text:
Õiguskaitse kättesaadavus keskkonnaasjades - Saksamaa
Saksa põhiseaduse artikkel 20a, „Grundgesetz” on sätestatud, et riik peab kaitsma loomade elu ja füüsilise sihtasutuste seaduses, täitev- ja kohtulikke meetmeid.
Kuid üldine õigus puhtale keskkonnale, kus kodanikel on õigus tugineda haldus- või kohtumenetlustes otse, ei ole ette nähtud käesoleva artikliga. Artikkel 19 lõige 4 võimaldab kasutada enne alalise üldkohtute kohta kõigile, kelle õigusi on rikutud avaliku võimu kandja.
Muud tähtsad eeskirjad Grundgesetz mõjutada kohustusi föderatsiooni ja liidumaade (Länder). Artikkel 72 määratletakse looduskaitse ja regionaalplaneerimise, kus liidumaadel seadusandlikku võimu, kui Bund ei ole reguleeritud küsimust. Õiguse üldpõhimõtted, loodus- ja liikide kaitset käsitlevate õigusaktidega mereelustiku kaitse kohta on võlakiri.
Rahvusvahelise õiguse üldnormid on liitvabariigi õiguse osa. Nõuab rahvusvaheliste lepingute rakendamise seaduse vastuvõtmise poolt. Euroopa õigus on teatavatel tingimustel vahetult kohaldatav, kui riigi või liidumaade ei suuda seda üle võtta siseriiklikusse õigusesse. [1]#1 Pärast poolteist aastat; see olukord lõppes Saksamaa õigusaktide muutmine selles küsimuses — Keskkonnaalaste kaebuste (umweltrechtsbehelfsgesetz), mis järgnes Euroopa Liidu Kohtu otsusele ja lõpuks jõustus jaanuar 29, 2013.
Saksamaa kohtud on sõltumatud ja neil on oma haldusalas. Õigus määratleb kohtute korralduse ja pädevuse ulatust. Kohtute tasandil on liidumaade ja riigi tasandil. Föderaalse konstitutsioonikohtu ja Euroopa konstitutsioonikohtute liidumaade ei kuulu tavalises kohtusüsteemis. Nende pädevus piirdub küsimustega, mis puudutab otseselt põhiseaduse küsimused. Kodanikud saavad siiski paluda Euroopa Konstitutsioonikohtute kontrollida, kas nende põhiseaduslikke õigusi on rikutud (nn Verfassungsbeschwerde, st konstitutsiooniline kaebus) moodustab olulise osa Saksa õiguskorras tervikuna.
Saksamaa kohtusüsteem on mitu haru. Nn tavapärast pädevust käsitlevad eraõiguse valdkonna juhtumid ja kriminaalasju. Eraldi ja teataval määral ka pärast on eraldi eeskirjad
Halduskohtud on erikohtud ja kohtuasjade kohta,
tööõigus,
Maksuõigus ja
sotsiaalõigus.
Keskkonnaküsimuste eest vastutavad tavaliselt halduskohtutes. Halduskohtud on kolmetasandiline süsteem:
Halduskohtud (tavaliselt mitu igal liidumaal)
Kõrgem halduskohus (tavaliselt üks vastutav iga liidumaa)
Föderaalne halduskohus (Leipzigis).
Üldiselt on madalaima taseme halduskohtud on esimese astme kohtud, kellele võib esitada kaebuse kõrgemale halduskohtule ja seejärel riigi halduskohtule. Siiski teatavates keskkonnaküsimustes, eelkõige seoses infrastruktuuri, vaid tegeleb föderaalne halduskohus, et on olemas ainult üks kord ja ei ole võimalik. Sellega seonduvad plan-approval menetlusi mitmes valdkonnas, nt
Raudtee infrastruktuurile,
Riiklik linnadevahelised teed,
Siseriiklikel veeteedel.
Saksamaal ei ole eraldi kohtud keskkonnaküsimuste eest. Siiski on enamik kohtuid kodade spetsialiseerunud keskkonnaõigusele.
Meelepärase kohtualluvuse valimine ei ole tavaliselt Saksamaal. Lisaks on seaduses selgelt sätestatud pädevus enne seda. Kahtluse korral peavad kohtud kontrollima, kas nad on pädevad, välja arvatud muude kohtute pädevusse.
Kui kohtusse pöördumine, hagejate peavad näitama, et nad on langenud iseseisvalt.” „iseseisev” tähendab esiteks, et üldiselt ei ole võimalik väita, et kellegi teise (või [...] õiguste olemust” jne) oleks rikutud. Teise aspekti „ise” on järgmised: Ei piisa sellest, et õigusriigi põhimõtet ei järgitud, kuid et kohtumenetluse algatamiseks peab hageja tõendama, et õigusriigi põhimõtet ei järgitud reeglit ka konkreetse õiguse andmisel tema suhtes.
Keskkonnaasjadega seoses mõiste „õiguste kahjustamine” võib põhjustada suurte takistustega, mida hagejad. Paljud õigusnormide keskkonnakaitse ei anna õigusi üksikisikutele. Seda, kas selline õigusnorm on vastuolus, siis ei ole isik, kes võib pöörduda kohtusse ja nõuda oma õigusi on kahjustatud. Pikka aega see mõiste tähendab, et keegi ei saaks kohtusse pöörduda ka siis, kui õigusaktid keskkonna kaitsmiseks ei austanud. Olukord muutus, kui uued õigusaktid ametlikult registreeritud loodud võimalus vaidlustada rikkumiste keskkonnakaitseorganisatsioonide vähemalt mõned keskkonnaalased õigusaktid.
Üldiselt on kohtud kassatsioonhagi õigused seoses haldusotsustega. Võimude lahususe süsteem jätab otsuseid haldusasjades haldusasutustele. Mõnel juhul, kui on olemas vaid üks võimalik otsus, Euroopa Kohtu otsus nõudluse haldamise konkreetse otsuse tegemiseks.
Vaidluste korral vastavalt keskkonnateabe seadus (UIG) (ja sarnased liidumaade õigusaktid) kasutamine on haldusõiguse alusel. Kõigi otsustega selle kohta esitatud teabenõuete considere on haldusorgan on haldusakti, milles peab olema esitas selle otsuse peale vaide artiklite 68-73 alusel menetluse halduskohtumenetluse seadustiku (Verwaltungsgerichtsordnung — VwGO), välja arvatud juhul, kui see on välistatud haldusmenetluse liidumaade õigusaktid. Kui vastus ei ole rahul taotleja saab ta vaidlustada halduskohtus. Juhtudel, kui teabenõudele ei vastanud üldse, (tegevusetuse) võib alustada otse halduskohtule. Euroopa ombudsmanide mõned liidumaad teabevabaduse aktid on vahendajaks huve ka keskkonnaalast teavet, kuid ei ole juriidiliselt kohustatud need organid või talle pandud kohustusi.
Artikkel 5 lõike 4 kohaselt UIG, osalise või täieliku keeldumise teavet taotlev isik peab saama teavet õiguskaitsevahendite kohta ning otsuse peale edasi kaevata organile, kellele tuleb käsitleda ning selle tähtaja võimalik vaidlustada.
Teabe taotlemise kord on järgmine: Taotlusi võib esitada suuliselt või kirjalikult. Vastuväidete esitamise menetlused on teabe kirjalikus vormis või vastavalt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse teabe, keelates ühe kuu jooksul pärast otsuse tegemist. Kõrgema astme haldusasutuse toimikutes oleva vastuväite kohta otsuse. Kaebus kohtule tuleb esitada ühe kuu jooksul pärast otsuse kohta esitas hageja vastuväited.
Kohus võib anda korralduse teabe osaliselt või täielikult avaldada. Tehtud on mitu keskkonnainfo mõiste kohta, keeldumise põhjused ning asutuste kohustusi ja õigusi vastavalt hagejate keskkonnateabe Saksa kohtud. (vt http://www.umweltinformationsrecht.de/urteile.html (ainult saksa keeles).
Üldiselt on haldusorganid on kohustatud esitama kogu materjali kohtutele vastavalt § 99 lõike 1, lausega 1 verwaltungsgerichtsordnung- VwGO (halduskohtumenetluse seadustik). Kuid neid materjale, võib esitada ka hagejale ja dokumentide kättesaadavusega seotud menetlused ei ole üldiselt soovitavad. Nii võib administratsioon eitada, pakkudes tuge vastavalt § 99 lõige 1 lause 2 VwGO. Alates 2001. aastast on võimalik vaadata Saksa kohtute „in-camera-procedure vaidlustatud teabele”.
Seadus näeb ette üldsuse osalemise kohta teatavate kavade või projektide haldusmenetluse väga olulise tähtsusega.
Loamenetlus
Pärast mitteametliku menetluse vahel ning investori loa väljastanud ametiasutus taotluse esitab investor. Üldsuse osalemine on avatud avalik teade. Seaduses on nõutud teate Ühenduse Teatajas ning Internetis või piirkondliku levikuga ajalehes. Üha enam, et Saksamaa ametiasutused avalikult internetis. Pärast teate, et dokumendid oleksid kättesaadavad vähemalt üks kuu, kui projekt võib keskkonda mõjutada. Dokumendid on sageli kättesaadavad ka järgmise suurem linn. Kodanikud saavad esitada vastuväiteid kahe nädala jooksul pärast projekti vastu, samas kui dokumendid on kõigile näha. Kõik vastuväited kuue nädala jooksul pärast tähtaega, mis on vastuolus avaliku teate, see tähendab, et luba väljastav asutus ei pea seda otsust. Vastuväite võib vaidlustada asjaomase projekti või ettepanekud optimeerimine. Enamikul juhtudel on ametiasutuste pädevuses otsustada, kas juhul kui tal palutakse esitada oma väited ja argumendid ning arutada neid avalikult. Tegelikult asutuste kasuks otsustavad sageli avaliku arutelu. Kui pooltele esitatud vastuväited projekti keskkonnaõiguse rikkumist, ameti otsus erakonna ja isiklikke õigusi on rikutud, võivad nad võtta otsuse vastu võetakse õiguslikke meetmeid. Loa andmise otsuste puhul ei ole menetluse mitme kõrgema astme haldusasutusele, mis on ette nähtud — Vastuväite esitanud lepinguosaline võib esitada hagiavalduse halduskohtule, kui otsus on vastu võetud.
Halduskohtule hagi vastuvõetavuse läbivaatamine (i.e.infringement keskkonnaõiguse, kui ka üksikisiku tegevuse takistamise ja kolmandate isikute õigused). Juhul kui kaebus on vastuvõetav, kui kõik keskkonnaõiguse konkreetset rikkumist ja menetluslike õiguste üle.
Õiguslikult siduv linnade maakasutusplaanide (bebauungspläne) saab kohtus läbi vaadata kahel viisil:
Kui keegi on otseselt mõjutatud ehitusluba otsus (nõudes ehitusluba, naabri jne), võib olla aluseks maakasutuse kava läbi vaadata samal ajal, kui see on asjakohane ja kui on märke, et detailplaneeringu võib olla õigusvastane. Kui kohus leiab, et maakasutuskava kannatab suurte vigade, on kehtetuks tunnistatud, kuid üksnes juhul, kui kohtuasja poolte (muu), st mitte üldsusele. See menetlus ei ole väga sageli tõelist keskkonnamõju, vaid tegeleb kohapeal tasakaalustamatust käsitleva projekti naabrid.
On suunatud siduvate läbi maakasutuse kava ise on ka võimalik, kuid ainult ühe aasta jooksul pärast nende ametlikku avaldamist. Mitte kõik vead ja eeskirjade eiramised maakasutuse kava viib selle kehtetus. Siduva maakasutuse kava kehtetuks tunnistada ainult siis, kui Üldkohus tuvastab vähemalt üks „peamine” seaduses loetletud eeskirjade rikkumised või tunnustatud pädevus. Kui maakasutuse kava on lõplikult kehtetuks tunnistatud, on selle üldise läbivaatamise, on õiguslikult kehtetu dokumendi („invalid, millel on tagasiulatuv mõju (ex tunc), mis kõik (muu omnes), mis tähendab, et asjaomane ala on õiguslikult käsitada seega planeerimata ja erakorralise valdkondade õigusnorme kohaldada.
Ettevalmistav maakasutusplaanide (flächennutzungspläne) ja muud üldisemat, normatiivse planeerimise otsuseid ei saa otse läbi vaadata, kuidas on võimalik õiguslikult siduvaid maakasutuskavasid. Siin on võimalik vaid kaudse maakasutuse kava, kui konkreetse projekti puhul on oluline lubada.
Kohtutele protseduurilist ja sisulist õiguspärasust läbi vaadata keskkonnamõju eelhindamist [2] põhinevaid otsuseid, kuid ei keskkonnamõju hindamise menetlused, samuti eraldi meetmeid nagu KMH sõeluuringu otsused või KMH ulatuse määramist käsitlevat otsust.#2 Põhjus on selles, et keskkonnamõju hindamise inkorporeeriti süsteem olemasolevate õiguslike loamenetlused ja ei ole tõendatud eraldiseisva menetluse Saksamaa õiguses.
Üldreeglina üksnes menetlusnormi rikkumine toob kaasa otsuse tühistamist, kui see rikkumine võis mõjutada selle otsuse. Projekti kavandamine on pigem mõned muudatused, et viia rikkumise kõrvaldamiseks. Ainult siis, kui nn rängad vead”, st vigu, mis olenemata menetluse tulemusest, mida käsitatakse olulistena seaduse „otsuse tühistamine.
Kohtus kaebeõiguse saamiseks ei pea osalema Euroopa Komisjoni argumente hiljem pöördutud kohtu (välistamine). See kehtib ka isikute ja valitsusväliste organisatsioonide osalemine on kohustuslik eeltingimus kohtumenetluse kaudu.
