks – 100 krooni;
2) kalapüügiõiguse eest kuni 3 päevaks – 200 krooni;
3) kalapüügiõiguse eest kuni 30 päevaks – 1500 krooni.
(3) Kalastuskaart lõhe ja meriforelli püügiks kehtib üheaegselt kõigil käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud veekogudel.
1) kalapüügiõiguse eest kuni 1 aastaks – 500 krooni;
2) kalapüügiõiguse eest kuni 30 päevaks – 250 krooni;
3) kalapüügiõiguse eest kuni 3 päevaks – 100 krooni.
(1) Harrastuslik kalapüük Silma looduskaitsealal on keelatud 1. aprillist 31. juulini (kaasa arvatud).
(3) Harrastuslikul kalapüügil Silma looduskaitsealal spinninguga, käsiõngega, lendõngega või sikutiga püügiks kuni kolmepäevase kehtivusajaga kalastuskaartide piirarv 2010. aastal veekogude kaupa on:
1) Saunja lahel 1. jaanuarist 14. märtsini – 160;
2) Saunja lahel 1. augustist kuni 31. detsembrini – 260;
3) Sutlepa merel 1. jaanuarist kuni 28. veebruarini – 130;
4) Sutlepa merel 1. augustist kuni 31. detsembrini – 150.
(4) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud kuni kolmepäevaseks perioodiks on 100 krooni.
(5) Silma looduskaitsealal on 2010. aastal harrastuslikul kalapüügil keelatud kasutada nakkevõrku.
(1) Harrastuslikuks kalapüügiks Matsalu rahvuspargis, välja arvatud Penijõe vasakul kaldal looduskaitseala piirist Bogeri auguni ja rahvuspargi piiridesse jäävate sadamate muulidel, antakse kalastuskaarte püügiks spinninguga, käsiõngega, lendõngega või sikutiga järgmiselt:
1) ajavahemikus 1. jaanuar – 15. veebruar Matsalu rahvuspargi jõgedel ehk piirkonnas J – 100 tükki;
2) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Liivi jõel ja Kasari jõe paremal kaldal Liivi jõe suudmest ülesvoolu kuni Säina sonnini ehk piirkonnas A – 150 tükki;
3) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Kasari jõe paremal kaldal Rõude jõe algusest ülesvoolu kuni vastaskaldal asuva Sitsi peakraavini, mida nimetatakse ka Karjamaa augu piirkonnaks ehk piirkonnas B – 150 tükki;
4) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Raana jõel ja Rõude jõel sillast 50 m ulatuses üles- ja allavoolu ehk piirkonnas C – 10 tükki;
5) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Kasari jõe vasakul kaldal Kloostri silla juures tähistatud alal ehk piirkonnas D – 300 tükki;
6) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Kasari jõe vasakul kaldal Rõude jõe algusest ülesvoolu kuni Sitsi peakraavini ehk Karjamaa augu piirkond ja Kasari jõe vasakul kaldal vastaskaldal asuvast Liivi jõe suudmest ülesvoolu kuni Säina sonnini ehk piirkonnas E – 150 tükki;
7) ajavahemikus 15. märts – 10. mai Kloostri sadamas ehk piirkonnas K – 50 tükki;
8) ajavahemikus 1. juuli – 15. november Matsalu lahe vabavee sihtkaitsevööndis, «Kalatee» sihtkaitsevööndis, Väinamere vabavee sihtkaitsevööndis vastavalt Matsalu rahvuspargi kaitse-eeskirjale ehk piirkonnas M1 – 60 tükki;
9) ajavahemikus 1. juuli – 15. november Väinamere vabavee sihtkaitsevööndis vastavalt Matsalu rahvuspargi kaitse-eeskirjale ehk piirkonnas M2 – 150 tükki;
10) ajavahemikus 1. juuli – 15. november Kasari jõel Suitsu jõe suudmest kuni Kasari sillani, Suitsu jõel, Penijõel ja Rõude jõel alates Kasari jõest kuni luha sillani ehk piirkonnas J1 – 150 tükki;
11) ajavahemikus 1. juuli – 15. november Raana jõel ehk piirkonnas J2 – 10 tükki;
12) ajavahemikus 16. november – 31. detsember Matsalu rahvuspargi jõgedel ehk piirkonnas J3 – 100 tükki.
(2) Kalapüügiks käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–12 toodud tingimustel on harrastusliku kalapüügiõiguse tasu 100 krooni. Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu võetakse kalapüügiõiguse eest eraldi igal nimetatud ajavahemikul ning veealal.
(3) Matsalu rahvuspargis on harrastuslikul kalapüügil 2010. aastal keelatud kasutada nakkevõrku.
(1) Kalastuskaarte harrastuslikuks kalapüügiks Endla looduskaitsealal ajavahemikus 1. jaanuarist 31. märtsini antakse üheks kalendrikuuks või üheks päevaks järgmistele veekogudele:
(2) Kalastuskaarte harrastuslikuks kalapüügiks Endla looduskaitsealal ajavahemikus 1. juulist 30. novembrini antakse üheks kalendrikuuks:
1) Endla järvele – 40 tükki;
2) Sinijärvele – 20 tükki.
(3) Harrastuslikuks kalapüügiks Endla looduskaitsealal ajavahemikus 1. juulist 30. novembrini antakse ühepäevase kehtivusega kalastuskaarte maksimaalse piirarvuga kaks kaarti päevas:
1) Endla järvele – 50 tükki;
2) Sinijärvele – 50 tükki.
(4) Harrastuslikuks kalapüügiks Endla looduskaitsealal ajavahemikus 1. detsembrist 31. detsembrini antakse kalastuskaarte üheks kalendrikuuks:
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ajavahemikul on lubatud püügivahendiks sikuti.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud ajavahemikul on lubatud püügivahendiks lihtkäsiõng, käsiõng, spinning, lendõng või sikuti.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud ajavahemikul on lubatud püügivahendiks sikuti, spinning või lendõng.
(8) Harrastuspüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest üheks kalendrikuuks on 100 krooni ja üheks päevaks 50 krooni.
(9) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu võetakse kalapüügiõiguse eest eraldi igal käesoleva paragrahvi lõigetes 1–4 nimetatud veealal ja ajavahemikul.
(1) Harrastuslikul kalapüügil vähinata või vähimõrra (edaspidi vähipüügivahendite) kasutada lubatud vähipüügivahendi ööpäevade piirarv 2010. aastal on:
1) Harju maakonnas – 200;
3) Ida-Viru maakonnas – 100;
4) Jõgeva maakonnas – 300;
5) Järva maakonnas – 100;
6) Põlva maakonnas – 300;
7) Pärnu maakonnas – 100;
8) Saare maakonnas – 600;
9) Tartu maakonnas – 200;
10) Valga maakonnas – 400;
11) Viljandi maakonnas – 100;
12) Võru maakonnas – 200.
§ 26. Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest ühe vähipüügivahendiga Harju, Hiiu, Ida-Viru, Jõgeva, Järva, Põlva, Pärnu, Saare, Tartu, Valga, Viljandi ja Võru maakonnas
(1) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest üheks ööpäevaks ühe vähipüügivahendiga Harju, Hiiu, Ida-Viru, Jõgeva, Järva, Põlva, Pärnu, Tartu, Valga, Viljandi või Võru maakonnas on 30 krooni.
(2) Harrastusliku kalapüügiõiguse tasu kalapüügiõiguse eest üheks ööpäevaks ühe vähipüügivahendiga Saare maakonnas on 40 krooni.
(1) Vähipüük on 2010. aastal keelatud kuni 31. juulini ja 1. septembrist 31. detsembrini.
(2) Lääne, Lääne-Viru ja Rapla maakonnas on 2010. aastal vähipüük keelatud.
(3) Saare maakonnas on 2010. aastal vähipüük keelatud Põduste jões ja Laugi peakraavis.
(4) Harju maakonnas on 2010. aastal vähipüük keelatud Jägala jões ja selle lisajõgedes.
(5) 2010. aastal on keelatud püüda vähke, kelle pikkus otsaorgi tipust laka lõpuni, lakakarvakesi arvestamata, on väiksem kui 11 cm.
Keskkonnaministri 12. novembri 2009. a määruse nr 62
«Ajutised püügikitsendused, kalapüügiõiguse tasu, kalastuskaartide piirarv ja kalastuskaardi väljaandja määramine harrastuslikul kalapüügil 2010. aastal»
Üheaegselt püügile lubatud maksimaalne harrastuslike nakkevõrkude arv Eesti väikejärvedes
Veekogu pindala (ha) või järv Üheaegselt püügile lubatud maksimaalne harrastuslike nakkevõrkude arv
75–105 3
106–140 4
141–175 5
176–210 6
211–245 7
246–282 8
Saadjärv 16 (kuni 35 m)
Kahala 10
Vagula 12
Veisjärv 11
Kuremaa 6 (kuni 35 m)
Aheru 14
Ermistu 11
Tõhela 7


Kose Vallavalitsuse ametiasutuse põhimäärus – Riigi Teataja
Kose Vallavalitsuse ametiasutuse põhimäärus
Kose Vallavalitsuse ametiasutuse põhimäärus - sisukord
§ 15 Abivallavanemad
§ 16 Vallasekretär
§ 17 Ametiasutuse struktuuri põhialused
§ 18 Ametiasutuse osakonnad
§ 19 Finantsosakond
§ 20 Majandusosakond
§ 21 Haridus- ja kultuuriosakond
§ 22 Sotsiaalosakond
§ 23 Haldusosakond
§ 24 Vallakantselei
§ 25 Teeninduspunkt
1 Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldalused
§ 26 Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldised alused
§ 27 Ametnik
§ 28 Töötaja
§ 29 Ametnike ja töötajate kohustused ja õigused
2 Nõuded teenistuskohtade täimiseks
§ 30 Konkursi korraldamise kohustus
3 Teenistusse võtmise tingimused
§ 31 Teenistusse võtmise üldised tingimused
4 Nõuded ametnike haridusele, töökogemusele ja oskustele
§ 32 Nõuded haridusele
§ 33 Nõuded töökogemusele
§ 34 Nõuded teadmistele ja oskustele
5 Palgakorraldus
§ 35 Palgakorraldus
§ 36 Ametiasutuse finantseerimine
§ 37 Finantstegevus
§ 38 Vara kasutamine
§ 39 Ametiasutuse hallatavad asutused
§ 41 Ametiasutuse tegevuse ümberkorraldamine või ümberkujundamine
§ 42 Ametiasutuse tegevuse lõpetamine
§ 43 Õigusakti kehtetuks tunnistamine
RT IV, 28.06.2018, 36
Määrus kinnitatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti alusel.
Kose Vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi ametiasutus) põhimäärusega sätestatakse ametiasutuse üldandmed, tegevusvaldkond ja ülesanded, juhtimine, struktuur ning teenistuskorraldus, sh hulgas nõuded ametnike haridusele, töökogemusele, teadmistele ja oskustele.
(1) Ametiasutus on Kose valla (edaspidi vald) asutus, kelle ülesanne on teostada valla haldusterritooriumil avalikku võimu ja täita seaduste ning seaduste alusel antud õigusaktidega ametiasutuse pädevuses olevaid ülesandeid.
(2) Ametiasutuse ametlik nimi on Kose Vallavalitsus.
Ametiasutus ei ole iseseisev juriidiline isik, vaid oma ülesandeid täites esindab ametiasutus Kose valda kui avalik-õiguslikku juriidilist isikut.
Ametiasutus asub Kose vallas Kose alevikus Hariduse tn 1. Kose Vallavalitsuse Ardu teeninduspunkt asub Kose vallas Ardu alevikus Kesk tee 6.
Ametiasutus on aruandekohustuslik Kose Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) kui omavalitsusüksuse täitevorgani ees, kes suunab ja koordineerib ametiasutuse tegevust ja teostab õigusaktidega sätestatud korras asutuse üle teenistuslikku järelevalvet.
(1) Ametiasutuses on kasutusel väikese riigivapi kujutisega pitsat ning Kose valla vapi kujutisega pitsat.
(2) Riigivapi kujutisega pitsat on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on väikese riigivapi kujutis. Sõõri ülemisel äärel on sõnaühend „HARJU MAAKOND“ ja sõõri alumisel äärel sõnaühend „KOSE VALLAVALITSUS“.
(3) Vallavapi kujutisega pitsat on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on Kose valla vapi kujutis. Sõõri ülemisel äärel on sõnaühend „HARJU MAAKOND“ ja sõõri alumisel äärel sõnaühend „KOSE VALD“.
(1) Ametiasutusel on oma eelarve Kose valla eelarves.
(3) Ametiasutuse dokumendiplankidel kasutatakse Kose valla vapi kujutist.
Ametiasutuse hoonele või hoone juures olevasse lipumasti heisatakse vastavalt Eesti lipu seadusele alaliselt Eesti riigilipp ning vastavalt Kose valla põhimäärusele Kose valla lipp.
(1) Ametiasutuse ülesanne on seadustes, ametiasutuse põhimääruses ja teistes õigusaktides sätestatud pädevuse piires korraldus-, arendus- ja planeerimistoimingute ning järelevalvetoimingute tegemine, lähtudes Kose valla arengukavas toodud eesmärkidest ja arengukavas sätestatud eesmärkide saavutamiseks koostatud eelarvestrateegiast.
