text:
URANTIA RAAMAT, 66. Kiri. Urantia Planeedivürst
URANTIA RAAMAT - 66. Kiri. Urantia Planeedivürst
§ 1. Vürst Caligastia
§ 2. Vürsti kaaskond
§ 3. Dalamatia — Vürsti linn
§ 4. Sadakonna algusajad
§ 5. Sadakonna tegevuse korraldus
§ 6. Vürsti valitsemisaeg
§ 7. Elu Dalamatias
§ 8. Caligastia ebaõnnestumine
66. Kiri. Urantia Planeedivürst
Paper 66 : The Planetary Prince of Urantia
LANONANDEK-Poja saabumine ühte keskmisesse maailma näitab, et ürginimese meeles on välja arenenud tahe, võime valida igavese ellujäämise tee. Urantiale ilmus Planeedivürst aga inimtahte tekkimisest peaaegu pool miljonit aastat hiljem.
Ligikaudu viissada tuhat aastat tagasi, samaaegselt kuue värvilise ehk sangikrassi ilmumisega saabus Urantiale Planeedivürst Caligastia. Urantial elas Vürsti saabumise ajal peaaegu pool miljardit primitiivset inimolendit, hajutatuna kõikjale üle Euroopa, Aasia ja Aafrika. Vürsti Mesopotaamiasse rajatud keskus oli maailma elanikkonna ligikaudne keskpunkt.
1. Vürst Caligastia
Caligastia oli teise astme Lanonandek-Poeg number 9 344. Tal oli kogemusi kohaliku universumi asjade üldise korraldamise ja hilisematest ajastutest konkreetsemalt Satania kohaliku süsteemi juhtimise alal.
Enne Luciferi valitsemisaega Satanial oli Caligastia kuulunud Elukandjate nõuandjate kogu juurde Jerusemis. Lucifer ülendas Caligastia oma isiklikku kaaskonda ja Caligastia täitis vastuvõetaval viisil viit järjestikust au ja usaldust nõudvat ülesannet.
Caligastia taotles väga varakult lähetamist Planeedivürstiks, ent iga kord, kui tema taotlus tuli tähtkujude nõukogudes kinnitamisele, jäi tal Tähtkuju Isade nõusolek saamata. Caligastia näis eriliselt soovivat, et teda saadetaks valitsema detsimaal- ehk elu teisendamise planeedile. Enne kui ta lõpuks Urantiale määrati, oli tema taotlus korduvalt tagasi lükatud.
Kui Caligastia lahkus Jerusemilt temale usaldatud maailma, oli tal kroonikate kinnitusel kadestamisväärselt hea teeneteleht tema ustavuse ja pühendumuse kohta selle universumi heaolule, kust ta pärines ja kus viibis, kuigi talle oli iseloomulik ka teatav rahutus ja kalduvus mõnes väikeses asjas kehtestatud korraga vastuollu sattuda.
Viibisin Jerusemil, kui särav Caligastia lahkus süsteemi keskusmaailmast. Ükski planeedivürst pole alustanud kunagi oma maailmavalitsemist rikkalikuma kogemustepagasiga ja paremate tulevikuväljavaadetega kui Caligastia sel sündmusrikkal päeval pool miljonit aastat tagasi. Üks on siiski kindel: täites oma ülesannet kajastada seda sündmust kohaliku universumi teabelevis, ei tulnud mulle hetkekski pähe, et see üllas Lanonandek võib nii ruttu reeta tema püha hoole alla usaldatud planeedi ja määrida nii kohutavalt oma universumi poja seisuse üleva klassi ausat nime. Ma arvasin tõesti, et Urantia on üks Satania viiest-kuuest kõige õnnelikumast planeedist, sest ta pidi saama maailma asjade tüüri juurde nii kogenud, targa ja omapärase meele. Ma ei mõistnud siis, et Caligastia on salamisi endasse armumas; ma ei mõistnud siis veel nii täielikult kõrkuse peensusi.
2. Vürsti kaaskond
Urantia Planeedivürsti ei lähetatud missioonile üksi, vaid teda saatis tavaline abide ja abihaldurite korpus.
Seda rühma juhtis Daligastia, Planeedivürsti kaaslane ja abi. Daligastia oli samuti teise astme Lanonandek-Poeg, järjekorranumbriga 319 407. Kui ta Caligastia kaaslaseks lähetati, oli ta abi ametikohal.
Planeedi kaaskonda kuulus hulgaliselt inglitest kaastöötajaid ja hulk teisi taevaseid olendeid, kes olid määratud inimrasside huvides tegutsema ja nende heaolu edendama. Ent teie jaoks kõige huvitavama rühma moodustasid Vürsti kaaskonna ainelised liikmed, keda nimetatakse ka Caligastia sadakonnaks.
Need Vürsti kaaskonna sada taasainestatud liiget oli valinud Caligastia ise enam kui 785 000 Jerusemi tõusuteelisest kodaniku seast, kes soovisid vabatahtlikult Urantiale avastusretkele minna. Kõik sada väljavalitut olid erinevatelt planeetidelt ja ükski neist polnud Urantialt.
Need Jerusemi vabatahtlikud toodi seeravitranspordiga otse süsteemi keskusmaailmast Urantiale ja saabumisel hoiti neid seeravite sees, kuni neile sai anda planeedi eriliseks teenistuseks ettenähtud kahese iseloomuga isiksusevormi: tõelise lihast ja verest keha, mis oli aga häälestatud süsteemi eluringlustele.
Mõnda aega enne nende saja Jerusemi kodaniku saabumist olid kaks Urantial asunud juhendavat Elukandjat, kes olid oma kavad teostanud, taotlenud Jerusemilt ja Edentialt luba istutada Andoni ja Fonta tüvikonnast valitud saja püsimajäänud esindaja eluplasmat ainelistesse kehadesse, mis olid kavandatud Vürsti kaaskonna ainelistele liikmetele. Jerusem rahuldas taotluse ja Edentia kinnitas selle.
