Määrus kehtestatakse «Kalapüügiseaduse» (RT I 1995, 80, 1384; 1996, 27, 567; 1998, 108/109, 1784; 1999, 10, 152; 54, 583; 95, 843; 2000, 13, 92; 54, 348; 81, 514; 2001, 18, 88) § 13 lõike 5 ja «Andmekogude seaduse» (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 50, 317; 57, 373; 92, 597; 2001, 7, 17; 17, 77) § 32 lõike 1 alusel.
KALALAEVADE RIIKLIKU REGISTRI ASUTAMINE
(1) Registri vastutav töötleja on Keskkonnaministeerium (edaspidi vastutav töötleja).
(2) Registri volitatud töötleja on Keskkonnainspektsioon (edaspidi volitatud töötleja).
«KALALAEVADE RIIKLIKU REGISTRI» PIDAMISE PÕHIMÄÄRUS
Registri asutamise ja pidamise eesmärk on merel Eesti riigilipu all sõitvaid ja Eesti laevaregistritesse kantud vähemalt seitsme meetri pikkusi kalalaevu puudutavate andmete kogumine, töötlemine ja väljastamine kalavarude kaitse ja säilitamise eesmärgil ning kalapüügi korraldamiseks ja püügivõimsuse kontrollimiseks.
11) ehitamise aasta;
12) laeva omaniku nimi, registreerimisnumber või isikukood;
13) laevakinnistusraamatusse kantud laeva valdaja nimi, registreerimisnumber või isikukood.
3) väikelaevaregistrisse kantud laeva valdaja nimi, registreerimisnumber või isikukood.
(4) Andmete määratlus, välja laius ja joondamine on toodud määruse lisas.
1) kirjalik avaldus, mis on laeva omaniku või tema esindaja või laeva valdaja või tema esindaja poolt allkirjastatud ja mis sisaldab järgmisi andmeid: kalalaeva omaniku ja tehingust tuleneva esinduse puhul ka tema esindaja nimi, aadress ja sidevahendite numbrid, kui laev on teise isiku õiguspärases valduses, valdaja ja tehingust tuleneva esinduse puhul ka tema esindaja nimi, aadress ja sidevahendite numbrid, registrisse kantava kalalaeva nimi ja pardanumber, andmed kalalaeval kasutatavate kalapüügivahendite kohta (lisa tabel 3) ning abimasina võimsus. Esinduse puhul tuleb esitada ka volikiri;
(1) Kahekümne päeva jooksul pärast kalalaeva kohta § 6 lõikes 1 nimetatud andmete registrisse kandmist teeb volitatud töötleja kalalaeva omanikule või valdajale kirjaliku järelepärimise, milles palub esitada § 6 lõikes 2 nimetatud andmed, märkides järelepärimises ära andmete esitamise tähtaja ning peamised andmete esitamisel kehtivad nõuded.
(2) Andmete esitamise tähtaeg on üks kuu järelepärimise tegemisest.
(3) Paragrahvi 6 lõikes 2 nimetatud andmete registrisse kandmiseks esitab andmete esitaja taotluse, mis koosneb § 7 lõike 1 punktis 1 ja väikelaevaregistrisse kantud laeva puhul, mis on teise isiku õiguspärases valduses, ka § 7 lõike 1 punktis 2 nimetatud alusdokumendist.
(7) Nõuetekohase taotluse alusel kannab volitatud töötleja § 6 lõikes 2 nimetatud andmed registrisse ning teeb selle andmete esitajale teatavaks posti teel kümne päeva jooksul kande tegemisest.
(8) Kui kalalaeva omanik või valdaja ei ole esitanud lõikes 1 nimetatud järelepärimises nõutud andmeid selles märgitud tähtajaks või ei ole kõrvaldanud taotluses esinevaid puudusi lõikes 6 nimetatud teates märgitud tähtpäevaks, kustutatakse kalalaev registrist.
§ 10. Kalalaeva taasregistreerimine
(1) Registrist kustutatud kalalaeva uuesti registrisse kandmiseks esitab kalalaeva omanik või valdaja § 9 lõikes 3 nimetatud taotluse.
(2) Taotluse menetlemisel rakendatakse § 9 lõigetes 4-6 kehtestatud korda.
(3) Nõuetekohase taotluse alusel ning kui kalalaev on kantud laevakinnistusraamatusse või väikelaevaregistrisse, kannab volitatud töötleja § 6 lõikes 2 nimetatud andmed registrisse kahekümne päeva jooksul taotluse esitamisest. Kui volitatud töötleja tagastab taotluse puuduste kõrvaldamiseks, peatub käesolevas lõikes nimetatud tähtaeg puuduste kõrvaldamise ajaks.
(4) Volitatud töötleja teeb andmete registrisse kandmise või andmete registrisse kandmisest keeldumise andmete esitajale teatavaks posti teel kümne päeva jooksul kande tegemisest. Andmete registrisse kandmisest keeldumise teates peab olema märgitud keeldumise põhjus ja alus.
Registri sisenumber
Registrisse kantud andmete muutmine ja parandamine, kalalaeva registrist kustutamine
(1) Andmete esitaja on kohustatud volitatud töötlejat kirjalikult teavitama § 6 lõikes 2 nimetatud andmete muutumisest 7 tööpäeva jooksul andmete muutumisest arvates.
(1) Kalalaev kustutatakse registrist, kui:
1) kalalaeva omanik või §-s 5 nimetatud juhul valdaja seda taotleb;
2) kalalaev kustutatakse laevakinnistusraamatust või väikelaevaregistrist;
3) kalalaev ei vasta enam registrisse kandmisel esitatavatele nõuetele;
4) muudel «Kalapüügiseaduses» või selle alusel vastuvõetud õigusaktides sätestatud juhtudel.
Juurdepääs registrisse kantud andmetele, järelevalve registri pidamise üle, registri pidamise finantseerimine ja registri likvideerimine
1 Euroopa Ühenduste Nõukogu määrus 92/3760/EMÜ (EÜT L 389, 31.12.1992, lk 1) ning Euroopa Liidu Komisjoni määrus 98/2090/EÜ (EÜT L 266, 01/10/1998 lk 0027-0035)
28. veebruari 2002. a
määruse nr 89
Tabel 1 - Registriandmete määratlus
(kohtade arv)
Ajakohastamise põhjus
deklaratsiooni tüüpi määratlev kood (vt tabel 2)
riik (alfa-3 ISO kood, EST), millele järgneb kordumatu tunnus (9 märki)
Registreeriv riik
riik (alfa-3 ISO kood), kus laev on registreeritud kalapüügiks (EST)
riik (alfa-3 ISO kood), kelle lipu all laev seilab (EST)
Laeva registreerimisnumber
laeva registreerimisnumber on laevale laevakinnistusraamatus või väikelaevaregistris registreerimisel antud registrinumber
rahvusvaheline raadiokutsung (International Radio Call Signal - IRCS)
Pardanumber
Kalapüügivahendi tüüp 1
kasutatav püügivahend, vastavalt FAO (Food and Agricultural Organization, e.k Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsioon, edaspidi FAO) rahvusvahelisele koodisüsteemile (vt tabel 3)
Kalapüügivahendi tüüp 2
iga teine kasutatav püügivahend vastavalt FAO rahvusvahelisele koodisüsteemile (vt tabel 3)
Kalapüügivahendi tüüp 3
iga kolmas kasutatav püügivahend vastavalt FAO rahvusvahelisele koodisüsteemile (vt tabel 3)
Perpendikulaaride vaheline pikkus
Kogumahutavus, mõõdetud vastavalt 1969. a Londoni laevade mõõtmise konventsioonile või Eesti Vabariigis laevade mõõtmisele kehtestatud nõuetele
kuni sajandiktonnini
Kogumahutavus, mõõdetud vastavalt Oslo konventsioonile
Kogumahutavus, mõõdetud vastavalt muule standardile
Peamasina võimsus
kuni sajandikkilovatini
Abimasina võimsus
kuni sajandikkilovatini - kogu monteeritud võimsus, mis ei sisaldu peamasina võimsuses
Laevakere materjal
materjal, millest on tehtud laevakere (vt tabel 4)
Kasutuselevõtu kuupäev
kuupäev (aasta, kuu, päev) - selleks loetakse kalalaevade registrisse kandmise kuupäev
määrab laeva vanuse, märgitakse juhul, kui kasutuselevõtu kuupäeva ei ole võimalik kindlaks määrata
Laevastiku osa (segment)
näitab, millisesse laevastiku ossa laev kuulub, (määratletud vastavalt kasutatavatele püügivahenditele, püügipiirkonnale või sihtliikidele)
Importiv/eksportiv riik
importiva või eksportiva riigi alfa-3 ISO kood
Sündmuse kuupäev
kuupäev (aasta, kuu, päev), kui sündmus (laevade loendus, laeva kasutuselevõtt, andmete parandamine, kustutamine jne) toimub
Mahakandmise toetusskeem
vt tabel 5
Tabel 2 - Ajakohastamise põhjuste koodid
Kasutuselevõtt kalapüügil (uued laevad)
Kasutuselevõtt kalapüügil (tegevuse muutmine)
Laeva ümberehitamine
Kasutuselevõtt kalapüügil importimise tõttu
Kasutuselevõtt kalapüügil eksportimise tõttu
Kalapüügilt kõrvaldamine kalapüügitegevuse peatumise tõttu riigis
Kalapüügilt kõrvaldamine hävimise tõttu
Eelnevalt deklareeritud sündmuse parandus
Eelnevalt deklareeritud sündmuse kustutamine
Tabel 3 - Kalapüügivahendite koodid
Veetavad püünised:
traallaudadega põhjatraalnoot
piimtraalnoot
kaksikpõhjatraal
ankurdatud põhjanoot
ankurdamata põhjanoot
põhjatraalnoot koorikloomade püüdmiseks
traallaudadega pelaagiline traalnoot
pelaagiline kaksiktraal
muud veetavad püünised
Seisev- ja muud püünised:
seisev nakkevõrk
triiviv nakkevõrk
põhjaõngejada
triivõngejada
lõks (torbik)
veetav õngeliin
elussöödaga püügivahend
muud seisevpüünised ja muud püünised
Tabel 4 - Laevakere materjali koodid
Klaaskiud/plast
Tabel 5 - Mahakandmise tüübi koodid
Mahakandmine avaliku abiga
Mahakandmine avaliku abita, ei ole seotud uue võimsuse kasutuselevõtuga
Mahakandmine avaliku abita, on seotud uue võimsuse kasutuselevõtuga


§ 19 Töötervishoiuteenistus
§ 23 Kutsehaigus ja muu tööga seotud haigestumine
§ 24 Tööõnnetuse ja kutsehaigestumise uurimine
§ 25 Tööinspektsioon
§ 26 Tööinspektor
1) viima läbi süstemaatilist töökeskkonna sisekontrolli, mille käigus ta kavandab, korraldab ja jälgib töötervishoiu ja tööohutuse olukorda ettevõttes;[Alapunkti 1 sõnastus alates 1. 07. 2003]
2) vaatama igal aastal läbi töökeskkonna sisekontrolli korralduse ja analüüsima selle tulemusi ning vajaduse korral kohandama abinõud muutunud olukorrale;[Alapunkti 3 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
3) viima läbi töökeskkonna riskianalüüsi, mille käigus ta selgitab välja töökeskkonna ohutegurid, mõõdab nende parameetrid ning hindab ohutegurite mõju töötajate tervisele;[Alapunkti 3 sõnastus alates 1. 07. 2003]
4) töökeskkonna riskianalüüsi alusel koostama kirjaliku tegevuskava, milles nähakse ette ennetusabinõud terviseriski vältimiseks või vähendamiseks;[Alapunkti 5 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
5) viima läbi uue töökeskkonna riskianalüüsi, kui töötingimused on muutunud ja töövahendeid või tehnoloogiat on uuendatud;[Alapunkti 5 sõnastus alates 1. 07. 2003]
61) rakendama töötaja tervisekahjustuse vältimiseks ja käesoleva seaduse §-des 6-9 loetletud töökeskkonna ohutegurite mõju neutraliseerimiseks töö- ja kollektiivlepingutes sätestatud abinõusid;[Alapunkt 62 jõustub alates 1. 07. 2003]
62) korraldama töötervishoiuteenuste osutamist ja kandma sellega seotud kulud;[Alapunkti 7 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
7) korraldama töötajate tervise kontrollimise ja muude töötervishoiuteenuste osutamise kas ettevõtte töötervishoiuteenistuse kaudu või töötervishoiuteenistuse või töötervishoiuarstiga sõlmitud lepingu alusel ning kandma sellega seotud kulud;[Alapunkti 7 sõnastus alates 1. 07. 2003]
16) [Alapunkti 17 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[kehtetu - RT I 2002, 47, 297 - jõust. 01.01.2003]
17) teavitama kirjalikult Tööinspektsiooni kohalikku asutust oma tegevusala muutmisest;[Alapunkti 17 sõnastus alates 1. 07. 2003]
17) teavitama kirjalikult Tööinspektsiooni kohalikku asutust oma tegevuse alustamisest või tegevusala muutmisest;[Alapunkti 18 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
18) tegema tööinspektori ettekirjutused teatavaks töötajale, töökeskkonnavolinikule, töökeskkonnanõukogu liikmetele, töökeskkonnaspetsialistile ja töötajate usaldusisikule;[Alapunkti 18 sõnastus alates 1. 07. 2003]
5) tagama vastavalt väljaõppele ja tööandja antud juhistele, et tema töö ei ohustaks tema enda ega teiste elu ja tervist ega saastaks keskkonda;[Alapunkti 6 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
6) kohe teatama tööandjale või tema esindajale ja töökeskkonnavolinikule ohtlikust olukorrast, tööõnnetusest, samuti tema enda tervisehäirest;[Alapunkti 6 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Lõike 9 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Lõike 9 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Lõike 10 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Lõike 10 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Lõike 5 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Lõike 5 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Lõige 51 jõustub alates 1. 07. 2003]
[Lõike 11 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Lõike 11 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Paragrahvi 19 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Paragrahvi 19 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Paragrahv 191 jõustub alates 1. 07. 2003]
(2) Registreerimist taotlev isik esitab Töötervishoiu Keskusele registreerimistaotluse ja registreerimisel nõutavate dokumentide ärakirjad, sealhulgas kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide ärakirjad. Käesoleva seaduse tähenduses mõistetakse kvalifikatsiooni tõendavate dokumentidena töötervishoiuspetsialisti erialast pädevust tõendavat diplomit, spetsialiseerumise või täiendõppe tunnistust ning mõõteseaduse (RT I 1994, 71, 1224; 2000, 71, 442; 2002, 61, 375; 63, 387) § 134 lõike 2 alusel kehtestatud korras väljaantud akrediteerimistunnistust töökeskkonna ohutegurite parameetrite mõõtmiseks.
