text:
Õiguskaitse kättesaadavus keskkonnaasjades - Leedu
Leedu põhiseaduses ei ole sõnaselgelt sätestatud õigust puhtale, tervislikule, soodsale vms keskkonnale. Selle õiguse saab siiski tuletada põhiseaduse muudest artiklitest. Keskkonnakaitse põhimõtet on märgitud mitmes põhiseaduse artiklis: „riigi ja iga üksiku peavad kaitsma keskkonda kahjuliku mõju eest (artikli 53 lõik 3); riik peab tegelema ka loodusliku keskkonna kaitsmine, selle loomastikule ja taimestikule, looduse ja eraldi, eriti väärtuslikud ning teeb järelevalvet loodusvarade mõõduka kasutamise üle, samuti nende taastamise ja suurendamise. Ära maa ning maa, vee ja õhu saastamine, kiirguse ning loomastiku ja taimestiku vaesumine, peab olema seadusega keelatud” (artikkel 54). Põhiseadusega on tagatud õiguskaitse kättesaadavus: igaühel, kelle põhiseaduslikke õigusi või vabadusi on rikutud, on õigus pöörduda kohtu poole (artikli 30 lõik 1). Kodanikud võivad algatada haldus- või kohtumenetluse seoses keskkonnaalaste õigusnormide rikkumistega. Kuid nad ei saa otse tugineda põhiseadusega tagatud õigusele elada puhtas ja tervislikus keskkonnas. Ratifitseeritud välislepingud parlamendi (Seimas) on osa Leedu õigussüsteemist (138 (3)). Vastuolude korral on välislepingud ülimuslikud siseriiklike õigusnormide suhtes (art. 11 (2) rahvusvaheliste lepingute õiguse). Pooled võivad tugineda otse välislepingu sätetele. Århusi konventsioon on kohaldatav ilma täiendavaid siseriiklikke õigusnorme vastu võtmata. Haldusasutused ja kohtud peavad seda lepingut rakendama.
Leedus on dualistlik kohtusüsteem, mis koosneb üldise pädevusega üldkohtutest ja eripädevusega halduskohtutest. Tsiviil- ja kriminaalasju menetlevad üldkohtud on järgmised: Leedu ülemkohus (1), Leedu apellatsioonikohus (5) ning esimese astme kohtutena toimivad ringkonnakohtud (54) ja piirkonnakohtud (1). Piirkonnakohtutele on seadusega antud ka pädevus arutada teatavaid haldusõiguserikkumisi. Piirkonnakohtutel, Leedu apellatsioonikohtul ja Leedu ülemkohtul on nii tsiviil- kui ka kriminaalkolleegium. Leedu ülemkohus vaatab läbi muude üldise pädevusega kohtute kohtulahendeid, otsuseid, määruseid ja korraldusi. Ülemkohus kujundab ühtset kohtupraktikat seoses seaduste ja muude õigusaktide tõlgendamise ja kohaldamisega. Leedu kõrgem halduskohus (1) ja ringkondlikud halduskohtud (5) on eripädevusega kohtud, kes arutavad kodanike ja haldusasutuste vahelisi haldusõiguslikke vaidlusi. Kõrgem halduskohus on esimese ja viimase astme kohus õigusnormide kohaselt tema pädevusse kuuluvate haldusasjade korral. Ringkondlike halduskohtute tehtud otsuste, määruste ja korralduste kohta ning haldusõiguserikkumiste kohta tehtud piirkonnakohtute otsuste korral toimib see kohus apellatsioonikohtuna. Kõrgem halduskohus on esimese astme kohus ka nende seaduses sätestatud kaebuste korral, millega taotletakse juba lõpetatud haldusmenetluste, sealhulgas haldusõiguserikkumise alaste menetluste uuesti alustamist. Kõrgem halduskohus kujundab seaduste ja muude õigusaktide tõlgendamise ja kohaldamise ühtset halduskohtupraktikat. Puuduvad erikohtud, mis on pädevad lahendama konkreetset liiki haldusvaidlusi. Teataval määral on spetsialiseerunud üksnes kohtueelse uurimise asutused (nt maksuvaidluste komisjon). Spetsiaalsed kohtueelse uurimise asutused on haldusvaidluste munitsipaalkomisjonid (savivaldybių visuomeninės administracinių ginčų komisijos) ja haldusvaidluste ülemkomisjon (Vyriausioji administracinių ginčų komisija). Enne asja halduskohtusse andmist ei ole kohustuslik esitada kaebust haldusvaidluste komisjonidele või maksuvaidluste komisjonile, välja arvatud seadusega sätestatud küsimustes. Leedus puuduvad keskkonnaasjadele spetsialiseerunud kohtud või nõukogud. Haldusvaidluste komisjonid ja halduskohtud on pädevad vaatama täielikult läbi kõiki haldusakte, sealhulgas keskkonnaküsimustega seotud akte. Keskkonnakahju juhtumeid menetlevad üldise pädevusega piirkonnakohtud. Mõni keskkonnaministeeriumi valitsemisalasse kuuluv riigiasutus võib seaduses sätestatud juhtudel toimida keskkonnaasjades kohtueelse uurimise asutusena (nt riiklik territoriaalse planeerimise ja ehitusinspektsioon, riiklik kaitsealade teenistus). Keskkonnaküsimustega seotud haldusvaidlusi võivad arutada ainult halduskohtud. Puudub võimalus pöörduda muu kohtu poole. Enne asja halduskohtusse andmist on siiski võimalik esitada kaebus haldusvaidluste komisjonile. Puudub üldine reegel selle kohta, et enne kohtu poole pöördumist tuleb haldusaktid vaidlustada kõigepealt kõrgema astme haldusasutuse või sõltumatu vaidluste lahendamise organi juures. Haldusaktide või haldusalase tegevusetuse korral on asutusesisene kontroll kohustuslik üksnes teatavate konkreetsete haldusvaidluste korral (nt sotsiaalkindlustust käsitlevad vaidlused või maksuvaidlused). Enne asja halduskohtusse andmist on isikul vaba voli otsustada, kas ta esitab kaebuse haldusvaidluste komisjonile või maksuvaidluste komisjonile. Nimetatud kohtueelse erimenetluse kasutamine on kohustuslik üksnes seaduses sätestatud juhtudel. Iga huvitatud isik võib pöörduda kohtu poole eesmärgiga saada kaitset, kui on rikutud talle seadusega antud õigust või huvi või kui sellise õiguse või huvi olemasolu on seatud kahtluse alla (haldusmenetluse seaduse artikkel 5). Igaüks, kes vaidlustab haldusakti, peab tõendama konkreetset huvi selle akti tühistamise vastu. Vastuvõetavad on ainult sellised halduskohtule esitatud kaebused, mille on esitanud füüsiline isik eesmärgiga saada kaitset, kui tema õigust on rikutud, või eesmärgiga kaitsta oma vaidlustatud õigust või oma huvi (haldusmenetluse seaduse artikkel 5). Prokuröril, haldusüksustel, riigikontrolli ametnikel, muudel riigi institutsioonidel ja asutustel, organisatsioonidel või füüsilistel isikutel on võimalik esitada kaebus ka riigi või muude avalike huvide kaitseks, kuid seda võimalust saab kasutada ainult seadusega ettenähtud juhtudel (haldusmenetluse seaduse artikkel 56). Kaebuse/petitsiooni võib esitada halduskohtule ühe kuu jooksul alates vaidlustatud akti avaldamisest, mida tarnimise päeval konkreetse õigusakti asjaomasele osapoolele ning asjaomase isiku teate (või tegevusetusest), kahe kuu jooksul pärast tähtaja möödumist, seaduse või muu õigusakti nõudluse täitmiseks. Kui avalik või sisemise asjaajamise üksuse viivitab teatava küsimuse arutamist ja sellega ei lahendata tähtaegselt, kaebuse seoses tegevusetusega (viivitamata) võidakse esitada kahe kuu jooksul pärast tähtaja möödumist, mida seaduse või muu õigusaktiga küsimuse lahendamiseks. Ei ole kehtestatud mingeid tähtaegu, mille jooksul tuleb esitada kaebus haldusõiguslike aktide õiguspärasuse läbivaatamiseks halduskohtutes. Haldusvaidluste komisjoni või mis tahes muu vaidluste kohtueelse uurimise asutuse tehtud otsuse, mis on tehtud pärast haldusvaidluse uurimist kohtuvälise menetluse raames, võib vaidlustada halduskohtus 20 päeva jooksul pärast otsuse saamist (haldusmenetluse seaduse artikkel 33).
Juhul kui leitakse, et kaebuse esitamise tähtajast ei ole kinni peetud mõjuvatel põhjustel, võib halduskohus kaebuse esitaja taotluse alusel võimaldada endise olukorra (status quo ante) taastamist. Status quo ante taastamise avalduses tuleb märkida tähtajast kinnipidamata jätmise põhjused ja esitada tõendid nende põhjuste kohta. Leedus puuduvad halduskohtutes kasutatavad spetsiaalsed sõelumismenetlused. Kaebuse vastvõetavuse kohta otsuse tegemisel kontrollitakse üksnes seda, kas kaebus vastab formaalsetele nõuetele ja kas on kinni peetud kaebuse esitamise tähtajast. Haldusmenetluse seaduses artikkel 23 on sätestatud halduskohtutele esitatavaid kaebuseid käsitlevad miinimumnõuded. Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, võtab halduskohus kaebuse/avalduse vastu ja hakkab seda menetlema alles pärast templimaksu tasumist. Advokaadi kasutamine ei ole halduskohtumenetlustes kohustuslik. Menetluse pooled võivad oma huve kaitsta kohtus ise või teha seda esindajate kaudu. Halduskohus võib vaidlustatud haldusakti (mõnikord ka osa sellest) tühistada. Kohus võib samuti teha asjakohasele haldusasutusele ülesandeks toime pandud rikkumine heastada või täita muid kohtu korraldusi (haldusmenetluse seaduse artikkel 88). Halduskohus ei saa haldusakti muuta, kuid võib kohustada riigiasutust töötama välja (võtma vastu) uut haldusakti. Kohtu otsus võib sisaldada sellist uut haldusakti. Haldusmenetluse seadus ei sisalda keskkonnaasju käsitlevaid erieeskirju. Ette on nähtud võimalus taotleda riigi või muude avalike huvide, sealhulgas keskkonnaasjadega seotud huvide kaitsmist. Õigus pöörduda keskkonnaasjadega kohtu poole on tagatud Århusi konventsiooniga. Halduskohtu poole võivad pöörduda nii füüsilised kui ka juriidilised isikud. Prokuröril, haldusüksustel, riigikontrolli ametnikel, muudel riigi institutsioonidel ja asutustel, organisatsioonidel või füüsilistel isikutel on võimalik esitada kaebus ka riigi või muude avalike huvi kaitseks, kuid seda võimalust saab kasutada ainult seadusega ettenähtud juhtudel (haldusmenetluse seaduse artikkel 56). See on võimalik ka seoses keskkonnaküsimustega. Halduskohtud võivad samuti menetleda juhtumeid, mis on seotud üksteisest sõltumatute haldusasutuste vaheliste vaidlustega ja mis käsitlevad pädevust või õigusnormide rikkumist. See ei kehti üldkohtute pädevusse kuuluvate tsiviilvaidluste suhtes. Avalik-õiguslikud asutused ei saa oma haldusakte halduskohtus vaidlustada. Juhul kui õigusvastase haldusaktiga rikutakse avalikke huve, üksnes prokurör või muu isik seaduses sätestatud juhtudel, saab sellega. Tavaliselt ei ole kohtunikel õigust kohtuasja algatada. Tavaliselt ei ole kohtunikel õigust kohtuasja algatada, kuid kui kohtunikul on teavet kuritegeliku tegevuse kohta, on ta kohustatud teavitama sellest prokuröri (haldusmenetluse seaduse artikkel 109). Kui kohtuasi on algatatud, võib kohus n-ö aktiivselt menetluses osaleda, s.t taotleda tõendite esitamist, kutsuda tunnistajaid ja eksperte jne.
Kui isik leiab, et tema keskkonnaalane teabenõue on jäetud tähelepanuta, selle täitmisest on keeldutud ebaseaduslikult või sellele on antud ebapiisav vastus, on tal õigus algatada haldusvaidluste komisjonis läbivaatamismenetlus. Komisjoni poole võib kaebusega pöörduda ühe kuu jooksul alates teabe saamisest või ühe kuu jooksul alates kuupäevast, mil teave kättesaadavaks tehti. Komisjoni otsuse võib vaidlustada halduskohtus 20 päeva jooksul pärast otsuse saamist. Taotluse täitmisest keeldumise korral peab haldusasutus võtma vastu haldusõigusliku üksikakti, mis peab sisaldama poolte selgelt sõnastatud õigusi ja kohustusi ning konkreetset halduskorras kaebuse esitamise menetlust (artikkel 6 ja 8) avaliku halduse seaduse. Keeldumise põhjused tuleb esitada teabe taotlejale 14 päeva jooksul pärast seda, kui ametiasutus sai vastava taotluse (keskkonnateabele üldsuse juurdepääsu käsitlev määrus, mis on kiidetud heaks valitsuse resolutsiooniga nr 1175 (artikkel 19)). Teabenõude võib esitada kirjalikult või suuliselt. Teavet võidakse anda suuliselt, kui taotleja ei küsi kirjalikku vastust. Kirjalik teabenõue peab sisaldama järgmisi elemente:
taotletav teave;
Teabe edastamise vorm.