Ning nüüd valisid Elukandjad Andoni ja Fonta järeltulijate seast viiskümmend meest ja viiskümmend naist, kelles olid säilinud selle ainulaadse rassi parimad tüvikonnad. Need rassi edasiliikumisele kaasa aidanud andoniidid olid ühe või kahe erandiga üksteisele võõrad. Nad koondati Mõttekohandajate koordineeritud suunamisega ja seeravite juhendamisega kokku väga erinevatest paikadest planeedi Vürsti keskuse ette. Siin anti need sada inimsubjekti Avalonilt pärit kõrge kvalifikatsiooniga vabatahtlikest komisjoni kätesse, kes suunas nende Andoni järeltulijate eluplasmast materjali võtmist. See elusmaterjal viidi seejärel üle ainelistele kehadele, mis olid moodustatud Vürsti kaaskonna saja Jerusemilt tulnud liikme jaoks. Neid äsja süsteemi keskusmaailmast saabunud kodanikke hoiti seni seeravitranspordi unes.
Need toimingud koos spetsiaalsete kehade otsese moodustamisega Caligastia sadakonnale on andnud ainet arvukatele legendidele, millest paljud segunesid hilisemate, Aadama ja Eeva planeedile paigutamisega seotud pärimustega.
Kogu taasisikustamise toiming, alates seeravitranspordi saabumisest saja Jerusemi vabatahtlikuga kuni nende teadvuseletulekuni kolmeste olenditena, kestis täpselt kümme päeva.
3. Dalamatia — Vürsti linn
Planeedivürsti keskus asus tol ajal Pärsia lahe piirkonnas, hilisema Mesopotaamia aladel.
Tolleaegse Mesopotaamia kliima ja maastik olid igas suhtes Vürsti kaaskonna ja nende abiliste ettevõtmistele soodsad, hoopis teistsugused, kui on olnud vahetevahel pärast seda aega. See soodne kliima oli vajalik, et kujundada looduskeskkonda, mis ajendaks primitiivseid urantialasi kultuuri ja tsivilisatsiooni alal teatavaid esimesi samme astuma. Üks suur ülesanne neil ajastutel oli muundada inimene kütist karjakasvatajaks, et ta areneks hiljem rahuarmastavaks, koduhoidvaks põllumeheks.
Planeedivürsti keskus Urantial oli tüüpiline noore ja arengulise sfääri jaam. Vürsti asupaiga keskmeks oli väga lihtne, kuid kaunis linn, mida ümbritses kaheteistkümne meetri kõrgune müür. See maailma kultuurikeskus sai Daligastia auks nimeks Dalamatia.
Linn koosnes kümnest linnaosast, mille südames asusid ainelise kaaskonna kümne nõukogu peahooned. Linna keskel oli nähtamatu Isa jaoks ehitatud tempel. Vürsti ja tema kaaslaste halduskeskus seati sisse kaheteistkümnesse otse templi ümber paiknevasse kambrisse.
Kõik Dalamatia hooned olid ühekorruselised, välja arvatud nõukogude keskused, mis olid kahekorruselised, ja kõigi Isa keskne tempel, mis oli väike, kuid kolmekorruseline.
Linnas kasutati nende varaste aegade parimat ehitusmaterjali — tellist. Kivi ja puitu tarvitati väga vähe. Dalamatia eeskujul täiustus tunduvalt ümbruskonna rahvaste elamuehitus ja külade arhitektuur.
Vürsti keskuse lähedal elas igast rassist ja ühiskonnakihist pärit inimolendeid. Ning Vürsti koolide esimesed õpilased võeti just nende lähedalasuvate hõimude seast. Need Dalamatia varased koolid olid küll algelised, kuid pakkusid kõike, mida sai selle ürgajastu meeste ja naiste heaks teha.
Vürsti aineline kaaskond koondas pidevalt enda ümber ümbruskonna hõimude parimaid esindajaid ja saatis õpilased pärast koolitamist ja innustamist tagasi oma rahvast õpetama ja juhtima.
4. Sadakonna algusajad
Vürsti kaaskonna saabumine jättis sügava mulje. Kuigi selle uudise levimisele kulus peaaegu tuhat aastat, avaldasid neile Mesopotaamia keskuse läheduses elavatele hõimudele uute Urantial-viibijate õpetused ja käitumine väga suurt mõju. Ka teie hilisem mütoloogia kasvas suures osas välja just neil varastel aegadel põhinevatest legendidest, mil Vürsti kaaskonna liikmed olid Urantial taasisikustatud üliinimesteks.
Planeediväliste õpetajate head mõju takistas tõsiselt surelike kalduvus neid jumalateks pidada, ent kui nende maakerale saabumise viis välja arvata, ei kasutanud Caligastia sadakond — viiskümmend meest ja viiskümmend naist — üleloomulikke meetodeid ega üleinimlikke mõjutusi.
Ent see aineline kaaskond oli vaatamata kõigele üleinimlik. Nad alustasid oma missiooni Urantial erakordsete kolmeste olenditena:
1. Nad olid ainelised ja suhteliselt inimtaolised, sest neis sisaldus ühe inimrassi, Urantia andoniitide tegelikku eluplasmat.
Need Vürsti kaaskonna sada liiget jagunesid sugupoole ja varasema sureliku seisundi mõttes võrdseteks rühmadeks. Iga rühma liige võis saada mõne uue füüsiliste olendite klassi kaasvanemaks, kuid tegelikult oli neil lubatud vaid teatavatel tingimustel lapsevanemaks hakata. Planeedivürsti aineline kaaskond sigitab tavaliselt oma järglased veidi enne planeedi erilisest teenistusest taandumist. See juhtub harilikult planeedi Aadama ja Eeva saabumise ajal või veidi hiljem.
