Sotsiaalvaldkonnas tegutsevatele mittetulundusühingutele tegevustoetuse andmise kord – Riigi Teataja
Sotsiaalvaldkonnas tegutsevatele mittetulundusühingutele tegevustoetuse andmise kord
Sotsiaalvaldkonnas tegutsevatele mittetulundusühingutele tegevustoetuse andmise kord - sisukord
§ 3 Tegevustoetus ja toetuse määr
§ 7 Toetuse eraldamine
§ 8 Toetuse välja maksmine
§ 10 Järelvalve toetuse kasutamise üle
RT IV, 28.09.2018, 21
Vastu võetud 27.06.2012 nr 7
RT IV, 07.02.2013, 37
jõustumine 02.07.2012
19.09.2018 RT IV, 28.09.2018, 3 01.10.2018
(1) Sotsiaalvaldkonnas tegutsevatele mittetulundusühingutele tegevustoetuse andmise kord (edaspidi: kord ) sätestab Rakvere linna eelarvest sotsiaal- või tervishoiuvaldkonnas tegutsevatele mittetulundusühingutele toetuse andmise tingimused, taotluse esitamise ja menetlemise korra, taotluse rahuldamise ja rahuldamata jätmise tingimused, toetuse väljamaksmise tingimused ning toetuse saaja kohustused.
(2) Toetuse andmise eesmärgiks on riskigruppidesse kuuluvate inimeste aitamine sotsiaalabi ja ennetustegevuse regulaarse pakkumise kaudu.
(3) Toetuste andmisega soodustatakse sotsiaal- või tervishoiuvaldkonnas tegutsevate mittetulundusühingute tegevust Rakvere linnas.
(4) Rakvere linna eelarvest Rakvere linna haldusterritooriumil toimuvate või Rakvere linnaga muul viisil seotud sotsiaal- või tervishoiuvaldkonna ürituste ning projektide rahastamiseks toetuse taotlemise tingimused ja kord sätestatakse eraldi õigusaktiga.
1) sotsiaal- või tervishoiuvaldkonnas tegutsevaks mittetulundusühinguks (edaspidi: ühing) on ühing, mille põhikirjaliseks eesmärgiks või põhitegevuseks on tegutsemine sotsiaal- või tervishoiuvaldkonda kuuluval tegevusalal (edaspidi ühing).
2) Riskigrupid on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse suhtes enim ohustatud elanikkonna grupid, sh puuetega inimesed, eakad, paljulapselised pered ja pikaajalised töötud.
3) Linnavalitsus - Rakvere Linnavalitsus ametiasutusena koos struktuuriüksustega:
4) Ühingu tegutsemise all mõistetakse ürituste ja koolituste korraldamist, ühingu liikmete kooskäimist, kindlal ajal lahtioleku- ja vastuvõtuaegu, teenuste, s.h. nõustamise ning muu abi pakkumist riskigruppidele.
§ 3. Tegevustoetus ja toetuse määr
(1) Ühingu tegevustoetus on taotlemise aastale järgnevaks kalendriaastaks Rakvere linna eelarvest antav toetus ühingule regulaarsete toimingutega seotud tegevuskulude katmiseks.
(2) Ühing peab tegutsema regulaarselt vähemalt 9 kuul aastas.
(3) Ühingutele eraldatava tegevustoetuse arvutamise aluseks on toetuse arvestuslik määr, mis saadakse Rakvere linna eelarves ühingute tegevustoetuseks arvestatud vahendite summast 40 % jagamisel nõuetele vastavate taotlejate (ühingute) arvuga.
(4) Rakvere linnavolikogu sotsiaalkomisjonil (edaspidi: sotsiaalkomisjonil) on õigusteha ülejäänud vahendite arvel ühingu arvestuslikule määrale täiendava toetusesumma lisamise ettepanek järgmiste näitajate alusel:
1) 30 % ulatuses jagatakse eelarves ühingute toetuseks ette nähtud vahendid ära arvestades proportsionaalselt tegevuses osalejate või teenuse kasutajate arvu eelnenud aastal, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri kohaselt on Rakvere linn.
2) ülejäänud 30 % jagamisel lähtub komisjon ühingu mõjust valdkonna arengule ja kasust sihtgrupile.
(1) Taotlus tegevustoetuse saamiseks esitatakse Linnavalitsusele hiljemalt eelarveaastale eelneva aasta 15.oktoobril. Taotlus esitatakse elektrooniliselt veebipõhise toetuste taotlemise keskkonna kaudu.
[RT IV, 28.09.2018, 3 - jõust. 01.10.2018]
[Kehtetu - RT IV, 28.09.2018, 3 - jõust. 01.10.2018]
(3) Taotluses peab sisaldama järgmisi andmeid:
2) taotleja kontaktandmed;
3) liikmete arv, sealhulgas tuua eraldi välja liikmete arv, koos nime ja isikukoodiga, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri kohaselt on Rakvere linn;
4) tegevustes osalejate või kasusaajate arv, juhul kui see ei kattu liikmete arvuga;
5) ülevaade senise tegevuse kohta;
6) tegevuskava toetuse taotlemise perioodiks ja järgnevateks aastateks;
7) ühingu kavandatav eelarve;
8) andmed taotleja omafinantseeringu ja teistelt isikutelt saadavate toetuste kohta, sealhulgas mitterahaliste toetuste ka mitterahalise tööpanuse kohta ja liikmemaksu kohta;
9) panga rekvisiidid;
10) kinnitus, et taotleja vastab käesolevas korras sätestatud nõuetele ja esitatud andmed on õiged.
(1) Toetust on õigustatud taotlema ühing:
1) mis on taotlemisele eelnevalt tegutsenud Rakvere linna haldusterritooriumil vähemalt 12 kuud;
2) mille asukoht on registreeritud Rakvere linnas;
3) mis on nõuetekohaselt täitnud eelneval aastal Rakvere linna eelarvest saadud toetuse eraldamise tingimused;
4) mis on esitanud mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrile toetuse taotluse esitamise aastale eelnenud majandusaasta aruande;
5) mis on nõuetekohaselt täitnud riiklike maksude tasumise kohustuse;
6) mille suhtes ei ole algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlust ega tehtud pankrotiotsust.
7) mille põhikirjas on põhjakirjalise eesmärgina või põhitegevusena märgitud tegutsemine sotsiaal- või tervishoiuvaldkonnas.
(2) Korra mõistes ei ole abikõlbulikud taotlejad, kus liikme(te)ks on avaliku sektori organisatsioon(id).
(1) Linnavalitsus kontrollib taotluse ja sellele lisatud dokumentide vastavust käesolevale korrale ning edastab esitatud materjalid hiljemalt 1.detsembril sotsiaalkomisjonile.
(2) Puuduste korral määrab Linnavalitsus tähtaja puuduste kõrvaldamiseks kuni 14 päeva. Määratud tähtajaks puuduste kõrvaldamata jätmisel jätab Linnavalitsus taotluse läbi vaatamata ning taotlust sotsiaalkomisjonile ei esitata.
§ 7. Toetuse eraldamine
(1) Hiljemalt ühe kuu jooksul pärast Rakvere linnaeelarve kinnitamist esitab sotsiaalkomisjon Rakvere linnavolikogule põhjendatud ettepanekud taotlejatele toetuse eraldamise või eraldamata jätmise kohta.
(2) Toetuse eraldamise või eraldamata jätmise otsustab Rakvere linnavolikogu.
(3) Toetuse saajad avalikustatakse linna veebilehel.
§ 8. Toetuse välja maksmine
Linnavalitsus maksab toetuse välja vastavalt Rakvere Linnavolikogu otsusele hiljemalt 30 päeva jooksul pärast otsuse tegemist.
(1) Toetuse saaja on kohustatud esitama Linnavalitsusele toetuse kasutamise kohta aruande hiljemalt järgmise aasta 01. veebruaril elektrooniliselt veebipõhise toetuste taotlemise keskkonna kaudu.
(3) Aruande vormi kinnitab Rakvere linnavalitsus.
§ 10. Järelvalve toetuse kasutamise üle
(1) Järelvalvet eraldatud toetuse sihtotstarbelise kasutamise üle teostab Linnavalitsus.
(2) Linnavalitsusel on õigus nõuda sihipärase kasutamise tõendamiseks dokumente ning kontrollida toetuse saaja tegevust.
(3) Puuduste avastamisel määratakse tähtaeg nende kõrvaldamiseks tähtaeg kuni 14 päeva.
(4) Rikkumise ilmnemise korral on Linnavalitsusel õigus peatada toetuse eraldamisega seotud toimingud.
(5) Toetust ei eraldata järgmise kahe aasta jooksul ja Linnavalitsus nõuab makstud toetuse tagasi, kui:
3) toetuse saaja ei ole esitanud aruannet tähtaegselt.
[Käesolevast tekstist välja jäetud] .


text:
Menetlusosalise esindaja trahvimine - Pluss
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-2-1-47-16
Riigikohtu 08.06.2016 lahend nr.3-2-1-47-16
TsMS § 340.1 lg 1
Maakohtu menetluses oli OÜ X (hageja) ja isiku X (kostja) vaheline töövaidlus. Maakohus saatis hageja seaduslikule esindajale kohtukutse, kohustades hageja seaduslikku esindajat ilmuma kohtusse isiklikult. Hageja seaduslik esindaja kinnitas kohtukutse kättesaamist.
Hageja nimel saatis hageja lepinguline esindaja kohtuistungi edasilükkamise taotluse, mille kohaselt pidi hageja seaduslik esindaja sõitma töö tõttu ootamatult välisriiki ning tal ei ole võimalik istungil isiklikult osaleda. Maakohus jättis taotluse rahuldamata. Poolte lepingulised esindajad esitasid kohtule kinnitamiseks kompromissi. Hageja esitas määruskaebuse, mille kohus käiguta jättis. Hageja lepinguline esindaja esitas kaks määruskaebust. Maakohus edastas määruskaebused läbivaatamiseks ringkonnakohtule. Ringkonnakohus jättis hageja määruskaebuse läbi vaatamata ja hageja lepingulise esindaja määruskaebuse rahuldamata. Nii hageja seaduslik esindaja kui ka lepinguline esindaja pöördusid Riigikohtusse.
1. Ringkonnakohusonekslikultleidnud, ettaeipidanudmääruskaebuseesitajaleandmatähtaegapuudusekõrvaldamiseks (TsMS-i § 340.1 lg 1). ArvestadesTsMS-i §-s 48 sätestatutjahagejanimelesitatudmääruskaebusesisu, pidiringkonnakohtultekkimakahtlus, etkaebusvõibollaesitatudhagejanimelekslikult. SellisesolukorraspidanuksringkonnakohuskooskõlasTsMS-i § 340.1 lg-s 1 sätestatugajuhtimamääruskaebuseallkirjastanudhagejalepinguliseesindajatähelepanusellele, etmääruskaebuseesitajaksonkaebusesmärgitudhageja, ningpalumaselgitada, kellenimelonhagejalepingulineesindajaesitanudkaebuse, millesvaidlustataksehagejaseaduslikuleesindajalemääratudrahatrahv.
2. Kohtuleiole õigusttrahvidakohtusseilmumatajätnudmenetlusosalist, kedaolikohustatudisiklikultkohtusseilmuma, kuimenetlusosalinesaadabistungileesindaja, kessaabselgitadaasjaolusidjatehaavaldusi. TsMS-i § 346 lg-d 4 ja 5 kohalduvadkaolukorras, kuskohtuistungilejätabilmumatamenetlusosaliseseaduslikesindaja, kedaonkohustatudTsMS-i § 346 lg 1 aluselisiklikultkohtuistungileilmuma. Kohtul ei ole alust menetlusosalist või tema seaduslikku esindajat trahvida, kui on täidetud TsMS-i § 346 lg-s 5 sätestatud tingimus.
3. TsMS-i § 337 kohaldamise eelduseks on asjaolu, et menetlusosalist esindav advokaat on rikkunud dokumentide edastamise või kohtu teavitamise kohustust. TsMS-i § 337 ei vabasta advokaati dokumentide edastamise kohustusest ega näe ette advokaadi õigust edastada vastaspoole advokaadile taotlus pärast seda, kui kohus on selle lahendanud. Selle sätte mõtte kohaselt tuleb kohtule esitatavad taotlused ja muud dokumendid edastada vastaspoole advokaadile ja sellest kohut teavitada dokumendi kohtule esitamisega samal ajal või viivitamatult pärast seda.
4. Seadusest ei tulene, et juhul, kui kohtul on õigus trahvida menetlusosalise esindajat, ei pea kohus TsMS-i § 46 lg 1 teises lauses sätestatud asjaoludega arvestama. Asjaolud, et lepinguline esindaja ei ole esitanud andmeid oma varalise seisundi kohta ega näidanud, et trahvi preventiivne eesmärk oleks saavutatav väiksema trahviga, ei anna kohtule õigust jätta määratud trahvi suuruse põhjendamisel TsMS-i § 46 lg 1 teises lauses nimetatud asjaoludega arvestamata.
Riigikohus rahuldas määruskaebused.

matches:
§ 340
kohus
§ 340
§ 340
§ 346
§ 346
§ 346
§ 337
§ 337
kohus
kohus
§ 46
§ 46
Riigikohus


text:
Slovakkia õigusaktide kohaselt ei ole lubatud pärimislepingu sõlmimine või ühise testamendi tegemine.
Testamendi koostamiseks on mitu võimalust.
1. Testaatori omakäeline kirjalik testament peab sisaldama tema oma käega kirjutatud allkirja ja kuupäeva. Selliselt kirja pandud testamendile ei pea alla kirjutama tunnistajad.
2. Erinevaid kirjapanemise viise kasutades koostatud testament (nt arvuti ja kirjutusmasina abil või muu isiku peale testaatori enda kirja pandud testament) tuleb allkirjastada kahe tunnistaja juuresolekul, kes peavad testamendile alla kirjutama tõendamaks, et dokumendi näol on tõepoolest tegemist testaatori viimse tahte avaldusega. Selliselt koostatud testament peab samuti sisaldama isiku omakäelist allkirja ja kuupäeva.
3. Notariaalne testament. Seda liiki testamentide sisuga seotud nõuete ja vorminõuete eest vastutab notar. Kõik notariaalsed testamendid tuleb registreerida notariaalsete testamentide keskregistris.
4. Spetsiaalset testamendivormi kasutatakse juhul, kui testamendi koostaja tervislik seisund on halb, ta ei näe või ei kuule või ei ole suuteline lugema või kirjutama. Sellisel juhul peab kohal viibima kolm tunnistajat. Nad tõendavad testamenti oma allkirjaga pärast selle ettelugemist. Dokumendis tuleb täpsustada selle kirja pannud isik, selle ette lugenud isik ja see, kuidas kontrolliti, et dokument sisaldab testaatori tegelikku tahteavaldust.
Tunnistajateks saavad olla ainult teovõimelised isikud. Tunnistajaks ei saa olla pimedad, kurdid või tummad isikud või isikud, kes ei valda keelt, milles viimse tahte avaldus koostatakse, ning testamendi alusel pärijad.
Selleks et testament oleks kehtiv, peab see sisaldama koostamise kuupäeva, kuud ja aastat. Loomulikult on testamendi oluline osa see, et testamendis nimetatakse soodustatud isikud, kes pärivad kogu pärandvara, selle proportsionaalse osa või konkreetsed esemed (kes saab mille).