Taotleja ei pea oma huvi põhjendama. Juhul kui taotleja soovib, et teave tehtaks kättesaadavaks konkreetses vormis (sealhulgas koopiatena), teeb ametiasutus teabe kättesaadavaks soovitud kujul (keskkonnateabele üldsuse juurdepääsu käsitleva määruse artikkel 9 on sätestatud mõned erandid). Teave tehakse taotlejale kättesaadavaks 14 kalendripäeva jooksul pärast seda, kui ametiasutus taotluse sai. Seda tähtaega võib pikendada kuni 14 kalendripäeva võrra. Sellisel juhul tuleb enne asja halduskohtusse andmist esitada kaebus haldusvaidluste komisjonile. Kohtule tuleb kohtu vastava taotluse alusel esitada kogu teave. See teave võib mõjutada kohtu otsust. Ühena lahenditest võib kohus otsustada kaebuse rahuldada (teabenõue tuleb täita) ja tühistada vaidlustatud akti (või osa sellest) või teha asjakohasele haldusasutusele ülesandeks toime pandud rikkumine heastada või täita muid kohtu korraldusi (artikli 88 lõik 2) VÖÖRIHM). Kohus võib anda korralduse teabe avaldamiseks.
Haldusmenetlus on reguleeritud avalikku haldust käsitleva seadusega kõigis haldusõigusega seotud küsimustes, sealhulgas keskkonnaküsimustes. Keskkonnaküsimustes on peamiseks õigusaktiks keskkonnakaitseseadus. Muud keskkonnakaitset käsitlevad seadused ja õigusaktid võetakse vastu selle seaduse alusel. Keskkonnakaitseseadusega nähakse ette peamine majandustegevuse aluspõhimõte — luba. On palju eri lube (ehitusluba, keskkonnamõju hindamine, IPPC luba jt), mis on reguleeritud eriseaduste ja muude õigusaktidega (neis aktides on märgitud tingimused, kes vastutavad asutused, mõnikord ka menetlust käsitlevad erieeskirjad), kuid haldusmenetluste põhieeskirjad on sätestatud avalikku haldust käsitlevas seaduses. Kõrgema astme haldusasutusele haldusotsuse peale kaebuse esitamine võib olla kohustuslik võimalus (ainult seaduses sätestatud juhtudel) või alternatiivne võimalus (isik võib valida, kas esitada kaebus haldusasutusele või kohtule). Enne asja halduskohtusse andmist on võimalik esitada kaebus haldusvaidluste komisjonile. Esimeses astmes tehtud haldusotsused võib vaidlustada otse kohtus. Enne asja halduskohtusse andmist ei ole kohustuslik esitada kaebust haldusvaidluste komisjonile, välja arvatud seadusega sätestatud küsimustes. Juhul kui õigusnormides ei ole sätestatud erieeskirju selle kohta, et enne asja halduskohtusse andmist on vaja esitada halduskaebus, võib haldusotsused vaidlustada otse halduskohtus. Halduskohtud hindavad kõigi haldusotsuste protseduurilist ja sisulist õiguspärasust. Kohtud kontrollivad materiaalseid ja tehnilisi tõendeid ning arvutusi, kui neid peetakse otsusega seonduvateks. Haldusplaneeringute õiguspärasust kontrollivad halduskohtud. Kaebeõigust, tõendeid ja istungit käsitlevad eeskirjad või kohtuliku läbivaatamise ulatus ei ole keskkonnaküsimuste puhul spetsiifilised. Füüsilistel või juriidilistel isikutel on õigus esitada haldusakti peale kaebus (hagiavaldus) juhul, kui nende õigusi on rikutud. Seaduses sätestatud juhtudel on võimalik esitada kaebus eesmärgiga kaitsta riigi või muid avalikke huve (sealhulgas keskkonnahuve). Asutused, organisatsioonid ja rühmad võivad esitada kaebuse nende endi huve mõjutavate meetmete peale (olemasolu, vara, tegevus, käitamistingimused), samuti võivad nad taotleda nende kantud materiaalse ja moraalse kahju hüvitamist. Nad võivad samuti pöörduda kohtu poole eesmärgiga kaitsta nende esindatavate isikute avalikke huve, kui vaidlustatud meede neid huve kahjustab. Halduskohtuvaidlustes, nagu ka eraõiguslikes kohtumenetlustes, lasub tõendamiskohustus hagejal. Kuid halduskohtumenetluste suhtes kohaldatakse seda põhimõtet natuke leebemalt, eelkõige juhul, kui tõendusmaterjalid on ametiasutuse valduses, või siis vastutusega seotud küsimustes, kus tuginetakse teatavatele presumptsioonidele, mistõttu kaebuse esitaja ei pea tõendama tema väidetud süü olemasolu, vaid hoopis ametiasutus peab tõendama, et ta ei ole eksinud. Pidades silmas menetluse uurivat laadi, aitab märkimisväärset uurimispädevust omav halduskohtunik tegelikult olulisel määral kaasa asjaolude kindlakstegemisele. Vajaduse korral võib ta nõuda dokumentide edastamist või jätkata ise teatavaid uurimistoiminguid, vaadates vahetult läbi akte või dokumente, külastades asukohti, osaledes aruteludel või tutvudes eksperdiarvamustega. Kohtunikud peavad tõendite kogumises aktiivselt osalema. Haldusmenetluse seaduse artikli 8 lõik 1 on sätestatud põhimõte, et menetlus toimub avaliku istungina.
Halduskohtu kohtunik võib haldusakti täielikult läbi vaadata. Haldusakt (või osa sellest) tuleb tühistada, kui see on:
õigusvastane, s.t akt on sisu poolest vastuolus kõrgemal asuvate õigusaktidega;
õigusvastane, sest selle võttis vastu ametiasutus, kellel puudus selleks pädevus;
õigusvastane, sest akt võeti vastu kehtestatud põhilisi menetlusnorme eirates, eelkõige rikkudes eeskirju, mille eesmärk on tagada kõigi asjaolude objektiivne hindamine ja otsuse õiguspärasus. Vaidlustatud akti (või selle osa) võib tühistada ka muudel alustel, mida halduskohus peab asjakohasteks (haldusmenetluse seaduse artikkel 89).
Keskkonnamõju eelhindamist ja keskkonnamõju hindamise (KMH) ulatuse määramist käsitlevad otsused on haldusotsused ja neid saab kohtus läbi vaadata. Kaebeõigust, tõendeid ja istungit käsitlevad eeskirjad või kohtuliku läbivaatamise ulatus ei ole nende juhtumite korral spetsiifilised. KMHd käsitlev lõplik otsus on samuti haldusotsus ja seda saab kohtus läbi vaadata. Halduskohtud hindavad kõigi haldusotsuste protseduurilist ja sisulist õiguspärasust. Kohtud kontrollivad materiaalseid ja tehnilisi tõendeid ning arvutusi, kui neid peetakse otsusega seonduvateks. Kontrollitakse keskkonnamõju uuringut, sest see on protseduurilise õiguspärasuse peamine aspekt. Nõue, et kaebeõiguse saamiseks peab isikul olema õigustatud huvi, on kaebuse vastuvõetavuse peamine tingimus. Halduskohtus kaebeõiguse saamiseks ei pea isik olema osalenud KMH menetluse raames avaliku konsulteerimise etapis ega esitanud märkusi. Asjaomasel üldsusel on õigus esitada kaebus (hagiavaldus) KMHd käsitleva haldusakti peale eesmärgiga kaitsta avalikke huve (kavandatava majandustegevuse keskkonnamõju hindamist käsitleva seaduse artikkel 15). KMH menetluste suhtes ei kohaldata erieeskirju. Esialgne õiguskaitse on kättesaadav seoses kõigi haldusasjadega. Haldusmenetluse seaduse artikkel 71 kohaselt võib kohus või kohtunik menetlusosaliste põhjendatud avalduse alusel või omal algatusel võtta meetmeid nõude tagamiseks. Nõude võib tagada menetluse mis tahes etapis, kui nõude tagamiseks ajutiste meetmete võtmata jätmine võib takistada kohtuotsuse täitmist või ei võimalda otsuse täitmisele pööramist. KMH menetluste suhtes ei kohaldata erieeskirju. Halduskohtud võivad läbi vaadata kõiki haldusotsuseid. Halduskohtud võivad samuti läbi vaadata IPPC otsuseid ja muid lube käsitlevaid otsuseid. Kaebeõigust, tõendeid ja istungit käsitlevad eeskirjad või kohtuliku läbivaatamise ulatus ei ole nende juhtumite korral spetsiifilised. Halduskohtud hindavad IPPC otsuste protseduurilist ja sisulist õiguspärasust ning kõigi haldusotsuste õiguspärasust. Kohtud peavad samuti uurima materiaalseid ja tehnilisi tõendeid ning arvutusi ja IPPC dokumente, kui neid elemente peetakse otsusega seonduvateks. Halduskohtus kaebeõiguse saamiseks ei pea isik osalema IPPC menetluse raames avaliku konsulteerimise etapis ega esitama märkusi. Asjaomasel üldsusel on õigus esitada kaebus (hagiavaldus) IPPCd käsitleva haldusakti peale eesmärgiga kaitsta avalikke huve (IPPC lubade andmist, uuendamist ja tühistamist käsitlevate eeskirjade artikkel 87; eeskirjad on heaks kiidetud Leedu keskkonnaministeeriumi 80. aasta määrusega nr 2002). Haldusmenetluse seaduse artikkel 71 kohaselt võib kohus või kohtunik võtta meetmeid nõude tagamiseks. IPPC menetluste suhtes ei kohaldata erieeskirju.
Keskkonnakaitseseaduse artikli 7 lõik 8 kohaselt on asjaomasel üldsusel — ühel või mitmel füüsilisel või juriidilisel isikul — õigus esitada kohtule hagi ja:
nõuda, et karistataks keskkonda ohustanud isikuid ja neid ametnikke, kelle otsustega on rikutud hagejate õigusi või huve;
võtta asjakohaseid meetmeid keskkonnakahju vältimiseks või minimeerimiseks või algse keskkonnaseisundi taastamiseks.
Juriidilised ja füüsilised isikud, kes põhjustavad keskkonnakahju, peavad hüvitama kogu kahju ja peavad võimaluse korral taastama algse keskkonnaseisundi (keskkonnakaitseseaduse artikkel 32). Hagi esitamise õigus on järgmistel isikutel:
juriidilistel ja füüsilistel isikutel, kelle tervist, vara või huve on kahjustatud;
keskkonnaministeeriumi ametnikel või muudel ametnikel, kui on kahjustatud riigi huve (artikli 33 lõik 1) Keskkonnakaitseseadusega).
Juriidilistel isikutel lasub nende süüst olenemata tsiviilvastutus, mis tahes keskkonnakahju või sellise kahju tekkimise oht, mis tuleneb nende majandustegevuse (artikli 34 lõik 2) Keskkonnakaitseseadusega). Ametiasutuste (riigi või kohaliku omavalitsuse asutused) otsuste või tegevusetuse peale võib keskkonnakaitsega seotud hagid esitada otse halduskohtule. Halduskohus võib vaidlustatud haldusakti (või selle osa) tühistada või näha ette, et ametiasutus peab toime pandud rikkumise heastama või täitma muid kohtu korraldusi. Halduskohus võib kaebuse (hagiavalduse) rahuldada ja mõista ametiasutuselt välja hüvitise õigusvastase tegevusega põhjustatud kahju eest. Riikliku maksuameti teostatud tehakse keskkonnakaitsega vabariigi valitsus, keskkonnaministeerium, keskkonnakaitseamet, piirkondlikud keskkonnakaitse osakonnad, muud spetsiaalsed riiklikud ametiasutused (nt riigi Piirkondlik planeerimis- ja ehitusinspektisoon, ettevõtted, riigi kaitstud alad, rahvuspargid direktoraadid) ja kohalikud omavalitsused. Haldusmenetlus on reguleeritud avalikku haldust käsitleva seadusega kõigis haldusõigusega seotud küsimustes. Keskkonnaasjade jaoks ei ole kehtestatud erieeskirju. Haldusmenetlus tuleb lõpule viia ja selle kohta tuleb teha otsus 20 tööpäeva jooksul alates menetluse alustamisest. Seda tähtaega võib pikendada kuni 10 tööpäeva võrra (avalikku haldust käsitleva seaduse artikkel 31). Isikul on õigus esitada haldusasutuse poolt haldusmenetluse kohta tehtud otsuse peale kaebus omal valikul kas haldusvaidluste komisjonile või halduskohtule kooskõlas õigusaktides sätestatud menetlusega (avalikku haldust käsitleva seaduse artikkel 36). Halduskohus võib pädeva ametiasutuse tehtud otsuse (või selle osa) tühistada või näha ette, et ametiasutus peab toime pandud rikkumise heastama või täitma muid kohtu korraldusi (haldusmenetluse seaduse artikkel 88). Keskkonnavastutusega seotud juhtumite menetlemiseks halduskohtutes ei ole kehtestatud erieeskirju. Neid juhtumeid menetlevad üldkohtud. Võimalus nõuda kahju hüvitamist on artikkel 32-34 ette nähtud keskkonnakaitseseadusega. Keskkonnavastutuse jõustamiseks on mitu võimalust. Iga selline võimalus on seotud konkreetsete tingimustega. Keskkonnakahju korral võib isik paluda pädeval ametiasutusel meetmeid võtta. Pädeva ametiasutuse otsuse peale võib esitada kaebuse halduskohtule. Juriidilised ja füüsilised isikud, kelle tervist, vara või huve on kahjustatud, võivad pöörduda kahjunõudega otse üldkohtute poole. Pädevad ametiisikud võivad esitada selliseid nõudeid, kui on kahjustatud riigi huve.
