Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava ja lahustite kasutuskava koostamise nõuded ja rakendamise juhised – Riigi Teataja
Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava ja lahustite kasutuskava koostamise nõuded ja rakendamise juhised
Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava ja lahustite kasutuskava koostamise nõuded ja rakendamise juhised - sisukord
§ 2 Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguse vähendamise kava lähtepunkt
§ 3 Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava
§ 4 Nõuetele vastavuse hindamise kriteeriumid
§ 5 Lahustite kasutuskava
§ 6 Lahustite kasutuskava koostamisel aluseks võetavad tähised
§ 7 Lahustite kasutuskava rakendamine nõuete täitmise tõendamisel
§ 8 Kontrollimatu heite määramine
RT I, 05.07.2013, 19
Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava ja lahustite kasutuskava koostamise nõuded ja rakendamise juhised1
Vastu võetud 04.07.2013 nr 51
Määrus kehtestatakse tööstusheite seaduse § 139 lõike 4 alusel ja § 146 lõike 4 alusel.
Määrusega kehtestatakse üldnõuded lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava (edaspidi vähendamiskava) ja lahustite kasutuskava koostamisele püsiva kuivainesisaldusega pinnakattevahendi, laki, liimi või trükivärviga katmise tegevusalaga tegutseva käitaja jaoks ja juhised selle rakendamiseks.
§ 2. Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguse vähendamise kava lähtepunkt
(1) Vähendamiskava koostamisel võetakse heitkoguse vähendamise lähtepunktiks selline võimalik heitkogus, mis tekiks juhul, kui ühtegi vähendamismeetodit kasutusele ei võetaks.
(2) Käesolevas määruses sätestatud vähendamiskava koostamise nõudeid kasutatakse juhul, kui võib eeldada, et käitise saaduste tahke aine püsisisaldust saab kasutada heitkoguse vähendamise lähtepunkti määramiseks.
(3) Kui loa andja leiab, et määrusega kehtestatud vähendamiskava meetod ei ole käitisele kohane, võib ta lubada rakendada muud sobilikku kava.
§ 3. Lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste vähendamise kava
(1) Vähendamiskavas nähakse ette kogu sisendmaterjali keskmise lahustisisalduse vähendamine ja tahkete komponentide kasutuse tõhususe kasv, et saavutada käitises tekkiva summaarse heitkoguse kavandatud vähendamine lähteheitkogusest aastas ehk sihtheitkogus.
(2) Sihtheitkogus aastas arvutatakse alljärgnevalt:
1) määratakse kindlaks aastas tarbitava pinnakattevahendi, trükivärvi-, laki- või liimikoguses sisalduv tahkete komponentide kogumass (Tlähte). Tahkeks komponendiks loetakse kõik pinnakattevahendis, trükivärvis, lakis ja liimis lenduvad ained, mis muutuvad tahkeks pärast vee või orgaaniliste ainete aurustumist;
2) arvutatakse lähteheitkogus (Mlähte) aastas, kasutades järgmist valemit:
Mlähte = Tlähte × K, kus
Tlähte – punkti 1 järgi määratud tahkete komponentide kogumass;
K – korrutistegur, mis on esitatud alljärgnevas tabelis:
Korrutistegur K
Rotatsioonsügavtrükk, fleksograafia
Lamineerimine kui trükkimise üks osa
Lakkimine kui trükkimise üks osa
Puitmaterjali katmine
Tekstiili, kile või paberi katmine
Rullis oleva materjali katmine
Sõidukite taasviimistlemine
Toiduainetega kokkupuutuvate pindade katmine
Õhu- või kosmosesõidukite pindade katmine
Muude pindade katmine ja rotatsioonsiidtrükk
3) arvutatakse sihtheitkogus (Msiht) järgmist valemit kasutades:
Msiht = Mlähte × n, kus
Mlähte – punkti 2 järgi määratud lähteheitkogus aastas;
n – tegur, mida arvutatakse käitise korral, mis kuulub keskkonnaministri 21. juuni 2013. a määruse nr 44 „Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid” lisa 1 punktides 3–5 märgitud madalama lahusti aastatarbimisega käitiste hulka, järgmiselt:
n = L + 15/100, kus
L – kontrollimatu heite piirväärtus, %;
ja kõigi teiste käitiste puhul järgmiselt:
n = L + 5/100.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 esitatud tegureid võib loa andja kohandada konkreetsele käitisele nii, et võetaks arvesse tahkete komponentide kasutamise tõhususe dokumenteeritud kasvu.
(4) Juhul kui vähese lahustisisaldusega või lahustivabad asendajad on alles välja töötamisel, sätestab loa andja nõuete täitmise tähtaja vähendamiskavas arvestusega, et käitaja vajab nõuete rakendamiseks pikemat perioodi.
§ 4. Nõuetele vastavuse hindamise kriteeriumid
Nõuetele vastavus saavutatakse siis, kui lahustite kasutuskavas määratud lahusti kasutamise tagajärjel välisõhku eraldunud tegelik heitkogus on väiksem või võrdne sihtheitkogusega.
§ 5. Lahustite kasutuskava
Käitaja esitab loa andjale lahustite kasutuskava koos loataotlusega, et määrata lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste edasisi vähendamisvõimalusi, juhul, kui on ette näha, et ta ei suuda tagada heite piirväärtusi.
§ 6. Lahustite kasutuskava koostamisel aluseks võetavad tähised
Lahustite kasutuskava rakendamiseks koostatakse massibilanss, kus kasutatakse järgmisi tähiseid:
1) orgaaniliste lahustite sisend (S), sealhulgas:
S1 – orgaaniliste lahustite kogus või nende kogus segudes, mida kasutatakse protsessis sisendina ajavahemikus, mille jooksul arvutatakse massibilanss;
S2 – orgaaniliste lahustite kogus või nende kogus segudes, mida regenereeritakse ja suunatakse korduskasutuseks lahustina. Korduskasutatavad lahustid arvatakse kasutatava lahustikoguse hulka;
2) vabanevad orgaanilised lahustid (O), sealhulgas:
O1 – heitkogus väljuvas gaasis;
O2 – orgaaniliste lahustite kadu vette, vajaduse korral võetakse O5 arvutamisel arvesse heitveepuhastust;
O3 – orgaaniliste lahustite kogus, mis jääb protsessi jooksul saadustesse saaste- või jääkainena;
O4 – kontrollimatu heite eraldumine välisõhku, sealhulgas ruumide üldventileerimisel akende, uste, ventilatsiooniavade ja teiste samalaadsete avade kaudu saastatud õhu sattumine välisõhku;
O5 – orgaaniliste lahustite või orgaaniliste ühendite kadu keemiliste või füüsikaliste reaktsioonide tõttu, sealhulgas nende lahustite kadu, mida kõrvaldatakse näiteks põletamise teel või heitvee või väljuvate gaaside töötlemisel teiste meetodite abil või mis püütakse, juhul kui nad ei kuulu O6, O7 või O8 alla;
O6 – kogutud jäätmetes sisalduvad orgaanilised lahustid;
O7 – orgaanilised lahustid või orgaanilisi lahusteid sisaldavad segud, mida müüakse või plaanitakse müüa tootena;
O8 – taaskasutamise eesmärgil, kuid mitte protsessi sisendina kasutamiseks regenereeritud orgaanilisi lahusteid sisaldavad segud, kui nad ei kuulu O7 alla;
O9 – muul viisil väliskeskkonda sattuvad orgaanilised lahustid.
§ 7. Lahustite kasutuskava rakendamine nõuete täitmise tõendamisel
Lahustite kasutuskava rakendatakse lähtudes järgmistest kontrollitavatest nõuetest:
1) käesolevas määruses esitatud heitkoguste vähendamise võimalustele vastavuse kontrollimine, kui summaarse heitkoguse piirväärtus on väljendatud lahustiheitkogusena toodanguühiku kohta, kui keskkonnaministri 21. juuni 2013. a määruses nr 44 „Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid” ei märgita teisiti;
2) kõigi käesolevas määruses nimetatud tegevusalade korral tuleb lahustite kulu (K) kindlaksmääramiseks lahustite kasutuskava igal aastal uuesti üle vaadata ja vajadusel uuendada. Lahustite kulu võib arvutada järgmist võrrandit kasutades:
K = S1 – O8
3) selleks, et tuletada lähteheitkogus ja sihtheitkogus, määratakse paralleelselt kindlaks kattekihis kasutatavad tahked komponendid;
4) selleks, et hinnata vastavust summaarse heitkoguse piirväärtusele, mida väljendatakse lahusti heitkogusena toodanguühiku kohta, kui keskkonnaministri 21. juuni 2013. a määruses nr 44 „Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid” ei ole märgitud teisiti, tuleb lahustite heitkoguse (H) kindlaksmääramiseks lahustite kasutuskava igal aastal uuesti üle vaadata. Lahustite heitkogus arvutatakse järgmist valemit kasutades:
H = L + O1, kus
L – kontrollimatu heide käesoleva määruse § 8 kohaselt.
Seejärel jagatakse kontrollimatu heite kohta saadud arv vastava toote kogusega;
5) selleks, et hinnata vastavust tööstusheite seaduse § 142 punkti 2 nõuetele, tuleb lahustite kasutuskava igal aastal uuesti üle vaadata, et kindlaks määrata kõigi asjassepuutuvate protsesside tagajärjel tekkinud summaarsed heitkogused; seejärel tuleb saadud tulemusi võrrelda summaarse heitkogusega, mis tekiks juhul, kui igas protsessis eraldi oleksid täidetud keskkonnaministri 21. juuni 2013. a määruses nr 44 „Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid” sätestatud heite piirväärtused.
§ 8. Kontrollimatu heite määramine
(1) Selleks, et võrrelda kontrollimatut heidet keskkonnaministri 21. juuni 2013. a määruses nr 44 „Lahustite kasutamisel välisõhku eralduvate lenduvate orgaaniliste ühendite heite piirväärtused ja heite piirväärtustele vastavuse hindamise kriteeriumid” kehtestatud kontrollimatu heite piirväärtusega, arvutatakse kontrollimatu heite kogus järgmist valemit kasutades:
L = S1 – O1 – O5 – O6 – O7 – O8
L = O2 + O3 + O4 +O9
(2) Heitkoguseid võib kindlaks määrata ka otseste mõõtmistega. Alternatiivse võimalusena võib analoogilist arvutust teha ka teiste meetodite abil, nagu näiteks kasutades protsessis tekkiva heitkoguse püüdmise efektiivsust.
(3) Kontrollimatu heite piirväärtust väljendatakse suhtosana lahusti sisendist, mida arvutatakse järgmist valemit kasutades:
(4) Kontrollimatu heite koguse saab kindlaks määrata otsese mõõtmise alusel. Mõõtmist tuleb uuesti korrata pärast tehnoloogia muutmist.


oppenoukogu otsused 2016.-2017.a.
Tallinn 02. september 2016. a nr 3-7/1
1. Õppenõukogu sekretäri valimine 2016.-2017. õppeaastaks.
2. Uute töötajate tutvustamine.
3. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi eesmärgid 2016.-2017. õppeaastaks.
2016.-2017. õppeaasta üldtööplaani läbiarutamine ja kinnitamine.
4. Õppenõukogu esindajate nimetamine LVG hoolekogu koosseisu.
1. Valida õppenõukogu sekretäriks 2016.- 2017. õppeaastaks Tiina Müürsepp.
2. Kinnitada kooli üldtööplaan 2016.-2017. õppeaastaks ja viia hiljemalt 30. septembriks sisse vajaliku täiendused ja muudatused.
Otsuse poolt oli 68 õppenõukogu liiget, vastu oli 0, erapooletuid oli 0.
3. Avaliku hääletamise alusel nimetada 2016.-2017. õa õppenõukogu esindajateks LVG hoolekogu koosseisu järgmised õppenõukogu liikmed:
Tallinn 19. september 2016. a nr 3-7/2
1. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi põhimääruse muudatuste läbiarutamine ja arvamuse avaldamine muudatuse kohta.
1. Kooskõlastada Lasnamäe Vene Gümnaasiumi põhimääruse muudatused.
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 66 lõige 2;
haridus- ja teadusministri 23.08.2010. a määrus nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord“ § 2 punkt 3
Tallinn 03. oktoober 2016. a nr 3-7/3
1. Tunnijaotusplaani muudatuste läbiarutamine ja arvamuse avaldamine muudatuse kohta.
1. Kiita heaks väikeklassi tunnijaotusplaan 2016.-2017. õppeaastaks.
Üleriigilise nõustamiskomisjoni otsus 14.09.2016, mis soovitab Lasnamäe Vene Gümnaasiumi 2.E klassi õpilasele õpet väikeklassis kuni 2018/2019 õppeaasta lõpuni;
Tallinna Haridusameti käskkiri 26.09.2016 nr 1.-2/532 “Väikeklassi avamine Lasnamäe Vene Gümnaasiumis”;
Põhikooli riiklik õppekava (§ 17 p.10).
Tallinn 12. jaanuar 2017. a nr 4-7/4
1. Direktori tervitus, uue õpetaja tutvustamine. Eelmise õppenõukogu otsuste üle vaatamine.
2. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi temaatilise järelevalve tulemused.
4. Välisriigist tulnud õpilaste õpingute jätkamiseks klassidesse määramine.
1. Rakendada vanema taotlusel Lev Panovile (3.C klass) koduõpe. Koolipoolseks vastutavaks isikuks õpilasele individuaalse õppekava koostamisel on õp Edith Johanson. Ema koostab individuaalse õppekava ja esitab kooli direktorile kinnitamiseks. Kontroll üks kord kuus. Vastutajad: I. Kotik, E. Johanson
Alus: Haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määrus nr 44 § 3 lõige 4; Haridus- ja teadusministri 11. augusti 2010. a määrus nr 40 § 5 lõige 4
2. Kinnitada välisriikidest tulnud õpilasele Dmitro Kyrychenkole õpingute jätkamiseks 6.B klassis.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23.08.2010. a määrus nr 44 §4 p 3; Haridus- ja teadusministri 19.08.2010. a määrus nr 43 §5 lk 2
Tallinn 16. veebruar 2017. a nr 4-7/5
2. Temaatilise järelevalve ettekirjutuse täitmisest.
3. Lasnamäe Vene Gümnaasiumi arengukava 2014–2018 muudatuste kohta arutamine ja arvamuse andmine.
1. Kiita heaks Lasnamäe Vene Gümnaasiumi arengukava 2014–2018 muudatused osades nr 7 „Tegevuskava ja eesmärgid aastateks 2017–2018“ ja nr 8 „Meetmed, mida rakendatakse, et tagada õpilastele võimalus õpingute keskhariduse tasemel jätkamiseks eesti keeles“.
Alus: Haridus- ja teadusministri 23. augusti 2010. a määrus nr 44 „Kooli õppenõukogu ülesanded ja töökord“ § 2 p1.