2) tegevusloa numbri ja väljaandmise kuupäeva.
6) pidada arvestust kutsehaiguste kohta.[Lõike 2 sõnastus alates 1. 07. 2003]
(2) Töötervishoiu Keskuse põhiülesanded on:
6) registreerida töötervishoiuteenuse osutajad.
[Lõige 4 jõustub alates 1. 07. 2003]
(4) Töötervishoiu Keskus peab töötajate terviseseisundiga seotud andmeid andmekogude seaduses (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 50, 317; 57, 373; 92, 597; 2001, 7, 17; 17, 77; 2002, 61, 375; 63, 387) sätestatud korras ja töötleb neid kooskõlas isikuandmete kaitse seadusega (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685; 2001, 50, 283; 2002, 61, 375; 63, 387).
[Paragrahvi 22 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Paragrahvi 22 sõnastus alates 1. 07. 2003]
(8) Tööinspektsioon edastab Töötervishoiu Keskusele hiljemalt iga aasta 1. märtsiks kirjalikult eelmise aasta kutsehaigestumiste statistilised andmed.
[Paragrahvi 24 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
[Paragrahvi 24 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Paragrahvi 25 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
2) kohaldada riiklikku sundi seadusega ettenähtud alustel ja ulatuses.[Paragrahvi 25 sõnastus alates 1. 07. 2003]
[Paragrahvi 26 sõnastus kuni 30. 06. 2003]
3) [kehtetu];
4) rakendada meetmeid, mida ta peab vajalikuks selleks, et veenduda õigusaktide ranges täitmises, sealhulgas pääseda tööandja valduses olevasse ettevõttesse, küsitleda kas üksinda või tunnistajate juuresolekul tööandjat, usaldusisikut ja töötajaid töötervishoiu, tööohutuse ja töösuhete kohta, tutvuda dokumentidega, mida tööandja on kohustatud pidama, ja teha neist koopiaid ja väljavõtteid, nõuda tööandjalt töökeskkonna kontrollmõõtmiste tegemist, pildistada ning võtta materjalidest või ainetest proove analüüsiks.[Paragrahvi 26 sõnastus alates 1. 07. 2003]
(1) Kehtetu - RT I 2003, 20, 120 - jõust. 1. 07. 2003]
[RT I 2003, 20, 120 - jõust. 01.07.2003] [Paragrahv 261 jõustub alates 1. 07. 2003]
[Paragrahv 262 jõustub alates 1. 07. 2003]
[7. peatükk kehtetu alates 1. 07. 2003 - RT I 2003, 20, 120 ]
(3) Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja vaatab kaebuse läbi ning teeb oma otsuse - kas jätta ettekirjutus või mõni muu toiming jõusse, see muuta või tühistada - kaebuse saamise päevast arvates kahe nädala jooksul. Otsus tehakse kaebuse esitajale teatavaks ning antakse kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega. Kui kaebaja Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja otsusega ei nõustu, võib ta selle vaidlustada halduskohtus.
§-d 28--30. [Kehtetud]
§ 32-36. [Käesolevast tekstist välja jäetud]


Finantsinspektsiooni seaduse ja investeerimisfondide seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Finantsinspektsiooni seaduse ja investeerimisfondide seaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus
RT I, 12.07.2013, 2
03.07.2013 otsus nr 303
1) paragrahvi 6 lõiget 1 täiendatakse punktiga 71 järgmises sõnastuses:
„71) edendada elanike teadlikkust finantsteenustest ja finantstoodetest;”;
2) paragrahvi 47 täiendatakse lõikega 16 järgmises sõnastuses:
„(16) Inspektsioon esitab Euroopa Järelevalveasutuste Ühiskomiteele:
2) käesoleva seaduse § 476 lõike 4 punktides 1, 4 ja 6 nimetatud teabe ning finantskonglomeraadi stressitesti tulemused, kui Inspektsioon on finantskonglomeraadi koordinaator.”;
3) paragrahvi 471 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
„(21) Põhjendatud vajaduse korral võib Inspektsioon kontrollida teise lepinguriigi finantsjärelevalve subjekti kohta käivat teavet, dokumenti ja selgitust. Selleks pöördub Inspektsioon taotlusega vastava lepinguriigi finantsjärelevalve asutuse poole. Inspektsioonil on õigus osaleda teabe, dokumendi ja selgituse kontrollimiseks läbiviidavas menetluses, kui lepinguriigi õigusakti kohaselt on sellises menetluses osalemine lubatud.
(22) Kui teise lepinguriigi finantsjärelevalve asutus pöördub Inspektsiooni poole seoses finantsjärelevalve subjekti kohta käiva teabe, dokumendi või selgituse kontrollimisega, teostab Inspektsioon oma pädevuse piires kontrolli, lubab seda teha taotluse esitanud lepinguriigi finantsjärelevalve asutusel või lubab seda teha audiitoril või eksperdil. Taotluse esitanud lepinguriigi finantsjärelevalve asutusel on õigus kontrollis osaleda, kui ta ise kontrolli ei teosta.”;
4) paragrahvi 475 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui kolleegiumit ei ole moodustatud käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel, peab Inspektsioon moodustama kolleegiumi ka käesoleva seaduse § 474 lõikes 2 nimetatud juhul ja juhul, kui Inspektsioon on määratud finantskonglomeraadi koordinaatoriks vastavalt krediidiasutuste seaduse §-le 1106.”;
5) seadust täiendatakse §-ga 476 järgmises sõnastuses:
„§ 476. Koostöö finantskonglomeraadi üle täiendava järelevalve teostamisel ja teabe vahetamine
(8) Finantsinspektsioon hindab koostöös teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega igal aastal täiendava järelevalve kohaldamisest loobumist ning vaatab üle krediidiasutuste seaduse §-s 1103 sätestatud määrad ja riskipõhised hinnangud.”;
6) paragrahvi 54 lõike 4 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) Euroopa järelevalveasutuse, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, Euroopa Keskpankade Süsteemi kuuluva keskpanga, Euroopa Keskpanga, maksesüsteemide üle järelevalvet teostava asutuse ja Eesti Panga töötajale ning Rahandusministeeriumi ametnikule, kui see on vajalik tema töö- või teenistusülesande täitmiseks, tingimusel, et ta on seaduse alusel kohustatud hoidma äri- või ametisaladust;”;
7) normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ (ELT L 035, 11.02.2003, lk 1–27), viimati muudetud direktiiviga 2011/89/EL (ELT L 326, 08.12.2011, lk 113–141);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/78/EL, millega muudetakse direktiive 98/26/EÜ, 2002/87/EÜ, 2003/6/EÜ, 2003/41/EÜ, 2003/71/EÜ, 2004/39/EÜ, 2004/109/EÜ, 2005/60/EÜ, 2006/48/EÜ, 2006/49/EÜ ja 2009/65/EÜ seoses Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Pangandusjärelevalve), Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionidejärelevalve) ning Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) antud volitustega (ELT L 331, 15.12.2010, lk 120–161).”
„(1) Käesoleva seaduse §-des 9 ja 10, § 22 punktis 1, § 34 lõikes 1, § 381 lõikes 1, § 76 lõike 1 punktis 4, § 76 lõike 3 punktis 3, § 121 punktis 4, § 175 lõike 2 punktis 5, §-s 2341, § 252 lõike 1 punktis 3, § 253 lõike 2 punktis 1, § 255 lõike 1 punktis 2, §-des 264 ja 265, § 268 lõike 2 punktis 4 ning §-des 273, 296 ja 33410 nimetatud fondi all mõistetakse ka välisriigis asutatud investeerimisfondi ja muud sellesarnast ühisteks investeeringuteks loodud ettevõtjat ja institutsiooni.”;
„(22) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikule, kes on asutatud teises lepinguriigis ja kes vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010 (ELT L 174, 01.07.2011, lk 1–73), fondivalitseja kohta kehtestatud nõuetele või kelle on teise lepinguriigi finantsjärelevalve asutus tunnistanud eelnimetatud direktiivis kehtestatud nõuetele vastavaks (edaspidi alternatiivfondi valitseja), kohaldatakse käesoleva seaduse §-des 381 ja 297 sätestatut.”;
3) seadust täiendatakse §-ga 381 järgmises sõnastuses:
„§ 381. Teise lepinguriigi alternatiivfondi valitseja tegevus Eestis
(1) Lepinguriigi alternatiivfondi valitseja, kes soovib valitseda Eestis asutatud investeerimisfondi, esitab oma päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kaudu Finantsinspektsioonile järgmised andmed ja dokumendid:
1) tegevuskava, mis sisaldab eelkõige loetelu teenustest, mida Eestis soovitakse osutada, ja nimekirja fondidest, mida Eestis soovitakse valitseda;
2) alternatiivfondi valitseja päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kinnitus, et fondivalitsejal on tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2011/61/EL sätestatule.
(2) Filiaali asutamiseks Eestis esitab alternatiivfondi valitseja lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmetele ja dokumentidele samas sättes nimetatud viisil järgmised andmed:
1) filiaali organisatsiooniline struktuur;
2) Eestis asutatud fondi aadress, mille kaudu on võimalik informatsiooni saada;
3) filiaali juhtide nimed ja kontaktandmed.
(3) Pärast seda, kui Finantsinspektsioon on saanud käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud nõuetekohase teabe, võib alternatiivfondi valitseja alustada alternatiivfondi valitsemist Eestis.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud andmete muutumisest teavitab alternatiivfondi valitseja päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kaudu viivitamata Finantsinspektsiooni.
(5) Filiaali äriregistrisse kandmisel esitab Finantsinspektsioon äriregistrile kinnituse käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud andmete saamise kohta.