Keskkonnaasjade suhtes võidakse kohaldada kõiki üldkohtu menetlusi — halduskohtu-, tsiviilkohtu- või kriminaalmenetlusi. Selles valdkonnas ei ole kehtestatud erieeskirju. Leedu parlament nimetab ametisse parlamentaarse ombudsmani. Tegemist on riigiametnikuga, kes kaitseb inimõigusi ja vabadusi, uurib kaebusi ametiseisundi kuritarvitamise või ametnike bürokraatia kohta ja otsib võimalusi avaliku halduse parandamiseks. Isikul on õigus esitada kaebus parlamentaarsele ombudsmanile seoses ametiseisundi kuritarvitamise või ametnike bürokraatiaga, kui isik leiab, et tema õigusi ja vabadusi on seeläbi rikutud (artikkel 5, 13 (1) (parlamentaarset ombudsmani käsitleva seaduse). Uurimise lõpus teeb parlamentaarne ombudsman järgmise otsuse:
tunnistab kaebuse põhjendatuks;
jätab kaebuse rahuldamata;
lõpetab kaebuse uurimise (artikli 22 lõik 1) (parlamentaarset ombudsmani käsitleva seaduse).
Institutsioon ja asutus või ametnik, kellele ettepanek (soovitus) on adresseeritud, peab ettepanekut (soovitust) uurima parlamentaarse ombudsmani ja teatama ombudsmanile uurimise tulemused (artikli 20 lõik 3) (parlamentaarset ombudsmani käsitleva seaduse). Prokuratuuriseaduse kohaselt on prokuratuur valitsusasutus, mida juhib riigi peaprokurör. Prokuratuur koosneb riigiprokuratuurist ja territoriaalsetest prokuratuuridest (piirkondlikud prokuratuurid ja ringkonnaprokuratuurid). Kõik prokuratuurid kaitsevad avalikke huve, sealhulgas keskkonnaasjades. Prokuratuuriseaduse artikkel 19 on avalike huvide kaitse igakülgselt reguleeritud. Riigi keskkonnakaitse eest vastutavaid institutsioone, sealhulgas keskkonnaministeerium, keskkonnakaitseamet, piirkondlikud keskkonnakaitse osakonnad ja muud spetsiaalsed riiklikud ametiasutused (nt riigi Piirkondlik planeerimis- ja ehitusinspektisoon, ettevõtted, riigi kaitstud alad, rahvuspargid direktoraadid ja kohalikud omavalitsused) saaksid algatada kohtuasja halduskohtus avaliku huvi kaitseks. Mõnel territoriaalsel politseiasutusel on eriosakond keskkonnaalaste õigusrikkumiste menetlemiseks (nt riigi pealinnas Vilniuses). Teistes territoriaalsetes politseiasutustes on keskkonnaalaste õigusrikkumiste uurimisega tegelevad politseiametnikud. Nemad on pädevad uurima kriminaalasju ja haldusõiguserikkumisi. Kriminaalmenetluse seadustikus on sätestatud, milliste Leedu Vabariigi karistusseadustiku kohaste juhtumite korral saab algatada kriminaalmenetluse, kui kannatanu või tema seaduslik esindaja on esitanud kaebuse (kriminaalmenetluse seadustiku artikkel 407). Neil juhtudel kohtueelset menetlust ei toimu. Keskkonnaasjades ei ole olemas näidisjuhtumeid. On mitu võimalust halduskohtule hagi esitamiseks haldusalase tegevusetuse või ebaseadusliku tegevuse korral:
hagi õigusvastase haldusotsuse tühistamiseks;
hagi eesmärgiga kohustada haldusasutust haldusotsust tegema;
hagi ametiasutuselt kahjuhüvitise nõudmiseks, kui saab tõendada, et kahju põhjustas asjaomane tegevusetus või ebaseaduslik tegevus.
On võimalik esitada kaebus ka eesmärgiga kaitsta riigi või muid avalikke huve Prokuröril, haldusüksustel, riigikontrolli ametnikel, muudel riigi institutsioonidel ja asutustel, organisatsioonidel või füüsilistel isikutel, kuid seda võimalust saab kasutada ainult seadusega ettenähtud juhtudel (haldusmenetluse seaduse artikkel 56).
Haldusmenetluse seaduse kohaselt võib iga huvitatud isik pöörduda kohtu poole oma rikutud või vaidlustatud õiguse ja seaduslike huvide kaitseks. Igaüks, kes vaidlustab haldusakti, peab tõendama konkreetset huvi selle akti tühistamise vastu. Halduskohtus on vastuvõetavad ainult sellised taotlused, mis on esitatud isiku rikutud õiguste või kaitseõiguste kaitsmiseks (haldusmenetluse seaduse artikkel 5). Neid peamisi eeskirju kohaldatakse eri liiki menetluste ja erinevate menetlusosaliste suhtes. Siiski on võimalik esitada kaebus ka eesmärgiga kaitsta riigi või muid avalikke huve. Nimetatud menetlusosalised on prokurörid, haldusüksused, riigikontrolli ametnikud, muud riigi institutsioonid ja asutused, organisatsioonid või füüsilised isikud. Kuid seda võimalust saab kasutada ainult seadusega ettenähtud juhtudel (haldusmenetluse seaduse artikkel 56). Näiteks keskkonnakaitseseaduse artikli 7 lõik 8 kohaselt on asjaomasel üldsusel — ühel või mitmel füüsilisel või juriidilisel isikul — õigus esitada kohtule hagi. Seega, kui esitatakse kaebus keskkonnakaitse valdkonna avalike huvide kaitsmise eesmärgil, peaks see kaebus olema vastuvõetav, sest selle esitamise võimalus on ette nähtud keskkonnakaitseseadusega. Seda põhimõtet järgitakse kõigi asjade puhul (mitte ainult keskkonnaasjades). Mõnikord on täiendavate õigusnormidega ette nähtud, kellel ja millistes asjades on õigus kohtu poole pöörduda, näiteks KMHd ja IPPCd käsitlevate juhtumite korral. Kavandatava majandustegevuse keskkonnamõju hindamist käsitleva seaduse artikkel 15 on sätestatud võimalus, mille kohaselt on asjaomasel üldsusel õigus esitada kohtule hagi seoses KMHga. IPPC lubade andmist, uuendamist ja tühistamist käsitlevate eeskirjade artikkel 87 (eeskirjad on heaks kiidetud Leedu keskkonnaministeeriumi 80. aasta määrusega nr 2002) on ette nähtud asjaomase üldsuse võimalus esitada kohtule hagi seoses IPPCga. On olemas täiendavad eeskirjad, mis käsitlevad asjaomase üldsuse võimalust esitada kohtule hagi seoses KMHga (keskkonnamõju hindamist käsitleva seaduse artikkel 15 kavandatava majandustegevuse (artikkel 87) ja IPPCga eeskirjad andmist, uuendamist ja tühistamist IPPC lubade kohta, mis on heaks kiidetud Leedu keskkonnaministeeriumi 2002. aasta määrusega nr 80)). Puudub actio popularis’t Leedus. Leedus ei saa kasutada actio popularis’t (õigust esitada hagi avalike huvide kaitseks). Ombudsman ei saa esitada halduskohtule hagi haldusõigusliku üksikotsuse peale, kuid ta võib pöörduda halduskohtu poole taotlusega uurida valitsusasutuste või kohaliku omavalitsuse asutuste vastu võetud õigusnormide õiguspärasust. Ombudsman võib soovitada, et prokurör pöörduks kohtu poole kooskõlas avalike huvide kaitset käsitlevas seaduses sätestatud menetlusega. Prokurör saab kaitsta avalikke huve halduskohtutes. Muudel valitsusasutustel on halduskohtus kaebeõigus kas juhul, kui hagi esitamine või kohtus kostjana esinemine on asutuse enda huvides, või juhul, kui asutus kaitseb avalikke huve. On kehtestatud täiendavad eeskirjad, milles käsitletakse füüsiliste isikute / valitsusväliste organisatsioonide kaebeõigust ja õiguskaitse kättesaadavust keskkonnaasjades seoses KMH ja IPPC menetlustega.
Pooled võivad halduskohtutes oma huve esindada ise või teha seda esindajate kaudu. Halduskohtutes on advokaadi kasutamine kohtumenetlustes (sealhulgas keskkonnaasjades) kohustuslik. Advokaadi osalemine on kohustuslik ka kassatsioonikohtus (Leedu ülemkohus) (nt keskkonnakahju tekitamisega seotud juhtumite või kriminaalasjade korral). Pooltel ja/või nende esindajatel peab apellatsioonikohtus esindamiseks olema õigusteaduste kraad. Üldiselt on kõigis üldise pädevusega kohtutes toimetatavate kriminaalmenetluste raames nõutav advokaadi osalemine. Leedus on olemas keskkonnaasjadele spetsialiseerunud advokaadibürood (tavaliselt suurimad advokaadibürood). Advokaatide nimekirjadega on võimalik tutvuda järgmiste veebisaitide vahendusel:
Leedus on mitu valitsusvälist organisatsiooni, kelle eesmärk on kaitsta avalikke huve keskkonnaasjades, näiteks Leedu Looduse Fond ja Leedu Roheliste Liikumine. 2004. aastal loodi Leedu keskkonnakoalitsioon. Selles on 9 liiget praegu koalitsiooni.
Pooled ja teised isikud esitavad menetluse tarvis tõendeid. Pooled peavad tõendama asjaolusid, millel nende hagi ja vastuväited põhinevad. Haldus- ja tsiviilkohtumenetluses hõlmavad tõendid järgmist: poolte ja kolmandate isikute selgitused (esitatakse kas vahetult või esindajate kaudu), tunnistajate ütlused, kirjalikud tõendid, esemelised tõendid, uurimiste tulemused, eksperdiarvamused. Pooled ja teised menetlusosalised esitavad tõendid kohtule. Vajaduse korral võib kohus lubada neil isikutel esitada isiku taotluse korral või kohtu omal algatusel täiendavaid tõendeid. Kohus võib nõuda vajalikke dokumente või taotleda andmeid ametiisikutelt. Tsiviilkohtumenetluses on kohtul õigus koguda tõendeid omal algatusel ainult seaduses sätestatud erandjuhtudel, näiteks perekonnaasjades ja tööõigusega seotud asjades. Kohus võib samuti nõuda ja saada tõendeid vastaspoolelt või vastaspoole taotluse korral kolmandatelt isikutelt. Kohtule esitatud tõenditel ei ole eelnevalt kindlaksmääratud kaalu. Kohus hindab tõendeid oma sisemiste veendumuste kohaselt, tuginedes asjaolude põhjalikule, igakülgsele ja objektiivsele hindamisele kooskõlas õigusnormidega, samuti õigluse ja mõistlikkuse põhimõtetega. Halduskohtumenetluses võivad pooled esitada uusi tõendeid kuni asja sisulise arutamise lõpuni. Kohtunikud peavad aktiivselt osalema tõendite kogumises ja juhtumi kõigi oluliste asjaolude kindlaksmääramises ning nad peavad neid tõendeid ja asjaolusid igakülgselt ja objektiivselt hindama. Tsiviilkohtumenetluses võivad pooled esitada uusi tõendeid, kuni asja sisulise arutamise ettevalmistamine on lõpule viidud. Tsiviilkohtumenetluses on kohtul õigus koguda tõendeid omal algatusel ainult seaduses sätestatud erandjuhtudel, näiteks perekonnaasjades või tööõigusega seotud asjades. Pooled võivad koos muude tõenditega esitada kohtule eksperdiarvamusi. Erialased selgitused, arvamused või järeldused, mille menetlusosalised on kogunud omal algatusel, ei ole aktsepteeritavad eksperdiarvamusena. Neid käsitatakse osana kirjalikest tõenditest. Kohus otsustab omal algatusel või poolte taotluse alusel, kas kasutada menetluse raames eksperdi abi. Tavaliselt kutsutakse ekspert läbi vaatama teatavaid asjaga seoses esile kerkivaid küsimusi, kui kohus vajab spetsiaalseid teaduslikke, meditsiinilisi, kunstialaseid, tehnilisi või professionaalseid teadmisi. Eksperdiarvamustel, nagu ka muudel tõenditel, ei ole kohtu jaoks eelnevalt kindlaksmääratud kaalu. Need ei ole kohtunike jaoks siduvad.