Kuna KMH ei saa Saksamaa kohtutes lahendatakse eraldi, vt eespool — esialgset õiguskaitset seoses KMH ei ole Saksamaal võimalik.
Teoreetiliselt kohtud võivad läbi vaadata lõplikke IPPC [3] -decisions.#3 Praktikas on see väga harva, sest investoril on õigus, kui ta vastab seaduses sätestatud tingimustele, eelkõige loetletud bundes-immissionsschutz-gesetz (BImSchG — föderaalne heited — kontrolli seadus) — ta võiks võtta õiguslikke meetmeid otsuse jõustamiseks. Akrediteeritud isikud ja organisatsioonid võivad esitada sukeldumisülikond ippc-decisions vastu.
Kui hageja väidab, et rikuti menetluslikke õigusi, kontrollib kohus menetluse ja otsustab, kas rikkumine on nii tõsised, et see toob kaasa otsuse tühistamist.
Avalikul konsultatsioonil protsessi IPPC otsused on samuti kohustuslik eeltingimus välistamine kohtuasja (põhimõte). Esialgne õiguskaitse on IPPC menetluse raames. Kui haldusasutus või kohus antud IPPC otsuse kohe täitmisele pööramise otsuse peale esitatud hagi ei ole otsuse täitmist peatavat toimet. Selleks et kindlaks määrata ajutiselt peatada otsuse täitmise, siis väidavad hagejad, et tuleb tagastada peatav toime.
Üksnes hüvitise nõude võib esitada otse kohtule eraisikute paragrahvi 1004 kohaselt koostoimes § 906 BGB (Bürgerliches Gesetzbuch’i (tsiviilseadustik). Naabrid saavad esitada nõuded (omanikud ja üürnikud või kasu saavate omanikena). Puudub üldine määratlus, tekitavad kaugus allikast — see sõltub heidete mõju konkreetse üksikjuhtumi puhul. Vaidluse väärtusega kuni 5 000 eurot, vastutab liidumaa kõrgem kohus vastutab kõikide kohtuvaidluste väärtusi. Hüvitist kõigi nõuete kohta tuleb esitada kaebuse esitaja. Üksikutel juhtudel esineb neis hüvitist, mida hageja väidab, sest tavaliselt soovib lõpetada või rahalise hüvitise, taotletakse vaid harva.
Kõik muud nõuded peavad olema kooskõlas karistus- või vastutusõigusega. Igaüks võib esitada vastavalt kriminaalõiguse suuliselt või kirjalikult, et politsei või haldusorganite eest. Rangem meede on süüdistuse esitamise taotluse. Seda tuleb käsitleda prokuratuuri.
Riigiasutuste vastu algatatud küsitletav kohtumääruse (kohtumäärus haldusasutuse suhtes konkreetseid meetmeid) võib anda otse kohtu poole vaid harvadel juhtudel. Näiteks tänavate väga saastunud elanike maanteede talitus võivad võtta meetmeid müra ja heitgaasid. Kuid elanikud peavad tõestama, et haldusasutus rikub kehtivaid keskkonnaalaseid õigusakte või ei rakenda tõhusaid õigusakte. Maanteetranspordi puhul (straßenverkehrs-ordnung — StVO § 35) luuakse alus. Põhjused, miks selliseid meetmeid harva Saksamaa õigusaktid.
Keskkonnavastutuse direktiiv [4] rakendatakse Saksamaa uschadg (umweltschadensgesetz — keskkonnakahju hüvitamise seadus).#4 Keskkonnavastutuse küsimustes liidumaa (Länder) pädevate asutuste vastutusalasse. Liidumaade ülesanne on kindlaks määrata määrusega. Ühine standard on asjaomase föderaalse riigi keskkonnaasutustega, kes vastutavad keskkonnakahju.
Võtta meetmeid taotluse võivad esitada kõik huvitatud isikud ja valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid. Mõjutatud isikud on need, kes on vigastatud või nende õigustest, eriti nende mõju nende tervisele keskkonnakahju. Keskkonnaalased valitsusvälised organisatsioonid peavad olema registreeritud vastavalt § 3 — edasikaebuste umweltrechtsbehelfsgesetz seadus (§). Spetsiaalne vorm puudub nõuda vajalike meetmete võtmist. Taotlus peaks sisaldama järgmisi osi:
Keskkonnakahju kirjeldus
i. mis juhtus?
II. Kui tal juhtus?
III Kuidas see toimub?
IV. Kes on vastutav?
Meetmete võtmise taotlus
Ei ole vaja täielikke tõendeid — võimaliku kahju kirjeldus on piisav.
Kui asutus ei võta meetmeid või võtab meetmeid vaid siis, kui keskkonnakahju on avastatud, võivad nad kaevata valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid. Lõige 2 on kohaldatav apellatsioonkaebuste puhul, et valitsusvälistel organisatsioonidel on täita nõudeid, kui nad soovivad esitada hagiavalduse. Kui menetlus on läbi viidud tegevuse kindlaksmääramiseks kahjustatud ala edasiseks arendamiseks on valitsusvälistel organisatsioonidel osaleda ja väljendada oma vastuseisu.
Täiendavaid vahendeid ei ole keskkonnaasjade puhul kättesaadavad õiguskaitsevahendid.
Ombudsmanidel on kättesaadavad üksnes eraõiguslikus kontekstis — näiteks päevalehes jne ning ei ole spetsialiseerunud keskkonnaküsimustes. Mõned volinikud andmekaitse eest vastutavad ka juurdepääsu teabele vastavalt teabevabaduse õigusaktidele (informationsfreiheitsgesetze (föderaal- ja liidumaa tasandil). Need on tavaliselt üsna tuttav, kuna keskkonnateabele juurdepääsu, keskkonnaasjade on palju laiem. Nad tegutsevad vahendajatena omanike vaheline teabe- ja hagejad. On olemas keskkonnaasjadele spetsialiseerunud prokurörid. Politseiasutuste tihedat koostööd keskkonna valdkonnas. Need osakonnad jälgima vastavust keskkonnaalase kriminaalõiguse norme ning keskkonnale üldiselt.
Oma õiguste kahjustamise kontseptsioon
üldiselt: Nagu üksikisikud
eriliste keskkonnaalaste seaduses sätestatud juhtudel: täiendav positsioon on kaebeõigus keskkonnaalaste huvide kaitsmiseks peavad vastama mitmetele nõuetele
Muud isikud [5]#5
Oma õiguste kahjustamise välistamist kontseptsioon,
Riigiasutused ei ole juhtumiga otseselt seotud ametiasutused ei ole kaebeõigust muudes keskkonnaasjadega.
Esimese Astme Kohus ei ole advokaadi kasutamine kohustuslik. Kõigi suuremate juhtumite esindamine on kohustuslik. Siiski peavad peaaegu kõik hagid esimeses astmes, sest advokaadi poolt kontrollitud keskkonnaga seotud menetlused on nii keerukad, et osalejaid ei saa jälgida kõiki õiguslikke tagajärgi. Spetsialiseerunud keskkonnaõigusele spetsialiseerunud advokaadid annab nõu kõikides menetluse etappides, alates avaliku arutelu, et vältida välistamine üksikisiku või organisatsiooni kohtule. See tähendab, et juriidiline esindamine Saksamaal on suur roll. Keskkonnavaldkonna juristi teenust sageli läheb palju kaugemale õigusnõustamine. Nad teevad tihedat koostööd hagejate; sageli on autorid keskkonnavaldkonna advokaatide ja teiste spetsialistide olevate küsimuste kohta.
Üks võimalus võtta ühendust advokaadiga ning paluda valitsusväline organisatsioon. Peaaegu kõik advokaadid on veebisait, mis pakub teavet oma spetsialiseerumise, teenused ja nendega seotud kulud. Mõned portaali, kus ühiselt tegutsevad juristid) kontaktandmed ja lingid nende veebilehtedele on kättesaadavad. http://www.umweltanwaelte.de/ Mõned Keskkonnaõigusele spetsialiseerunud advokaadid, kes teevad koostööd võrgustikus idur — Informationsdienst Umweltrecht (Information Service keskkonnakaitse). http://www.idur.de/ See annab osalevatele organisatsioonidele uudiskirjade ja seminaride kohta ja uued õigusaktid ja esialgne nõustamine.
Kui Halduskohtud teevad asjas otsuse kohtuetapile keskkonnaküsimustes, ei piirdu üksnes teavet, mida pooled esitada. Kohtud võivad ja peavad vajaduse korral) uurima asjaolusid oma nimel ja ka tõendid ise (ex officio) uurimise. Tegelikult on see siiski eriti kuni hagejad tõendada, et nende väited on põhjendatud. Selleks on sageli vaja toetuda ekspertide arvamustele. Seega, keskkonnaorganisatsioonid ja koostööd eri valdkondade ekspertidele looduskaitse tõendite esitamist.
Uusi tõendeid võib esitada vaid väga piiratud asjaoludel. Üldiselt on väga rangeid sadamanõudeid, nõudes, et kõik juhtumiga seotud tõendid tuleb esitada võimalikult kiiresti, st ajal, mil ametiasutused otsustavad, kas projekti võib lubada. Kui üksikisik või organisatsioon ei avalikusta oma kahtlusi praeguses varases etapis projekti arendamist, ei saa nad neid argumente esitada hilisemas kohtuasjas. Tuleb aga rõhutada, et kuigi sätted haldusmenetluse raames vastuväiteteatise esitamise tähtaja jooksul esitada uusi tõendeid võib esitada menetluse igas etapis, isegi kui viimane kohtus.
Kohtud on sõltumatud ja neil on tõendid läbi vaadata, et otsustada, kas on rikutud seaduse ja hinnata rikkumise raskus.
Üldreeglina kaebuse või hagi esitada kohtule haldusotsuse peale esitatud hagil ei ole otsuse täitmist peatavat toimet. On siiski mitmeid erandeid sellest reeglist. Peatav toime puudub seadusega kehtestatud mitmetel juhtudel, eeskätt siis, kui konkreetsed õigusaktid välistavad selle peatav toime, mis on enamiku keskkonnaasjade puhul.
Kui puudub peatav toime, kui administratsiooni otsus on jõus ja neid saab viivitamata täitmisele pöörata olenemata apellatsiooni esitamisest või kohtuasja algatamisest, välja arvatud juhul, kui hageja palub Euroopa Kohtul sõnaselgelt anda peatavat toimet ja kohus nõustub.
Esialgset õiguskaitset on võimali üldiselt kohtumenetlustes. Keskkonnaasjades on oluline roll, näiteks kui pöördumatut kahju loodusvaradele on kaalul. Esialgne õiguskaitse on suunatud haldusotsus.
Kui taotletakse esialgset õiguskaitset, peab hageja tõendama, et hagi oleks vastuvõetav, hagi non-injunctive korrapäraselt. Lisaks peab hageja tõendama, et Euroopa Kohtu eelotsus on vajalik mõne elemendi, st kui otsus on nii kiireloomuline, et kohtumenetluse korrapärasel aset liiga hilja, et saada esialgset õiguskaitset. Kiireloomulistel juhtudel võib selle juure erinevates tingimustes. Kiireloomulistel juhtudel võivad näiteks tuleneda asjaolust, et kui projekt ei ole lõpetatud enne Euroopa Kohtu otsuse (st pöördumatu kahju tekib raiunud maha puid, loodusliku maastiku hävitamine jne). Kui esialgne õiguskaitse, saab taotleda üksnes juhul, kui asi on kiireloomuline, ei ole kindlaks määratud tähtajaks.
Keelava iseloomuga otsuste edasikaebamine on võimalik. Sellegipoolest on Euroopa Kohtu ülesanne otsustada, kas nad annavad kaebuse esitamise õiguse ja juhtum peab olema ülimalt olulised.
Kulukategooriad
Kui keskkonnaasjades kohtu poole pöördumise soovi korral seisab hageja tavaliselt kulud järgmistes kulukategooriates:
Kulud seoses haldusmenetlustega (widerspruchsverfahren)
Teatavates keskkonnaküsimustes õiguskaitse taotlejatele peab haldusmenetluse esimese sammuna. Näiteks juhtusid, mille elanikud püüavad kohalikud omavalitsused võtma meetmeid liikluse põhjustatud liigse müra vastu või tööstusalad. Selleks peavad taotlejad esitama kirjaliku kaebuse (Widerspruch) eest vastutavale asutusele, kui nad selgitavad, miks EVJA otsus või tegevus rikub nende õigusi. Selle menetluse kulud on suhteliselt madalad.
Siiski on enamik keskkonnaküsimustes, nt kui KMH on kõnealuse kaebuse haldusliku kontrollimenetluse kaudu ei ole võimalik. Taotlejad hoopis tegema vastutav asutus esitab kohtus tugineda.
Kui taotlejad peavad pöörduma kohtusse, sõltuvalt eri kohtukulusid, mille puhul otsustatakse lõpuks tasemele. Leidus
Tasud menetluse algatamist
Tasu kaebuse kohta
Ajutiste meetmete eest: Kui asi on nii kiireloomuline, et kohtumenetlus toimuks regulaarselt tooks kaasa olulise kahju, taotlejad saavad taotleda ajutisi meetmeid, mida nimetatakse ka esialgset õiguskaitset (einstweiliger Rechtsschutz). Kohtulõivud kehtivad ka kõnealustel juhtudel.