ÜKSINE, Kaarel, Jakob, s. 1911 Tartumaa Torma v., kõrgh., kultuurimaja insruktor, arr. 07.03.45 Tallinn, Videviku 33-7, trib. 31.07.46 §58-3, 5a., vab. 05.10.46. SD teenistuses võimlemisõpetajana. [2960-E]
ÜKSKASK, Aleksander, Aleksei, s. 1894, eluk. Kingissepa raj. Pöide kn., arr., rk. 20.02.52, 1a. Põllumajandusmaksu tasumata jätmine. Majapidamine tunnistatud kulaklikuks. [524R]
ÜKSTI, Arnold, Karl, eluk. Saaremaa, kooliõpetaja. Arr. Surn. Siberis. [ca]
ÜKSTI, Lembit, Anton s. 20.07.27, eluk. Haapsalu, Kalda 6, küüdit. 14.06.41; Kirovi obl. Oritši raj.; Slobodskoi raj., tuli Eestisse õppima 07.48. Arr. 19.06.50, saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 11.02.54. [1802M]
ÜLENÕMM, August, Leena, s. 1919 Harjumaa Hageri v., eluk. sama, algh., talunik, arr. 14.10.48, erin. 19.02.49 §58-1a, 58-11, 10a.; Komi ANSV Mineral-lag, vab. laagrist 10.02.55, asum. Novosibirski obl. Tšerepanovo raj., vab. asum. 05.03.57. Omakaitse. [4957N, 14563-E] ÜLGEKÜTT, Sinaida, Mihhail, s. 1920 Saaremaa Kaarma v. Jõe k., eluk. sama, 6 kl., kolhoosnik, arr. 25.08.50, erin. 20.01.51 §17-58-1a, 17-58, 58-11, 10a.; Irkutski obl. Bratsklag; Angarlag, vab. 18.07.56. Side metsavendadega. [10968-E, kart]
ÜMARIK, Joann, Johannes, s. 25.03.1888 Viljandimaa Karksi v., keskh., vaimulik, arr. 25.04.50 Pärnu, Suur-Sepa 5-3, erin. 29.11.50 §58-10 lg.1, 58-10 lg.2, 121, 10a.; Kemerovo obl. Siblag, vab. 26.08.54. Nõukogudevastane agitatsioon. Avalikustas koostöö julgeolekuga. Avaldatud uuesti. [9991-E, kart]
ÜMARIK, Johannes, Joann, s. 22.10.19 Tallinn, keskh., ökonomist, arr. 21.06.41 Tallinn, Kauna 5-4, trib. 02.07.41 §58-2, 58-6, 58-11; surmaotsus, otsus täide viidud 03.07.41. Nõukogudevastase organisatsiooni liige. ÜS "Liivika". Spionaaž. [13088-E, tü]
ÜRIL, Eduard, Peeter, s. 1902 Tartumaa Mäksa v., 6 kl., kingsepp, arr. 04.05.45 Luunja v., erin. 14.12.46 §58-1a, 58-11, 5a.; Sverdlovski obl. Karpinsk, vab. 04.05.50. Omakaitse. [12013-E]
ÜTS, Jaan, Samuel, s. 29.07.1897 Tartumaa Otepää v., keskh., sõjaväelane, arr. 14.06.41 Tapa, Valgejõe 24, Taimõri Ringkonnakohus 09.12.41 §58-10 lg.2; surmaotsus; kinnip-k. Krasnojarski krai Norillag, otsus täide viidud 30.06.42. EV kapten. Vaps. [4196-E]
ÜTSI, Alfred, arr. Tartu; Norilsk. [L.Kadalipp]
ÜTSIK, Johannes, s. 02.11.05, eluk. Tartu. Hukkus 07.07.41 suvesõja ajal Tartus. [Lindmäe I]
ÜTT, Eduard, Mihkel, s. 1914 Viljandimaa Põltsamaa v. Kamari k., 4 kl., talunik, arr. 06.02.46 Umbusi k., trib. 11.07.46 §58-1a, 58-11, 10+5; Komi ANSV Sevželdorlag, 2.trib. 28.07.47, §58-14, 10+5, surn. 07.11.50 Magadani obl. Beregovoilag. Omakaitse. Saksa sõjavägi. Metsavend. Avaldatud uuesti. [13027, 3217N, Sabbo 321]


text:
esitatud 4. märtsil 20101(1)
Kohtuasi C‑46/08
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Saksamaa))
Teenuste osutamise vabadus – Hasartmängud – Vastastikune tunnustamine – Off‑shore load – Liikmesriikide poliitika sidusus hasartmängude valdkonnas – Spordikihlvedude korraldamise tegevusala suhtes loa nõude kohaldamine – Üleminekusätted
1. Sellises ühtlustamata sektoris nagu on hasartmängude valdkond, kus kõigil liikmesriikidel on erinevad õigusnormid, mille ainus ühine element on tegevusala arengu kontrollimiseks mõeldud meetmete olemasolu, on ühenduse kohtu suurimaks väljakutseks leida ühine baas, mis võimaldab tagada asutamislepingus sätestatud vabadustega seotud nõuete täitmise.
2. Uute tehnoloogiate kasutusele võtt muudab selle õigusliku probleemi veelgi keerukamaks. Tänu uutele sidevahenditele ei pea mängijad enam kasiinot ega mängusaali külastama, kuna neil on võimalus mängida enda kodus Interneti või isegi mobiiltelefoni vahendusel. Lisaks ei tunne sellised on-line mängud riigipiire. Mängijad ei sõltu enam sellest, kas hasartmäng on kättesaadav nende enda liikmesriigis, sest neil on juurdepääs välismaistele mängude korraldajatele, kellest mõned on asutatud Euroopa Liidus ja teised väljaspool seda. Piiriülese mängimise probleem on väga aktuaalne ja ettevõtjatel, kes pakuvad oma teenuseid Interneti vahendusel, tekib küsimus, kas nende sihtmaaks oleval liikmesriigil on õigus nende tegevusi keelustada või mitte.
3. Probleemid ei piirdu siiski vaid on-line mängude valdkonnaga. Riikliku monopoli olemasolu teatavate hasartmängude osas või tegevuslubade saamise piirangud mõjutavad ka asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust. Seega peab Euroopa Kohus taas otsustama, kas sellised piirangud on põhjendatud.
4. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Schleswig-Holsteini (Saksamaa) halduskohus) esitas Euroopa Kohtule mõned küsimused seoses uute eeskirjadega loteriide ja spordikihlvedude vallas, mis võeti vastu liidumaades pärast Bundesverfassungsgerichti (Saksamaa föderaalse konstitutsioonikohtu) 28. märtsi 2006. aasta otsust(2).
5. Käesoleval juhtumil on ilmne seos liidetud kohtuasjadega Stoß jt(3), kuigi need on seotud siseriiklike õigusaktidega, mis võeti vastu enne eespool viidatud otsust. Nendes kohtuasjades tõstatatud küsimuste sarnasus ja menetlusökonoomia huvid, millest me peame alati lähtuma, innustavad mind mitmes käesoleva kohtuasja punktis viitama üksikasjalikumale ülevaatele, mis ma esitasin oma ettepanekus liidetud kohtuasjades Stoß jt.
6. Hasartmängude valdkond ei ole siiani ühenduse õiguses ühtlustatud. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivis 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul(4) on selgelt sätestatud, et direktiivi ei kohaldata hasartmängude suhtes. Nimetatud direktiivi artikli 2 lõike 2 punkt h näeb ette:
„Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste tegevusalade suhtes:
h) hasartmängudega seotud tegevused, sealhulgas rahalise panusega õnnemängud, kaasa arvatud loteriid, kasiinod ja kihlveotehingud”.
7. Teisese õiguse puudumisel tuleb lähtuda esmasest õigusest, nimelt käesoleval juhul EÜ artiklist 49, mille esimeses lõigus on sätestatud, et „ühenduse piires keelatakse teenuste osutamise vabaduse piirangud liikmesriikide kodanike suhtes, kes asuvad mõnes teises ühenduse riigis kui see isik, kellele teenuseid pakutakse”.
B. Saksa õigusnormid
8. Saksamaal on pädevus hasartmängude valdkonnas jaotatud liidu ja liidumaade vahel. Enamikes liidumaades esineb piirkondlik monopol spordikihlvedude ja loteriide korraldamise vallas, samas kui mänguautomaatide ja kasiinode käitamise õigus on antud nõuetekohast tegevusluba omavatele eraettevõtjatele.
1. Föderaalõigus
9. Karistusseadustiku (Strafgesetzbuch, edaspidi „StGB”) §‑s 284 on sätestatud:
„(1) Ilma haldusloata avalikult hasartmängu korraldamise või pidamise või selleks ruumi kasutada andmise eest – karistatakse kuni kaheaastase vangistuse või rahatrahviga.
(3) Isikut, kes tegutseb lõikes 1 nimetatud juhtudel
1. kutseliselt [...]
[...] karistatakse kolme kuu kuni viieaastase vangistusega.
10. Liidumaad on pädevad otsustama, millistel tingimustel anda StGB §‑s 284 viidatud lubasid, välja arvatud hobuste ametlike võiduajamistega seotud kihlveod ja mänguautomaadid. Hobuste ametlike võiduajamistega seotud kihlvedude korraldamist võib lubada võidusõitudega seotud kihlvedusid ja loteriisid käsitleva seaduse (Rennwett und Lotteriegesetz, edaspidi „RWLG”) alusel ning mänguautomaatide paigaldamist ja käitamist käsitöö‑, kaubandus‑ ja tööstusalal tegutsemist käsitleva seadustiku (Gewerbeordnung, edaspidi „GewO”) alusel.
11. Hobuste võiduajamistega seotud kihlvedudele loa andmise kohta on RWLG §‑s 1 sätestatud:
„1. Ühing, kes soovib korraldada totosid, mis on seotud hobuste avalike võiduajamistega või muude hobuste avalike võistlustega, peab omama selleks liidumaa õiguse kohaselt pädeva asutuse luba.
3. Luba antakse vaid ühingutele, kes tagavad, et nende tulu läheb üksnes liidumaa hobusekasvatuse arendamisse.”
12. RWLG § 2 lõige 1 sätestab:
„Isik, kes soovib ärilisel eesmärgil sõlmida kihlvedusid hobuste avalike võistluste kohta või tegutseda selliste kihlvedude vahendajana (bookmakers), peab omama selleks liidumaa õiguse kohaselt pädeva asutuse luba.”
2. Bundesverfassungsgerichti 28. märtsi 2006. aasta otsus
13. Bundesverfassungsgericht tegi 28. märtsil 2006 otsuse(5), millega ta kuulutas põhiseaduse §‑s 12 sätestatud kutsevabaduse põhiõigusega vastuolus olevaks Baieri liidumaal valitseva monopoli spordikihlvedude valdkonnas, kuna ei selle monopoli juriidiline struktuur, turustamise tingimused ega monopoli ülesehitus ei ole sellised, mis aitaksid järjekindlalt ja aktiivselt kaasa mängukire vähendamisele ja mängusõltuvuse vastu võitlemisele.
14. Kõnealust otsust, mis puudutas Baieri liidumaad, võib siiski laiendada ka samalaadsetele teistes liidumaades eksisteerivatele spordikihlvedude monopolidele. Konstitutsioonikohus andis vastutavatele õigusaktide koostajatele üleminekuperioodi kuni 31. detsembrini 2007, mille jooksul korraldada kõnealune monopol ümber nii, et oleks tagatud selle minimaalne vastavus sõltuvuse vastu võitlemise eesmärgile(6).
3. Liidumaade õigus
a) GlüStV
15. Saksamaa liidumaade vaheline hasartmänge puudutav leping (Staatsvertrag zum Glücksspielwesen in Deutschland, edaspidi „GlüStV”), mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008, kujutab endast liidumaade loodud uut ühtset raamistikku valdkonna reguleerimiseks pärast eespool viidatud Bundesverfassungsgerichti otsuse vastuvõtmist(7).
16. GlüStV §‑s 1 on esitatud nimetatud liidumaade vahelise lepingu eesmärgid:
„1. Takistada hasartmängu‑ ja kihlveosõltuvuse tekkimist ja luua tingimused sõltuvusega tõhusaks võitlemiseks;
2. piirata hasartmängude pakkumist ning reguleerida ja kontrollida elanikkonna mängukirge, takistades eelkõige keelatud hasartmängude kasutusele võttu;
3. tagada alaealiste ja mängijate kaitse;
4. kindlustada hasartmängude nõuetekohane korraldus ja mängijate kaitse pettuste vastu ning vältida hasartmängudega seotud ja sellega kaasnevat kuritegevust.”
17. Vastavalt GlüStV §‑le 10 on nende eesmärkide saavutamiseks „liidumaadel seadusest tulenev kohustus tagada piisav hasartmängude pakkumine” (lõige 1) ja nad võivad seda ülesannet täita kas „ise, avalik‑õiguslike juriidiliste isikute või eraõiguslike ühingute kaudu, milles avalik‑õiguslikel juriidilistel isikutel on otsene või kaudne kontrolli andev osalus” (lõige 2).
18. GlüStV §‑s 4 on sätestatud, et avalike hasartmängude korraldamine või vahendamine võib toimuda vaid asjaomase liidumaa pädeva asutuse loal (lõige 1). Loa andmisest keeldutakse, kui hasartmängude korraldamine või vahendamine on vastuolus lõikes 1 esitatud eesmärkidega ja loa saamiseks puudub igasugune õigus (lõige 2).
19. Sama paragrahviga keelustatakse igasugune hasartmängude avalik korraldamine või vahendamine Internetis (lõige 4). GlüStV üleminekusätteid sisaldavas §‑s 25 on siiski sätestatud, et liidumaad võivad lubada kuni ühe aasta jooksul alates GlüStV jõustumisest loteriide korraldamist või vahendamist Internetis, kui puuduvad põhjused keeldumiseks ning täidetud on teatavad lisatingimused (alaealiste ja mängukeelu saanud isikute eemalehoidmine, panuste piiramine 1000 euroni kuus, krediidi keelustamine ja sellise interaktiivse osalemise keelustamine, mille puhul avaldatakse tulemused reaalajas).
b) Schleswig-Holsteini liidumaa õigusnormid
20. Schleswig-Holsteini 13. detsembri 2007. aasta seadus GlüStV rakendamise kohta (Gesetz des Landes Schleswig-Holstein zur Ausführung des Staatsvertrages zum Glücksspielwesen in Deutschland, edaspidi „GlüStV AG”) kehtib loteriide ja spordikihlvedude korraldamise, läbiviimise ja vahendamise suhtes, kuid ei kehti kihlvedude suhtes, mida korraldatakse või vahendatakse seoses hobuste avalike võiduajamistega (artikkel 3). Vastavalt GlüStV AG § 4 lõikele 2 täidab liidumaa seda ülesannet NordwestLotto Schleswig Holstein GmbH & Co. KG kaudu.
21. Äriühing Carmen Media Group Ltd (edaspidi „Carmen Media”) sai oma asukohamaa Gibraltari valitsuselt loa mängude korraldamiseks väljaspool riigi territooriumi, mis piirdus remote gambling/fixed-odds bets for offshore bookmaking’uga, lubades seega tal kihlvedusid korraldada vaid väljaspool Gibraltari territooriumi.
22. Carmen Media kavatses hakata pakkuma Saksamaal Interneti kaudu spordikihlvedusid ja esitas seega 10. veebruaril 2006. aastal Schleswig-Holsteini liidumaale taotluse, et viimane tunnistaks selle tegevuse seaduslikkust, arvestades äriühingule Gibraltaril väljastatud luba, või teise võimalusena väljastaks talle loa kooskõlas siseriikliku õigusega.