Kohtule haldusotsuse peale esitatud apellatsioonil või hagil ei ole otsuse täitmist peatavat toimet. Ainult kohtul on õigus peatada haldusotsuse täitmine, kohaldades ajutisi meetmeid. Tavaliselt saab haldusotsused pärast nende vastuvõtmist (jõustamist) viivitamata täitmisele pöörata, olenemata otsuse vaidlustamisest. Ainult kohtul on õigus kohaldada ajutisi meetmeid. Kui valitsus või kohalik omavalit sus on võtnud vastu haldusotsuse õigusakti vormis, on selle jõustamine seotud otsuse avaldamisega ametlikus väljaandes või muu kuupäevaga, mille võib õigusaktiga ette näha. Keskkonnaasjadega seotud kohtumenetluste raames antava esialgse õiguskaitse jaoks ei ole ette nähtud erieeskirju. Nõude võib tagada menetluse mis tahes etapis, kui nõude tagamiseks ajutiste meetmete võtmata jätmine:
A võib takistada kohtuotsuse täitmist; või
b) ei võimalda otsuse täitmisele pööramist.
Ajutiste meetmete võtmise taotlus tuleb esitada enne asja sisulise arutamise algust. Praktika kohaselt Leedu riigi halduskohtule, kui kohus ajutiste meetmete võtmist käsitlevate otsuste vastuvõtmise protsessi (leedu keeles nimetatakse neid nõude tagamise meetmed”), tuleb esialgselt arvestatud nõude laad (et) taotletakse, nõude põhjendamiseks esitatud õigusi, anti vaidlustatud akt, ja nende õiguste tegeliku realiseerimiseni. Alles siis saab kohus otsustada, kas ajutiste meetmete taotlemine on taotluse asjaolusid arvesse võttes asjakohane eesmärgi saavutamiseks ning kas sellega rikutaks proportsionaalsuse põhimõtet või poolte huvide ja avalike huvide tasakaalu. Õigluse põhimõtte kohaselt peab kohus ajutiste meetmete võtmist käsitleva taotluse kaalumisel vastama küsimusele, kas ajutiste meetmetega aidatakse tegelikult taastada varasem õiguslik olukord juhul, kui põhinõue rahuldatakse. Nõude tagamise taotlus on vastuvõetav ainult juhul, kui põhinõue on vastuvõetav. Ei ole võimalik taotleda ajutiste meetmete võtmist ilma haldusakti või haldusalase tegevusetuse vaidlustamiseta. Puudub nõue, et enne ajutise meetme isikule võimaldamist peab isik võtma kahju hüvitamise kohustuse. Esialgset õiguskaitset käsitlevat kohtuotsust on võimalik vaidlustada. Sellel ei ole siiski peatavat toimet ja kohus võib menetlust jätkata (artikli 71 lõik 5) VÖÖRIHM).
Halduskohtu poole pöördumise korral peab kaebuse esitaja tasuma kohtukulud. On siiski kehtestatud erandid seoses kohtuasjadega, mis on seotud riigi või muude avalike huvide kaitsmisega või siis õigusvastase tegevuse või tegevusetusega tekitatud materiaalse või moraalse kahju hüvitamisega näiteks avaliku halduse valdkonnas. Muud kohtuvaidlustega seotud kulud hõlmavad järgmist:
tunnistajatele, ekspertidele ja eksperdiorganisatsioonidele makstavad tasud;
istungi toimumise aja ja koha ajakirjanduses avaldamisega seotud kulud;
kohtu asukohas majutusega seotud kulud;
muud vajalikud ja mõistlikud kulud.
Tsiviilkohtu poole pöördumise korral peab kohtukulud tasuma kaebuse esitaja. Kehtestatud on erandid seoses kohtuasjadega, mis käsitlevad isikukahju või surma põhjustamisega tekitatud materiaalse või moraalse kahju hüvitamist või avalike huvide kaitsmist prokuröri, ametiasutuste või muude isikute taotluse alusel. Muud kohtuvaidlustega seotud kulud hõlmavad järgmist:
tunnistajatele, ekspertidele, ametiasutustele ja tõlkidele makstavad tasud ning kohapealsete kontrollide kulud;
kostja otsimise kulud;
dokumentide kättetoimetamise kulud;
kohtuotsuste täitmisele pööramise kulud;
eestkostja töötasuga seotud kulud;
advokaatide või nende assistentide kulud;
esialgse õiguskaitse taotlusega seotud kulud;
Haldusmenetluse seaduse kohaselt tuleb iga kaebuse (hagiavalduse) eest tasuda halduskohtumenetluse korral templimaksu summas 100 Leedu litti (välja arvatud erandite kohaldamise korral). Kohtuotsuse läbivaatamise taotluse esitamise korral tuleb maksta templimaksu, mis moodustab 50 % summast, mis tuleb maksta esimese astme kohtule kaebuse (hagiavalduse) esitamisel. Tsiviilkohtumenetluse kohaselt kehtivad rahaliste nõuetega seotud vaidluste puhul järgmised templimaksud:
Nõude summa
Templimaks
kuni 100 000 Leedu litti
3 % nõude summast + indekseerimine (minimaalselt võib templimaks olla 50 Leedu litti).
kuni 300,000 Leedu litti
3,000 Leedu litti + 2 % nõude summa sellest osast, mis ületab 100,000 Leedu litti + indekseerimine
üle 300,000 Leedu litti
7,000 Leedu litti + 1 % nõude summa sellest osast, mis ületab 30,000 Leedu litti + indekseerimine (maksimaalselt võib templimaks olla 30,000 Leedu litti).
Apellatsioonide, kassatsioonkaebuste ja teistmisavalduste korral tuleb tasuda sama suur templimaks. Eksperditasude ja muude menetlusega seotud kulude, välja arvatud advokaaditasude ja ajutiste meetmete taotlemisega seotud kulude kindlaksmääramine on reguleeritud valitsuse 344. aasta resolutsiooniga nr 2002. On olemas justiitsministri ja advokatuuri esimehe soovitus advokaaditasude kohta (justiitsministeeriumi 1. aasta määrus nr 85R-2004). Tasu soovituslikud ülemmäärad on arvutatud koefitsiendi abil, mis põhineb Leedu valitsuse heakskiidetud igakuise töötasu alammääral. Alates 1. august 2012 on igakuise töötasu alammäär (miinimumpalk) 850 Leedu litti. Näiteks tunniajalise kohtus esindamise korral on koefitsient 0,15. Õigusabiga seotud advokaaditasude kindlaksmääramine on reguleeritud valitsuse 60. aasta resolutsiooniga nr 2001. Nende advokaatide tasu, kes osutavad pidevalt teisest õigusabi, on 8.18 miinimumpalka kuus. Nende advokaatide tasu, kes ei osuta pidevalt teisest õigusabi, on 0,05 miinimumpalka tunnis. Haldus- ja tsiviilkohtumenetluste vahel teatavad erinevused. Halduskohtumenetluse raames ei ole esialgse õiguskaitse või ajutiste meetmete korral vaja esitada tagatist (võtta kahju hüvitamise kohustust) — seda ei ole haldusmenetluse seadusega ette nähtud. Tsiviilkohtumenetluse raames tuleb seoses ajutise meetme kohaldamise taotlusega maksta maksu ainult juhul, kui taotlus esitatakse enne hagi esitamist. Sellisel juhul peab taotluse esitaja maksma poole sellest templimaksu summast, mis kuulub maksmisele potentsiaalse hagi esitamise korral. Tsiviilkohtumenetluse seadustikus on sätestatud kohtu õigus nõuda esialgse õiguskaitse taotlejalt tagatist. Tagatise eesmärk on kindlustada kostja tema suhtes võetud ajutiste meetmete tulemusel kantud kahju vastu. Tagatiseks võib olla ka panga garantii. Tagatise summa sõltub konkreetsest juhtumist ja seda on raske üldiselt hinnata. Üldreegel on, et kaotanud pool kannab kõik kulud, sealhulgas algse kohtumenetlusega seotud templimaksud ja kulud. Kaotanud pool on samuti kohustatud hüvitama võitnud poole kulud. Templimaks, kirjavahetuse kulud, eksperditasud ja muud kulud tasutakse tavaliselt täies ulatuses. Kohtumenetluse ajal õigusesindamisega seotud kulusid vähendatakse seevastu vastavalt justiitsministri ja advokatuuri esimehe soovitusele. Tegemist on siiski vaid soovituslike summadega ja need sõltuvad kohtumenetluse keerukusest, kohtuasjaga seotud materjalidest ja muudest teguritest. Sellest olenemata vähendavad riigi kohtud enamiku tsiviil- ja halduskohtumenetluste raames poolte taotletavaid õigusabikulusid vastavalt soovituslikele määradele ja lähtuvalt mõistlikkuse põhimõttest.
Puuduvad erieeskirjad keskkonnaasjadega seotud kohtukulude kohta. Halduskohus võtab kaebuse/hagiavalduse vastu ja hakkab seda menetlema alles pärast seaduses sätestatud templimaksu tasumist. Templimaksu ei pea haldusmenetluse seaduse artikkel 40 kohaselt tasuma järgmistel juhtudel:
kaebused/hagid, mis on seotud juhtumitega, kus ametiasutused on viivitanud nende pädevusse kuuluvate toimingute tegemisega;
pensionide määramine või sellest keeldumine;
valimisseaduse ja referendumit käsitleva seaduse rikkumine;
riigiametnike ja kohalike omavalitsuste töötajate kaebused, mis käsitlevad asutusesiseseid suhteid;
füüsilisele isikule või organisatsioonile õigusvastase haldusalase tegevuse/tegevusetusega põhjustatud kahju hüvitamine ning
kaebused, mille eesmärk on kaitsta avalikke huve, ja mõned muud kaebused/hagid.
Leedus on võimalik saada õigusabi. Kehtiv õigusabisüsteem on reguleeritud õigusabi seadusega. Õigusabi jaguneb esmaseks ja teiseseks õigusabiks. Esmane õigusabi hõlmab õigusalase teabe andmist ja õigusalaseid konsultatsioone väljaspool kohtumenetlust ning see on kättesaadav kõigile Leedu ja ELi kodanikele ning välismaalastele nende rahalisest olukorrast olenemata. Teisene õigusabi hõlmab menetlusdokumentide ettevalmistamist, kohtus esindamist ning templimaksu ja muude menetluskulude tasumisest vabastamist. Teisese õigusabi kättesaadavus sõltub isiku varalisest olukorrast ja sissetulekust ning teisese õigusabiga võidakse katta 50-100 % kõigist menetluskuludest. Teatavad isikute rühmad (s.t sotsiaaltoetuste saajad) võivad saada õigusabi nende sissetulekust olenemata. Õigusabi antakse justiitsministeeriumi alluvusse kuuluvate eriteenistuste kaudu. Õigusabi andmisest keeldumine võidakse vaidlustada halduskohtus. Õigusabi võidakse anda ka keskkonnaasjades. Selle kohta erieeskirjad puuduvad. Õigusabi andmine sõltub ressursside, kodakondsuse, elukoha ja vastuvõetavusega seotud nõuete täitmisest. Teil on õigus saada esmast või teisest õigusabi, kui te olete Leedu kodanik, ELi kodanik või Leedus või mõnes muus ELi riigis seaduslikult elav välismaalane. Õigusabi antakse juhul, kui hagi ei ole ilmselt vastuvõetamatu või alusetu. Teisese õigusabi andmisel kehtib lisatingimus, et menetlusosalise varade väärtus ja aastane sissetulek ei tohi ületada Leedu Vabariigi valitsuse kehtestatud määrasid. Õigusabi andmist valitsusvälistele organisatsioonidele ei ole ette nähtud. Leedus ei paku advokaadibürood tasuta (pro bono) õigusalast nõustamist. Kõik õiguskliinikud tegelevad ka keskkonnaasjadega. Puuduvad ainult keskkonnaasjadele spetsialiseerunud õiguskliinikud. Need õiguskliinikud on järgmised:
Vilniuse Ülikooli õiguskliinik — http://www.teisesklinika.lt
Õiguskliinik Mykolas Romerise nimeline ülikool: http://www.mruni.eu/lt/universitetas/fakultetai/teises_fakultetas/teisines_pagalbos_centras/apie_centra/
Õiguskliinikud vastutavad esmase õigusabi andmise eest. Esmast õigusabi annavad ka kohalikud omavalitsused ja mitmes linnas (Kaunas, Klaipėda, Šiauliai, Druskininkai jt) tegutsevad justiitsministeeriumi teabebürood.
Teisest õigusabi antakse 5 eriteenistuste kaudu (asuvad Vilniuses, Kaunases, Klaipėdas, Panevėžyses ja Šiauliais) justiitsministeerium. Olemas on keskkonnaorganisatsioonid, kes vastutavad keskkonna kaitsmise eest Leedus. Üldsus võib nende organisatsioonide poole pöörduda. Olemas on mõned organisatsioonid, kes annavad tasuta õigusalast nõu interneti vahendusel. Leedus ei ole spetsialiseerunud keskkonnaadvokaate, kes annaksid üldsusele tasuta nõu.