Juristide tasud
Kui advokaadid on vajalik õiguslik esindamine kohtus ning juristide tasud lisada otsustav osa seotud kulud. Kui juhtum on kadunud, võivad taotlejad peavad maksma mitte ainult enda juristide kulud, kuid neid saaks kaebealuse advokaadid, kelle kulud on teatavas ulatuses. Tavaliselt on avaliku sektori asutus, vältida juristide tasud, esindab töötajaid, kuid eraõiguslikele isikutele, nagu investorid võivad olla esindatud advokaadi poolt, mis võib kaasa tuua kaetavad kulud kannab kaotaja osapool.
Kulud, eksperditasud
Keskkonnaasjades paljud asjaolud, mis on olulised otsuse (tõendeid) tuleb analüüsida ning esitanud spetsialistidele. Rohkem oskusi ja aega, et tuleb investeerida analüüsida ja esitada asjakohaseid fakte, mida suuremad on kulud on teadusliku analüüsi ja eksperdid.
Kulude arvutamine süsteemi alusel vaidlusalusest summast (streitwert)
Vastavalt kohtukulude seaduse (Gerichtskostengesetz/GKG) sõltuvad kohtukulud (nn) streitwert vaidlusaluse summa määrab kindlaks kohus. See tähendab, et Euroopa Kohus on hinnata, kuidas on võimalik väljendada rahas. Mida suurem on vaidlusaluse summa määrab kindlaks kohus, seda suurem on kohtulõivud ja ka muid kulusid (näiteks juristide tasud), mis on teatud määral arvutatakse vastavalt.
Ajavahemikul 2002-2006 kasvas keskkonnaküsimuste kõnealuste vaidlustega seotud summad olid vahemikus 2 000-260.000 (!) eurole äärmuslikel juhtudel. Statistiliselt summa jääb vahemikku 20.000 ja 25.000 eurot, kuid summad erinevad märkimisväärselt. Umbes 8 % oli seotud looduskaitse kuni 2 000 EUR suurust summat hõlmavate vaidluste korral, 24 % aastatel 2000-10.000 ja veel 21 % ajavahemikus 10.000-15.000 eurot. See tähendab, et enamikul juhtudel oli kuni 15,000 EUR suuruse summa arvutamise aluse kanda. Siiski umbes 32 % kõnealuse ajavahemiku jooksul kõnealuste vaidlustega seotud summad olid vahemikus 15.000 kuni 40.000 eurot ja ligikaudu 15 % üle 75,000 EUR.
Seega on keskkonnaasjadega seotud kohtumenetluste kulud erinevad märkimisväärselt. On väga raske, on hea eelnevalt hinnata kulusid.
Kulude arvutamise menetluse algatamist
Seoses Esimese Astme Kohtu ligi 5 000 EUR suurune summa, kui on kaalul, mille väärtus on vähemalt 25.000 eurot.
See summa sisaldab 933 eurot, mis sisaldab menetluslõivude ligikaudu 1 700 eurot advokaaditasuna mõlema poolte advokaadid vastavalt seadusega ettenähtud hüvitismäära, millele lisandub käibemaks, st 933 + (2 × 1700) + käibemaks. Kulud ise advokaat võib olla oluliselt suurem, sest enamik eksperte ei toimi kava juristide tasu on sätestatud seaduses, vaid viie näitaja töölepingutega ja maksu summa. See summa ei hõlma kulude tõendeid ja eksperdiarvamusi, mis ületavad kaugelt seda summat.
Nagu eespool näidatud, on vaidlusalune summa oluliselt väiksem, kuid suurem kui 25.000 eurot, mis suurendab kulusid ja vähendab vastavalt: Vaidluse summas 2 000 eurot menetluskulude ja juristide kulud, ilma et oleks tõendeid kulude kohta summas 1 000 eurot, 15.000 eurot, 4 000 eurot tuleb arvutada. Vähemalt 6.800 juhul, kui vaidlusalune summa on 40.000, ja kuni 9.500 eurot, kui vaidlusalune summa on 75.000 eurot.
Edasikaebamise puhul kulude arvutamine
Teise astme otsuse edasi kaevata, vajaduse korral menetluskulude ja juristide kulud, ilma et oleks tõendeid kulusid umbes 5.800 eurot, kuid võib tõusta kuni 7 700 euroni.
Kolmanda astme (Revision) vajaduse korral kehtib sama summa kohta.
Kõnealused arvud on seotud hinnanguline summa on 25.000 eurot, tegelikud kulud võivad olla madalamad või palju madalam või kõrgem, kui kohus on teise vaidlusaluse summa eest.
Esialgse õiguskaitse taotlemise kulude arvutamine (vorläufiger Rechtsschutz/einstweilige Verfügung)
Vaidlusaluse summa ja kohtukulud on ligikaudu 50 % summast tasutakse tavalise kohtumenetluse kaudu. Sellegipoolest ei otsustanud selles etapis, nii et õiguskaitse on lisakulude eest; tavaliselt järgneb sellele järgneva astme kohtukulud välja (S).
Võidu või kaotuse korral — kelle lõpuks maksnud?
Keskkonnaasjades on halduskohtumenetluse üldreegleid kohaldatakse. Need eeskirjad on osa „kaotaja maksab” põhimõtte § 154 halduskohtumenetluse seadustiku (Verwaltungsgerichtsordnung — VwGO). See tähendab, et võita kõigi pool peab tasuma kohtukulusid ja oma advokaadi tasu, samuti hüvitama võitnud poole advokaaditasud. Õigusaktide kohaselt siiski võitnud poole summa tagasimaksmist, kui kulusid, mis lähevad kaugemale üldistest eeskirjadest. See varieerub vaidlusalune summa. Nimi summa hinnanguliselt 700-2 500 eurot, 900-3 000 eurot teise ja 900-2 000 kolmanda astme vajaduse korral kõik arvandmed, mis on seotud vaidlusaluse summa 25.000 eurot.
Esitatud tõenditest ja seotud kulud ei ole arvestatud eespool esitatud hinnanguid. Selles, et „kaotaja maksab” põhimõtet ei kohaldata: Selle ekspertarvamuse või muid tõendeid, peab kandma sellega seotud kulud. Isegi kui üks pooltest on edukas, ei ole need automaatselt tagasi. Kohus võib siiski otsustada, et ekspordiga seotud kulude pool peab kandma teise poole tõendeid täielikult või osaliselt. Kui Euroopa Kohus mõistis, uuesti esitada tõendid, et kaotanud pool peab kandma selle.
Tõendid kulude puhul tavapärases keskkonnas on raske hinnata. Kulud, mis ekspertarvamuse kohaselt ei ole kättesaadav ja jääb vahemikku 5.000 eurot kuni keskmiselt 25.000 eurot. Ulatuslik juhul, kui mitmed erinevate küsimuste puhul on vaja eksperte summad võivad olla oluliselt suuremad.
Menetlus- või vabastusi keskkonnaasjadega seotud kulud
Puuduvad erandid menetlus- või sellega seotud kulude kandmist keskkonnaasjades, mida saavad kasutada keskkonnaorganisatsioonid, või sarnaseid juhtumeid.
Rahalise abi ja õigusabi
Vastavalt tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Zivilprozessordnung — ZPO § 116) ja Verwaltungsgerichtsordnung (VwGO § 166 (haldusmenetluse seadustik)
samuti juriidilised isikud (sh keskkonnaorganisatsioonid)
Kui need asuvad või elavad Saksamaal või mõnes muus ELi või EMP liikmesriik, võivad nad taotleda rahalist abi, kui nad tahavad asja kohtusse anda ja piisavalt vahendeid.
Need isikud peavad tõestama, et neil puuduvad rahalised vahendid, et osaleda kohtuasja ilma õigusabita ning et kui nad soovivad pöörduda kohtusse on piisavalt edukaks ja samuti ei ole kuritarvitav.
Lisaks, et juriidilised isikud, nagu keskkonnaorganisatsioonid peavad ka tõestama, et ei ole suutnud rakendada meede oleks vastuolus avalike huvidega.
Tegelikkuses aga võimalust, et keskkonnaorganisatsioonid võivad taotleda õigusabi, ei ole oluline, kuna praegu ei näi olevat näiteks juhul, kui tasuta õigusabi on antud hagi olid esitanud keskkonnaorganisatsioon. Üks põhjus võib olla see, et Euroopa Kohtu ülesanne määrata kindlaks, kas isik või ühing vastab kriteeriumile „ressursside puudumine” kehtestatud ranged normid.
2008. aastal OVG Münster (Nordrhein-Westfaleni liidumaa kõrgeim halduskohus) leidis näiteks, et tasuta õigusabi taotluse esitamisega algatatud keskkonnaorganisatsioon oli põhjendamatu, kuna organisatsioon oli katkestatud luua finantsreserv õiguslikel põhjustel minevikus ja võidakse püüda koguda vahendeid, eriti kui ta soovib pöörduda kohtusse.
Organisatsiooni deklareeriti küllaga raha ei kulutatud raha selle eest, et kogu käesoleva kohtuasja kohta. Lisaks on kohtu seisukohast samuti isikliku vara organisatsiooni liikmed tuleks arvesse võtta enne tasuta õigusabi tuleks käsitleda.
Tasuta (pro bono) õigusalast abi, avalikku huvi kaitsvad keskkonnaõiguse organisatsioonid või advokaadid
Erinevalt teistes valdkondades, nagu ränne, ad hoc või institutsionaliseeritud heategevus- või advokaatide pro bono tegevuse kogemus puudub keskkonnaküsimustes, isegi kui mõned eksperdid nõustuvad teatud juhtudel vähendatud maksumäära. Advokaadid üldiselt spetsialiseerunud keskkonnaõigusele harva ja seetõttu kallis.
Enamikul juhtudel Keskkonnaasjades alustatakse keskkonnaorganisatsioonid. Vahetevahel on suuremate keskkonnaorganisatsioonid, kes on spetsialiseerunud personali puudutavaid küsimusi. Siiski juhtub harva, et organisatsioonid on spetsialiseerunud advokaadid ekspertidega samal ajal.
Keskkonnaasjadega tegelevad õiguskliinikud
Siiani on vähesed olemasolevad õiguskliinikud Saksamaal ei tegele keskkonnajuhtumitega. Enne 2008. aastat oli isegi ebaseaduslikult tegutsevate õiguskliinikud Saksamaal, nagu õigusabi advokaatide ainuprivileeg ametlikult oma kutsealal. Isegi aktiivne keegi teine, näiteks kohtunike, õigusala töötajad võivad õigusabi andmine kohtu kitsast õiguslikust raamistikust väljapoole. 2007/2008 aasta reformi õiguskliinikud saavad tegutseda, aga ei ole veel loodud keskkonnaalase kliinikus.
Elamisloa nõue on olemas menetlused, tähtajad, otsuste elluviimist. Üldised menetlused, mis võimaldavad tööstuslike seadmete puhul on tähtaeg 7 kuud 3 kuu jooksul suuri projekte ja väiksemate projektide jaoks. Haldusasutus võib pikendada, kui need piirangud on põhjendatud alus. Suuremahulistele projektidele loa andmise korda, nagu riiklikud maanteed, raudteed, veeteed ei ole kindlaid tähtaegu, kuid sellest sättest, et otsused tuleb teha „mõistliku aja jooksul” või „tõhusalt”.
Vaidlustada tegevusetuse osas, kui asutused ei esita otsuse projekti kohta, hoolimata asjaolust, et need on esitatud kõik asjakohased dokumendid, on võimalik pöörduda kohtusse, et asutus ei võta kolme kuu pärast.
Avaldatud andmete kohaselt on justiitsministeerium 2011. aastal, [6] on 10,9 kuud esimese astme menetluse käigus 4,6 kuu keskmine, lühim aeg on keskmiselt 25 kuud ning mõnel liidumaal on keskmiselt kõige kauem aega kui teistes liidumaades.#6 Kui menetluse puhul kõrgemad halduskohtud tase on 15,7 kuud esimese astme menetluses, kusjuures riigi keskmine näitaja oli 6,3 kuu keskmine aeg on lühem, ja 28 kuud mõnes liidumaas keskmiselt kõige kauem aega kui teistes liidumaades. Seega isegi keskmine katse ajal võib kuluda mitu aastat on kaasatud kaks või rohkem juhtumeid.
Pärast Saksamaa on kritiseerinud Euroopa Inimõiguste Kohtusse, kui november 2011 võeti vastu uus õigusakt, mis võimaldab pooltel vaidlustamine kohtus hoiatamiseks, kui menetlused on liiga palju aega võtta, ning nõuda kahju kui menetlus võtab liiga palju aega [7].#7
Saksamaa on avaldanud käsiraamatu, mis annab ülevaate õigusi, mis tulenevad Århusi konventsiooni õiguskaitse kättesaadavust. http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/a.to.j/AnalyticalStudies/handbook.final.pdf Valitsusväliste organisatsioonide avaldatud mitmed käsiraamatud ja juhendid nende peatükkide ja aktivistidega.
Näide: Rakendusjuhised: Keskkonnakaitseorganisatsioonide õigusi osaleda ja esitada hagi (PDF). Üksikasjalikumat teavet saab veebilehelt on keskkonnaõiguse sõltumatu ja üldsuse osalemisega keskkonnaküsimuste instituut. http://www.ufu.de/en/environmental-law.html
Vaidluste kohtuväline lahendamine on Saksamaal kasutatud viimastel aastatel üha sagedamini. Keskkonnaasjades sõltub sellest, kas asjaomase kohtu kohtunikke koolitatakse neid. Halduskohtutes, Schleswig (Schleswig-Holstein) ja Greifswaldi (Mecklenburg-Vorpommern) on konkreetsed programmid kohtulikule vahendusele. Ajavahemikus 2007-2010 oli ainult kaks vahendusmenetluse kohtus registreeritud. Mõned tuntud vahendusmenetluse käigus toimunud suurte infrastruktuuri loamenetluste (lennujaam, Frankfurti ja Berliini Pearaudteejaama Stuttgardi lennujaamas). Kuid nad ei suutnud takistada hagi pärast otsuse tegemist.