23. Vastuseks oma taotluse rahuldamata jätmisele esitas Carmen Media 30. juunil 2006 hagi Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichtile, väites et spordikihlvedude riiklik monopol on vastuolus Euroopa Liidu õigusega, kuna see ei ole kooskõlas EÜ artiklis 49 sätestatud teenuste osutamise vabadusega.
24. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht väljendas eelotsusetaotluses tõsist kahtlust, kas Saksa hasartmänge käsitlevad õigusnormid on kooskõlas ühenduse õigusega, ja esitas Euroopa Kohtule EÜ artikli 234 alusel järgmised eelotsuse küsimused:
„1) Kas EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et teenuste osutamise vabadusele tuginemine eeldab, et teenuse osutaja võib teenust osutada ka oma asukohaliikmesriigis viimase õigusnormide kohaselt (siin: Gibraltari hasartmängulitsentsi piiramine offshore bookmaking’uga)?
2) Kas EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus eelkõige mängusõltuvuse tekkimise ohuga võitlemiseks loodud siseriiklik spordikihlvedude ja (mitte üksnes väikese sõltuvuse tekkimise ohuga) loteriide korraldamise riiklik monopol, kui selles liikmesriigis võivad eraõiguslikud teenuste osutajad korraldada muid suure sõltuvuse tekkimise ohuga hasartmänge ning et ühelt poolt spordikihlvedusid ning loteriisid ja teiselt poolt muid hasartmänge käsitlevad erinevad õigusnormid rajanevad liidumaade ja liidu erineval seadusandlikul pädevusel?
Kui vastus teisele eelotsuse küsimusele on jaatav, siis:
3) kas EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on lubasid väljaandval ametiasutusel õigus otsustada hasartmängude korraldamiseks ja vahendamiseks loa andmise üle enda äranägemise järgi isegi juhul, kui on täidetud seaduses sätestatud loa saamise tingimused?
4) kas EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad hasartmängude avaliku korraldamise ja vahendamise Internetis, kui samaaegselt – kuigi vaid üheaastase üleminekuperioodi jooksul – lubatakse õiglase hüvitisena nimeliselt kahel professionaalsel hasartmängude vahendajal, kes tegutsesid selle ajani üksnes Internetis, Internetis mänge korraldada ja vahendada tingimusel, et on täidetud alaealiste ja mängijate kaitset käsitlevad õigusnormid, andes neile võimaluse oma tegevuse ümberkorraldamiseks nii, et hakatakse kasutama liidumaade vahelise lepinguga lubatud turustamisviise?”
25. Eelotsusetaotlus registreeriti Euroopa Kohtu kantseleis 8. veebruaril 2008.
26. Põhikohtuasja hageja (Carmen Media) ja kostja (Schleswig‑Holsteini liidumaa), samuti Saksamaa, Austria, Belgia, Hispaania, Kreeka, Madalmaade ja Norra valitsused ning Euroopa Ühenduste Komisjon esitasid oma kirjalikud märkused.
27. 8. detsembril 2009 toimunud kohtuistungil esitasid oma suulised märkused Carmen Media, Schleswig-Holsteini liidumaa, Schleswig-Holsteini siseministeeriumi ning Saksamaa, Belgia, Kreeka, Itaalia, Portugali ja Norra valitsuse ning komisjoni esindajad.
V. Esimese eelotsuse küsimuse analüüs
28. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma esimese eelotsuse küsimusega Euroopa Kohtult teada saada seda, kas EÜ artikli 49 kohaselt on teenuste osutamise vabadusele tuginemiseks vajalik, et teenuse osutaja võib oma tegevusalal tegutseda ka oma asukohaliikmesriigis kooskõlas selle riigi õigusaktidega.
29. Küsimus tekib seoses asjaoluga, et ettevõte Carmen Media sai oma asukohaks oleva Gibraltari ametiasutustelt hasartmängude korraldamise loa, mis piirdub offshore bookmaking’uga ehk väljaspool territooriumi tegutsemise õigusega, mille alusel ei tohi ta korraldada kihlvedusid Gibraltari territooriumil, vaid üksnes – vähemalt teoreetiliselt – välismaal.
30. Vastuseks kohtuistungil sel teemal esitatud küsimustele eitas Carmen Media esindaja, et kohtuasja asjaolude toimumise ajal oli äriühingul keelatud korraldada hasartmänge Gibraltaril. Samas ilmneb Carmen Media kirjalikest seisukohtadest selgelt, et selline piirang tõepoolest eksisteeris, kui mitte keeluna kitsas tähenduses, siis igal juhul tema tegevuse piiranguna(8).
31. Samades seisukohtades täpsustab Carmen Media, et sellel piirangul(9) olid üksnes maksudega seotud põhjused, konkreetsemalt asjaolu, et äriühing oli valinud eriti soodsa maksustamiskorra (nn „maksust vabastatud äriühingu staatuse”), mille tingimuseks on „ärisuhete puudumine Gibraltaril asutatud juriidiliste isikutega”(10). Carmen Media kinnitab ka, et selle piirangu eesmärk ei olnud kaitsta Gibraltari kodanikke hasartmängude korraldajate teenuste eest ja piirangu kaotamine oleks olnud võimalik ilma, et oleks olnud vaja uuesti luba taotleda isegi juhul, kui loa saamiseks oleks Carmen Media pidanud loobuma oma maksustamisega seotud eristaatusest.
32. Eelotsusetaotluse esitanud kohus püüab kindlaks teha, kas EÜ artikli 49 alusel andis selline luba Carmen Mediale õiguse tegutsemiseks Saksamaa territooriumil ilma, et ta peaks asjaomase liidumaa ametiasutustest uut luba taotlema, või kas asjaolu, et äriühingul puudub õigus korraldada hasartmänge oma päritolukohas, takistab vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamist.
33. Vastastikune tunnustamine on meede, mille eesmärk on tagada ettevõtjatele turulepääs kõigis liikmesriikides, isegi sellistes sektorites, kus esineb olulisi erinevusi õigusnormides(11). Vastavalt kohtupraktikale on selle eesmärgi saavutamiseks vaja leida tasakaal erinevate asjaomaste liikmesriikide nõudmistes nii, et liikmesriik, kus teenust osutatakse, ei saaks teistkordselt ette näha kontrolle ja tingimusi, mis on juba ette nähtud teenuse osutaja päritoluliikmesriigis.
34. Sama põhimõte tuleneb ka 17. detsembri 1981. aasta kohtuotsusest Webb(12), mille punktis 17 otsustab Euroopa Kohus, et „teenuste osutamise vabadust kui asutamislepingu aluspõhimõtet võib piirata üksnes juhul, kui seda õigustab ülekaalukas üldine huvi […] ja kui seda huvi ei kaitse eeskirjad, mida kohaldatakse teenuse osutaja suhtes tema asukohaliikmesriigis”(13).
35. Vastastikuse tunnustamise raames eeldab selline väide, et sihtliikmesriik võib üldisele huvile toetudes(14) nõuda teenuste osutamiseks loa omandamist, kuid ta peab lugema sobivaks ka teise liikmesriigi ametiasutuste väljastatud loa, kui sellega on tagatud tingimuste täitmine, mis on objektiivselt vajalikud sama üldise huvi eesmärgi saavutamiseks. Kokkuvõttes, kui eelneva loa olemasolu nõue on õigustatud ühenduse seisukohast (kui seda on võimalik põhjendada üldise huviga vastavalt kohtupraktikale), siis on see õigustatud ka teises liikmesriigis asutatud ettevõtte suhtes, kui see ettevõte ei vasta veel oma asukohaliikmesriigis samal eesmärgil kehtestatud tingimustele.
36. Põhikohtuasjaga seoses käsitletavat luba väljaspool territooriumi tegutsemiseks on raske pidada sellistele tingimustele vastavaks. Kui päritoluliikmesriigi ametiasutused ise ei luba oma territooriumil vastaval tegevusalal tegutseda, siis ei ole põhjendatud seisukoht, mille kohaselt on teise liikmesriigi jaoks probleemiks olev üldine huvi päritoluriigi ametiasutuste sekkumise abil piisavalt kaitstud. Vastastikune tunnustamine on võimalik vaid juhul, kui päritoluliikmesriik on viinud läbi samasuguse kontrolli, mis on nõutav sihtliikmesriigis.
37. Eelöeldust tuleneb, et teenuste osutamise vabadusele saab tugineda vaid juhul, kui asjaomast teenust võib seaduslikult pakkuda ka asukohaliikmesriigis.
38. Kõnelausest põhimõttest lähtutakse selgelt ka teenuste osutamise vabadusega seotud Euroopa Kohtu praktikas, milles on täpsustatud, et EÜ artikli 49 piiranguks ei ole mitte üksnes kodakondsusel põhinev diskrimineerimine, vaid ka piirangud, mis „keelavad või takistavad teises liikmesriigis asutatud ja seal seaduslikult analoogseid teenuseid pakkuva teenuseosutaja tegevusi või muudavad need vähem atraktiivseks”(15) isegi juhul, kui need piirangud ei ole diskrimineerivad.
39. Vastuväitena viitab komisjon 30. septembri 2003. aasta otsusele kohtuasjas Inspire Art Ltd(16), kus kohus otsustas, et kui äriühing ei tegutse liikmesriigis, kus on tema asukoht, vaid tegutseb üksnes või peamiselt liikmesriigis, kus asub tema filiaal, ei ole see asjaolu piisav selleks, et keelduda kohaldamast selle äriühingu suhtes ühenduse asutamisõigusega seotud õigusnorme(17).
40. Minu arvates ei ole asjakohane sellele otsusele viidata, sest kuna käesoleval juhul on tegemist teenuste osutamise vabadusega, siis on kriteeriumid erinevad. Pealegi teeb Euroopa Kohus siin selget vahet kahe vabaduse vahel ja on rangem asutamisvabaduse puhul. Seepärast leidis ta eespool viidatud kohtuotsuses Säger, et „liikmesriik ei või kehtestada oma territooriumil osutatavate teenuste suhtes kõiki asutamisel nõutavaid tingimusi” (punkt 13) samal ajal, kui teenuste osutamise vabaduse piirang, mis seisneb siseriikliku haldusloa olemasolus, on põhjendatud üldise huviga (punktid 14 ja 15).
41. Seega võib ettevõte olla asutatud liikmesriigis A, kus kehtivad vähem ranged äriõiguse nõuded ja tegutseda teises liikmesriigis B asutamislepinguga (EÜ artikkel 43) tagatud asutamisõiguse alusel. Teenuste osutamise vabaduse seisukohast on olukord siiski erinev ja eespool viidatud kohtuotsusest Inspire Art ei saa mingil juhul järeldada, et kõnealune ettevõte võiks tegutseda ilma loata liikmesriigi B turul üksnes põhjusel, et ta on asutatud liikmesriigis A ja hoolimata sellest, et liikmesriigi A ametiasutused ei luba tal sama teenust oma territooriumil osutada.
42. Seda järeldust ei saa minu arvates ümber lükata ka viitega 5. juuni 1997. aasta kohtuotsusele VT4(18), mille punktis 22 otsustas Euroopa Kohus, et „asutamisleping ei keela ettevõtjal kasutada teenuste osutamise vabadust, kui ta ei osuta teenuseid oma asukohaliikmesriigis”(19). Käesoleva juhtumi puhul ei ole oluline mitte see, et Carmen Media ei osutanud kihlvedude korraldamise teenust oma asukohaliikmesriigi territooriumil (mis iseenesest ei takistaks tugineda teenuste osutamise vabadusele vastavalt eespool viidatud kohtupraktikale), vaid hoopis asjaolu, et ta ei saanud seda teha, kuna tal oli luba vaid väljaspool territooriumit ehk off-shore tegutsemiseks.
43. Asjaolu, et see piirang oli tingitud Carmen Media vabast tahtest, mida ajendas soov saada kasu soodsamast maksustamiskorrast, ei muuda seda, et kui Carmen Media taotles enda tunnustamist seadusliku hasartmänge korraldava ettevõtjana Saksamaal, omas ta vaid luba, mille alusel ei olnud tal õigust sama teenust oma päritolukohas osutada. Ja kuigi sama ettevõte oleks saanud loa Gibraltaril tegutsemiseks, kui ta oleks lihtsalt loobunud oma maksusoodustustest, otsustas ta siiski säilitada oma soodustused, mistõttu pidi ta taluma tema suhtes kohaldatud piiranguid.
44. Kui mitte arvestada põhjuseid – maksundusega seotud või muid – mis ajendavad liikmesriiki sel viisil käituma, siis mis põhjusel võtab see liikmesriik, kes väljastab lube tegutsemiseks väljaspool oma territooriumi, kohustuse omada piisavat kontrolli kõnealuste teenuste osutamise üle? Miks peaksid liikmesriigid tunnustama luba, mis ei ole kehtiv neile, kes on selle väljastanud?
45. Nendel asjaoludel tundub põhjendatuna arvamus, et Gibraltari ametiasutused ei taganud sellist kontrolli ja selliseid tingimusi, mis võiksid muuta mõttetuks Saksamaa ametiasutuste sekkumise. Vastastikuse tunnustamise põhimõte tähendab, et usaldatakse kontrolli, mida teostab asukohaliikmesriik oma territooriumil asuva ettevõtte üle. Kui siiski liikmesriik on andnud vaid off-shore loa, võib tekkida küsimus, kas sellist kontrolli võib usaldada. Saksamaa ametiasutuste teostatav kontroll ei ole seega üleliigne ja vastastikune tunnustamine topeltkontrolli vältimiseks ei ole asjakohane.
46. Mõni teine lahendus oleks vähemalt teoreetiliselt võinud soodustada soovimatut siseturu kuritarvitamist, millele õigustatult viitab Belgia valitsus oma menetlusse astuja seisukohtades. Euroopa Kohus suhtub muidugi rangelt sellist liiki kuritarvitustesse(20), kuid on raske mõista, kuidas selliste lubade väljastamine väljaspool territooriumi tegutsemiseks võiks tekitada vastastikust usaldust liikmesriikide vahel.
47. Sel põhjusel leian ma, et teenuste osutamise vabadusele tuginemiseks on hädavajalik, et asukohaliikmesriigi väljastatud loa alusel võiks teenuse osutaja pakkuda kõnealust teenust ka liikmesriigis, kus ta on asutatud.
48. Hasartmängude sektori probleem ei ole siiski seotud nende asjaoludega, sest nagu ma põhjalikult kirjeldasin oma ettepanekus liidetud kohtuasjades Stoß jt(21), ei ole hasartmängulubade vastastikune tunnustamine kehtiva Euroopa Liidu õiguse kohaselt teostatav. Selle järelduseni jõudsin ma kolme asjaolu arvestades.
49. Esiteks ei sobi hasartmängulubade vastastikuse tunnustamise ühtse süsteemi toimimine kokku Euroopa Kohtu praktikaga, kus tunnustatakse selgelt ja resoluutselt hasartmängude sektoris esinevaid monopole ja muid ettevõtjate arvu piiranguid, et oleks täidetud teatavad tingimused(22). Kui liikmesriik, kus on loodud hasartmängude monopol, mis vastab asutamislepingu tingimustele, on kohustatud võtma arvesse teiste liikmesriikide väljastatud lube, ei saaks eespool viidatud kohtupraktikat kohaldada ja see kaotaks oma mõtte.