Haldusasutus peab haldusmenetluse lõpule viima ja selle kohta otsuse tegema 20 tööpäeva jooksul alates menetluse alustamisest. Haldusmenetluse algatanud ametiasutus võib seda ajavahemikku pikendada kuni 10 tööpäeva võrra, kui objektiivsetel põhjustel ei saa haldusmenetluses, lõpule viidud seatud tähtaja jooksul. Isikule teatatakse haldusmenetluse tähtaja pikendamisest kirjalikult või e-kirja teel (kui kaebus on esitatud e-kirja teel) ja sellise pikendamise põhjustest (avalikku haldust käsitleva seaduse artikkel 31). Halduskohus võib algatada ametiasutuse vastutusele võtmise menetluse, kui haldusasutus ei võta otsust vastu ettenähtud tähtaja jooksul ja selle tulemusena on kaebuse esitaja kahju kannatanud. Mitmes valdkonnas on selle seadusega ette nähtud vaikiva nõustumise kord. Haldusasutuse vaikimist seaduses sätestatud tähtaja jooksul käsitatakse vaikiva nõusoleku andmisena. Seadusega ei ole ette nähtud spetsiaalseid tähtaegu keskkonnaasjadega seotud kohtumenetluste jaoks. Kohaldatakse üldreegleid. Tavaliselt peab haldusasjade kohtueelne ettevalmistamine olema lõpule viidud hiljemalt ühe kuu jooksul pärast kaebuse (hagiavalduse) esitamist. Halduskohtu menetlus tuleb lõpule viia ja esimese astme kohtu otsus tuleb teha hiljemalt kaks kuud pärast asja kohtuliku arutamise kuupäeva kindlaksmääramist, kui seaduses ei ole sätestatud lühemat tähtaega.
Kui see on asjakohane, võib kohtumenetluse tähtaega pikendada kuni ühe kuu võrra. Haldusasutuse normatiivaktide õiguspärasust käsitlevate juhtumite korral võib tähtaega pikendada kuni kolm kuud. Kohtuotsus tehakse ja avalikustatakse üldjuhul samal päeval pärast kohtuasja arutamist. Kohtuotsustega Haldusaktide õiguspärasusega ja muude keeruliste juhtumite puhul võib vastu võtta ja välja kuulutada hiljem, kuid mitte hiljem kui 10 päeva pärast asja kohtuliku arutamise lõpetamist (praktikas kasutatakse seda peaaegu kõikide juhtumite korral). Juhul kui on rikutud isiku õigust saada kohtuotsus mõistliku aja jooksul ja sellega on põhjustatud kahju, võib isik saada kahjuhüvitist. See võimalus on ette nähtud ametiasutuste põhjustatud kahju hüvitamist käsitleva seadusega.
Igaüks, kes vaidlustab haldusakti, peab tõendama konkreetset huvi selle akti tühistamise vastu. Haldusakti tühistamise eesmärgil esitatud hagi on vastuvõetav üksnes juhul, kui haldusaktil on õiguslikud tagajärjed — kui sellega rikutakse hageja õigusi ja kohustusi. Kohtu määrusega, mis tehakse ainult põhikohtuasjas tehtava otsuse kujundamise menetluse raames, või pelgalt teabega ei looda isikule õigusi või kohustusi ja sellist määrust või teavet ei saa halduskohtus vaidlustada. Kõiki neid üldreegleid kohaldatakse ka keskkonnaküsimustes. Keskkonnateabele juurdepääsu õigus on reguleeritud üldpõhimõttega, mis on sätestatud keskkonnakaitseseaduses ja rakendusmääruses, mis käsitleb üldsuse juurdepääsu keskkonnateabele ja mis on kiidetud heaks valitsuse 1175. aasta resolutsiooniga nr 1999. Halduskohtumenetlustes ei ole vaidluste alternatiivne lahendamine Leedus praegu eriti levinud. Halduskohtute värskeimast kohtupraktikast ilmneb siiski kavatsus kasutada vaidluste lahendamiseks kokkuleppemenetlust (ka keskkonnaasjades). Eriti ei kasutata vahendamist; Kuid põhimõte kogub Leedus üha enam kõlapinda.
. XV. On välismaalane,
Leedu põhiseaduse artikkel 29 on sätestatud põhimõte, et kõik kodanikud on seaduse ees võrdsed olenemata nende soolisest kuuluvusest, rassist, kodakondsusest, keelest, päritolust, sotsiaalsest staatusest, usutunnistusest, veendumustest või vaadetest. Seda põhiseaduse artiklit on laiendatud paljude seadustega. Haldusmenetluse seaduse artikkel 6 on sätestatud, et haldusasjades mõistavad kohut üksnes kohtud kooskõlas seaduse ja kohtu ees võrdse kohtlemise põhimõttega olenemata soolisest kuuluvusest, rassist, kodakondsusest, keelest, päritolust, sotsiaalsest staatusest, usutunnistusest, veendumustest või hoiakutest, tegevusest, elukohast ja muudest asjaoludest. Kohtutes tuleb kasutada ainult leedu keelt. Haldusmenetluse seaduse artikkel 9 on sätestatud, et halduskohtumenetluses tehakse otsused ja need avaldatakse leedu keeles. Kõik kohtule esitatavad dokumendid tuleb tõlkida leedu keelde. Kui isik ei räägi leedu keelt, on tal õigus kasutada tõlgi teenuseid. Tõlgi tasu makstakse riigieelarvest (haldusmenetluse seaduse artikkel 9).
Keskkonnakaitseseaduse artikkel 32 on sätestatud, et Leedu Vabariigi ja välisriikide juriidiliste ja füüsiliste isikute vahelised vaidlused lahendatakse Leedu Vabariigi seadustega ette nähtud korra kohaselt, kui Leedu Vabariigi sõlmitud välislepingutes ei ole sätestatud teisiti. Hagi saab olla vastuvõetav Leedu kohtus haldusmenetluse seaduses või tsiviilkohtumenetluse seaduses sätestatud tingimustel. Avaliku huvi mõiste ei ole piiriüleses kontekstis spetsiifiline. Kohaldatakse üldeeskirju (eriti seoses taotluste vastuvõetavusega lähtuvalt avalikust huvist). Leedu haldusõigusega on välisriigis elavatele füüsilistele isikutele ja välisriigi valitsusvälistele organisatsioonidele tagatud Leedus elavate või asuvate hagejatega võrdne juurdepääs halduskohtutes toimuvale kohtumõistmisele. ELi kodanik või Leedus või mõnes muus ELi riigis seaduslikult elav välismaalane võib saada õigusabi. Tsiviilasjades on võimalik kasutada kohtualluvust käsitlevat klauslit. See esitatakse lepingulise sättena, mille kohaselt pooled usaldavad vaidluse lahendamise kohtule, kellel tavaliselt selles küsimuses pädevus puudub. See võib olla seotud sisulise või territoriaalse pädevusega. Seda klauslit saab kasutada ainult lepingust tulenevate vaidluste korral. Samas ei tohi seda mehhanismi kasutada halduskohtutes menetletavate haldusvaidluste korral. Kohtualluvuse valimine võib olla võimalik välislepingute kontekstis.

matches: kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus


text:
Spordiharrastusele toetuse eraldamise kriteeriumid – Riigi Teataja
Spordiharrastusele toetuse eraldamise kriteeriumid
Spordiharrastusele toetuse eraldamise kriteeriumid - sisukord
§ 2 Spordinõukogu
§ 4 Spordiõppetoetuse eraldamise kriteeriumid
§ 5 Projektipõhise toetuse eraldamise kriteeriumid
§ 6 Tegevustoetuse eraldamise kriteeriumid
§ 7 Esindusvõistkonna toetuse eraldamise kriteeriumid
RT IV, 17.01.2019, 2
Vastu võetud 07.01.2019 nr 2
(1) Määrusega sätestatakse Rapla valla (edaspidi vald) eelarvest spordiharrastusele toetuse eraldamise kriteeriumid.
(2) Toetuse eraldamise eesmärgiks on soodustada ja luua tingimused spordi organiseeritud tegevuseks, harrastamiseks ja sportlikuks eluviisiks valla elanikele.
(3) Rapla Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) esitatud nõuetekohased taotlused vaatab läbi vallavalitsuse moodustatud spordinõukogu. Nõuetele mittevastavad taotlused jäetakse läbi vaatamata. Taotluste näidisvormid on kättesaadavad valla kodulehel.
(4) Lõppotsuse toetuse eraldamise ja suuruse kohta langetab vallavalitsus spordinõukogu ettepanekul.
§ 2. Spordinõukogu
(1) Spordinõukogu (edaspidi nõukogu) ülesandeks on valla eelarves spordiharrastuse toetuseks eraldatud vahendite jaotamisettepanekute tegemine vallavalitsusele.
(2) Nõukogu võib taotluste hindamisel kaasata eksperte või kasutada ekspertide hinnanguid.
Spordiharrastuse toetuse liigid on:
1) spordiõppetoetus;
3) tegevustoetus;
4) esindusvõistkonna toetus.
§ 4. Spordiõppetoetuse eraldamise kriteeriumid
(1) Spordiõppetoetus eraldatakse spordiklubile, millel on noorte treeningrühmad ja treenerid, kes omavad vähemalt Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku (edaspidi EKR) 3. kutsetaset.
(2) Spordiklubi on taotlusele eelneval aastal korraldanud organiseeritud sporditegevust vallas vähemalt ühe kalendriaasta vältel.
(3) Spordiõpe toimub rahvastikuregistri andmetel vallas elavatele lastele ja noortele vanuses 6–19 aastat.
(4) Spordiklubi korraldab spordiõpet nädalakoormusega vähemalt 180 treeningminutit (kaasa arvatud võistlused). Spordiklubil on treeningute läbiviimiseks treeningplaan.
(5) Regulaarset spordiõpet viiakse kalendriaastas läbi 9 kuud ning organiseeritakse vähemalt üks spordilaager.
(6) Spordiõppetoetus eraldatakse spordiklubile üks kord kalendriaastas ja toetuse saajaga sõlmitakse leping.
(7) Spordiõppe toetus jaguneb:
1) baasosa;
2) tiitlivõistlustel osalemine;
3) partnerlusosa.
(8) Spordiõppe baasosa moodustab 60% jagamisele kuuluvast spordiõppetoetuse eelarvest. Baasosa jagatakse kõigi spordiklubide esitatud taotlustes olevate õpilaste vahel võrdselt. Erinevate taotlejate taotlustes korduvate õpilaste toetus jagatakse nii mitme klubi arvuga, kus ta treenib.
(9) Tiitlivõistlustel osalemine moodustab 20% jagamisele kuuluvast spordiõppetoetuse eelarvest. Arvestatakse spordiklubis treenivate laste ja noorte osalemist tiitlivõistlustel, mille korraldab vastava spordiala alaliit. Arvestuse aluseks on taotlemisele eelneva aasta osalemine. Välja tuuakse vanuseklass, poisid ja tüdrukud eraldi. Arvestuse aluseks on osalenud võistkondade arv, individuaalaladel võistleja. Üks osalemine annab ühe punkti. Punkti väärtus saadakse alalõigu mahu jagamisel kõikide punktide summaga.
(10) Partnerlusosa moodustab 20% jagamisele kuuluvast spordiõppetoetuse eelarvest ning jaguneb järgmiselt:
1) 50% summast jagatakse taotlejate vahel, kelle treenivate laste arv on üle 100;
2) 30% summast jagatakse taotlejate vahel, kelle treenivate laste arv on 51 kuni 100;
3) 20% summast jagatakse taotlejate vahel, kelle treenivate laste arv on kuni 50.
(11) Spordiõppetoetuse taotlus tuleb esitada vallavalitsusele 1. oktoobriks.
§ 5. Projektipõhise toetuse eraldamise kriteeriumid
(1) Projektipõhine toetus on ühekordne toetus, mis on suunatud valla elanikele korraldatavate spordiürituste ja ühistegevuste toetamiseks ning erinevatest fondidest ja programmidest rahastatavate projektide kaasfinantseerimiseks tingimusel, et projektiga toetatav tegevus või objekt on piirkonna või valla arenguks oluline.
(2) Projektipõhise toetuse võib eraldada, kui:
1) taotlus on laekunud tähtajaks;
2) taotleja on kasutanud eelnevaid valla eelarvest saadud toetusi sihipäraselt ning esitanud vajalikud aruanded;
3) projektil on olemas oma- või kaasfinantseerimine;
4) projekt on suunatud valla elanikele ning osa saab võimalikult palju valla inimesi;
5) projekt sisaldab uudseid ideid ja on arengule suunatud;
6) projekt on valla seisukohalt oluline ning traditsioonidega;
7) projekt viiakse ellu valla haldusterritooriumil;
8) projekti tegevused aitavad kaasa valla positiivse maine kujundamisele;
9) projekt on suunatud rahvaspordi arengule vallas;
10) projekt edendab noorte sporditegevust;
11) projekt on haaratavuselt vallasisene või maakondlik;
12) projekt, milles valla sportlased, kes elavad rahvastikuregistri andmetel vallas või valla spordiklubid võtavad osa suurematest regionaalsetest ja rahvusvahelistest tiitlivõistlustest, tutvustades valda laiemale üldsusele;
13) projekt, milles rahvastikuregistri andmetel vallas elav kuni 19-aastane sportlane osaleb rahvusvaheliste tiitlivõistluste ettevalmistuslaagris.
(3) Üldjuhul eraldatakse toetust ühele projektile kuni 500 eurot.