Neil erilistel olenditel polnud seetõttu peaaegu aimugi, missugust tüüpi aineline loodud-olend nende sugulisest ühendusest võib sündida. Ning nad ei saanudki seda teada, enne selle etapi saabumist nende töös siin maailmas paiskas mäss kogu süsteemi segamini ja need, kes hiljem vanemarolli täitsid, olid süsteemi eluvooludest eraldatud.
Caligastia kaaskonna ainestatud liikmed sarnanesid nahavärvuse ja keele poolest Andoni rassiga. Nad sõid toitu nagu maailma surelikudki, kuid ühe erinevusega: selle rühma taasloodud kehad rahuldusid täielikult lihata toiduga. See oli ka üks kaalutlusi, mis määras nende asupaigaks sooja piirkonna, kus oli külluses puuvilju ja pähkleid. Lihata toidu kasutamine pärinebki Caligastia sadakonna aegadest, sest see tava levis lähedale ja kaugele ning mõjutas paljude ümbruskonna hõimude toitumisharjumusi, kes pärinesid kunagistest ainult lihasööjatest arenevatest rassidest.
2. Need sada olendit olid ainelised, kuid üleinimlikud, sest nad olid Urantial taasmoodustatud ainulaadsete, kõrget ja erilist klassi meeste ja naistena.
Selle rühma liikmetel oli ajutine Jerusemi kodakondsus ning nad polnud seetõttu veel oma Mõttekohandajatega ühte sulanud. Kui nad end vabatahtlikeks pakkusid ja koos poja seisuse laskuvate klassidega planeediteenistusse võeti, siis nende Kohandajad eraldusid neist. Ent need jerusemlased olid üleinimlikud olendid — neil oli arenenud tõusuteelise hing. Sureliku lihaliku elu ajal on hing embrüonaalses olekus; see sünnib (tõuseb üles) morontiaelus ja kasvab järjestikuste morontiamaailmade läbimisel. Ka Caligastia sadakonna hinged olid avardunud seitsme eluasemeilma järjestikustes kogemustes kuni Jerusemi kodaniku seisundini.
Vastavalt saadud juhistele ei tegelnud kaaskonna liikmed sugulise paljunemisega, kuid uurisid hoolikalt oma kehaehitust ning intellektuaalse (meele) ja morontia (hinge) armuühte kõikvõimalikke faase. Nende Dalamatias viibimise kolmekümne kolmandal aastal, ammu enne müüri valmimist, avastasid Dani rühma teine ja seitsmes liige juhuslikult oma morontiaminade (mis peaksid olema sootud ja ainetud) armuühtega kaasneva nähtuse: selle avastuse tulemusena tekkis esimene esmastest keskteelistest. See uus olend oli planeedi kaaskonnale ja oma taevastele kaaslastele täiesti nähtav, kuid mitte erinevatest inimhõimudest pärit meestele ja naistele. Planeedivürsti loaga asus kogu aineline kaaskond samasuguseid olendeid looma ja esimese Dani paari juhiste järgi see kõigil ka õnnestus. Nii tekkis Vürsti kaaskonnast lõpuks esimene, 50 000-liikmeline esmaste keskteeliste korpus.
Need keskmist tüüpi loodud-olendid olid maailma keskuse asjaajamistes väga kasulikud. Nad olid inimolenditele nähtamatud, kuid Dalamatias viibivatele ürgini mestele anti nende nähtamatute poolvaimude kohta õpetusi ning tervete ajastute jooksul esindasidki nad nende arenguliste surelike jaoks kogu vaimumaailma.
3. Caligastia sadakonna liikmed olid isikuna surematud ehk mittesurevad. Nende ainelistes kehades ringlesid süsteemi eluvoolude täiendavad vastumürgid; kui nad poleks mässu tõttu eluvooludest eraldunud, oleksid nad elanud lõputult kuni Jumala Poja saabumiseni või vabanenud kunagi hiljem, et jätkata oma katkenud teekonda Havonasse ja Paradiisi.
Need Satania eluvoolude täiendavad vastumürgid saadi elupuu viljast; elupuu oli põõsas, mille Norlatiadeki Kõigekõrgemad olid saatnud Caligastia saabumise ajal Edentialt Urantiale. Dalamatia ajal kasvas see puu nähtamatu Isa auks ehitatud templi keskel õues ja just elupuu vili võimaldas Vürsti kaaskonna ainelistel ja muidu surelikel olenditel elada määramatu aja, kuni neil oli võimalik seda tarvitada.
Kuigi sel ülitoidusel polnud arenevate rasside jaoks mingit väärtust, piisas sellest täielikult Caligastia sadakonna ja ka nendega koos tegutseva saja teisenenud andoniidi elu jätkamiseks.
Siinkohal tuleks selgitada, et sel ajal, kui sada andoniiti andsid oma inimalgeplasmat Vürsti kaaskonnale, viisid Elukandjad nende surelikesse kehadesse süsteemi ringlustest täienduse; see võimaldas neil elada koos kaaskonnaga edasi, sajandist sajandisse, trotsides füüsilist surma.
Lõpuks anti sajale andoniidile teada, missuguse panuse nad endast kõrgematesse uutesse kehadesse andsid, ja needsamad sada Andoni hõimude last jäeti keskusesse Vürsti ainelise kaaskonna isiklikeks abilisteks.