50. Teiseks on vastastikune tunnustamine võimatu, kuna hasartmängude sektor ei ole ühtlustatud ning seda ei ole lähiajal kavas teha. Ilma ühtlustamiseta jääb vaba liikumise kohaldamine piiratuks ja kohtu ülesanne on just piiritleda neid kitsendusi, mis on selles ühtlustamata valdkonnas kooskõlas asutamislepinguga.
51. Kolmandaks teeb piisavalt korraldatud halduskoostöö puudumine keeruliseks vastastikuse tunnustamise süsteemi rakendamise selles sektoris.
52. Seega põhineb esimene eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimus ekslikul eeldusel ja sellele vastamiseks peab kõigepealt lükkama ümber põhieelduse, arvestades, et Saksamaa ametiasutused ei pidanud põhikohtuasja asjaoludel tunnustama teise liikmesriigi ametiasutuste väljastatud hasartmänguluba, olenemata sellega seotud tingimustest.
VI. Teise eelotsuse küsimuse analüüs
A. Hasartmängude valdkonnas kehtivate piirangute individuaalne analüüs: viide kohtujuristi ettepanekule liidetud kohtuasjades Stoß jt
53. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult oma teises eelotsuse küsimuses, kas EÜ artikliga 49 on vastuolus eelkõige sõltuvuse tekkimise ohuga võitlemiseks loodud spordikihlvedude ja loteriide korraldamise riiklik monopol, kui selles liikmesriigis võivad eraõiguslikud teenuste osutajad korraldada teisi märkimisväärse sõltuvuse tekkimise ohuga hasartmänge.
54. Samalaadne küsimus esitati ka eespool viidatud liidetud kohtuasjades Stoß jt. Menetlusökonoomia huvides viitan ma seega peamiselt nimetatud kohtuasjades minu ettepanekus tehtud analüüsile(23). Oma ettepanekus leian ma, et arvestades kõnealuses valdkonnas esinevat kohtupraktika suurt hulka, tuleb liikmesriikides hasartmängude suhtes kohaldatavaid õigussüsteeme uurida sektoripõhiselt, analüüsides eraldi iga piirangut ja iga hasartmängu. Seega teatavate hasartmängude suhtes kohaldatava monopoli õiguspärasus või õigusvastasus ühenduse õiguse seisukohast määratakse vastavalt sellele, kas on olemas kooskõla taotletava eesmärgiga, samuti vastavalt sellele, kas monopol on diskrimineeriv või mitte ning kas see on proportsionaalne, kuid mingil juhul ei tule seda hinnata seoses samas liikmesriigis teiste hasartmängude suhtes kohaldatava regulatiivse valikuga.
55. Olen seisukohal, et olenemata käesolevast vaidlusest ei ole seadusandlik otsus kehtestada monopol teatavate hasartmängude suhtes ja jätta teised hasartmängud erasektori kätesse igal juhul a priori ühitamatu ei pettuse vastu võitlemise eesmärgiga ega ka eesmärgiga piirata mängimisvõimalusi liikmesriigis, kuna ametiasutused tagavad teatava kontrolli ettevõtjate üle ja monopoolsete mängude pakkumine on väiksem, kui see oleks erasektori pakutavate teenuste puhul(24). Kui need tingimused on täidetud, ei takista esitatud asjaolud kohtupraktika tähenduses ühtse ja süstemaatilise poliitika teostamist hasartmängude vallas. Liikmesriigi kohus peab kontrollima, kas nimetatud tingimused on täidetud.
B. Liikmesriigi territoriaalne struktuur ei mõjuta mingil moel käesolevat hinnangut
56. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsuse küsimus on siiski erinev Verwaltungsgericht Gießeni ja Verwaltungsgericht Stuttgarti esitatud küsimusest, kuna esimesena nimetatud kohus viitab ka sellele, millist mõju avaldab eespool vaadeldud järeldusele asjaolu, et ühelt poolt spordikihlvedusid ning loteriisid ja teiselt poolt muid hasartmänge käsitlevad erinevad õigusnormid tulenevad liidumaade ja liidu erinevast seadusandlikust pädevusest.
57. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa liikmesriik tugineda oma riigi õiguskorra sätetele, valitsevale praktikale või olukorrale, et õigustada liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse raames liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmata jätmist(25) ega hoiduda vastutusest isikutele liidu õiguse rikkumisega tekitatud kahju korral, viidates volituste ja vastutuse jaotusele tema siseriiklikus õiguskorras esinevate haldusüksuste vahel(26). Riik on ühtse struktuurina vastutav olenemata sellest, milline on nimetatud riigi asutus, kes on kohustuste täitmata jätmise põhjustanud, isegi juhul, kui tegemist on „põhiseaduslikult sõltumatu institutsiooniga”(27).
58. Minu arvates on kirjeldatud kohtupraktika kohaldatav ka käesoleva põhikohtuasjaga sarnase juhtumi korral, kus püütakse leida vastus küsimusele, kas liikmesriigi poliitika ja vastavad õigusnormid on vastuolus asutamislepingu sätetega erinevate vabaduste vallas. Seega leian ma, et volituste territoriaalne jaotus liikmesriigi sees ei tohiks omada mitte mingit mõju hinnangule, kas liikmesriigi õigusnorm on kooskõlas Euroopa Liidu õigusega või mitte.
59. Liikmesriigi sisemise territoriaalse jaotuse keerukus ja eelkõige volituste jaotus samas valdkonnas kahe erineva territoriaalse haldusüksuse vahel (käesoleva juhtumi puhul liidu ja liidumaade vahel) ei sea ohtu analüüsitava siseriikliku poliitika kooskõla (mida tuleks vaadelda siseriiklikul tasandil), kuid ei või samas olla ka vabanduseks võimalikele vastuoludele või diskrimineerimisele.(28)
VII. Kolmanda eelotsuse küsimuse analüüs
60. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult oma kolmandas küsimuses, kas EÜ artikliga 49 on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt otsustab lubasid väljastav ametiasutus oma äranägemisel, kas anda luba hasartmängude korraldamiseks ja vahendamiseks, isegi juhul, kui on täidetud seaduses sätestatud loa saamise tingimused.
61. Eelotsusetaotluse esitanud kohus on seisukohal, et see küsimus on asjakohane vaid eeldusel, et Saksamaa monopolisüsteem on asutamislepinguga vastuolus. Minu arvates on küsimus siiski asjakohane isegi juhul, kui siseriiklik kohus tunnistaks Euroopa Kohtu otsuses märgitud tingimuste kohaselt, et asutamislepinguga ei ole vastuolus see, kui samaaegselt eksisteerivad teatavate hasartmängude monopol ja muude hasartmängude korraldamine eraettevõtjate poolt. Sellisel juhul tuleks loa taotlemise menetlust kohaldada viimaste puhul.
62. Eelneva haldusloa taotlemise kord kujutab endast samuti liikumisvabaduste piirangut, mis võib olla põhjendatud, kui see ei ole diskrimineeriv, selle eesmärk on tagada üldisest huvist tuleneva eesmärgi saavutamine ning see on eesmärgi saavutamiseks sobiv ja sellega proportsionaalne(29).
63. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab siiski neile kriteeriumitele lisama teisi kriteeriume, mille eesmärk on tagada, et olukorras, kus kõnealuse vabaduse kasutamiseks loa väljastamine sõltub ametiasutuste suvast, ei muutuks loa saamine näiliseks(30).
64. Seda arvestades on Euroopa Kohus otsustanud, et selleks, et eelneva loa andmise kord oleks õigustatud isegi juhul, kui see näeb ette erandi põhivabadustest, peab see ühelt poolt põhinema objektiivsetel, mittediskrimineerivatel ja varem teada olevatel kriteeriumidel, nii et siseriiklike võimude kaalutlusõigusel oleksid piirid ja seda ei saaks meelevaldselt kasutada ning teiselt poolt peab niisugune lubade andmise süsteem põhinema menetlussüsteemil, mis on hõlpsasti ligipääsetav ning suudab tagada loataotluse objektiivse ja erapooletu menetlemise mõistliku aja jooksul; peale selle peab loa andmisest keeldumist olema võimalik kohtus vaidlustada(31).
65. Ametiasutuste volitustele tuleb seega seada teatavad piirangud, mis hoiaksid ära nende kuritarvitamise, kuid ühenduse kohus ei nõua, et loa andmise õigus oleks täielikult reguleeritud. Kui see nii oleks, siis ei omaks tähtsust ettevõtjate arvu piiramine, mida kohtupraktika mõnikord lubab(32), ning võib olla takistatud üldise huviga seotud eesmärkide täitmine, mis õigustab seda teenuste osutamise vabaduse piiramist(33).
66. Seega kui kehtestatud menetlus on objektiivne, läbipaistev ja mittediskrimineeriv ning kui vastuvõetud otsust on võimalik kohtus vaidlustada, võib ametiasutus jätta endale teatava kaalutlusõiguse, et leida igale olukorrale kõige sobivam lahendus. See on põhjus, miks on GlüStV § 4 lõikes 2 täpsustatud, et loa saamiseks puudub õiguslik nõue.
VIII. Neljanda eelotsuse küsimuse analüüs
67. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib oma neljandas ja viimases küsimuses, kas hasartmängude Internetis korraldamise ja vahendamise täielik keelustamine on kooskõlas EÜ artikliga 49, kui samaaegselt on vastavalt siseriiklikele õigusnormidele teatavatel ettevõtjatel lubatud jätkata nende mängude pakkumist Internetis üheaastase üleminekuperioodi jooksul.
68. Selle küsimusega soovib Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht teada saada, kas GlüStV § 4 lõige 4, millega keelustatakse avalike hasartmängude korraldamine ja vahendamine Internetis, on asutamislepinguga kooskõlas.(34)
69. Euroopa Kohus otsustas, et asutamislepinguga on kooskõlas muud üldised keelud, nagu näiteks mängutingimusi käsitlevad keelud(35). Sellest järeldub, et sellise mängude vahenduskanali nagu Internet keelustamine ei ole vastuolus seadusega. Meede ei ole diskrimineeriv, kuna see kehtib nii Saksamaa kui ka välismaa ettevõtjate suhtes(36), ning see aitab kaitsta mängijaid ja vähendada mängusõltuvust, võttes arvesse Internetis mängimise eripärasid (eriti suur oht sõltuvuse tekkimiseks, arvestades et mängitakse üksinda olles, pakutavate mängude valik on praktiliselt piiramatu – mitmed mängude „aknad” avanevad paralleelselt – ning mängida saab ööpäevaringselt 365 päeva aastas).
70. Seega sarnaselt teiste keeldudega, millel on väiksem mõju teenuste osutamise vabadusele, on selline keelustamine põhjendatud üldise huviga ja see on kooskõlas asutamislepinguga, kuna see ei ole diskrimineeriv ning vastab ühtsuse ja proportsionaalsuse kriteeriumidele. Muidugi võivad teatavad elemendid tekitada kahtlust meetme proportsionaalsuse suhtes, kuna teiste vähem piiravate meetmete kõrval (näiteks monopol ise), võib täieliku keelustamise mõjul suureneda nõudlus Internetis pakutavate ebaseaduslike hasartmängude järele. Samuti võib otsus olla vastuolus samaaegselt samade mängude suhtes säiliva monopoliga (isegi kui mänge ei pakuta Interneti vahendusel), mida põhjendatakse vajadusega suunata mängukirge. Nende küsimuste analüüs kuulub siiski siseriikliku kohtu pädevusse.
71. Eelotsusetaotluse esitanud kohus ei vaidlusta siiski Internetis pakutavate hasartmängude keelustamist selle üldises tähenduses, vaid pigem seoses üleminekusättega, mis lubab liidumaadel jätkata loteriide korraldamist ja vahendamist Interneti vahendusel ühe aasta jooksul GlüStV jõustumisest alates, kui ei ole objektiivseid põhjusi sellest keeldumiseks ja kui muud lisatingimused on täidetud.
72. Vastavalt GlüStV põhjendustele oli kõnealuse üleminekumeetme eesmärk võimaldada hasartmängude korraldajatel, kes osutavad oma teenust peaaegu eranditult Interneti vahendusel, kohaneda uue õigusraamistikuga ning orienteeruda ümber uutele seadusega lubatud turustuskanalitele(37). Seega on tegemist otsusega, mille eesmärk on tagada õiguskindlus selliste ettevõtjate jaoks, kes tegutsesid kuni keelu jõustumise kuupäevani ilma piiranguteta korra raames.
73. Kohus on korduvalt meelde tuletanud õiguskindluse põhimõtte tähtsust, mis on ühenduse õiguskorra osa ja mida peavad järgima nii ühenduse institutsioonid kui ka liikmesriigid, kui nad kasutavad neile liidu õigusega antud volitusi(38).
74. Arvestades nimetatud põhimõttega kaasnevaid nõudeid nähakse ühenduse direktiivides tavaliselt ette direktiivide jõustumisele järgnev mõistlik üleminekuaeg nende ülevõtmiseks ja rakendamiseks ning kohtupraktika kohaselt on põhjendatud, kui ajutiselt viibib liikmesriikide poolt erinevate olukordade kohandamine – nii faktiline kui õiguslik – Euroopa Liidu õigusega.
75. Näiteks lubas Euroopa Kohus 17. juuli 2008. aasta kohtuotsuses ASM Brescia(39) õiguskindluse põhimõtte alusel gaasijaotuse kontsessiooni kehtivusaja pikendamist vastuolus EÜ artiklitega 49 ja 86. Mitmetes kohtuotsustes on Euroopa Kohus õiguskindluse põhimõttele viidates kasutanud talle EÜ artikli 231 teises lõigus antud volitusi ning näidanud, milliseid tühiseks tunnistatud määruse tagajärgi loetakse kehtivaks(40).
76. Seega kui õiguskindluse põhimõtet loetakse üheks ülekaaluka üldise huvi põhjuseks, millele liikmesriigid võivad viidata, kui nad soovivad säilitada ajutiselt mõnd eeskirja või olukorda, mis on vastuolus asutamislepingu vabadustega, siis peab veelgi enam jaatama mõne nimetatud vabadust piirava otsuse õiguspärasust, millega antakse huvitatud isikutele üleminekuaeg siseriiklike õigusaktide uute nõuetega kohanemiseks.
77. Ma arvan samuti, et otsus lükata edasi Internetis hasartmängude pakkumise keelustamine ei ohusta selle piirava meetme ühtsust ega takista meetmega taotletud üldise huvi eesmärkide täitmist.
78. Kõigepealt tuleb märkida, et kuigi Internetis hasartmängude pakkumise keelustamine võib olla põhjendatud sõltuvuse tekkimise kõrgendatud ohuga, ei ole nende kõrvaldamise vajadus nii kiireloomuline, et see kaaluks üle õiguskindluse põhimõttest tulenevate nõuete täitmise.
79. Lisaks tuleb silmas pidada, et GlüStV § 25 lõikes 6 sätestatud üleminekuperioodi suhtes kehtivad mitmed olulised tingimused ja nõuded. Esiteks kehtib üleminekuperiood vaid loteriide, kuid mitte spordikihlvedude suhtes, mille korraldamine ja vahendamine Internetis on nende erilist ohtlikkust arvestades keelatud alates GlüStV jõustumisest. Teiseks kohaldatakse üleminekuperioodil, mil loteriide pakkumine Internetis on lubatud, mitmeid nõudeid ja piiranguid, mille eesmärk on vältida selle mänguliigiga seotud ohte. Seepärast nõutakse selles sättes, et oleks tagatud näiteks alaealiste ja mängukeelu saanud isikute eemalehoidmine, panuste piiramine 1000 euroni kuus, krediidi keelustamine ja sellise interaktiivse osalemise keelustamine, mille puhul avaldatakse tulemused reaalajas.