Üks alustalasid on Saksa põhiseaduse (Grundgesetz diskrimineerimisvastast klauslit. Alates 2006. aastast on Saksamaa selgesõnaliselt ka võrdse kohtlemise seaduse (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) tõttu, mis töötati välja Euroopa diskrimineerimisvastaste õigusaktide nõuetele ning sisaldab üksikasjalikumaid eeskirju, eriti tööõiguse, tsiviil- ja maksuõiguse ning loob spetsiaalseid õiguskaitsevahendeid, et võidelda diskrimineerivate tegude või tegematajätmiste eest ning ka eraõiguslikele isikutele. Puuduvad siiski spetsiaalsed anti-discrimination-rules seni menetlusõiguses.
Seaduse kohaselt on saksa keel kohtumenetluste kohta kasutada kohtuväliseid või kohtumenetlusi. On üks erand, et Brandenburgi liidumaal, kus sorbian-speaking vähemus on õigus kasutada oma keelt.
Saksamaa ei ole seni korrapäraselt ja tõlkimise kohtumenetluse eest. Kuulamiste halduskohtus suulise tõlke kulusid võib käsitada kohtukulud (auslagen) ning peavad sel juhul tasub kaotanud pool.
Üldsust tõenäoliselt mõjutatud riikide vahel piiriülese keskkonnamõjuga projektide puhul on tagatud õigused espoo-related Espoo konventsiooni, Aarhusi konventsiooni ELi õigusaktide ja ELi õigusaktide ning aarhus-related kahepoolsetele lepingutele. Valitsusvälistel organisatsioonidel puuduvad erisätted, neil on kaebeõigus, nagu näidatud VII jaotises.
Riiklike õigusaktide portaal http://www.gesetze-im-internet.de/
Õiguskaitse kättesaadavust käsitlevad õigusaktid:
Keskkonnaalaseid kaebusi (umweltrechtsbehelfsgesetz), ingliskeelne versioon http://www.bmu.de/files/english/pdf/application/pdf/umwelt_rechtsbehelfsgesetz_en_bf.pdf
Keskkonnaalaseid kaebusi (umweltrechtsbehelfsgesetz), saksakeelne versioon http://www.gesetze-im-internet.de/umwrg/
Keskkonnaõigusele spetsialiseerunud advokaadid
Teabeteenistuse idur- Informationsdienst Umweltrecht (keskkonnaõiguse)
[1] Pärast Euroopa Liidu Kohtu otsus kohtuasjas C-115/09: BUND, Trianel, Saksamaa) mai 2011
direktiiv 2003/35/EÜ rakendamine oli õiguskaitse kättesaadavuse küsimusi
keskkonnaorganisatsioonid.
[2] Keskkonnamõju hindamine
[3] Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll
[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/35/EÜ, 21. aprill 2004,
[5] See kategooria peaks hõlmama kõiki neid potentsiaalseid sidusrühmi, kes ei ole hõlmatud eelnevate kategooriatega,
näiteks kas pädevatel asutustel on õigus esitada kaebus teise pädeva asutuse otsuste peale jne?
[6] http://www.bmj.de/SharedDocs/Pressemitteilungen/DE/2011/20111014_Durchbruch_beim_Schutz_vor_ueberlangen_Gerichtsverfahren.html (ainult saksa keeles)
[7] http://www.bmj.de/SharedDocs/Pressemitteilungen/DE/2011/20111014_Durchbruch_beim_Schutz_vor_ueberlangen_Gerichtsverfahren.html (ainult saksa keeles).

matches:
Kohus
§ 99
§ 99
kohus
kohus
kohus
§ 906
kohus
§ 35
§ 3
Kohus
kohus
Kohus
kohus
§ 154
Kohus
Kohus
§ 116
§ 166


Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli põhimäärus | Tallinna Tervishoiu Kõrgkool
Väljaandja: Haridus- ja teadusminister
Redaktsiooni jõustumise kp: 01.09.2019
Avaldamismärge: RT I, 09.08.2019, 11
(1) Tallinna Tervishoiu Kõrgkool (edaspidi kõrgkool) on rakenduskõrgkool, kes tegutseb kõrgharidusseaduse, kutseõppeasutuse seaduse, oma põhimääruse ja teiste õigusaktide alusel. [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
Kõrgkoolil on väikese riigivapi kujutise ja oma nimega pitsat, kõrgkooli logo ja oma nimega pitsat, riigikassa ühendkontserni koosseisu kuuluv arvelduskonto ja oma eelarve. [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
Kõrgkooli eesmärk on pakkuda ajakohases õpikeskkonnas rahvusvaheliselt tunnustatud õpet tervise ja heaolu õppevaldkonnas, edendada õpetatavaid kutsealasid teadus- ja arendustegevuse, sealhulgas rakendusuuringute kaudu, korraldada täienduskoolitust, mõjutada rahvastiku tervisekäitumist ja aidata kaasa tervisliku elukeskkonna kujundamisele. [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
1) viia läbi õpet Vabariigi Valitsuse nimetatud magistriõppe, rakenduskõrgharidusõppe ning kutseõppe tasemeõppe (edaspidi kutseõpe) õppekavade alusel;[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
3) luua kõrgkooli liikmeskonnale soodsad tingimused õppe- ning teadus- ja arendustegevuseks, sealhulgas rakendusuuringute läbiviimiseks, erialaseks ja pedagoogiliseks enesetäiendamiseks ning suhtlemiseks teiste akadeemiliste töötajate, õppekasvatusala töötajate, üliõpilaste ja õpilastega Eestis ja välisriikides; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
10) kaasata akadeemiliste töötajatena ja õppekasvatusala töötajatena kõrge kvalifikatsiooniga asjatundjaid; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
12) arendada partnerlus- ja koostöösuhteid välisriikide õppeasutuste, teiste asutuste, ettevõtete ja organisatsioonidega ning vahetada kokkuleppe kohaselt üliõpilasi, õpilasi, akadeemilisi töötajaid ja õppekasvatusala töötajaid; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
2) esindab kõrgkooli kõrgharidusseaduse ja põhimäärusega antud volituste piires; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
3) võib volitada prorektoreid või teisi kõrgkooli töötajaid esindama kõrgkooli ja tegema selle nimel tehinguid talle kõrgharidusseaduse ja põhimäärusega antud volituste piires; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
8) kinnitab käskkirjaga kõrgkooli töökorralduse reeglid ja asjaajamiskorra; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
11) kuulutab välja avaliku konkursi akadeemiliste töötajate ja õppekasvatusala töötajate vabadele ametikohtadele; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
15) käsutab kõrgkooli eelarvevahendeid kõrgharidusseaduse ning teiste õigusaktidega antud volituste ulatuses; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
18) täidab teisi kõrgharidusseadusest, põhimäärusest ja teistest õigusaktidest tulenevaid ülesandeid, mis ei ole antud kellegi teise pädevusse. [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(1) Rektor valitakse avaliku konkursiga kuni viieks aastaks vastavalt kõrgharidusseaduse § 24 lõikele 4 valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud korras. Minister, kelle juhitava ministeeriumi valitsemisalasse rakenduskõrgkool kuulub, või tema volitatud esindaja sõlmib rektoriga töölepingu. [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(1) Rektori nõuandva organina tegutseb rektoraat, mille koosseisu kuuluvad prorektor(id), finants- ja haldusdirektor ja teised rektori nimetatud isikud. Rektoraadi koosseisu ja töökorra kinnitab rektor käskkirjaga. [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
(2) Prorektor(id) ning finants- ja haldusdirektor juhivad rektori määratud tegevusvaldkondi ja asjaomaseid struktuuriüksusi ning asendavad rektorit temalt saadud volituse alusel.[RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019] (2) Nõukogu esimees on rektor.
2) võtab vastu kõrgkooli arengukava, esitades selle enne kooskõlastamiseks Haridus- ja Teadusministeeriumile; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
10) kehtestab üliõpilaste ja õpilaste vastuvõtutingimused ja -korra, sealhulgas õppekeele taseme miinimumnõuded välismaalase õppekeele oskuse piisavuse hindamiseks vastavalt välismaalaste seaduse § 168 lõikele 2;[ RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
19) [kehtetu - [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
20) kehtestab akadeemiliste töötajate kvalifikatsiooninõuded ning nendele vastavuse hindamise tingimused ja korra; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
21) kehtestab akadeemiliste töötajate atesteerimise tingimused ja korra; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
22) kehtestab korralisele akadeemilisele töötajale loometööks või kutseoskuste täiendamiseks tööülesannetest vaba semestri andmise ja selle tasustamise tingimused ja korra; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
23) valib korralised akadeemilised töötajad; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
24) kehtestab tingimused selle kohta, millal on rektoril õigus kutsuda ilma konkurssi välja kuulutamata kuni viieks aastaks külalistöötaja staatuses akadeemilise töötajana õppe- või teadustööd tegema silmapaistva loomeisiku või teadlase või oma eriala silmapaistva praktiku; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
25) võib nimetada kõrgkoolis vähemalt kümme aastat professorina töötanud ja vanaduspensioniealiseks saanud akadeemilise töötaja emeriitprofessoriks; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
30) kinnitab eelarve täitmise ja majandusaasta aruande;[RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
32) kuulab ära rektori, prorektori(te) ja struktuuriüksuse juhtide tegevuse aruanded ning nõunike kogu ettepanekud ja hinnangud kõrgkooli, sealhulgas õppekavade arengut puudutavates küsimustes; [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
34) lahendab teisi küsimusi, mis kuuluvad tema pädevusse vastavalt kõrgharidusseadusele, põhimäärusele ja teistele õigusaktidele. [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(1) Rektor korraldab akadeemiliste töötajate esindajate valimised nõukogusse iga kolmanda aasta juunis. Nõukogusse valitud liikme volitused algavad sama aasta 1. septembril ja kestavad kolm aastat.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(2) Akadeemiliste töötajate esindajana võib nõukogusse kandideerida ning nende kandidatuure võivad nõukogusse esitada ja valida kõrgkoolis vähemalt viieaastase töölepinguga töötavad akadeemilised töötajad.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(3) Akadeemiliste töötajate esindajate valimise korra kinnitab rektor. Üliõpilaskonna esindajate valimise korra kinnitab üliõpilasesindus.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(5) Kui nõukogu liige viibib kõrgkoolist eemal üle kolme kuu, asendab teda rektori kinnitatud asendusliige. Akadeemiliste töötajate esindaja asendusliige kinnitatakse valimistulemuste pingerea alusel. Üliõpilaskonna esindaja asendusliikme nimetab üliõpilasesindus.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
Nõunike kogu on kõrgkooli ja ühiskonda sidustav nõuandev kogu, mis moodustatakse kõrgharidusseadusega sätestatud tingimustel ja korras.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(3)Struktuuriüksuste eesmärk on täita kõrgkooli eesmärke oma valdkonnas, tegutsedes rektori käskkirjaga kinnitatud põhimääruse alusel ja neile antud õiguste piires.
(5) Struktuuriüksuse juhi nimetab ametisse rektor.[RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
§ 19. Õppestruktuur [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
(1) Õppestruktuuri moodustavad keskused, õppetoolid ja osakonnad. Õppestruktuuri juhib õppeprorektor
(4)Osakond on kõrgkooli õppestruktuuri üksus, mis juhib ja korraldab oma vastutusvaldkonna õppe-, teadus- ja arendustegevust.
(5) Õppestruktuuri üksuse tööd juhib juhataja, kes vastutab struktuuriüksuse arengu ning ülesannete tulemusliku täitmise eest. [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
[Kehtetu RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
Haldusstruktuuri üksuste põhitegevus on toetada õppe-, teadus- ja arendustegevusi, samuti avalikkusele suunatud tegevusi. Haldusstruktuuri üksuseid juhib finants- ja haldusdirektor. [RT I, 01.12.2017, 1 - jõust. 04.12.2017]
1) kõrghariduse tasemel kõrgharidusseadusele vastavate ja Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud kõrgharidusstandardile vastavate rakenduskõrgharidusõppe ja magistriõppe õppekavade alusel;[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
Kõrgkooli liikmeskonna moodustavad rektor, prorektor(id), akadeemilised töötajad, õppekasvatusala töötajad, teised töötajad ning üliõpilased ja õpilased.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
§ 26. Akadeemilised töötajad ja õppekasvatusala töötajad [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
(1) Kõrgkooli õppejõud teeb õppe-, teadus- ja õppemetoodilist tööd nõukogu kehtestatud mahus, samuti täidab vastavalt ametijuhendile haldusülesandeid.
(2) Kõrgkooli rakenduskõrgharidusõppe õppejõudude ametikohad on professor, dotsent, lektor, assistent ja õpetaja ning neile kohaldatakse rakenduskõrgkooli seadusega, Eesti Vabariigi haridusseaduse § 5 lõike 2 punkti 7 alusel Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud kõrgharidusstandardiga ning nõukogu kehtestatud nõudeid.
(3) Õppejõudude ja teadustöötajate ametikohad täidetakse vastavalt rakenduskõrgkooli seaduse § 23 lõigetele 7–9.
(5) Kõrgkooli teadustöötajatele kohaldatakse teadus- ja arendustegevuse korralduse seadusega kehtestatud nõudeid. Kõrgkooli teadustöötajad võivad osaleda õppetöö läbiviimises.
(6) Akadeemiliste töötajate ja õppekasvatusala töötajate koosseisu kinnitab rektor asjaomase tegevusvaldkonna prorektori ettepanekul igaks õppeaastaks.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019].