(6) Käesolevas paragrahvis nimetatud dokumendid ja andmed esitab fondivalitseja omal valikul kas inglise või eesti keeles.”;
4) paragrahvi 86 lõike 31 punktis 4 asendatakse sõna „kindlustustegevuse” sõnaga „krediidiasutuste”;
5) paragrahvi 86 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Kui fondivalitseja kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, peab ta järgima krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatut.”;
6) paragrahvi 227 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Käesoleva seaduse §-des 229–233 sätestatut ei kohaldata teise lepinguriigi alternatiivfondi valitseja valitsetava lepinguriigi investeerimisfondi osakute pakkumisele juhul, kui pakkumine on suunatud vaid kutselistele investoritele.”;
7) paragrahvi 228 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Teise lepinguriigi alternatiivfondi valitseja valitsetava lepinguriigi investeerimisfondi osakuid võib Eestis avalikult pakkuda vaid juhul, kui neid on lubatud avalikult pakkuda ka fondi päritoluriigis.”;
8) seaduse 6. peatüki 2. jagu täiendatakse §-ga 2341 järgmises sõnastuses:
„§ 2341. Teise lepinguriigi alternatiivfondi valitseja valitsetava lepinguriigi investeerimisfondi pakkumine Eestis kutselistele investoritele
(1) Eestis üksnes kutselistele investoritele lepinguriigi investeerimisfondi osakuid pakkuda sooviv alternatiivfondi valitseja teavitab sellest oma päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kaudu Finantsinspektsiooni. Finantsinspektsioonile esitatakse pakkumise teatis, millele lisatakse järgmised andmed ja dokumendid (edaspidi käesolevas paragrahvis teave):
2) informatsioon fondi depositooriumi kohta;
3) kirjeldus investoritele antavast informatsioonist;
4) kui fondi vara võib investeerida vähemalt 85% ulatuses teise fondi osakutesse, teise fondi asukoht;
5) fondi osakute või aktsiate Eestis turustamise kava;
6) alternatiivfondi valitseja päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kinnitus, et alternatiivfondi valitsejale on antud tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2011/61/EL sätestatule.
(2) Pärast seda, kui Finantsinspektsioon on saanud nõuetekohase teabe, võib alternatiivfondi valitseja alustada lepinguriigi investeerimisfondi osakute pakkumist Eestis.
(3) Teabe muudatustest teavitab alternatiivfondi valitseja päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kaudu viivitamata Finantsinspektsiooni, märkides, kus saab ajakohastatud teabega tutvuda.
(4) Finantsinspektsioon võib keelata alternatiivfondi valitsejal lepinguriigi investeerimisfondi osakute pakkumise Eestis juhul, kui alternatiivfondi valitseja ei täida käesolevas seaduses sätestatut.
(5) Käesolevas paragrahvis nimetatud teabe esitab fondivalitseja inglise keeles.”;
9) paragrahvi 284 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Kui fondivalitseja kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, teostatakse täiendavat järelevalvet fondivalitseja kui finantskonglomeraadi üksuse üle vastavalt krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatule.”;
10) paragrahvi 297 täiendatakse lõikega 42 järgmises sõnastuses:
„(42) Kui alternatiivfondi valitseja valitseb Eestis asutatud filiaali kaudu investeerimisfondi, teostab Finantsinspektsioon järelevalvet käesoleva seaduse § 70 lõikes 1 ja §-s 71 sätestatud nõuete täitmise üle ja rakendab viivitamata meetmeid investeerimisfondi valitsemise kohta kehtestatud nõuete rikkumise lõpetamiseks. Finantsinspektsioon teeb käesolevas lõikes nimetatud nõuete rikkumise ja Finantsinspektsiooni rakendatud meetmed viivitamata teatavaks investeerimisfondi päritoluriigi finantsjärelevalve asutusele.”;
11) seadust täiendatakse §-ga 33410 järgmises sõnastuses:
„§ 33410. Lepinguriigi alternatiivfondi valitseja tegevuse kooskõlla viimine käesoleva seaduse 2013. aasta 20. juunil vastuvõetud redaktsiooniga
(1) Enne 2013. aasta 22. juulit Eestis investeerimisfondi osakuid või aktsiaid pakkuv teise lepinguriigi alternatiivfondi valitseja peab oma tegevuse käesoleva seaduse 2013. aasta 20. juunil vastuvõetud redaktsiooniga alternatiivfondi valitseja kohta kehtestatud nõuetega kooskõlla viima 2014. aasta 22. juuliks.
(2) Käesoleva seaduse §-s 2341 sätestatud investeerimisfondi osakute või aktsiate pakkumise nõudeid ei kohaldata fondivalitsejale, kes pakub Eestis enne 2013. aasta 22. juulit fondi osakuid või aktsiaid Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ kohaselt koostatud prospekti alusel kuni selle prospekti kehtivuse lõpuni.”;
12) normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/41/EÜ tööandja pensioniinstitutsioonide tegevuse ja järelevalve kohta (ELT L 235, 23.09.2003, lk 10–21)” tekstiosaga „, viimati muudetud direktiiviga 2011/61/EL (ELT L 174, 01.07.2011, lk 1–73)”;
13) normitehnilisest märkusest jäetakse välja tekstiosa „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta (ELT L 235, 23.09.2003, lk 10–21);”;
14) normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „(ELT L 302, 17.11.2009, lk 32–96)” tekstiosaga „, viimati muudetud direktiiviga 2011/61/EL (ELT L 174, 01.07.2011, lk 1–73)”.
„(5) Segafinantsvaldusettevõtja on emaettevõtja, kes ei ole kindlustusandja, eriotstarbeline varakogum, krediidiasutus, investeerimisühing ega fondivalitseja, kuid kelle tütarettevõtjatest vähemalt üks on mõne Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi kindlustusandja, eriotstarbeline varakogum, krediidiasutus, investeerimisühing või fondivalitseja, ning kes moodustab koos oma tütarettevõtjate ja teiste ettevõtjatega finantskonglomeraadi.”;
2) paragrahvi 18 lõike 1 punkt 14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„14) liikluskindlustuse seaduse § 43 lõike 5 alusel taotleja poolt igasse Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriiki, välja arvatud Eestisse (edaspidi lepinguriik), määratava nõuete käsitleja nimi ja aadress, kui taotlus esitatakse liikluskindlustusega tegelemiseks;”;
3) paragrahvi 67 lõike 5 punktis 2 asendatakse tekstiosa „või 3. jaos sätestatud” tekstiosaga „jaos sätestatud konsolideerimisgrupi täiendava järelevalve või krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatud finantskonglomeraadi täiendava”;
4) paragrahvi 70 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui kindlustusandja on kindlustusvaldusettevõtja, segafinantsvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustusandja tütarettevõtja, arvutab konsolideeritud omavahendid nimetatud kindlustusvaldusettevõtja, segafinantsvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustusandja osalevast ettevõtjast kindlustusandja suhtes käesolevas paragrahvis sätestatud korras.”;
5) paragrahvi 70 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Kui osalevast ettevõtjast kindlustusandjal on kindlustusvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja vahendusel märkimisväärne osalus seotud kindlustusandjas, võetakse tema konsolideeritud omavahendite arvutamisel arvesse ka nimetatud kindlustusvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja seisund, kusjuures kindlustusvaldusettevõtjat või segafinantsvaldusettevõtjat käsitatakse kui kindlustusandjat, kohaldades tema suhtes käesolevas seaduses kindlustusandja omavahendite ja konsolideeritud omavahendite kohta sätestatut.”;
6) paragrahvi 70 lõike 11 punktid 2–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) Eestis asuva kindlustusvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja seotud kindlustusandja ning ta võetakse arvesse nimetatud kindlustusvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja konsolideeritud omavahendite arvutamisel;
3) lepinguriigi kindlustusandja või lepinguriigis asuva kindlustusvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja seotud kindlustusandja ning tema üle teostab täiendavat järelevalvet nimetatud lepinguriigi finantsjärelevalve asutus;
4) koos teise Eesti kindlustusandjaga sama kindlustusvaldusettevõtja, segafinantsvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustusandja tütarettevõtja ning ta võetakse arvesse nimetatud kindlustusvaldusettevõtja, segafinantsvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustusandja käesolevas paragrahvis sätestatud tingimustele vastaval konsolideeritud omavahendite arvutamisel;
5) koos lepinguriigi kindlustusandjaga sama kindlustusvaldusettevõtja, segafinantsvaldusettevõtja või kolmanda riigi kindlustusandja tütarettevõtja ning vastavalt käesoleva seaduse § 186 lõikele 1 teostab nimetatud ettevõtjate üle täiendavat järelevalvet lepinguriigi finantsjärelevalve asutus.”;
7) paragrahvi 167 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Kui kindlustusandja kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, teostatakse täiendavat järelevalvet kindlustusandja kui finantskonglomeraadi üksuse üle vastavalt krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatule.”;
8) paragrahvi 182 lõike 1 punkti 2 täiendatakse pärast sõna „kindlustusvaldusettevõtja” tekstiosaga „, segafinantsvaldusettevõtja”;
9) paragrahvi 182 täiendatakse lõigetega 5–8 järgmises sõnastuses:
„(5) Kui segafinantsvaldusettevõtja suhtes kohaldatakse lisaks käesolevas jaos sätestatule krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatud finantskonglomeraadi üle teostatava täiendava järelevalve sätteid, võib Finantsinspektsioon pärast konsulteerimist teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega teha otsuse, et segafinantsvaldusettevõtja suhtes kohaldatakse üksnes täiendava järelevalve sätteid.
(6) Kui segafinantsvaldusettevõtja suhtes kohaldatakse lisaks käesolevas jaos sätestatule krediidiasutuste seaduse §-des 96 ja 97 sätestatud konsolideeritud järelevalve sätteid ning krediidiasutuste seaduse § 1103 lõike 3 kohaselt arvutatud suhtarvude aritmeetiline keskmine on pangandus- ja investeerimisteenuste sektori puhul suurem kui kindlustussektori puhul, võib Finantsinspektsioon teha otsuse, et segafinantsvaldusettevõtja suhtes kohaldatakse ainult krediidiasutuste seaduse §-des 96 ja 97 sätestatud konsolideeritud järelevalve sätteid, ning kui kindlustussektori vastav näitaja on suurem kui pangandus- ja investeerimisteenuste sektori oma, võib Finantsinspektsioon teha otsuse, et segafinantsvaldusettevõtja suhtes kohaldatakse ainult käesolevas jaos sätestatud konsolideerimisgrupi täiendava järelevalve sätteid.
(7) Finantsinspektsioon teavitab käesoleva paragrahvi lõigetes 5 ja 6 nimetatud otsustest Euroopa Pangandusjärelevalve Asutust ning Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutust.
(8) Kui kindlustusandja kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, kohaldatakse tema suhtes krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatut.”;
10) paragrahvi 186 lõiget 1 täiendatakse pärast sõna „kindlustusvaldusettevõtja” tekstiosaga „, segafinantsvaldusettevõtja”;
11) seaduse 11. peatüki 3. jagu tunnistatakse kehtetuks;
12) normitehnilises märkuses asendatakse tekstiosa „, muudetud direktiiviga 2002/87/EÜ (ELT L 35, 11.02.2003, lk 1–27)” tekstiosaga „, viimati muudetud direktiiviga 2011/89/EL (ELT L 326, 08.12.2011, lk 113–141)”.
1) paragrahvi 71 lõige 8 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 75 lõike 6 punktist 3 jäetakse välja sõnad „kindlustustegevuse seaduse tähenduses”;
3) paragrahvi 97 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
4) seadust täiendatakse peatükiga 91 järgmises sõnastuses:
„91. peatükk
FINANTSKONGLOMERAAT
Finantskonglomeraadi määramine
§ 1101. Finantskonglomeraat ja selle määramine
(1) Käesolevas jaos sätestatule tuginedes määrab Finantsinspektsioon, kas konsolideerimisgrupp, kuhu kuulub Eestis asutatud käesoleva seaduse § 1102 lõikes 2 nimetatud reguleeritud üksus, on finantskonglomeraat ning kas tema üle tuleb teostada finantskonglomeraadi tasandil täiendavat järelevalvet (edaspidi täiendav järelevalve).
(2) Finantskonglomeraat on selline konsolideerimisgrupp kindlustustegevuse seaduse § 5 lõike 2 tähenduses, mis vastab käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatule ja järgmistele tingimustele:
1) konsolideerimisgrupi juhtiv üksus või vähemalt üks konsolideerimisgruppi kuuluv tütarettevõtja on reguleeritud üksus;
2) vähemalt üks konsolideerimisgrupi üksustest tegutseb kindlustussektoris ning vähemalt üks pangandus- ja investeerimisteenuste sektoris;
3) nii konsolideerimisgruppi kuuluvate kindlustussektoris tegutsevate üksuste konsolideeritud toimingud või kõik toimingud kokku kui ka pangandus- ja investeerimisteenuste sektoris tegutsevate üksuste konsolideeritud toimingud või kõik toimingud kokku on konsolideerimisgrupis märkimisväärsed käesoleva seaduse § 1103 lõike 3 või 4 tähenduses.