80. Lõpuks, nagu on eelotsusetaotluses täpsustatud, kujutab GlüStVs sisalduv üleminekusäte endast õiglast hüvitist, mis järgib noorte ja mängijate kaitsega seotud nõudeid. Seepärast ei ole minu arvates sellise sätte olemasolu vastuolus Internetis pakutavate mängude keelustamisega, arvestades asjaolu, et selle sätte eesmärk on hõlbustada üleminekut uuele õigusraamistikule nii, et võimalikul määral arvestataks üldise huviga seotud eesmärke ja õiguskindluse põhimõtet.
81. Eespool toodud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Schleswig Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsuse küsimustele järgnevalt:
1. EÜ artiklit 49 tuleb tõlgenda nii, et teenuste osutamise vabadusele tuginemine eeldab, et asukohaliikmesriigi väljastatud loa alusel võib teenuse osutaja pakkuda kõnealust teenust oma asukohaliikmesriigis. Siiski ei ole hasartmängulubade vastastikune tunnustamine kehtiva liidu õiguse kohaselt teostatav.
2. EÜ artikliga 49 on kooskõlas spordikihlvedude ja loteriide korraldamise vallas loodud riiklik monopol, mille ajendiks on eelkõige võitlus mängusõltuvuse tekkimise ohuga, isegi juhul, kui selles liikmesriigis võivad eraõiguslikud teenuste osutajad korraldada muid suure sõltuvuse tekkimise ohuga hasartmänge, kui ametiasutused tagavad teatava kontrolli eraõiguslike ettevõtjate üle ja monopoolsete mängude pakkumine on väiksem, kui see oleks erasektori pakutavate teenuste puhul. Kui need tingimused on täidetud, ei takista esitatud asjaolud kohtupraktika tähenduses ühtse ja süstemaatilise poliitika teostamist hasartmängude vallas. Liikmesriigi kohus peab kontrollima, kas nimetatud tingimused on täidetud.
Seadusandliku pädevuse jaotamine hasartmängude vallas liidu ja liidumaade vahel ei sea ohtu analüüsitava siseriikliku poliitika kooskõla (mida tuleks vaadelda üldisel siseriiklikul tasandil), kuid ei või samas olla ka vabanduseks võimalikele vastuoludele.
3. EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on lubasid väljaandval ametiasutusel õigus otsustada hasartmängude korraldamiseks ja vahendamiseks loa andmise üle enda äranägemise järgi, kui kehtestatud menetlus on objektiivne, läbipaistev ja mittediskrimineeriv ning kui vastuvõetud otsust on võimalik kohtus vaidlustada.
4. EÜ artikliga 49 ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad hasartmängude avaliku korraldamise ja vahendamise Internetis, kui meede on selle põhjendamiseks esitatud üldise huvi eesmärgiga kooskõlas ning nimetatud eesmärgiga proportsionaalne, kuigi samal ajal on hasartmängude korraldamine ja vahendamine Internetis õiglase hüvitisena lubatud isikutele, kes osutasid siiani teenust üksnes Interneti vahendusel, kui järgitakse noorte ja mängijate kaitsega seotud sätteid.
3 –	Kohtuasjad C‑316/07, C‑358/07, C‑359/07, C‑360/07, C‑409/07, C‑410/07 (Euroopa Kohtus veel läbivaatamisel), milles esitasin täna oma ettepaneku.
4 –	ELT L 376, lk 36.
5 –	Viidatud eespool.
6 –	BVerfG, 1 BvR 1054/01, punkt 148 jj, milles nimetatud kohus täpsustab nii õiguslikud kui ka organisatsioonilised tingimused, et viia kihlvedude monopol kooskõlla põhiseadusega.
7 –	GlüStV asendab Saksamaa liidumaade vahelist lepingut loteriide korraldamise vallas (Staatsvertrag zum Lotteriewesen in Deutschland, edaspidi „LottStV”), mis jõustus 1. juulil 2004.
8 –	„Gibraltaril väljastatud luba Interneti vahendusel spordikihlvedude korraldamiseks oli algselt piiratud […] väljaspool Gibraltarit osutatavate teenustega” (Carmen Media kui menetlusse astuja seisukohtade punkt 11).
9 –	See kord oleks igal juhul kaotatud 2006. aastal.
10 –	1983. aasta ettevõtete määruse (maksustamine ja soodustused) jagu 3 punkt c.
11 –	Amstrong, K. A., „Mutual Recognition”, The Law of the single European Market Unpacking premises, Barnard, C. ja Scott, J. juhtimisel, Hart Publishing, 2002, lk 230.
12 –	17. detsembri 1981. aasta otsus kohtuasjas 279/80: Webb, EKL 1981, lk 3305, punkt 19.
13 –	Vt selle kohta 25. juuli 1991. aasta otsus kohtuasjas C‑76/90: Säger, EKL 1991, lk I‑4221, punkt 15; 9. augusti 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑43/93: Vander Elst, EKL 1994, lk I‑3803, punkt 16; 28. märtsi 1996. aasta otsus kohtuasjas C‑272/94: Guiot, EKL 1996, lk I‑1905, punkt 11; 23. novembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑369/96 ja C‑376/96: Arblade jt, EKL 1999, lk I‑8453, punkt 34 ja 15. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑165/98: André Mazzoleni ja Inter Surveillance Assistance SARL, EKL 2001, lk I‑2189, punkt 25.
14 –	Näiteks tarbijakaitse või võitlus kuritegevusega vastavas sektoris.
15 –	Kohtujuristi kursiiv. Vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Säger, punkt 12; eespool viidatud kohtuotsus Guiot, punkt 10 ja 12. detsembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C‑3/95: Reisebüro Broede, EKL 1996, lk I‑6511, punkt 25.
16 –	C‑167/01, EKL 2003, lk I‑10155.
17 –	Punkt 139.
18 –	C‑56/96, EKL 1997, lk I‑3143.
19 –	Vt selle kohta 9. märtsi 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑212/97: Centros, EKL 1999, lk I‑1459, punkt 27.
20 –	Näiteks eespool viidatud kohtuotsus Inspire Art asutamisvabaduse kohta (punkt 139).
21 –	Punktid 90–105.
22 –	21. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑124/97: Läärä jt, EKL 1999, lk I‑6067; 11. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑6/01: Anomar jt (EKL 2003, lk I‑8621) ja 8. septembri 2009. aasta kohtuasjas C‑42/07: Liga Portuguesa de Futebol Profissional ja Bwin International (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata).
23 –	Punktid 61–76.
24 –	Eespool viidatud liidetud kohtuasjades Stoß jt minu poolt esitatud ettepaneku punkt 74.
25 –	Vt 15. detsembri 1982. aasta otsus kohtuasjas 160/82: komisjon vs. Madalmaad, EKL 1982, lk 4637, punkt 4; 5. juuni 1984. aasta otsus kohtuasjas 280/83: komisjon vs. Itaalia, EKL 1984, lk 2361, punkt 4; 28. märtsi 1985. aasta otsus kohtuasjas 215/83: komisjon vs. Belgia, EKL 1985, lk 1039, punkt 25; 15. oktoobri 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑326/97: komisjon vs. Belgia, EKL 1998, lk 6107, punkt 7 ja 28. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑298/97: komisjon vs. Hispaania, EKL 1998, lk I‑3301, punkt 14.
26 –	1. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑302/97: Konle, EKL 1999, lk I‑3099, punkt 62.
27 –	5. mai 1970. aasta otsus kohtuasjas 77/69: komisjon vs. Belgia, EKL 1970, lk 237, punkt 15.
28 –	Vt selle kohta 16. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑428/07: Horvath (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) punktid 47–58.
29 –	Vt 6. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑243/01: Gambelli jt, EKL 2003, lk I‑13031, punkt 65; 13. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑42/02: Lindman, EKL 2003, lk I‑13519, punkt 29; 6 märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjades C‑338/04, C‑359/04 ja C‑360/04: Placanica, EKL 2007, lk I‑1891, punkt 49; ja eespool viidatud kohtuotsus Liga Portuguesa, punkt 60.
30 –	Vt 31. jaanuari 1984. aasta otsus liidetud kohtuasjades 286/82 ja 26/83: Luisi ja Carbone, EKL 1984, lk 377, punkt 34; 23. veebruari 1995. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑358/93 ja C‑416/93: Bordessa jt, EKL 1995, lk I‑361, punkt 25; 14. detsembri 1995. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑163/94, C‑165/94 ja C‑250/94: Sanz de Lera jt, EKL 1995, lk I‑4821, punktid 23–28; 20. veebruari 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑205/99: Analir jt, EKL 2001, lk I‑1271, punkt 37; ja 13. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑385/99: Müller-Fauré, EKL 2003, lk I‑4509, punkt 84.
31 –	Eespool viidatud kohtuotsus Müller-Fauré, punkt 85, eespool viidatud kohtuotsus Analir jt, punkt 38; ja 12. juuli 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑157/99: Smits ja Peerbooms, EKL 2001, lk I‑5473, punkt 90.
32 –	Eespool viidatud kohtuotsus Placanica, punktid 53–58.
33 –	Hasartmängudega seotud kohtupraktikas on sageli viidatud, et siseriiklikud ametiasutused peaksid omama „piisavat kaalutlusõigust”, et kindlaks määrata üldisest huvist tulenevad nõuded, millele nad tuginevad (24. märtsi 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑275/92: Schindler, EKL 1994, lk I‑1039, punkt 61; 21. oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑67/98: Zenatti, EKL 1999, lk I‑7289, punkt 15; ja eespool viidatud kohtuotsused Läärä jt, punkt 14; Gambelli jt, punkt 63; Placanica jt, punkt 47 ja Liga Portuguesa de Futebol Profissional ja Bwin International, punkt 57).
34 –	Saksamaa valitsus selgitas kohtuistungil, et Internetis pakutavate hasartmängude keelustamine kehtib nii spordikihlvedude kui ka loteriide, kasiinode ja mänguautomaatide suhtes. Seega on sellised Saksamaa veebilehed (millest mõnedele on toimikus viidatud) ebaseaduslikud.
35 –	Näiteks eespool viidatud kohtuotsus Schindler loteriide keelustamise kohta Briti õigusaktides.
36 –	Võttes arvesse käesoleva ettepaneku punktis 31 esitatud täpsustust. Lisaks sellele ei ole Carmen Media väitel olemas „varjatud diskrimineerimist”, mis põhineb väitel nagu oleksid välismaa ettevõtjad Internetist „sõltuvad”, kuna välismaa ettevõtjatel on Saksamaal tegutsemiseks samad õigused mis Saksamaa ettevõtjatel.
37 –	Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul on tegemist „õiglase hüvitisega kahele hasartmängude korraldamisega tegelevale ettevõtjale”, kes on nimeliselt märgitud GlüStV põhjendustes. Saksamaa valitsus lükkas siiski oma menetlusse astuja seisukohtades selle väite ümber, kinnitades, et GlüStV § 25 lõike 6 kohaldamine ei piirdu nende kahe ettevõtjaga, vaid seda kohaldatakse ka „välismaa hasartmängude korraldajate suhtes, kes korraldavad lubatud loteriisid, järgides oma riigi õigusaktides sätestatud tingimusi”. Siseriiklik kohus peab kontrollima selle väite õigsust, sest kui tegemist on nimelise sättega, st see on kohaldatav üksnes teatavate ettevõtjate suhtes, siis on olemas diskrimineerimine, mis on vastuolus asutamislepinguga.
38 –	3. detsembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑381/97: Belgocodex, EKL 1998, lk I‑8153, punkt 26; 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjades C‑487/01 ja C‑7/02: Gemeente Leusden ja Holin Groep, EKL 2004, lk I‑5337, punkt 57; ja 26. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑376/02: Goed Wonen, EKL 2005, lk I‑3445, punkt 32.
39 –	C‑347/06, EKL 2008, lk I‑5641.
40 –	3. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjades C‑402/05 P ja C‑415/05: Kadi ja Al Barakaat International Foundation vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2008, lk I‑6351, punkt 373 jj). Euroopa Kohus kohaldab seda sätet analoogia korras nii eelotsusetaotluste raames kui ka kõigi teisese õiguse aktide suhtes: seega 15. oktoobri 1980. aasta otsuses kohtuasjas 4/79: Providence agricole de Champagne, EKL 1980, lk 2823, punktid 45 ja 46 ning 5. juuli 1995. aasta otsus kohtuasjas C‑21/94: parlament vs. nõukogu, EKL 1995, lk I‑1827, punktid 29–32). Jääb veel lahendada küsimus, kas sellist võimalust võib kohaldada ka siseriiklike eeskirjade suhtes, mis on vastuolus otsekohaldatava liidu õiguse normiga; see küsimus esitati Euroopa Kohtule kohtuasjas C‑409/06: Winner Wetten GmbH, mis on Euroopa Kohtus veel läbivaatamisel. Kohtujurist Bot andis oma 26. jaanuari 2010. aasta ettepanekus sellele küsimusele juba eitava vastuse.

matches:
Kohus
§ 2
§ 4
kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus
§ 4
kohus
§ 4
Kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
§ 25
kohus
kohus
§ 25
kohus
Kohus


Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni põhimäärus – Riigi Teataja
Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni põhimäärus
Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni põhimäärus - sisukord
§ 1 Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni staatus
§ 2 Apellatsioonikomisjoni pädevus
§ 3 Apellatsioonikomisjoni moodustamine ja koosseis
§ 4 Töökeel
§ 5 Apellatsioonikomisjoni töötingimused
§ 6 Apellatsioonikomisjoni pitsat
§ 61 Dokumentide esitamise üldnõuded
2 Kaebuse või avalduse esitamise kord
§ 7 Kaebuse või avalduse esitamine
§ 8 Kaebusele ja avaldusele esitatavad nõuded
§ 9 Kaebuse ja avalduse registreerimine ning nendest teavitamine
§ 10 Kaebuse või avalduse parandamine ja täiendamine ning kaitseulatuse piiramine
§ 11 Kaebuse või avalduse tagasivõtmine ja tagasilükkamine
3 Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni töökord
§ 12 Kaebuse või avalduse menetlusse võtmine
§ 14 Menetlusosalised apellatsioonikomisjonis
§ 15 Menetlusosaliste kirjalikud seisukohad
§ 16 Lisadokumentide esitamine
§ 17 Omavahel seotud iseseisvate nõuete ühendamine
§ 18 Menetluse peatamine, jätkamine ja lõpetamine
§ 181 Menetlusosaliste lõplikud seisukohad
§ 19 Lõppmenetlus
§ 20 Istungi aeg ja istungi edasilükkamine
§ 21 Istung
§ 22 Apellatsioonikomisjoni liikme taandamine
§ 23 Apellatsioonikomisjoni otsuse tegemine
§ 24 Apellatsioonikomisjonile esitatud tõendid
§ 25 Apellatsioonikomisjoni otsuse sisu
§ 26 Apellatsioonikomisjoni otsuse teatavakstegemine
§ 27 Apellatsioonikomisjoni otsuse jõustumine kaebuse korral
§ 28 Apellatsioonikomisjoni otsuse jõustumine avalduse korral
4 Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni liikmete tasustamise kord
§ 29 Apellatsioonikomisjoni liikmete töö tasustamine
§ 30 Tasu määramise alus
§ 31 Tasu väljamaksmise kord
§ 32 Üleminekusätted
RT I, 12.04.2019, 5
Vastu võetud 03.01.2012 nr 28
RT I, 10.01.2012, 28
05.04.2019 RT I, 12.04.2019, 1 15.04.2019; määruses asendatud läbivalt sõna „vaidlustusavaldus” sõnaga „avaldus” vastavas käändes.