10) õigus esitada rektorile üliõpilas- või õpilasesinduse kaudu põhjendatud esildis akadeemilise töötaja sobimatuse kohta õppeaine õpetamiseks [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
14) õigus saada üks kord nii rakenduskõrgharidusõppes kui magistriõppes akadeemilist puhkust üldjuhul kuni üks aasta, lisaks, sealhulgas kutseõppes, tervislikel põhjustel kuni kaks aastat, aja- või asendusteenistuse puhul kuni üks aasta ning lapse hooldamiseks kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni; [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
15) õigus saada õpilaspilet kutseõppeasutuse seaduse § 25 lõike 8 alusel valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud korras;[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
19) muud kõrgharidusseaduse, kutseõppeasutuse seaduse, põhimääruse, töökorralduse reeglite ja teiste õigusaktidega üliõpilastele ja õpilastele kehtestatud õigused. [RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019]
Kõrgkool valdab, kasutab ja käsutab kõrgharidusseadusest ja põhimäärusest tulenevate ülesannete täitmiseks kõrgkooli kasutusse antud riigivara riigivaraseadusega sätestatud korras.[RT I, 09.08.2019, 1 - jõust. 01.09.2019].


text:
19. detsember 2013 ( *1 )
„Direktiiv 96/9/EÜ — Andmebaaside õiguskaitse — Artikli 7 lõiked 1 ja 5 — Andmebaasi tegija sui generis õigus — Mõiste „taaskasutamine” — Andmebaasi sisu oluline osa — Spetsiaalne metaotsingumootor”
Kohtuasjas C‑202/12,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Gerechtshof te ’s‑Gravenhage (Madalmaad) 27. märtsi 2012. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 30. aprillil 2012, menetluses
koosseisus: koja president T. von Danwitz (ettekandja), kohtunikud E. Juhász, A. Rosas, D. Šváby ja C. Vajda,
Innoweb BV, esindajad: advocaat H. Elferink ja advocaat A. S. M. van Leent,
Wegener ICT Media BV ja Wegener Mediaventions BV, esindaja: advocaat J. van Manen,
Euroopa Komisjon, esindajad: J. Samnada ja F. Wilman,
Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 1996. aasta direktiivi 96/9/EÜ andmebaaside õiguskaitse kohta (EÜT L 77, lk 20; ELT eriväljaanne 13/15, lk 459; edaspidi „direktiiv 96/9”) artikli 7 tõlgendamist.
Taotlus on esitatud ühelt poolt Innoweb BV (edaspidi „Innoweb”) ja teiselt poolt Wegener ICT Media BV ja Wegener Mediaventions BV (edaspidi koos „Wegener”) vahelises vaidluses selle üle, et Innoweb kasutas oma veebilehe vahendusel „spetsiaalset metaotsingumootorit”, mis võimaldab teostada otsingut kolmandate isikute veebiportaalides, sealhulgas Wegeneri veebiportaalis, mis sisaldab mootorsõidukite müügikuulutusi.
Direktiivi 96/9 põhjendused 39, 42 ja 48 on sõnastatud järgmiselt:
[…] [käesoleva direktiiviga] püütakse […] kaitsta ka andmebaaside tegijate positsiooni seoses sisu omandamisel ja kogumisel tehtud finants- ja ametialaste investeeringute tulemuste seadusvastase omastamisega, kaitstes kogu andmebaasi või selle olulisi osi kasutaja või konkurendi teatud toimingute eest;
[…] eriõigus keelata loata väljavõtte tegemist ja/või taaskasutamist on seotud kasutaja niisuguste toimingutega, mis ületavad tema seaduslikke õigusi ning kahjustavad seeläbi investeeringut; õigus keelata kogu sisust või selle olulisest osast väljavõtte tegemist ja/või nimetatu taaskasutamist ei ole seotud ainult parasiitliku konkureeriva toote valmistamisega, vaid ka ükskõik millise niisuguse kasutajaga, kes põhjustab oma toimingutega investeeringule kvalitatiivselt või kvantitatiivselt olulist kahju;
[…] käesoleva direktiivi eesmärk […] on võimaldada asjakohast ja ühetaolist andmebaaside kaitset, millega tagatakse andmebaasi tegijale tasu […]”.
Direktiivi eesmärk on selle artikli 1 lõike 1 kohaselt tagada ükskõik millises vormis andmebaaside õiguskaitse. Sama artikli lõikes 2 on andmebaas määratletud kui „süstemaatiliselt või metoodiliselt korrastatud iseseisvate teoste, andmete või muu materjali kogu, mis on individuaalselt kättesaadav elektrooniliste või muude vahendite abil”.
Selle direktiivi III peatükis „Sui generis õigus” asuvas artiklis 7, mis puudutab kaitse objekti, on sätestatud:
„1. Liikmesriigid sätestavad andmebaasi tegija õiguse keelata andmebaasi kogu sisust või kvantiteedilt või kvaliteedilt olulisest osast väljavõtte tegemist ja/või selle taaskasutamist, kui selle andmebaasi sisu kogumiseks, kontrollimiseks või esitamiseks on tehtud kvalitatiivselt ja/või kvantitatiivselt oluline investeering.
väljavõtte tegemine – andmebaasi kogu sisu või selle olulise osa mis tahes viisil või mis tahes vormis ajutine või alaline ülekandmine teise väljendusvormi;
taaskasutamine – andmebaasi kogu sisu või selle olulise osa kättesaadavaks tegemine üldsusele kas koopiate levitamise, rentimise, sidusliini kaudu edastamise või muul viisil ülekandmise teel. Pärast andmebaasi koopia esmamüüki ühenduses õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul lõpeb õigus kontrollida selle koopia edasimüüki ühenduses.
5. Andmebaasi sisuks olevatest mitteolulistest osadest korduv ja süstemaatiline väljavõtete tegemine ja/või nende taaskasutamine, mis võib viia andmebaasi tavapärase kasutamisega vastuolus olevate tegudeni või kahjustada põhjendamatult andmebaasi tegija seaduslikke huve, ei ole lubatud.”
Direktiiv 96/9 võeti Madalmaade õigusesse üle 8. juuli 1999. aasta Databankenwet’iga (andmebaaside seadus, Staatsblad 1999, nr 303).
Andmebaaside seaduse artikli 2 lõikes 1 on sätestatud:
„Andmebaasi tegijal on ainuõigus anda luba järgmiste toimingute tegemiseks:
andmebaasi sisust tervikuna või kvantiteedilt või kvaliteedilt olulisest osast väljavõtte tegemine ja/või selle taaskasutamine,
andmebaasi sisuks olevatest kvantiteedilt või kvaliteedilt mitteolulistest osadest korduv ja süstemaatiline väljavõtete tegemine ja/või nende taaskasutamine, mis võib viia andmebaasi tavapärase kasutamisega vastuolus olevate tegudeni või kahjustada põhjendamatult andmebaasi tegija seaduslikke huve.”
Wegener teeb oma veebiportaalis www.autotrack.nl (edaspidi „AutoTrack”) kättesaadavaks veebipõhised mootorsõidukite müügikuulutused. Tema kogus on 190 000–200 000 kasutatud mootorsõiduki müügikuulutust ning seda uuendatakse iga päev. Nendest kuulutustest ligikaudu 40000 sisalduvad üksnes AutoTracki veebiportaalis. AutoTracki ülejäänud kuulutusi võib leida ka teistest veebiportaalidest. AutoTracki veebiportaali otsingumootori abil saab selle kasutaja otsida sõidukeid sihipäraselt eri kriteeriumide alusel.
Innowebi veebiportaalis www.gaspedaal.nl (edaspidi „GasPedaal”) on müügiks pakutavate mootorsõidukite leidmiseks oma nn spetsiaalne metaotsingumootor. Metaotsingumootori puhul kasutatakse teiste veebiportaalide otsingumootoreid, hõlmates need kasutajate päringutesse ja see eristab metaotsingumootorit üldistest otsingumootoritest nagu Google. „Spetsiaalne” tähendab metaotsingumootori puhul seda, et selle otsingumootoriga on võimalik käivitada spetsiaalne otsing ühe või mitme konkreetse märksõna alusel. GasPedaal on selline spetsiaalne metaotsingumootor, millega on võimalik otsida spetsiaalselt mootorsõidukite müügikuulutusi, kuna see võimaldab veebikasutajal ühe päringuga teostada samaaegselt otsingut erinevates kolmandate isikute, sealhulgas AutoTracki veebiportaalides leiduvate mootorsõidukite müügikuulutuste hulgas.
GasPedaali spetsiaalne metaotsingumootor võimaldab AutoTracki veebiportaalis teostada kuulutuste otsingut esiteks erinevate kriteeriumide alusel: mitte ainult selliste nagu automark, automudel, läbisõit, ehitusaasta ja hind, vaid ka teiste omaduste alusel nagu sõiduki värv, kere kuju, kasutatava kütuse liik, uste arv ja jõuülekanne, ning teiseks teha seda „reaalajas”, st ajal, mil GasPedaali kasutaja päringu teeb. GasPedaal teostab päringut „tõlkides”, st kohandab selle AutoTracki otsingumootoriga.
AutoTracki veebiportaali otsingutulemused ehk lõppkasutaja valitud kriteeriumidele vastavate sõidukite kuulutused, mis võivad kattuda kuulutustega ka teistes portaalides, liidetakse üheks andmekomplektiks, mille juures on lingid kõigile allikatele, kus leidus kuulutus konkreetse sõiduki kohta. Seejärel luuakse veebilehekülg kogutud ja liidetud tulemuste loendiga, milles on iga sõiduki olulised andmed, eelkõige andmed ehitusaasta, hinna ning läbisõidu kohta ja juures pisipilt. See veebilehekülg salvestatakse ligikaudu 30 minutiks GasPedaali serverisse ja edastatakse või kuvatakse kasutajale GasPedaali veebiportaalis GasPedaali veebilehe kujundusega.
Eri veebiportaalides, mida GasPedaali otsing hõlmab, on kokku umbes 300000 kuulutust.
GasPedaal teeb AutoTracki portaalis iga päev umbes 100000 päringut. Otsingud hõlmavad iga päev ligikaudu 80% AutoTracki kuulutuste kogus sisalduvatest automarkide või -mudelite eri kombinatsioonidest. Siiski teeb GasPedaal ühe päringuga seoses kättesaadavaks vaid väga väikese osa kogu sisust. Nende andmete sisu määratakse iga päringu puhul kindlaks kriteeriumide alusel, mille määrab GasPedaalis kasutaja.
Leides, et Innoweb rikub andmebaasidega seoses tema sui generis õigust, esitas Wegener Innowebi vastu hagi nõudega kohustada Innowebi lõpetama Wegeneri õiguste rikkumine ja esimeses kohtuastmes võitis ta vaidluse peamises osas.
Innoweb esitas selle otsuse peale kaebuse Gerechtshof te ’s‑Gravenhagele.
Eelotsusetaotluses eeldatakse, et Wegeneri kuulutuste kogu kujutab endast andmebaasi, mis vastab direktiivi 96/9 artiklis 7 ette nähtud kaitse saamiseks vajalikele tingimustele.
Lisaks leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasjas ei ole tehtud väljavõtteid Wegeneri andmebaasi kogu sisust või selle olulisest osast. Wegeneri andmebaasi sisu mitteolulistest osadest korduval väljavõtetel tegemisel ei ole sellist kumulatiivset mõju, mis oleks vastuolus direktiivi kõnealuse artikli lõikega 5.
Neil asjaoludel otsustas Gerechtshof te ’s‑Gravenhage menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
Kas direktiivi [96/9] artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et veebiportaali kaudu ligipääsetava andmebaasi kogu sisu või kvaliteedilt või kvantiteedilt olulise osa taaskasutamisega (kättesaadavaks tegemisega) kolmanda isiku poolt on tegemist siis, kui kõnealune kolmas isik võimaldab tema poolt pakutava spetsiaalse metaotsingumootori abil teostada üldsusel „reaalajas” otsingu andmebaasi kogu sisus või selle olulises osas, töödeldes kasutaja päringut, mida on „tõlgitud” andmebaasi sisaldava veebiportaali otsingumootoriga kohandamiseks?
Kui vastus on eitav, siis kas olukord on teistsugune, kui kõnealune kolmas isik edastab või kuvab pärast otsingutulemuste kättesaamist igale kasutajale omaenda veebilehel ja selle kujundusega väga väikese osa andmebaasi sisust?
Kas [esimesele ja teisele] küsimusele vastamisel on oluline, et kõnealune kolmas isik teeb nimetatud toiminguid pidevalt, töötleb oma otsingumootori kaudu iga päev ühtekokku 100000 „tõlgitud” päringut ja teeb saadud tulemused eri kasutajatele eespool kirjeldatud viisil kättesaadavaks?
Kas direktiivi [96/9] artikli 7 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et andmebaasi sisu mitteoluliste osade korduv ja süstemaatiline taaskasutamine on lubamatu, kui see võib viia andmebaasi tavapärase kasutamisega vastuolus olevate tegudeni või kahjustada põhjendamatult andmebaasi tegija seaduslikke huve, või on siin piisav korduv või süstemaatiline taaskasutamine?
Juhul kui nõutav on korduv ja süstemaatiline taaskasutamine:
milline tähendus on sõnal „süstemaatiline”?
kas tegemist on süstemaatilise taaskasutamisega, kui see toimub automaatselt?
kas on oluline, et seejuures kasutatakse eespool kirjeldatud viisil spetsiaalset metaotsingumootorit?
Kas direktiivi [96/9] artikli 7 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud keeld ei ole kohaldatav, kui kolmas isik teeb korduvalt oma kompleksotsingu kasutajatele iga päringu kohta kättesaadavaks üksnes andmebaasi sisu mitteolulised osad?