5. Sadakonna tegevuse korraldus
Sadakonna tegevus oli korraldatud teenistusena kümnes autonoomses nõukogus, igas kümme liiget. Kui mitu nõukogu pidas ühist istungit, juhatas seda koosolekut Daligastia. Need kümme rühma moodustati järgmiselt:
1. Toidu ja ainelise heaolu nõukogu. Rühma eesistuja oli Ang. See võimekas korpus edendas toidu, vee, riietuse ja inimliigi ainelist arengut. Nad õpetasid kaeve kaevama, allikaid juhtima ja maad parandama ning selgitasid kõrgustike ja põhjaalade elanikele, kuidas nahka paremini rõivaste valmistamiseks töödelda. Kunstide ja teaduste õpetajad tutvustasid hiljem kangakudumist.
Suur edasiminek toimus toidusäilitamisviiside alal. Toiduaineid küpsetati, kuivatati ja suitsutati säilitamiseks, neist sai esimene omandiliik. Inimesele õpetati varude loomist näljahädadeks, mis perioodiliselt hävitasid suure osa maailma elanikkonnast.
2. Loomade kodustamise ja kasutamise komitee. See nõukogu oli pühendunud nende loomade valimisele ja aretamisele, kes sobisid kõige paremini inimolenditele abiks raskuste kandmisel ja edasiliikumisel, toidu hankimisel ja hiljem ka maaharimisel. Seda võimekat korpust juhtis Bon.
Taltsutati mitu kasulikku praeguseks väljasurnud loomatüüpi ja mõned, kes on jäänud koduloomadeks praegusajani. Inimene oli kaua elanud koos koeraga ja sinisel inimesel oli juba õnnestunud taltsutada elevant. Lehm täiustus hoolika aretamise tulemusena sedavõrd, et temast sai väärtuslik toiduallikas; või ja juust muutusid inimese toidulaual tavalisteks. Inimesi õpetati kasutama härgi koormate kandmiseks, kuid hobune kodustati hiljem. Selle korpuse liikmed õpetasid esimesena inimesi kasutama vedamise hõlbustamiseks ratast.
Neil aegadel kasutati esmakordselt ka kirjatuvisid, keda võeti pikkadele reisidele kaasa sõnumite või appikutsete saatmiseks. Boni rühmal õnnestus õpetada esimesed fandorid kandma ka inimesi, kuid fandorid surid enam kui kolmkümmend tuhat aastat tagasi välja.
3. Röövloomadega toimetulemise nõuandjad. Ei piisanud sellest, et varajane inimene püüdis teatavaid loomi kodustada. Ta pidi ka õppima end ülejäänud vaenuliku loomariigi eest kaitsma. Seda õpetajate rühma juhtis Dan.
Iidne linnamüür oli ehitatud kaitseks metsikute kiskjate eest ning pidi ära hoidma vaenulike inimeste üllatusrünnakud. Väljaspool müüre ja metsades elutsevad inimesed elasid puude otsa ehitatud majakestes või kivionnides ja valvasid öösiti lõket. Oli üsna loomulik, et õpetajad pühendasid palju aega oma õpilaste teadmiste tõstmisele elamute täiustamise alal. Paremate võtete ja püüniste kasutamine aitas tunduvalt edukamalt loomi alistada.
4. Õpetatud kogu teadmiste levitamiseks ja säilitamiseks. See rühm korraldas ja suunas nende varaste aegade puhtharidusalaseid ettevõtmisi. Selle eesistuja oli Fad. Fadi õpetamismeetodiks oli töö juhendamine koos täiustatud tööviiside õpetamisega. Fad koostas esimese tähestiku ja viis sisse kirjutamissüsteemi. Selles tähestikus oli kakskümmend viis tähte. Need varased rahvad kasutasid kirjatarvetena puukoort, savi- või kivitahvleid, vasardatud nahast pärgamenti ja algelist paberitaolist materjali, mida valmistati herilasepesadest. Dalamatia raamatukogu, mis hävis varsti pärast Caligastia vaenulikkuse ilmsikstulekut, koosnes enam kui miljonist üksikkroonikast ning seda nimetati „Fadi majaks”.
Sinisele inimesele meeldis tähtkiri ja ta jõudis sel alal kõige kaugemale. Punane inimene eelistas piltkirja, kollased hakkasid aga kasutama sõnade ja mõtete tähistamiseks sümboleid, nagu seda praegugi teevad. Ent mässuga kaasneva segaduse käigus läks see tähestik ja palju muudki maailma jaoks kaduma. Caligastia reetlikkus hävitas maailmas lootuse leida üleüldist keelt, vähemalt lugematuteks ajastuteks.
5. Tööstus- ja kaubanduskomisjon. See nõukogu tegeles tööstusliku tootmise arendamisega hõimudes ja erinevate, omavahel mittesõdivate rühmade vahelise kaubanduse edendamisega. Seda juhtis Nod. Korpus aitas kaasa igat liiki algelise tootmise arendamisele. Otseselt tänu nende tegevusele tõusis elatustase, sest ilmus palju uusi kaupu, mida algelised inimesed nüüd omada soovisid. Nad laiendasid tunduvalt kauplemist teadus- ja kunstinõukogu toodetud täiustatud soolaga.
Nende Dalamatia koolides hariduse saanud valgustatud rühmade seas võeti esimesena kasutusele kaubanduslikud krediidid. Nad said kesksest krediidivahetusest garanteeritud märgid, mida võis vahetada tegelike vahetuskaupade asemel. Need äritehingud jäid maailmas sadadeks tuhandeteks aastateks samale tasemele.
6. Ilmutusliku religiooni kolledž. Selle institutsiooni tegevus oli aeglane. Urantia tsivilisatsiooni sepistati piltlikult puuduse alasi ja hirmu vasarate vahel. Ent see rühm oli jõudnud oma püüetes asendada loodud-olendi hirm (tondikummardamine) hirmuga Looja ees juba üsna kaugele, enne kui nende töö katkes hilisema, lahkulöömismurrangu tõttu tekkinud segaduse käigus. Seda nõukogu juhtis Hap.