Määrus kehtestatakse „Tööstusomandi õiguskorralduse aluste seaduse” § 40 lõike 2 alusel.
§ 1. Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni staatus
§ 2. Apellatsioonikomisjoni pädevus
§ 3. Apellatsioonikomisjoni moodustamine ja koosseis
§ 4. Töökeel
§ 5. Apellatsioonikomisjoni töötingimused
§ 6. Apellatsioonikomisjoni pitsat
§ 61. Dokumentide esitamise üldnõuded
(1) Kui seaduses või käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, esitatakse apellatsioonikomisjonile dokument kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
(2) Kaebus või avaldus esitatakse kirjalikus vormis.
(3) Dokument esitatakse apellatsioonikomisjonile kohapeal, elektrooniliselt, posti või faksi teel, kui seaduses või käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. Elektrooniline esitamine hõlmab esitamist dokumentide esitamise portaali kaudu ja e-posti teel.
(4) Põhjendatud kahtluse korral on apellatsioonikomisjonil õigus nõuda originaaldokumendi või selle notariaalselt või Patendiameti või apellatsioonikomisjoni poolt kinnitatud ärakirja esitamist.
(5) Kui dokument esitatakse seaduses või määruses ettenähtud vorminõuet järgimata, loetakse see vorminõuet järgides esitatuks, kui samasisuline vorminõuet järgiv dokument saabub apellatsioonikomisjoni kolme tööpäeva jooksul esialgsest esitamisest arvates.
(6) Dokumendile või dokumentide kogumile tehakse apellatsioonikomisjoni saabumisel pealdis, milles sisaldub selle saabumise kuupäev ja kaebuse või avalduse järjekorranumber.
2. peatükk Kaebuse või avalduse esitamise kord
§ 7. Kaebuse või avalduse esitamine
(1) Kaebus või avaldus koos sellele lisatud dokumentidega adresseeritakse apellatsioonikomisjonile ja esitatakse kohapeal, elektrooniliselt, posti või faksi teel.
(2) Kaebuse või avalduse saabumise päevaks loetakse selle tegelik apellatsioonikomisjoni saabumise päev.
(3) Paberkandjal esitatud kaebus või avaldus ja selle lisad esitatakse apellatsioonikomisjonile kahes eksemplaris ning lisaks esitatakse nendest koopiad vastavalt menetlusosaliste arvule.
§ 8. Kaebusele ja avaldusele esitatavad nõuded
§ 9. Kaebuse ja avalduse registreerimine ning nendest teavitamine
§ 10. Kaebuse või avalduse parandamine ja täiendamine ning kaitseulatuse piiramine
§ 11. Kaebuse või avalduse tagasivõtmine ja tagasilükkamine
3. peatükk Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni töökord
§ 12. Kaebuse või avalduse menetlusse võtmine
§ 14. Menetlusosalised apellatsioonikomisjonis
§ 15. Menetlusosaliste kirjalikud seisukohad
(1) Menetlusosalise kirjalikud seisukohad adresseeritakse apellatsioonikomisjonile ja esitatakse kirjalikult.
(2) Paberkandjal esitatud kirjalikud seisukohad esitatakse apellatsioonikomisjonile kahes eksemplaris ning lisaks esitatakse nendest koopiad vastavalt menetlusosaliste arvule.
§ 16. Lisadokumentide esitamine
Paberkandjal esitatud lisadokumendid esitatakse apellatsioonikomisjonile kahes eksemplaris ning lisaks esitatakse nendest koopiad vastavalt menetlusosaliste arvule.
§ 17. Omavahel seotud iseseisvate nõuete ühendamine
§ 18. Menetluse peatamine, jätkamine ja lõpetamine
§ 181. Menetlusosaliste lõplikud seisukohad
§ 19. Lõppmenetlus
§ 20. Istungi aeg ja istungi edasilükkamine
§ 21. Istung
§ 22. Apellatsioonikomisjoni liikme taandamine
§ 23. Apellatsioonikomisjoni otsuse tegemine
§ 24. Apellatsioonikomisjonile esitatud tõendid
§ 25. Apellatsioonikomisjoni otsuse sisu
§ 26. Apellatsioonikomisjoni otsuse teatavakstegemine
§ 27. Apellatsioonikomisjoni otsuse jõustumine kaebuse korral
§ 28. Apellatsioonikomisjoni otsuse jõustumine avalduse korral
4. peatükk Tööstusomandi apellatsioonikomisjoni liikmete tasustamise kord
§ 29. Apellatsioonikomisjoni liikmete töö tasustamine
Apellatsioonikomisjoni esimehele, aseesimehele, liikmetele ja komisjoni teenindavale sekretärile makstakse komisjonis töötamise eest tasu komisjoni eelarvest.
§ 30. Tasu määramise alus
(1) Apellatsioonikomisjoni liikmete töö tasustamisel määratakse tasu kahes osas, esimese moodustab kuutasu ja teise osa lisatasu.
(2) Apellatsioonikomisjoni esimehe, aseesimehe, liikmete ja sekretäri kuutasu suuruse määramisel lähtutakse riigiteenistujate palgaastmestiku 35. astme palgamäärast ja käesoleva määrusega kehtestatud vastava koefitsiendi korrutisest järgmiselt:
1) apellatsioonikomisjoni esimees – koefitsient 0,22;
2) apellatsioonikomisjoni aseesimees – koefitsient 0,18;
3) apellatsioonikomisjoni liige – koefitsient 0,18;
4) apellatsioonikomisjoni sekretär – koefitsient 0,18.
(3) Lisatasu apellatsioonikomisjoni liikmetele makstakse apellatsioonikomisjoni eelarve vabade vahendite arvelt alljärgnevate täiendavate tööde eest:
1) apellatsioonikomisjoni esimehele, aseesimehele ja liikmetele kaebuste ja avalduste läbivaatamise, otsuse koostamiste, selgituste või vastuskirjade koostamise eest kohtule ja apellatsioonikomisjoni esindamise eest kohtus;
2) apellatsioonikomisjoni esimehele eelotsuste koostamise eest;
3) aseesimehele apellatsioonikomisjoni esimehe asendamise eest.
§ 31. Tasu väljamaksmise kord
(1) Apellatsioonikomisjoni liikmete kuutasu ja lisatasu makstakse välja apellatsioonikomisjoni esimehe allkirjastatud esildise alusel.
(2) Apellatsioonikomisjoni esimehele, aseesimehele, liikmetele ja sekretärile makstakse tasu üks kord kuus mitte hiljem kui iga kalendrikuu 10. kuupäeval.
§ 32. Üleminekusätted
(1) Käesolevat määrust kohaldatakse enne 2004. aasta 1. maid apellatsioonikomisjonile esitatud kaebuste ja avalduste edasisel menetlemisel, kui käesolevas määruses ei sätestata teisiti.
(2) Enne 2004. aasta 1. maid apellatsioonikomisjonile 2004. aasta 1. maini kehtinud kaubamärgiseaduse §-de 24 ja 241 alusel esitatud kaubamärgi registreerimise kehtetuks tunnistamise taotlustele määrab apellatsioonikomisjoni esimees eelmenetleja 2005. aasta 1. maiks.
(3) Kui enne 2004. aasta 1. maid on apellatsioonikomisjon määranud lisadokumentide esitamise tähtpäeva, ei kohaldata käesoleva määruse § 16 lõiget 2.
(4) Enne 2004. aasta 1. maid apellatsioonikomisjonile 2004. aasta 1. maini kehtinud kaubamärgiseaduse § 19 alusel esitatud avaldustele ning enne 2004. aasta 1. maid apellatsioonikomisjonile 2004. aasta 1. maini kehtinud kaubamärgiseaduse §-de 24 ja 241 alusel esitatud kaubamärgi registreerimise kehtetuks tunnistamise taotlustele kohaldatakse 2004. aasta 1. maini kehtinud kaubamärgiseadust ning nende läbivaatamise kohta kehtivaid avalduste läbivaatamist reguleerivaid sätteid.


text:
3-3-1-57-08 Riigikohtu halduskolleegiumi 6. novembri 2008. a kohtuotsus Madis Kaalu kaebuses Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsuse nr 12-5/292 tühistamiseks – Riigi Teataja
3-3-1-57-08 Riigikohtu halduskolleegiumi 6. novembri 2008. a kohtuotsus Madis Kaalu kaebuses Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsuse nr 12-5/292 tühistamiseks
RT III 2008, 44, 302
Kohtuasja number 3-3-1-57-08
Otsuse kuupäev 6. november 2008
Kohtuasi Madis Kaalu kaebus Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsuse nr 12-5/292 tühistamiseks
Vaidlustatud kohtulahend Tallinna Ringkonnakohtu 15. mai 2008. a otsus haldusasjas nr 3-07-1637
Menetluse alus Riigikohtus Madis Kaalu kassatsioonkaebus
Asja läbivaatamine 2. oktoober 2008
Kohtuistungil osalenud isikud Madis Kaal ja tema esindaja vandeadvokaat Kaspar Lind
Maksu- ja Tolliameti esindajad Villy Lopman, Tanel Molok, Kaupo Kruusvee ja Kaido Lemendik
1. Rahuldada kassatsioonkaebus osaliselt.
2. Tühistada Tallinna Ringkonnakohtu 15. mai 2008. a otsus haldusasjas nr 3-07-1637 ja saata asi uueks läbivaatamiseks samale ringkonnakohtule.
1. 25. märtsil 2005 sõlmis Madis Kaal OÜ-ga Nomad Süsteemid pensionifondi lepingu, olles ise OÜ Nomad Süsteemid ainuosanik ja ainus juhatuse liige. Lepingu kohaselt andis M. Kaal OÜ Nomad Süsteemid omandisse 16 000 AS Hansapank aktsiat väärtusega 3 379 680 krooni ning OÜ Nomad Süsteemid kohustus nimetatud aktsiad ja neilt teenitud tulu investeerima ning tegema M. Kaalule või tema pärijatele igakuiseid väljamakseid 60% ulatuses Riigikogu liikme ametipalgast või sellega võrreldavast elukallidust kajastavast ekvivalentväärtusest alates M. Kaalu 60-aastaseks saamisele järgnevast kuust, tema töövõime täielikust või osalisest kaotusest või tema surmast. Lepingust tulenevalt koosnevad need väljamaksed üle antud aktsiate väärtuse kompensatsioonist ning intressist ja M. Kaalul on õigus saada enne korraliste väljamaksete alustamist erakorralisi väljamakseid kuni 10% ulatuses üle antud aktsiate väärtusest.
AS Hansapank suuromanik FöreningsSparbanken AB (Swedbank) tegi 11. veebruaril 2005 teistele AS Hansapank aktsionäridele aktsiate väljaostupakkumise. Swedbank ja aktsionärid jõudsid aktsiate hinna osas kokkuleppele 2005. a aprilli alguses ja 11. aprillil 2005 müüsid aktsionärid nende omanduses olnud aktsiad Swedbankile hinnaga 211.23 krooni aktsia. Teiste hulgas võõrandas Swedbankile 16 000 aktsiat ka OÜ Nomad Süsteemid, saades nende eest 3 379 680 krooni. Järgnevalt soetas OÜ Nomad Süsteemid selle raha eest mitmeid aktsiafondi osakuid ja aktsiaid.
2. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsusega nr 12-5/292 kohustati M. Kaalu tasuma 650 521 krooni tulumaksu seoses väärtpaberite võõrandamisel saadud kasuga. Maksuhaldur leidis, et M. Kaalu eesmärk aktsiate üleandmisel OÜ-le Nomad Süsteemid oli aktsiate müügiga tekkiva tulumaksukohustuse vältimine ja edasilükkamine. Aktsiad anti OÜ-le Nomad Süsteemid üle pärast AS Hansapanga suuromaniku väljaostupakkumise tegemist. M. Kaalu ning OÜ Nomad Süsteemid vahelise tehingu vorm ei olnud sisule vastav. Tehingu sisust ilmneb maksudest kõrvalehoidumise eesmärk, mistõttu tuleb maksustamisel kohaldada selle tehingu tingimusi, mis vastavad tehingu tegelikule majanduslikule sisule. Tegelik aktsiate võõrandaja on M. Kaal. Saadud kasu kuulub tulumaksuga maksustamisele M. Kaalu tuluna hoolimata sellest, et raha laekus äriühingule ja seda raha võidakse edaspidi kasutada äriühingu ettevõtluseks.
3. Madis Kaalu kaebuses halduskohtule paluti tühistada Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsus nr 12-5/292.
4. Tallinna Halduskohtu 5. veebruari 2008. a otsusega rahuldati kaebus ja tühistati Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 11. mai 2007. a maksuotsus nr 12-5/292.
Halduskohus leidis, et maksuhaldur on põhjendamatult kohaldanud MKS § 84 ning OÜ Nomad Süsteemid poolt tema omandis olevate aktsiate võõrandamisest saadud tulu ei saa käsitleda M. Kaalu tuluna. Maksuotsusest ei selgu, kas, kellel ja millised maksukohustused kaasnevad OÜ Nomad Süsteemid poolt M. Kaalule väljamaksete tegemisel. Maksuotsuses ja vaideotsuses seda küsimust piisavalt ja arusaadavalt käsitletud ei ole. Seega on maksuhaldur kohaldanud MKS § 84, kuid pole õigussuhteid arusaadavalt ümber kvalifitseerinud, mida tuleb pidada sedavõrd oluliseks rikkumiseks, et ainuüksi see asjaolu tingib maksuotsuse tühistamise.
M. Kaal ei saanud aktsiate võõrandamise tehingult TuMS § 15 ja § 37 lg 1 alusel maksustamisele kuuluvat kasu. Kaebuse esitaja viitab põhjendatult füüsilise isiku kassapõhisele tuluarvestusele - TuMS § 36 lõikes 1 sätestatakse, et füüsilise isiku poolt saadud tulu võetakse tulumaksuga maksustamisel arvesse sellel maksustamisperioodil, millal tulu laekus. M. Kaal ei ole aktsiate üleandmisel OÜ-le Nomad Süsteemid ega ka hilisemal võõrandamisel Swedbankile mingisugust tulu saanud. 25. märtsil 2005 sõlmitud leping on müügileping, millega M. Kaal annab OÜ Nomad Süsteemid omandisse aktsiad ning OÜ Nomad Süsteemid kohustub nende eest tasuma nende väärtuse 3 379 680 krooni, ent seda mitte kohe, vaid pärast lepingus määratud tähtpäeva saabumist ning ositi. Maksuotsuse tagajärjeks oleks olukord, kus M. Kaalu poolt 16 000 AS Hansapank aktsia võõrandamisel saadud kasu maksustataks tulumaksuga kahel korral – esiteks koheselt maksuotsuse alusel ja teiseks OÜ Nomad Süsteemid poolt väljamaksete tegemisel.
5. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse apellatsioonkaebuses paluti tühistada halduskohtu otsus ja uue otsusega jätta Madis Kaalu kaebus rahuldamata. Apellatsioonkaebust põhjendati järgmiselt:
Kohus jõudis väärale seisukohale tehingu tegeliku majandusliku sisu osas. M. Kaalu eesmärgiks oli aktsiate võõrandamise tehinguga saavutada olukord, kus tulumaksu tasumise kohustus on edasi lükatud väga pika perioodi võrra. Aktsiate võõrandamine enda äriühingule on kunstlik ja sisule mittevastav tehinguvorm, kusjuures aktsiate omanik teadis, et kohe pärast aktsiate üleandmist müüb saaja need ära. Maksukohustuse väljaselgitamise vaatekohast on M. Kaal tegelikult paigutanud äriühingusse oma aktsiate müügist saadava tulu.
Maksuhaldurile 7. märtsil 2007 antud seletuses on M. Kaal öelnud, et Swedbank tegi talle ettepaneku AS Hansapank aktsiate tagasiostuks, kuid ta otsustas teha fondi, kuna firmadel on investeerimine tulumaksuvaba. MKS § 84 kohaldamisel ongi määrava tähtsusega isiku tahte väljaselgitamine. Tegemist on tulu siirdamisega äriühingule. Kohus on seaduse ekslikule tõlgendusele toetudes välistanud füüsilise isiku tulu maksustamise olukorras, kus isik otsustab kasutada juriidilist isikut tulu siirdamiseks. Topeltmaksustamise oht on ennatlik ja hüpoteetiline. Kuna maksuotsusega on maksustatud M. Kaalu aktsiate võõrandamisest saadud kasu 2005. aastal, siis tulevikus OÜ-st Nomad Süsteemid tehtavad vastavad väljamaksed enam maksustamisele ei kuulu.
6. Ringkonnakohus rahuldas maksuhalduri apellatsioonkaebuse, tühistas halduskohtu otsuse ning tegi asjas uue otsuse, millega jättis M. Kaalu kaebuse rahuldamata. Ringkonnakohtu otsuses on esitatud järgmised põhjendused ja seisukohad:
a) kui M. Kaal ei oleks 25. märtsil 2005 sõlmitud lepingu alusel andnud OÜ Nomad Süsteemid omandisse 16 000 AS Hansapank aktsiat, oleks M. Kaal ise võõrandanud nimetatud aktsiad ning teeninud aktsiate võõrandamisest kasu summas 2 710 503 krooni. Siis oleks M. Kaalul tekkinud ilmselgelt tulumaksukohustus ning M. Kaal oleks pidanud tasuma tekkinud tulult tulumaksu summas 650 521 krooni;
b) MKS § 84 alusel tuleb maksudest kõrvalehoidumise eesmärgil tehtavaks tehinguks lugeda ka aktsiate võõrandamise tehingut, kui selle tehingu peamiseks eesmärgiks on maksukohustuse tekkimise vältimine, maksukohustuse edasilükkamine või maksusoodustuse saamine. Selline seisukoht on kooskõlas Euroopa Kohtu lahendiga asjas C-425/06 (punktid 74 ja 75), mille kohaselt maksustamist ei välista asjaolu, kui vaidlusalusel tehingul on ka majanduslikud eesmärgid, kuid tehingu peamiseks eesmärgiks oli maksusoodustuse saamine;
c) tehingu tegemise ajal oli kaebajale teada, et lähiajal tuleb AS Hansapank aktsiad võõrandada, teada oli ka nende aktsiate ligikaudne hind, samuti asjaolu, et aktsiate võõrandamisel füüsilise isikuna tekib tal tulumaksukohustus. Kui aktsiate müügi kohustust poleks tekkinud, ei oleks kaebaja 25. märtsil 2005 tehingut teinud;
d) kaebaja soovis vältida tulu saamisega tekkivat tulumaksukohustust. Kui kaebaja oleks soovinud käituda korrektselt, oleks ta pidanud müüma aktsiad füüsilise isikuna, tasuma võõrandamisest saadud kasult tulumaksu ning ülejäänud raha oleks ta saanud kasutada OÜ-ga Nomad Süsteemid pensionifondi lepingu sõlmimiseks;
e) aktsiate võõrandamise tehingu maksuõiguslik käsitlus ei loo mingeid tsiviilõiguslikke tagajärgi ning omab tähendust üksnes käesolevas haldusasjas ja mõnes teises haldusasjas, millest võtavad osa samad menetlusosalised;
f) aktsiate võõrandamisest sai kasu M. Kaal, mitte OÜ Nomad Süsteemid. Seetõttu võib OÜ Nomad Süsteemid vastava kasu ulatuses teha M. Kaalule väljamakseid tulumaksu maksmata. Kui M. Kaal ei soovi väljamaksete tegemist, siis tuleb lugeda, et M. Kaal on andnud 25. märtsi 2005. a lepingu alusel OÜ-le Nomad Süsteemid aktsiate asemel üle aktsiate võõrandamisest saadud kasu ning muus osas kehtib M. Kaalu ja OÜ Nomad Süsteemid vaheline 25. märtsi 2005. a leping poolte vahel kokkulepitud tingimustel. OÜ Nomad Süsteemid poolt M. Kaalule või tema pärijatele tehtavad igakuised väljamaksed kuuluvad TuMS § 19 lg 2 alusel tulumaksuga maksustamisele sõltumata sellest, kas M. Kaal peab kõnealuste aktsiate võõrandamiselt tulumaksu maksma või mitte.
7. M. Kaal taotleb kassatsioonkaebuses, et Riigikohus tühistaks ringkonnakohtu otsuse ja jätaks jõusse Tallinna Halduskohtu otsuse.
Kassaator leiab, et ringkonnakohus on vääralt kohaldanud tulumaksuseadust, maksukorralduse seaduse § 84 ja rikkunud tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 654 lg-t 5 ning põhjendab neid väiteid järgmiselt:
a) ringkonnakohtu arutlus olukorrast, kus kaebaja võõrandab aktsiad ise, on asjakohatu;
b) nõus ei saa olla ringkonnakohtu põhjendamata jäänud seisukohaga, et maksudest kõrvalehoidumise eesmärgil tehtavaks tehinguks on ka aktsiate võõrandamise tehing, kui selle peamiseks eesmärgiks on maksukohustuse tekkimise vältimine, maksukohustuse edasilükkamine või maksusoodustuse saamine. Ringkonnakohus on teinud ebaõige viite Euroopa Kohtu lahendile;
c) MKS § 84 ei ole selles asjas kohaldatav, sest kassaator pole teinud maksuarvestuses kajastatud tehingu asemel teist tehingut, mida pole kajastatud. Erinev käitumisviis tingib sageli ka erinevad maksuõiguslikud tagajärjed, kuid soodsama viisi valimine ei tähenda maksude tasumisest kõrvalehoidumist. M. Kaalu ja OÜ Nomad Süsteemid vahelisel tehingul on majanduslik sisu ja eesmärk;
d) põhjendamata on jäänud TuMS § 36 lg-s 1 sätestatud füüsilise isiku tulu maksuarvestuse kassapõhisuse printsiibi eiramine;
e) tegemist pole tühise või teeseldud tehinguga, sest pooled on lepingust tulenevaid kohustusi korrektselt täitnud. Kaebaja ja OÜ Nomad Süsteemid vara on eraldiseisvad;
f) aktsiate võõrandamise ajal M. Kaal ei teadnud, et OÜ Nomad Süsteemid peab aktsiad müüma, samuti seda, millise hinnaga tuleb seda teha;
g) maksuhaldur ja ringkonnakohus on MKS §-i 84 kohaldades läinud vastuollu õigusselguse ja määratletuse põhimõtetega. Maksuhaldur pole andnud selgitusi või juhendeid analoogiliste juhtumiste maksuõiguslikuks käsitlemiseks;
i) MKS § 84 kohaldamisel peab maksudest kõrvalehoidumise eesmärgil tehtud tehingute puhul esinema tahtlus vältida maksude tasumist ja tahtlus rikkuda maksuseadusi. Tõendatud ei ole kassaatori tahtlus rikkuda maksuseadusi ja sellist tahtlust ei esinenudki. Euroopa Kohtu lahendis nr C-255/02 on kinnitatud, et kui maksukohustuslasel on valida kahe tehingu vahel, on tal õigus valida käitumisviis, mis piirab tema maksukohustust. Samas selgitatakse, et võimalike maksunduslike kuritarvituste tuvastamiseks on nõutav, et tehingute tulemuseks on selliste maksusoodustuste saamine, mille andmine on vastuolus maksuseaduste sätetega, ning teiseks peab tehingu objektiivsetest asjaoludest järelduma, et peamine eesmärk oli maksusoodustuse saamine. Euroopa Kohtu lahendis nr C-196/04 on kohus asunud seisukohale, et majandusliku tõlgendamise meetodi kasutamine on õigustatud vaid puhul, kui on tegemist puhtalt kunstlike skeemide loomisega, millel puudub majanduslik sisu;
j) ringkonnakohtu väide, et OÜ Nomad Süsteemid poolt väljamaksete tegemisel ei pea äriühing tulumaksu tasuma, on õiguslikult põhjendamata ja sellel seisukohal polegi õiguslikku alust. Topeltmaksustamise vältimise küsimused on jäänud sisuliselt lahendamata.
8. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus peab kirjalikus vastuses kassatsioonkaebust põhjendamatuks ja leiab, et ringkonnakohtu otsus on seaduslik ja põhjendatud. Vastuses on esitatud järgmised seisukohad ja vastuväited:
a) vaidlusalusel aktsiate võõrandamise tehingul puudus majanduslik sisu. Majanduslikust sisust lähtudes võõrandas aktsiad Swedbankile M. Kaal;
b) eksitav on väide maksukohustuse edasilükkamisest, sest maksukohustus on kas tekkinud või puudub;
c) tulu laekumise hetke määratlemisel TuMS § 36 lg 1 tähenduses tuleb aluseks võtta see, kas isiku maksevõime mingil hetkel muutus või mitte. Kui maksevõime suureneb, on tulu laekunud. Laekunud tulu kasutamise viis, sh selle ümbersuunamine, ei muuda tulu laekumise fakti ega tulu laekumise hetke;
d) vaidlusaluse aktsiate võõrandamise tehingu ainus eesmärk oli maksudest kõrvalehoidumine. Kuid MKS § 84 kohaldamine oleks võimalik ka siis, kui maksudest kõrvalehoidumine kujutas endast peamist eesmärki, hoolimata seejuures majanduslike eesmärkide olemasolust;
e) MKS § 84 kohaldamisel ei tule tuvastada tahtlust rikkuda maksuseadusi. Maksukohustuslase tahtlus hoida maksude tasumisest kõrvale tuletatakse aga objektiivsetest asjaoludest, arvestamata subjektiivset külge. Oluline on see, et aktsiaid OÜ-le Nomad Süsteemid üle andes M. Kaal teadis, et need tuleb müüa Swedbankile;
f) kassaatori seisukohad viivad lõppkokkuvõttes selleni, et maksukohustuslane saab ise otsustada oma maksukohustuse üle;
g) topeltmaksustamise vältimise küsimused pole määravad vaidlustatud haldusakti õiguspärasuse hindamisel. Topeltmaksustamist on võimalik vältida ka pärast vaidlustatud haldusakti täitmist MKS § 102 alusel.
9. Kolleegium leiab, et ringkonnakohus pole tuvastanud kõiki asja õigeks lahendamiseks olulisi asjaolusid ega põhjendanud piisavalt tehtud järeldusi.
10. Ringkonnakohtu otsuses (p 10) väidetakse, et «kaebaja soovis luua pensionifondi, andes OÜ-le Nomad Süsteemid tasuta üle AS Hansapank aktsiad». Kolleegiumi arvates on see väide põhjendamata, sest M. Kaalu ja Nomad Süsteemid OÜ vahel 25. märtsil 2005 sõlmitud lepingust (p-d 3.2-3.7) võib nähtuda nii tasumise kohustus kui ka tasumise viis. OÜ Nomad Süsteemid 2005. a majandusaasta aruande tegevusaruandes (tl 60) on märgitud: «Küll aga otsustas omanik ettevõttel võimaldada tulu teenimist oma varade kaudu, müües osaühingule oma ja endaga seotud isikute väärtpabereid (vt Lisa 8) jättes nende eest tasumise tähtaja lahtiseks.» Lisas 8 (tl 70) on vaidlusalune tehing kajastatud järgmiselt: «Seisuga 31.12.2005 on Nomad Süsteemid OÜ aktsiate müügivõlg osaniku ja temaga seotud isiku vastu 3 585 629 krooni.» Seega oleks võimalik asuda ka sellisele seisukohale, et nii kaebaja kui ka OÜ Nomad Süsteemid käsitlesid vaidlusalust tehingut selle tegemise ajal M. Kaalu poolt aktsiate müügina OÜ-le Nomad Süsteemid, kusjuures oli kokku lepitud keeruline tasumise viis. Ringkonnakohus pole tõendeid hinnanud ja põhjendanud, miks ta asus seisukohale, et tegemist oli tasuta üleandmisega.
Vaidlustatud maksuotsuses nimetatakse aktsiate võõrandamist «makseta tehinguks». Selline käsitlus puudutab nimetatud tehingu kajastamist väärtpaberiregistris. «Makseta tehing» ei tähenda tasuta võõrandamist.
11. TuMS § 15 lg 1 alusel maksustatakse tulumaksuga kasu, mis saadakse aktsiate müügist, lõige 4 punkti 10 alusel ei maksustata aga tulu äriühingus osaluse suurendamisest või omandamisest mitterahalise sissemakse teel. Seega on kõigepealt oluline see, kas vaidlusalune tehing kujutas endast mitterahalist sissemakset või aktsiate müüki või aktsiate tasuta võõrandamist.
12. Kui tuvastatakse, et tegemist oli aktsiate müügiga, siis tuleb anda maksuõiguslik hinnang olukorrale, kus «tasumise tähtaeg on jäänud lahtiseks». Kolleegiumi arvates tähendab see muu hulgas vastamist küsimusele, kas tasumisega viivitamine oli põhjendatud ja kas on võimalik TuMS § 36 lg 1 alusel asuda seisukohale, et tulu aktsiate müügist laekus M. Kaalule siis, kui Swedbank tasus OÜ-le Nomad Süsteemid, sest see äriühing oli M. Kaalu kontrolli all. Arvestada tuleks ka sellega, et M. Kaal saab pensionifondi lepingut muuta. Järelduste tegemisel võib kaasa aidata vastus küsimusele, kas M. Kaal oleks pensionifondi lepingu sõlminud ka sellise äriühinguga, mis pole tema kontrolli all.
Selleks, et lugeda aktsiate müügist OÜ-le Nomad Süsteemid laekunud tasu M. Kaalu tuluks, tuleks põhjendada, kuidas suurenes M. Kaalu vara osaühingule laekunud tasu näol ja kuidas oli M. Kaalul võimalik osaühingule laekunud tasu oma huvides kasutada.