(2) Ametiasutus täidab muid Kose Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja vallavalitsuse õigusaktidega pandud ülesandeid.
Ametiasutuse ülesanded on:
2) vallavalitsuse asjaajamise korraldamine;
5) ametiasutuste hallatavate asutuste tegevuse korraldamine ning juhendamine.
(1) Ametiasutuse juht on Kose vallavanem (edaspidi vallavanem), kes korraldab ametiasutuse teenistust.
(2) Vallavanema valimist ning õiguslikku seisundit reguleerib kohaliku omavalitsuse korralduse seadus ja Kose valla põhimäärus.
(3) Kui vallavanem ei saa haiguse või muu takistuse tõttu ajutiselt oma ülesandeid täita, asendab teda abivallavanem, tema äraolekul vallavanema poolt käskkirjaga määratud üks vallavalitsuse liikmetest.
(2) Vallavanem korraldab ametiasutuse tegevust õigusaktidega ametiasutuse pädevuses olevate ülesannete täitmisel, juhib ametiasutuse teenistust ning täidab ametiasutuse ametnike ning töötajate suhtes avaliku teenistuse seaduse alusel ametisse nimetamise õigust omava isiku ja töölepingu seaduse alusel tööandja ülesandeid.
1) koostab ametiasutuse teenistuskohtade koosseisu ja teenistusgruppideks liigitamise eelnõu ning esitab selle kehtestamiseks vallavolikogule;
3) kehtestab käskkirjaga ametnike arengu- ja hindamisvestluse pidamise korra;
4) kinnitab ametnike ametijuhendid, nimetab ametnikud konkursi korras ametikohale ning sõlmib töötajatega töölepingud ja täidab teisi õigusaktidega asutuse juhi või tööandja pädevusse antud ülesandeid;
5) sõlmib ametiasutuse pädevusse kuuluvates ülesannetes Kose valla nimel lepingud või volitab selleks vajadusel teisi ametnikke, töötajaid või isikuid;
6) koostab ametiasutuse eelarve eelnõu koos finantsosakonnaga ning korraldab ametiasutuse eelarve täitmist;
7) kinnitab vallaeelarvest lähtuvalt ametiasutuse arved;
8) korraldab ametiasutuse valduses oleva vallavara valitsemise kooskõlas vallavolikogu kehtestatud vallavara valitsemise korra ja teiste õigusaktidega;
11) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduste, nende alusel antud õigusaktide ning vallavolikogu või vallavalitsuse otsuste või korraldustega.
(5) Vallavanem annab vallavolikogule ja vallavalitsusele aru ametiasutuse tegevusest ning vastutab seadustega, seaduste alusel antud riiklike õigusaktidega ja vallavolikogu ning vallavalitsuse õigusaktidega ametiasutuse pädevusse antud ülesannete täitmise eest.
§ 15. Abivallavanemad
(1) Abivallavanem koordineerib ja juhib valla arengut ja ülesannete täitmist oma tegevusvaldkonnas.
(2) Ülesannete täitmiseks abivallavanem:
1) korraldab valla arengukava koostamist ja selle täitmist oma tegevusvaldkonnas;
2) korraldab oma valdkonnas valla eelarve eelnõu ja vajaduse korral lisaeelarve kohta käivate ettepanekute ettevalmistamist ning jälgib oma valdkonnas eelarve täitmist;
3) korraldab oma valdkonnas vajalike vallavalitsuse või vallavolikogu õigusaktide eelnõude ettevalmistamist (sh seletuskirjade);
4) esindab ametiasutust vallavanemalt saadud volituste piires;
5) täidab muid vallavanema poolt antud ülesandeid.
(3) Abivallavanema nimetab ametisse vallavolikogu vallavanema ettepanekul. Abivallavanema täpsemad ülesanded sätestatakse abivallavanema ametijuhendis, mille kinnitab vallavolikogu.
§ 16. Vallasekretär
(1) Vallasekretäri ametiülesanded tulenevad eeskätt seadustest ja nende alusel antud õigusaktidest.
(2) Vallasekretär täidab talle ametijuhendiga pandud ülesandeid ja teisi vallavanema poolt antud ülesandeid.
§ 17. Ametiasutuse struktuuri põhialused
Ametiasutust juhib vallavanem, võttes aluseks vallavolikogu poolt kehtestatud ametiasutuse struktuuri ja teenistuskohtade koosseisu.
§ 18. Ametiasutuse osakonnad
Ametiasutuses on 5 osakonda:
3) haridus- ja kultuuriosakond;
4) sotsiaalosakond;
5) haldusosakond ja
6) vallakantselei.
§ 19. Finantsosakond
(1) Finantsosakond on ametiasutuse struktuuriüksus, mis korraldab ja kontrollib ametiasutuse ja ametiasutuse hallatavate asutuste finantsjuhtimisealast tegevust, vallaeelarve koostamist ja täitmist. Peab arvestust valla vara kohta.
(2) Osakonna põhiülesanded on valla eelarvestrateegia ning vallaeelarve eelnõu koostamine, vallaeelarve täitmise korraldamine, valla asutuste raamatupidamine, finantsmajanduse valdkonda kuuluvate strateegiliste dokumentide koostamine ning finantsmajanduslike küsimuste lahendamine.
(3) Ülesannete täitmiseks osakond:
1) osaleb valla arengukava väljatöötamises ja selle elluviimises koostöös ametiasutuse teiste osakondadega;
2) koostab valla eelarvestrateegia eelnõu;
3) analüüsib valla eelarve tulu ja kulu ning koostab nende kohta andmestiku;
4) analüüsib kohalike maksude vajalikkust ning teeb ettepanekuid nende kehtestamiseks;
5) koordineerib vallaeelarve koostamist;
6) koostab ja esitab vallavalitsusele kui täitevorganile vallaeelarve eelnõu;
7) jälgib vallaeelarve täitmist, koostab majandusaasta aruande ning esitab selle õigusaktidega sätestatud asutustele ja organitele;
8) esitab oma pädevuse piires seisukohad kõigis vallavalitsuse ja vallavolikogu istungitel menetletavates finantsküsimustes;
9) jälgib investeeringuteks eraldatud raha kasutamist;
10) analüüsib vallaeelarve olukorda ning teeb ettepanekuid valla raha ja vara efektiivsemaks kasutamiseks;
11) valmistab ette vallale laenude võtmise, jälgib laenude tagasimakseid;
12) tagab valla asutuste raamatupidamise;
13) korraldab seadusega ettenähtud korras ning vastavalt vallaeelarvele valla asutuste ja teiste kulustruktuuride finantseerimise ja kontrollib raha kasutamist;
14) täidab lepingutest tulenevaid rahalisi kohustusi vastavalt vallaeelarvele;
15) korraldab valla asutustele raamatupidamis- ja eelarvealase informatsiooni esitamise;
16) vaatab läbi valla finantstegevusega seotud avaldused;
17) korraldab valla vara arvestust ning vara kasutamist;
18) valmistab vallavolikogu alalistele komisjonidele ette vajalikud finantsalased materjalid;
19) haldab Kose valla veebilehel finantsosakonna tegevusvaldkonnaga seotud infot.
§ 20. Majandusosakond
(1) Majandusosakond on ametiasutuse struktuuriüksus, mille põhiülesanded on Kose valla ruumiline planeerimine, vallas ehituse ja maakorraldusega seotud ülesannete täitmine, heakorra, keskkonnakaitse ja jäätmemajanduse korraldamine, energeetika ning teede, tehnovõrkude- ja rajatiste korraldamine, vallavara kasutamise ja võõrandamise korraldamine, riigihangete korraldamine, järelevalvetoimingute tegemine ning osakonna infosüsteemide kasutamise korraldamine.
(2) Ülesannete täitmiseks osakond:
2) korraldab valla üldplaneeringu ja detailplaneeringute koostamise ja järelevalve;
3) tagab planeeringute ja ehitusprojektide läbivaatamise ning neile seisukohtade andmise;
4) koostab projekteerimistingimuste eelnõud, vormistab ja väljastab ehitusseaduse alusel väljastatavad load;
5) esitab andmeid riiklikusse ehitisregistrisse, vajadusel väljastab sealt andmeid ning peab ehitiste ja planeeringute toimikuid;
6) täidab seadusega kohalikule omavalitsusele pandud ehitusjärelevalve ülesandeid;
7) korraldab valla varaga seotud ehitustegevust ja järelevalvet;
8) korraldab valla ruumilise planeerimisega seotud tegevusi, edastab andmed kohanimeregistrisse ja korraldab välireklaami kasutamist;
9) tagab teehoiukava väljatöötamise;
10) teeb omandi- ja maareformiga seonduvaid toiminguid;
11) peab maamaksuarvestust ja sellealast andmebaasi;
12) kogub informatsiooni munitsipaalmaa ja selle kasutamise kohta;
13) korraldab valla heakorra tagamisega seotud tegevusi;
14) korraldab vallale kuuluvate ja avalikuks kasutamiseks mõeldud teede, haljasalade, parkide, kalmistute hoolduse ning ehitus- ja remonttööd ning teostab õigusaktidega sätestatud nõuete täitmise üle järelevalvet;
15) edastab andmed riiklikule teeregistrile ning peab kohalike teede nimekirja;
16) korraldab avalike supelrandade haldamise;
17) korraldab liikluse valla territooriumil;
18) korraldab heakorraalaseid konkursse;
19) korraldab jäätmekäitlust ning jäätmevaldajate registri pidamist;
20) korraldab seadustega omavalitsustele pandud keskkonnakaitselisi tegevusi;
21) tagab kehtestatud koormiste täitmise;
22) korraldab tänavavalgustuse ning selleks vajalike hoonete, rajatiste ja seadmete haldamise ning ehitamise;
23) esindab vallavalitsust elektrivarustuse- ja elektrisidealases tegevuses;
24) abistab ametiasutuse teenistujaid ja valla munitsipaalasutuse töötajaid projektide koostamisel ja menetlemisel, valdkondlike arengukavade koostamisel ja uuendamisel;
25) haldab Kose valla veebilehel majandusosakonna tegevusvaldkonnaga seotud infot;
26) täidab kohalikule omavalitsusele seadustega pandud ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni ning kaugkütte ülesandeid;
27) korraldab ametiasutuse haldushoones tuleohutusalast tegevust ning korraldab tuletõrje- ja päästeteenistusealast ning kodanikukaitsealast tegevust Kose vallas.
§ 21. Haridus- ja kultuuriosakond
(1) Haridus ja kultuuriosakond on ametiasutuse struktuuriüksus, mille põhiülesanneteks on haridus-, kultuuri-, spordi- ja noorsootöö korraldamine ja koordineerimine.
(2) Osakonna ülesanneteks on:
1) haridus- ja noorsootöö korraldamine;
2) kultuuri- ja sporditöö korraldamine; kodanikualgatusliku tegevuse sealhulgas külaliikumise ja kolmanda sektori töö koordineerimine ja soodustamine ning nendesse valdkondadesse kuuluvate küsimuste lahendamine.
(3) Põhiülesannete täitmiseks haridus- ja noorsootöö küsimustes osakond:
1) teeb ettepanekuid haridus- ja noorsootööasutuste asutamiseks, nende tegevuse ümberkorraldamiseks või -kujundamiseks ja tegevuse lõpetamiseks;
2) analüüsib haridusasutuste õppe- ja kasvatustöö tingimuste vastavust kehtestatud nõuetele;
3) jälgib valla haridusasutuste andmete esitamist ning muutmist Eesti Hariduse Infosüsteemis;
4) nõustab haridusasutusi, õpilasi ja lapsevanemaid koolikorralduslikes ja haridusalastes küsimustes;
5) lahendab asutuste ning nende juhtide tegevuse õigusvastasuse ja ebaotstarbekuse kohta laekunud kaebusi;
6) haldab Kose valla veebilehel haridus- ja noorsootöö tegevusvaldkonnaga seotud infot;
(4) Põhiülesannete täitmiseks kultuuri ja spordi küsimustes osakond:
1) teeb ettepanekuid kultuuri- ja spordiasutuste asutamiseks, nende tegevuse ümberkorraldamiseks või -kujundamiseks ja tegevuse lõpetamiseks;
2) osaleb valla arengukava väljatöötamises ja selle elluviimises koostöös ametiasutuse teiste osakondadega;
3) koordineerib oma tegevusvaldkondasid ning planeerib arendus- ja korrastuslikku tegevust;
4) juhendab ja koordineerib Kose Vallavalitsuse hallatavate haridus-, kultuuri, noorsootöö- ja sotsiaalasutuste tegevust;
5) teostab teenistuslikku järelevalvet asutuste ja nende juhtide tegevuse õiguspärasuse, otstarbekuse ja sihipärasuse üle ning teeb asutuste juhtidele ettekirjutisi puuduste kõrvaldamiseks;
6) haldab Kose valla veebilehel kultuuri ja spordi tegevusvaldkonnaga seotud infot.
§ 22. Sotsiaalosakond
(1) Sotsiaalosakond on ametiasutuse struktuuriüksus, mille põhiülesanneteks on valla sotsiaalhoolkande- ja lastekaitsealase tegevuse korraldamine ja koordineerimine.