(4) Projektipõhist toetust ei eraldata, kui:
1) taotleja ei ole esitanud vajalikke aruandeid või tal on võlgnevus vallavalitsuse ees;
2) taotleja ei ole eelnevalt valla eelarvest saadud toetust kasutanud sihipäraselt;
3) projekt hõlmab juba toimunud tegevusi;
4) projektiga taotletakse toitlustamiskulude katmist;
5) projektiga taotletakse võistlusvarustuse, tehnika jms vara soetamist;
6) projektiga taotletakse remondi- ja halduskulude katmist;
7) projektiga taotletakse ruumide sisustuse, kontoritehnika jms soetamist;
8) projektiga taotletakse klubide, ühingute ja seltside asutamiskulude katmist;
9) projektiga taotletakse õppemaksude maksmist;
10) projektiga taotletakse laagrites osalemise kulude katmist, v.a § 5 lõike 2 punktis 13 kirjeldatud juhul;
11) projekt hõlmab spordiklubisiseste või vallavalitsuse hallatavate asutuste siseste ja/või nendevaheliste ürituste korraldamist;
12) projektiga taotletakse veebilehe valmistamise kulude katmist.
§ 6. Tegevustoetuse eraldamise kriteeriumid
(1) Tegevustoetus on taotlemise aastale järgnevaks kalendriaastaks valla eelarvest eraldatav toetus, mis eraldatakse valla spordihoone, -rajatise või sporditegevuseks kasutatava maa-ala valdajale, kellega vallavalitsus on sõlminud rendi- või kasutuslepingu.
(2) Spordihoones, -rajatises või sporditegevuseks kasutataval maa-alal tagatakse võimalus noorte spordiõppe läbiviimiseks ning avalik kasutus vastavalt rendi- või kasutuslepingule.
(3) Taotleja peab vastama järgmistele tingimustele:
1) vallas tegelema aktiivselt harrastus- ja/või võistlusspordi arendamisega;
3) puudub võlgnevus vallavalitsuse ees;
4) tema suhtes ei ole algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlust või tehtud pankrotiotsust.
(4) Toetust võib kasutada:
1) tööjõu-, majandamis- ja hoolduskulude katmiseks;
2) korrashoiu tagamiseks.
§ 7. Esindusvõistkonna toetuse eraldamise kriteeriumid
(1) Esindusvõistkonnaks nimetamise aluseks on eelkõige tulemuste saavutamine üleriigilistel või rahvusvahelistel võistlustel.
(2) Esindusvõistkonna kandidaat peab vastama järgmistele tingimustele:
1) spordiklubi tegeleb vallas aktiivselt harrastus- ja võistlusspordi arendamise eesmärgil ning osaleb üleriigilistel tiitlivõistlustel;
2) spordiklubi on vastava spordialaliidu või -föderatsiooni kaudu Eesti Olümpiakomitee liige;
3) spordiklubil on treener, kellele on omistatud EKR kutsetase 5;
5) spordiklubi on sihipäraselt kasutanud eelnevaid valla eelarvest eraldatud toetusi;
6) spordiklubi suhtes ei ole algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlust või tehtud
7) spordiklubi on tähtaegselt esitanud Eesti Spordiregistrile nõuetekohased andmed.
(3) Taotlus esindusvõistkonnaks nimetatava kandidaadi kohta peab olema vallavalitsusele esitatud hiljemalt 1. oktoobriks.
(4) Rapla Vallavolikogu nimetab üheks kalendriaastaks ja hiljemalt 1. detsembriks valla esindusvõistkonna, millele eraldatakse valla eelarvest üheks kalendriaastaks toetus.
(1) Rapla Vallavalitsuse 16. detsembri 2014. a määrus nr 27 “Rapla valla eelarvest spordiorganisatsioonidele ja -ühendustele tegevustoetuse eraldamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.

matches:
§ 2
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 2
§ 4
§ 5
§ 5
§ 6
§ 7


Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu ratifitseerimise ja rakendamise seadus – Riigi Teataja
Eurovoc: 04 POLIITIKA → 0421 parlament → parlamendi pädevus
Eurovoc: 04 POLIITIKA → 0426 parlamendi töö → seadusandlik menetlus
Eurovoc: 08 RAHVUSVAHELISED SUHTED → 0811 koostööpoliitika → abistamispoliitika → finantsabi
Eurovoc: 16 MAJANDUS → 1611 majanduskasv → majandustsükkel → majanduslik stabiliseerumine
Eurovoc: 24 RAHANDUS → 2406 rahalised suhted → rahalised suhted → valuutatsoon → euroala
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Austria
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Belgia
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Hispaania
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Holland
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Kreeka
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Luksemburg
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Malta
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Portugal
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Saksamaa
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Slovakkia
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Sloveenia
Välislepingute liigitus poolte alusel: Riigid ja territooriumid → Soome
Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu ratifitseerimise ja rakendamise seadus - sisukord
§ 2 Eesti rahaline kohustus ja selle täitmine
§ 3 ESM-i lubatud aktsiakapitali, maksimaalse laenumahu ja finantsabi andmise vahendite muutmine
§ 4 Lepingu artikli 13 lõikes 2 nimetatud otsuse kavandi riigisisene menetlemine
§ 5 Memorandumi riigisisene menetlemine
§ 6 Memorandumi muudatuste riigisisene menetlemine
§ 7 Hädaabi reservfondi lõpetamine
§ 8 Riigikogu teavitamine ESM-i tegevusest
§ 9 Riigieelarve seaduse muutmine
§ 10 Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse muutmine
11.09.2012 otsus nr 168
Vastu võetud 30.08.2012
Ratifitseerida juurdelisatud Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamisleping (edaspidi leping), mis on alla kirjutatud 2012. aasta 2. veebruaril Brüsselis.
§ 2. Eesti rahaline kohustus ja selle täitmine
(1) Nõustuda Eesti Vabariigi osalusega Euroopa stabiilsusmehhanismis (edaspidi ESM) 13 020 aktsia ulatuses nimiväärtuses 1,302 miljardit eurot, millest 148,8 miljonit eurot makstakse sissemakstava kapitalina lepingu artikli 41 lõike 1 alusel viie aasta jooksul pärast lepingu jõustumist ja 1,1532 miljardit eurot sissenõutava kapitalina lepingukohase sissenõude saamisel.
(2) Nõustuda, et pärast lepingu artikli 42 lõigetes 1 ja 2 nimetatud ESM-i lubatud aktsiakapitali märkimise aluse ajutise korrigeerimise perioodi lõppu suureneb Eesti Vabariigi osalus ESM-is lepingu artikli 11 lõike 1 kohaselt. ESM-i lubatud aktsiakapitali märkimise alus seatakse sõltuvusse Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 4 „Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta” artiklis 29 sätestatud Eesti Panga osalusest Euroopa Keskpangas.
(3) Riigikogu otsustab lepingu artikli 41 lõike 3 kohaste kapitalimaksete tegemise.
(4) Lepingu artikli 25 lõike 2 alusel sissemaksete tegemisel ei ületa Eesti Vabariik käesoleva seaduse § 2 lõigetes 1 ja 2 märgitud Eesti Vabariigi rahaliste kohustuste piirsuurusi.
§ 3. ESM-i lubatud aktsiakapitali, maksimaalse laenumahu ja finantsabi andmise vahendite muutmine
(1) Lepingu artikli 10 lõike 1 alusel ESM-i lubatud aktsiakapitali, maksimaalse laenumahu ja lepingu artikli 19 alusel finantsabi andmise vahendite muutmise küsimuses hääletamisel osalemiseks ja hääletamiseks vajab Eesti Vabariigi esindaja ESM-i juhatajate või direktorite nõukogus (edaspidi Eesti Vabariigi esindaja) Riigikogu eelnevat otsust.
(2) Kui maksimaalse laenumahu või finantsabi andmise vahendite muutmise otsusest tulenevad lepingu muudatused või suurendatakse ESM-i lubatud aktsiakapitali, esitab Vabariigi Valitsus lepingu muudatused Riigikogule ratifitseerimiseks.
§ 4. Lepingu artikli 13 lõikes 2 nimetatud otsuse kavandi riigisisene menetlemine
(1) Vabariigi Valitsus esitab Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 1521 lõike 2 kohaselt Riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjonile (edaspidi komisjon) seisukoha võtmiseks lepingu artikli 13 lõikes 2 nimetatud põhimõttelise finantsabi andmise otsuse (edaspidi põhimõtteline finantsabiotsus) kavandi, millega ESMi-i juhatajate nõukogu volitab Euroopa Komisjoni pidama läbirääkimisi lepingu artikli 13 lõikes 3 nimetatud vastastikuse mõistmise memorandumi (edaspidi memorandum) kavandi koostamiseks. Eesti Vabariigi esindaja on kohustatud põhimõttelise finantsabiotsuse küsimuses hääletamisel komisjoni seisukohast kinni pidama.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud seisukoha võtmisega ei võeta Eesti Vabariigile varalisi kohustusi ega volitata Eesti Vabariigi esindajat määratlema rahalise kohustuse tingimusi.
(3) Komisjon võib otsustada, et põhimõttelise finantsabiotsuse küsimuses hääletamisel osalemiseks ja hääletamiseks vajab Eesti Vabariigi esindaja Riigikogu eelnevat otsust. Sellisel juhul esitab Vabariigi Valitsus sellekohase Riigikogu otsuse eelnõu.
(4) Vabariigi Valitsus esitab põhimõttelise finantsabiotsuse komisjonile seisukoha võtmiseks esimesel võimalusel pärast ESM-i juhatajate nõukogu või direktorite nõukogu koosoleku, kus nimetatud küsimust arutatakse, päevakorra ja materjalide saamist.
§ 5. Memorandumi riigisisene menetlemine
(1) Memorandumi kavandi küsimuses hääletamisel osalemiseks ja hääletamiseks vajab Eesti Vabariigi esindaja Riigikogu eelnevat otsust.
(2) Vabariigi Valitsus võib esitada memorandumi kavandi, välja arvatud lepingu artikli 14 lõikes 2, artikli 16 lõikes 2 ja artikli 17 lõikes 2 nimetatud memorandumi kavandi, Riigikogu asemel Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 1521 lõike 2 kohaselt komisjonile seisukoha võtmiseks, kui memorandumi kavandi avalikustamine võib ohustada ESM-i stabiilsustoetuse andmise eesmärki. Vabariigi Valitsus põhjendab memorandumi kavandi komisjonile esitamist.
(3) Memorandumi kavandi menetlemisele kohaldatakse käesoleva seaduse § 4 lõike 1 teises lauses ning lõigetes 3 ja 4 sätestatut.
§ 6. Memorandumi muudatuste riigisisene menetlemine
(1) Memorandumi muutmise küsimuses hääletamisel osalemiseks ja hääletamiseks vajab Eesti Vabariigi esindaja Riigikogu eelnevat otsust.
(2) Vabariigi Valitsus võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud memorandumi muudatuse kavandi esitada Riigikogu asemel Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 1521 lõike 2 kohaselt komisjonile seisukoha võtmiseks, kui:
1) memorandumi, välja arvatud lepingu artikli 14 lõikes 2, artikli 16 lõikes 2 ja artikli 17 lõikes 2 nimetatud memorandumi, muudatuse kavandi avalikustamine võib ohustada ESM-i stabiilsustoetuse andmise eesmärki või
2) memorandumit muudetakse mitteolulises mahus ning muudatused ei ole seotud stabiilsustoetuse mahu suurendamisega.
(3) Vabariigi Valitsus põhjendab käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel memorandumi muudatuse kavandi komisjonile esitamist.
(4) Memorandumi muudatuse kavandi menetlemisel kohaldatakse käesoleva seaduse § 4 lõike 1 teises lauses ning lõigetes 3 ja 4 sätestatut.
§ 7. Hädaabi reservfondi lõpetamine
(1) Lepingu artikli 4 lõike 4 alusel moodustatud hädaabi reservfondi (edaspidi hädaabi reservfond) lõpetamise küsimuses hääletamisel osalemiseks ja hääletamiseks vajab Eesti Vabariigi esindaja Riigikogu eelnevat otsust.
(2) Riigikogu eelnevat otsust ei ole vaja, kui Riigikogu või käesolevas seaduses nimetatud juhul komisjon on heaks kiitnud memorandumi kavandi, millega seoses käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud hädaabi reservfond moodustati.
§ 8. Riigikogu teavitamine ESM-i tegevusest
(1) Vabariigi Valitsus annab üks kord aastas Riigikogu istungil ülevaate ESM-i antud stabiilsustoetustest ja Eesti Vabariigi osalemisest ESM-is.
(2) Vabariigi Valitsus või tema volitusel valdkonna eest vastutav minister teavitab Riigikogu kirjalikult viivitamata, kui:
1) mõni ESM-i liige esitab stabiilsustoetuse taotluse;
2) võetakse vastu hädaabi reservfondi lõpetamise otsus;
3) ESM-i liikmesriik lepingus või lepingu alusel seatud kohustust ei täida ja oluliselt suureneb lepinguga Eesti Vabariigile võetud sissenõutava kapitali maksmise kohustuse realiseerumise risk.