Kui vastus on jaatav, siis kas see kehtib ka juhul, kui kõnealuste mitteoluliste osade taaskasutamisel on kumulatiivne toime, mille tagajärjel tehakse kasutajatele üheskoos kättesaadavaks andmebaasi sisu oluline osa?
Kas direktiivi [96/9] artikli 7 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et lubamatute toimingute puhul, mille tulemusel tehakse taaskasutamise kumulatiivse toime tagajärjel üldsusele kättesaadavaks kaitstud andmebaasi kogu sisu või selle oluline osa, on kõnealuse artikli tingimused täidetud, või tuleb lisaks sellele väita ja tõendada, et kõnealused toimingud on vastuolus andmebaasi tavapärase kasutamisega või kahjustavad põhjendamatult andmebaasi tegija seaduslikke huve?
Kas tuleb lähtuda sellest, et eespool nimetatud toimingute tegemisega kahjustatakse tõsiselt andmebaasi teinud isiku investeeringut?”
Esmalt peab märkima, et antud küsimustega soovitakse sisuliselt teada, kas niisugune spetsiaalse metaotsingumootori käitaja nagu käesolevas põhikohtuasjas teostab direktiivi 96/9 artikli 7 lõigetega 1 või 5 hõlmatud tegevust nii, et selle artikli lõikes 1 nimetatud tingimustele vastav andmebaasi tegija võib keelata tema andmebaasi ilma vastutasuta kasutamise spetsiaalse metaotsingumootori teenuse raames.
Esimene kuni kolmas küsimus käsitlevad direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 1 tõlgendust, mis lubab andmebaasi tegijal keelata andmebaasi kogu sisu või olulise osa taaskasutamise.
Neljanda kuni üheksanda küsimuse sisuks on direktiivi artikli 7 lõike 5 tõlgendamine; antud sätte kohaselt ei ole lubatud andmebaasi sisuks olevate mitteoluliste osade korduv ja süstemaatiline taaskasutamine, mis võib viia andmebaasi tavapärase kasutamisega vastuolus olevate tegudeni või kahjustada põhjendamatult andmebaasi tegija seaduslikke huve.
Siiski on direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 1 kohaselt antud nende sätetega kaitse andmebaasidele, mis vastavad täpsetele kriteeriumidele, eriti kui nende sisu kogumiseks, kontrollimiseks või esitamiseks on tehtud kvalitatiivselt või kvantitatiivselt oluline investeering. Nagu on samas märgitud käesoleva otsuse punktis 16, lähtuvad küsimused eeldusest, et vaidlusalune sõidukite müügikuulutuste kogu vastab sellele tingimusele.
Esimese kuni kolmanda küsimusega, mida on sobilik analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 96/9 artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selline spetsiaalse metaotsingumootori käitaja nagu käesolevas põhikohtuasjas taaskasutab tema teenusega hõlmatud andmebaasi kogu sisu või olulist osa.
Sellele küsimusele vastamiseks on esmalt vaja meelde tuletada spetsiaalse metaotsingumootori ja selle tööpõhimõtte olemuslikud tunnusjooned, mis lähtuvad Euroopa Kohtule esitatud toimikust, ja see, mille poolest erineb metaotsingumootor märkimisväärselt sellisest tavalisest algoritmil põhinevast otsingumootorist nagu Google või Yahoo.
Ühelt poolt tuleneb eelotsusetaotlusest, et niisugusel spetsiaalsel metaotsingumootoril, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole oma otsingumootorit, mis otsiks infot teistest veebiportaalidest. Nagu on täpsustatud käesoleva otsuse punktis 9, kasutab ta päringute teostamiseks seevastu tema teenusega hõlmatud andmebaaside otsingumootoreid. Spetsiaalne metaotsingumootor tõlgib „reaalajas” oma kasutajate päringud nendesse otsingumootoritesse nii, et päring teostatakse kõigi nende andmebaaside andmete hulgas.
Teiselt poolt tuleneb eelotsusetaotlusest, et niisugusel spetsiaalsel metaotsingumootoril, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on päringu sõnastamisel ja tulemuste kuvamisel sarnased eelised nagu nendel andmebaasidel endil ja ühtlasi võimaldab see ühe päringuga teostada otsingut erinevates andmebaasides, nagu on täpsustatud käesoleva otsuse punktides 9 ja 10. Nii nagu andmebaasideski koosneb spetsiaalse metaotsingumootori otsinguvorm erinevatest väljadest, kuhu lõppkasutaja oma päringu sisestab ja mis võimaldavad sel kasutajal teostada oma otsingu sihipäraselt erinevate kriteeriumide abiga, millele otsingutulemused peavad vastama. Lisaks esitatakse nii andmebaaside kui ka spetsiaalse metaotsingumootori otsingutulemused teatavate kriteeriumide alusel kasvavas või kahanevas järjekorras – vastavalt lõppkasutaja tehtud valikule.
Teiseks tuleb meelde tuletada põhikohtuasjas kõnealuse spetsiaalse metaotsingumootori käitaja tegevusega seoses, mida peab kvalifitseerima direktiivi 96/9 artikli 7 lõikest 1 lähtudes, et esimeses küsimuses käsitletakse käitaja pakkumist, mis võimaldab spetsiaalse metaotsingumootori kaudu teostada üldsusel „reaalajas” otsingu andmebaasi kogu sisus või selle olulises osas, töödeldes kasutaja päringut, mida on „tõlgitud” andmebaasi sisaldava veebilehe otsingumehhanismiga kohandamiseks.
Selline metaotsingumootori käitaja tegevuse kirjeldus arvestab asjaoluga, et spetsiaalne metaotsingumootor teostab talle esitatud päringu, kaasa arvatud lõppkasutajale tulemuste kuvamise, vastavalt metaotsingumootori programmile automaatselt, ilma käitaja sekkumiseta. Sel hetkel on tegevuse teostaja ainult lõppkasutaja, kes sisestab oma päringu.
Seevastu toimingud, mida tegi põhikohtuasjas kõnealuse spetsiaalse metaotsingumootori käitaja tegelikult, toimusid enne lõppkasutajate tegevust ja esitatud päringu teostamist. Reaalselt on tehtud internetis kasutatavaks spetsiaalne metaotsingumootor, millega tõlkida lõppkasutajate päringuid, mis sisestatakse metaotsingumootori teenusega hõlmatud andmebaaside otsingumootoritesse.
Järelikult tuleb kolmandana analüüsida seda, kas antud tegevus kuulub direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 1 kohaldamisalasse; see eeldab aga, et antud tegevus on taaskasutamine artikli 7 lõike 2 punkti b tähenduses ja on seotud andmebaasi kogu sisu või selle olulise osaga.
Mõiste „taaskasutamine” on direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 2 punktis b määratletud kui „andmebaasi kogu sisu või selle olulise osa kättesaadavaks tegemine üldsusele kas koopiate levitamise, rentimise, sidusliini kaudu edastamise või muul viisil ülekandmise teel”. Siiski ei puuduta viide taaskasutatud osa olulisele iseloomule selle mõiste määratlust (vt 9. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-203/02: The British Horseracing Board jt, EKL 2004, lk I-10415, punkt 50).
Kuna taaskasutamise mõistet on kasutatud selle artikli 7 lõigetes 1 ja 5, tuleb seda tõlgendada antud artikli üldises kontekstis (vt seoses mõistega „väljavõtte tegemine”9. oktoobri 2008. aasta otsus C-304/07: Directmedia Publishing, EKL 2008, lk I-7565, punkt 28).
Sellise väljendi nagu „üldsusele kättesaadavaks tegemine” kasutamine direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 2 punktis b näitab, et ühenduse seadusandja on soovinud taaskasutamise mõistet laialt määratleda (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus The British Horseracing Board jt, punkt 51 ja 18. oktoobri 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑173/11: Football Dataco jt, punkt 20).
Taaskasutamise mõiste laia tähendust toetab ühenduse seadusandja eesmärk, mida ta läbi sui generis õiguse kehtestamise saavutada tahab (vt seoses mõistega „väljavõtte tegemine” eespool viidatud kohtuotsus Directmedia Publishing, punkt 32).
Nagu Euroopa Kohus on juba direktiivi 96/9 mitmele põhjendusele, eelkõige põhjendustele 39, 42 ja 48 tuginedes otsustanud, on direktiivi eesmärk ergutada andmete säilitamise ja töötlemise süsteemide kujundamist, et aidata kaasa kõikides tegevusvaldkondades igal aastal loodavate ja töödeldavate andmete hulga plahvatusliku kasvu tingimustes infoturu arendamisele (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus The British Horseracing Board jt, punktid 30 ja 31; 9. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-46/02: Fixtures Marketing, EKL 2004, lk I-10365, punkt 33, ja 1. märtsi 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑604/10: Football Dataco jt, punkt 34).
Direktiivis 96/9 sätestatud sui generis õigusega antud kaitse eesmärk seisneb selles, et isikule, kes otsustas võtta riski teha inim-, tehnilist või rahalist ressurssi puudutav oluline investeering selleks, et luua ja kaasajastada andmebaasi sisu, tagada tema investeeringu hüvitamine, kaitstes teda selle investeeringu tulemuste ilma loata omastamise eest (vt eespool viidatud kohtuotsused The British Horseracing Board jt, punktid 32 ja 46; Fixtures Marketing, punkt 35, ja Directmedia Publishing, punkt 33).
Direktiivi 96/9 artikli 7 eesmärki arvestades tuleb mõistet „taaskasutamine” tõlgendada nii, et see hõlmab igasuguseid toiminguid, millega vastavalt kas omastatakse ilma andmebaasi tegija nõusolekuta tema tehtud investeeringu tulemused või tehakse need üldsusele kättesaadavaks, võttes temalt sel moel sissetuleku, mis oleks võimaldanud tal investeerimiskulud tagasi saada (vt eespool viidatud kohtuotsus The British Horseracing Board jt, punkt 51). Antud mõistega on seega peetud silmas kõiki toiminguid, mida kaitstud andmebaasi tegija ei luba ja mis seisnevad terve andmebaasi sisu või selle ühe osa levitamises üldsusele (vt eespool viidatud kohtuotsus The British Horseracing Board jt, punkt 67; 5. märtsi 2009. aasta otsus kohtuasjas C-545/07: Apis-Hristovich, EKL 2009, lk I-1627, punkt 49, ja eespool viidatud 18. oktoobri 2012. aasta kohtuotsus Football Dataco jt, punkt 20). Kasutatud protsessi laad ja vorm ei oma sellega seoses tähtsust (eespool viidatud 18. oktoobri 2012. aasta kohtuotsus Football Dataco jt, punkt 20).
Direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 2 punktis b sätestatud määratluse teine pool ja nimelt „koopiate levitamise, rentimise, sidusliini kaudu edastamise või muul viisil ülekandmise teel” ja eriti selle osa „muul viisil” lubab artikli 7 eesmärgi alusel, millele on viidatud käesoleva otsuse punktides 35 ja 36, määratlust samuti tõlgendada laialt.
Niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja tegevusega seoses, mis on käesolevas kohtuasjas oluline – ja mis seisneb nimelt internetis sellise spetsiaalse metaotsingumootori kasutamise võimaldamises, millega tõlkida lõppkasutajate päringuid, mida sisestatakse metaotsingumootori teenusega hõlmatud andmebaaside otsingumootoritesse –, tuleb märkida, et antud tegevus ei piirdu sellega, et andmebaaside kasutajale edastatakse info teatava teema kohta.
Nagu tuleneb käesoleva kohtuotsuse punktidest 25 ja 26, on nimetatud tegevuse eesmärk anda igale lõppkasutajale vahend, mis võimaldaks kasutada kõiki kaitstud andmebaasis leiduvaid andmeid ja looks nii võimaluse tutvuda kogu andmebaasi sisuga muul viisil, kui seda on ette näinud andmebaasi tegija, kasutades samas andmebaasi otsingumootorit ja pakkudes samasuguseid eelised päringu teostamiseks, nagu on sel andmebaasil endal. Lõppkasutajal ei ole nimetatud andmebaasist andmeid otsides vaja enam minna ei andmebaasi veebiportaali, ei selle avalehele ega avada selle otsinguvormi, sest ta saab seda teha „reaalajas” spetsiaalse metaotsingumootori veebiportaali kaudu.
Niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja tegevus võib andmebaasi tegija jätta ilma tulust, mida ta võib saada eelkõige tema veebiportaalis kuvatavast reklaamist, võttes nii andmebaasi tegijalt sissetuleku, mis võimaldaks tal andmebaasi sisu loomisse ja kaasajastamisse investeeritud kulud tagasi saada.
Kui lõppkasutajal pole enam vaja minna andmebaasi avalehele ja avada selle otsinguvormi, siis on võimalik, et andmebaasi tegija saab vähem tulu andmebaasi avalehel või otsinguvormi lehel kuvatavast reklaamist eelkõige seetõttu, et ettevõtjatele, kes soovivad panna reklaamkuulutusi veebilehtedele, näib tunduvalt tulusam teha seda spetsiaalse metaotsingumootori veebiportaalis kui selle andmebaasi veebiportaalis, mille andmed nähtuvad ka viimasest.
Kuna pealegi on tegemist kuulutuste andmebaasidega, võivad müüjad panna oma kuulutusi ainult ühte andmebaasi; arvestades võimalust teostada spetsiaalse metaotsingumootori abiga otsing samaaegselt mitmes andmebaasis ja seda, et antud metaotsingumootor annab teada ka eri asukohtades olevatest kuulutustest, võivad andmebaasid seetõttu muutuda vähem mahukaks ja osaliselt ka vähem huvipakkuvaks.