Mitte keegi Vürsti kaaskonnast ei esitanud ilmutusi, mis oleksid evolutsiooni komplitseerinud; nad esitasid ilmutusi ainult kulminatsioonina, kui evolutsioonis sisalduvad jõud olid ammendunud. Ent Hap andis siiski järele linnaelanike soovile seada sisse mingi religioosne teenistus. Tema rühm andis dalamaatlastele seitse palveldamislaulu ning igapäevase tänulause ning lõpuks õpetati neile ka „Isa palvet”, mis oli järgmine:
„Kõige Isa, kelle Poega me austame, vaata heatahtlikult alla meie peale. Päästa meid hirmust kõige ees peale sinu enda. Aita meil oma jumalike õpetajate meele järele olla ja pane igaveseks tõde meie huulile. Päästa meid vägivallast ja vihast; pane meid lugu pidama oma vanematest ja kõigest, mis kuulub meie naabritele. Anna meile see haljaste karjamaade ja viljakate karjade aeg, mis rõõmustab meie südant. Palvetame, et lubatud ülendaja saabuks kiiremini, ning me täidame siis sinu tahet siin maailmas samamoodi, kui teevad teised teispoolsetes maailmades.”
Kuigi Vürsti kaaskonda piirasid rasside täiustamisel loomulikud vahendid ja tavalised viisid, lubasid nad, et edasise arengulise kasvu sihina, bioloogilise arengu kõrgpunkti jõudmisel kingitakse uus aadamlik rass.
7. Tervise ja elu vardjad. See nõukogu tegeles tervishoiu ja algelise hügieeni edendamisega ning seda juhtis Lut.
Selle liikmete õpetustest läks hilisemate ajastute segaduse käigus palju kaduma ning need avastati uuesti alles kahekümnendal sajandil. Nad õpetasid inimkonnale, et toidu küpsetamine, keetmine ja praadimine aitab vältida haigestumist; samuti seda, et niisugune toiduainete töötlemine vähendab tunduvalt väikelaste suremust ja hõlbustab varajast rinnast võõrutamist.
Paljud Luti tervisevardjate varased õpetused püsisid maakera hõimude seas kuni Moosese ajani, kuigi olid selleks ajaks tugevasti moonutatud ja muutunud.
Suureks takistuseks hügieeni propageerimisel nende harimatute rahvaste seas oli asjaolu, et paljude haiguste tegelikud põhjustajad olid palja silmaga nägemiseks liiga väikesed, samuti ebausklik austus tule vastu. Et veenda inimesi prügi põletamise vajalikkuses, kulus tuhandeid aastaid. Kuni selle ajani soovitati neil kõdunevad jäätmed vähemasti maha matta. Selle epohhi suur sanitaarne edasiminek tuli tänu teadmiste levitamisele päikesevalguse tervistavatest ja haigusi hävitavatest omadustest.
Suplemine oli enne Vürsti saabumist eranditult religioosne tseremoonia. Oli tõesti raske veenda ürginimesi oma keha tervise pärast pesema. Lõpuks ajendas Lut jutlustajaid lülitama veega pesemine puhastustseremooniatesse, mida tuli läbi viia kord nädalas seoses keskpäevapalvusega kui kõige Isa palveldamisviisi.
Samuti püüdsid need tervisevardjad süljevahetuse ja verejoomise kombe asemel sisse viia käepigistust kui isikliku sõpruse ja rühmalojaalsuse märki. Ent kui primitiivsed rahvad pääsesid oma kõrgemate juhtide õpetuste surve alt, pöördusid nad kiiresti tagasi oma endiste tervisthukutavate ja haigusi sigitavate, harimatute ja ebausklike eluviiside juurde.
8. Planeedi kunsti- ja teadusnõukogu. See korpus parandas tunduvalt varase inimese tootmisviise ja ilumeelt. Seda juhtis Mek.
Kunst ja teadus olid kõikjal maailmas mõõnaseisus, ent dalamaatlastele õpetati füüsika ja keemia algeid. Keraamikat arendati edasi, kõiki ehiskunste täiustati ja avardati tunduvalt inimese iluideaale. Ent muusika arenes kuni violetse rassi saabumiseni vähe.
Ürginimesed ei nõustunud auruenergiat proovima, kuigi nende õpetajad seda neile korduvalt tungivalt soovitasid; nad ei saanudki üle oma suurest hirmust mahutisse vangistatud auru plahvatusjõu ees. Lõpuks soostusid nad küll töötama metallide ja tulega, kuigi tulipunane rauatükk oli varasele inimesele hirmutav asi.
Mek aitas andoniitide kultuuri üsna palju edasi viia ja sinise inimese kunsti täiustada. Sinise inimese segunemisel Andoni tüvikonnaga tekkis kunstiandega sugu, kelle seast paljud said meisterlikeks skulptoriteks. Nad ei töötanud kivi ega marmoriga, ent nende põletamisega kõvendatud saviesemed kaunistasid Dalamatia aedu.
Tarbekunst arenes palju edasi, kuid enamik sellest läks pikkadel ja pimedatel mässuajastutel kaduma ning avastati uuesti alles nüüdisajal.
9. Arenenud hõimusuhete juhtijad. Sellele rühmale usaldati inimühiskonna tõstmine riikluse tasemele. Nende ülem oli Tut.
Need juhid aitasid palju kaasa hõimudevaheliste abielude tekkimisele. Nad soodustasid abielu-eelset pikemaajalist põhjalikku tutvumist ja läbimõeldud abiellumist. Puhtvõitluslikke sõjatantse mahendati, et neil oleks väärtuslik sotsiaalne otstarve. Võeti kasutusele palju võistlusmänge, ent iidsed inimesed olid väga tõsised, kuna nende varajaste hõimude elus oli vähe huumorit. Planeedi mässu järgse hävingu käigus jäi neist tavadest vähe püsima.