(3) Konsolideerimisgrupp on finantskonglomeraat, kui ta vastab lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatule veel ühele järgmistest tingimustest:
1) konsolideerimisgrupi juhtiv üksus on reguleeritud üksus, kes on ühtlasi kas finantssektori üksuse emaettevõtja, finantssektori üksusega märkimisväärses seoses olev üksus või üksus, kellel on finantssektori üksuses valitsev mõju;
2) konsolideerimisgrupp, mille juhtiv üksus ei ole reguleeritud üksus, tegutseb peamiselt finantssektoris käesoleva seaduse § 1103 lõike 2 tähenduses.
(4) Finantskonglomeraadina käsitatakse iga konsolideerimisgrupi osa, mis vastab käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustele.
§ 1102. Mõisted
(1) Reguleeritud üksus käesoleva peatüki tähenduses on krediidiasutus, kindlustusandja, edasikindlustusandja, fondivalitseja ja investeerimisühing ning eriotstarbeline varakogum kindlustustegevuse seaduse § 31 lõike 6 tähenduses (edaspidi eriotstarbeline varakogum).
(2) Asjasse puutuvad finantsjärelevalve asutused käesoleva peatüki tähenduses on finantsjärelevalve asutused, kes on andnud tegevusloa käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud reguleeritud üksustele, finantskonglomeraadi koordinaator ning käesolevas lõikes nimetatud asutuste kokkuleppel finantsjärelevalve asutus muus lepinguriigis, kui finantskonglomeraati kuuluva reguleeritud üksuse turuosa selles lepinguriigis on suurem kui 5 protsenti.
(3) Finantssektori osad käesoleva peatüki tähenduses on kindlustussektor ning pangandus- ja investeerimisteenuste sektor.
(4) Kindlustussektor on finantssektori osa, kus võivad tegutseda üksnes järgmised üksused:
1) kindlustusandja;
2) edasikindlustusandja;
3) kindlustusvaldusettevõtja.
(5) Pangandus- ja investeerimisteenuste sektor on finantssektori osa, kus võivad tegutseda üksnes järgmised üksused:
1) krediidiasutus;
2) investeerimisühing;
3) finantseerimisasutus käesoleva seaduse § 5 tähenduses, välja arvatud investeerimisühing;
4) krediidiasutuse abiettevõtja käesoleva seaduse § 6 lõike 3 tähenduses.
(6) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 sätestatule loetakse fondivalitseja tegutsevaks finantssektori osas, millesse ta konsolideerimisgrupi siseselt kuulub. Kui fondivalitseja kuulub konsolideerimisgrupi siseselt mitmesse finantssektori osasse, loetakse ta tegutsevaks väikseimas finantssektoris.
§ 1103. Finantskonglomeraadi määramise tingimused
(1) Finantsinspektsioon võtab käesoleva seaduse § 1101 lõigetes 2 ja 3 nimetatud tingimuste hindamisel aluseks käesolevas paragrahvis sätestatu.
(2) Konsolideerimisgrupp tegutseb peamiselt finantssektoris, kui konsolideerimisgruppi kuuluvate finantssektori üksuste bilansimahud moodustavad kokku üle 40 protsendi kogu konsolideerimisgrupi bilansimahust.
(3) Finantssektori osa toimingud on konsolideerimisgrupis märkimisväärsed, kui selle finantssektori osa üksuste bilansimahu ja kõigi konsolideerimisgruppi kuuluvate finantssektori üksuste bilansimahtude summa suhtarvu ning sama finantssektori osa üksuste õigusaktidest tuleneva nõutava omavahendite suuruse ja kõigi konsolideerimisgruppi kuuluvate finantssektori üksuste vastavate omavahendite suuruse summa suhtarvu aritmeetiline keskmine on suurem kui 0,1.
(4) Finantssektori toimingud on konsolideerimisgrupis märkimisväärsed, kui konsolideerimisgruppi kuuluvate väiksemas finantssektori osas tegutsevate üksuste bilansimahud kokku ületavad kuut miljardit eurot.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2–4 sätestatud bilansimahuga seotud arvutused tehakse konsolideeritud majandusaasta aruannetest lähtuvalt, kusjuures arvestatakse vastavalt kindlustusandjale, edasikindlustusandjale, krediidiasutusele, fondivalitsejale või investeerimisühingule kehtestatud omavahendite nõudeid.
(6) Väiksem finantssektori osa on kas kindlustussektor või pangandus- ja investeerimisteenuste sektor sõltuvalt sellest, kumma sektori käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt arvutatud suhtarvude aritmeetiline keskmine on väiksem. Suurem finantssektori osa on kas kindlustussektor või pangandus- ja investeerimisteenuste sektor sõltuvalt sellest, kumma sektori eelmises lauses nimetatud näitaja on suurem.
(7) Kui finantskonglomeraat ei vasta enam käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud tingimustele, rakendatakse tema suhtes järgmise kolme majandusaasta jooksul lõigetes 2 ja 3 sätestatud määrade asemel vastavalt määrasid 35 protsenti ja 0,08.
(8) Kui finantskonglomeraadi väiksemas finantssektori osas tegutsevad üksused ei vasta enam käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud tingimusele, rakendatakse nende suhtes järgmise kolme majandusaasta jooksul tingimust, et väiksemas finantssektori osas tegutsevate üksuste bilansimahud kokku peavad ületama viit miljardit eurot.
§ 1104. Finantskonglomeraadi määramise erisused
(1) Kui finantssektori toimingud on märkimisväärsed vastavalt käesoleva seaduse § 1103 lõikes 4 sätestatule, kuid finantssektori osade toimingud ei ole märkimisväärsed vastavalt sama paragrahvi lõikes 3 sätestatule, võib Finantsinspektsioon kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega otsustada, et konsolideerimisgruppi ei peeta finantskonglomeraadiks.
(2) Kui finantssektori osade toimingud on märkimisväärsed vastavalt käesoleva seaduse § 1103 lõikes 3 sätestatule, kuid finantssektori toimingud ei ole märkimisväärsed vastavalt sama paragrahvi lõikes 4 sätestatule, võib Finantsinspektsioon kokkuleppel asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega otsustada, et konsolideerimisgruppi ei peeta finantskonglomeraadiks.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatule võib Finantsinspektsioon koostöös teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega teha otsuse, et käesoleva seaduse §-des 1109–11011 sätestatut ei kohaldata, kui täiendava järelevalve teostamine konsolideerimisgrupi üle ei ole põhjendatud või see oleks eksitav.
(4) Finantsinspektsioon esitab käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 nimetatud otsused teistele asjasse puutuvatele finantsjärelevalve asutustele ning avalikustab otsused oma veebilehel. Kui Finantsinspektsioonile edastatakse nimetatud otsused, avalikustab ta need oma veebilehel.
(5) Finantskonglomeraadi määramisel võib Finantsinspektsioon kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega otsustada, et käesoleva seaduse § 1103 lõigete 2–4 kohaldamisel:
1) jäetakse suhtarvude leidmisel konsolideerimisgruppi kuuluv üksus käesoleva seaduse § 1108 lõikes 9 sätestatud juhtudel kõrvale, välja arvatud juhul, kui üksus on viinud oma asukoha lepinguriigist kolmandasse riiki ja on teada, et üksuse asukohta muudeti lepinguriigi õigusaktides sätestatud finantsjärelevalve vältimiseks;
2) peab konsolideerimisgrupp vastama käesoleva seaduse § 1103 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustele kolmel järjestikusel majandusaastal, et teda määrataks kui finantskonglomeraati;
3) ei võeta arvesse osalust ühes või mitmes konsolideerimisgruppi kuuluvas väiksema finantssektori osa üksuses, kui osalus on määrav või osalused kokku on määravad finantskonglomeraadi määramisel ning osalused kokku on täiendava järelevalve seisukohast väheolulised.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 5 punktis 2 sätestatut ei kohaldata, kui konsolideerimisgrupi struktuuris on toimunud märkimisväärseid muudatusi.
(7) Finantskonglomeraadi määramisel võib Finantsinspektsioon kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega otsustada, et käesoleva seaduse § 1103 lõigete 2 ja 3 kohaldamisel:
1) asendatakse bilansimahtudel põhinev suhtarv kas tulude struktuuril, kogu valitsetaval varal või bilansivälistel kohustustel põhineva suhtarvuga;
2) asendatakse bilansimahtudel põhinev suhtarv tulude struktuuril, kogu valitsetaval varal ja bilansivälistel kohustustel põhineva suhtarvuga;
3) arvutustes kasutatavatele suhtarvudele lisatakse kas tulude struktuuril, kogu valitsetaval varal või bilansivälistel kohustustel põhinev suhtarv või kõik nimetatud suhtarvud.
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud otsuse võib teha üksnes erandjuhul olukorras, kus tulude struktuur, kogu valitsetav vara või bilansivälised kohustused on täiendava järelevalve teostamise seisukohast olulised.
§ 1105. Järelevalve ulatus ja meetmed
(1) Täiendavat järelevalvet teostatakse sellise Eesti reguleeritud üksuse üle:
1) kes on finantskonglomeraadi juhtiv üksus;
2) kelle emaettevõtja on lepinguriigi segafinantsvaldusettevõtja;
3) kellel on valitsev mõju teise käesoleva seaduse § 1102 lõigetes 4–6 nimetatud finantssektori üksuse üle või kelle üle sellisel üksusel on valitsev mõju.
(2) Kui finantskonglomeraat on sellise finantskonglomeraadi osa, kelle üle juba teostatakse käesolevas peatükis sätestatud täiendavat järelevalvet, siis tema üle eraldi täiendavat järelevalvet ei teostata.
(3) Eesti reguleeritud üksuse üle, kelle emaettevõtja on kolmandas riigis asutatud reguleeritud üksus või kolmanda riigi segafinantsvaldusettevõtja ning kelle üle ei teostata järelevalvet käesoleva paragrahvi lõike 1 või 2 alusel, teostatakse täiendavat järelevalvet käesoleva seaduse §-s 11012 sätestatud korras.
(4) Kui isiku ja Eesti reguleeritud üksuse vahel on märkimisväärne seos või isikul on Eesti reguleeritud üksuse üle valitsev mõju märkimisväärses seoses olemata ning selle reguleeritud üksuse üle ei teostata järelevalvet käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 sätestatud alustel, otsustab Finantsinspektsioon koos asjasse puutuva finantsjärelevalve asutusega, kas ja millises ulatuses teostada Eesti reguleeritud üksuse üle järelevalvet, nagu ta kuuluks finantskonglomeraati.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud otsus järelevalve teostamiseks tehakse üksnes juhul, kui konsolideerimisgrupp, kuhu Eesti reguleeritud üksus kuulub, vastab käesoleva seaduse § 1101 lõike 2 punktides 2 ja 3 sätestatud tingimustele.
§ 1106. Finantskonglomeraadi koordinaatori määramine
(1) Täiendava järelevalve teostamiseks ja koordineerimiseks määravad asjasse puutuvad finantsjärelevalve asutused ja segafinantsvaldusettevõtja asukohajärgne finantsjärelevalve asutus endi hulgast finantskonglomeraadi koordinaatori.
(2) Finantsinspektsioon määratakse finantskonglomeraadi koordinaatoriks, kui on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:
1) finantskonglomeraadi juhtiv üksus on Eesti reguleeritud üksus;
2) finantskonglomeraati kuuluva Eesti reguleeritud üksuse emaettevõtja on segafinantsvaldusettevõtja;
3) finantskonglomeraati kuuluva Eesti reguleeritud üksuse ja teise lepinguriigi reguleeritud üksuse emaettevõtja on Eestis asuv segafinantsvaldusettevõtja;
4) finantskonglomeraadi juhtivad üksused on Eestis ja teises lepinguriigis asuvad segafinantsvaldusettevõtjad, kusjuures finantskonglomeraati kuuluvad nii Eesti kui ka teise lepinguriigi reguleeritud üksused ning finantskonglomeraadi suuremas finantssektori osas tegutseb nendest üksnes Eesti reguleeritud üksus;
5) finantskonglomeraadi juhtivad üksused on Eestis ja teises lepinguriigis asuvad segafinantsvaldusettevõtjad, kusjuures finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksustest üksnes Eesti ja teise lepinguriigi kindlustusandjad, edasikindlustusandjad või eriotstarbelised varakogumid ning Eesti kindlustusandja, edasikindlustusandja või eriotstarbelise varakogumi bilansimaht on suurim;
6) finantskonglomeraadi juhtivad üksused on Eestis ja teises lepinguriigis asuvad segafinantsvaldusettevõtjad, kusjuures finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksustest üksnes Eesti ja teise lepinguriigi krediidiasutused, investeerimisühingud või fondivalitsejad ning Eesti krediidiasutuse, investeerimisühingu või fondivalitseja bilansimaht on suurim;
7) finantskonglomeraadi juhtivad üksused on Eestis ja teises lepinguriigis asuvad segafinantsvaldusettevõtjad, kusjuures finantskonglomeraadi suuremas finantssektori osas tegutsevad kas Eesti ja teise lepinguriigi kindlustusandjad, edasikindlustusandjad või eriotstarbelised varakogumid või Eesti ja teise lepinguriigi krediidiasutused, investeerimisühingud või fondivalitsejad ning täidetud on vastavalt kas käesoleva lõike punktis 5 või 6 nimetatud tingimus;
8) Eesti ja teise lepinguriigi reguleeritud üksuste emaettevõtja on segafinantsvaldusettevõtja, kelle asukoht on muu lepinguriik kui käesolevas punktis nimetatu ning finantskonglomeraadi suuremas finantssektori osas tegutseb Eesti reguleeritud üksus, kelle bilansimaht on nimetatud finantssektori osas suurim;
9) finantskonglomeraadi suuremas finantssektori osas tegutseb Eesti reguleeritud üksus, kelle bilansimaht on nimetatud finantssektori osas suurim, ning tegemist ei ole ühegi käesoleva lõike punktides 1–8 nimetatud juhuga.