1) selgitab välja sotsiaaltoetuse või –teenuse taotlemiseks pöördunud isiku abivajaduse ja sellele vastava abi, viies vajadusel läbi isiku või perekonna toimetulekuvõime hindamise, kasutades selleks üldtunnustatud hindamismetoodikaid;
2) osutab sotsiaalnõustamise teenust, võtab kodanikke vastu sotsiaalhoolekande alastes küsimustes;
3) määrab sotsiaaltoetusi vastavalt õigusaktides sätestatud pädevusele ja korrale;
4) korraldab sotsiaalteenuste osutamist vastavalt õigusaktides sätestatud korrale;
5) osutab vältimatut sotsiaalabi;
6) täidab eestkosteasutuse ülesandeid;
7) hindab abivajavast lapsest teada saamisel viivitamatult lapse abivajadust ja pakub meetmeid lapse abistamiseks ning abi osutamisel selgitab välja lapse arvamuse, dokumenteerib ja lisab juhtumiplaanile;
8) teeb kümne päeva möödumisel abivajavast lapsest teada saamisest otsuse juhtumikorralduse algatamiseks või algatamata jätmiseks või juhtumi edastamiseks pädevale ametiisikule;
9) pöördub kohtusse hooldusõiguse ja vajaduse korral suhtlusõiguse piiramiseks perekonnaseaduses sätestatud alustel;
10) pakub toetavaid meetmeid perekonnast eraldatud lapsele ja tema perekonnale;
11) kogub teavet laste ja perede olukorra ning vajaduste kohta ning planeerib tegevusi lapse arengut toetava keskkonna loomiseks;
12) korraldab perekonnast eraldatud lapse kaitset;
13) kogub, analüüsib ja edastab sotsiaalhoolekandealaseid statistilisi andmeid;
14) aitab kaasa riiklike sotsiaalabiprogrammide teostamisele ning töötab välja, korraldab ja koordineerib kohalikke sotsiaalhoolekande alaseid projekte ja programme;
15) informeerib elanikkonda sotsiaalküsimustes, haldab Kose valla veebilehel sotsiaalosakonna tegevusvaldkonnaga seotud infot;
16) teeb koostööd ühiskondlike organisatsioonide ja ühingutega;
17) täidab seadusliku esindaja (eestkostja) ülesandeid valla eestkostel olevate isikute üle;
18) osaleb elanikkonna tervise edendamisele suunatud tegevuste elluviimisel;
19) valmistab ette sotsiaalhoolekande korraldamist puudutavate õigusaktide eelnõusid vallavalitsusele, vallavolikogule ja vallavolikogu sotsiaalkomisjonile esitamiseks;
20) osaleb vallavolikogu sotsiaalkomisjoni tegevuses, kogub ja edastab komisjoni liikmetele komisjoni tööks vajalikku informatsiooni;
21) planeerib valdkonna eelarve ja teostab järelevalvet eelarve täitmise üle;
22) teostab riiklikku järelevalvet õigusaktides sätestatud korras.
§ 23. Haldusosakond
(1) Haldusosakond on ametiasutuse struktuuriüksus, mille põhiülesanneteks on valla halduse korraldamine ja koordineerimine.
1) ametiasutuse ja hallatavate asutuste ruumide, inventari ja territooriumi korrashoiu ja heakorra korraldamine;
2) haldusalaste ja toitlustusalaste hinnapakkumiste ja riigihangete ettevalmistamine ja korraldamine;
3) hoonete tehniliste süsteemide korrashoiu ja hoolduse tagamine;
4) ametiasutuses ja hallatavates asutustes olevate hoonetele kommunaalteenuste tagamine ja suhtlemine teenusepakkujatega;
5) ametiasutuse ja hallatavate asutuste hoonetele vajalike puhastus- ja hooldusvahendite soetamine ja suhtlemine vahendite tarnijatega;
6) pesupesemisteenuse organiseerimine ja suhtlemine teenuse pakkujatega;
7) haldustöötajate töökvaliteedi kontroll, koolitamine ja ohutustehnika alane instrueerimine;
8) töötervishoiu ja tööohutuse korraldus;
9) tuleohutusnõuete tagamine vallavalitsuse ametiasutuses ja hallatavates asutustes;
10) valdkonna eelarve planeerimine ja järelevalve teostamine eelarve täitmise üle;
11) koolide ja lasteaedade menüüde koostamine;
12) toiduainete tellimise organiseerimine hallatavate asutuste köökidesse;
13) toidukäitlejatele koolituste organiseerimine ja töökvaliteeti kontroll;
14) kontrollib tervisekaitse nõuete täitmist hallatavates asutustes.
§ 24. Vallakantselei
(1) Vallakantselei on ametiasutuse struktuuriüksus, mis korraldab ametiasutuse asjaajamist.
(2) Põhiülesannete täitmiseks vallakantselei:
1) koostab asjaajamise nõuetekohaseks korraldamiseks ning dokumentide pidamiseks, kasutamiseks ja säilitamiseks vajalike õigusaktide eelnõud;
2) peab dokumendiregistrit ning tagab ametiasutuse nõuetele vastava dokumendiringluse ning asjaajamise, samuti järelevalve asjaajamisnõuetest kinni pidamisel;
3) peab väljastatud posti ja e-kirjade kohta arvestust;
4) juhendab ja nõustab ametiasutuse teenistujaid ja töötajaid, vallavalitsuse ning nende komisjonide liikmeid ja vajadusel hallatavate asutuste juhte asjaajamise korraldamisel;
5) korrastab ametiasutuse arhiivi, tagab arhiividokumentide (sh arhivaalide) nõuetekohase säilitamise ning korraldab ametiasutuse valdusse antud arhiividokumentide kasutamise ja hävitamise;
6) tagab vallavalitsuse istungite ettevalmistamise, protokollimise ning õigusaktide ja protokollide nõuetekohase avalikustamise;
7) annab vajadusel seisukoha vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktide õiguspärasuse kohta;
8) annab vajadusel lepingudokumentide eelnõudele nende õiguspärasuse kohta arvamuse;
9) täidab Eesti rahvastikuregistri seadusega rahvastikuregistri pidamisega seotud ülesandeid;
10) korraldab asjaajamises vajaminevate materjalide ning kantseleitarvete soetamise ning tagab ametiasutuse haldushoone korrashoiuga seotud teenindamise;
11) haldab Kose valla veebilehel vallakantselei tegevusvaldkonnaga seotud infot;
12) tagab vajadusel infotehnoloogiaalase toe ametiasutusele ja hallatavatele asutustele.
§ 25. Teeninduspunkt
Teeninduspunktis:
1) võetakse vastu vallakodanike kirju, avaldusi ja muid dokumente, mis edastatakse Kose Vallavalitsuse kantseleile;
2) kodanike nõustamine;
3) osutatakse koopiate tegemise teenust Kose Vallavalitsuse poolt kinnitatud hinnakirja alusel.
1. jagu Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldalused
§ 26. Ametiasutuse teenistuse korraldamise üldised alused
(3) Ametiasutuse teenistuskohtade koosseisu (jaotuse ameti- ja töökohtadeks) ja liigituse (ameti- ja töökohtade nimetuse, teenistuskohtade tähtaja ja koormuse) kehtestab vallavolikogu otsusega.
§ 27. Ametnik
(1) Isik, kes täidab ametiasutuses avaliku võimu ülesandeid, on ametiasutuse ametnik ning ametiasutuse avaliku võimu ülesannete täitmiseks on tal Kose vallaga avalik-õiguslik teenistus- ja usaldussuhe.
§ 28. Töötaja
(1) Isik, kes täidab ametiasutuses avaliku võimu teostamist toetavaid ülesandeid, on ametiasutuse töötaja ning ametiasutuse selliste ülesannete täitmiseks, mis ei ole seotud avaliku võimu teostamisega, on isikul Kose vallaga eraõiguslik töösuhe.
§ 29. Ametnike ja töötajate kohustused ja õigused
3) teha vallavanemale ettepanekuid töös tekkinud küsimuste lahendamiseks ning komisjonide, töögruppide moodustamiseks;
4) kaasata ametiasutuse ametnikke ja töötajaid ning spetsialiste väljastpoolt ametiasutust oma töös tekkivate küsimuste lahendamisele.
2. jagu Nõuded teenistuskohtade täimiseks
§ 30. Konkursi korraldamise kohustus
(1) Teenistuskohtade koosseisus märgitud vaba ametikoht täidetakse avaliku teenistuse seadusega sätestatust lähtuvalt konkursi korras.
(2) Ametiasutuse ametnike värbamise ja valiku täpsema korra kehtestab vallavalitsus.
3. jagu Teenistusse võtmise tingimused
§ 31. Teenistusse võtmise üldised tingimused
4. jagu Nõuded ametnike haridusele, töökogemusele ja oskustele
§ 32. Nõuded haridusele
(1) Ametnikul peab olema vähemalt keskharidus.
(2) Ametnik, kelle ametikohale on muu õigusaktiga sätestatud haridus- või pädevusnõue, peab vastama õigusaktis sätestatud nõuetele.
(3) Juhi teenistuskohal oleval ametnikul peab olema kõrgharidus.
§ 33. Nõuded töökogemusele
Juhil peab ametisse nimetamiseks olema vähemalt 2-aastane juhtimiskogemus või selle puudumisel kõrghariduse omandamisele järgnenud vähemalt 2-aastane töökogemus riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses või ametikoha töövaldkonnas.
§ 34. Nõuded teadmistele ja oskustele
(1) Ametnik peab teadma oma teenistusülesannetega seonduvaid õigusakte ning oskama neid teenistusülesannete täitmisel rakendada.
(2) Ametnik peab tundma asjaajamisele kehtestatud reegleid ning neid teenistusülesannete täitmisel nõuetekohaselt täitma.
(3) Ametnik peab oskama koostada õigusakti eelnõud ja haldusakti ning teadma ja järgima haldusmenetlusele kehtestatud reegleid.
5. jagu Palgakorraldus
§ 35. Palgakorraldus
(1) Ametiasutuse ametnikul on õigus saada palka vastavalt avaliku teenistuse seaduses ja töötajal saada töötasu vastavalt töölepingu seaduses sätestatule.
(2) Ametnikule ja töötajale palga (töötasu) määramine ja maksmine toimub vastavalt ametiasutuse palgajuhendile. Palgajuhendi kehtestab vallavolikogu.
§ 36. Ametiasutuse finantseerimine
Ametiasutuse tegevust finantseeritakse Kose valla eelarvest.
§ 37. Finantstegevus
(2) Ametiasutuse kaudu on korraldatud kõikide valla asutuste raamatupidamine.
§ 38. Vara kasutamine
(1) Ametiasutus valitseb ametiasutuste valduses ja kasutuses olevat vallavara, tehes seda vallavolikogu kehtestatud korras.
§ 39. Ametiasutuse hallatavad asutused
Kose vallas teenuste osutamiseks moodustatud asutused, mis ei teosta avalikku võimu, on ametiasutuse hallatavad asutused.
(1) Ametiasutuse ja selle ametiisikute tegevuse seaduslikkuse ning otstarbekuse üle teostab seadusega ettenähtud korras teenistuslikku järelevalvet vallavalitsus (Kose valla täitevorgan).
§ 41. Ametiasutuse tegevuse ümberkorraldamine või ümberkujundamine
(5) Ametiasutus korraldatakse või kujundatakse ümber vallavolikogu otsuse alusel vallavalitsuse kehtestatud korras.
§ 42. Ametiasutuse tegevuse lõpetamine
(1) Ametiasutuse tegevuse lõpetamise otsustab vallavolikogu.
(2) Ametiasutuse tegevus lõpetatakse vallavalitsuse kehtestatud korras.
§ 43. Õigusakti kehtetuks tunnistamine
Tunnistada kehtetuks Kose Vallavolikogu 19.12.2013 määrus nr 2 „Kose Vallavalitsuse põhimäärus“.