Tut ja tema kaaslased töötasid selle nimel, et edendada rahumeelse iseloomuga rühmituste tekkimist ja muuta sõjapidamine inimlikumaks, kooskõlastada hõimudevahelisi suhteid ja täiustada hõimude juhtimist. Dalamatia ümbruses arenes välja kõrgem kultuur ja paremad ühiskondlikud suhted aitasid mõjutada ka kaugemaid hõime. Ent Vürsti keskuse tsivilisatsioonikord oli mujal arenevast barbaarsest ühiskonnast hoopis erinev, nii nagu Lõuna-Aafrikas Kaplinna kahekümnenda sajandi tsivilisatsioon erineb täielikult sellest põhja pool elavate väikesekasvuliste bušmanite algelisest kultuurist.
10. Hõimude koordineerimise ja rasside koostöö alane ülemkohus. Seda ülemnõukogu juhtis Van ja see oli ülejäänud üheksa inimtegevust juhendava erikomisjoni edasikaebamiskohus. Sellel nõukogul olid laialdased ülesanded, talle usaldati kõik maised probleemid, mida ei antud lahendada teistele rühmadele. Selle valitud korpuse kinnitasid ametisse Edentia Tähtkuju Isad, alles siis sai ta volitused võtta endale Urantia ülemkohtu ülesanded.
6. Vürsti valitsemisaeg
Maailma kultuuritaset mõõdetakse tema põlisasukatest olendite sotsiaalse pärandiga ja kultuuri levimiskiirus sõltub täielikult selle maailma asukate võimest aru saada uutest ning edumeelsetest ideedest.
Orjameelne traditsioonide järgimine, mineviku sentimentaalne sidumine olevikuga soodustab stabiilsust ja koostööd, kuid samas lämmatab algatusvõimet ja orjastab isiksuse loomevõimet. Caligastia sadakonna saabumise ajaks oli kogu maailmas traditsioonidest kantud ühiskondlike tavade tõttu tekkinud seisak ning nüüd hakati tolleaegsetes ühiskonnarühmades uut individuaalsete algatuste evangeeliumi kuulutama. Ent see soodne valitsemisaeg katkes nii kiiresti, et veel praegugi pole rassid tavade orjusest täielikult vabanenud: tavad valitsevad Urantial ikka veel liialt tugevalt.
Caligastia sadakond — olendid, kes olid läbinud Satania eluasemeilmad — tundsid küll hästi Jerusemi kunste ja kultuuri, kuid primitiivsete inimolenditega asustatud barbaarsel planeedil on need teadmised peaaegu väärtusetud. Need targad olendid ei hakanud teostama järske muudatusi ega tolleaegsete primitiivsete rasside massilist ülendamist. Nad mõistsid täielikult inimliigi aeglase evolutsiooni vajalikkust ja hoidusid targalt igasugustest radikaalsetest katsetest inimese eluviisi muuta.
Kõik planeedi kümme komisjoni asusid aeglaselt ja loomulikult neile usaldatud valdkondi edendama. Nende kava kohaselt tuli leida ümbruskonna hõimudest helgeimad pead ja saata nad pärast koolitust sotsiaalse ülendamise saadikutena oma rahva juurde tagasi.
Rasside juurde ei lähetatud saadikuid kunagi väljastpoolt, kui rahvas seda ise otseselt ei taotlenud. Hõimu või rassi ülendamise ja edasiviimise nimel töötavad olendid pärinesid alati samast hõimust või rassist. Sadakond ei püüdnud isegi kõrgema rassi kombeid ja viise kunagi mõnele teisele hõimule peale sundida. Nad töötasid alati kannatlikult iga rassi ajaproovile vastu pidanud viiside ülendamise ja edendamise nimel. Urantia lihtrahvas ei toonud oma sotsiaalseid tavasid Dalamatiasse kaasa mitte nende vahetamiseks uute ja paremate vastu, vaid nende ülendamiseks kokkupuutes kõrgema kultuuriga ja lävimises kõrgema mõistusega. See oli aeglane, kuid väga tõhus protsess.
Dalamatia õpetajad püüdsid lisada bioloogilise arengu puhtlooduslikule valikule teadlikku sotsiaalset valikut. Nad ei tekitanud inimühiskonnas segadust, vaid kiirendasid tunduvalt selle normaalset ja loomulikku arengut. Nende eesmärgiks oli edenemine evolutsiooni kaudu, mitte ilmutuse abil toimuv murrang. Inimsool oli kulunud oma vähese religiooni ja moraali omandamiseks ajastuid ja need üliinimesed hoidusid targasti röövimast inimkonnalt neid väheseidki edusamme selle segaduse ja nördimusega, mis tekib alati, kui valgustatud ja kõrgemad olendid hakkavad ülendama mahajäänud rasse liigse õpetamise ja valgustamisega.
Kui kristlikud misjonärid lähevad Aafrika südamesse, kus pojad ja tütred peavad jääma kogu vanemate eluea jooksul nende juhtida ja suunata, tekitavad nad ainult segadust ja õõnestavad üldist autoriteeti, kui püüavad ühe põlvkonnaga seda tava välja tõrjuda, õpetades, et lapsed tuleks pärast kahekümne ühe aastaseks saamist kõigist vanematepoolsetest piirangutest vabastada.