(3) Asjasse puutuvad finantsjärelevalve asutused võivad ühisel kokkuleppel loobuda käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud kriteeriumite kohaldamisest ja määrata finantskonglomeraadi koordinaatoriks mõne muu finantsjärelevalve asutuse, kui see on põhjendatud tulenevalt finantskonglomeraadi struktuurist või tema tegevuse olulisusest Eestis või teises lepinguriigis.
(4) Finantskonglomeraadi koordinaatori ettepanekul kehtestavad asjasse puutuvad finantsjärelevalve asutused koostöökorra, milles võib muu hulgas täpsustada käesoleva seaduse §-s 1107 sätestatud finantskonglomeraadi koordinaatori ülesandeid.
(5) Finantskonglomeraadi koordinaatori määramine ei mõjuta Finantsinspektsiooni teostatava järelevalvega seotud õigusi ja kohustusi.
§ 1107. Finantsinspektsiooni ülesanded ja õigused finantskonglomeraadi koordinaatorina
(1) Kui Finantsinspektsioon on määratud finantskonglomeraadi koordinaatoriks, täidab ta järelevalve teostamisel järgmisi ülesandeid:
1) teavitab konsolideerimisgrupi juhtivat üksust või selle puudumisel konsolideerimisgrupi suuremas finantssektori osas tegutsevat suurima bilansimahuga reguleeritud üksust sellest, et konsolideerimisgrupp on määratud finantskonglomeraadiks ja Finantsinspektsioon selle koordinaatoriks;
2) teavitab asjasse puutuvat finantsjärelevalve asutust, segafinantsvaldusettevõtja asukoha finantsjärelevalve asutust, Euroopa Järelevalveasutuste Ühiskomiteed ja Euroopa Komisjoni käesoleva lõike punktis 1 nimetatud konsolideerimisgrupi määramisest finantskonglomeraadiks ning selle koordinaatori määramisest;
3) hindab finantskonglomeraadi finantsolukorda ja teostab finantsolukorra üldist järelevalvet ning kontrollib finantskonglomeraadi vastavust käesoleva seaduse §-des 1108–11011 sätestatule;
4) kavandab ja koordineerib koostöös asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutusega järelevalvemeetmeid kriisiolukordade ennetamiseks ja lahendamiseks;
5) kontrollib segafinantsvaldusettevõtja juhi vastavust käesoleva seaduse §-s 11013 sätestatule;
6) teeb regulaarselt finantskonglomeraadi stressiteste vastavalt Euroopa Järelevalveasutuste Ühiskomitee juhistele;
7) täidab muid seadusest või selle alusel antud õigusaktidest tulenevaid ülesandeid.
(2) Kui Finantsinspektsioon vajab täiendava järelevalve teostamiseks teavet, mille finantskonglomeraati kuuluv teise lepinguriigi üksus on esitanud oma finantsjärelevalve asutusele, küsib Finantsinspektsioon kõnealust teavet esmajärjekorras nimetatud finantsjärelevalve asutuselt.
(3) Finantsinspektsioon võib käesolevas paragrahvis sätestatud kohustuste täitmiseks esitada finantskonglomeraati kuuluva emaettevõtja asukohajärgsele finantsjärelevalve asutusele taotluse nimetatud emaettevõtja kohta asjakohase teabe saamiseks.
(4) Kui finantskonglomeraati kuuluv segafinantsvaldusettevõtja ei täida käesolevas peatükis sätestatud nõuet või kui nõue on täidetud, aga finantskonglomeraadi maksejõulisus on sellest hoolimata ohustatud, või kui konsolideerimisgrupisisesed tehingud või riskikontsentratsioon ohustavad reguleeritud üksuste finantsseisundit, on Finantsinspektsioonil õigus teha ettekirjutus ja nõuda sellega nõude täitmist või olukorra parandamist. Finantsinspektsioon võib tehtud ettekirjutuse täitmata jätmisel või mittekohasel täitmisel rakendada sunniraha käesoleva seaduse §-s 1041 sätestatud tingimustel ja korras.
(5) Kui finantskonglomeraat on määratud, on Finantsinspektsioonil koordinaatorina õigus teha ettepanek käesoleva seaduse § 1104 lõigetes 5 ja 7 sätestatu üle otsustamiseks.
(6) Finantsinspektsioonil on õigus kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega käesoleva seaduse § 1103 lõigetes 7 ja 8 nimetatud ajavahemiku jooksul otsustada, et finantskonglomeraadi suhtes lõpetatakse nimetatud lõigetes sätestatu kohaldamine.
§ 1108. Finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendid
(1) Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus on Eesti reguleeritud üksus, arvutatakse finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suurus konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande alusel, arvestades käesoleva paragrahvi lõigetes 3–12 sätestatut.
(2) Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus ei ole Eesti reguleeritud üksus, arvutatakse finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suurus vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule või vastavalt finantskonglomeraadi koordinaatori määratud põhimõtetele ja tingimustele.
(3) Finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suuruse arvutamisel võetakse arvesse finantskonglomeraati kuuluvad kindlustusandja, edasikindlustusandja, kindlustusvaldusettevõtja, eriotstarbeline varakogum, krediidiasutus, krediidiasutuse abiettevõtja, fondivalitseja ning investeerimisühing ja muu finantseerimisasutus ning segafinantsvaldusettevõtja.
(4) Finantskonglomeraati kuuluva käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud üksuse konsolideeritud omavahendite suurus arvutatakse vastavalt asjaomase üksuse asutamisriigi õigusaktides sätestatud nõuetele.
(5) Segafinantsvaldusettevõtja omavahendite hinnanguline suurus arvutatakse vastavalt:
1) kindlustustegevuse seaduses kindlustusandja suhtes sätestatule, kui kindlustussektor on finantskonglomeraadi suurem finantssektori osa;
2) käesolevas seaduses krediidiasutuse suhtes või väärtpaberituru seaduses investeerimisühingu suhtes sätestatule, kui pangandus- ja investeerimisteenuste sektor on finantskonglomeraadi suurem finantssektori osa.
(6) Finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suurus ei või ühelgi hetkel olla väiksem finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite nõutavast suurusest.
(7) Finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite nõutav suurus on kõigi finantskonglomeraati kuuluvate finantssektori üksuste õigusaktidest tulenevate konsolideeritud omavahendite nõutud suuruste summa.
(8) Finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suuruse arvutuse ja selleks vajalikud andmed esitab vähemalt kord aastas finantskonglomeraadi koordinaatorile:
1) finantskonglomeraadi juhtiv üksus, kui selleks on reguleeritud üksus;
2) segafinantsvaldusettevõtja või koordinaatori poolt koostöös teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutuste ja finantskonglomeraadiga määratud reguleeritud üksus, kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus ei ole reguleeritud üksus.
(9) Finantskonglomeraadi koordinaator võib finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suuruse arvutamisel jätta välja finantskonglomeraati kuuluva üksuse, kui on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:
1) nimetatud üksus asub kolmandas riigis ning temalt vajaliku teabe saamine on takistatud, sest kolmanda riigi finantsjärelevalve asutusel ei ole õiguslikku alust või võimalusi koostööks finantskonglomeraadi koordinaatoriga;
2) nimetatud üksusel ei ole finantskonglomeraati kuuluva reguleeritud üksuse täiendava järelevalve seisukohast olulist tähtsust;
3) nimetatud üksuse hõlmamine ei oleks täiendava järelevalve eesmärkide seisukohast põhjendatud või see oleks eksitav.
(10) Kui käesoleva paragrahvi lõike 9 punkti 2 alusel tuleks finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suuruse arvutamisel jätta välja rohkem kui üks finantskonglomeraati kuuluv üksus, kuid nendel üksustel koos on oluline mõju, ei kohaldata nende suhtes käesoleva paragrahvi lõike 9 punktis 2 sätestatut.
(11) Kui tegemist ei ole kiireloomulise juhtumiga, konsulteerib finantskonglomeraadi koordinaator enne käesoleva paragrahvi lõike 9 punktis 3 nimetatud tingimusele tugineva otsuse tegemist teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega.
(12) Kui finantskonglomeraadi koordinaator jätab finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suuruse arvutamisel käesoleva paragrahvi lõike 9 punkti 2 või 3 alusel välja reguleeritud üksuse, on sellele tegevusloa andnud finantsjärelevalve asutusel õigus küsida finantskonglomeraadi juhtivalt üksuselt teavet, mis on vajalik väljajäetud reguleeritud üksuse üle järelevalve teostamiseks.
§ 1109. Finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumine
(1) Finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumine on finantskonglomeraati kuuluvate üksuste varade ja kohustustega seotud riskidest tulenev võimalik kahju, mis on piisavalt suur, et ohustada finantskonglomeraati kuuluva reguleeritud üksuse maksejõulisust või üldist finantsseisundit. Võimalik kahju võib tuleneda krediidiriskist, investeerimisriskist, kindlustusriskist, tururiskist, muudest riskidest või eelnimetatud riskidest kombineeritud kujul või nende vastastikusest mõjust.
(2) Finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumise arvutamisel lähtutakse käesoleva seaduse § 85 lõigetest 1–3.
(3) Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus on Eesti reguleeritud üksus, on ta kohustatud vähemalt üks kord aastas esitama finantskonglomeraadi koordinaatorile aruande piirmäärasid ületavast riskikontsentratsioonist finantskonglomeraadi kui terviku kohta. Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus ei ole reguleeritud üksus, on aruande esitamise kohustus segafinantsvaldusettevõtjal või finantskonglomeraati kuuluval reguleeritud üksusel, kelle on määranud finantskonglomeraadi koordinaator pärast konsulteerimist teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutuste ja finantskonglomeraadiga.
(4) Finantskonglomeraadi koordinaator võib nõuda käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud teavet sagedamini kui üks kord aastas perioodilise aruandluse korras.
(5) Kui Finantsinspektsioon on finantskonglomeraadi koordinaator, kehtestab ta kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud piirmäärad. Piirmäära määramisel võetakse aluseks finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendid.
(6) Kui Finantsinspektsioon on finantskonglomeraadi koordinaator, määrab ta pärast konsulteerimist teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutuste ja finantskonglomeraadiga kindlaks riskid, mille kohta tuleb käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud aruanne igal juhul esitada. Nende riskide määramisel tuleb arvesse võtta konsolideerimisgrupi eripära ja riskijuhtimissüsteemi.
(7) Kui finantskonglomeraati kuulub Eesti reguleeritud üksus või segafinantsvaldusettevõtja, kelle asukoht on Eestis, on Finantsinspektsioonil õigus kehtestada finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumise piirmäärad või rakendada teisi järelevalvemeetmeid eesmärgiga teostada järelevalvet finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumise üle finantskonglomeraadi tasandil, et vältida finantssektorile kehtestatud nõuetest kõrvalehoidumist.
(8) Teostades järelevalvet finantskonglomeraadi riskide kontsentreerumise üle, peab finantskonglomeraadi koordinaator jälgima eelkõige selle võimalikku ülekandumisriski ja huvide konflikti ohtu finantskonglomeraadis, samuti finantssektorile kehtestatud nõuetest kõrvalehoidumise riski ning eelnimetatud riskide mahtu ja ulatust.