§ 1 Seaduse ülesanne2 NOTARI DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 18 Notari omal soovil ametist vabastamine3 NOTARI ASENDAJA DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 20 Notarit asendava notarikandidaadi vastutus4 NOTARIKANDIDAADI DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 24 Distsiplinaarmenetluse kord5 RAKENDUSSÄTTED
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:24.03.2011Redaktsiooni kehtivuse lõpp:
Avaldamismärge:RT I, 14.03.2011, 26
Notari distsiplinaarvastutuse seadusVastu võetud 20.09.1995RT I 1995, 75, 1322jõustumine 14.10.1995Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine28.09.1999RT III 1999, 24, 23028.09.199914.11.2001RT I 2001, 93, 56501.02.200215.12.2005RT I 2005, 71, 54901.01.200610.12.2008RT I 2008, 59, 33001.01.200906.05.2009RT I 2009, 27, 16408.06.2009
, osaliselt 30.08.2009
22.04.2010RT I 2010, 22, 10801.01.2011, jõustub päeval, mis on kindlaks määratud Euroopa Liidu Nõukogu otsuses Eesti Vabariigi suhtes kehtestatud erandi kehtetuks tunnistamise kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikes 2 sätestatud alusel, Euroopa Liidu Nõukogu 13.07.2010. a otsus Nr 2010/416/EL (ELT L 196, 28.07.2010, lk 24–26).17.06.2010RT I 2010, 38, 23101.07.201017.02.2011RT I, 14.03.2011, 324.03.201119.06.2014RT I, 29.06.2014, 10901.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud ministrite ametinimetused alates 2014. aasta 1. juulil jõus olevast redaktsioonist.1. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Seaduse ülesanne Käesoleva seadusega sätestatakse notari, notari asendaja ja notarikandidaadi distsiplinaarvastutuse alused ning distsiplinaarmenetluse kord.2. peatükk NOTARI DISTSIPLINAARVASTUTUS § 2. Notari distsiplinaarsüüteod (1) Notari distsiplinaarsüüteod on:[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 30.08.2009] 1) ametikohustuste süüline täitmata jätmine või mittenõuetekohane täitmine, sealhulgas eksimine selgelt sätestatud ja üheselt mõistetava õigusnormi vastu seaduse rakendamisel või notari tasumääradele mittevastava tasu võtmine;[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] 2) vääritu tegu, s.o. süüline tegu, mis on vastuolus üldtunnustatud kõlblusnormidega või diskrediteerib notariametit, sõltumata sellest, kas niisugune tegu pandi toime ametikohustuste täitmisel või mitte. (2) Notari suhtes ei saa algatada distsiplinaarmenetlust seoses tema tegutsemisega vahekohtunikuna, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 sätestatud juhul.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 30.08.2009] § 3. Distsiplinaarkaristused Notarile määratavad distsiplinaarkaristused on: 1) noomitus; 2) rahatrahv; 3) ametist tagandamine.§ 4. Distsiplinaarkaristuse määramise õigus Notarile distsiplinaarkaristuse määramise õigus on valdkonna eest vastutaval ministril.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsministril“ sõnadega „valdkonna eest vastutaval ministril“.] § 5. Distsiplinaarmenetluse alustamine (1) Distsiplinaarmenetluse alustamise aluseks on notari ametitegevuse järelevalve tulemused, Notarite Koja eestseisuse või aukohtu ettepanek, isiku kaebus või muu dokument või teade, mis annab alust arvata, et notar on toime pannud distsiplinaarsüüteo. Distsiplinaarmenetluse alustamise aluseks olevate asjaolude kohta nõuab valdkonna eest vastutav minister notarilt kirjaliku seletuse. (2) Distsiplinaarmenetluse alustamiseks annab valdkonna eest vastutav minister käskkirja, mis tehakse notarile, kelle suhtes distsiplinaarmenetlus alustati, ja Notarite Kojale viivitamata teatavaks.[RT I 2001, 93, 565 - jõust. 01.02.2002] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel paragrahvis läbivalt asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] § 6. Distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjon (1) Distsiplinaarmenetluse alustamise käskkirjaga moodustatakse distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjon (edaspidi komisjon).[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] (2) Komisjoni kuuluvad üks kohtunik, üks notar ning üks valdkonna eest vastutava ministri määratud ametnik.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsministri“ sõnadega „valdkonna eest vastutava ministri“.] (21) Komisjonis osalemiseks valib kohtunike täiskogu viieks aastaks viis kohtunikku ringkonna- või riigikohtunike hulgast ning Notarite Koja koosolek viieks aastaks viis notarit. Komisjonis ei või osaleda kohtunik ega notar, kellel on kehtiv distsiplinaarkaristus.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] (22) Kohtunike ja notarite komisjonis osaletakse liisuga määratud järjekorras. Liisuheitmise korraldab kohe valimise järel vastavalt kohtunike täiskogu ja Notarite Koja koosoleku juhataja, kes teatab tulemused Justiitsministeeriumile.[RT I 2005, 71, 549 - jõust. 01.01.2006] (23) Kui kohtunikust komisjoni liige ei ole enam maa-, ringkonna- või riigikohtunik või kui notarist komisjoni liige ei ole enam notar, lõpevad tema volitused komisjoni liikmena. Asemele valitud uue komisjoni liikme volitused lõpevad samal ajal, mil lõppenuks selle liikme volitused, keda uus liige asendab. Uus liige võtab üle asendatava liikme komisjonis osalemise järjekorrakoha.[RT I 2005, 71, 549 - jõust. 01.01.2006] (3) –(5)[Kehtetud – RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] § 61. Distsiplinaarasja menetlus (1) Komisjon arutab distsiplinaarasja kirjalikus menetluses. Istung peetakse juhul, kui seda taotleb notar või kui seda peab vajalikuks komisjon. (2) Komisjon võib täiendavate selgituste saamiseks istungile kutsuda notari, kelle suhtes distsiplinaarmenetlus algatatud on. Kutse komisjoni istungile saadetakse notarile vähemalt 15 päeva enne istungit. Kui notar mõjuva põhjuseta jätab komisjoni istungile ilmumata, võib asja arutada tema osavõtuta. (3) Komisjon on kohustatud välja selgitama menetletavas asjas olulise tähtsusega asjaolud ja vajaduse korral koguma selleks tõendeid omal algatusel. Komisjoni nõudel on notar kohustatud esitama tema käsutuses olevad tõendid. (4) Komisjon võib taotleda halduskohtult abi tõendite kogumiseks või nende tagamiseks. Kohus lahendab komisjoni taotluse kirjalikus menetluses määrusega. (5) Komisjoni istung protokollitakse, kui istungile on selgitusi andma kutsutud notar või kolmas isik. (6) Notaril on õigus tutvuda asja materjalidega, esitada kuni komisjoni poolt käesoleva seaduse § 62 lõikes 1 nimetatud ettepaneku tegemiseni komisjonile täiendavaid seletusi, taotlusi ja tõendeid, samuti esitada küsimusi istungile kutsutud isikutele. (7) Notaril on õigus esitada komisjonile põhistatud taandus komisjoni liikme vastu 15 päeva jooksul arvates ajast, kui notar sai või pidi saama teada asjaoludest, mis tekitavad kahtlust komisjoni liikme erapooletuses. Taanduse lahendab komisjon 15 päeva jooksul kirjaliku otsusega. Taandatav liige otsustamises ei osale. Häälte võrdse jagunemise korral loetakse, et taandatav liige on taandatud.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] § 62. Komisjoni ettepanek (1) Komisjon teeb kuue kuu jooksul arvates distsiplinaarasja algatamisest Justiitsministeeriumile põhjendatud ettepaneku distsiplinaarsüüteo tuvastamise ning määratava distsiplinaarkaristuse kohta, distsiplinaarsüüteo tuvastamise ning materjalide Notarite Kojale meetmete võtmiseks suunamise kohta või distsiplinaarsüüteo puudumise kohta. (2) Mõjuval põhjusel võib komisjon pikendada distsiplinaarasja arutamise kestust kuni kolme kuu võrra. (3) Distsiplinaarasja menetlemise tähtaja hulka ei arvestata aega, kui distsiplinaarasja ei ole võimalik arutada asjaolude tõttu, mis olenevad notarist, kelle suhtes distsiplinaarmenetlus on algatatud. (4) Komisjon on otsustusvõimeline, kui asja arutamisest võtab osa kogu komisjoni koosseis. Komisjoni otsus ettepaneku kohta võetakse vastu lihthäälteenamusega. Kui komisjoni liikmel on komisjoni seisukohaga võrreldes eriarvamus, lisatakse see kirjalikult komisjoni seisukohale.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] § 7. Valdkonna eest vastutava ministri otsus distsiplinaarasjas (1) Valdkonna eest vastutav minister annab käskkirja, milles kas loeb distsiplinaarsüüteo tuvastatuks ja määrab distsiplinaarkaristuse või loeb süüteo tuvastatuks ja suunab materjali Notarite Kojale meetmete võtmiseks ja lõpetab distsiplinaarmenetluse või loeb distsiplinaarsüüteo puudumise tuvastatuks ning lõpetab distsiplinaarmenetluse.[RT I 2005, 71, 549 - jõust. 01.01.2006] (2) Valdkonna eest vastutav minister lähtub käskkirja andmisel komisjoni ettepanekust, välja arvatud juhul, kui komisjon ei esita seisukohta tähtaegselt. Valdkonna eest vastutav minister ei ole seotud komisjoni tehtud karistuse määramata jätmise ettepanekuga.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel paragrahvis läbivalt asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „Justiitsminister“ sõnadega „Valdkonna eest vastutav minister“ vastavas käändes.] § 8. Noomitus (1) Käskkiri noomituse määramise kohta antakse kolme päeva jooksul käskkirja allakirjutamise päevast notarile, kellele noomitus on määratud. (2) Noomituse määramine tehakse teatavaks kõikidele notaritele.§ 9. Rahatrahv (1) Rahatrahv määratakse suuruses kuni 6400 eurot.[RT I 2010, 22, 108 - jõust. 01.01.2011] (2) Rahatrahv tuleb tasuda kolme kuu jooksul selle määramise päevast arvates ja kantakse riigituludesse. (3) Valdkonna eest vastutav minister võib rahatrahvi määramise käskkirjas ette näha, et trahvi tasumine toimub osade kaupa teatud tähtpäevadel kuni ühe aasta jooksul.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „Justiitsminister“ sõnadega „Valdkonna eest vastutav minister“.] § 10. Ametist tagandamine (1) Notar võidakse ametist tagandada raske distsiplinaarsüüteo eest, milleks on tahtlikult toimepandud süütegu või süütegu, mille on notar toime pannud ajal, mil tal oli kustumata või kustutamata distsiplinaarkaristus, või vääritu tegu, mis teeb notarina töötamise võimatuks. (2) Enne notari ametist tagandamist kuulab valdkonna eest vastutav minister ära notari selgitused ning Notarite Koja seisukoha.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] § 101. Materjalide suunamine Notarite Kojale Notari distsiplinaarsüüteo tuvastamisel võib valdkonna eest vastutav minister jätta distsiplinaarkaristuse määramata ning suunata selle asemel asja materjalid Notarite Kojale meetmete võtmiseks, kui tegemist on distsiplinaarsüüteoga, mille sisuks on eksimus, mille puhul ei ole välja kujunenud ühtset õiguspraktikat või mis on levinud paljude notarite tegevuses. Distsiplinaarkaristuse määramata jätmisel võtab valdkonna eest vastutav minister arvesse distsiplinaarsüüteo toime pannud notari süü vormi.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel paragrahvis läbivalt asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] § 11. Distsiplinaarsüüteo aegumine (1) Distsiplinaarkaristust ei või määrata, kui distsiplinaarsüütegu on aegunud. (2) Distsiplinaarsüütegu aegub kolme aasta möödumisel selle toimepanemisest. (3) Distsiplinaarsüüteo aegumine peatub distsiplinaarasja menetluse ajal, sealhulgas menetluse ajal kohtus, samuti apellatsioon- ja kassatsioonkaebuse esitamise tähtajal. (4) Vaatamata distsiplinaarsüüteo aegumisele on komisjonil õigus distsiplinaarasja menetleda ja teha valdkonna eest vastutavale ministrile ettepanek ning valdkonna eest vastutaval ministril õigus anda käskkiri distsiplinaarsüüteo tuvastamise või puudumise kohta.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel paragrahvis läbivalt asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“ vastavas käändes.] § 12. Ühe süüteo eest mitme distsiplinaarkaristuse määramise keeld (1) Ühe süüteo eest võib määrata ainult ühe distsiplinaarkaristuse.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] (2) Süüteo jätkumine pärast distsiplinaarkaristuse määramist on uus süütegu ja selle eest võib notarile määrata distsiplinaarkaristuse.