7. Elu Dalamatias
Vürsti keskus oli küll ülikaunis ja kujundatud nii, et tolleaegsetes ürginimestes austust äratada, kuid tegelikult tagasihoidlik. Hooned polnud eriti suured, sest nende väljastpoolt toodud õpetajate eesmärgiks oli ikkagi põllumajanduse arengu soodustamine loomakasvatuse kasutuselevõtmise teel. Linnamüüride vahel oli piisavalt maad, et ligikaudu kakskümmend tuhat elanikku oleksid saanud loomi karjatada ja aiandusega tegelda.
Keskne palveldamistempel ja üliinimestest juhendajarühmade kümme nõukoguhoonet olid seestpoolt tõesti kaunid kunstiteosed. Ja kuigi elamud olid eeskujulikult korras ning puhtad, oli kõik, võrreldes hilisemate aegadega, väga lihtne ja isegi algeline. Selles kultuuri keskuses ei rakendatud mingeid Urantiale loomupäraselt võõraid meetodeid.
Vürsti kehastunud kaaskond elas lihtsates näidiskodudes, mis pidid maailma sotsiaalses ja hariduskeskuses viibivaid õpilasi ja vaatlejaid innustama ja neile soodsa mulje jätma.
Perekonnaelu kindel kord ja komme, et pere elab suhteliselt paikselt eraldi elamus, pärinevadki neist Dalamatia aegadest ning kujunesid täielikult välja sadakonna ja nende õpilaste eeskuju ning õpetuste järgi. Kodu kui sotsiaalne üksus saavutas edu siiski alles siis, kui Dalamatia üliinimestest mehed ja naised ajendasid inimkonda oma lapselapsi ja lapselapselapsi armastama ning nende tulevikku planeerima. Metsinimene armastab oma last, kuid tsiviliseeritud inimene armastab ka oma lapselast.
Vürsti kaaskond elas koos isade ja emadena. Neil ei olnud, tõsi küll, omaenda lapsi, kuid Dalamatia viiekümnes näidiskodus ei elanud kunagi vähem kui viissada väikest kasulast, kes olid sinna koondatud Andoni ja sangikrasside kõrgematest peredest. Paljud neist lastest olid orvud. Neile sai osaks nende kõrgemate kasuvanemate heatahtlik distsipliin ja koolitus; pärast kolmeaastast viibimist Vürsti koolides, kuhu nad astusid 13-15-aastastena, oli neil õigus abielluda ja nad olid valmis lähetuseks Vürsti saadikuna oma rassi abivajavate hõimude juurde.
Fad vastutas Dalamatia õppekava eest, mida viidi läbi ametikooli vormis, kus õpilased õppisid töö ja igapäevaste kasulike ülesannete kaudu. Selles hariduskavas ei jäetud arvestamata iseloomu arendamiseks vajalikku mõtlemist ja tundeid, kuid tööõpetusel oli esmajärguline tähtsus. Õpetamine toimus individuaalselt ja kollektiivselt. Õpetajateks olid nii mehed kui ka naised, samuti mees ja naine koos. Pool sellest rühmaõppest toimus meestele ja naistele eraldi, pool mõlemale sugupoolele koos. Individuaalselt õpetati tööosavust, rühmades või klassides aga seltsimist. Õpilasi juhendati suhtlema vennalikult endast nooremate ja vanemate rühmadega ning täiskasvanutega, samuti tegema koostööd omavanustega. Neile tutvustati ka selliseid ühendusi nagu perekonnarühmad, mängusalgad ja kooliklassid.
Hiljem oli nende õpilaste hulgas, keda koolitati Mesopotaamias oma rassiga töötama, nii andoniite Lääne-India mägismaadelt kui ka punaste ja siniste inimeste esindajaid; veel hiljem võeti vastu ka väike rühm kollase rassi esindajaid.
Hap andis varastele rassidele moraaliõpetuse. See koodeks sai nimeks „Isa tee” ja koosnes seitsmest käsust.
1. Sa ei tohi karta ega teenida ühtki teist Jumalat peale kõige Isa.
2. Sa ei tohi Isa Poja, maailmavalitseja suhtes sõnakuulmatu olla ega näidata üles lugupidamatust tema üleinimlike kaaslaste suhtes.
3. Sa ei tohi valetada, kui sind kutsutakse rahva kohtunike ette.
4. Sa ei tohi tappa mehi, naisi ega lapsi.
5. Sa ei tohi varastada oma naabri vara ega kariloomi.
6. Sa ei tohi puudutada oma sõbra naist.
7. Sa ei tohi olla lugupidamatu oma vanemate ega eakamate hõimuliikmete vastu.
Selline oli Dalamatia seadus peaaegu kolmsada tuhat aastat. Ja paljud neist kividest, millele see seadus oli kirjutatud, on nüüd Mesopotaamia ja Pärsia ranniku ääres vee all. Tavaks sai igal nädalapäeval üht neist käskudest austada, kasutades seda tervitamiseks ja söögi ajal tänamiseks.
Aega mõõdeti sünoodiliste kuudega, mille pikkuseks oli kakskümmend kaheksa päeva. See oli koos päeva ja öö arvestusega ainus ajaarvamine, mida varased rahvad tundsid. Seitsmepäevase nädala võtsid kasutusele Dalamatia õpetajad, sest seitse oli üks neljandik kahekümne kaheksast. Number seitsme tähtsus superuniversumis andis neile kahtlemata võimaluse lülitada levinud ajaarvestusse vaimne meeldetuletus. Kuid nädala pikkusel polnud mingit loomulikku päritolu.
Linna ümbritsev maa oli saja kuuekümne kilomeetri raadiuses üsna tihedalt asustatud. Kohe linna ümber tegelesid sajad Vürsti koolide lõpetanud loomakasvatusega ja rakendasid ellu muid Vürsti kaaskonnalt ja nende arvukatelt inimestest abilistelt saadud õpetusi. Mõned tegelesid ka põllumajanduse ja taimekasvatusega.