Kui tegemist on testaatori omakäelise testamendiga, on soovitatav, et testaator räägiks sellest lähedastele isikutele, et nad teaksid, kus testament hoiul on.
Testamendiga seotud tingimustel õigusjõudu ei ole.
Notarid peavad oma ametiülesannetest tulenevalt registreerima notariaalsed testamendid notariaalsete testamentide keskregistris, mida haldab notarite koda. Eespool punktides 1, 2 ja 4 kirjeldatud viisil koostatud testamente registreerima ei pea, kuid testaatori või muu isiku taotluse alusel võib notar need hoiule võtta. Notar peab notariaalsete testamentide keskregistris registreerima ka kõik sellised hoiuleandmised.
Jah, tsiviilseadustiku (seadus nr 40/1964) artiklis 479 on sätestatud pärandi sundosa ja pärijad, kellel on õigus sundosale: „Alaealised alanejad sugulased peavad saama vähemalt sama suure osa kui see, mille nad saaksid seadusjärgse pärimise korral, ning täisealised alanejad sugulased peavad saama vähemalt poole nende seadusjärgselt saada olevast osast. Kui testamendiga on ette nähtud teisiti, loetakse testamendi asjaomane osa tühiseks, välja arvatud juhul, kui konkreetsed alanejad sugulased on pärandist ilma jäetud.”
Pärimine toimub seaduse alusel, testamendi alusel või nende mõlema mehhanismi alusel. Kui lahkunu ei jätnud testamenti või kui eksisteerib vara, mis ei ole testamendiga hõlmatud, toimub pärimine seadusjärgse pärimisjärjekorra alusel.
Esimese järjekorra pärijad
Esimeses järjekorras pärivad lahkunu lapsed ja abikaasa võrdsetes osades. Kui laps ei päri, jaotatakse tema osa võrdselt tema laste vahel. Kui ka need lapsed või osa neist ei päri, siis pärivad omakorda nende alanejad sugulased võrdsetes osades.
Kui lahkunul ei ole alanejaid sugulasi või kui tema alanejad sugulased ei päri (s.t kõik on pärandist loobunud või ühelgi neist ei ole pärimisvõimet või kõik on pärandist õiguspäraselt ilma jäetud või neid ei ole arvesse võetud), siis pärivad teise järjekorra pärijad.
Teise järjekorra pärijad
Kui lahkunu alanejad sugulased ei päri, siis pärivad teise järjekorra pärijad, kelleks on abikaasa, lahkunu vanemad ning samuti mis tahes isikud, kes elasid lahkunuga ühises majapidamises vähemalt ühe aasta enne tema surma ja kes sellest tulenevalt hoolitsesid ühise majapidamise eest või olid lahkunu ülalpidamisel. Teise järjekorra pärijad pärivad võrdsetes osades, kuid abikaasa peab alati saama vähemalt poole pärandvarast.
Kolmanda järjekorra pärijad
Kui ei päri lahkunu abikaasa ega vanemad, siis pärivad võrdsetes osades kolmanda järjekorra pärijad, kelleks on lahkunu vennad ja õed ning mis tahes isikud, kes elasid lahkunuga ühises majapidamises vähemalt ühe aasta enne tema surma ja kes sellest tulenevalt hoolitsesid ühise majapidamise eest või olid lahkunu ülalpidamisel. Kui ükski lahkunu vendadest-õdedest ei päri, siis pärivad vendade-õdede lapsed asjaomase venna või õe osa võrdsetes osades.
Neljanda järjekorra pärijad
Kui ükski kolmanda järjekorra pärija ei päri, siis pärivad neljandas järjekorras võrdsetes osades lahkunu vanavanemad, ning kui vanavanemad ei päri, siis pärivad võrdsetes osades vanavanemate lapsed.
Pärijate puudumise korral läheb pärand seaduse järgi riigi omandisse.
See ringkonnakohus (okresný súd), kelle tööpiirkonnas asus lahkunu viimane elukoht, või kui tal elukoht puudus või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis see ringkonnakohus, kelle tööpiirkonnas asus tema viimane viibimiskoht, ja sellise kohtu puudumise korral lahkunu vara asukohajärgne kohus. Ringkonnakohus määrab notari, kes asub kohtukomissarina kogu pärimismenetlust läbi viima. Notari toiminguid käsitatakse kohtu toimingutena. Välisriigis õigusalase abi saamiseks esitatud taotluste menetlemine ei kuulu notari toimingute hulka.
Pärijad esitavad notarile suulise avalduse pärandi vastuvõtmise või sellest loobumise kohta või saadavad sellekohase kirjaliku avalduse pärimisasja menetlevale kohtule ühe kuu jooksul alates sellest, mil kohus teatas neile nende õigusest pärand vastu võtta või sellest loobuda ja sellest, millised on asjaomase avalduse õiguslikud tagajärjed.
Slovakkia õigusaktid ei sisalda annakut käsitlevaid sätteid.
Sundosa vastuvõtmiseks või sellest loobumiseks ei ole eraldi avaldust ette nähtud. Kohaldatakse samasugust korda nagu pärandi vastuvõtmise või sellest loobumise puhul, kuid ei kohaldata ühekuulist tähtaega.
Perekonnaseisuamet teavitab pädevat ringkonnakohut registripiirkonnas aset leidnud surmajuhtumist. Pärast isiku surmast või isiku surnuks tunnistamisest teadasaamist alustab kohus menetlust isegi ilma vastava avalduseta. Kõigepealt kontrollib kohus notariaalsete testamentide keskregistrist, kas lahkunu on jätnud testamendi, koostanud notariaalse dokumendi pärandist ilmajätmise kohta või dokumendi testamendi või nimetatud notariaalse dokumendi tühistamise kohta, ja teeb kindlaks, millise notari kätte on asjaomane dokument hoiule antud. Kohus viib läbi esialgse uurimise eesmärgiga teha kindlaks pärijad ning lahkunu pärandvara ja võlad ning võtab mis tahes kiireloomulised meetmed pärandvara säilimise tagamiseks. Pärimisasja arutamiseks ei ole vaja korraldada istungit.
Volitatud kohtukomissarina väljastab notar pärijate nõusolekul pärimistunnistuse järgmistel juhtudel:
kui pärandvara pärib üks pärija;
kui pärand läheb seaduse järgi riigi omandisse;
kui pärijad on leppinud omavahel kokku pärandvara jagamises; või
kui pärijad ja lahkunu võlausaldajad on leppinud kokku, et suurte võlgadega koormatud pärandit kasutatakse võlgade tasumiseks.
Lõplik pärimistunnistus on dokument, mille alusel toimub õiguste üleminek pärijatele.
Kui pärimismenetluse lõpus ei väljastata pärimistunnistust (nt vaidluse korral), koostab notar kõik dokumendid, mida kohus vajab määruse tegemiseks, sealhulgas kohtumääruse kavandi, ning esitab arve oma kulude ja tasude eest.
Kui pärand on koormatud väga suurte võlgadega ning pärijad ja lahkunu võlausaldajad ei jõua kokkuleppele selles, et pärandvara kasutatakse võlgade tasumiseks, võib kohus määrata, et pärandvara tuleb likvideerida. Likvideerimismääruse kohaselt peavad võlausaldajad teatama kohtule oma nõuded kindlaksmääratud aja jooksul, vastasel korral ei võeta nõudeid arvesse.
Kohus (notar kohtukomissarina) likvideerib võlgadega koormatud pärandi, müües lahkunu kogu vara hinnaga, mis saadaks tavapäraselt võrreldava tehingu puhul. Vara müümisel toimib kohtukomissar pooli esindades enda nimel, kuid võtab arvesse mis tahes soodsamaid ettepanekuid, mille pooled vara likvideerimisega seoses teevad. Üle jäänud vara läheb riigi omandisse tagasiulatuvalt alates pärandaja surma kuupäevast.
Pärand läheb pärijatele üle pärandaja surma hetkel. Pärimistunnistusel või kohtumääruses üksnes deklareeritakse minevikus aset leidnud asjaolu. Pärandvara on siiski võimalik täielikult käsutada üksnes lõpliku pärimistunnistuse või kohtumääruse alusel.
Pärandaja surmakuupäev peab olema tõendatud surmatunnistusega, Slovakkia siseministeeriumi spetsiaalse registriosakonna väljastatud teatisega, kui Slovakkia kodanik sureb välisriigis, või teadmata kadunud isiku surnuks tunnistamise menetluse tulemusena tehtud kohtuotsusega, kui surmakuupäeva määrab kindlaks kohus. Slovakkia kodanikke saavad surnuks tunnistada üksnes Slovakkia kohtud. Slovakkia kohtud võivad surnuks tunnistada välisriigi kodanikke, kuid sellel on õiguslikud tagajärjed üksnes alaliselt Slovakkias elavate isikute ja ainult Slovakkias asuva vara suhtes.
Jah, pärijad vastutavad lahkunu võlgade eest, kuid üksnes päritava vara väärtuse ulatuses. Pärijad ei ole kohustatud tasuma lahkunu võlgu oma isikliku vara arvelt.
Kinnistusraamatusse tehakse kanne kinnisvara asukohajärgses piirkondlikus ametiasutuses (okresný úrad). Asjaomane asutus teeb registrikande omal algatusel või omaniku või mõne teise volitatud isiku avalduse alusel. Avaldus tuleb esitada kirjalikult ja see peab sisaldama järgmist teavet: a) avalduse esitaja nimi (ärinimi) ja alaline elukoht (registrijärgne asukoht); b) selle piirkondliku asutuse nimi, kellele avaldus on adresseeritud; c) avalik dokument või muu ametlik dokument, mis kinnitab avalduse esitaja õigust varale; ning d) mis tahes lisade loetelu.
Pärandi hooldaja määramine ei ole kohustuslik. Kuid kui see on vajalik üldisest huvist või poolte olulisest huvist lähtuvalt, võtab kohus omal algatusel kiireloomulised meetmed pärandvara säilimise tagamiseks ja võib määrata ka pärandi hooldaja. Kõige sagedamini on hooldaja üks pärijatest või mõni muu lahkunule lähedane isik, kuid see võib olla ka muu notar peale selle notari, kes tegutseb asjaomases pärimismenetluses kohtukomissarina.
Slovakkia õigusnormide alusel määratud pärandi hooldaja erineb tavaõiguse alusel määratud hooldajast.
Testamenti täidab kohtukomissari ülesandeid täitev notar. Pärijad valitsevad pärandina saadud vara, kuid pärandvara hulka kuuluvate esemete käsutamiseks ja muude igapäevasest valitsemisest kaugemale ulatuvate toimingute tegemiseks peab neil olema kohtu luba.
Pärimismenetluse ajal võtab hooldaja kohtu poolt kindlaksmääratud piirides meetmeid, mis on vajalikud pärandvara säilitamiseks. Kohus määrab kindlaks pärandi hooldaja volituste ulatuse eesmärgiga tagada, et hooldajal oleks võimalik säilitada pärandvara väärtus. Pärandi hooldaja vastutab mis tahes kahju eest, mida ta põhjustab seadusega või kohtu poolt kindlaks määratud kohustuste rikkumisega. Pärimismenetluse lõpus esitab ta soodustatud isikutele lõpparuande ning kohus teeb otsuse tema tasu ja kuluhüvitise kohta. Need maksab pärandisaaja.
Pärimismenetluse lõpus väljastab notar pärimistunnistuse, mida käsitatakse kohtumäärusena. Tunnistusel esitatakse pärijate nimed ning igale pärijale minev vara ja tema pärandiosa.
Pärija taotluse alusel võib notar pärimismenetluse ajal väljastada pärijateringi käsitleva tõendi. Selle näol on tegemist pärimismenetlust läbi viiva notari väljastatava autentse dokumendiga, millega kinnitatakse toimikus sisalduvaid fakte ning mis on mõeldud peamiselt selleks, et tõendada pärija või muu sellise õigustatud isiku staatust, kellele peaks üle minema lahkunu õigused (nt kindlustushüvitise saamise õigus, liikmeõigused, pooleliolevates menetluses osaleja õigused jms).

matches: kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus


text:
Ortlieb Dry Bag PS 21R 13l Slate :: Veekindlad pakendid ja kaaned :: Turism ja reisimine :: Matka- ja turismitooted :: 1a.ee
Ortlieb Dry Bag PS 21R 13l Slate
Tootekood: 4013051029711 Garantii: 24 kuud
Tüüp: Veekindlad kotid
Veekindlus: Ortlieb IP64
Sissemakse: 0 % / 0.00 € 5 % / 0.85 € 15 % / 2.55 € 20 % / 3.40 € 30 % / 5.10 € 40 % / 6.80 € 50 % / 8.50 €
Kuine makse: 2.42 €
Dokumendi kotid- näitab, kas kotte on parem kasutada dokumentide, raha, paberesemete või teiste väikeste asjade jaoks. Elektroonika kotid- näitab, kas kott sobib elektroonikale, telefonidele või MP3 mängijatele. Kott raadiole- näitab, kas kott sobib raadiojaamale. Toidukott- see kott on spetsiaalselt mõeldud toiduainete hoidmiseks. Kotikaitse- see on kottide ja nende sisu kaitsmiseks märjaks saamise eest. Veekindlad kotid- tihedalt sulguvad kotid, mis on ette nähtud kaitseks vee eest ja keerulistes oludes. Näiteks paadis, parvel ja mujal.
IPx6- seade kannatab väikseid lühiajalisi kukkumisi. IPx7- kannatab sukendumist 1m sügavusele 30 minutiks. IPx8- sukeldumissügavus üle 1 meetri.
Ortlieb IP64
Lubatud vee sügavus
Määrab maksimaalse sügavuse, kus pakend peab veele vastu.
Mõõtmed 190 x 420 mm
Erimärkused Mahtuvus: 13 l
Materjal: PS21R
Ortlieb Dry Bag PS 21R
Durable, lightweight waterproof bag with roll-out of fastening system. Made of abrasion-resistant material. The bag is a D-shaped rings, buckles and fasteners to fabric loop at the base of the bag, allowing it to be easier to attach or hang up the proper location, facilitating its transport.
ORTLIEB Ortlieb Dry Bag PS 21R 13l Slate Ortlieb Dry Bag PS 21R
Durable, lightweight waterproof bag with roll-out of fastening system. Made of abrasion-resistant material. The bag is a D-shaped rings, buckles and fasteners to fabric loop at the base of the bag, allowing it to be easier to attach or hang up the proper location, facilitating its transport. 4013051029711 17.00

matches:
PS 21
PS 21
PS21
PS 21
PS 21
PS 21


Häädemeeste Muusikakooli pedagoogide kvalifikatsiooninõuded – Riigi Teataja
Häädemeeste Muusikakooli pedagoogide kvalifikatsiooninõuded
Häädemeeste Muusikakooli pedagoogide kvalifikatsiooninõuded - sisukord
§ 2 Muusikakooli direktori kvalifikatsiooninõuded
§ 3 Muusikakooli kontsertmeistri kvalifikatsiooninõuded
§ 4 Muusikakooli õpetaja kvalifikatsiooninõuded
§ 5 Ametijärgud
§ 6 Noorempedagoogi ametijärgu omistamine
§ 7 Pedagoogi ametijärgu omistamine
§ 8 Vanempedagoogi ametijärgu omistamine
§ 9 Atesteerimise läbiviimine
RT IV, 30.05.2014, 21
Vastu võetud 27.05.2008 nr 4
Määrus kehtestatakse «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 22 lõike 2, haridusministri 2. oktoobri 2002. a määruse nr 69 «Pedagoogide atesteerimise tingimused ja kord» § 4 lõike 1 punkti 1 alusel, Häädemeeste Vallavolikogu 16. aprilli 2008. a määrus nr 10 „Häädemeeste Muusikakooli põhimääruse kinnitamine” § 25 lõike 2 ja § 34 lõike 2 alusel
(1) Käesolev määrus sätestab Häädemeeste Muusikakoolis (edaspidi muusikakool) töötavatele pedagoogidele esitatavad kvalifikatsiooninõuded, kirjeldades nõutavat haridustaset ja erialast ettevalmistust või/ja juhtimisalast koolitust.