§ 13. Distsiplinaarkaristuse ühitamine haldus-, kriminaal- või materiaalse vastutusega Notari võtmine haldus-, kriminaal- või materiaalsele vastutusele ei takista sama teo eest distsiplinaarkaristuse määramist.§ 14. Distsiplinaarkaristuse kustumine Distsiplinaarkaristus on kustunud, kui notarile ei ole kolme aasta jooksul karistuse määramise päevast arvates määratud uut distsiplinaarkaristust.§ 15. Distsiplinaarkaristuse kustutamine Valdkonna eest vastutav minister, kuulanud ära Notarite Koja arvamuse, võib distsiplinaarkaristuse kustutada ennetähtaegselt.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „Justiitsminister“ sõnadega „Valdkonna eest vastutav minister“.] § 151. Vaidlustamine (1) Notar võib käesoleva seaduse § 7 lõikes 1 nimetatud käskkirja peale esitada kaebuse halduskohtule ühe kuu jooksul käskkirja saamisest arvates.[RT I, 14.03.2011, 3 - jõust. 24.03.2011] (2) Notar ei või tugineda käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kaebuses komisjoni koosseisu ebaseaduslikkusele või komisjoniliikme erapoolikusele, kui ta ei esitanud taandust käesoleva seaduse § 61 lõikes 7 sätestatud korras.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] § 16. [Kehtetu – RT I 2001, 93, 565 - jõust. 01.02.2002] § 17. Kaebuse kohtus läbivaatamine (1) Kui notarit on karistatud ebaseaduslikult või karistus ei vasta süüteo raskusele ja selle toimepanemise asjaoludele või süüteole eelnevale notari käitumisele, tühistab kohus määratud distsiplinaarkaristuse. (2) Kui kohus on tühistanud notari ametist tagandamise kui toimepandud distsiplinaarsüüteo raskusele mittevastava, ei ole notaril õigust nõuda hüvitist saamata jäänud sissetuleku eest.§ 18. Notari omal soovil ametist vabastamine Kui notari suhtes on alustatud distsiplinaarmenetlus, ei vabastata teda omal soovil ametist enne, kui distsiplinaarmenetlus on lõpetatud.3. peatükk NOTARI ASENDAJA DISTSIPLINAARVASTUTUS § 19. Notari asendaja vastutus (1) Notariaadiseaduse § 21 lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikud vastutavad asendajana toimepandud distsiplinaarsüüteo eest käesoleva seaduse §-des 2–18 sätestatud alusel ja korras. (2) Notariaadiseaduse § 21 lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikute suhtes käesoleva seaduse § 3 punktis 3 ja §-s 10 nimetatud distsiplinaarkaristuse kohaldamisel kaotab isik õiguse olla notari asendaja.[RT I 2010, 38, 231 - jõust. 01.07.2010] § 20. Notarit asendava notarikandidaadi vastutus (1) Notarikandidaat, kes on nimetatud notari asendajaks, vastutab notari asendajana toimepandud distsiplinaarsüüteo eest käesoleva seaduse §-des 2, 4-7, 11-17 sätestatud alusel ja korras. (2) Notarit asendavale notarikandidaadile võib määrata notari asendajana toimepandud distsiplinaarsüüteo eest ühe käesoleva seaduse §-s 22 näidatud distsiplinaarkaristuse.4. peatükk NOTARIKANDIDAADI DISTSIPLINAARVASTUTUS § 21. Notarikandidaadi distsiplinaarsüüteod Notarikandidaadi distsiplinaarsüüteod on: 1) kandidaaditeenistuse kohustuste süüline täitmata jätmine või mittenõuetekohane täitmine; 2) vääritu tegu, s.o. süüline tegu, mis on vastuolus üldtunnustatud kõlblusnormidega või diskrediteerib notariametit, sõltumata sellest, kas niisugune tegu pandi toime kandidaaditeenistuse kohustuste täitmisel või mitte.§ 22. Distsiplinaarkaristused Notarikandidaadile määratavad distsiplinaarkaristused on: 1) noomitus; 2) rahatrahv mitte üle kandidaadi 10-kordse päevapalga; 3) kandidaaditeenistuse lõpetamine.§ 23. [Kehtetu – RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] § 24. Distsiplinaarmenetluse kord (1) Käesoleva seaduse § 21 punktis 1 nimetatud süütegusid menetleb Notarite Koja aukohus ning punktis 2 nimetatud süütegusid käesoleva seaduse §-s 6 nimetatud komisjon. (2) Notarite Koja aukohus menetleb notarikandidaadi distsiplinaarsüütegu avaliku teenistuja distsiplinaarmenetluse korra kohaselt, arvestades notariaadiseaduses sätestatud erisusi. (3) Distsiplinaarasja võib algatada, menetleda ja karistuse määrata ka ajal, kui kandidaaditeenistus on peatunud. (4) Kandidaaditeenistuse lõpetamise otsustab Notarite Koja ettepanekul valdkonna eest vastutav minister, kuulanud ära notarikandidaadi selgitused.[RT I 2009, 27, 164 - jõust. 08.06.2009] [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] 5. peatükk RAKENDUSSÄTTED [RT I 2005, 71, 549 - jõust. 01.01.2006] § 25. Notari distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjoni liikmete valimine (1) Notari distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjonis osalevad kohtunikud valitakse esimesel, pärast 2006. aasta 1. jaanuari toimuval kohtunike täiskogul. Kuni selle ajani osalevad komisjonis kaks valdkonna eest vastutava ministri nimetatud liiget.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „justiitsministri“ sõnadega „valdkonna eest vastutava ministri“.] (2) Enne 2006. aasta 1. jaanuari notari distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjonis osalemiseks valitud notarite volitused kestavad viis aastat. Hiljemalt 2006. aasta 15. jaanuaril korraldab Notarite Koja esimees liisuheitmise komisjonis notarite osalemise järjekorra määramiseks ning teatab tulemused Justiitsministeeriumile.[RT I 2005, 71, 549 - jõust. 01.01.2006] ← Tagasi | Üles ↑


Reisilaevade ning 20-se ja suurema kogumahutavusega laevade miinimumkoosseisu määramise nõuded – Riigi Teataja
Reisilaevade ning 20-se ja suurema kogumahutavusega laevade miinimumkoosseisu määramise nõuded
Reisilaevade ning 20-se ja suurema kogumahutavusega laevade miinimumkoosseisu määramise nõuded - sisukord
§ 1 Laevapere miinimumkoosseisu määramise alused
§ 2 Rahvusvaheliste ja siseriiklike nõuete täitmine
§ 3 Laeva sisekorra tagamine
II MIINIMUMKOOSSEISU MÄÄRAMINE
§ 4 Miinimumkoosseisu määramise eesmärk
§ 5 Üldnõuded
§ 6 Miinimumkoosseisu määramine
§ 7 Täiendavad tingimused miinimumkoosseisu määramiseks
III REEDERI KOHUSTUSED
§ 8 Reederi kohustused
§ 9 Miinimumkoosseisu muutmine
IV OHUTU MEHITATUSE TUNNISTUSE VÄLJASTAMINE
§ 10 Veeteede Ameti kohustused
§ 11 Ohutu mehitatuse tunnistuse väljastamine
§ 12 Tunnistuste kehtivus
§ 13 Ohutu mehitatuse tunnistuse tühistamine
[RTL 2005, 111, 1709 - jõust. 13.11.2005]
Vastu võetud 12.12.2002 nr 36
RTL 2002, 143, 2095
21.01.2005 RTL 2005, 16, 162 30.01.2005
31.10.2005 RTL 2005, 111, 1709 13.11.2005
Määrus kehtestatakse «Meresõiduohutuse seaduse» § 21 lõike 5 alusel.
I. peatükk ÜLDOSA
§ 1. Laevapere miinimumkoosseisu määramise alused
(1) Laevapere miinimumkoosseisu määramise nõuded kehtestatakse kõigi reisilaevade kohta ning nende laevade kohta, mille kogumahutavus on 20 või suurem.
[RTL 2005, 111, 1709- 13.11.2005]
(2) Laevapere miinimumkoosseisu määramisel arvestatakse, et miinimumkoosseis peab olema võimeline:
1) tagama navigatsiooni-, masina- ja raadiovahti kooskõlas Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni, 1978/1995 (STCW 1978/95) reegli VIII/2 nõuetega, teiste õigusaktidega ning tagama laeva ohutuse;
2) käitama laeva pea- ja abimasinaid, hoidma neid töökorras, et laev oleks võimeline ületama reisil ettetulevaid võimalikke ohte;
3) ohutult silduma ja kai äärest lahkuma;
4) vältima merekeskkonna kahjustamist;
5) rakendama ohutusmeetmeid kahjutule riski vähendamiseks ja hoidma puhtust laevaruumides;
6) tagama meditsiinilist hooldust laevas;
7) tagama lasti ohutuse reisil;
8) kontrollima ning hooldama laeva konstruktsioone ja seadmeid;
9) sulgema veekindlalt kõik avad ja hoidma avade sulgemiseks ettenähtud sulgurid ja seadmed töökorras ning täitma häireplaanist tulenevaid kohustusi;
10) käitama laeva tulekaitse- ja hädaolukorraks ettenähtud seadmeid ning päästevahendeid, teostama nende nõuetekohast hooldust ja tagama laevas olevate isikute kogunemise kogunemispaikadesse ja evakuatsiooni.
11) tegutsema kooskõlas laeva turvalisuse plaaniga.
[RTL 2005, 16, 162 - jõust. 30.01.2005]
§ 2. Rahvusvaheliste ja siseriiklike nõuete täitmine
Miinimumkoosseisu määramisel arvestatakse rahvusvaheliste konventsioonide ja siseriiklike õigusaktide järgmiste nõuetega:
1) vahiteenistuse korraldamine;
2) töö- ja puhkeaeg;
3) meresõiduohutuse korraldamise koodeks (ISM koodeks);
4) meremeeste diplomeerimine;
5) meremeeste koolitus ja kvalifikatsioon;
6) tervisekaitse ja hügieen laevas;
7) toidu ja joogivee tagamine;
8) majutustingimused laevas.
9) turvalisuse tagamine.
§ 3. Laeva sisekorra tagamine
Laeva sisekorra tagamisel arvestatakse järgmisi asjaolusid:
1) laeval olevate isikute ettevalmistust tulekaitse- ja hädaolukorra varustuse, päästevahendite ning avade veekindlaks sulgemiseks ettenähtud sulgurite ja seadmete kasutamiseks;
2) eriväljaõppe nõudeid erinevatel laevatüüpidel;
3) valmisolekut võtta vajadusel üle kohustused ja vastutus hädaolukorras;
4) vajadust ette näha praktiliste oskuste omandamise võimalus ametisse asunud meremeestele.
5) turvalisuse nõudeid.
II. peatükk MIINIMUMKOOSSEISU MÄÄRAMINE
§ 4. Miinimumkoosseisu määramise eesmärk
Miinimumkoosseisu määramise eesmärgiks on, et laevapere koosseis tagaks nii ametikohtade järgi, kui ka isikute arvult laeva ohutu kasutamise, selle turvalisuse ja merekeskkonna reostuse vältimise.
§ 5. Üldnõuded
Miinimumkoosseisu määramisel arvestatakse järgmisi asjaolusid:
1) laeva suurust ja tüüpi;
2) peajõuseadmete tüüpi, võimsust, arvu ja abimasinad;
3) laeva automatiseerituse astet;
4) laeva konstruktsiooni ja varustust;
5) tehnilise hoolduse praktikat;
6) veetavat lasti;
7) sadamate külastamise sagedust, reisi pikkust ja iseloomu;
8) sõidupiirkonda;
9) laeval korraldatavate õppuste sagedust;
10) töö- ja puhkeaja piiranguid.
11) laeva turvalisust.
§ 6. Miinimumkoosseisu määramine
(1) Miinimumkoosseisu määramine põhineb erinevate funktsioonide täitmisel juhtimise- ja ekspluatatsioonitasandil.
(2) Laeva juhtimine:
1) laeva reisi planeerimine ja ohutu läbiviimine, navigatsioonivaht kooskõlas STCW koodeksi nõuetega, manööverdamine ja käitamine mistahes tingimustes;
2) laeva ohutu sildumine ja kai äärest lahkumine.
(3) Lasti käitamine:
1) ohutu lastimine ja lossimine, lasti paigutamine ning kinnitamine;
2) kontroll veetava lasti üle ja selle ohutuse tagamine.
(4) Laeva käitamine:
1) laeval olevate isikute ohutuse ja turvalisuse tagamine merel ning päästevahendite, tuletõrjevarustuse ja teiste ohutussüsteemide seisukord;
2) avade sulgemiseks ettenähtud sulgurite ja seadmete käitlemine ja hooldus;
3) laevas olevate isikute kogunemine kogunemispaikadesse ja evakueerimine;
4) merekeskkonna reostuse vältimine;
5) meditsiinilise hoolduse tagamine laevas;
6) laeva üldjuhtimise üleandmine.
(5) Jõuseadmete käitamine:
1) laeva pea- ja abimasinate käitamine, töö jälgimine, ohutu masinavahi korraldamine kooskõlas STCW koodeksi nõuetega;
2) kütuse- ja ballastioperatsioonide teostamine;
3) laeva mehhaanikavarustuse ja süsteemide hooldus;
4) laeva elektri- ja elektrooniliste seadmete ja süsteemide käitamine ning nende ohutuse tagamine.
(6) Raadioside tagamine:
1) laeva raadioseadmete kasutamine informatsiooni edastamiseks ja vastuvõtmiseks;
2) ohutu raadiovahi korraldamine kooskõlas Rahvusvahelise Elekterside Liidu raadioside eeskirja ja SOLAS konventsiooni nõuetega;
3) raadioside tagamine hädaolukorras.
(7) Laeva hooldus ja remont:
laeva, masinavärgi, seadmete ja süsteemide hooldus- ja remonditööd kooskõlas laevaomaniku poolt kasutatava hooldus- ja remonditööde praktikaga.
§ 7. Täiendavad tingimused miinimumkoosseisu määramiseks
(1) Laeval, kus on kehtestatud kolme vahikorra süsteem, ei pea kapten regulaarselt vahti pidama.
(2) Perioodiliselt mehitamata masinaruumiga laeval või laeval, kus on kehtestatud kolme vahikorra süsteem, ei pea vanemmehaanik pidama regulaarselt vahti.
(3) Laevapere liikmete üldarv, kes on vajalikud laevatööde kuhjumisel ühele ajale arvestades kehtestatud töötundide arvu ja puhkeperioode.
(4) Kapteni ja laevapere liikmete võimekus koordineerida oma tegevust laeva ohutul kasutamisel, turvalisuse tagamisel ja merekeskkonna kaitsel.
(5) Laevapere toitlustamise tagamine.