Põllutööd ei määratud inimkonnale karistuseks oletatava patu eest. „Oma palge higis pead sa põldude vilja sööma” ei olnud mitte karistav kohtuotsus inimese osalemise pärast Luciferi mässu meeletustes reeturliku Caligastia juhtimisel. Maaharimisel on edasiliikuva tsivilisatsiooni sisseseadmisel arenevates maailmades oma osa ning see käsk oli Planeedivürsti ja kogu tema kaaskonna õpetuses kesksel kohal kogu selle kolmesaja tuhande aastase perioodi jooksul, alates nende saabumisest Urantiale kuni traagiliste päevadeni, mil Caligastia asus mässulise Luciferi poolele. Mullatöö ei ole needus; see on pigem kõrgeim õnnistus kõigile neile, keda lubatakse selliselt nautida kõige inimlikumat inimtegevust.
Mässu puhkedes oli Dalamatias kohalikke elanikke peaaegu kuus tuhat. See arv hõlmas ka regulaarselt linna külastavaid õpilasi, kuid mitte muid külalisi ega vaatlejaid, keda oli alati üle tuhande. Kuid vaevalt suudate te endale ette kujutada neil kaugetel aegadel toimunud imelist progressi; peaaegu kõik inimese suurepärased saavutused pühiti olematuks kohutava segaduse ja täieliku vaimupimedusega, mis järgnes Caligastia reeturlikkusest ja mässust põhjustatud katastroofile.
8. Caligastia ebaõnnestumine
Caligastia pikale elule tagasi vaadates leiame tema käitumises vaid ühe silmatorkava joone, mis oleks võinud tähelepanu äratada: ta oli ülimalt enesekeskne. Ta kaldus pooldama peaaegu kõiki protestijaid ja tundis tavaliselt kaasa neile, kes leebelt väljendasid varjatud kriitikat. Selle kalduvuse varajast ilmnemist võib pidada rahulolematuseks kellelegi allumise suhtes, kergeks vastumeelsuseks igasuguse juhendamise suhtes. Pannes endast kõrgemate nõuandeid veidi pahaks ja olemata nende võimu all rahul, oli ta siiski katsumustes alati universumivalitsejatele ustavaks jäänud ja Tähtkujude Isade korraldustele kuuletunud. Tal ei leitud kunagi ühtki tõelist eksimust kuni ajani, mil ta Urantia häbiväärselt reetis.
Tuleb märkida, et nii Luciferi kui ka Caligastiat oli kannatlikult õpetatud ja armastavalt hoiatatud nende kritiseerimiskalduvuse ja eneseuhkuse kasvu ning sellega kaasneva enese ületähtsustamistunde eest. Kuid kõiki abistamiskatseid olid nemad tõlgendanud soovimatu kriitikana ja põhjendamatu sekkumisena isikuvabadusse. Nii Caligastia kui ka Lucifer arvasid, et nende sõbralikke nõuandjaid ajendasid väga laiduväärsed motiivid, mis hakkasid nende oma moondunud mõtlemise ja mõtlematute plaanide üle ülekaalu saavutama. Nad otsustasid oma isetute nõuandjate üle omaenda areneva isekuse põhjal.
Alates Vürst Caligastia saabumisest liikus planeedi tsivilisatsioon peaaegu kolmesaja tuhande aasta jooksul üsna normaalselt edasi. Kuigi Urantia oli elu teisendamise sfäär ja seetõttu toimus sealses arengus arvukalt kõrvalekaldeid ja ebatavalisi episoode, liikus ta oma planeedi-elujärgus kuni Luciferi mässuni ja Caligastia samaaegse reetmiseni üsna rahuldavalt edasi. See katastroofiline väärsamm, samuti Aadama ja Eeva hilisem loobumine oma missiooni täitmisest planeedil on mõjutanud kindlasti kogu järgnevat ajalugu.
Urantia Vürst astus Luciferi mässu ajal pimedusse, vallandades sellega planeedil pikaajalise segaduse. Seejärel võeti temalt tähtkuju valitsejate ja universumi teiste valitsusvõimude ühisaktsiooniga suveräänne võim. Kuni Aadama saabumiseni planeedile tabasid teda isoleeritud Urantia paratamatud elumuutused ning ta aitas omalt poolt kaasa selle kava nurjumisele, millega sooviti surelikke rasse ülendada uue violetse rassi — Aadama ja Eeva järglaste eluvere sissevalamisega.
Langenud Vürsti võimu inimeste tegevuste häirimisel kärpis üsna palju Machiventa Melkisedeki surelik kehastumine Aabrahami ajal; seejärel, Miikaeli kehalise elu ajal, võeti reetlikult Vürstilt lõpuks igasugune võim Urantial.
Doktriinil isikulisest kuradist Urantial oli küll veidi alust reeturliku ja nurjatu Caligastia näol, kuid õpetus, et „kurat” võib mõjutada normaalset inimmeelt vastu tema loomulikku valikuvabadust, oli ometi täiesti väljamõeldud. Ka enne Miikaeli annetumist Urantial ei suutnud Caligastia ja Daligastia kunagi surelikke alla suruda ega veenda ühtki normaalset indiviidi tegema midagi inimtahte vastaselt. Inimese vaba tahe on moraalsetes küsimustes ülim, isegi sisimas elav Mõttekohandaja ei sunni inimest mõtlema ainsatki mõtet või sooritama ainsatki tegu inimese enda tahte vastaselt.
Nüüd ootab see maailma mässaja, kes on ilma jäetud igasugusest võimust oma endisi alamaid kahjustada, Uversa Päevilt Vanade lõplikku kohtuotsust kõigi Luciferi mässus osalenute üle.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8