(2) Pedagoogid käesoleva määruse mõistes on muusikakooli direktor, kontsertmeister ja õpetajad.
(3) Kvalifikatsiooninõuete täitmiseks vajalikud pedagoogikakursused läbitakse kõrghariduse omandamist võimaldavas õppeasutuses.
(4) Kvalifikatsiooninõuete täitmiseks vajalike kursuste õppekavad peavad olema registreeritud Haridus- ja Teadusministeeriumis.
§ 2. Muusikakooli direktori kvalifikatsiooninõuded
Muusikakooli direktori kvalifikatsiooninõuded on järgmised:
1) muusikaalane pedagoogiline kõrgharidus, vähemalt kolmeaastane pedagoogilise töökogemus ja läbitud või läbimisel 240-tunnine juhtimiskoolitus või
2) muusika- või kultuuritööalane kõrgharidus, vähemalt viieaastane pedagoogilise töö staaž ja läbitud või läbimisel 240-tunnine juhtimiskoolitus.
§ 3. Muusikakooli kontsertmeistri kvalifikatsiooninõuded
Muusikakooli kontsertmeistril peab olema muusikaline kõrg- või keskeriharidus klaveri erialal.
§ 4. Muusikakooli õpetaja kvalifikatsiooninõuded
Muusikakooli õpetaja kvalifikatsiooninõuded on järgmised:
1) õpetatavale erialale vastav pedagoogiline kõrg- või keskeriharidus või
2) õpetatavale erialale vastav kõrg- või keskeriharidus ja läbitud vähemalt 160-tunnine pedagoogikakursus või
3) muusikaalane kõrg- või keskeriharidus ja läbitud õpetatavale ainele vastav kutsealane koolitusprogramm.
§ 5. Ametijärgud
Atesteerimisel omistatakse järgmised ametijärgud:
§ 6. Noorempedagoogi ametijärgu omistamine
Noorempedagoogi ametijärk omistatakse määramata ajaks kvalifikatsiooninõuetele vastavale õpetajale.
§ 7. Pedagoogi ametijärgu omistamine
Pedagoogi ametijärk omistatakse määramata ajaks õpetajale, kes vastab kvalifikatsiooninõuetele ning on töötanud noorempedagoogina edukalt vähemalt 1 aasta.
§ 8. Vanempedagoogi ametijärgu omistamine
(1) Vanempedagoogi ametijärk omistatakse õpetajale, kes on vähemalt viimased 3 aastat töötanud edukalt õpetajana, omades pedagoogi või vanempedagoogi ametijärku, on viimase 5 aasta jooksul läbinud ainealase või pedagoogilise täiendkoolituse 160 tunni ulatuses (sellest 80 tundi võib olla iseseisva tööna) ning täitnud samal perioodil vähemalt 6 tingimust järgnevast loetelust:
1) on juhendanud praktika läbijaid või noorempedagooge;
2) on osalenud õppeasutuse arendustegevuses;
3) on korraldanud vähemalt piirkondlikke õpilasüritusi ja -konkursse;
4) on juhendanud õpilasi, kes on esinenud vähemalt piirkondlikel õpilasvõistlustel;
5) on osalenud aine- või pedagoogilist ühenduste või töörühmade juhtimises vähemalt maakondlikul tasandil;
6) on koostanud või retsenseerinud pedagoogilist või ainealast uurimistööd;
7) on koostanud või retsenseerinud avaldatud õppevara;
8) on omandanud teadus- või kutsekraadi hariduse alal;
9) on olnud lektoriks 40 tunni ulatuses täiendkoolitusel, mida tõendab registreeritud organisatsioon;
10) on esinenud haridusüritustel, -konverentsidel või ajakirjanduse pedagoogilistel või erialastel teemadel;
11) on juhendanud noorteühingut.
(2) Vanempedagoogi ametijärk omistatakse 5 aastaks.
§ 9. Atesteerimise läbiviimine
(1) Atesteerimise korraldamine toimub vastavalt haridusministri 2.10.2002. a määrusega nr 69 kinnitatud „Pedagoogide atesteerimise tingimuste ja korrale”.
(2) Atesteeritav annab kirjaliku hinnangu oma tööle õpetajana nõutava perioodi jooksul.
(3) Atesteeritava tööle annab kirjaliku hinnangu muusikakooli direktor.
(4) Iseseisvat tööd täiendkoolitusel tõendab kirjalikult muusikakooli direktor.
Määrus jõustub 02. juunil 2008. a.


text:
Harju Maakohus tegi otsuse kuritegeliku ühenduse suhtes | Eesti kohtud
Harju Maakohus tegi otsuse kuritegeliku ühenduse suhtes
Andrey Kuzjakini mõistis kohus süüdi kuritegeliku ühenduse organiseerimises ja juhtimises ning väljapressimises ja teda karistati liitkaristusena vangistusega 10 aastat, karistuse kandmise aeg kulgeb alates tema kinnipidamisest 06.10.2015. a. Lisaks konfiskeeris kohus Andrey Kuzyakini sõiduauto VW Touareg ning kuriteoga saadud vara 46 499 eurot.
Marek Kase mõisteti süüdi kuritegelikku ühendusse kuulumises ja väljapressimises ning teda karistati liitkaristusena vangistusega 7 aastat, karistuse kandmise aeg kulgeb alates tema kinnipidamisest 06.10.2015.a. Lisaks konfiskeeris kohus Marek Kaselt 34 159 eurot.
Georgi Abluadze mõisteti süüdi kuritegelikku ühendusse kuulumises ning teda karistati vangistusega 6 aastat, karistuse kandmise aeg kulgeb alates tema kinnipidamisest 06.10.2015.a. Lisaks konfiskeeris kohus Georgi Abuladzelt 29 149,69 eurot.
Urmas Vels mõisteti õigeks ühes varguse ja ühes väljapressimise episoodis, teistes kuritegudes, sealhulgas kuritegelikku ühendusse kuulumises, väljapressimises, vargustes ja süüteo toimepanemise tulemusel saadud vara omastamises mõisteti Urmas Vels süüdi ning teda karistati liitkaristusena vangistusega 8 aastat, karistuse kandmise aeg kulgeb alates tema kinnipidamisest 06.10.2015.a. Lisaks konfiskeeris kohus Urmas Velsilt 11 060 eurot ja mootorsõiduki Mercedes Benz.
Aap Vels mõisteti õigeks ühes kelmuse, ühes kehalise väärkohtlemises ja ühes väljapressimise episoodis. Teistes kuritegudes, sealhulgas kuritegelikku ühendusse kuulumises, väljapressimises, vargustes, kelmustes ja kehalises väärkohtlemises mõisteti Aap Vels süüdi ning teda karistati liitkaristusena vangistusega 4 aastat, 5 kuud ja 9 päeva. Lisaks konfiskeeris kohus kolmanda isiku M.M nimele registreeritud sõidukid Toyota Land Cruiser ja BMW 750.
Maarjo Kalda mõisteti kahes varguse episoodis õigeks ning süüdistuse ülejäänud osas süüdi, teda karistati varguste eest vangistusega 1 aasta, millest on kandmata vangistus 11 kuud ja 28 päeva. Seda karistust ei pöörata täitmisele tingimusel, et Maarjo Kalda ei pane 1 aasta pikkuse katseaja jooksul toime uut tahtlikku kuritegu.
Paavo Vels mõisteti õigeks temale esitatud süüdistuses varguses, seoses prokuröri poolt süüdistusest loobumisega.
Süüdistuse kohaselt juhtis Andrey Kuzyakin kuritegelikku ühendust, mille tegevus oli suunatud erinevate varavastaste kuritegude toimepanemisele ning varalise kasu saamisele. Sinna kuulusid lisaks Andrey Kuzyakinile tema alluvuses Marek Kase ja Urmas Vels; Marek Kase´le allus kuritegelikus ühenduses omakorda Georgi Abuladze, kellele allus omakorda Aap Vels. Samas sai Aap Vels korraldusi ka oma isa Urmas Vels´ilt, kellega nad moodustasid kuritegelikus ühenduses nn Rakvere haru ja panid veel isikuid kaasates Lääne-Virumaal toime erinevaid varavastaseid kuritegusid.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord Kuusalu vallas – Riigi Teataja
Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord Kuusalu vallas
Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord Kuusalu vallas - sisukord
§ 4 Hooldajatoetuse määramine
§ 5 Hooldajatoetuse suurus ja maksmine
§ 6 Hooldajatoetuse maksmise peatamine ja lõpetamine
§ 7 Hooldajatoetuse ümberarvutamine
§ 8 Lõppsätted
RT IV, 29.03.2016, 114
Vastu võetud 23.03.2016 nr 7
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkti 5 ning sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 2 ja § 26 lõigete 1 ja 2 alusel.
(1) Käesolev kord sätestab hooldajatoetuse saamise tingimused, suuruse ning määramise ja maksmise korra Kuusalu vallas.
(2) Käesoleva korra rakendamise eesmärgiks on puuetega inimestele toimetulekuks vajaliku abi tagamine ning puuetega inimeste hoolduseks ettenähtud vahendite otstarbekas ja sihipärane kasutamine.
1) hooldatav – kõrvalabi, juhendamist ja järelevalvet vajav puudega isik;
2) hooldaja – isik, kes järjepidevalt osutab puudega isikule tema toimetulekuks vajalikku kõrvalabi, juhendamist või järelevalvet;
3) kõrvalabi või juhendamine – vastava abi osutamine inimesele, kes ei tule iseseisvalt toime söömise, hügieenitoimingute, riietumise, liikumise või suhtlemisega;
4) järelevalve - ohutuse tagamine inimese suhtes, kes oma puudest tingituna võib tekitada kahju iseenda või teiste inimeste elule, tervisele või varale;
5) hooldajatoetus – 3-18-aastase lapse või täisealise puudega inimese teovõimelisele hooldajale makstav sotsiaaltoetus;
6) hooldusvajaduse hindamine – hooldatava abi-, toetuse ja järelevalve vajaduse kindlakstegemine vastava hindamisinstrumendi alusel;
7) STAR – sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregister.
(1) Hooldajatoetuse saamiseks esitavad hooldaja ja hooldatav Kuusalu Vallavalitsusele ühise vormikohase taotluse, millele lisatakse mõlema isikut tõendav dokument ning arstliku ekspertiisi otsus hooldatava puude raskusastme kohta. Avalduse vormi kinnitab Kuusalu Vallavalitsus.
(2) Nii hooldatava kui ka hooldaja tegelik ja rahvastikuregistrijärgne elukoht peab asuma Kuusalu vallas.
(3) Puudega lapse hooldajatoetuse taotlemisel esitab taotluse lapsevanem või lapse seaduslik esindaja.
§ 4. Hooldajatoetuse määramine
(1) Hooldajatoetuse määramise eelduseks on puudega inimese hooldusvajaduse hindamine vallavalitsuse korraldusega kinnitatud hindamisinstrumendi alusel.
(2) Hooldajatoetus sügava puudega inimese hooldajale määratakse, kui hindamise tulemusena on tuvastatud, et hooldatav vajab ööpäevaringselt järelevalvet, juhendamist või kõrvalabi riietumisel, söömisel ja enesehügieeni toimingutes.
(3) Hooldajatoetus raske puudega inimese hooldajale määratakse, kui hindamise tulemusena on tuvastatud, et hooldatav vajab igal ööpäeval regulaarset juhendamist või kõrvalabi riietumisel, söömisel, enesehügieeni toimingutes ning asjaajamisel väljaspool kodu.
(4) Hooldajatoetuse määrab Kuusalu Vallavalitsus oma korraldusega hiljemalt kümne tööpäeva jooksul hooldusvajaduse hindamise päevast.
(5) Hooldajatoetuse määramine vormistatakse vallavalitsuse korraldusega.
(6) Korraldus hooldajatoetuse määramise või mittemääramise kohta tehakse taotlejale teatavaks viie tööpäeva jooksul korralduse jõustumisest. Toetuse mittemääramise korraldusest peab nähtuma keeldumise põhjus.
(7) Ühele hooldajale võib määrata hooldajatoetust mitte rohkem kui kahe hooldatava eest.
(8) Hooldajatoetust ei määrata raske või sügava puudega isikule.
(9) Hooldajatoetus määratakse isikule juhul, kui tal ei ole võimalik töötada või õppida puudega inimese hooldamise tõttu.
(10) Hooldajatoetus määratakse ajaks, mil isik vastab käesolevas määruses sätestatud toetuse saamise tingimustele.
(11) Vallavalitsus võib sotsiaalkomisjoni ettepanekul otsustada hooldajatoetuse määramise ka käesoleva korraga sätestamata juhtudel, kui hooldajatoetuse määramata jätmine seab ohtu hooldatava toimetuleku.
§ 5. Hooldajatoetuse suurus ja maksmine
(1) Hooldajatoetuse suuruseks sügava puudega inimese hooldajale on 50 eurot ühe hooldatava kohta kuus.
(2) Hooldajatoetuse suuruseks raske puudega inimese hooldajale on 30 eurot ühe hooldatava kohta kuus.
(3) Hooldajatoetust makstakse alates toetuse määramise otsuse tegemise kalendrikuule järgnevast kalendrikuust.
(4) Hooldajatoetus kantakse vastavalt saaja soovile kas tema arvelduskontole või makstakse sularahas vallavalitsuse kassast iga kuu 20. kuupäevaks jooksva kuu eest.
§ 6. Hooldajatoetuse maksmise peatamine ja lõpetamine
(1) Hooldajatoetuse saaja on kohustatud teatama vallavalitsusele kirjalikult ühe nädala jooksul asjaoludest, mis eeldavad määratud hooldajatoetuse maksmise peatamist, lõpetamist või muutmist.
(2) Hooldajatoetuse maksmine peatatakse hooldaja teatise põhjal vallavalitsuse korraldusega, kui hooldatav viibib järjest üle ühe kuu haiglaravil.
(3) Hooldajatoetuse maksmist jätkatakse maksmise peatamise asjaolude ära langemisel vastavalt hooldaja kirjalikule teatele järgneva kuu esimesest päevast.