§ 11010. Finantskonglomeraadisisesed tehingud
(1) Finantskonglomeraadisisesed tehingud on kõik tehingud, mille puhul finantskonglomeraadi reguleeritud üksus sõltub oma kohustuste täitmisel otseselt või kaudselt teisest temaga samasse konsolideerimisgruppi kuuluvast üksusest või nimetatud konsolideerimisgruppi kuuluva üksusega märkimisväärses seoses olevast füüsilisest või juriidilisest isikust, olenemata sellest, kas nimetatud kohustused on lepingulised või lepinguvälised ja kas nendega kaasneb tasu või mitte.
(2) Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus on Eesti reguleeritud üksus, on ta kohustatud vähemalt kord aastas esitama finantskonglomeraadi koordinaatorile aruande finantskonglomeraadisiseste oluliste tehingute kohta. Kui finantskonglomeraadi juhtiv üksus ei ole reguleeritud üksus, on aruande esitamise kohustus segafinantsvaldusettevõtjal või finantskonglomeraati kuuluval reguleeritud üksusel, kelle on määranud finantskonglomeraadi koordinaator pärast konsulteerimist teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutuste ja finantskonglomeraadiga.
(3) Kui Finantsinspektsioon on finantskonglomeraadi koordinaator, määrab ta kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutuste ja finantskonglomeraadiga kindlaks, milliste tehingute kohta käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud aruanne tuleb esitada, võttes tehingute määramisel arvesse finantskonglomeraadi eripära ja riskijuhtimissüsteemi.
(4) Kui Finantsinspektsioon on finantskonglomeraadi koordinaator, kehtestab ta kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega piirmäära, et määrata kindlaks olulised tehingud, mille kohta tuleb igal juhul aruanne esitada. Piirmäära määramisel võetakse aluseks finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendid.
(5) Kui finantskonglomeraadi koordinaator ei ole kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega kehtestanud käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud piirmäära, loetakse tehing oluliseks, kui selle väärtus on suurem kui 5 protsenti finantskonglomeraadi konsolideeritud omavahendite suurusest.
§ 11011. Sisekontrolli süsteem ja riskijuhtimine finantskonglomeraadi tasandil
(1) Finantskonglomeraati kuuluva Eesti reguleeritud üksuse sisekontrolli süsteem peab olema piisav ja tõhus ka finantskonglomeraadi tasandil.
(2) Sisekontrolli süsteem peab tagama kõikide finantskonglomeraati kuuluvate üksuste:
1) tegevust ning sisekontrolli süsteemi tõhusust mõjutada võivate riskide tuvastamise ja hindamise;
2) eesmärkide saavutamiseks rakendatud meetmete ja nende tõhususe hindamise;
3) vastavate omavahendite sidumise käesoleva lõike punktis 1 nimetatud riskidega;
4) finantskonglomeraadisiseste tehingute ja riskikontsentratsiooni tuvastamiseks, kontrollimiseks ja haldamiseks vajalike aruandlus- ja raamatupidamisprotseduuride olemasolu;
5) finantskonglomeraadi järelevalveks vajalike andmete ja teabe olemasolu.
(3) Eesti reguleeritud üksus esitab Finantsinspektsioonile kord aastas finantskonglomeraadi õigusliku struktuuri, selle kõigi üksuste, sealhulgas tütarettevõtjad ja olulised filiaalid, loendi ning finantskonglomeraadi organisatsioonilise ülesehituse ja juhtimisskeemi.
(4) Eesti reguleeritud üksus avalikustab käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud teabe oma veebilehel ning ajakohastab seda kord aastas või viitab juba varem õigusaktide alusel avalikustatud ajakohasele teabele.
(5) Finantskonglomeraati kuuluva Eesti reguleeritud üksuse juhatus peab tagama, et see reguleeritud üksus ega teised finantskonglomeraati kuuluvad üksused ei võtaks oma tegevuses riske, mis võivad seada ohtu reguleeritud üksuste või konsolideerimisgrupi finantsseisundi.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 sätestatu tagamiseks peavad reguleeritud üksusel ja teistel finantskonglomeraati kuuluvatel üksustel olema nende tegevusele vastavad riskide kontrollimise, juhtimise ja hindamise põhimõtted, mis võimaldavad muu hulgas:
1) prognoosida konkreetse äristrateegia rakendamise mõju finantskonglomeraadi nõutavatele omavahenditele;
2) mõõta, jälgida ja kontrollida kõiki finantskonglomeraadi tasandi riske;
3) vajaduse korral aidata kaasa asjakohaste saneerimis- ja kriisilahendamiskavade väljatöötamisel ja elluviimisel.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud põhimõtted tuleb regulaarselt üle vaadata ja vajaduse korral neid ajakohastada.
§ 11012. Täiendav järelevalve kolmandas riigis asuva üksuse tütarettevõtja üle
(1) Kui selle reguleeritud üksuse üle, kelle emaettevõtja on kolmanda riigi reguleeritud üksus või segafinantsvaldusettevõtja, ei teostata käesolevas peatükis sätestatud täiendavat järelevalvet, peab Finantsinspektsioon, kui ta on määratud finantskonglomeraadi koordinaatoriks, hindama kolmanda riigi finantsjärelevalve asutuse teostatavat järelevalvet ja otsustama, kas see on samaväärne käesolevas peatükis kehtestatud nõuetele vastava täiendava järelevalvega.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud samaväärsuse hindamisel lähtub Finantsinspektsioon Euroopa Järelevalveasutuste Ühiskomitee juhistest ja teeb otsuse samaväärsuse kohta pärast konsulteerimist asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega.
(3) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul on Finantsinspektsioon asjasse puutuv finantsjärelevalveasutus, kuid ta ei ole finantskonglomeraadi koordinaator, ning selle finantskonglomeraadi koordinaatori otsus lõikes 1 nimetatud samaväärsuse kohta erineb Finantsinspektsiooni hinnangust, on Finantsinspektsioonil õigus pöörduda Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 12–47), artikli 19, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/79/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 48–83), artikli 19 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 84–119), artikli 19 kohaselt asjaomase Euroopa Järelevalveasutuse poole.
(4) Kui järelevalve samaväärsuse hindamisel otsustatakse, et kolmanda riigi finantsjärelevalve asutuse teostatav järelevalve ei ole samaväärne käesolevas peatükis kehtestatud nõuetele vastava täiendava järelevalvega, teostab reguleeritud üksuse tegevuse üle täiendavat järelevalvet finantskonglomeraadi koordinaator.
(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatu kohaselt ei ole täiendava järelevalve teostamine võimalik, on Finantsinspektsioonil, kui ta on koordinaator, kokkuleppel teiste asjasse puutuvate finantsjärelevalve asutustega õigus kasutada muid järelevalve viise, mis tagavad finantskonglomeraati kuuluva reguleeritud üksuse tegevuse üle järelevalve, ning nõuda eelkõige segafinantsvaldusettevõtja asutamist lepinguriigis.
(6) Finantsinspektsioon teavitab käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud järelevalve viisi kasutamisest teisi asjasse puutuvaid finantsjärelevalve asutusi ja Euroopa Komisjoni.
§ 11013. Finantskonglomeraati kuuluva segafinantsvaldusettevõtja juhtimine
(1) Segafinantsvaldusettevõtja juhid on segafinantsvaldusettevõtja nõukogu ja juhatuse liikmed.
(2) Segafinantsvaldusettevõtja juhile kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 48 krediidiasutuste juhtide kohta sätestatut.”;
§ 5. Väärtpaberituru seaduse muutmine
1) paragrahvi 94 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Kui investeerimisühing kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, peab ta järgima krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatut.”;
2) paragrahvi 96 lõike 2 punktis 3 asendatakse sõnad „finantskonglomeraadi üle kindlustustegevuse seaduse tähenduses” sõnadega „nende kui krediidiasutuste seaduse tähenduses finantskonglomeraadi üle”;
3) paragrahvi 2301 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Kui investeerimisühing kuulub finantskonglomeraati krediidiasutuste seaduse § 1101 tähenduses, teostatakse täiendavat järelevalvet investeerimisühingu kui finantskonglomeraadi üksuse üle vastavalt krediidiasutuste seaduse 91. peatükis sätestatule.”
Käesoleva seaduse § 2 punktid 1–3, 6–8 ja 10–12 jõustuvad 2013. aasta 22. juulil.


Haljala Lasteaed Pesapuu direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord – Riigi Teataja
Haljala Lasteaed Pesapuu direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord
Haljala Lasteaed Pesapuu direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord - sisukord
§ 5 Komisjoni moodustamine
§ 6 Komisjoni töövorm
§ 7 Komisjoni koosoleku kokkukutsumine
§ 8 Direktorikandidaatide hindamine
§ 10 Komisjoni otsuse vaidlustamine
§ 11 Töölepingu sõlmimine
§ 12 Konkursi luhtumine
RT IV, 14.02.2013, 14
Vastu võetud 06.02.2013 nr 3
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse paragrahvi 21 lõike 5 ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse paragrahvi 30 lõike 1 punkti 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse Haljala Lasteaed Pesapuu (edaspidi lasteaed) direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava avaliku konkursi (edaspidi konkurss) läbiviimise kord.
(1) Konkurss direktori ametikoha täitmiseks kuulutatakse välja, kui vastav ametikoht on vaba või kui sellel ametikohal töötava isikuga sõlmitud tähtajalise töölepingu kehtivuse lõpuni on jäänud vähem kui viis kuud.
(2) Konkursi direktori ametikoha täitmiseks kuulutab välja Haljala Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) oma korraldusega.
(1) Konkursiteade avaldatakse ühes üleriigilise levikuga ajalehes ja Haljala valla koduleheküljel.
(2) Konkursiteade avaldatakse arvestusega, et konkursil osalejale (edaspidi kandidaat) jääks avalduse esitamiseks aega vähemalt kaks nädalat alates konkursiteate avaldamisest.
(3) Konkurss loetakse väljakuulutatuks sellekohase konkursiteate üleriigilise levikuga ajalehes avaldamise kuupäevast.
(4) Avaldatav konkursiteade peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:
1) lasteaia nimi ja aadress;
4) avalduse esitamise tähtaeg;
(1) Kandidaat esitab konkursil osalemiseks vallavalitsusele järgmised dokumendid:
4) ametikohale esitatud nõuetele vastavust tõendavate muude dokumentide koopiad;
5) visioon lasteaia arengust;
6) motivatsioonikiri;
7) kandidaadi soovil muud tema poolt oluliseks peetavad dokumendid või materjalid.
(2) Konkursist võtavad osa need kandidaadid, kelle avaldus koos kõigi nõutavate dokumentidega on laekunud vallavalitsusele konkursiteates märgitud tähtpäevaks. Konkursiteates märgitud tähtpäeval postitatud avaldus loetakse tähtaegselt esitatuks.
§ 5. Komisjoni moodustamine
(1) Konkursi viib läbi vallavalitsuse poolt moodustatud ajutine viieliikmeline komisjon, kuhu kuuluvad:
2) Haljala Vallavolikogu kultuuri- ja hariduskomisjoni esindaja;
3) lasteaia pedagoogilise nõukogu esindaja;
4) lasteaia hoolekogu esindaja;
5) Lääne-Viru Maavalitsuse haridus- ja sotsiaalosakonna esindaja.
(2) Vallavalitsus nimetab komisjoni esimehe ja sekretäri.
(3) Komisjonil on õigus kaasata komisjoni töösse kandidaatide hindamiseks sõltumatu ekspert.
§ 6. Komisjoni töövorm
(2) Komisjoni koosolekut juhatab komisjoni esimees ja protokollib komisjoni sekretär. Komisjoni protokollile kirjutavad alla komisjoni esimees ja sekretär.
(3) Komisjoni on otsustusvõimeline, kui komisjoni koosolekust võtab osa vähemalt 2/3 komisjoni liikmetest, sealhulgas komisjoni esimees.
§ 7. Komisjoni koosoleku kokkukutsumine
Komisjoni koosoleku kutsub kokku komisjoni esimees, teatades komisjoni liikmetele kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis komisjoni koosoleku toimumise aja ja koha vähemalt kolm tööpäeva enne koosoleku toimumist.
§ 8. Direktorikandidaatide hindamine
(1) Komisjon viib konkursi läbi, sealhulgas hindab kandidaate ja valib direktorikandidaadi, ühe kuu jooksul konkursiteates märgitud avalduste esitamise tähtajast arvates.
(2) Esitatud dokumentide alusel tunnistab komisjon ametikohale mittevastavaks kandidaadi, kes ei vasta haridus- ja teadusministri määrusega lasteaia direktorile kehtestatud kvalifikatsiooninõuetele.