§ 9. Riigieelarve seaduse muutmine
1) paragrahvi 29 lõige 31 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(31) Riigikogu otsustab käesoleva seaduse § 37 lõike 3 punktis 3 nimetatud eesmärgil aktsiate, osade ja muude osaluste ning muu finantsvara omandamise ning euroala või selle liikmesriigi finantsstabiilsuse tagamiseks makstavate summadega seoses finantseerimistehingute tegemise riigieelarves ettenähtust suuremas ulatuses. Pärast otsuse tegemist esitab Vabariigi Valitsus Riigikogule riigieelarve muutmise või lisaeelarve eelnõu. Riigieelarve muutmise või lisaeelarve eelnõu menetlemine ei takista Riigikogu otsuse rakendamist.”;
„(1) Riigieelarve muutmiseks kulude kogumahtu muutmata võib Vabariigi Valitsus algatada hiljemalt kaks kuud enne eelarveaasta lõppu riigieelarve muutmise seaduse eelnõu. Riigieelarve muutmisel käesoleva seaduse § 37 lõike 3 punktis 3 nimetatud eesmärgil, euroala või selle liikmesriigi finantsstabiilsuse tagamiseks makstavate summade suurendamise, eriolukorra, erakorralise seisukorra, sõjaseisukorra või mobilisatsiooni väljakuulutamise tõttu ajalisi piiranguid ei kohaldata.”;
„(2) Riigieelarve kulusid suurendava lisaeelarve eelnõu esitatakse Riigikogule hiljemalt kolm kuud enne eelarveaasta lõppu. Riigieelarve kulusid vähendava lisaeelarve eelnõu tuleb Riigikogule esitada vähemalt kaks kuud enne eelarveaasta lõppu. Lisaeelarve esitamisel käesoleva seaduse § 37 lõike 3 punktis 3 nimetatud eesmärgil, euroala või selle liikmesriigi finantsstabiilsuse tagamiseks makstavate summade suurendamise, eriolukorra, erakorralise seisukorra, sõjaseisukorra või mobilisatsiooni väljakuulutamise tõttu ajalisi piiranguid ei kohaldata.”
§ 10. Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse muutmine
1) paragrahvi 18 lõiget 3 täiendatakse pärast sõna „arvamuse” tekstiosaga „, Euroopa Liidu asjade komisjon ka seisukoha,”;
2) paragrahvi 56 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
„13) käesoleva seaduse § 1182 kohaselt kiireloomulisena menetletav euroala või selle liikmesriigi finantsstabiilsuse tagamisega seotud Riigikogu otsuse eelnõu, mis võetakse arutamisele esimesel võimalusel.”;
3) paragrahvi 91 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Kui Vabariigi Valitsus taotleb Riigikogu juhatuselt Riigikogu täiendava istungi pidamist niisuguse eelnõu arutamiseks, mida ei ole Riigikogu menetluses, esitatakse see eelnõu Riigikogu juhatusele koos taotlusega.”;
4) seaduse 11. peatükki täiendatakse §-ga 1182 järgmises sõnastuses:
„§ 118 2. Euroala või selle liikmesriigi finantsstabiilsuse tagamisega seotud Riigikogu otsuse eelnõu kiireloomulise menetlemise erisused
(3) Kui otsuse-eelnõule on esitatud muudatusettepanekuid, pannakse need hääletamisele pärast läbirääkimiste lõpetamist, arvestades käesoleva seaduse §-s 106 ettenähtut. Seejärel pannakse eelnõu lõpphääletusele.”;
5) paragrahvi 1521 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Vabariigi Valitsus esitab omal algatusel või Riigikogu, Euroopa Liidu asjade komisjoni või väliskomisjoni nõudel Euroopa Liidu asjade komisjonile või väliskomisjonile arvamuse andmiseks ka muid olulise tähtsusega Euroopa Liidu asju. Seaduses ettenähtud juhtudel esitab Vabariigi Valitsus muid olulise tähtsusega Euroopa Liidu asju Euroopa Liidu asjade komisjonile seisukoha võtmiseks. Niisugusel juhul ei kohaldata seisukoha kujundamise menetlusele käesoleva seaduse §-des 1522, 1523 ega § 1524 lõikes 1 sätestatut ning kohaldatakse § 1524 lõikeid 2 ja 3.”


Määrus kehtestatakse «Jäätmeseaduse» (RT I 2004, 9, 52; 30, 208) § 33 lõike 1 punkti 1 alusel.
(2) Käitajal peab olema prügila käitamiseks «Jäätmeseaduse» §-de 81 ja 93 kohane jäätmeluba (edaspidi prügilaluba) või «Saastuse kompleksse vältimise ja kontrollimise seaduse» (RT I 2001, 85, 512; 2002, 61, 375; 2003, 73, 486) kohane keskkonnakompleksluba (edaspidi kompleksluba).
PRÜGILA RAJAMISNÕUDED
Prügila kasutusiga ja prügila asukoha valik
2) üleriigilisest ja maakonna jäätmekavast;
(3) Põhjaveeproove võetakse vastavalt keskkonnaministri 6. mai 2002. a määrusele nr 30 «Proovivõtumeetodid» (RTL 2002, 56, 833) peatükile 6 vähemalt kolmest kohast: vähemalt üks vaatluspunkt peab asuma vee liikumissuuna suhtes rajatavast prügilast pealevoolu ja vähemalt kaks allavoolu.
Pinnase kaitse ja veekaitse
(1) Prügila alus ja küljed peavad koosnema sellise paksusega ja filtratsioonimooduliga kihist, mis tagab pinnase, pinna- ja põhjavee kaitse.
3) filtratsioonimoodul ≤1,0×10–7 m/s ja paksus ≥1 m püsijäätmeprügilal. (õ) 21.11.2008 16:10
(3) Nõrgvesi kogutakse ja puhastatakse «Veeseaduse» (RT I 1994, 40, 655; 1996, 13, 241; 1998, 2, 47; 61, 987; 1999, 10, 155; 54, 583; 95, 843; 2001, 7, 19; 42, 234; 50, 283; 94, 577; 2002, 1, 1; 61, 375; 63, 387; 2003, 13, 64; 26, 156; 51, 352) ja selle alusel kehtestatud õigusaktidega heitvee puhastamisele sätestatud nõuete kohaselt kohapeal või juhitakse lähimasse sobivasse reoveepuhastisse.
(1) Prügila asukohajärgses maakonnas asuva Keskkonnaministeeriumi keskkonnateenistuse (edaspidi keskkonnateenistus) juhataja võib oma korraldusega vabastada § 13 lõikes 3 nimetatud nõrgvee kogumise ja töötlemise kohustusest, kui on tehtud keskkonnamõju hindamine, milles on muuhulgas arvestatud asukoha ja prügilas potentsiaalselt ladestatavate jäätmete iseärasusi ning analüüsitud pinnase ja põhjavee kaitstust ilma nimetatud nõuete rakendamiseta, ning keskkonnateenistus on hindamise aruannet arvestades veendunud, et pinnase ja põhjavee kaitse on ilma nimetatud nõuete rakendamiseta tagatud.
(2) Kui keskkonnateenistuse juhataja on andnud lõikes 1 nimetatud korralduse või kui muul alusel on selge, et prügila keskkonnaoht on tavapärasest väiksem, võib keskkonnateenistuse juhataja oma korraldusega teha leevendusi § 11 lõigetes 3–5 ja § 13 lõigetes 1 ning 2 sätestatud nõuetest.
(3) Keskkonnateenistuse juhataja võib keskkonnamõju hindamise aruannet arvestades oma korraldusega lubada leevendusi §-des 11–13 sätestatud nõuetest püsijäätmete prügila osas või anda vabastusi nende nõuete täitmisest, välja arvatud § 11 lõigetes 1 ja 2 sätestatust.
(4) Lõigetes 1–3 sätestatud leevendustest teavitab keskkonnateenistus kohalikku omavalitsust nende lülitamiseks ehitusprojekti koostamise lähteandmetesse.
§ 17. Kaalumisseadme kohustuslikkus
Prügilas peab olema võimalik kaaluda ladestamiseks üleantavaid jäätmeid.
JÄÄTMETE PRÜGILASSE VASTUVÕTMISE KRITEERIUMID
2) jäätmeid, mis on prügila tingimustes plahvatusohtlikud, oksüdeerivad, väga tuleohtlikud, tuleohtlikud või sööbivad, nagu on määratletud «Jäätmeseaduse» 8 punktides 1–4 ja 9;
Püsijäätmeprügilasse ladestatakse üksnes püsijäätmeid.
2) muu päritoluga tavajäätmeid, mis vastavad EL nõukogu otsuses 2003/33/EÜ sätestatud kriteeriumidele;
3) stabiilseid, mittereageerivaid (nagu tahkestatud, klaasistatud) ohtlikke jäätmeid, mille leostumise käigus eralduvate ohtlike ainete kogus on samaväärne tavajäätmete leostumisel eralduvate ohtlike ainete kogusega;
4) lupja sisaldavaid jäätmeid, sealhulgas põlevkivituhka, võimalike roiskuvate taimsete ja loomsete jäätmete (sealhulgas toidujäätmete), näiteks reoveesette ohtlikkuse vähendamiseks.
(3) Lõike 1 punktis 4 nimetatud jäätmeid ladestatakse üksnes juhul, kui neid on prügilas alla 2% jäätmete üldmassist.
(1) Ohtlike jäätmete prügilasse ladestatakse ainult Vabariigi Valitsuse 2004. a 6. aprilli määruse nr 102 «Jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu» (RT I 2004, 23, 155) sätestatud ohtlikke jäätmeid;
(2) Ohtlike jäätmete prügilasse ladestatavad jäätmed peavad vastama EL nõukogu otsuses 2003/33/EÜ sätestatud kriteeriumidele.
JÄÄTMETE VASTUVÕTMINE JA MUUD PRÜGILA KASUTUSNÕUDED
(1) Käitaja peab vahetult jäätmete vastuvõtmisel või sama liiki jäätmekoormatest esimese koorma prügilasse vastuvõtmisel veenduma, et jäätmed vastavad selle määruse §-s 18 sätestatud prügilakõlblikkuse nõuetele ning nende ladestamine prügilasse ei ole keelatud määruse eelnõu § 19 lõike 1 alusel.
1) asjaomaseid dokumente nagu jäätmeveose saatelehte, ohtlike jäätmete üleandmisel ohtlike jäätmete saatekirja, välisriigist sisseveetud jäätmete korral EL nõukogu määruses 259/93 jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral (Euroopa Liidu Teataja L 138, 09.06.1993, lk 1–28; L 138, 09.06.1993, lk 13; L 176, 20.07.1993, lk 26; L 018, 26.01.1995, lk 38; L 047, 24.02.1996, lk 35; L 059, 08.03.1996, lk 64) nimetatud asjaomaseid dokumente ning ladestatavate jäätmete vastavust prügilaloas või kompleksloas märgitud koodinumbritele ja jäätmeliikidele, ohtlike jäätmete vastuvõtul nende vastavust ohtlike jäätmete käitluslitsentsile;
(5) Kui tekib kahtlus jäätmete vastavuses lõike 2 punktis 1 nimetatud dokumentidele, võetakse üleantavatest jäätmetest proovid vastavalt selle määruse §-le 25.
(1) Ladestatavate jäätmete prügilakõlblikkuse ja jäätmeloa tingimustele vastavuse kontrolliks võetavad proovid peavad olema kontrollitavatele jäätmetele võimalikult iseloomulikud.
(2) Ladestatavate jäätmete prügilakõlblikkuse kontrollimiseks korraldab jäätmeid üle andev isik käitaja nõudmisel jäätmeproovide võtmise ja analüüsi.
(2) Keskkonnateenistuse juhataja võib oma korraldusega vabastada püsijäätmete prügila käitaja lõikes 1 nimetatud nõuete täitmisest, kui on tehtud keskkonnamõju hindamine, millest tuleneb, et pinnase, pinna- ja põhjavee kaitse on tagatud ka ilma nende nõuete järgimiseta ning keskkonnateenistus on selles veendunud.
PRÜGILA SULGEMISNÕUDED
(3) Prügila või selle osa võib sulgeda ka käitaja taotlusel muudel alustel, kui sulgemine ei ole vastuolus õigusaktidega, sealhulgas strateegiliste plaanide ja kavadega, eelkõige maakonna jäätmekavaga.
(4) Prügila sulgemise korralduse andmise menetlusele kohaldatakse «Haldusmenetluse seaduse» (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336, 61, 375; 2003, 20, 117; 78, 527) avatud menetluse sätteid.
(1) Paragrahvi 31 lõikes 1 nimetatud prügila sulgemise vajadusest teavitab keskkonnateenistus viivitamata prügila teeninduspiirkonna maavanemaid ning valla- ja linnavalitsusi, samuti teisi isikuid, keda sulgemine teadaolevalt oluliselt puudutab ning avaldab prügila sulgemise menetluse algatamise teate kohalikus ning maakonna ajalehes.
(2) Paragrahvi 31 lõikes 3 nimetatud prügila sulgemise taotlus esitatakse keskkonnateenistusele, kes edastab taotluse 1 nädala jooksul selle saamisest arvates seisukohavõtuks prügila teeninduspiirkonna maavanematele ning valla- või linnavalitsustele ning teavitab taotlusest isikuid, keda sulgemine teadaolevalt oluliselt puudutab ning avaldab prügila sulgemise menetluse algatamise teate kohalikus ja maakonna ajalehes.