(4) Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse vallavalitsuse korraldusega toetuse maksmise lõpetamist tingivate asjaolude tekkimise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
(5) Hooldajatoetuse maksmise lõpetamist tingivad asjaolud on:
1) hooldusvajaduse hindamisest tulenevalt on hooldusvajadus muutunud, mistõttu on sobivam korraldada hooldus muu abitegevusega;
2) lõpeb hooldatavale määratud puude tähtaeg ja puude raskusastet ei ole uuendatud;
3) hooldatav või hooldaja esitavad hoolduse lõpetamiseks kirjaliku avalduse;
4) on selgunud, et hooldaja on kuritarvitanud hooldatava usaldust või hooldamisel on esinenud füüsilise, vaimse või majandusliku vägivalla ilminguid;
5) hooldaja asub tööle või õppima;
6) hooldatav paigutatakse hoolekandeasutusse;
7) hooldatava surm.
§ 7. Hooldajatoetuse ümberarvutamine
(1) Hooldajatoetuse suurendamist tingivate asjaolude tekkimisel (hooldatava puude raskusaste on muutunud) arvutatakse toetus ümber hooldusvajaduse ümberhindamise tulemusena vastava avalduse ja vajalike dokumentide esitamise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
(2) Hooldajatoetuse vähendamist tingivate asjaolude tekkimisel arvutatakse toetus ümber hooldusvajaduse ümberhindamise tulemusena nende asjaolude tekkimise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
§ 8. Lõppsätted
(1) Andmed hooldajatoetuse määramise ja maksmise kohta kantakse sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregister STAR süsteemi Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.
(2) Kontrolli ja järelevalvet hooldajatoetuse määramise ja maksmise ning selleks eraldatud rahaliste vahendite kasutamise üle teostab Kuusalu Vallavalitsus.
(3) Vallavalitsuse korraldusega enne 01.04.2016 määratud hooldajatoetused vaadatakse üle ja viiakse vastavusse käesoleva määrusega.
(4) Vallavalitsuse otsusega mittenõustumisel on taotlejal õigus esitada haldusmenetluse seaduses sätestatud korras vaie kohaliku omavalitsuse üksuse kaudu maavanemale.
(5) Kuusalu Vallavolikogu 31.03.2005 määrus nr 12 " Hooldajatoetuse maksmise kord Kuusalu vallas “ tunnistatakse kehtetuks.
(6) Määrus jõustub 1. aprillil 2016.


Mittetulunduslikuks tegevuseks toetuste andmise kord – Riigi Teataja
Mittetulunduslikuks tegevuseks toetuste andmise kord - sisukord
§ 3 Toetamise põhimõtted
§ 4 Toetuse määramise tingimused ja piirmäärad
§ 5 Tegevustoetuse määramise kriteeriumid
§ 6 Projektitoetuse määramise kriteeriumid
§ 7 Ürituste toetuse määramise kriteeriumid
§ 71 Ühekordse toetuse määramise kriteeriumid
§ 11 Aruandlus ja kontroll toetuse kasutamise üle
RT IV, 31.10.2019, 23
Vastu võetud 23.04.2018 nr 44
RT IV, 02.05.2018, 6
jõustumine 05.05.2018
22.11.2018 RT IV, 29.11.2018, 20 02.12.2018
24.10.2019 RT IV, 31.10.2019, 16 03.11.2019
(1) Määrusega reguleeritakse mittetulundusühingutele, seltsingutele ja sihtasutustele (edaspidi vabaühendus) ning füüsilistele isikutele Alutaguse valla (edaspidi valla) eelarvest toetuste taotlemist, taotluste läbivaatamist ning toetuste andmist ja toetuste kasutamise üle järelevalve teostamist (edaspidi kord).
[RT IV, 29.11.2018, 20 - jõust. 02.12.2018]
(2) Toetust antakse käesoleva korra alusel kultuuri- ja noorsootöö, külaliikumise, seltsitegevuse ja kohaliku omaalgatuse, keskkonnakaitse, turvalisuse, religiooni ja tervise edendamiseks ning kogukonna jaoks vajalike teenuste arendamiseks ja korraldamiseks.
[RT IV, 31.10.2019, 16 - jõust. 03.11.2019]
(3) Toetuse andmise eesmärk on valla avalikes huvides tegutsevate ja valla elanikele suunatud vabaühenduste tegevuse toetamine, erinevate huvigruppide vaba aja sisustamise võimaluste mitmekesistamine ning muud kodanikualgatuslikku tegevust või valla elanike koostööd soodustavate tegevuste toetamine.
(4) Avalikes huvides tegutsemine tähendab, et vabaühenduse eesmärgid ja tegevus on suunatud laiemale sihtrühmale kui ühingu liikmeskond.
(5) Toetusteks määratud vahendite summa määrab Alutaguse Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) valla eelarve vastuvõtmisega.
(1) Tegevustoetus, mida antakse vallas tegutsevatele vabaühendustele põhikirjaliste eesmärkide täitmiseks, sealhulgas igapäevase tegevuse korraldamiseks ja jätkusuutlikkuse tagamiseks.
(2) Projektitoetus, mida antakse erinevatest fondidest ja programmidest rahastatavate kohaliku omaalgatuse edendamise projektide kaasfinantseerimiseks.
(3) Ürituste toetus, mida antakse kohalikule elanikkonnale suunatud või kohalike elanike korraldatavate ürituste ja ühistegevuste teostamiseks.
(4) Ühekordne toetus on toetus, millega rahastatakse käesoleva korra § 1 lõikes 2 nimetatud ühekordset tegevust või tegevuste kogumit ja mida antakse valla elanike motiveerimiseks paremate tulemuste saavutamisele kultuurivaldkonnas ning loometegevuse arendamisele ja populariseerimisele nii vallas kui väljaspool valda.
§ 3. Toetamise põhimõtted
(1) Mittetulundustegevust toetatakse vastavalt vallavolikogu poolt eelarves kinnitatud rahalistele vahenditele.
(2) Toetatakse tegevusi, mis on kooskõlas Alutaguse valla arengukavaga ja tegevus toimub Alutaguse valla haldusterritooriumil või tegevus on suunatud Alutaguse valla elanikele või on nende huvides.
(3) Kuni eelarve vastuvõtmiseni võib Alutaguse Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) erandjuhul määrata toetust ürituse korraldamiseks ja projekti kaasfinantseerimiseks vastavalt vallavalitsusele esitatud taotlusele.
(4) Korra alusel ei toetata:
1) vallavalitsuse hallatavat asutust;
2) vallavalitsuse hallatava asutuse struktuuriüksust;
3) vallavalitsuse hallatava asutuse huvi- või spordiringi, kultuurikollektiivi, stuudiot, treeningrühma;
4) valla osalusega sihtasutust;
5) Alutaguse valla sporditegevuse toetamise korra alusel toetuse saajat.
(5) Toetuse saaja nimetab tegevuste avalikustamise puhul kirjalikus või suulises väljenduses tegevuse toetajana Alutaguse valda.
§ 4. Toetuse määramise tingimused ja piirmäärad
(1) Toetuse määramisel lähtutakse valla eelarveliste vahendite olemasolust ja asjaolust, et varem saadud toetuse lõpparuanded on tähtaegselt esitatud ja vallavalitsuse poolt heaks kiidetud ning toetuse saajal ei ole võlgnevusi vallavalitsuse ees.
(2) Toetuse määramisel lähtutakse järgmistest piirmääradest:
1) tegevustoetust eraldatakse üldjuhul mitte rohkem kui 1000 eurot taotlejale;
2) projektitoetust eraldatakse kuni 15% taotletava projekti kogu eelarvest, kuid mitte rohkem kui 1000 eurot;
3) ürituse toetust eraldatakse kuni 50% ürituse kogu eelarvest, kuid mitte rohkem kui 1000 eurot;
4) ühekordset toetust eraldatakse mitte rohkem kui 500 eurot taotlejale.
(3) Erandkorras põhjendatud juhtudel on vallavalitsusel õigus anda käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1 ja 3 nimetatud toetuse piirmäärast suuremat toetust.
§ 5. Tegevustoetuse määramise kriteeriumid
Tegevustoetuse määramisel lähtutakse järgmistest kriteeriumidest:
1) tegevus lähtub valla arengukava põhimõtetest või viib ellu valla arengukava prioriteete;
2) tegevus on suunatud kohalikule elanikkonnale ja külade elukeskkonna omaalgatuslikule parandamisele, s.h külade avaliku ruumi parendamisele, korrastamisele ja kaunistamisele; ühiskasutuses olevate vaba aja veetmise kohtade rajamisele, korrastamisele; külade ajaloopärandi ning vaatamisväärsuste säilitamisele ja eksponeerimisele;
3) tegevuseks on olemas taotleja omaosalus vähemalt 10% ulatuses taotletava toetuse kogumahust;
4) võimalusel teiste toetajate toetuse olemasolu.
§ 6. Projektitoetuse määramise kriteeriumid
1) projekt on selgete eesmärkidega ja suunatud valla elanikele või on nende huvides ning ei ole ajendatud üksikhuvidest;
2) projektis ettenähtud tegevused on jätkusuutlikud ning projekti vajalikkus sihtgrupile on põhjendatud;
3) projekti eelarve kulud on põhjendatud, tehtavad tegevused ja eelarve on realistlik;
4) toetatav objekt on piirkonna (küla, alevik jne) või valla arenguks oluline või suunatud avalikus kasutuses oleva infrastruktuuriobjekti parendamisele ning objekti arendamine peaks soovitatavalt sisalduma vastavas arengukavas;
5) projektitoetuse taotlus peab olema esitatud hiljemalt üks kuu enne projekti algustähtaega;
6) projekti kavandatavate tegevuste kestvus on reeglina kuni üks aasta;
§ 7. Ürituste toetuse määramise kriteeriumid
Ürituste toetuse määramisel lähtutakse järgmistest kriteeriumidest:
1) üritus on suunatud valla elanikele või on nende huvides ning ei ole ajendatud üksikhuvidest;
2) üritus on selgete eesmärkidega ning ürituse vajalikkus sihtgrupile on põhjendatud;
3) toetatav tegevus on piirkonna (küla, alevik jne) või valla arenguks oluline ning tegevus peaks soovitatavalt sisalduma vastavas arengukavas;
4) ürituse eelarve kulud on põhjendatud ja eelarve on realistlik.
§ 71. Ühekordse toetuse määramise kriteeriumid
Ühekordse toetuse määramisel lähtutakse järgmistest kriteeriumitest:
1) taotlus on vastavuses käesoleva korra § 1 lõikes 2 nimetatud tegevustega;
2) tegevus toimub valla haldusterritooriumil või on seotud valla esindamisega;
3) toetatav tegevus on suunatud vallaelanikele või on nende huvides;
4) tegevus omab mõju kogukonna koostööle ja kaasamisele;
5) tegevus on suunatud koostööle ja suhete arendamisele;
6) tegevus on arvestatava otseste kasusaajate hulgaga;
7) toetuse eelarve kulud on põhjendatud ja eelarve on realistlik;
8) tegevus on jätkusuutlik või seotud traditsioonide jätkamisega.
(1) Toetuse taotlus esitatakse vallavalitsusele vastavalt määruse lisas 1 toodud vormil iga toetuse liigi kohta eraldi.
(2) Taotlus esitatakse järgmisteks tähtaegadeks:
1) järgmiseks eelarveaastaks tegevustoetuse saamiseks jooksva eelarveaasta 01. oktoobriks;
2) projektitoetuse, ürituste toetuse ja ühekordse toetuse saamise taotlust võib esitada eelarveaasta jooksul.
(3) Toetuse taotlemise võimaluse ja tingimuste kohta avaldatakse teade valla veebilehel ja valla ajalehes.
(4) Taotlus esitatakse paberkandjal või elektrooniliselt vallavalitsusele.
(1) Menetlusse võetakse üksnes tähtaegselt ja vormikohaselt esitatud taotlused.
(2) Vallavalitsuse määratud ametnik kontrollib kümne tööpäeva jooksul tähtaegselt esitatud taotluse ja lisatud dokumentide vastavust korras sätestatud nõuetele.
(3) Puuduste esinemisel teatab ametnik sellest taotlejale ning annab puuduste kõrvaldamiseks tähtaja kuni kümme tööpäeva. Kui taotleja ei kõrvalda tähtajaks puudusi, tagastatakse talle esitatud dokumendid ning menetlus toetuse saamiseks lõpetatakse.
(4) Taotluse menetlejal on õigus nõuda taotlejalt täiendavat informatsiooni või lisadokumente.
(1) Tegevustoetuse eraldamise otsustab vallavalitsus korraldusega pärast eelarve vastuvõtmist.
(2) Projektitoetuse, ürituste toetuse ja ühekordse toetuse eraldamise otsustab vallavalitsus korraldusega hiljemalt ühe kuu jooksul puudusteta taotluse laekumisest.
(4) Vallavalitsus teatab taotlejale toetuse eraldamisest või eraldamata jätmisest kirjalikult kümne tööpäeva jooksul arvates korralduse andmisest.
(5) Tegevustoetuse, ürituste toetuse ja ühekordse toetuse saajaga sõlmitakse toetusleping ja toetus kantakse taotleja või taotleja esindaja arvelduskontole pärast toetuslepingu sõlmimist lepingus sätestatud tähtajal.
(6) Projektitoetuse puhul lepingut ei sõlmita. Toetus makstakse taotleja arvelduskontole vallavalitsuse korralduse alusel.
§ 11. Aruandlus ja kontroll toetuse kasutamise üle
(1) Toetuse saaja on kohustatud esitama vormikohase aruande (lisa 2) toetuseks saadud rahaliste vahendite kasutamise kohta toetuslepingus näidatud tähtajaks. Aruandele lisatakse raamatupidamise algdokumentide ning maksete toimumist tõendavate dokumentide koopiad tehtud kulutuste kohta.
(2) Vallavalitsusel on õigus nõuda toetus tagasi kui:
(3) Toetuse sihtotstarbelise ja toetuslepingu tingimustele vastava kasutamise kontrolli teostab vallavalitsuse määratud ametnik. Toetuse kasutamise kontrollimisel lähtub vallavalitsus taotlusest, toetuse andmise otsusest, toetuslepingust, aruandest ja vajadusel kohapealse kontrolli tulemustest. Vallavalitsusel on õigus saada lisateavet toetuse kasutamise kohta.
(1) Enne käesoleva määruse jõustumist esitatud taotlused vaatab vallavalitsus läbi ja otsustab toetuse eraldamise arvestades 2018. aasta eelarvesse toetusteks planeeritud vahendeid ja taotlejale eraldatava toetuse summat (enne korra kehtestamist eelarves ettenähtud toetus ja pärast korra kehtestamist taotletav toetus), mis ei tohi ületada käesoleva korra alusel ettenähtud toetuse suurust.