Sellise riski olemasolu, et niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja tegevus võib andmebaasi tegija jätta ilma tulust, ei välista asjaolu, et andmebaasist saadud otsingutulemusega seotud teabega – käesolevas põhikohtuasjas mootorsõiduki müügikuulutuses leiduvate andmetega – tutvumiseks on põhimõtteliselt vaja klikkida hüperlinki, mille kaudu pääseb tulemust kuvavale algsele veebilehele.
Ühelt poolt võimaldab spetsiaalse metaotsingumootori kuvatud teave lõppkasutajal teataval määral sorteerida saadud tulemusi ja otsustada, et tal ei ole mingi kindla otsingutulemuse kohta rohkem teavet vaja. Teiselt poolt on võimalik, et lõppkasutaja saab märgatavalt üksikasjalikumat teavet mingite andmete kohta, ilma et ta kasutaks vastavasse andmebaasi viivat hüperlinki, juhul kui need andmed on olemas mitmes spetsiaalse metaotsingumootoriga hõlmatud andmebaasis, kuna see metaotsingumootor näitab ära eri kohtades olevad kuulutused ja koondab nad kokku.
Direktiivi 96/9 artikliga 7 antud kaitse ei hõlma aga andmebaasiga tutvumist (vt eespool viidatud kohtuotsused The British Horseracing Board jt, punkt 54, ja Directmedia Publishing, punkt 51). Kui andmebaasi tegija siiski teeb oma andmebaasi sisu kolmandatele isikutele kättesaadavaks sõltumata sellest, kas ta saab tasu või mitte, ei võimalda sui generis õigus tal takistada kolmandate isikute andmebaasiga tutvumist teabe leidmiseks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused The British Horseracing Board jt, punkt 55, ja Directmedia Publishing, punkt 53).
Siiski peab rõhutama, et niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja tegevus ei kujuta endast andmebaasiga tutvumise toimingut. Käitajal endal puudub huvi andmebaasis olevate andmete vastu, aga ta võimaldab lõppkasutajal tutvuda selle andmebaasi ja andmetega viisil, mis erineb nimetatud andmebaasi tegija ettenähtud tutvumisvõimalusest, pakkudes info otsimisel samasuguseid eeliseid. Seevastu lõppkasutaja on isik, kes sisestab spetsiaalsesse metaotsingumootorisse päringu ja tutvub metaotsingumootori vahendusel andmebaasiga.
Lisaks läheneb niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja asjaomane tegevus – nimelt spetsiaalse metaotsingumootori kasutamise võimaldamine veebiportaali kaudu – parasiitliku konkureeriva toote valmistamisele, mida nimetatakse direktiivi 96/9 põhjenduses 42, ilma et seejuures oleks siiski kopeeritud vastavas andmebaasis sisalduvat teavet. Selline spetsiaalne metaotsingumootor sarnaneb pakutavate päringuvõimaluste poolest andmebaasile, kuigi tema enda valduses andmeid ei ole.
Lõppkasutajal piisab vaid spetsiaalse metaotsingumootori veebiportaali külastamisest, selleks et pääseda samaaegselt ligi kõigi metaotsingumootori teenusega hõlmatud andmebaaside sisule; metaotsingumootori teostatav otsing annab sama tulemuste nimekirja, mille võiks saada siis, kui teostada otsing igas neist andmebaasidest eraldi, kuid tulemused kuvatakse lehel, mis on spetsiaalse metaotsingumootori veebiportaali kujundusega. Lõppkasutajal ei ole vaja enam pöörduda andmebaasi veebiportaali, välja arvatud juhul, kui ta leiab kuvatud tulemuste hulgast kuulutuse, millega ta soovib üksikasjalikumalt tutvuda. Samas suunatakse ta sel juhul otse kuulutuse juurde ja – kuna eri kohtades olevad kuulutused koondatakse kokku – on isegi võimalik, et ta tutvub teise andmebaasiga.
Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et kui käitaja võimaldab internetis kasutada sellist spetsiaalset metaotsingumootorit, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille eesmärk on, et lõppkasutajad sisestaksid sinna päringud selleks, et neid saaks tõlkida ühe kaitstud andmebaasi otsingumootorisse, kujutab see endast nimetatud andmebaasi sisu „kättesaadavaks tegemist” direktiivi 96/9 artikli 7 lõike 2 punkti b tähenduses.
Nimetatud kättesaadavaks tegemine on suunatud „üldsusele”, kuna seda spetsiaalset metaotsingumootorit võib kasutada ükskõik kes ja seega on see mõeldud määramata arvule isikutele sõltumata sellest, mitu isikut tegelikult spetsiaalset metaotsingumootorit kasutab.
Järelikult kujutab niisuguse spetsiaalse metaotsingumootori, mis on kõne all põhikohtuasjas, käitaja tegevus endast andmebaasi sisu taaskasutamist antud sätte tähenduses.
Asjaomane taaskasutamine on seotud andmebaasi sisu olulise osa või isegi kogu sisuga, kuna niisugune spetsiaalne metaotsingumootor, nagu on kõne all käesolevas põhikohtuasjas, võimaldab kasutada selle andmebaasi kogu sisu samamoodi nagu päring, mis on otse sisestatud antud andmebaasi otsingumootorisse. Neil asjaoludel ei ole tähtis, mitu tulemust on spetsiaalsesse metaotsingumootorisse sisestatud päringuga tegelikult leitud ja kuvatud. Nagu on rõhutanud Euroopa Komisjon, ei muuda asjaolu, et otsing teostatakse ja selle tulemused kuvatakse lõppkasutaja määratletud otsingukriteeriumide alusel ainult ühes andmebaasi osas, seda, et lõppkasutajale on kättesaadavaks tehtud kogu andmebaas, nagu on märgitud ka käesoleva otsuse punktides 39 ja 40.
Kõiki eelnevaid kaalutlusi silmas pidades tuleb esimesele, teisele ja kolmandale küsimusele vastata, et direktiivi 96/9 artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtja, kes võimaldab oma internetiportaali kaudu kasutada niisugust spetsiaalset metaotsingumootorit, nagu on kõne all käesolevas põhikohtuasjas, taaskasutab artikli 7 alusel kaitstud andmebaasi kogu sisu või olulist osa, kuna see spetsiaalne metaotsingumootor:
võimaldab lõppkasutajal kasutada otsinguvormi, mis on sisuliselt samasuguste funktsioonidega nagu andmebaasi otsinguvorm;
tõlgib „reaalajas” lõppkasutajate päringud andmebaasi otsingumootorisse nii, et päring teostatakse kõigi selle andmebaasi andmete hulgas, ja
kuvab lõppkasutajale otsingutulemused lehel, mis on tema enda veebiportaali kujundusega, liites samad tulemused üheks andmekomplektiks, aga tehes seda niisugustel kriteeriumidel põhinevas järjekorras, mis on võrreldavad asjaomase andmebaasi otsingumootori tulemuste kuvamisel kasutatavate kriteeriumidega.
Neljas kuni üheksas küsimus
Arvestades esimesele kuni kolmandale küsimusele antud vastuseid, ei pea vastama neljandale kuni üheksandale küsimusele.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 1996. aasta direktiivi 96/9/EÜ andmebaaside õiguskaitse kohta artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtja, kes võimaldab oma internetiportaali kaudu kasutada niisugust spetsiaalset metaotsingumootorit, nagu on kõne all käesolevas põhikohtuasjas, taaskasutab artikli 7 alusel kaitstud andmebaasi kogu sisu või olulist osa, kuna see spetsiaalne metaotsingumootor:

matches:
sui generis
Sui generis
sui generis
kohus
sui generis
Kohus
sui generis
sui generis


text:
Hispaania 1978. aasta põhiseaduse artiklis 117 on sätestatud, et kohtute korralduse ja toimimise aluseks on kohtu ühtsuse põhimõte.
Hispaania kohtuorganisatsioonis on üldkohtud jagatud neljaks kohtuotsuseks: tsiviil-, kriminaal-, haldus-, töö- ja tööpoliitika.
Koos nelja tavalise kohtualluvusega on sõjaväekohus, mis on riigi kohtusüsteemi lahutamatu osa ja mis on eranditult seadusega asutatud sõjaväekohtute ülesanne.
Kohtualluvuse konflikte kohtute ja sõjaväe kohtute vahel lahendab ülemkohtu erikoda, vaidluste lahendamise koda, kuhu kuuluvad ülemkohtu esimees, kaks ülemkohtu ülemkoja kohtunikku ja kaks sõjaväe koja liiget, kelle nimetab ametisse kohtute üldnõukogu.
Selles valdkonnas on üldkohtutel olemas erikohtud. Näiteks naistevastase vägivalla kohtud, kaubanduskohtud või kohtute järelevalve eest vastutavad kohtud.
Kohtute alusseadusega on ette nähtud järgmiste erikohtute olemasolu:
Alates 1. septembrist 2004 tegutsevad kaubanduskohtud on spetsialiseeritud kohtuasutused. Need on integreeritud tsiviilkohtutesse.
Üldiselt on igas provintsis, millel on pädevus kogu provintsis ja kelle registrijärgne asukoht on tema pealinnas, üks või mitu kohut.
Nad võivad olla asutatud ka muus elanikkonnarühmas kui provints, kus tööstus- või kaubanduskeskuste olemasolu ja majandustegevuse olemasolu muudab selle soovitavaks, igal juhul tuleks määratleda nende jurisdiktsiooni kohaldamisala.
Kaubanduskohtute pädevuse võib määrata nii, et laiendada nende pädevust ühele ja samale autonoomsele provintsile sama autonoomse piirkonna kahe või enama provintsi suhtes.
Kaubanduskohtud on pädevad menetlema maksejõuetusmenetluse käigus tekkivaid küsimusi vastavalt nende õigusele.
Kaubanduskohtud on teadlikud ka mis tahes küsimustest, mis kuuluvad tsiviilkohtute pädevusse, muu hulgas kõlvatu konkurentsi, tööstusomandi, intellektuaalomandi ja reklaamiga seotud küsimustes ning kõiki selles määruses äriühinguid ja ühistuid reguleerivate eeskirjade alusel käsitletud küsimustes.
Kaubanduskohtutel on pädevus kohtuotsuste ja muude kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise üle ning välisriigi vahekohtu otsuste suhtes, kui need käsitlevad nende jurisdiktsiooni kuuluvaid küsimusi, välja arvatud juhul, kui nende teadmised on vastavalt aluslepingutele ja muudele rahvusvahelistele eeskirjadele ning vastavalt aluslepingutele ja muudele rahvusvahelistele eeskirjadele tekkinud mõnele teisele kohtule.
Ringkonnakohtud arutavad edasikaebusi, mis on seaduses sätestatud esimese astme kaubanduskohtute otsuste peale, välja arvatud maksejõuetusjuhtumite puhul, mis on välja antud töösuhete puhul, kusjuures üks või mitu sektsioonist on spetsialiseerunud kohtute alusseaduse sätetele.
LOPJ sätestatud muid õiguskaitsevahendeid võib kasutada.
ÜHENDUSE KAUBAMÄRKIDE KOHTUD
Ühenduse kaubanduskohtud (Juzgados de Marca Comunitaria) on Alicante piirkonna kohalik kohus (Juzgados de lo Mercantil), kuna nad teostavad oma jurisdiktsiooni esimeses astmes ja ainuõiguslikult kõiki neid vaidlusi, mida edendatakse nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) ja 12. detsembri 2001. aasta nõukogu määruse (EMÜ) nr 6/2002 (ühenduse disainilahenduse kohta) alusel.
Selle pädevuse teostamisel laiendavad kohtud oma pädevust kogu riigi territooriumil ja sellega seoses nimetatakse neid ühenduse kaubamärkide kohtuteks.
Need on integreeritud tsiviilkohtutesse.
Lisaks sellele, Audiencia Provincial de Alicante (Alicante provintsikohus) sektsioon või sektsioonid, spetsialiseerumisega teisele ja ainsale määruse nr artiklis 101 osutatud apellatsioonkaebusele Euroopa Liidu Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EL) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta ja nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta. Seda õigust kasutades laieneb kohtualluvus kogu riigi territooriumile ja sellega seoses nimetatakse neid ühenduse kaubamärgiks.
VANGLATE JÄRELEVALVE KOHTUD:
Vanglakaristuste määramisel võetakse arvesse kohtulikke ülesandeid, mis on sätestatud üldseaduses vabadusekaotuslike karistuste määramise, vabadusekaotuslike asutuste distsiplinaarvolituste kohtuliku kontrolli, vanglakaristuste ja kinnipeetavate eeliste kohtuliku kontrolli kohta vanglates ja teistes. Need on esitatud kriminaalkohtus.
Igas provintsis on kriminaalkohtus üks või mitu kohut vanglajärelevalve all.
Madridi linnas koos jurisdiktsiooniga kogu Hispaanias on üks või mitu keskkohtuniku kohtuid.
Vanglakaristuste määramisel võetakse arvesse kohtulikke ülesandeid, mis on sätestatud üldseaduses vabadusekaotuslike karistuste määramise, vabadusekaotuslike asutuste distsiplinaarvolituste kohtuliku kontrolli, vanglakaristuste ja kinnipeetavate eeliste kohtuliku kontrolli kohta vanglates ja teistes.
Maakohtud vaatavad läbi seaduses sätestatud apellatsioonikohtute otsuste peale esitatud edasikaebused.
ALAEALISTE KOHTUD
Igas provintsis on üks või mitu alaealiste kohtuid, mis kuuluvad kogu provintsi jurisdiktsiooni alla ja kuuluvad tema kapitali.