(3) Kui komisjon kutsub kandidaadid vestlusele, teavitatakse neid sellest vähemalt viis tööpäeva ette. Juhul kui kandidaat ei saa vestlusel osaleda, teeb komisjon otsuse esitatud dokumentide alusel.
(1) Direktori ametikohale vastavaks tunnistatud kandidaatide hulgast valib komisjon kinnisel koosolekul hääletamise teel ühe kandidaadi, kes esitatakse vallavalitsusele ametisse kinnitamiseks. Vähemalt ühe komisjoni liikme nõudmisel viiakse läbi salajane hääletus.
(2) Salajase hääletuse läbiviimiseks moodustab komisjon häältelugemise komisjoni, valides endi hulgast nimetatud komisjoni liikmed.
(3) Häältelugemise komisjon kannab hääletamissedelitele tähestikulises järjekorras kõik direktori ametikohale vastavaks tunnistatud kandidaadid, viib läbi salajase hääletamise ja loeb kokku iga kandidaadi poolt antud hääled.
(4) Salajase hääletamise tulemuste kohta koostab häältelugemise komisjon akti, millele kirjutavad alla kõik häältelugemise komisjoni liikmed.
(5) Direktor valitakse kohalviibivate komisjoni liikmete häälteenamusega. Igal komisjoni liikmel on üks hääl.
(6) Häälte võrdsel jagunemisel korraldab komisjon samal päeval enim hääli saanud kandidaatide vahel kordushääletamise. Kui ka kordushääletamisel ei kogu ükski kandidaat vajalikku arvu hääli, loobub komisjon kandidaadi esitamisest vallavalitsusele ametisse kinnitamiseks.
(7) Kui direktori ametikohale on vastavaks tunnistatud ainult üks kandidaat ja ta ei kogu vajalikku arvu hääli, loobub komisjon kandidaadi esitamisest vallavalitsusele ametisse kinnitamiseks.
(8) Komisjon informeerib kirjalikult iga konkursist osavõtnut tema suhtes vastuvõetud otsusest hiljemalt ühe nädala jooksul otsuse vastuvõtmisest.
§ 10. Komisjoni otsuse vaidlustamine
Kui kandidaat leiab, et konkursi läbiviimise käigus on rikutud tema õigusi, on tal õigus pöörduda vaidega vallavalitsuse poole.
§ 11. Töölepingu sõlmimine
(1) Vallavalitsuse poolt ametisse kinnitatud kandidaadiga sõlmib töölepingu vallavanem.
(2) Vallavanem ei sõlmi ametisse kinnitatud kandidaadiga töölepingut, kui:
2) enne töölepingu sõlmimist ilmnevad seaduses sätestatud asjaolud, mis välistavad töölepingu sõlmimise;
3) isik ei ilmunud määratud ajal töölepingut sõlmima, välja arvatud juhul, kui töölepingu sõlmimine lükkus edasi kuni kaheks nädalaks isiku haiguse või vigastuse või ootamatult tekkinud isiklikku või perekondlikku laadi takistuse tõttu.
(3) Kui vallavanem ei sõlminud ametisse kinnitatud kandidaadiga töölepingut käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud asjaoludel, korraldab komisjon uue hääletamise, valides ametikohale vastavaks tunnistatud kandidaatide hulgast direktori ametikohale kinnitamiseks uue kandidaadi. Kui konkursil ei tunnistatud rohkem ühtegi kandidaati ametikohale vastavaks, korraldatakse uus konkurss.
§ 12. Konkursi luhtumine
2) komisjon ei tunnistanud ühtegi kandidaati direktori ametikohale vastavaks;
4) ühegi direktori ametikohale vastava kandidaadiga ei sõlmitud töölepingut.
(2) Konkursi luhtumisel otsustab vallavalitsus, millal kuulutada välja uus konkurss. Uus konkurss korraldatakse käesolevas määruses sätestatud tingimustel ja korras.
Määrus jõustub 25. veebruaril 2013.a.
Riina Must


text:
Tsiviilõiguse üldosa
esindusõiguseta isiku vastutus
Õiguse üldpõhimõtted
Eraõiguse põhimõtted
tsiviilõiguse üldküsimused
tehingu üldküsimused
tehingu vorm
tehingu tühisus
tehingu tühistamine
volituse andmine
volituse vorm
edasivolitus
esindusõiguse ulatus
teadmise omistamine
volituse kehtivus kolmandate isikute suhtes
esindusõiguse lõppemine
vastutus teise isiku eest
tähtaeg ja tähtpäev
Võlaõigus
Asjaõigus
Pärimisõigus
Juriidilised isikud, ühinguõigus
Intellektuaalse omandi kaitse
Kohalduva õiguse määramine
Tsiviilkohtumenetlus
Täitemenetlus
Maksejõuetusmenetlus
Omandireform
Kokku: 13| Näitan: 1 - 13
3-2-1-12-06 Riigikohus 21.03.2006
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-32-05.
3-2-1-83-05 Riigikohus 26.09.2005
Tehingu võib täitmisega heaks kiita eeldusel, et täitmisega saadi aru või oleks pidanud aru saama sellest, et täitmine toob endaga kaasa tehingu kehtivuse. Ainult makseülekannetel märgitud lepingu number ei ole piisavaks tõendiks, et kostja on lepingu täitmisele asunud ning sellega volituseta sõlmitud tehingu heaks kiitnud.
seadusega vastuolus olev tehing
Ainuüksi asjaolu, et mõlemad pooled on tehingut täitnud, ei muuda tehingut kehtivaks. Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-81-02.
tõendid (v.a eksperdiarvamus)
tõendamise ja tõendite esitamise kohustus
laenuleping ja krediidilepingud
TsK kohaldamine
Kui laenaja soovib laenulepingut vaidlustada, peab ta tõendama, et tal tegelikult laenutaja ees mingit kohustust ei ole.
Juriidilise isiku ühinemine, jagunemine ja ümberkujundamine
juriidilise isiku ümberkujundamine
Äriühingu ümberkujundamisel äriühingu võlausaldajatele ÄS § 483 kohaselt ettenähtud kahekuuline tähtaeg tähendab, et ümberkujundatav äriühing peab tähtaja jooksul esitatud võlausaldajate nõuded kas piisavalt tagama või rahuldama. Võlausaldajad, kes nõudeid selle tähtaja jooksul ei esita, saavad oma nõuded esitada üldkorras.
3-2-1-32-05 Riigikohus 19.04.2005
Ostueesõiguse teostamise aluseks olnud haldusakti hilisem tühistamine ei muuda igal juhul ostueesõiguse teostamise notariaalselt tõestatud avaldust tagasiulatuvalt esindusõiguseta isiku tehinguks ning tühiseks kuni 01.07.2002 kehtinud TsÜS § 103 lg 1 mõttes.
3-2-1-39-04 Riigikohus 08.04.2004
Juriidilise isiku juhtimine
aktsiaseltsi üldkoosolek
üldkoosoleku pädevus
ÄS § 298 lg 1 p-st 9 tulenevalt on aktsiaseltsi nõukogu liikmega tehingu tegemiseks nõutav äriühingu üldkoosoleku sellekohane otsus. Üldkoosoleku (ainuaktsionäri) otsuseta tehtud tehing on kuni 01.07.2002 kehtinud TsÜS § 103 lg 1 järgi tühine.
töölepingu üldküsimused
juhatuse või nõukogu liikme leping juriidilise isikuga
Juriidiline isik ja selle organi liige võivad viimase poolt juriidilise isiku organi liikme kohustuste täitmiseks sõlmitavas lepingus kokku leppida nende töölepingu seaduse sätete kohaldamises, mis pole ainuomased töölepingule ja vastuolus juriidilise isiku tegevust sätestava seadusega. Äriühingu juhatuse või nõukogu liige võib samas äriühingus töötada ka töölepingu alusel, kui tehtav töö ei kujuta endast juhatuse liikme kohustuste täitmist.
3-2-1-80-02 Riigikohus 16.10.2002
lepinguvabaduse põhimõte
Lepinguvabaduse põhimõttest tulenevalt on lepingupooled vabad lepingu tingimustes kokku leppima. Seadus laenulepingus kokkulepitava intressimäära osas kitsendusi ei tee ja selles lepivad pooled lepingu sõlmimisel ise kokku.
Kuigi hagiavaldusele lisatud volikirja järgi oli esindaja volitus istungi toimumise ajaks, kus ta osales, lõppenud, võib esindamise lugeda kehtivaks TsÜS § 103 lg-st 2 tulenevalt.
raskete asjaolude ärakasutamisega tehtud tehing
TsÜS § 74 alusel tehingu liigkasuvõtjalikuks ja kehtetuks tunnistamiseks tuleb tehingut vaadelda tervikuna, arvestades lepingu sõlmimise ja selle täitmise tingimusi, tagatiste olemasolu, intressi suurust, tehingupoolte varasemat praktikat sarnaste tehingute tegemisel ja nende täitmist jne. Ka peab kohus kontrollima selliste asjaolude esinemist, nagu ühe lepingupoole kogenematus, sundolukord või muu tema tahet mõjutanud asjaolu, mis samuti annavad aluse pidada intressikokkulepet sõlmituks raskete asjaolude kokkusattumise mõjul.
heade kommete või avaliku korraga vastuolus olev tehing
Olemuslikult katab TsÜS § 66 lg 1 muuhulgas TsÜS §-des 69, 70, 72-74 sätestatud koosseise ning on kohaldatav juhtudel, mis ei ole kaetud TsÜS-i nimetatud §-dega. Need sätted on TsÜS §-st 3 lähtuvalt kohaldatavad erinormina TsÜS § 66 lg 1 suhtes.
kohustuse täitmine
täitmise koht
Leping sõlmiti hageja elukohas, järelikult oli kostja hageja elukohast teadlik. Seega, kui täitmise koht ei olnud kindlaks määratud, tuli rahaline kohustis TsK § 179 lg 2 p 2 kohaselt täita kreeditori elukohas. Ka rahasumma deponeerimist loeti TsK § 181 järgi kohustuse täitmiseks.
laenuintress
Laenulepingus sätestatavas intressimääras lepivad pooled lepingu sõlmimisel ise kokku ning seadus siin kitsendusi ei tee. 60 %-line aastaintressi puhul on vahe laenatava ja tagasimakstava summa vahel küll ebaproportsionaalne, kuid intresside kindlat ülempiiri ei ole siiski võimalik kindlaks määrata.
3-2-1-81-02 Riigikohus 17.06.2002
esindusõiguseta isiku tehing
ÄS § 506 lg-s 6 sätestatud piirang kehtib ka kolmandate isikute suhtes, vaidlusalune ostu-müügileping on TsÜS § 66 lg 2 ja § 103 lg 1 kohaselt tühine. Ainuüksi see, et mõlemad pooled on tehingut täitnud, ei muuda seda kehtivaks. Tehingu tühisuse hindamisel omab tähendust tehingu materiaalne alus, mitte see, kas, millal ja millistel asjaoludel tehinguosaline tehingu tühisuse tuvastamise nõude esitas.
kohtulahend, v.a. tagaseljaotsus
seaduslikkus ja põhjendatus
Ringkonnakohus rikkus TsMS § 227 lg-s 2 sätestatut, tuginedes otsuses tõendile, mida ei olnud asja juurde võetud.
kahjukindlustus (va liikluskindlustus)
notari ametikindlustus
ÄS § 506 lg 6 kohustas notarit ehitise ostu-müügilepingu tõestamisel kontrollima, kas ehitise omandamiseks on olemas nõukogu või aktsionäride üldkoosoleku otsus, selle puudumisel aga äriühingu põhikirja. Notar on eksinud 1. veebruarini 2002. a kehtinud NotS-s selgelt sätestatud ja üheselt mõistetava õigusnormi vastu. Kuna see on toonud kaasa tõestatud tehingu tühisuse, on ostu-müügilepingu tõestamine notaripoolne raske ettevaatamatus oma ametiülesannete täitmisel NotS § 20 lg 1 tähenduses. Raske ettevaatamatusena tuleb mõista käibes vajaliku hoole olulisel määral järgimata jätmist oma kohustuste täitmisel.