Lisa 1 Toetuse taotlus


§ 1 Reguleerimisala2 ELUKOHATEATE TÄITMINE JA ELUKOHATEATE LISAD
§ 5 Elukohateate täitmine kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse poolt3 TEADE ELUKOHA ANDMETE RAHVASTIKUREGISTRISSE KANDMISEKS KOHALIKU OMAVALITSUSÜKSUSE ALGATUSEL
§ 6 Teate koostamine4 KOHALIKU OMAVALITSUSÜKSUSE TEADE ELUKOHA AADRESSIDE MUUTMISEKS RUUMI OMANIKU ÕIGUSTATUD NÕUDMISEL
§ 8 Teatele kantavad andmed5 TEADE ELUKOHA ANDMETE MUUTMISEKS RAHVASTIKUREGISTRIS AADRESSIANDMETE MUUTUMISEL
Väljaandja:RegionaalministerAkti liik:määrusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:25.03.2017Redaktsiooni kehtivuse lõpp:Avaldamismärge:RT I, 22.03.2017, 11
Elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmise teadete vormid ja nende täitmise juhendVastu võetud 07.01.2005 nr 5RTL 2005, 13, 116jõustumine 28.01.2005Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine
RTL 2006, 64, 117725.08.200626.03.2014RT I, 02.04.2014, 205.04.201422.05.2014RT I, 27.05.2014, 630.05.201417.03.2017RT I, 22.03.2017, 925.03.2017Määrus kehtestatakse «Rahvastikuregistri seaduse» § 30 lõike 4 ja § 40 lõike 7 alusel ning §-de 391 kuni 48 rakendamiseks.[RTL 2005, 61, 873 - jõust. 10.06.2005] 1. peatükk ÜLDSÄTE § 1. Reguleerimisala (1) Käesoleva määrusega kehtestatakse elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmise teadete vormid ja nende täitmise juhendid: 1) elukohateate esitamiseks isiku poolt; 2) elukoha andmete kandmiseks rahvastikuregistrisse kohaliku omavalitsusüksuse algatusel; 3) rahvastikuregistrisse kantud elukoha andmete muutmiseks omaniku õigustatud nõudmisel. (2) Määrusega kehtestatakse järgmiste teadete vormid: 1) elukohateade – esitatakse rahvastikuregistri seaduse §-de 40 ja 42 alusel (lisa 1); 2) teade elukoha andmete kandmiseks rahvastikuregistrisse kohaliku omavalitsusüksuse algatusel – koostatakse rahvastikuregistri seaduse § 43 alusel (lisa 2); 3) kohaliku omavalitsusüksuse teade elukoha aadresside muutmiseks ruumi omaniku õigustatud nõudmisel – koostatakse rahvastikuregistri seaduse § 46 alusel (lisa 3).[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 4) teade elukoha andmete kandmiseks rahvastikuregistrisse aadressiandmete muutumisel või puudumisel – koostatakse rahvastikuregistri seaduse § 47 lõike 2 alusel (lisa 8).[RT I, 22.03.2017, 9 - jõust. 25.03.2017] (3) Määruse lisadena on toodud järgmiste dokumentide soovituslikud näidised: 1) isiku või asutuse teade isiku püsivast viibimisest kohalikus omavalitsusüksuses – esitatakse vastusena rahvastikuregistri seaduse § 43 lõikes 3, § 46 lõikes 3 või § 472 lõikes 2 sätestatud järelepärimistele (lisa 4);[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 2) [kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 3) ruumi omanikult nõusoleku küsimine – saadetakse ruumi omanikule rahvastikuregistri seaduse § 43 lõike 3 alusel (lisa 6);[RT I, 27.05.2014, 6 - jõust. 30.05.2014] 4) ruumi omaniku avaldus elukoha aadressi muutmiseks – esitatakse rahvastikuregistri seaduse § 46 lõike 1 alusel (lisa 7).[RT I, 27.05.2014, 6 - jõust. 30.05.2014] 2. peatükk ELUKOHATEATE TÄITMINE JA ELUKOHATEATE LISAD § 2. Elukohateate vorm Elukohateade (lisa 1) koosneb elukohateate esitaja poolt täidetavast osast ja kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse poolt täidetavast osast.§ 3. Elukohateate täitmine esitaja poolt (1) Elukoha aadress märgitakse aadressikoha nime, hoone numbri ja korteri või muu omaette ruumi numbri olemasolul selle täpsusega. (2) Kui elukohateate esitaja ei ole ruumi omanik ja kui elukohateatele ei ole lisatud «Elamuseaduses» (RT 1992, 17, 254; RT I 1998, 71, 1199; 2000, 88, 576; 2001, 85, 509; 93, 565; 2002, 53, 336; 2003, 15, 86; 2004, 53, 368; 85, 577; RT III 2004, 35, 362) või «Võlaõigusseaduses» (RT I 2001, 81, 487; 2002, 60, 374; 2003, 78, 523; 2004, 13, 86; 37, 255; 75, 522; 87, 593; 90, 616) sätestatud ruumi kasutamise õigust tõendava dokumendi koopiat, tuleb elukohateatele kanda ruumi omaniku nõusolek elukoha andmete kandmiseks rahvastikuregistrisse. Omanik võib oma nõusoleku anda ka eraldi dokumendil, mis lisatakse elukohateatele. Kaasomandis oleva eluruumi andmete kandmisel rahvastikuregistrisse lisatakse elukohateatele kõigi kaasomanike või nende esindajate nõusolek, välja arvatud juhul, kui ruumi omanike vahelisest kaasomandi kasutamise kokkuleppest ei tulene teisiti. Kaasomanike kokkulepet tõendav dokument lisatakse elukohateatele. (3) Ruumi üürilepingu või muu lepingu alusel kasutava isiku perekonnaliikme(te) elukohateatel ei ole ruumi omaniku nõusolek vajalik, kui perekonnaliikme(te) ruumi kasutamise õigus tuleneb «Elamuseadusest» või «Võlaõigusseadusest». (4) Elukoha aadressil on "Rahvastikuregistri seaduse" § 48 lõikes 2 sätestatud õiguslik tähendus elukohateate saamise kuupäevast, kui kohaliku omavalitsusüksuse pädev asutus ei keeldu elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmisest "Rahvastikuregistri seaduse" § 44 alusel. (5) Hoone või ruumi aadressi esitamisel sideandmetena kinnitab elukohateate esitaja elukohateatel oma allkirjaga, et tal on hoone või ruumi kasutamise õigus.[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (6) Sideandmed kehtivad elukohateatel esitaja poolt näidatud ajavahemikus. Kui elukohateatel on näidatud ainult sideandmete kehtivuse alguskuupäev, kehtivad vastavad andmed kuni samade andmetega esitatakse uus elukohateade koos kehtivuse lõpukuupäevaga või esitatakse uus elukohateade uute sideandmetega. (7) Püsivalt välismaale elama asumisel märgib elukohateate esitaja elukohateatele elukoha aadressi välismaal, selle puudumisel vähemalt riigi ja haldusüksuse nime ning võimalusel esitab sideandmed. (8) Elukohateate esitamisel pärast saabumist välismaal asunud püsivast elukohast kannab esitaja elukohateatele riigi ja haldusüksuse (linn, osariik, kubermang vms) nime, kust saabuti Eestisse ja varasema Eesti elukoha puhul Eestist välisriiki püsivalt elama asumise aja.[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (9) Elukohateate esitaja kinnitab oma allkirjaga tema poolt elukohateatele kantud kõigi andmete õigsust.[RTL 2005, 61, 873 - jõust. 10.06.2005] § 31. Isiku tuvastamine elukohateate esitamisel (1) Elukohateate esitamisel tuvastatakse elukohateate esitaja isik „Isikut tõendavate dokumentide seaduse” § 2 lõikes 2 sätestatud dokumendi, Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni poolt väljaantud isikut tõendava dokumendi või välisriigi reisidokumendi alusel. (2) Oma alaealise lapse või eestkostetava eest esitab elukohateate tema vanem, eestkostja või eestkosteasutuse volitatud esindaja (edaspidi seadusjärgne esindaja). Elukohateate esitamisel esitab seadusjärgne esindaja isikut ning esindusõigust tõendava dokumendi. Kui rahvastikuregistrisse on kantud alaealise lapse isikuandmetena andmed tema vanemate kohta või eestkostetava isikuandmetena andmed eestkoste kohta, ei pea esindusõigust tõendavat dokumenti esitama. (3) Elukohateate esitamisel esitatav välisriigis väljaantud dokument peab olema tõlgitud eesti või inglise keelde ning tõlke õigsus peab olema notariaalselt kinnitatud. Välisriigis väljaantud dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud tunnistusega (apostille ’ga), kui välisleping ei sätesta teisiti.[RTL 2006, 64, 1177 - jõust. 25.08.2006] § 4. Elukohateate lisad Elukohateatele lisab esitaja: 1) elukohateate esitamisel posti teel – koopia elukohateate esitaja isikut tõendava dokumendi isikuandmetega leheküljest ja koopia esindusõigust tõendavast dokumendist, kui elukohateade esitatakse oma alaealise lapse või eestkostetava eest ning rahvastikuregistris puuduvad alaealise lapse isikuandmetena andmed tema vanemate kohta või eestkostetava isikuandmetena andmed eestkoste kohta; 2) kui elukohateate esitaja ei ole elukohateates nimetatud ruumi omanik ja ruumi kasutamise õigus on dokumendiga vormistatud – koopia ruumi kasutamise õigust tõendavast dokumendist; 3) kaasomandis oleva ruumi aadressi kandmiseks rahvastikuregistrisse – kaasomanike või nende esindajate nõusoleku elukohateate esitamiseks; 4) kui elukoha andmetena esitatakse Eesti laevaregistrisse kantud laeva nimi ja kodusadam – koopia laevapere liikmeks olemist tõendavast dokumendist.[RTL 2006, 64, 1177 - jõust. 25.08.2006] § 5. Elukohateate täitmine kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse poolt (1) Kohaliku omavalitsusüksuse pädev asutus kannab elukohateatele: 1) elukohateate saabumise kuupäeva ja elukohateate numbri;[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 2) [kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 3) [kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 4) isikukoodid, kui elukohateate esitab Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni kodanik, kelle elukoht registreeritakse esmakordselt Eestis.[RTL 2006, 64, 1177 - jõust. 25.08.2006] (2) [Kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (3) [Kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (4) [Kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 3. peatükk TEADE ELUKOHA ANDMETE RAHVASTIKUREGISTRISSE KANDMISEKS KOHALIKU OMAVALITSUSÜKSUSE ALGATUSEL § 6. Teate koostamine (1) Teade elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmiseks kohaliku omavalitsusüksuse algatusel koostatakse «Rahvastikuregistri seaduse» § 43 alusel. (2) Teatele kantakse andmed isiku(te) kohta, kelle elukoha andmete kandmine rahvastikuregistrisse algatatakse ja algatuse aluseks oleva dokumendi kohta, milleks võib olla: 1) «Rahvastikuregistri seaduse» § 43 lõikes 1 nimetatud asutuse või isiku poolt kohaliku omavalitsuse pädevale asutusele esitatud elukoha andmete teade; 2) rahvastikuregistri seaduse § 472 lõikes 2 nimetatud järelepärimisele saadetud ruumi omaniku vastus;[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (3) Teatele kantakse andmed teate koostamise alusdokumentide kohta, milleks on: 1) kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse järelepärimine ruumi omanikule nõusoleku saamiseks tema omandis olevat ruumi püsivalt kasutavate isikute elukoha aadressi kandmiseks rahvastikuregistrisse; 2) kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse järelepärimine isiku(te)le, kelle elukoha andmete kandmine on algatatud, nende nõusoleku saamiseks elukoha aadressi kandmiseks rahvastikuregistrisse; 3) omaniku vastus kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse järelepärimisele (näidis toodud lisas 4);[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 4) isiku(te) vastus(ed) kohaliku omavalitsusüksuse pädeva asutuse järelepärimisele (näidis toodud lisas 4).[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (4) Teatele kantakse järelepärimist sisaldava kirja number ja väljasaatmise kuupäev ning isiku ja ruumi omaniku poolt järelepärimistele saadetud vastuste (kirjad) saabumise kuupäev ja kirja number või märge nende tähtajaks mittesaabumise kohta. (5) Kui isik ja ruumi omanik teatavad vastava järelepärimise väljasaatmisest 30 päeva jooksul oma nõusolekust isiku elukoha aadressi rahvastikuregistrisse kandmiseks viibimiskohaks oleva ruumi täpsusega, kantakse isiku elukoha aadress rahvastikuregistrisse ruumi täpsusega. (6) Kui isik või ruumi omanik ei teata tähtaegselt kohaliku omavalitsuse pädevale asutusele oma nõusolekust või kasvõi üks nendest teatab oma keeldumisest elukoha aadressi rahvastikuregistrisse kandmiseks, kantakse isiku elukoha aadress rahvastikuregistrisse linna või valla ja linnaosa või osavalla ning võimaluse korral asustusüksuse täpsusega. (7) Teatele kantakse andmed elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmise aja kohta ja andmed rahvastikuregistrisse kandnud ametniku ametikoht, ees- ja perekonnanimi. Andmete kandmist tõendab ametnik oma allkirjaga.[RTL 2005, 61, 873 - jõust. 10.06.2005] 4. peatükk KOHALIKU OMAVALITSUSÜKSUSE TEADE ELUKOHA AADRESSIDE MUUTMISEKS RUUMI OMANIKU ÕIGUSTATUD NÕUDMISEL [RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] § 7. Teate alus Teate koostab kohaliku omavalitsusüksuse pädev asutus ruumi omaniku või tema volitatud esindaja poolt esitatud elukoha aadressi muutmise avalduse alusel.[RTL 2005, 61, 873 - jõust. 10.06.2005] § 8. Teatele kantavad andmed (1) Teatele kantakse isiku(te) andmed, kelle elukoha aadressi muutmist omanik taotleb, ja andmed teate koostamise alusdokumentide kohta, milleks on: 1) elukoha aadressi muutmise avaldus; 2) isiku(te)le saadetud teade omaniku avalduse kohta; 3) Ametlikes Teadaannetes avaldatud teadaanne; 4) isiku(te) nõusolek või keeldumine rahvastikuregistrisse kantud elukoha aadressiandmete muutmiseks; 5) isiku(te) poolt esitatud dokumendid, millega tõestatakse oma õigust kasutada ruumi elukohana (nende olemasolul). (2) Teatele kantakse dokumendi (kirja) number, väljasaatmise või saabumise kuupäev või märge dokumendi puudumise või tähtajaks mittesaabumise kohta. (3) Omaniku avalduse rahuldamise korral kannab kohaliku omavalitsuse pädev asutus teatele andmed, millal omaniku avalduse alusel tehtud elukoha andmete muudatused rahvastikuregistrisse kanti, ning andmed registrisse kandnud ametniku ametikoha, ees- ja perekonnanime. Andmete muutmist tõendab ametnik oma allkirjaga. (4) Elukoha andmete muutmisest keeldumise korral märgitakse teates keeldumise alus, keeldumise kuupäev, keeldumise otsustanud ametniku ametikoht, ees- ja perekonnanimi. Andmete muutmisest keeldumist tõendab ametnik oma allkirjaga.