III. peatükk REEDERI KOHUSTUSED
§ 8. Reederi kohustused
(1) Reeder esitab oma ettepanekud laeva miinimumkoosseisu määramiseks ohutu mehitatuse tunnistuse vormi kohaselt.
(2) Miinimumkoosseisu määramise ettepaneku koostamisel lähtub reeder käesoleva määrusega kehtestatud miinimumkoosseisu määramise nõuetest ja arvestab:
1) laevapere liikmete ülesandeid laeva ohutuks kasutamiseks, turvalisuse tagamiseks, merekeskkonna kaitseks, tegutsemiseks hädaolukorras ja reisijate evakueerimiseks;
2) laevapere liikmete arvu ja ametikohti ülalnimetatud kohustuste täitmiseks; ning
3) et miinimumkoosseisu tase oleks igas olukorras, kaasa arvatud laevatööde kuhjumisel ühele ajale küllaldane ja vastaks käesoleva määrusega kehtestatud nõuetele.
(3) Reeder on kohustatud tagama, et kapten, laeva juhtkond ja teised laevapere liikmed ei töötaks üle ettenähtud aja. Samuti peab kapten jälgima, et laevapere liikmed ei töötaks üle ettenähtud aja.
§ 9. Miinimumkoosseisu muutmine
Reeder peab esitama järgmistel juhtudel laeva miinimumkoosseisu muutmise ettepaneku, kui muudatused mõjutavad miinimumkoosseisu taset ja juhul kui muudetakse:
1) sõidupiirkonda;
2) konstruktsiooni, masinavärki või varustust;
3) laeva kasutamise või hoolduse korraldamise praktikat.
IV. peatükk OHUTU MEHITATUSE TUNNISTUSE VÄLJASTAMINE
§ 10. Veeteede Ameti kohustused
(1) Veeteede Amet vaatab läbi reederi esitatud miinimumkoosseisu määramise ettepanekud ja hindab, kas:
1) esitatud laevapere liikmete arv ja ametiastmete koosseis on piisav ülesannete täitmiseks laeva ohutul kasutamisel, turvalisuse tagamisel, merekeskkonna kaitsmisel ja tegutsemisel hädaolukorras;
2) kapteni, laeva juhtkonna ja teiste laevapere liikmete töö- ja puhkeaeg vastab kehtestatud nõuetele.
(2) Kui reederi poolt esitatud miinimumkoosseisu määramise ettepanek ei vasta II peatüki nõuetele, nõuab Veeteede Amet esitatud ettepanekute muutmist.
§ 11. Ohutu mehitatuse tunnistuse väljastamine
(1) Veeteede Amet väljastab ohutu mehitatuse tunnistuse, kui esitatud miinimumkoosseis vastab käesoleva määruse nõuetele ning on igas suhtes küllaldane laeva ohutuks kasutamiseks ja merekeskkonna kaitseks.
(3) Teisaldavale laevale, sealhulgas ujuvdokile ohutu mehitatuse tunnistuse väljastamisel arvestatakse nende seisu- ja pukseerimise tingimusi.
§ 12. Tunnistuste kehtivus
(1) Ohutu mehitatuse tunnistus väljastatakse kuni viieks aastaks.
(õ) 23.11.2005 15:30
(3) Teede- ja sideministri 29. jaanuari 1998. a määruse nr 5 «Laevapere minimaalkoosseisu kehtestamise juhend» (RTL 1998, 58/59, 266; 1999, 116, 1545) alusel väljastatud tunnistused jäävad kehtima kehtivusaja lõpuni.
§ 13. Ohutu mehitatuse tunnistuse tühistamine
Veeteede Amet tühistab ohutu mehitatuse tunnistuse, kui:
1) laeva sõidupiirkonna, konstruktsiooni, masinavärgi, varustuse või hoolduse korraldamise praktika osas on toimunud muudatused, mis mõjutavad ohutu mehitatuse taset;
2) reeder on jätnud esitamata §-s 9 nimetatud uue ettepaneku miinimumkoosseisu määramiseks;
3) rikutakse oluliselt töö- ja puhkeaja nõudeid.
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 12. detsembri 2002. a määruse nr 36 § 12 lg 2 tunnistati majandus- ja kommunikatsiooniministri 31. oktoobri 2005. a määrusega nr 133 kehtetuks.


Paide linna ehituste seadlus, 1901
Paide linna ehituste seadlus
» Paide linna ehitust...
Druck won A. Seidelberg in Weissenstein 1902
Selgituseks: Siin on kasutatud nn vene süllamõõtu (7 jalga ehk 2,1 meetrit - vt § 5 märkust), 1 jalg = 30,5 cm, 1 toll = 2,54 cm.
§ 1. Iga hoone uuesti- ehk ümberehitamiseks on eelkäiwat linnaameti luba tarwis. Seks olgu etteantaw nõuukswõetawa ehituse plaan ehitusmeistrist, arhitektist ehk tehnikust, kellel luba on hooneid ehitada, ehk mõnest muust isikust keda linnaamet “asjatundjaks” on nimetanud, alla kirjutatud, kes siis ka ühtlasi ka ehituse walmis saamise eest tarwilise wastutamise enese peale wõtab.
Ühtgi ehituse plaani ei tohi linnaamet enne ehituseameti heakskiitmist kinnitada.
§ 2. Uulitsa äärne uuesti- wõi ümberehitataw hoone peab walmissaamiseni kõige wähemalt 6 jala (1,8 m) kõrguse kindla ehituse aia läbi rahwa käimisest ära lahutatud olema.
§ 3. Ehituse aida tohib kuni 9 jalga ehitatawa hoone ette uulitsa peale wälja ehitada, kuid ainult aga ikka nii kaugele, et see wangerdega käimisele takistust ei tee. Ehituse aia äärt mööda tulewad jalakäimiseks lauad panna.
§ 4. Kiwiehituse ringkonnas tohib uusi uulitsa äärseid ehitatawaid hooneid ainult kiwist ehitada.
Tähendus: Kiwiehituse ringkonda käiwad:
Kesklinn, sisse piiratud Rüütli uulitsast, Posti uulitsast kuni Rüütli uulitsa nurgani, Tallinna uulitsast kuni kasarmuni, Lai uulits kuni Aia uulitsani, weike ja suur Aia uulits kuni Karjamaa uulitsani ja Karjamaa uulits. Sinna juurde tuleb weel Pärnu uulits kuni Rohu uulitsani. Nimetatud uulitsatest on mõlemad ääred kiwiehituse ringkonnas.
§ 5. Uued uulitsa äärsed majad peawad kas just uulitsa ääres seisma, ehk jälle wähemalt 1 ½ sülda (u 3 m) sellest eemal; wiimsel korral peawad nad weikese arwa aia ehk jälle kauni põõsastiku läbi uulitsast lahutatud olema. Mõned maja eeskülje pärast tarwilised ettepoole wäljaulatuwad järgud ei tohi mitte uulitsa piirist üle minna.
Tähendus: Selles ehituse seadluses on süld ikka 7 jalga arwatud.
§ 6. Uued iseseiswad krundid peawad uulitsa äärest kõige wähemalt 10 sülda (21 m) laiad olema. Enneolewaid kruntisid ei tohi mitte niipalju weiksemaks teha, et nende laius uulitsa äärest 10-nest süllast wähemaks jääb.
§ 7. Palkonid, wihma- ehk päikese warjuks tehtud katused ja muud sellesarnased asjad peawad kõige wähemalt 10 jalga (3 m) jalgteest kõrgemal seisma ja ei tohi mitte üle jalgtee sõiduuulitsa kohta wälja ulatada.
§ 8. Uksed ja aknad ei tohi alla 7-me jala (2,1 m) kõrgust jalgtee kohal mitte wäljapoole lahti käia. Kõik see maksab ainult uute ehituste kohta.
Kõigi suurte inimeste hulkade kokkutulemiste tarwis määratud majade wäljakäigu uksed peawad wäljapoole lahti käima, ometi nii, et uksed hästi seina ligi annawad käia. Sellesama tingimise all on ka wäljapoole lahtikäiwad uksed poodidele ja kaubakohtadele lubatud.
§ 9. Eestreppisid ja majaediseid uulitsa peale wälja ehitada on keelatud. Kus wõimata on olewaid eestrppisid täiesti ära kaotada, seal on lubatud üks jalg maad treppisid wälja jätta.
Tähendus: Wiimases punktis on muudatused ainult sel korral lubatud, kui linnaameti tundmist mööda asi seda nõuab.
§ 10. Uute uulitsa äärde ehitatawate majade katuste ja pööningute luugid, aknad ja aknaluugid peawad sissepoole lahti käima.
§ 11. Kottide ülestõmbamisi ja muid sarnaseid eesehitusi ei ole uulitsa poole külgi mite lubatud.
§ 12. Majade uulitsa pool külgedel peawad tulekindlad katuse räästa rennid olema, nende küllesolewad wee allalaskmise torud peawad 1 jala (30 cm) kõrguseni jalgtee peale alla ulatama.
§ 13. Tulekaitse müür ei tohi kusagil wähem kui 2 telliskiwi paksune (22 tolli) olla (55 cm); tal ei tohi mingit auku, ei lati ega palgi otsa sees olla ja peab selle maja katusest, mille warjuks ta on tehtud, wähemalt 1 ½ jalga (45 cm) üle ulatama. Pööningu kohal ja üle katuse wõib müür ka 1 ½ telliskiwi paksune (16 ½ tolli) olla (40 cm).
Tähendus: Niihästi siin, kui ka pärastpoole on Inglise tollid mõeldud.
§ 14. Puumajad tulewad 14 jalga (35,5 cm) piirist eemale ehitada; niisama peab ka kahe hoowipealse puust maja, puust ja kiwist maja, kui ka kahe kiwist maja kaugus üksteisest 14 jalga olema, ainult siis mitte, kui nad tulekaitse müüri läbi lahutatud on.
§ 15. Igal hoowil peab uulitsa pool wäraw olema, mis wähemalt 10 jalga kõrge ja 10 jalga (3 m) lai on.
§ 16. Iga iseseiswa krundi peal peab wähemalt 10 ruut süllane (20 m2) waba hoowiruum olema, mille iga külg alla 4 sülla (8,4 m) pikk ei tohi olla.
§ 17. Igal uulitsa äres seiswal hoowil wõi istutamata ruumil peab kindel (mitte läbipaistew) aid ümber olema. Niisugune aid ei tohi mitte madalam kui 6 ½ jalga (2 m) ja kõrgem kui 12 jalga (3,6 m) olla.
Uulitsa äärsete istutatud platside aiad wõiwad alla 6 ½ jala olla, kõrgem aga kui 12 jalga mitte, ja neid ei ole ka mitte tarwis kindlad ehitada.
§ 18. Kahe naabri waheaia kõrgus on nende oma kokkuleppimise asi. Kui nende tahtmised aga lahku lähewad, siis teeb kumbgi oma aiaosa nii kõrge kui ta tahab, kuid aid peab, kui naaber seda nõuab, kindel ja wähemalt 7 jalga kõrge olema.
§ 19. Uute kiwimajade ehituse juures on tarwis tähele panna:
a) Uusmüürid peawad wähemalt 4 jalga (4 m) maa sees seisma, kui mitte kindel põhi kõrgemal ei seisa, ja igal juhul juhtumisel looduse poolest kindla, ehk kunstlikult maa põhja päralisel wiisil kindlaks ja pidawaks tehtud aluspõhja peal olema.
Tähendus: Needsamad tingimised maksawad ka puumajade wundamentide juures.
b) wälimise müüri paksus ei tohi mitte wähem kui 2 ½ pikuti telliskiwi (28 tolli - 70 cm) olla. Kahekordsetel majadel wõiwad wälimised müürid ühepaksused olla.
c) Ühekordsete majade sisemiste müüride paksus wõb 1 ½ telliskiwi olla, kahe- ja kolmekordsete majade sisemised müürid olgu aga 2 telliskiwi (22 tolli - 55 cm) paksud.
§ 20. Uute puust elumajade ehituse juures on tarwis tähele panna:
a) Maa seest wäljasolew alusmüüri kõrgus peab 1 jalg (30,5 cm) olema.
b) Wälimised seinad peawad wähemalt 7 tolli (17,8 cm) jämedatest palkidest olema. On sein wäljastpoolt laudadega wooderdatud ehk seestpoolt krohwitud, siis wõiwad palgid ka 6 tolli (15,24 cm) jämedad olla.
§ 21. Saepurude, linaluude, turbaste ja muu sarnase materjali tarwitamine on ehituse juures keelatud. wälja arwatud on siit jääkeldrid.
§ 22. Kõigil uulitsale ärapaistwatel uutel majadel ühes wärawate ja aidadega, peab wiisipärast ehitatud eeskülg olema, mille juures aid teiste aidadega ühes liinis peab seisma.
§ 23. Uuesti ehitatawate majadekatused peawad telleskiwist, (laud aluskatusega ehk ilma) metallist, tahwlikiwist ehk papist olema. Õle-, sindli-, laud-, laastu- ehk peerukatused, niisamuti ka õle nuustid katuse kiwide all, kui ka sindlitega maja wooderdamine ei ole mitte lubatud. Enneolewaid kiwikatuseid allolewate õle nuustidega ei tohi mitte enam sel wiisil parandada waid õle nuustide asemele tulewad neile laudadest ehk lattidest aluskatused panna.