Madridi linnas, mille jurisdiktsiooni alla kuulub kogu Hispaania, on olemas keskne alaealiste asjade kohus, kes tegeleb alaealiste kriminaalvastutust reguleerivate õigusaktidega.
Alaealiste kohtud on pädevad üle 14-aastaste ja alla 18-aastaste isikute õigusrikkumiste üle.
Alaealiste puhul on seadusega ettenähtud kohustused täita laste puhul, kes on pannud toime õigusrikkumisi, mis on liigitatud kriminaalkuriteoks, ja nende suhtes, kes alaealiste puhul annavad neile õiguse.
Provintsi alaealiste kohtute otsuste peale vaatab läbi provintsi kohus.
KOHTUD NAISTEVASTASE VÄGIVALLA VASTU
Igal osapoolel on üks või mitu naistevastase vägivalla kohut, mis asub kogu tema territooriumil. Nad korraldavad oma asukoha omavalitsusüksuse määramise.
Valitsus võib kohtute üldnõukogu ettepanekul ja vajaduse korral, kui see on asjakohane, koostada autonoomse piirkonna justiitsasjade alast pädevust käsitleva aruande, kehtestada kuningliku dekreediga, mille kohaselt naistevastase vägivalla kohtud on otsustanud laiendada oma pädevust ühe ja sama provintsi kahe või enama osapoole suhtes.
Kohtute üldnõukogu võib valitsuse kodade aruande põhjal otsustada, et kõnealustes valimisringkondades, kui see on olemasoleva töökoormuse põhjal asjakohane, kuuluvad teadmised kohtute jurisdiktsiooni alla esimese astme kohus ja kohalik Kriminaalkohus (Juzgados de Primera Instancia e Instrucción) või vajaduse korral juhised.
Kui on ainult üks esimese astme kohus ja esimese astme kohus (Juzgado de Primera Instancia), võtab see kohus üle teadmised juhtudest, mille puhul on pädevad naistevastase vägivalla kohtud.
Need on esitatud kriminaalkohtus.
Kriminaalmenetluse raames on naistevastase vägivalla kohtud igal juhul teadlikud kriminaalmenetluse seadustikuga ette nähtud menetlustest ja õiguskaitsevahenditest, sealhulgas:
Kriminaalvastutus kuritegude eest, mille kohta on esitatud karistusseadustik mõrva, abordi, vigastuse, veel sündimata lapse kahjustamise, vabadusvastaste kuritegude, moraalsete kuritegude, eraelu puutumatuse ja vägivalla või hirmutamise kohta, tingimusel et isik, kes on või on olnud tema abikaasa või on olnud või on olnud õiguslikult seotud naise või partneriga või kelle suhtes on kohaldatud abikaasa või partneri õigusi, kaitset või tervishoidu, kui on toimunud ka sooline vägivald.
Protsessisõnaga nõuda kriminaalvastutust pereõiguste ja -kohustuste rikkumise eest, kui ohver on üks eelmises lõigus sellisena määratletud isikutest.
Vastavate lähenemiskeeldude kehtestamine ohvritele, ilma et see piiraks Guardia Civil’ile antud volitusi.
Seadusega neile määratud väiksemate õigusrikkumiste alastest teadmistest ja vigadest, kui kuriteoohver on üks esimeses lõigus sellisena määratletud isikutest.
Kriminaalõiguslike otsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine Euroopa Liidus, mis on neile seadusega määratud.
Kriminaalvastutuse määramise menetlus kriminaalvastutuse kohaldamiseks kavandatud ja karistatav rikkumise korral, mis on ette nähtud kriminaalkoodeksi artikliga 468, mille kohaselt isik, kelle suhtes on kuritegu toime pandud või kelle suhtes on rikutud ettevaatusabinõu või -meedet, või naine, või naine, kes on või on olnud seotud kuriteo toimepanijaga sarnase kiinduse, isegi mitte kooselu, või abikaasa või partneri alanejate sugulaste või isikute suhtes, kes on alaealised või isikud, kellel on õigus olla kohtusse kaebamiseks või kohtusse kaevata, eestkoste, hooldamise või abikaasa või partneri de facto säilitamise suhtes.
Tsiviilkohtumenetluse seadustikus sätestatud korras ja korras võivad naistevastase vägivalla kohtud igal juhul olla teadlikud järgmistest asjaoludest, muu hulgas järgmised:
Lapsevanemapuhkus, rasedus- ja sünnituspuhkus ning isapuhkus.
Abielu, lahuselu ja abielu kehtetuks tunnistamine.
Need, mis käsitlevad isadevahelisi suhteid.
Need, mille eesmärk on perekonna tähtsusega meetmete vastuvõtmine või muutmine.
Need, mis on seotud üksnes laste või laste hooldusõigusega või ülalpidamiskohustusega, mida üks vanem taotleb laste ja väikese tütred nimel.
Need, mis käsitlevad kokkuleppe vastuvõtmise vajadust.
Need, kes on vastu laste kaitsega seotud haldusotsustele.
Naistevastase vägivalla kohtutel on ainupädevus ja ainupädevus juhul, kui samaaegselt on täidetud järgmised tingimused:
Mis tahes eelmises lõikes nimetatud küsimuses algatatud tsiviilkohtumenetlus.
Kõik tsiviilkohtumenetluse pooled on soolise vägivalla ohvrid;
Mis tahes tsiviilmenetluses osalev isik peaks soolise vägivalla tegude toimepanekuks võtma kuriteo toimepanija, algataja või ühistu.
Et kohtunik, kes tegeleb naistevastase vägivallaga, on alustanud süüteos või väärteo toimepanemist naistevastase vägivalla alusel või on vastu võetud selleks, et kaitsta soolise vägivalla ohvrit.
Kui kohus leiab, et tema teada antud teod ei kujuta endast hästi tuntud viisil soolist vägivalda, võib taotluse tagasi lükata, viidates pädevale kohtule.
Kõigil neil juhtudel on vahendamine keelatud või keelatud.
Provintsi kohtud menetlevad kaebusi, mis on sätestatud provintsi naiste vastu suunatud vägivalla vastu võitlemise kohtute otsuste peale.
KOHTUTE ÜLDNÕUKOGU POOLT SPETSIALISEERUNUD ORGANID
Hispaanias võivad erikohtud, millel ei ole mingit mõju kohtu ühtsuse põhimõttele, kui need on integreeritud viie korraldusega, kindlaks teha mitte ainult sellepärast, et need on loodud kohtute alusseadusega, konkreetselt kui see on nii äriõiguse, laste kui ka naiste vastu suunatud vägivalla puhul, vaid võib olla ka artikli kohase spetsialiseerumise tulemus. 98 eespool osutatud kohtuotsusest on ellu viinud kohtute üldnõukogu, nagu perekonnaasjade kohtute (Juzgados de Familia), hüpoteekkohtute (Hipotecaria rakendamise kohtud) või liikmesriikide kohtute puhul.
Hispaania 1978. aasta põhiseaduse VI jaotises käsitletakse kohtusüsteemi, kehtestades oma artiklis 117, et kohtute korralduse ja toimimise aluseks on kohtu ühtsuse põhimõte.
See põhimõte kajastub ühe jurisdiktsiooni olemasolus, mis koosneb ühest kohtunikest ja kohtunikest, kes moodustavad üldkohtud.
Hispaania põhiseaduses on sätestatud, et õigus on pärit inimestelt ja seda hallatakse kohtute kohtunike ja kohtunike nimel, kes on sõltumatud, eemaldatavad, vastutustundlikud ja alluvad üksnes õigusriigi põhimõttele.
Kohtunikke ja kõrgemaid kohtunikke ei tohi eraldada, neid ei tohi peatada, üle anda ega pensionile jääda, vaid ühe põhjuse alusel ja seadusega ette nähtud tagatiste alusel.
Kohtuvõimu teostamine mis tahes menetluse, kohtunike ja kohtumenetluse tagamise suhtes on ainuvastutus seaduse alusel kindlaks määratud kohtutel, mis on kooskõlas kohtualluvuse eeskirjade ja nendega ette nähtud menetlusega.
Kohtud ei täida muid ülesandeid peale nende märkide ja nende, mis on neile seadusega sõnaselgelt määratud mis tahes õiguste tagamise teel.
Lisaks kohtusüsteemile näeb põhiseadus ise ette kahe konstitutsioonilise organi olemasolu, kellele kohtud on suunatud. Need organid on täiesti sõltumatud ja erapooletud ning nende suhtes kohaldatakse ainult õigusriigi põhimõtet.
Need põhiseaduslikud organid on konstitutsioonikohus ja kontrollikoda.
Hispaania Konstitutsioonikohus on asutatud organina, mis asub väljaspool kohtusüsteemi.
See on põhiseaduse kõrgeim tõlk, kes on teistest põhiseaduslikest organitest sõltumatu ning allub ainult põhiseadusele ja oma alusseadusele.
See on oma järjekorras ainulaadne ja laiendab oma jurisdiktsiooni kogu riigi territooriumile.
See koosneb 12 liikmest, kelle kuningas nimetas neli viiendikku kongressi ettepanekust, mis on esitatud parlamendi liikmete kolmeviiendikulise häälteenamusega; neli liiget Senati ettepanekul, kellest üks on üks ja sama enamus; kaks korda valitsuse ettepanekul ja kaks kohtute nõukogu ettepanekul, sealhulgas esimees ja aseesimees.
Konstitutsioonikohut arutatakse seaduses ettenähtud juhtudel ja viisil, muu hulgas:
Apellatsioon ja põhiseadusvastasuse küsimus seaduste, normide või õigussätetega vastuolus olevate aktide vastu.
Hagi artiklis 53 loetletud avalike õiguste ja vabaduste rikkumise kaitseks. Põhiseaduse artikkel 2.
Vaidlused riigi ja autonoomsete piirkondade vahel või autonoomsete piirkondade ja autonoomsete piirkondade vahel.
Vaidlused riigi põhiseaduslike organite vahel.
Deklaratsioon rahvusvaheliste lepingute põhiseadusele vastavuse kohta.
Täiendav teave: Konstitutsioonikohus
Kontrollikoda on nii riigi kui ka avaliku sektori kõrgeim auditeeriv organ.
Ilma et see piiraks tema jurisdiktsiooni, sõltub see parlamendi ametiaja algusest otseselt Cortes Generales’ist.
On olemas 12 liiget, kontrollnõukogu liiget, kuus Congreso de los Diputados’e poolt ametisse nimetatud liiget ja 6. Senati liige, kellel on õigus olla sõltumatu, ametist tagandamatus ja rahulolematus ning kohtunikud.
Kontrollikojal on kaks ülesannet:
Kontrollifunktsioon, mida iseloomustab väline, püsiv ja kurnav, on kontrollida, kas avaliku sektori majandus- ja finantstegevus on kooskõlas seaduslikkuse, tõhususe ja säästlikkuse põhimõtetega.
Kohtu ülesanne on algatada menetlus seoses nende isikute raamatupidamisvastutusega, kes vastutavad riigivara, rahaliste vahendite või vara haldamise eest, eesmärgiga saada kasu riiklikest vahenditest, mida omastatakse seadusevastase omastamise, ebaõige, ebatäieliku või puuduliku põhjenduse või muude põhjuste või käitumise tõttu.
Täiendav teave: Kontrollikoda.
TAVAPÄRASED KOHTUD
Neid tunnustatakse põhiseaduse artiklis 125 kui üht liiki üldsuse osalemist õigushalduses.
Õigusakti Ley Orgánica del Poder Judicial (Ley Orgánica del Poder Judicial) artiklis 19 tunnustatakse traditsioonilisi kohtuid Aguas de la Vega Valencia ja Buenos Aireses. Mõlemad on veemajanduse tavapärased juriidilised isikud.
Alates 2009. aastast on need kaks Hispaania tavakohut mõistetud inimkonna vaimse kultuuripärandi esindusnimekirja ning neil on inimrühmade suutlikkus korraldada kompleksseid süsteeme demokraatlikul viisil ühiskondlikel alustel.
VEGA DE VALENCIA AUTONOOMSE PIIRKONNA KOHUS
See on kõige tähtsam õigusinstitutsioon Euroopas.
See koosneb kaheksast valitud esindajast, kelle on Huerta Valencia piirkonnas demokraatlikult valitud ja kelle pädevuses on vee õiglane jaotamine põllumajandusmaa eri omanike vahel, nende küsimuste lahendamine, mis on tekkinud niisutussüsteemide endi vahel, ja vastavate karistuste määramine niisutustööde reguleerimise eest.
MURCIA MEESTE NÕUKOGU
Buenos Airese on keskaegse päritoluga õigusasutus, mis on 1849. aastal ametlikult reguleeritud ja on seadusega reguleeritud Huerta de Murcia ülemkohtus (Supreme Court of Justice of the Huerta de Murcia). Nõukogu koosneb presidendist, sekretärist ja viiest liikmest.
Murcia piirkonnas asuv Buenos días nõukogu tunneb suurt heameelt oma kuulamise üle kõigi neljapäeviti raekoja saalis ning ei suuda neid ära kuulata istungi ajal või hiljemalt järgmisel istungil. Resolutsioonid antakse häälteenamusega, kuid häälte võrdse jagunemise korral otsustatakse presidendi hääl. Buenos revolutsioonilise meeste nõukogu kohtusüsteemist tulenevad sanktsioonid on olemuselt ainuõiguslikud. Kõnealuse kohtu otsused on muutunud lõplikeks, jõustatavateks ja täitmisele pööratavateks.
Täiendav teave: Hea meeste nõukogu.
HISPAANIA KOHTUSÜSTEEMI ÜLDNÕUKOGU
HISPAANIA KONTROLLIKODA
HISPAANIA TAVAPÄRASED KOHTUD

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus KOHUS