[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] (5) Avaldajale (omanikule) teatatakse taotluse läbivaatamise tulemusest kirjalikult. Teatele kantakse kirja number ja väljasaatmise aeg.[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] 5. peatükk TEADE ELUKOHA ANDMETE MUUTMISEKS RAHVASTIKUREGISTRIS AADRESSIANDMETE MUUTUMISEL [RT I, 22.03.2017, 9 - jõust. 25.03.2017] § 9. Teate koostamine (1) Teade elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmiseks aadressiandmete muutumisel koostatakse rahvastikuregistri seaduse § 47 lõike 2 alusel. (2) Teatele kantakse järgmised andmed: 1) teate koostamise number ja kuupäev; 2) elukoha aadressi andmete muutmise menetluse algataja nimi; 3) algatamise kuupäev; 4) andmed elukoha aadressi kohta, mida rahvastikuregistris muudetakse; 5) rahvastikuregistrisse kantava uue elukoha aadressi andmed; 6) ees- ja perekonnanime ja isikukoodi andmed isikute kohta, kelle elukoha andmeid rahvastikuregistris muudetakse. (3) Teatele kantakse andmed järgmiste teate koostamise alusdokumentide kohta: 1) isiku või asutuse andmed, kes esitas elukoha andmete muutmiseks teate, ning teate number ja esitamise kuupäev; 2) elukoha andmete muutmiseks esitatud teate nimetus, kuupäev ja number; 3) eluruumi registreeritud isikule saadetud teate number ning teate saatmise kuupäev; 4) elukoha andmete rahvastikuregistris muutmise kande number ja kuupäev; 5) elukoha andmete muutmisest keeldumise korral keeldumise alus; 6) vajadusel täiendav informatsioon. (4) Teatele kantakse andmed elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmise aja kohta, andmed rahvastikuregistrisse kandnud ametniku ametikoha nimetus ning ametniku ees- ja perekonnanimi. Andmete kandmist tõendab ametnik oma allkirjaga.[RT I, 22.03.2017, 9 - jõust. 25.03.2017] Lisa 1 Elukohateade[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 2 Teade elukoha andmete kandmiseks rahvastikuregistrisse kohaliku omavalitsusüksuse algatusel[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 3 Kohaliku omavalitsusüksuse teade elukoha aadresside muutmiseks ruumi omaniku õigustatud nõudmisel[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 4 Isiku või asutuse teade isiku püsivast viibimisest kohalikus omavalitsusüksuses[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 5 [Kehtetu - RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 6 Ruumi omanikult nõusoleku küsimine[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 7 Ruumi omaniku avaldus elukoha aadressi muutmiseks[RT I, 02.04.2014, 2 - jõust. 05.04.2014] Lisa 8 Teade elukoha andmete rahvastikuregistrisse kandmiseks aadressiandmete muutumisel[RT I, 22.03.2017, 9 - jõust. 25.03.2017] ← Tagasi | Üles ↑


OrganisatsioonKontaktid, dokumendiregisterTeenusedLoad, vormid, taotlused, aktid, tasudKeskkonnainfoLoodushoid, keskkonnakasutus, õpeUudised & TeatedUudised, pressiteated, üritused	Teenused Kiirgus Kiirgustegevusluba Omaja kohustused
Kiirgustegevusloa omaja kohustused Kiirgusseaduse § 32, § 48, § 49, § 50 ja § 54 kohaselt on kiirgustegevusloa omaja kohustatud kiirgustegevuse läbiviimisel:1)	järgima kiirgusohutuse põhimõtteid;2)	tagama kiirgusohutuse ja enda valduses oleva kiirgusallika füüsilise kaitse, sealhulgas kontrollima vähemalt üks kord aastas, kas kiirgusallikas või seda sisaldav seade asub kasutus- või hoidmiskohas ning on väliselt heas seisundis;3)	tagama kiirgusallika ohutuse, paigaldades ja asetades kiirgusallika ruumis õigesti, märgistama kiirgusallika ja ruumi ning kasutama kaitsevahendeid;4)	tagama kontrolli- ja jälgimisalal seire;5)	pidama iga tema vastutusel oleva kiirgusallika ja radioaktiivse jäätme, selle asukoha ja üleandmise kohta arvestust ning tegema üks kord aastas kiirgusallikate ja radioaktiivsete jäätmete inventuuri;6)	tagama kiirgustöötajale töö iseloomu ja töökoha tingimusi arvestava kiirgusohutusalase koolituse ning juhendamise;7)	koostama kiirgustööde tegemiseks ja kiirgustöötajate juhendamiseks vajalikud eeskirjad ning tagama uue tehnoloogia või seadme kasutusele võtmisel nende eeskirjade ajakohastamise;8)	korraldama kiirgustöötajate tervisekontrolli ja tagama A-kategooria kiirgustöötaja tervisekontrolli vähemalt üks kord aastas;9)	korraldab kiirgustöötajate isikudooside seiret ning seireandmete esitamise doosiregistrisse;10)	tagama kasutatavate mõõteriistade regulaarse kontrollimise ja kalibreerimise ning vastutama nende kasutuskõlblikkuse ja asjatundliku kasutamise eest;11)	tõendama pädeva asutuse nõudmisel radioaktiivse aine või radioaktiivset ainet sisaldava kiirgusseadme omamise seaduslikkust;12)	tegema enne kiirgusallika üleandmist kindlaks, kas vastuvõtjal on asjakohane kiirgustegevusluba;13)	muutma kiirgusallika pärast kasutamise lõpetamist ohutuks vastavalt kiirgustegevusloa taotluses esitatud ohutustamise kavale;14)	tagama radioaktiivsete jäätmete käitlemise viisil, mille prognoositav kahjulik mõju tulevastele põlvedele ei oleks suurem kui käesoleva seadusega või selle alusel kehtestatud õigusaktidega lubatud;15)	katma kõik radioaktiivsete jäätmete käitlemisega seotud kulud;16)	tagama, et tekkivate radioaktiivsete jäätmete ja heidete aktiivsus ja kogused oleksid võimalikult väikesed;17)	leevendama avariikiirituse olukorra tagajärgi;18)	viivitamata teavitama Keskkonnaametit ja Häirekeskust kiirgusallika kadumisest, vargusest või loata kasutamisest ning kiirgustegevuse käigus toimunud juhtumist või avariist, mille tagajärjel on töötaja või elanik saanud tahtmatult kiiritada;19)	kontrollima kiirgusallika terviklikkust pärast iga sündmust, kui kiirgusallikas võib olla saanud kahjustada, ning teavitama vajaduse korral Keskkonnaametit sellest sündmusest ja rakendatud abinõudest;20)	eelistama kiirgusallika hankel tootjat, kes on nõus lisama müügilepingusse tingimuse kiirgusallika tootjale tagastamise kohta. 21)	tagama piisavate finantsvahendite olemasolu radioaktiivse aine, seda sisaldava kiirgusallika ja radioaktiivsete jäätmete ohutustamise kulude katmiseks.22)	suure ohuga kiirgustegevuse korral koostama avariikiirituse olukorra lahendamise plaani ja kindlustama, et kiirgustegevuse rajatiste projekti ja uute kiirgusallikate kasutusele võtmist oleks tunnustanud kiirgusekspert.Kiirgusseaduse § 38 kohaselt on kiirgustegevusloa omaja kohustatud kõrgaktiivse kiirgusallikaga seotud tegevuste korral täiendavalt:1)	tagama, et kiirgusallikaga on kaasas kirjalik teave, mis tõendab, et kiirgusallikas on identifitseeritud kordumatu numbriga ja sisaldab ülesvõtteid kiirgusallikast, kiirgusallika konteinerist, veopakendist ning vajaduse korral vahenditest ja seadmetest;2)	tagama, et kiirgusallika terviklikkuse kontrollimiseks ja hooldamiseks on tehtud loa andja määratud sagedusega nõuetekohased testid;3)	tagastama iga kasutusest kõrvaldatud kiirgusallika viivitamata pärast selle kasutamise lõppu tootjale, andma üle teisele kiirgustegevusluba omavale isikule või radioaktiivsete jäätmete käitluskohta;4)	sõlmima kiirgusallika omandamisel tootjaga lepingu, mille kohaselt tootja kohustub kiirgusallika tagasi võtma hiljemalt 15 aastat pärast kiirgusallika sissevedu, kui kiirgusallika aktiivsus kümme aastat pärast selle riiki sissevedu on suurem kui 10 MBq.Kiirgusseaduse § 39 kohaselt on kiirgustegevusloa omaja kohustatud radioaktiivsete jäätmetega käitlemisega seotud tegevuste korral täiendavalt:1)	tagama radioaktiivsete jäätmete hoiuruumi ohutuse kogu selle kasutamise kestel;2)	korraldama radioaktiivsete jäätmete töötlemise, kui see on vajalik radioaktiivsete jäätmete omaduste muutmiseks enne juhtimist keskkonda, või konditsioneerimise ning vahe- või lõppladustamise;3)	arvestama tegevuse planeerimisel ning tegevuse käigus ka muude ohtudega ning radioaktiivsete jäätmete tekkimise eri etappe ja radioaktiivsete jäätmete vastastikust mõju;4)	andma radioaktiivsed jäätmed viie aasta jooksul pärast nende tekkimist üle radioaktiivsete jäätmete ladustuskohta.Kiirgusseaduse § 42 kohaselt on kiirgustegevusloa omaja kohustatud meditsiiniradioloogia protseduuri läbiviimisel täiendavalt:1)	teostama protseduure põhjendatult ja optimeeritult, sealhulgas tagama, et kiiritust antakse ainult vajalikul hulgal selleks määratud kehaosadele ning patsiendile manustatava radioaktiivse aine kogus on õige;2)	teavitama patsienti ioniseeriva kiirgusega kaasnevatest ohtudest;3)	välja selgitama tema käsutuses oleva teabe põhjal andmed patsiendile varem teostatud meditsiiniradioloogia protseduuride kohta.4)	tagama kiirgusallika ohutuse ja kaitsesüsteemide korrasoleku. Sisukaart Keskkonnaameti peakontor - tel: 680 7438, faks: 680 7427, e-post: info at keskkonnaamet dot eeinfo at keskkonnaamet dot ee Narva mnt 7a, 15172 Tallinn


Nõuded plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisele – Riigi Teataja
Nõuded plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisele
Nõuded plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisele - sisukord
2 NÕUDED TSOONIDE KLASSIFITSEERIMISELE
§ 3 Tsooniklasside määramise kohustus ja eesmärk
§ 4 Tsooniklassid
§ 5 Tsoonide klassifitseerimine
2 Nõuded pihkumisallika määramisele
§ 6 Pihkumisallika olemasolu määramine
§ 7 Pihkumisallika klassi määramine
3 Nõuded tsooniklassi ulatuse määramisele
§ 8 Tsooniklassi ulatuse määramise põhimõtted
§ 9 Pihkunud põlevgaasi või -auru koguse mõju tsooniklassi ulatusele
§ 10 Alumise plahvatuspiiri mõju tsooniklassi ulatusele
§ 11 Õhuvahetuse mõju tsooniklassi ulatusele
§ 12 Pihkuva gaasi või auru suhtelise tiheduse mõju tsooniklassi ulatusele
§ 13 Muud arvestamist vajavad tegurid
4 Nõuded õhuvahetuse mõjude määramisele
§ 14 Õhuvahetuse mõju tsooniklassile
3 NÕUDED DOKUMENTEERIMISELE
§ 15 Dokumenteerimise üldpõhimõtted
§ 16 Joonised
RTL 2009, 90, 1319
Vastu võetud 03.12.2009 nr 120
Määrus kehtestatakse «Masina ohutuse seaduse» § 12 lõike 2 alusel.
(1) Määrus kehtestab nõuded plahvatusohtliku keskkonna tsoonide (edaspidi tsoonid) määramisele.
(2) Määrust kohaldatakse tsoonide määramisele piirkondades, kus plahvatusohtu põhjustab atmosfääritingimustes õhuga segunenud põlevgaas, -udu või -aur. Atmosfääritingimuste alla kuuluvad kõrvalekalded põhiväärtusest 101,3 kPa (1,013 bar) ja 20 °C (293 K) mõlemale poole eeldusel, et need kõrvalekalded ei mõjuta põlevaine plahvatusomadusi.
(3) Määrust ei kohaldata muu hulgas:
1) plahvatusohtlikes kaevandustes1;
2) lõhketarvikute valmistamisel ja käsitsemisel;
3) kohtades, kus plahvatusohu põhjustajaks on põlevtolm või -kiud2;
4) ettearvamatute kahjustuste korral (näiteks protsessimahuti või torustiku rebenemisel või samalaadsetel juhtumitel);
5) meditsiiniruumides;
6) ruumides, milles põlevaine tolm võib põhjustada ettearvamatut ohtu;
7) õnnetuse ja avarii tagajärjel tekkinud olukordades.
1) plahvatusohtlik segu on põlevgaasi või -auru ning õhu segu, milles süttimise toimudes levib plahvatus kogu segule;
2) plahvatusohtliku keskkonna tsoon on ruumiosa, milles plahvatusohtlikku segu on või võib olla sel määral, et seadmete konstruktsioonile, paigaldusele ja käidule tuleb kehtestada erinõudeid;
3) pihkumisallikas on punkt või koht, millest põlevgaasi, -auru või -vedelikku võib vabaneda ümbrusse selliselt, et võiks tekkida plahvatusohtlik segu;
4) pihkumiskogus on pihkumisallikast väljapihkuva põlevgaasi või -auru kogus ajaühikus;
5) normaalne käit on olukord, kus seade toimib kavandatud näitajatele vastavalt;
6) alumine plahvatuspiir on põlevgaasi kontsentratsioon, millest väiksema kontsentratsiooni puhul pole segu õhuga plahvatav;
7) ülemine plahvatuspiir on põlevgaasi kontsentratsioon, millest suurema kontsentratsiooni puhul pole segu õhuga plahvatav;
8) gaasi või auru suhteline tihedus on gaasi või auru tihedus võrreldes sama rõhu ja tihedusega õhuga;
9) põlevaine on aine, mis põleb või tekitab põlevauru, -gaasi või -udu;
10) põlevvedelik on vedelik, mis tekitab põlevauru eeldataval kasutustemperatuuril;
11) põlevgaas või -aur on gaas või aur, mis õhuga teatud vahekorras segunenult moodustab plahvatusohtliku segu;
12) põlevudu (edaspidi udu) on põlevvedeliku piisad selliselt õhuga segunenult, et moodustub plahvatusohtlik segu;
13) leektäpp on vedeliku madalaim temperatuur, mille juures standardiseeritud katsetingimustes hakkab vedelikust eralduma auru nii palju, et tekib süttiv auru ja õhu segu;
14) keemistäpp on temperatuur, mille juures vedelik keeb õhurõhul 101,3 kPa (1,013 bar);
15) õhuvahetus on õhu liikumine ja selle asendumine puhta õhuga tuule või temperatuurierinevuse abil või kunstlikul viisil (näiteks sissepuhke- või väljatõmbeventilaatoritega);
16) auru rõhk on rõhk, mille juures tahke aine või vedelik on tasakaalus oma auruga. Auru rõhk oleneb ainest ja temperatuurist;
17) plahvatusohtliku segu süttimistemperatuur on kuuma pinna madalaim temperatuur, mille juures teatud katsetingimustel põlevaine gaasi või auru ja õhu segu süttib.
2. peatükk NÕUDED TSOONIDE KLASSIFITSEERIMISELE
§ 3. Tsooniklasside määramise kohustus ja eesmärk
(1) Tsooniklasside määramise peab tagama seadme või ehitise omanik, kui seadmes või ehitises või selle vahetus ümbruses on plahvatusohtlik keskkond.
(2) Käesoleva määruse alusel määratud tsoonid tuleb võtta aluseks plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavate seadmete valikul.