§ 24. Igal uuestiehitatud kiwimajal peab kõige wähemalt üks kiwi- ehk raudtrepp olema, mis maast (ehk keldrist) pööninguni ulatab. See trepp peab niisugused ruumis olema, mille seinad, põrand ja lagi tulekindlast materjalist tehtud on. Telleskiwist korstnad peawad kas ise seiswate wundamentide peal, ehk jälle kiwist seinte sees olema, ning neid peab kõigist puu osadest hoolega lahus hoitama.
§ 25. Igal kahekordsel puust elumajal peawad kaks treppi olema, millede peale igast pealmise korra korterist wälja wõib peaseda. Iga trepi ümber olgu 4-ja tollistest (10,2 cm) tahutud ehk 6 tollistest (15,24 cm) toorestest palkidest sein. Üksikute trepijagude mõedud on järgmised: Asted ei tohi mitte alla 3 ¼ jala (99 cm) pikad, üle 7 tolli (17,8 cm) kõrged ja alla 9 tolli (22,9 cm) laiad olla. Ainult pööningu ja keldri treppide teist moodi ehitamiseks wõib luba saada. Treppidel peawad käsipuud kõrwal olema. Ühekordsete majade katuse alustele tubadele on ühest trepist küllalt, kui nende põranda pinna suurus üle 10 ruut sülla (21 m2) ei ole. Trepiasted, mis jalgtee ehk hoowi pealt alumise korra põrandani wiiwad, peawad kiwist olema. Kui aga maja alumine kord kiwist on, siis peawad kiwi asted kuni teise korrani, s.o. kuni katusealusesse tuppa ulatama. Sarnasel korral peab trepiga kiwisein ümber olema.
§ 26. Elutuba ei tohi mitte madalamalt kui 8 1/3 = 3 ½ jalga arschinat ehitada.
§ 27. Keldriruumisid tohib edespidi ainult siis eluruumideks sisse seada, kui nende põrand wähemalt 3 jalga (91,5 cm) maa põhjaweest kõrgemal on, nende lagi aga wähemalt 4 jalga (122 cm) uulitsast kõrgemal ja akande kõrgus wähemalt 2 ½ jalga (76,25 cm) on.
§ 28. Peldikute augud peawad tsemendiga weepidawaks määritud ja pealt wõlwitud ning wäljapoolt 6 tolli (15,24 cm) paksu sawi korraga kaetud saama.
§ 29. Kaewud ja peldikud, misuuesti kaewatakse ja tehakse ei tohi mitte lähemalt kui 4 sülda (8,4 m) teineteisele olla. Lahtised peldikud ei ole üleüldse mitte lubatud.
§ 30. Uuesti tehtawad ahjud ja tuleasemed peawad puuseinast wähemalt 6 tolli (15,24 cm) eemal olema. Köögi tuleasemed tohib ainult kiwiseinte äärde teha; puuseinte äärde aga üksnes siis, kui sel telleskiwi wooder ees on.
§ 31. Puust ehk lubja wõi gipsiga krohwitud toalaest peab uuestiehitatatawa ahju lagi wähemalt jalg maad madalamal seisma.
§ 32. Korstnate wälised müürid wõi seinad peawad wähemalt 6 tolli (15,24 cm) paksud olema ning uusi korstnaid ei tohi mitte sawiga, waid lubjaga teha ja neid peab seest- ja wäljastpoolt ära krohwima. Uutel korstnatel peawad ka waheseinad, kui suits kahte teed läheb, 6 tolli paksud olema.
§ 33. Suitsutorud, mis ahjust puuseina läbi korstnasse käiwad, peawad katusepleki sisse telleskiwist tehtud olema ja neljakandilise winkli- ehk lattrauast tugide peal seisma, nii et nad telleskiwide läbi kõigist puu osadest ära lahutatud. Nad olgu üksnes niisuguste kohtade peale tehtud, kus neid hõlpsasti järele wõib waadata. Puhastamise jaoks olgu neil uksed külles.
§ 34. Korstnad peawad wähemalt 1 jala (30,5 cm) pikkuselt katusest wälja ulatama ja nõnda tehtud olema, et niihästi nende pühkimine kui ka tahma ära koristamine hõlbus on.
§ 35. Sea laudad, niisama ka peldikud sõniku hunikud, prügi kastid jne. peawad uulitsa äärest wõimalikult kaugel seisma ja nõnda sisse seatud olema, et nad oma halwa haisuga inimestele mitte koormaks ei ole.
§ 36. Sepikodasid tohib ainult kiwist ehitada.
§ 37. Linna uulitsa äärsed jalgteed tulewad maja omanikkudest nende krundipiirides teha, korras pidada ja puhastada. Seal, kus jalgteest linn- ja ehituseameti arwamist mööda ühele poole uulitsa äärde, kas uulitsa kitsuse ehk tähtsuseta ehituse platside pärast jne. küllalt on tehakse, kohendatakse ja puhastatakse kõnniteed neist majaomanikkudest, kelledel selle uulitsa ääres krundid on, üheskoos lahku, sedamööda kuidas kellegi piiril uulitsa ääres laius on. walimise õigus, kumbale poole uulitsat jalgtee ehitada tuleb, jäeb linna- ja ehituseameti hooleks.
§ 38. Jalgteed peawad siledad ja tasased olema ning wõiwad uulitsa poole wähe libamisi olla. Need jalgteed, mis linna ja ehituseameti arwamise järele nende tingimustega mitte kokku ei sünni, tulewad ümber teha ehk ära kohendada.
§ 39. Kiwiehituse ringkonnas peawad uuesti tehtud jalgteed raiutud arsina laiustest paedest, telleskiwidest ehk aswaldist olema. Wäljaspool tähendatud ringkonda wõiwad jalgteed ka raiumata paedest olla.
Ehituse seadluse
Kiwimajad tohib ligistikku ehitada, kuid siis peab pööningu ruumil tulekaitse müür olema, mis mõlemad hooned teineteisest ära lahutab.
Riigi ehituse seadluse art. 352.
Palkonid peawad raud käsipuudega olema ja raud tugede peal seisma.
Sealsam. art. 354, 356.
Iga hoone, mis hädaähwardaw on, ehk selleks saada wõib, peab kas uuesti korrale seadma, ehk, kui see mitte ei lähe, maha lõhutama.
Sealsam. art. 404.
Puumajad olgu nad waratud seintega ehk wahewärgiga, ei tohi mitte pikemad kui 12 sülda (25,2 m) ehitatud saada. Wälja arwatud siit on wabriku majad.
Sealsam. art. 361.
Puumajad, olgu nad waratud seinadega ehk wahewärgiga, ei tohi mitte kõrgemad kui kahekordsed ehk 28 jalga (8,5 m) maast kuni katuse räästani ehitatud saada. Kahekordsetes puust majades ei tohi mitte katuse tubasid sisse seada. Kõik see käib ka niisuguste puust majade kohta, milledel alumine kord kiwist on.
Sealsam. art. 365.
Wabriku ja töömajad ei ole oma eeskülje ega ka ehituse wormi poolest mitte kitsendatud õiguse all.
Sealsam. art. 410
Awalikud saunad peawad wete äärde ja sarnasel wiisil ehitatud saama, et nad oma ümbrusele mitte hädakardetawaks ei wõi saada. Neil peab kaks jagu olema lahusolewate sissekäikudega, millede peal pealkirjad: meesterahwastele ja naeste rahwastele, seisawad.
Sealsam. art. 413.
Keegi ei tohi oma platsi peale, nimelt sinna, kus neid enne mitte ei ole olnud, wabrikuid, töötubasid asutada, mis tulehäda kära, halwa haisu, ülearu suitsu sünnituse ja mõne muu asja läbi rahwale ehk naabritele koormaks saab. Kui ühel majal ka enne juba niisuguste asutuste tarwis õigus on olnud, siis lõpeb see õigus sellega ära, kui kümne aasta jooksul seda tööd seal enam tehtud ei ole.
Prow. S. III. art. 987.
Peldikud, sea laudad, niisama sõniku ja prügi hunikud ei tohi mitte waheaidade ja müüride äärde asutatud saada, waid kolm jalga naabri piirist eemale; olgu siis, et naabril enne juba niisugune salakammer piiri ääres on.
Sealsam. art. 988.
Ahjusid ja köökisid ei tohi mitte ilma naabri loata wahe aidade wõi naabri päralt olewa müüri äärde asutada, küll aga korstnaid. Need peawad aga nõnda seatud olema, et üksgi säde naabri platsi peale lennata ei saa.
Sealsam. art. 989.
Platsi omanik ei tohi oma platsi peale midagi sarnast asja ehitada, mille läbi naabri majale sisselangemist wõi mõnda muud kahju sünnitada wõib.
Sealsam. art. 990.
On mõni sein wõi müür pool jalga ehk enam uulitsa poole ehk naabri piiri peale wälja wajunud, ehk on niisama palju kotti langenud, siis on selle maatüki omanik kohustatud, seina kohe jälle õigeks ajama.
Sealsam. art. 991.
Ei enneseiswale piirimüürile ega seinale, ei ka piiri äärde ehitawale seinale ja müürile ei tohi ilma naabri loata tema hoowi ega katuse poole aknaid sisse teha, küll aga piirist eemale tehtud seinale wõi müürile. Selle kauguse üle, kuhu juba aknaid sisse wõib teha, teeb koha pruuk otsust, kus seda ei ole, seal otsustab kohus.
Sealsam. art. 992.
Piiri aidu peawad naabrid ühetasa ehitama ja korras pidama, ja nimelt on – kui teiseti maha räägitud ei ole – igal majaomanikul oma maja eesküljest paremal pool arwatud piiriaja pealmine pool kuni uulitsani ja naabril aja alumine pool teha ja parandada lasta.
Sealsam. art. 993.
Ühe madalama maatüki omanik peab sellega rahul olema, et wihma ja lume wesi, kui ka muud wihma läbi kokku kogunud weed kõrgemal seiswa platsi pealt loomulikult tema platsi peale jooksewad ja ei ole tal mitte õigust tammide ettetegemise wõi muude takistuste läbi seda wee loomulikku jooksu keelta.
Sealsam. art. 997.
Kõrgema platsi omanik ei tohi oma platsi peal midagi sarnast asutada ega ka ära lõhkuda mille läbi madalama platsi omaniku kahjuks wesi selle platsi peale loomulikust jooksust ärapööretawal wiisil juhitud saaks.
Sealsam. art. 999.
Müürid, aiad, põsasaiad ja kraawid, mis naabrite platsisid ühest lahutawad, on ühetasa mõlemate naabrite omandus, niikaugele kui ehituse ja seisu järele, wõi kindlate piiride waral selle wastast näha ei ole.
Sealsam. art. 1006.


§ 62 Harjutusrelva käitlemise nõuded
131 Õhuründemoona käitlemine
§ 621 Õhuründemoon
§ 622 Õhuründemoona käitlemine
§ 623 Õhuründemoonaga lendamine
RT I, 14.04.2020, 4
jõustumine 13.07.2018, rakendatakse osaliselt alates 1. jaanuarist 2021. a.
08.04.2020 RT I, 14.04.2020, 1 17.04.2020
[RT I, 10.07.2018, 17 - jõust. 13.07.2018, rakendatakse osaliselt alates 1. jaanuarist 2021. a.]
(4) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona veetakse õhusõidukiga lennundusseaduse § 72 lõike 3 alusel kehtestatud määruses sätestatud nõuete kohaselt.
[RT I, 14.04.2020, 1 - jõust. 17.04.2020]
§ 62. Harjutusrelva käitlemise nõuded
131. peatükk Õhuründemoona käitlemine
§ 621. Õhuründemoon
Õhuründemoon on mehitamata õhusõiduki baasil sõjaliseks otstarbeks projekteeritud ja valmistatud seade, mis kannab lahingumoona, mida ei saa seadme küljest täielikult eemaldada.
§ 622. Õhuründemoona käitlemine
Õhuründemoona käideldakse käesolevas määruses lahingumoonale kehtestatud nõuete kohaselt.
§ 623. Õhuründemoonaga lendamine
(1) Õhuründemoonaga võib harjutada lendamist ainult eraldatud õhuruumis.
(2) Õhuründemoonaga lendamiseks ja selle harjutamiseks peab olema koostatud standardtegevusjuhend, mis kooskõlastatakse Kaitseväe struktuuriüksusega, kelle ülesanne on korraldada lennundustegevust Kaitseväes ja lennundusjulgestust Kaitseministeeriumi valitsemisalas.
(3) Isik, kes lendab või harjutab lendamist õhuründemoonaga, peab olema läbinud mehitamata õhusõiduki I‒III kvalifikatsioonitaseme koolituse.


text:
Riigilõivuseaduse § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni; riigilõivuseaduse § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti – Riigi Teataja
Riigilõivuseaduse § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni; riigilõivuseaduse § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti
RT I, 17.09.2014, 7
3-4-1-22-14
Eesistuja Priit Pikamäe, liikmed Tõnu Anton, Hannes Kiris, Lea Kivi, Tambet Tampuu
Tallinna Ringkonnakohtu 23. oktoobri 2013. a määrus tsiviilasjas nr 2-09-70006
Tunnistada, et riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; RT I, 22.12.2010, 1) § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni, ja riigilõivuseaduse (RT I, 31.12.2010, 25; RT I, 25.06.2012, 3) § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti, olid põhiseadusega vastuolus.