Notar on tõestanud tühise tehingu, tuvastatud on tema vastutus NotS § 20 lg 1 alusel. Notari vastu esitatud kahju nõue ei pea muude kahju hüvitamise eelduste tuvastamisel jääma rahuldamata ainuüksi põhjusel, et kahju täpset suurust ei ole kahju kandnud isikul võimalik tõendada. Otsese kahju suurust, mis ei ole nõude esitamise ajal selge, saab kohus hinnata sarnaselt saamata jäänud tuluga lähtuvalt otsese kahju tõenäolisest suurusest.
kahju hüvitamine
kahju liigid
kahju hüvitamise ulatus
3-2-1-87-02 Riigikohus 12.06.2002
Hagi rahuldamine TsÜS § 103 alusel eeldab TsÜS § 103 lg 3 järgi ka selle tuvastamist, kas isik, kes tegi tehingu isikuga, kellel ei olnud volitust, teadis või pidi teadma, et isikul volitus puudus.
hagi piirid kohtuotsuses
Ringkonnakohus on hagi rahuldanud alustel, mida hageja ei esitanud. Sellega rikuti TsMS §-s 229 lg 2 sätestatut, mis üldreeglina keelab rajada otsust asjaolule, mida pool pole asja läbivaatamisel esitanud.
menetlus ringkonnakohtus
ringkonnakohtu otsuse sisu
Apellatsioonikohus on jätnud apellatsioonkaebuse osaliselt läbi vaatamata rikkudes TsMS § 330 lg-s 6 sätestatut.
3-2-1-77-01 Riigikohus 14.06.2001
Notariaadiseaduse § 47 lg 3 kohaselt kontrollib notar tehingu tõestamisel, kui tehing tehakse esindaja kaudu, esindaja volitusi. Ringkonnakohus tuvastas, et notar ei kontrollinud esindajal tehingu tegemiseks volituste olemasolu piisavalt. Tuleb hinnata, kas nõutav hüvitis on otsene varaline kahju, mis tekkis kostja õigusvastase teo tagajärjel ning kas õigusvastases teos esineb kostja süü ettevaatamatusena või raske ettevaatamatusena.
töötaja õigused, kohustused ja vastutus
töötaja kohustused
Hagejat esindav tegevdirektor oli ostu-müügilepingu sõlmimise ajal hageja töötaja, kes tehingut tehes täitis oma töökohustusi ning kelle vastutus võib nende täitmata jätmise või mittekohase täitmisega tekitatud kahju eest järgneda töökoodeksis sätestatud korras. Kostjale ei saa panna vastutust hagejale võimaliku kahju tekitamise eest TsK § 448 alusel.
TsÜS § 103 lg 2 kohaselt, kui isik, kelle nimel tegi tehingu isik, kellel ei olnud volitust või kes volituse piire ületas, selle hiljem heaks kiidab, on tehing kehtiv algusest peale. Ringkonnakohus leidis ekslikult, et vaidlusaluse tehingu heakskiitmisena saab käsitleda hageja majandusaasta aruandega bilansi kinnitamist, milles kajastus tehinguga omandatud vara. ÄS §-st 506 lg 6 tulenevalt võis ehitise omandamise tehingu lugeda kohus kehtivaks ainult tingimusel, kui aktsiaseltsi nõukogu või selle puudumisel üldkoosolek selle hiljem heaks kiitis, sellist otsust hageja vastu võtnud ei ole.
3-2-1-121-98 Riigikohus 02.12.1998
Volituseta tehtud tehing on tühine nii isiku suhtes, kelle nimel tehing tehti, kui ka isiku suhtes, kes selle teise isiku nimel ilma volituseta tegi.
3-2-1-101-98 Riigikohus 15.10.1998
Volituseta esinduse korral kuuluvad kohaldamisele TsÜS § 103 sätted.
Kui seaduses on sätestatud tehingu kohustuslik notariaalne vorm, peab selle tegemiseks antud volitus olema notariaalselt tõestatud vormis.
kohtu pädevus, kohtualluvus
tsiviil- ja halduskohtu pädevuse piiritlemine
Peale eluruumi üürilepingu sõlmimist kuulub vaidlus eluruumi erastamise üle maa- ja linnakohtu pädevusse.
erastamine
eluruumide erastamine
III-2/1-82/95 Riigikohus 14.11.1995
menetlus Riigikohtus
kassatsioon
asja läbivaatamise ulatus
nõuetekohasus
laenulepingu mõiste
III-2/1-15/95 Riigikohus 14.03.1995
töölepingu lõppemine ja üleminek
ülesütlemise hüvitis
töölepingu tingimused
III-2/1-3/95 Riigikohus 30.01.1995
seltsing
seltsingulepingu mõiste

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 483
Riigikohus
§ 103
Riigikohus
§ 298
§ 103
Riigikohus
§ 103
§ 74
kohus
§ 66
§ 66
§ 179
§ 181
Riigikohus
§ 506
§ 66
§ 103
§ 227
§ 506
§ 20
§ 20
kohus
Riigikohus
§ 103
§ 103
§ 330
Riigikohus
§ 47
§ 448
§ 103
kohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 103
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus


text:
Päästeteenistuse seadus ei sätesta kohustust tasuda hüvitise määramise ja maksmisega viivitamise eest viivist ja intressi ning kompenseerida inflatsiooni. Intressi ei ole avalik-õiguslikus suhtes võimalik nõuda, kui avalik-õiguslik norm ei näe ette intressi maksmise kohustust või õigust selle maksmist nõuda. Seda kinnitab ka võlaõigusseaduse (VÕS) § 94 lg 1, mis eraõiguses seostab intressi maksmise kohustuse sellise kohustuse sätestamisega seaduses või lepingus. Viivitusintressi (viivise) näeb eraõiguslikes suhetes ette VÕS § 113, mille 1. lõike kohaselt võib rahalise kohustuse täitmisega viivitamise korral võlausaldaja nõuda võlgnikult viivitusintressi (viivist), arvates kohustuse sissenõutavaks muutumisest kuni kohase täitmiseni. Kolleegium on seisukohal, et avalik-õiguslikus suhtes on võimalik viivist nõuda RVastS § 7 lg 1 alusel koostoimes VÕS § ga 113 RVastS § 7 lg s 4 tehtud viite kaudu. Viivist on võimalik käsitada erilaadse kahjuhüvitisena, kui on täidetud RVastS § 7 lg s 1 sätestatud eeldused. Inflatsiooni tõttu kaotatud raha ei ole avalik-õiguslikus suhtes võimalik nõuda. Kõigepealt pole see ette nähtud ei avalik-õiguslike ega ka eraõiguslike sätetega. Teiseks on viivis (viivitusintress) määratud kompenseerima ka inflatsioonikadusid. (p 19)
3-3-1-53-13 Riigikohus 31.03.2014
PS § 25 ei takista avalikes huvides kehtestada regulatsiooni, mis ei võimalda õigustloova akti andmise või andmata jätmisega tekitatud mittevaralise kahju hüvitamist. Õigustloova akti andmise või andmata jätmisega tekitatud kahju võib puudutada suurt hulka isikuid ning võimaldada massnõuete esitamist. Kuna sellised nõuded võivad ülemäära koormata maksumaksjaid ja riigieelarvet ning raskendada riigi muude ülesannete täitmist, ka näiteks sotsiaalsete põhiõiguste tagamist, siis on taolistel juhtudel põhiseaduspäraselt võimalik piirata riigi vastutust seadusandja tegevuse või tegevusetuse eest. PS § 25 ei nõua, et seadusega oleks kehtestatud riigi vastutus kõigi põhiõiguste igasuguse rikkumisega tekitatud mittevaralise kahju eest. PS§ 25 ei nõua ka seda, et õigusselgust loova õigustloova akti õigusvastase andmata jätmisega tekitatud kõigi põhiõiguste igasuguse rikkumise korral peab järgnema riigi kohustus hüvitada tekitatud mittevaraline kahju. PS § 25 eesmärk ei ole Riigikohtu otsuse täitmata jätmise korral „trahvida“ riiki sel teel, et hüvitist mittevaralise kahju eest tuleb maksta ka isikutele, kellele haldusakti või -toiminguga samade põhiõiguste rikkumise korral hüvitist mittevaralise kahju eest maksta ei tule. Teisisõnu, kolleegium ei näe põhjust, miks tuleks õigustloova akti õigusvastase andmata jätmisega tekitatud kahju hüvitamisel erinevalt kohelda isikuid, kelle suhtes seadusandja on rikkunud Riigikohtu otsust ja jätnud õigustloova akti andmata, ning isikuid, kelle suhtes Riigikohus ei ole seadusandjale pannud õigustloova akti andmise kohustust. Kolleegium märgib, et traditsiooniliselt ongi riigi vastutus õigustloova akti või selle andmata jätmisega tekitatud kahju eest avalikes huvides piiratud. (p 40)
Erastamine omandireformi kontekstis tähendas asja erastamisväärtpaberite või raha eest enda omandisse saamist. Erastamisõigus on paigutatav PS § 32 lg 2 esimese ja teise lause kaitsealasse üksnes kui õigus kasutada enda väärtpabereid või raha erastamiseks kui selliseks. PS § 32 ei kaitse avaliku võimu omandis oleva ühe või teise objekti erastamise võimalusi. PS § 32 lg 2 esimesest ja teisest lausest koostoimes PS §-dega 13 ja 14 tuleneb riigi kohustus luua õigusselged õigusinstituudid, mis on vajalikud selle sätte kaitsealas olevate õiguste teostamiseks. Omandireformi tingimustes, mis hõlmab eluruumide erastamist, tähendab PS § 32 koostoimes PS §-dega 13 ja 14 ka riigi kohustust luua erastamise kõigis aspektides selge õiguslik regulatsioon. Praegusel juhul on seda kohustust rikutud sellega, et puudus õigusselgus ORAS § 7 lg-s 3 nimetatud vara erastamise õiguse kohta. Samas ei näe RVastS § 9 lg 1 ette mittevaralise kahju hüvitamist, kui rikutud on PS § 32. (p 37)
3-3-1-93-13 Riigikohus 06.03.2014
Tulenevalt HKMS § 229 lg-st 2 lähtub Riigikohus ringkonnakohtu otsuse õiguspärasuse kontrollimisel nendest asjaoludest, mille on tuvastanud alama astme kohtud. Seetõttu ei saa Riigikohus ise tuvastada asjaolu ega anda asjas kogutud tõenditele teistsugust hinnangut, kui on seda teinud ringkonnakohus. Riigikohus saab kontrollida, kas ringkonnakohus on rikkunud asjaolu tuvastamisel materiaal- või menetlusõigust (HKMS § 211 lg 1). (p 10)
Inimväärikust alandavate kinnipidamistingimustega tekitatud mittevaralise kahju kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta kumuleeruvat mõju konkreetse rikkumise asjaoludest, intensiivsusest, raskusastmest ja kinnipidamise kestvusest. (p 14) Kohtlemise kestuse puhul tuleb arvestada nii arestimajas viibimise üldist kestust kui ka konkreetsete ajavahemike pikkust eraldi, sest kinnipidamistingimused ei pruugi kõikidel ajavahemikel olla samasugused ega ühesuguse mõjuga isiku õigustele (vt otsus asjas nr 3-3-1-38-13, p-d 21 ja 23). Isiku kinnipidamine on jätkuv tegevus, mille kestel võivad tingimused muutuda. Seega ei pruugi inimväärikust alandavate kinnipidamistingimuste korral olla alati võimalik üheselt määrata kindlat hetke, millal kannatanu saab kahjust teada või peab sellest teada saama. (p 13) Vt ka otsuse asjas nr 3-3-1-38-13 annotatsiooni.
Jätkuva toiminguga tekitatud kahju hüvitamise kaebetähtaeg hakkab enamasti kulgema, kui lõppes toiming, millega kahju tekitati. Seega on kahjust teadasaamise hetkeks RVastS § 17 lg 3 ja HKMS v.r § 9 lg 4 mõttes üldjuhul hetk, mil lõppes isikule jätkuva toiminguga kahju tekitamine ja on täidetud RVastS § 17 lg 3 tingimused. Nt isiku kinnipidamine inimväärikust alandavates arestimaja tingimustes võib olla jätkuv haldustoiming, mille vältel toimub kahju tekitamine ning kahju lõplik ulatus selgub isikule pärast jätkuva toimingu lõppemist. Kaebuse esitamise tähtaeg võib erandina hakata kulgema enne jätkuva toimingu lõppemist, kui on ilmne, et isik sai või pidi saama kahju lõplikust ulatusest teada varem. See juhtum erineb olukorrast, kus kahju tekitamine on küll lõppenud, kuid on ettenähtav, et kahju tekib selle toimingu tagajärjel edaspidi (nt määrus asjas nr 3-3-1-59-12, p-d 16–17). (p 14)

matches:
§ 94
§ 113
§ 7
§ 7
§ 7
Riigikohus
§ 25
§ 25
§ 25
Riigikohus
§ 32
§ 32
§ 32
§ 32
§ 7
§ 9
§ 32
Riigikohus
§ 229
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 211
§ 17
§ 9
§ 17