§ 4. Tsooniklassid
Tsoonid liigitatakse tsooniklassidesse plahvatusohtliku segu esinemissageduse ja -kestuse alusel järgmiselt:
1) tsooniklass 0 – tsoon, milles plahvatusohtlik segu esineb alaliselt, pikka aega või sageli;
2) tsooniklass 1 – tsoon, milles võib plahvatusohtlik segu normaalse käidu korral esineda tõenäoliselt;
3) tsooniklass 2 – tsoon, milles plahvatusohtliku segu esinemine normaalse käidu korral on vähetõenäoline ja kui plahvatusohtlik segu esineb, siis harva ja lühiajaliselt.
§ 5. Tsoonide klassifitseerimine
(1) Tsoonide klassifitseerimine tuleb läbi viia isikute poolt, kes tunnevad põlevainete omadusi, protsessi ja seadmeid, konsulteerides vajaduse korral ohutus-, elektri- ja muu asjakohase spetsialistiga.
(2) Tsooniklass määratakse olenevalt pihkumisallika klassist ja õhuvahetusest, arvestades käesoleva peatüki 2. ja 4. jagu ning määruse lisasid 1 ja 2.
(3) Tsooniklassi ulatus määratakse vastavalt käesoleva peatüki 3. jaole.
(4) Tsoonide määramisel võib lisaks käesolevas määruses sätestatule lähtuda asjakohastest standarditest.
2. jagu Nõuded pihkumisallika määramisele
§ 6. Pihkumisallika olemasolu määramine
(1) Pihkumisallika olemasolu määramiseks tuleb teha kindlaks, kas asjaomases piirkonnas võib olla põlevainet.
(2) Kui segu, mille kontsentratsioon on kõrgem kui ülemine plahvatuspiir, pole plahvatusohtlik segu, võib see kergesti selleks muutuda, mistõttu erijuhtudel tuleb seda tsoonide klassifitseerimisel lugeda plahvatusohtlikuks.
(3) Iga põlevainet sisaldav protsessiseade, nagu mahuti, pump, torujuhe, anum, on põlevaine võimalik pihkumisallikas.
(4) Kui piirkonnas on põlevainet, tuleb kindlaks teha, millal plahvatusohtlik segu võib esineda protsessiseadmestiku sees ning millal põlevaine pihkumine võib moodustada plahvatusohtliku segu protsessiseadmestikust väljaspool. Kui protsessiseade sisaldab põlevainet, kuid seda ei saa pihkuda ümbrusse, ei loeta seadet üldjuhul pihkumisallikaks.
(5) Põlevaine pihkumised väikeste kogustena võivad olla osa normaalsest käidust.
§ 7. Pihkumisallika klassi määramine
(1) Kui on kindlaks tehtud, et objektist võib pihkuda ümbrusse põlevainet, määratakse pihkumisallika klass, selgitades välja pihkumise tõenäolise sageduse ja kestuse.
(2) Tsooni klassifitseerimisel tuleb arvestada, et suletud protsessiseadme mingi osa avamine on samuti pihkumisallikas.
(3) Pihkumisallikate põhiklassid, mis alanevalt iseloomustavad plahvatusohtliku segu esinemise tõenäosust, on järgmised:
1) pidev pihkumisallikas – pihkumisallikas, mis on pidev või mille esinemist eeldatakse pikkade ajavahemike jooksul;
2) esmane pihkumisallikas – pihkumisallikas, mille esinemist eeldatakse normaalse käidu korral korduvalt ja juhuslikult;
3) teisene pihkumisallikas – pihkumisallikas, mille esinemist normaalse käidu korral ei eeldata, kuid kui see siiski esineb, siis harva ja lühiajaliselt.
(4) Pihkumisallika klassi määramise juhis on toodud määruse lisas 1. Juhises toodud loetelu võib muutuda olenevalt konkreetsest protsessiseadmestikust ja oludest.
(5) Pihkumisallikas võib olla oma klassilt üks lõikes 3 loetletutest või nende kombinatsioon.
(6) Pidev pihkumisallikas viitab tavaliselt tsooniklassile 0, esmane tsooniklassile 1 ja teisene tsooniklassile 2. Kui pihkumisallikas on oma klassilt mitme klassi kombinatsioon, siis viitab see vastavalt kõrgema riskiga tsooniklassile.
3. jagu Nõuded tsooniklassi ulatuse määramisele
§ 8. Tsooniklassi ulatuse määramise põhimõtted
(1) Pärast pihkumisallika klassi määramist tehakse kindlaks näitajad, mis võivad mõjutada tsooniklassi või selle ulatust.
(2) Tsooniklassi ulatuse määramisel võetakse arvesse järgmisi keemilisi ja füüsikalisi tegureid:
1) pihkunud põlevgaasi või -auru kogus;
2) alumine plahvatuspiir;
3) õhuvahetus;
4) pihkuva gaasi või auru suhteline tihedus;
5) ilmastikuolud ja pinnavormid;
6) muud arvestamist vajavad tegurid.
(3) Käesoleva määruse §-des 9–12 eeldatakse, et ühe näitaja muutudes jäävad teised muutumatuks.
(4) Spetsiifilise tööstusvaldkonna või kasutusviisi kohta võivad üksikasjalikud juhised tsooni ulatuse määramise kohta sisalduda nimetatud valdkonda või kasutusviisi käsitlevates juhendites. Sellisel juhul tuleb tsooniklassi ulatuse määramisel neid juhendeid arvesse võtta.
§ 9. Pihkunud põlevgaasi või -auru koguse mõju tsooniklassi ulatusele
(1) Pihkunud põlevgaasi ja -auru koguse määramisel lähtutakse järgmistest teguritest:
1) pihkumisallika ruumisuhted;
2) pihkumiskiirus;
3) kontsentratsioon;
4) põlevvedeliku aurustuvus;
5) vedeliku temperatuur.
(2) Kui gaas või aur moodustab pihkumisallikast suurel kiirusel pihkudes koonusekujulise dušivoo, mis seguneb õhuga ja lahjeneb, tuleb arvestada, et tsooniklassi ulatus oleneb sellisel juhul tuule kiirusest vähesel määral. Kui pihkumine toimub väikese kiirusega või kui kiirus väheneb voo põrkumisel takistusega ja tuul haarab selle kaasa, tuleb arvestada, et sellisel juhul oleneb voo lahjenemine ning tsooniklassi ulatus tuule kiirusest. Pihkumiskiiruse määramisel protsessimahuti sees tuleb lähtuda protsessi rõhust ja pihkumisallika ruumisuhetest.
(3) Pihkunud põlevgaasi ja -auru koguse määramisel tuleb arvestada, et pihkunud kogus kasvab põlevgaasi või -auru kontsentratsiooni kasvades pihkuvas segus.
(4) Põlevvedeliku aurustuvuse määramisel lähtutakse auru rõhust ja aurustumistemperatuurist. Kui auru rõhk pole teada, võib orienteeruvate väärtustena kasutada keemistäppi ja leektäppi, arvestades sealjuures, et kui leektäpp on kõrgem kui põlevvedeliku kõrgeim kasutustemperatuur, ei saa plahvatusohtlikku segu esineda ning kui põlevainet pihkub uduna, võib plahvatusohtlik segu tekkida ka leektäpist madalamal temperatuuril. Tsooniklassi ulatuse määramisel lähtutakse sellest, et mida madalam on leektäpp, seda suurem on tsooniklassi ulatus.
(5) Kui vedelikul puudub leektäpp, kuid see suudab moodustada plahvatusohtliku segu, tuleb võrrelda omavahel alumisel plahvatuspiiril küllastumisele vastavat vedeliku tasakaalutemperatuuri vedeliku suurima kasutustemperatuuriga.
(6) Pihkunud põlevgaasi ja -auru koguse määramisel lähtutakse sellest, et auru rõhk kasvab temperatuuri tõustes, suurendades seega haihtumisest tulenevat pihkunud kogust.
§ 10. Alumise plahvatuspiiri mõju tsooniklassi ulatusele
Tsooniklassi ulatuse hindamisel tuleb arvesse võtta, et mida madalam on alumise plahvatuspiiri väärtus, seda suurem on tsooniklassi ulatus sama pihkunud koguse juures.
§ 11. Õhuvahetuse mõju tsooniklassi ulatusele
Tsooniklassi ulatuse määramisel lähtutakse sellest, et õhuvahetuse suurendamine vähendab tsooniklassi ulatust. Arvestada tuleb sealjuures, et mõned takistused, mis raskendavad õhuvahetust, võivad suurendada tsooniklassi ulatust ning mõned takistused, nagu vallid, seinad või katused, võivad piirata tsooniklassi ulatust. Õhuvahetuse mõju määramisel tsooniklassi ulatusele lähtutakse määruse lisast 2.
§ 12. Pihkuva gaasi või auru suhtelise tiheduse mõju tsooniklassi ulatusele
(1) Tsooniklassi ulatuse määramisel tuleb lähtuda järgmisest:
1) gaasi või auru, mille suhteline tihedus on alla 0,8, loetakse õhust kergemaks ning sellel on omadus tõusta ülespoole;
2) gaasi või auru, mille suhteline tihedus on üle 1,2, loetakse üldjuhul õhust raskemaks ning sellel on omadus koguneda madalamale;
3) gaasi või auru, mille suhteline tihedus on vahemikus 0,8–1,2, puhul tuleb arvestada mõlema võimalusega.
(2) Tsooniklassi ulatuse määramisel tuleb arvesse võtta, et tsooniklassi ulatus horisontaaltasapinnal suureneb gaasi või auru suhtelise tiheduse kasvades ja vertikaalsuunaline ulatus suureneb gaasi või auru suhtelise tiheduse vähenedes.
§ 13. Muud arvestamist vajavad tegurid
(1) Tsooniklassi ulatuse määramisel tuleb arvestada võimalust, et õhust raskem gaas võib voolata maapinnast madalamal olevatesse piirkondadesse, nagu augud ja süvendid, ning õhust kergem gaas võib koguneda üles.
(2) Kui pihkumisallikas paikneb väljaspool ruumi või kõrvalruumis, võib olulise koguse gaasi või auru tungimist vaadeldavasse ruumi takistada järgmiste meetmetega:
1) füüsiliste takistustega;
2) hoides ruumis staatilist ülerõhku kõrvalruumi suhtes, takistades seega plahvatusohtliku kontsentratsiooni teket;
3) puhudes ruumi läbi suure õhukogusega, tagades, et õhk voolab välja kõigist avadest, millest plahvatusohtlik segu võib siseneda.
4. jagu Nõuded õhuvahetuse mõjude määramisele
§ 14. Õhuvahetuse mõju tsooniklassile
(1) Kui õhuvahetus, mis viib pihkumisallikat ümbritseva segumahu asendumisele puhta õhuga, edendab gaasi või auru pihkumise hajumist ümbrusse, tuleb arvestada võimalusega, et õhuvahetuskogus võib kõrvaldada plahvatusohtliku segu, mõjutades seega tsoonide klassifitseerimist.
(2) Kasutatava õhuvahetuse tõhususe ja kasutatavuse mõju määramisel tsooniklassile lähtutakse määruse lisas 2 toodud juhendist.
3. peatükk NÕUDED DOKUMENTEERIMISELE
§ 15. Dokumenteerimise üldpõhimõtted
(1) Tsoonide klassifitseerimise etapid, klassifitseerimise tulemused ja kõik hilisemad muudatused neis tuleb asjakohaselt dokumenteerida.
(2) Dokumenteerimisel tuleb viidata kõikidele kasutatud materjalidele, nagu asjakohased juhendid ja standardid, gaaside ja aurude hajumisomadused ja arvutused, selgitused õhuvahetuse omaduste kohta võrreldes põlevaine pihkumisnäitajatega nii, et on võimalik hinnata õhuvahetuse efektiivsust.
(3) Dokumentatsioon peab hõlmama kõiki seadmestikus kasutatavate ainete selliseid omadusi, mis mõjutavad tsoonide klassifitseerimist, nagu leektäpp, keemistäpp, süttimistemperatuur, auru rõhk, auru tihedus, plahvatuspiirid, gaasirühm ja temperatuuriklass.
(4) Dokumendid peavad sisaldama ka muid vajalikke andmeid, nagu:
1) pihkumisallikate paiknemis- ja identifitseerimisandmed;
2) ehitiste avade paiknemine (näiteks uksed, aknad ning vahetusõhu sisenemisavad ja väljumisavad).
(5) Kui piirkonna pinnavormid mõjutavad tsooniklasside ulatust, tuleb see asjaolu dokumenteerida.
§ 16. Joonised
Tsoonide klassifitseerimise dokumendid peavad sisaldama tasapinnalisi ja läbilõikelisi jooniseid, millel on toodud nii tsooniklassid kui nende ulatus, süttimistemperatuur ning seega temperatuuriklass ja gaasirühm.
Käesolev määrus jõustub 29. detsembril 2009. a.
1 Plahvatusohtlikes kaevandustes on plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisel soovitatav lähtuda standardist EVS-EN 1127-2 või muust samaväärsest rahvusvahelise või Euroopa standardiorganisatsiooni standardist.
2 Kohtades, kus plahvatusohu põhjustajaks on põlevtolm või -kiud, on plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisel soovitatav lähtuda standardist EVS-EN 61241-10 või muust samaväärsest rahvusvahelise või Euroopa standardiorganisatsiooni standardist.
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 3. detsembri 2009. a määruse nr 120
«Nõuded plahvatusohtliku keskkonna tsoonide määramisele»
JUHIS PIHKUMISALLIKATE MÄÄRAMISE KOHTA
1. Protsessiseadmestik
1.1. Pidevad pihkumisallikad
1.1.1. põlevvedeliku pind statsionaarse katusega mahutis, millest on pidev õhuvahetus välisõhku;
1.1.2. põlevvedeliku pind, mis on pidevalt või pikaajaliselt avatud (näiteks õlieralduskaevus).
1.2. Esmased pihkumisallikad
1.2.1. pumba, kompressori või ventiili tihendid, kui põlevaine pihkumist tuleb ette normaalsel käidul;
1.2.2. põlevvedelikku sisaldavate mahutite vee-eemaldusavad, millest normaalsel käidul võib pihkuda põlevvedelikku ümbrusse;
1.2.3. analüüside võtmise avad, millest normaalsel käidul võib pääseda põlevainet ümbrusse;
1.2.4. rõhualandusventiilid, tuulutusavad ja muud avad, millest normaalsel käidul võib pihkuda põlevainet ümbrusse.
1.3. Teisesed pihkumisallikad
1.3.1. pumpade, kompressorite ja ventiilide tihendid, millest normaalsel käidul pole oodata põlevaine pihkumist;
1.3.2. äärikud, ühendused ja toruliitmikud, millest normaalsel käidul pole oodata põlevaine pihkumist;
1.3.3. analüüside võtmise kohad, millest normaalsel käidul pole oodata põlevaine pihkumist;
1.3.4. rõhualandusventiilid, tuulutusavad ja muud avad, millest normaalsel käidul pole oodata põlevaine pihkumist.
2. Avad
2.1. Avad võimalike pihkumisallikatena
Eri tsoonide vahelisi avasid tuleks pidada võimalikeks pihkumisallikateks. Pihkumisallika klass oleneb järgmistest teguritest:
2.1.1. kõrvalasuva tsooni klassist;
2.1.2. ava lahtioleku kestusest ja sagedusest;
2.1.3. liitmike või tihendite hermeetilisusest;
2.1.4. tsoonide vahel valitsevast rõhkude erinevusest.