1. Harju Maakohus jättis 20. juuni 2011. a otsusega rahuldamata Aleksei Ševtšiku ja Olga Ševtšiku (hagejad) hagi Tõnu Loigomi (kostja) vastu.
2. Tallinna Ringkonnakohus tühistas 21. veebruari 2012. a otsusega maakohtu otsuse ja tegi uue otsuse, millega rahuldas hagi osaliselt. Hagejate menetluskuludest jättis kohus 87 protsenti kostja kanda ja kostja menetluskuludest 13 protsenti hagejate kanda.
3. Riigikohus jättis 18. juuni 2012. a kohtumäärusega kostja kassatsioonkaebuse menetlusse võtmata.
4. Hagejad esitasid 18. juulil 2012 Harju Maakohtule menetluskulude kindlaksmääramise avalduse. Avalduse kohaselt olid hagejad kandnud menetluskulusid kokku 10 625 eurot 91 senti. 11. veebruaril 2013 esitasid hagejad Harju Maakohtule täpsustatud avalduse koos õigusabiarvetega.
5. Harju Maakohus rahuldas 29. aprilli 2013. a määrusega hagejate avalduse osaliselt, mõistis kostjalt hagejate kasuks välja menetluskulud 2696 eurot 61 senti ja riigituludesse riigilõivu 6966 eurot 35 senti ning viivise võlaõigusseaduse § 113 lg 1 teises lauses sätestatud ulatuses määruse jõustumisest kuni kohustuse täitmiseni kulunud perioodi eest. Kohus leidis, et kostja on minetanud võimaluse tugineda menetluses riigilõivu määra võimalikule vastuolule põhiseadusega, sest kohtumenetlus oli lõppenud Tallinna Ringkonnakohtu 21. veebruari 2012. a otsusega, mis jõustus 18. juunil 2012.
6. Kostja esitas 26. mail 2013 määruskaebuse, milles palus maakohtu 29. aprilli 2013. a määrus tühistada ja teha uus määrus, millega muu hulgas tunnistada alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud riigilõivuseaduse (RLS) redaktsiooni § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni, põhiseadusega vastuolus olevaks ja jätta see kohaldamata. Tuginedes Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 19. veebruari 2013. a otsusele asjas nr 3-4-1-28-12, millega tunnistati põhiseadusega vastuolus olevaks 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis RLS § 57 lg 1 koostoimes lisaga 1 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti, leidis kostja, et apellatsioonkaebuselt tasutava riigilõivu suuruse määramisel 29. aprillil 2013 juhindus kohus kehtetust seadusesättest. Kostja hinnangul oli põhiseadusega kooskõlas olev riigilõivu määr selles asjas iga kohtuastme kohta 850 eurot.
7. Tallinna Ringkonnakohus tühistas 23. oktoobri 2013. a määrusega Harju Maakohtu 29. aprilli 2013. a määruse osas, millega maakohus jättis põhiseaduse vastaseks tunnistamata asjassepuutuvad sätted. Ringkonnakohus tegi uue määruse, millega tunnistas, et 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis RLS § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni, ja RLS 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsiooni § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli tasuda apellatsioonkaebuselt riigilõivu 4154 eurot 25 senti, olid põhiseadusega vastuolus. Sama määrusega jättis ringkonnakohus need sätted kohaldamata.
8. Kohus märkis, et menetluse kestel ei tõstatanud hagejad küsimust riigilõivu suuruse põhiseaduse vastasusest ja kostjal ei olnud alust ega õigust seda teha, sest riigilõivu suurust sai menetluses vaidlustada tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 372 lg 5 ja § 638 lg 9 järgi ainult see menetlusosaline, kellelt nõuti riigilõivu tasumist. Kohtumenetlus lõppes Tallinna Ringkonnakohtu 21. veebruari 2012. a otsusega. Hagejad esitasid 18. juulil 2012 menetluskulude kindlaksmääramise avalduse, milles taotlesid muu hulgas nende tasutud riigilõivu väljamõistmist kostjalt. Kostja sai hagejate avalduse koos täpsustustega kätte 28. veebruaril 2013 ja alles seejärel tekkis kostjal võimalus esitada vastuväiteid ja vaidlustada riigilõivu määra põhiseaduspärasus.
9. TsMS § 150 lg 6 järgi lõpeb riigilõivu tagastamise nõue kahe aasta möödumisel selle aasta lõpust, millal riigilõiv tasuti, kuid mitte enne menetluse lõppemist jõustunud lahendiga. Ringkonnakohus viitas Riigikohtu üldkogu 2. aprilli 2013. a määruse nr 3-2-1-140-12 p-le 20, mille järgi tuleb TsMS § 150 lg 1 p 1 ja lg-t 6 koostoimes tõlgendada selliselt, et enamtasutud riigilõivu tagastamist nõudes saab isik lõivu põhiseaduse vastasusele tugineda kuni menetluse lõppemiseni jõustunud lahendiga, kui isikul oli võimalus esitada selline taotlus menetluse ajal. Kuna kostjal puudus võimalus tõstatada riigilõivu põhiseaduse vastasuse küsimus tsiviilasja menetluse kestel, leidis kohus, et kostjal oli selleks õigus pärast põhimenetluse lõppemist.
10. Ringkonnakohus märkis, et maakohus lähtus menetluskulu kostjalt väljamõistmisel ebaõigetest riigilõivu suurustest, mida nõuti hagi ja apellatsioonkaebuse esitamise ajal. TsMS § 123 kohaselt võetakse tsiviilasja hinna arvestamisel aluseks hagi või muu avalduse esitamise aeg. Maakohtusse 804 800 krooni suuruse hagi esitamisel 22. detsembril 2009 tuli RLS § 56 lg 1 ja lisa 1 järgi tasuda riigilõivu 70 000 krooni. Apellatsioonkaebuse esitamise ajal, 21. juulil 2011 tuli RLS § 57 lg-te 1 ja 22 ning lisa 1 järgi tasuda 46 289 euro 33 sendi suuruselt hagilt riigilõivu 4154 eurot 25 senti. Tuginedes Riigikohtu praktikale, leidis kohus, et hagiavalduse ja apellatsioonkaebuse esitamise ajal kehtinud riigilõivu määrad olid ebaproportsionaalsed menetlusökonoomia eesmärgi suhtes ning põhiseadusega vastuolus. Kohus määras põhiseadusele vastavaks riigilõivu määraks selles asjas hagiavalduse esitamisel 950 eurot ja apellatsioonkaebuse esitamisel 850 eurot.
11. Tallinna Ringkonnakohtu määrus jõudis Riigikohtusse 2. juunil 2014.
12. Riigikogu on seisukohal, et enne 30. juunit 2012 kohtumenetluses kehtinud riigilõivud olid ebaproportsionaalsed ja tuleb seetõttu põhiseaduse vastaseks tunnistada.
13. Hagejad ei esitanud Riigikohtule arvamust vaidlusaluste sätete põhiseaduspärasuse kohta.
14. Kostja nõustub Tallinna Ringkonnakohtu 23. oktoobri 2013. a määruse põhjendustega ja leiab, et vaidlusalused sätted on põhiseadusega vastuolus.
15. Õiguskantsler on seisukohal, et Tallinna Ringkonnakohtu 23. oktoobri 2013. a põhiseaduslikkuse järelevalve algatamise taotlus on lubatav. Tuginedes Riigikohtu otsustele analoogilistes asjades, leiab õiguskantsler, et hagiavalduse ja apellatsioonkaebuse esitamiselt maksta tulnud riigilõivu määrad olid põhiseadusega vastuolus.
16. Justiitsminister leiab, et vaidlustatud sätted on põhiseadusega kooskõlas.
17. Riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; RT I, 22.12.2010, 1) § 56 „Hagiavalduse, avalduse ja kaebuse läbivaatamine” lg 1:
18. Lisa 1 riigilõivuseaduse juurde „Riigilõivu täismäärad avalduse esitamise eest tsiviilkohtumenetluses” (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) väljavõte:
19. Riigilõivuseaduse (RT I, 31.12.2010, 25; RT I, 25.06.2012, 3) § 57 „Tsiviilkohtumenetluse toimingud” lg 22:
20. Lisa 1 riigilõivuseaduse juurde „Riigilõivu täismäärad avalduse esitamise eest tsiviilkohtumenetluses” (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) väljavõte:
4154,25
21. Tallinna Ringkonnakohtu 23. oktoobri 2013. a taotlus põhiseaduslikkuse järelevalve algatamiseks on lubatav. Kuna kostjal puudus võimalus tõstatada riigilõivu põhiseaduse vastasuse küsimus tsiviilasja menetluse kestel, oli kostjal selleks õigus menetluse järel.
22. Säte, mille põhiseaduspärasust Riigikohus hindab, peab olema vaidluse lahendamisel asjassepuutuv (põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse (PSJKS) § 14 lg 2).
23. Tallinna Ringkonnakohus tunnistas 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis RLS § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni, ning 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis RLS § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti. Kuna kohtud olid menetlenud hagiavaldust hinnaga 804 800 krooni, mille esitamisel oli kohustus tasuda riigilõivu 70 000 krooni, ja apellatsioonkaebust hinnaga 46 289 eurot 33 senti, mille esitamisel tuli tasuda riigilõiv 4154 eurot 25 senti, oleks ringkonnakohus pidanud vaidlustatud sätete põhiseaduspärasuse korral tegema määruskaebuse suhtes teistsuguse otsustuse. Kolleegium leiab seetõttu, et määruskaebuse lahendamise ajal Tallinna Ringkonnakohtus olid RLS § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 ja RLS § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 vaidlustatud osas asjassepuutuvad sätted.
24. Põhiõiguse riive on selle kaitseala iga ebasoodus mõjutamine (vt alates Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 6. märtsi 2002. a otsusest asjas nr 3-4-1-1-02, p 12). Riigilõiv piirab PS § 14 ja § 15 lg 1 koostoimes tagatud põhiõigust tõhusale õiguskaitsele ja ausale õigusemõistmisele (vt alates Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 17. juuli 2009. a otsusest kohtuasjas nr 3-4-1-6-09, p-d 15, 20 ja 22). Ülemäärase riigilõivu tasumise kohustus riivab ka PS §-s 32 tagatud omandipõhiõigust (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 12. septembri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-26-13, p 18).
25. Riigikohus on tunnistanud 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis RLS § 56 lg 1 ja lisa 1 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 400 000 krooni kuni 450 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 45 000 krooni (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. veebruari 2014. a otsus asjas nr 3-4-1-38-13). Riigikohus on seega tunnistanud ebaproportsionaalseks abinõuks menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise legitiimsete eesmärkide tagamisel RLS § 56 lg-s 1 koostoimes lisaga 1 sätestatud vaidlusalusest 70 000 krooni suurusest riigilõivu määrast oluliselt väiksema riigilõivu määra. Samadel kaalutlustel on Riigikohus tunnistanud 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis RLS § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 19. veebruari 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-28-12). Lisaks on Riigikohus tunnistanud põhiseadusega vastuolus olevaks praegusest madalamaid apellatsioonkaebuse esitamisele kehtestatud riigilõivu määrasid (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 21. aprilli 2014. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-8-14 ja 11. aprilli 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-31-12). Praegusel juhul ei esine asjaolusid, mille põhjal peaks kolleegium otsustama teisiti tsiviilasjas nr 2-09-70006 hagiavalduselt tasuda tulnud 70 000 krooni ja apellatsioonkaebuselt nõutud 4154 euro 25 sendi suuruse riigilõivu põhiseaduspärasuse suhtes.
26. Tulenevalt PS § 14 ja § 15 lg 1 koostoimes tagatud põhiõiguse tõhusale õiguskaitsele ja ausale õigusemõistmisele ebaproportsionaalse riive kindlakstegemisest ei pea kolleegium vajalikuks käsitleda võimalikku omandipõhiõiguse rikkumist.
27. Kolleegium jääb Riigikohtu senises praktikas kujundatud kaalutluste juurde ja tunnistab PSJKS § 15 lg 1 p-st 5 juhindudes, et RLS § 56 lg 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 800 000 krooni kuni 900 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 70 000 krooni, ja RLS § 57 lg 22 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 44 738 euro 15 sendi kuni 51 129 eurot 31 senti tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 4154 eurot 25 senti, olid põhiseadusega vastuolus.

matches:
§ 56
§ 57
§ 56
§ 57
§ 56
§ 57
kohus
Riigikohus
§ 113
Kohus
§ 56
§ 57
kohus
§ 56
§ 57
Kohus
§ 372
§ 638
§ 150
§ 150
§ 123
§ 56
§ 57
Kohus
§ 56
§ 57
Riigikohus
§ 14
§ 56
§ 57
§ 56
§ 57
§ 14
§ 15
Riigikohus
§ 56
Riigikohus
§ 56
Riigikohus
§ 57
Riigikohus
§ 14
§ 15
§ 15
§ 56
§ 57