(1) Prügila sulgemiseks käitaja taotlusel või projektikohase mahu saavutamisel, esitab käitaja keskkonnateenistusele prügila sulgemiskava koos kirjaliku taotlusega.
(2) Enne sulgemiskava koostamist tehakse prügila käitaja korraldamisel suletava prügila keskkonnamõju hindamine. Keskkonnamõju hindamise aruanne esitatakse keskkonnateenistusele koos sulgemiskavaga.
(4) Nõuetekohase sulgemiskava kinnitab keskkonnateenistuse juhataja oma korraldusega.
(1) Prügila sulgemise otsuse teeb keskkonnateenistuse juhataja oma korraldusega pärast prügila lõplikku ülevaatust, kõikide käitaja esitatud aruannete hindamist ja asjaomaste isikute seisukohtade kaalumist.
(4) Prügila loetakse suletuks, kui keskkonnateenistuse juhataja on andnud oma korralduse prügila sulgemiseks ja tunnistanud jäätmeloa selles osas kehtetuks, mis annab õiguse prügilas jäätmeid ladestada.
(2) Kui keskkonnateenistus on teinud § 14 lõikes 1 nimetatud otsuse või kui keskkonnamõju hindamise aruande alusel on selge, et prügila ohustab keskkonda tavapärasest vähem, võib keskkonnateenistus teha otsuse leevendada selle paragrahvi lõike 1 nõudeid.
Käitaja teeb järelhoolduse nõuetele vastavat seiret ja vajalikke töid negatiivsete keskkonnamõjude vähendamiseks ning esitab keskkonnateenistusele kord aastas § 41 kohase aruande.
PRÜGILA SEIRENÕUDED
Käitaja seirekohustused, seirekohustuse täpsustamine ja seirekontroll
(3) Kui keskkonnateenistus, lähtudes prügila ja selle asukoha iseärasustest, on veendunud, et prügila ei ohusta pinnavett, võib ta käitaja vabastada pinnavee seirest.
(4) Kui prügilasse ei ole ladestatud rohkesti gaasi tekitavaid orgaanilisi aineid, võib keskkonnateenistus vabastada käitaja gaasiseirest täielikult või osaliselt juhul, kui ta on veendunud, et vabastus ei too kaasa olulisi negatiivseid keskkonnamõjusid.
(1) Keskkonnaseirenõuded määrab keskkonnateenistus prügila käitamiseks väljastatud jäätmeloas või keskkonnakompleksloas, lähtudes selle peatüki nõuetest.
(2) Põhjavee kvaliteedi- ja seirenõuete määramisel lähtub keskkonnateenistus prügila asukoha hüdrogeoloogilistest iseärasustest ja eelseire käigus määratud põhjavee kvaliteedist.
Käitaja teatab seire käigus ilmnenud olulistest negatiivsetest keskkonnamõjudest viivitamata keskkonnateenistusele ja Keskkonnainspektsioonile.
Käitaja esitab vähemalt kord aastas keskkonnateenistusele aruande järgmiste §-s 27 loetlemata andmetega:
Pinnavee, nõrgvee, prügilagaasi ja jäätmelademe seire
(3) Järelhoolduse perioodil kogutakse lõikes 2 nimetatud andmeid, välja arvatud punktis 3 nimetatu, kalendrikuude kaupa kuu keskmisena nii kaua, kui keskkonnateenistus seda nõuab.
(4) Keskkonnateenistus võib käitajale anda osalise või täieliku vabastuse lõikes 3 nimetatud kohustustest.
Kui proovidest saadud andmed annavad alust arvata, et pikemad perioodid proovide võtmise vahel ei vähenda proovide esinduslikkust, võib keskkonnateenistus pikendada § 42 lõikes 3, § 44 lõigetes 3 ja 4 ning § 46 lõikes 2 nimetatud perioode.
§ 52. Põhjavee künnistasemed
(1) Prügila asukoha hüdrogeoloogilisest ehitusest ja põhjavee kvaliteedist lähtudes määratakse prügilaloas prügila põhjavee künnistasemed, mille ületamine näitab põhjavee reostumise ohtu ja ühtlasi olulise negatiivse keskkonnamõju olemasolu §-de 4 ja 39 tähenduses.
(2) Kui teine proov kinnitab künnistaseme ületamist, teavitab käitaja sellest kohe keskkonnateenistust ja keskkonnainspektsiooni ning, juhindudes jäätmeloas antud erakorralistest ohutusmeetmetest, võtab tarvitusele kõik võimalikud parendavad abinõud.
Olemasolevad prügilad
1) kasutuselolev seaduslik prügila on prügila, millel on § 3 lõike 1 punktis 1 nimetatud prügila käitaja;
2) tegevuse lõpetanud seaduslik prügila on prügila, mida on kasutatud üldjuhul õiguspäraselt ning kus jäämete ladestamine on lõpetatud enne keskkonnaministri 26. juuni 2001. a määruse nr 34 «Nõuded prügilate rajamiseks, kasutamiseks ja sulgemiseks» (RTL 2001, 87, 1219; 2002, 146, 2127) jõustumist.
(2) Määruse jõustumise ajal olemasolev lõikes 1 nimetamata prügila on olemasolev ebaseaduslik ladestamispaik.
Paragrahvi 54 lõikes 2 nimetatud prügila, kus jäätmete ladestamine on lõpetatud enne keskkonnaministri 26. juuni 2001. a määruse nr 34 «Nõuded prügilate rajamiseks, kasutamiseks ja sulgemiseks» jõustumist, samuti lõike 1 punktis 2 nimetatud prügila on korrastatud prügila, kui selles on tehtud sulgemistööd nagu jäätmete koondamine, tihendamine, ladestuskoha eripära arvestava nõlvuse andmine, jäätmelademe katmine haljastust või muud kasutust võimaldaval viisil.
(1) Juhindudes muuhulgas «Jäätmeseaduse» §-s 128 sätestatust, võtab keskkonnajärelevalveasutus meetmeid ebaseaduslike ladestamispaikade edasise kasutuse välistamiseks ning teeb ettekirjutuse ladestamispaiga likvideerimiseks.
(2) Keskkonnajärelevalveasutus võib teha ettekirjutuse ebaseadusliku ladestamispaiga korrastamiseks, kui pädevad kohaliku omavalitsuse või riigiasutused on prügila seisukorda ja kohalikke iseärasusi arvestades veendunud, et prügila ei põhjusta ohtu keskkonnale ja inimese tervisele ning et prügilast lähtuvad keskkonnahäiringud oleksid pärast prügila korrastamist tühised.
§ 57. Korrastatud prügila ja tegevuse lõpetanud seadusliku korrastamata prügila ülevaatus, keskkonnamõju hinnang, prügila korrastamine ja seire
(1) Keskkonnateenistuse korraldamisel ja prügila viimase käitaja või selle puudumisel maaomaniku osavõtul tehakse korrastatud prügila ja § 54 lõike 1 punktis 2 nimetatud korrastamata prügila ülevaatus, et selgitada, kas prügila võib põhjustada olulist negatiivset keskkonnamõju või mitte.
(2) Vajadusel tehakse kasutuselolevas prügilas kindlaks sinna ladestatud jäätmete lagunemisaste, tekkiva prügilagaasi ligikaudne kogus, tekkiva nõrgvee omadused ja ligikaudne kogus ning antakse nende ja muude asjaomaste tegurite nagu ümbruskonna iseärasuste põhjal prügila negatiivse keskkonnamõju üldine hinnang.
(3) Lõikes 1 nimetatud ülevaatuse alusel võib keskkonnateenistus anda hinnangu ning vormistada selle ülevaatuse dokumendina juhul, kui keskkonnateenistus on prügila seisukorda ja kohalikke iseärasusi arvestades veendunud, et prügilast lähtuvad negatiivsed keskkonnamõjud on tühised.
(4) Kui lõigetes 1–3 nimetatud hinnangute kohaselt võib prügilal olla oluline negatiivne keskkonnamõju, korraldab keskkonnateenistus prügila keskkonnamõju hindamise prügila käitaja kulul.
(5) Lähtudes lõikes 1 või 3 nimetatud hinnangust, korraldab keskkonnateenistus prügila viimase käitaja või selle puudumisel prügila asukoha maaomaniku kulul korrastamiskava koostamise ja täitmise.
(6) Lõikes 5 nimetatud kavaga määratakse prügila korrastamise tehnilised lahendused, etapid ja ajakava, seire korraldus ja korrastamise aruannete esitamise ajakava.
(7) Lõigetes 1–6 sätestatut rakendatakse juhul, kui neid nõudeid ei ole enne määruse jõustumist rakendatud.
(1) Keskkonnateenistuse korraldamisel ja prügila käitaja kulul tehakse kasutuselolevas prügilas kindlaks sinna ladestatud jäätmete lagunemisaste, tekkiva prügilagaasi ligikaudne kogus, tekkiva nõrgvee omadused ja ligikaudne kogus ning antakse nende ja muude asjaomaste tegurite nagu ümbruskonna iseärasuste põhjal prügila negatiivse keskkonnamõju üldine hinnang.
(2) Kui lõikes 1 nimetatud hinnangu kohaselt võib prügilal olla oluline negatiivne keskkonnamõju, korraldab keskkonnateenistus prügila keskkonnamõju hindamise prügila käitaja kulul.
(3) Lõigetes 1 ja 2 sätestatut rakendatakse juhul, kui neid nõudeid ei ole enne määruse jõustumist rakendatud.
(3) Vastavusse viimise kava koostab käitaja ning kinnitab keskkonnateenistuse juhataja oma korraldusega.
Prügila sulgemise nõuetega vastavusse viimise kava täitmata jätmisel või oluliste puudustega täitmisel võib keskkonnateenistus prügila sulgeda §-des 32–34 sätestatud korras.
(1) 31. detsembriks 2001 suletud prügilatele kohaldatakse selle määruse järelhoolde nõudeid niivõrd, kui see on vajalik keskkonnahäiringute vältimiseks.
(2) Olulise keskkonnamõjuga suletud prügilate seire ja selle ulatuse määrab keskkonnateenistus, juhindudes keskkonnamõju hindamise aruandest.
(3) Järelhoolduse kulud kannab suletud prügila endine käitaja või selle puudumisel prügila maaomanik.
(1) Kõik prügilad, mis jäid tegutsema peale 31. detsembrit 2001, peavad vastama selle määruse nõuetele 16. juuliks 2009 või olema samaks ajaks jäätmete ladestamiseks suletud.
(2) Kõik prügilad, mis suletakse jäätmete ladestamiseks 16. juuliks 2009, peavad olema korrastatud §-des 39–42 sätestatud korras hiljemalt 16. juuliks 2013.
Määruse rakendamise erijuhud ja jõustumine
Inimeste ja loomade tervishoiul ja sellega seotud uuringutel tekkivatele nakkusohtlikele jäätmetele, mis on liigitatud Vabariigi Valitsuse 6. aprilli 2004. a määruses nr 102 «Jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu» koodinumbriga 18 01 03* ja 18 02 02* tähistatud liigitustasandile, ei rakendata § 19 lõike 1 punkti 3 nõudeid kuni 31. detsembrini 2004. a tingimusel, et jäätmed on eelnevalt töödeldud viisil, mis välistab nakkusohu levimise ladestusalal ja väljaspool seda.
Jõujaamades ja muudes põletusseadmetes tekkinud põlevkivikoldetuhale ja põlevkivilendtuhale, mis on §-s 64 esitatud nimistus tähistatud koodinumbritega 10 01 97* ja 10 01 98*, ei rakendata § 19 punktide 1 ja 2 nõuded kuni 15. juulini 2009. a.
1 Määruses on arvestatud Euroopa Liidu Nõukogu 1999. a 26. aprilli direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta (Euroopa Liidu Teataja L 182, 16.07.1999, lk 1–19; L 282, 05.11.1999, lk 16).
Euroopa Liidu Nõukogu 1996. a 26. septembri direktiivi 96/61/EÜ reostuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (Euroopa Liidu Teataja L 257, 10.10.1996, lk 26–40; L 302, 26.11.1996, lk 28).
Euroopa Liidu Nõukogu 2002. a 19. detsembri otsust 2003/33/EÜ, millega kehtestatakse jäätmete prügilatesse vastuvõtmise kriteeriumid ja kord direktiivi 1999/31/EÜ artikli 16 ja II lisa kohaselt (Euroopa Liidu Teataja L 011, 16.01.2003, lk 11–49).
§ 11 lõige 3 muudetud järgmiselt:
"1) filtratsioonimoodul ≤1,0×10–9 m/s ja paksus ≥ 5 m ohtlike jäätmete prügilal;
2) filtratsioonimoodul ≤1,0×10–9 m/s ja paksus ≥ 1 m tavajäätmeprügilal;
3) filtratsioonimoodul ≤1,0×10–7 m/s ja paksus ≥ 1 m püsijäätmeprügilal."
Alus: "Riigi Teataja seaduse" § 17 lõike 31 punktile 1 ja lõikele 32 ning keskkonnaministeeriumi 20.11.2008 e- kirjale.