13. Aktsiate tasu eest või tasuta võõrandamise ja mitterahalise sissemakse puhul on kolleegiumi arvates oluline, kas võõrandamine või sissemakse toimus tulumaksust kõrvalehoidumise eesmärgil MKS § 84 mõttes. Sellise eesmärgi tuvastamisel ei saa alati lähtuda maksukohustuslase subjektiivsetest kaalutlustest, sest nende väljaselgitamine pole sageli võimalik. Määravaks võivad osutuda faktilised asjaolud, mis kinnitavad tulumaksust kõrvalehoidumist. Kolleegium möönab, et õigusselgus ja -kindlus oleksid paremini tagatud, kui selliste faktiliste asjaolude arvestamine oleks sätestatud seadusega või määrusega. Siiski ei saa välistada olukorda, kus maksudest kõrvalehoidumise eesmärk tuleneb piisavalt selgelt faktilistest asjaoludest ja sellise järelduse eiramine oleks ebamõistlik. Selles asjas võivad kõrvalehoidumise eesmärki kinnitada asjaolud, et M. Kaal andis aktsiad üle tema kontrolli all olevale äriühingule ajal, kui oli selge, et need tuleb peatselt võõrandada Swedbankile, mis äriühingu poolt ka toimus.
14. Kassatsioonkaebus kuulub rahuldamisele osaliselt, sest Riigikohus tühistab küll ringkonnakohtu otsuse, kuid saadab asja uueks läbivaatamiseks, millega jääb rahuldamata kassaatori taotlus jätta jõusse Tallinna Halduskohtu otsus.

matches:
§ 84
§ 84
§ 15
§ 37
§ 36
Kohus
§ 84
Kohus
§ 84
§ 19
Riigikohus
§ 84
§ 654
§ 84
§ 36
§ 84
kohus
§ 36
§ 84
§ 84
§ 102
§ 15
§ 36
§ 84
Riigikohus


1. Kolmapäev Mina tunnen rõõmu oma rahvast; seal ei ole enam kuulda nutu- ega hädakisahäält. Js 65,19 Nüüd on teilgi muretsemist, aga kui ma näen teid jälle, on teie süda rõõmus ja keegi ei võta teie rõõmu teilt ära. Jh 16,22 Sina, Issand, oled hea, täidad meid tänu ja rõõmuga – rõõmuga, mis kord lõputa. * Hb 9,11–15; Mk 14,17–25
2. Neljapäev Jumal, sa oled mind õpetanud mu noorest east, ja sestsaadik ma kuulutan sinu imesid. Ps 71,17 Siimeon võttis Jeesuse sülle, ülistas Jumalat ja ütles: 'Issand, nüüd sa lased oma sulasel lahkuda rahus oma ütlust mööda, sest mu silmad on näinud sinu päästet.' Lk 2,28–30 Õpeta meid nägema Sinu imesid, Issand. Anna rahu ja kannatlikkust. * Jr 15,15–21; Mk 14,26–31
3. Reede Õnnis on rahvas, kes tunneb püha hõiskamist; nad käivad sinu palge valguses, Issand. Ps 89,16 Käige nagu valguse lapsed – valguse vili on ju igasuguses headuses ja õigluses ja tões. Ef 5,8–9 Issand, ärata meis ülevoolav tänu Sinu vastu. * Hb 10,1.11–18; Mk 14,32–42
4. Laupäev Mispärast peaksid paganad ütlema: 'Kus on nüüd nende Jumal?' Aga meie Jumal on taevas, ta teeb kõik, mis temale meeldib. Ps 115,2.3 Jumala nähtamatu olemus, tema jäädav vägi ja jumalikkus on ju maailma loomisest peale nähtav, kui mõeldakse tema tehtule. Rm 1,20 Issand, ava meie silmad ja süda nägema kõiges Sinu tahtmist ja väge. * Lk 18,31–43; Mk 14,43–52
5. Pühapäev Rahvakogudes tänage Jumalat. Ps 68,27 Järgmisel päeval kuulis pühadeks kogunenud suur rahvahulk, et Jeesus tuleb Jeruusalemma, ja palmipuude oksi võttes läks rahvas välja talle vastu ja hüüdis: 'Hoosanna! Õnnistatud olgu, kes tuleb Issanda nimel, Iisraeli kuningas!' Jh 12,12–13 Jeesus, Sina oled meie kuningas. Alandlik ja kõikvõimas, kuningas üle aegade. *
6. Esmaspäev Kuigi ma kirjutan temale väga palju oma seadusi, peetakse neid võõraks asjaks. Ho 8,12 Mina olen selleks sündinud ja selleks tulnud maailma, et ma annaksin tunnistust tõe kohta. Igaüks, kes on tõe seest, kuuleb minu häält. Jh 18,37 Tänan Sind, Jeesus, et tulid päästma kadunut. Tänan, et Sina oled Tõde igale kuuljale. * Mt 26,6–13; Mk 14,53–65
7. Teisipäev Issand, Iisraeli kuningas on su keskel, enam pole sul vaja näha õnnetust. Sf 3,15 Jeesus ütles jüngritele: 'Miks te olete nii arad? Kuidas teil ei ole usku?' Mk 4,40 Meie usk on väike ja me oleme kartlikud elu erinevates olukordades. Palume Sind: kasvata usaldust Sinu vastu! * Ii 38,1–11; Ii 42,1–6; Mk 14,66–72
8. Kolmapäev Anna mulle tagasi rõõmustus sinu päästest, ja heameelne Vaim toetagu mind! Ps 51,14 Teie kurbus muutub rõõmuks. Jh 16,20 Rõõmus meel on kristlase pärisosa, tema olemus. Tänu Sulle, et Sinus muutuvad kurbuse päevad hõiskamiseks. * Lk 22,1–6; Mk 15,1–15
10. Reede Õnnis on mees, kes kardab Issandat, kellele väga meeldivad ta käsud. Ps 112,1 Tema vermete varal te olete terveks saanud. Teie olite ju nagu eksijad lambad, kuid nüüd te olete pöördunud oma hingede Karjase ja Ülevaataja poole. 1Pt 2,24–25 Jeesus, Sinu ristis on meie elu. Aita meil pöörduda kogu südamega Sinu kui hingede Karjase poole. *
11. Laupäev Kui meie süüteod tunnistavad meie vastu, siis, Issand, toimi meiega oma nime kohaselt! Jr 14,7 Kristus kandis ise meie patud oma ihus üles ristipuule, et meie, olles surnud pattudele, elaksime õigusele. 1Pt 2,24 Issand, anna andeks! Anna andeks meie üleastumised, meie isekus. Palun kingi tervenemist nii hingele kui ka ihule. * 1Pt 3,18–22; Mk 15,42–47
12. Pühapäev Vaata, pimedus katab maad ja pilkane pimedus rahvaid, aga sinu kohal koidab Issand ja sinu kohal nähakse tema auhiilgust. Js 60,2 Nädala esimesel päeval väga vara, kui päike oli just tõusmas, tulid Maarja-Magdaleena ja Jaakobuse ema Maarja ja Saloome haua juurde. Ja nad ütlesid üksteisele: 'Kes küll veeretab meil kivi hauakambri ukse eest ära?' Mk 16,2–3 Kristus on üles tõusnud! Isa, Sinu arm on mõõtmatu – tänu, tänu, tänu! *
14. Teisipäev Äkitselt ligineb mu õiglus, ilmub mu pääste ja mu käsivarred mõistavad rahvaile kohut. Js 51,5 Kiidetud olgu Jumal, meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa, kes oma suurest halastusest on meid uuesti sünnitanud elavaks lootuseks Jeesuse Kristuse ülestõusmise läbi surnuist. 1Pt 1,3 Tänu Sulle Issand, kes Sa halastad, kes Sa kutsud, kes Sa hoiad, kes Sa annad meile uue elu. * Jh 20,1–10; 1Kr 15,1–11
15. Kolmapäev Issand, su Jumal, on olnud sinuga, sul ei ole midagi puudunud. 5Ms 2,7 Paulus kirjutab: Me näitame end Jumala abilistena kõiges: suures kannatlikkuses, ahistustes, hädades, kitsikustes, kui kurvad, aga ikka rõõmsad; kui vaesed, kes siiski paljusid rikkaks teevad; kui need, kellel ei ole midagi ja kelle päralt on kõik. 2Kr 6,4.10 Issand, puhasta ja valgusta meid oma Vaimuga, et võiksime Sinust tunnistust anda. * Jh 20,11–18; 1Kr 15,12–19
16. Neljapäev Häda neile, kes on iseenese silmis targad ja iseenese meelest arukad! Js 5,21 Meie ei ole saanud maailma vaimu, vaid Vaimu, kes on Jumalast, et me võiksime teada, mida Jumal meile armust kingib. 1Kr 2,12 Issand, milline on minu osa, milline on minu töö Sinu koguduses? Kingi selgust, alandlikku meelt ja ustavust. * Jh 21,1–14; 1Kr 15,20–28
17. Reede Ole mulle kaitsjaks kaljuks, kuhu ma aina saan minna! Sina oled käskinud mind päästa. Ps 71,3 Küll Issand kisub mu välja igast kurjast teost ja viib mu varjule oma taevasesse kuningriiki. 2Tm 4,18 Minu lootus on Sinus, Issand. Hoia ja kaitse – kinnita usku. * Lk 24,36–47; 1Kr 15,29–34
18. Laupäev Isegi toonekurg taeva all teab oma seatud aega, turteltuvi, pääsuke ja rästas peavad kinni oma tulemisajast, aga minu rahvas ei tunne Issanda Seadust. Jr 8,7 Jeesus Kristus on loovutanud iseenda meie eest, et meid lunastada kõigest ülekohtust ja puhastada endale pärisrahvaks, innukaks headele tegudele. Tt 2,14 Issand, puhasta meid, õpeta elama Sinu Sõna järgi. * Lk 24,1–12; 1Kr 15,35–49
19. Pühapäev Ta hoidis oma rahvast nagu oma silmatera. 5Ms 32,10 Ära karda, sa pisike karjake, sest teie Isal on hea meel anda teile kuningriik! Lk 12,32 Tänan Sind Issand, et Sina hoiad oma rahvast kui kallist aaret, mille oled ohvriverega lunastanud. Kaota mu hirm maailma ähvarduste ees ja juhi mind oma riiki. *
20. Esmaspäev Issand ütles: Sest ma tean Aabrahamist, et ta käsib oma poegi ja järeltulevat sugu hoida Issanda teed ning teha, mis õige ja kohus. 1Ms 18,19 Et te olete saanud patust vabaks ja Jumala orjadeks, on teie vili pühitsuseks ja selle lõpp on igavene elu. Rm 6,22 Jeesus, Sina oled meid vabastanud hukatusest ja toonud meile igavese elu Jumala kirkuses. Tänu Sulle päästmise eest! * 1Ms 32,22b–32; 1Kr 15,50–58
21. Teisipäev Taaniel toodi august välja ning tema küljes ei leitud ühtegi viga, sellepärast et ta oli uskunud oma Jumalasse. Tn 6,24 Valvake, seiske usus, olge mehised, saage tugevaks! 1Kr 16,13 Taanielil oli usk, mis tõi ta välja kõige raskematestki olukordadest. Issand kinnita meie usku, et suudaksime oma elu lõpetada võitjatena. * Ii 42,7–13 (14–17); 1Kr 16,1–12
22. Kolmapäev Ja ma vandusin sulle ning tegin sinuga lepingu, ütleb Issand Jumal, ja sa said minu omaks. Hs 16,8 Nüüd te olete kõik usu kaudu Jumala lapsed Kristuses Jeesuses. Gl 3,26 Tänu usu eest, tänu usu hoidmise eest, tänu lapseseisuse eest Jeesuses Kristuses! * Js 66,6–13; 1Kr 16,13–24
23. Neljapäev Mina olen su valmistanud, sa oled mu sulane: Iisrael, ma ei unusta sind! Js 44,21 Ärge siis heitke ära oma julgust, mis saab suure palga! Hb 10,35 Issand, Sa oled oma valitud rahvast saatnud ja hoidnud tänase päevani, toonud läbi erinevatest olukordadest. Palume Püha Vaimu, et me ei eksiks Sinu teedelt. Hoia ja kinnita meie usku. * Jh 17,9–19; 1Pt 1,1–12
24. Reede Issand, pea meeles, ära tee tühjaks oma lepingut meiega! Jr 14,21 Ustav on Jumal, kelle poolt te olete kutsutud osadusse tema Poja Jeesuse Kristuse, meie Issandaga. 1Kr 1,9 Me täname, et Sina, Issand, oled ustav ja hea. Ka siis, kui me komistame, annad Sa kahetsejale uue võimaluse. * 1Pt 2,1–10; 1Pt 1,13–16
25. Laupäev Issand on siis jälle rõõmus sinu pärast, millest sinul on kasu, nõnda nagu ta oli rõõmus sinu vanemate pärast. 5Ms 30,9 Jeesus ütleb: Kui teie peate minu käske, siis te jääte minu armastusse, nõnda nagu mina olen pidanud oma Isa käske ja jään tema armastusse. Seda ma olen teile rääkinud, et minu rõõm oleks teis ja teie rõõm saaks täielikuks. Jh 15,10–11 Issand, anna jõudu Sinu järel käia. Kasvata meie usku, et armastus Sinu vastu lööks leegitsema. * Ap 8,26–39; 1Pt 1,17–21
26. Pühapäev Ma hüüdsin oma kitsikuses Issanda poole ja tema vastas mulle. Jn 2,3 Ja tuli üks sünagoogi ülemaid nimega Jairus, langes Jeesust nähes ta jalge ette maha ja palus teda väga: 'Mu tütreke on hinge vaakumas. Oh et sa tuleksid, paneksid käed tema peale, et ta saaks terveks ja jääks ellu!' Ja Jeesus läks temaga. Mk 5,22–24 Ma tänan Jumalat, kes on kõikvõimas. Ma tänan Jumalat, kel on võimus haiguse ja surmagi üle. *
27. Esmaspäev Aadam ja tema naine peitsid endid Issanda Jumala palge eest. 1Ms 3,8 Te ei ole saanud orjuse vaimu, et peaksite jälle kartma, vaid te olete saanud lapseõiguse Vaimu, kelles me hüüame: 'Abba! Isa!' Rm 8,15 Tänan Sind Jeesus, kes Sa oled meid vabastanud hirmust, kes Sa oled meid tõstnud lapse seisusesse ja andnud õiguse öelda Kõigeväelisele: Isa! * Jh 10,1–10; 1Pt 1,22–25
28. Teisipäev Pöörake nüüd oma süda ja hing Issandat, oma Jumalat, otsima! 1Aj 22,19 Jookske nõnda, et teie auhinna saate! 1Kr 9,24 Issand, tahan Sulle ustavaks jääda lõpuni. Palun hoia ja kaitse mind, kinnita usku. * Mt 9,35–10,1 (2–4) 5–7; 1Pt 2,1–10
29. Kolmapäev Tee oma jõudu mööda kõike, mida su käsi suudab korda saata. Kg 9,10 Teenige Issandat tüdimatu innuga ja vaimult tulisena. Rm 12,11 Issand, ärata mind, sütita minus uus igatsus Sinu järele. * Jh 17,20–26; 1Pt 2,11–17
30. Neljapäev Jumal on tõesti hea Iisraelile, nendele, kes on puhtad südamelt. Ps 73,1 Armsad, kui meie süda ei süüdista, siis on meil julgus Jumala ees ja mida me iganes palume, seda me saame temalt, sest me peame tema käske ja teeme, mis on tema silmis meelepärane. 1Jh 3,21–22 Issand puhasta minu süda, uuenda mind igal päeval, et võiksin olla Sinu tunnistaja. * Ef 4, (8–10) 11–16; 1Pt 2,18–25