2.2. Avade tüübid
Avasid jaotatakse tüüpideks A, B, C ja D järgmiste omaduste järgi:
2.2.1. Tüüp A – Avad, mis ei vasta B-, C- või D-tüüpi avadele esitatavatele nõuetele, näiteks:
2.2.1.1. liikumiseks või muuks vajaduseks mõeldud lahtised avad, nagu läbi seinte, lagede ja põrandate minevad torud ja kanalid;
2.2.1.2. kohtkindlad tuulutusavad ruumides või ehitistes;
2.2.2. Tüüp B – Tavaliselt suletud avad (näiteks automaatselt sulguvad), mida avatakse harva ja mille täited on täpselt avasse sobitatud;
2.2.3. Tüüp C – B-tüüpi avad, millel on tihend (näiteks spetsiaalne tihenduspae) kogu avaperimeetri ulatuses, või kaks sarjastatud B-tüüpi ava nii, et neil on teineteisest sõltumatud automaatsed sulgurmehhanismid;
2.2.4. Tüüp D – C-tüüpi tavaliselt suletud avad, mida saab avada eritööriistadega või hädaolukorras. D-tüüpi avad on tõhusalt tihendatud (nagu torustiku- ja kanalikonstruktsioonides) või need saavad moodustuda tsooni poolel olevast C-tüüpi avast sarjastatuna B-tüüpi avaga.
Avad pihkumisallikatena
Tsooniklass, millest ava välja viib Ava tüüp Avast tulenev pihkumisallika klass
Tsoonikass 0 A
(Pidev) / esmane
Pihkumist pole
Tsooniklass 1 A
(Esmane) / teisene
(Teisene) / pihkumist pole
Tsooniklass 2 A
Märkus. Sulgudes toodud pihkumisallika klasside korral tuleb arvestada avade kasutussagedust.
ÕHUVAHETUSE MÄÄRAMISE JUHEND
1. Õhuvahetuse tõhusus
Õhuvahetuse tõhusus plahvatusohtliku segu püsivuse ja hajumise kontrolli all hoidmisel oleneb õhuvahetuse tõhususklassist ja kasutatavusest ning süsteemi projekteerimisest.
Õhuvahetus jagatakse järgmistesse tõhususklassidesse:
1) võimas õhuvahetus;
2) rahuldav õhuvahetus;
3) nõrk õhuvahetus.Õhuvahetus on võimas, kui see suudab alandada pihkumise kontsentratsiooni praktiliselt kohe alla alumise plahvatuspiiri. Tulemuseks on, et plahvatusohtlikuks klassifitseeritav tsoon on väike (isegi tähtsusetu).
Õhuvahetus on rahuldav, kui see suudab hoida kontsentratsiooni kontrolli all nii, et tulemuseks on stabiilne olukord, milles pihkumisallika toimides kontsentratsioon klassifitseeritud piirkonna ümber püsib alumisest plahvatuspiirist allpool ja kus plahvatusohtlik segu ei säilu pärast pihkumise lakkamist kaua.
Õhuvahetus on nõrk, kui see ei suuda pihkumise ajal kontsentratsiooni kontrolli all hoida või see ei suuda takistada plahvatusohtliku segu pikaajalist esinemist pärast pihkumise lakkamist.
2. Õhuvahetuse tõhususe hindamine ja selle mõju tsoonile
Õhuvahetuse tõhususe hindamisel tuleb esmalt kindlaks teha pihkumisallikast vabaneva gaasi või auru suurim pihkunud kogus, kas kogemustele tuginedes või arvutuste või loogiliste järelduste abil.
Hüpoteetilise mahu Vz hindamine
Õhuvahetuse teoreetiline vähim voog, mis lahendab teadaoleva suurusega põlevaine pihkumise allapoole vajalikku alumist plahvatuspiiri, on arvutatav valemist:
(dV / dt)min on puhta õhu vähim mahuvoolukiirus (maht ajaühikus, m3/s);
(dG / dt)max on pihkumise suurim pihkumiskogus (mass ajaühikus, kg/s);
LEL on alumine plahvatuspiir (mass ruumalaühikus, kg/m3);
k on varutegur LEL-i suhtes; tüüpiliselt k=0,25 (pideva ja esmase pihkumisallika korral) ja k=0,5 (teisese pihkumisallika korral);
T on ümbruse temperatuur (K).
Piirkonna õhuvahetuse poolt esile kutsutud õhu vahetumiskordade arvu C kasutades on võimalik hinnata pihkumisallika ümber oleva plahvatusohtliku segu hüpoteetilist mahtu, kasutades valemit:
kus C on puhta õhu vahetumiskordade arv ajaühikus (s–1).
Valem (2) kehtib hetkelise ja homogeense segu korral pihkumisallika ümber oletatava puhta õhu ideaalse voo korral. Praktikas sellist ideaalolukorda ei esine, kuna näiteks õhuvoo teel olevad takistused põhjustavad piirkonnas halvastiventileerivaid kohti. Seetõttu on efektiivne õhu vahetumiskordade arv pihkumisallika juures valemist (4) saadud C väärtusest väiksem. See viib mahu Vz kasvule. Lisades valemisse (2) täiendava parandusteguri f, saame:
kus f iseloomustab õhuvahetuse võimet lahjendada plahvatusohtliku segu ja on tavaliselt vahemikus f=1 (ideaalolukord) kuni f=5 (takistatud õhuvool).
Maht Vz kujutab endast mahtu, milles põlevgaasi või -auru keskmine kontsentratsioon on kas 0,25 või 0,5 korda LEL olenevalt valemis (2) kasutatud varuteguri k väärtusest. See tähendab, et hinnatud hüpoteetilise mahu servaaladel on gaasi või auru kontsentratsioon selgelt allpool LEL-väärtust, ehk teisisõnu hüpoteetiline maht, kus kontsentratsioon on LEL-väärtusest kõrgem, on väiksem kui Vz.
Sisepiirkond
Suletud ruumile saab C valemist:
dVtot / dt on puhta õhu koguvoohulk
V0 on tuulutatav kogumaht.
Välispiirkond
Välispiirkondades kutsub ka väga madal tuule kiirus esile suure õhuvahetuskordade arvu. Näiteks võib uurida väljas paiknevat hüpoteetilist kuupi, mis on oma mõõtudelt mõni meeter. Sel juhul põhjustab umbes 0,5 m/s tulekiirus õhuvahetuskoguse, mis on üle 100/h (0,03/s).
Kasutades välispiirkondades õhuvahetumiskordadele ettevaatlikku väärtust C=0,03/s, saab plahvatusohtliku segu hüpoteetilise mahu Vz, kasutades valemit (5):
dV / dt on mahuühik sekundis
0,03 on õhuvahetumiskordade arv sekundis.
See menetlus viib siiski erinevast hajumismehhanismist tulenevalt tavaliselt liiga suure mahuni. Hajumine on normaalselt kiirem välispiirkondades.
Kestuse hindamine
Aega, mille jooksul keskmine kontsentratsioon langeb esialgselt väärtuselt Xo väärtusele k×LEL pärast seda, kui pihkumine on lakanud, võib hinnata valemiga
Xo on põlevaine esialgne kontsentratsioon LEL-mõõtühikuid kasutades ehk mahuprotsent või kg/m3. Mõnes paigas plahvatusohtlikus segus võib põlevaine kontsentratsioon olla 100% (tavaliselt vaid pihkumisallikale väga lähedal). Siiski t väärtust arvutades Xo-i õige väärtuse valik oleneb olukorrast. Arvesse tuleb võtta näiteks pihkumise mõjuala, selle sagedust ja kestust ning enamikel praktilistel juhtudel on mõistlik valida kontsentratsioonile Xo väärtus, mis on suurem kui LEL;
C on õhu vahetumiskordade arv ajaühikus;
t saadakse samas ajaühikus kui C, ehk kui C on õhu vahetumiskordade arv sekundis, on aeg t siis samuti sekundites;
f on tegur, mis iseloomustab mittetäielikku segunemist (vaata valemit 3). See muutub väärtusest 5 (näiteks õhuvahetus, kus on üks väljumisava ja kompensatsiooniõhk saadakse loomulike avade kaudu) kuni väärtuseni 1 (näiteks tuulutus, kus õhk võetakse perforeeritud lae kaudu ja väljumisavasid on mitmeid);
In on naturaallogaritm;
k on LEL väärtusega seotud varutegur, vaata valemit (2).
Valemist (6) saadud numbriline väärtus ei võimalda oma suuruse põhjal määrata tsooniklassi. See on lisateave, mida tuleb võrrelda vaadeldava protsessi ja olukorra ajaskaalaga.
Õhuvahetuse tõhususe hindamine
Pideva pihkumisallika korral on tavaliselt tegemist tsooniklassiga 0, esmase korral tsooniklassiga 1 ja teisese korral tsooniklassiga 2. Õhuvahetuse tõttu ei pruugi see tingimata nii olla.
Mõnedel juhtudel võib õhuvahetuse tõhusus ja kasutatavus olla nii suur, et praktikas polegi tsooni, teisalt võib õhuvahetuse tõhusus olla nii väike, et tekkiva tsooniklassi number on madalam, ehk sekundaarne pihkumisallikas tingib tsooniklassi 1. Nii juhtub näiteks siis, kui õhuvahetuse tase on selline, et plahvatusohtlik segu säilib ja hajub aeglaselt pärast seda, kui gaasi või auru pihkumine lakkab. Seega plahvatusohtlik segu säilib kauem, kui pihkumisallika klassi põhjal võiks oletada.
Mahtu Vz saab kasutada õhuvahetust võimsaks, rahuldavaks ja nõrgaks liigitades. Kestust t saab kasutada, määratlemaks, missugust õhuvahetuse tõhusust on vaja piirkonna klassifitseerimiseks – kas klass 0, 1 või 2.
Õhuvahetust saab pidada võimsaks (VÕ), kui maht Vz on väga väike või isegi tähtsusetu. Õhuvahetuse toimudes eeldatakse, et pihkumisallikas ei tekita plahvatusohtlikku segu ehk et ümbritsev piirkond on ohutu. Pihkumisallika lähedal on, küll koguseliselt tähtsusetult vähe, plahvatusohtlikku segu olemas.
Praktikas võib õhuvahetust pidada võimsaks vaid sel juhul, kui tegemist on kunstliku paikse äratõmbega pihkumisallika ümbert, väikese suletud piirkonnaga või kui pihkumiskogused ajaühikus on väga väikesed. Näiteks paljudes suletud piirkondades on mitmeid pihkumisallikaid ning pole hea tava kohane jaotada muidu ohutut piirkonda mitmeks väikseks klassifitseeritud piirkonnaks. Üldjuhul pole tüüpiliste tsoonide klassifitseerimist eeldavate pihkumiskoguste korral loomulik ventilatsioon küllaldane isegi välispiirkondades. Lisaks on küllalt võimsa kunstliku õhuvahetuse tekitamine suuremates suletud ruumides tavaliselt ebapraktiline.
Maht Vz ei anna mingit teavet plahvatusohtliku segu esinemisaja kohta pärast pihkumise lakkamist. See pole oluline, kui on tegemist võimsa õhuvahetusega, kuid on arvestatav tegur, kui õhuvahetus on rahuldav või nõrk.
Rahuldav õhuvahetus peaks hoidma kontrolli all põlevgaasi või -auru hajumist. Plahvatusohtliku segu hajumisaeg pärast pihkumise lakkamist peaks olema selline, et täidetud oleksid kas tsooniklassi 1 või 2 tingimused olenevalt sellest, kas pihkumisallikas on esmane või teisene. Heakskiidetav hajumisaeg oleneb pihkumise eeldatavast esinemissagedusest ja kestusest. Maht Vz on tihti väiksem kui suletud piirkonna maht. Neil juhtudel võib lubada vaid suletud piirkonna mingi osa plahvatusohtlikuks klassifitseerimist. Mõnedel juhtudel, olenevalt suletud piirkonna mahust, võib maht Vz olla sama kui suletud maht. Sellisel juhul tuleks kogu suletud piirkond klassifitseerida plahvatusohtlikuks.
Õhuvahetus, mis ei ole võimas ega rahuldav, on nõrk. Nõrga õhuvahetuse korral on maht Vz tihti sama või suurem kui suletud piirkonna maht. Nõrka õhuvahetust ei esine tavaliselt välisõhus, kui õhu liikumisel pole takistusi nagu näiteks süvendid.
3. Õhuvahetuse kasutatavus
Õhuvahetuse kasutatavus mõjutab plahvatusohtliku kontsentratsiooni moodustumist ja olemasolu. Seega tuleb õhuvahetuse kasutatavust (nagu ka tõhusust) arvestada tsooniklassi määramisel.
Õhuvahetuse kasutatavuse juures eristatakse kolme taset:
1) hea: õhuvahetus toimib praktiliselt pidevalt;
2) rahuldav: eeldatakse, et õhuvahetus toimib normaalsel käidul. Katkestused on lubatud, eeldusel, et neid juhtub harva ja lühiajaliselt;
3) halb: õhuvahetus ei täida kasutatavuse osas hea ega rahuldava nõudeid, kuid katkestused ei kesta eeldatavasti kaua.Õhuvahetust, mis ei vasta isegi halvale õhuvahetusele esitatavatele nõuetele, ei saa lugeda tsoonide klassifitseerimise mõttes mõjutavaks.
Loomulik õhuvahetus
Välispiirkondades peaks õhuvahetuse hindamine põhinema oletataval tuule minimaalkiirusel 0,5 m/s, mis esineb praktiliselt pidevalt. Sel juhul võib õhuvahetuse kasutatavust lugeda «heaks».
Kunstlik õhuvahetus
Kunstliku õhuvahetuse kasutatavust hinnates tuleks arvestada üksikute seadmete usaldatavust ja näiteks varuventilaatorite kasutatavust. Hea kasutatavus nõuab tavaliselt rikkeolukordades varuventilaatori (varuventilaatorite) automaatset käivitumist. Kuigi siiski on rakendatud ettevaatusabinõusid põlevaine pihkumiste vältimiseks õhuvahetuse rikke korral (näiteks peatades automaatselt protsessi), pole õhuvahetuse toimivusel põhinevat tsoonide klassifikatsiooni vaja muuta, ehk õhuvahetuse kasutatavuse võib lugeda heaks.
4. Õhuvahetuse koondmõju
Õhuvahetuse mõju tsooniklassile on esitatud kokkuvõtlikult järgnevas tabelis.
Õhuvahetuse mõju tsooniklassile
Pihkumis-
Hea Rahuldav Halb Hea Rahuldav Halb Hea, rahuldav, halb
Pidev (0)
Ohutu1)
Esmane (1)
1 1+2 1+2 1 või 03)
Teisene2) (2)
ja isegi 03)
1) (0), (1) ja (2) tähendavad teoreetilisi tsooniklasse, mille ulatus on tähtsusetu normaaloludes.
2) Teisese pihkumisallika poolt tekitatav tsooniklass 2 võib olla oma mõõtmetelt suurem kui pideva või esmase pihkumisallika poolt tekitatav tsooniklass 2.
3) Tsooniklass 0 esineb siis, kui õhuvahetus on vähene ja pihkumisallikas selline, et praktikas on plahvatusohtlik segu püsiv (ehk lähedane olukorrale, kus õhuvahetus puudub).
MÄRKUS. «+» märk tähendab «ümbritsetud»