Muinsuskaitseseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Muinsuskaitseseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus
09.03.2011 otsus nr 864
§ 1. Muinsuskaitseseaduses (RT I 2002, 27, 153; 2010, 38, 231) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 3 lõike 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) muinas-, kesk- ja uusaegsed asulakohad, linnused, pelgupaigad, kultusekohad, matusepaigad, muistsed põllud, lohukivid, teed, sillad, sadamakohad ja tööndusega seotud kohad;”;
2) paragrahvi 3 lõike 2 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) ajaloolise väärtusega ehitised, mälestusmärgid, kalmistud, paigad (maa-alad) ja pargid;”;
3) paragrahvi 3 lõiget 2 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
„6) veealused uppunud vee-, õhu- ja muud sõidukid, nende osad või nende kogumid koos nende all asuva veekogu põhjaga ning lasti või muu sisuga.”;
„(4) Mälestised võib liigitada arheoloogia-, ehitis-, kunsti-, tehnika-, tööstus- ja ajaloomälestisteks.”;
5) paragrahvi 3 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Veealuseks mälestiseks võivad olla sise- ja piiriveekogudes, sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis paiknevad käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud asjad või asjade kogumid.”;
„§ 31. Veealuse mälestise kuuluvus
(2) Veealuseid mälestisi haldab Muinsuskaitseamet.”;
7) paragrahvi 6 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 8 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Muinsuskaitse Nõukogu koosneb vähemalt seitsmest liikmest ning selle koosseisu kinnitab neljaks aastaks kultuuriminister.”;
9) paragrahvi 9 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9. Valla- ja linnavalitsus”;
10) paragrahvi 9 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) kontrollib, kas mälestistega, nende kaitsevöönditega ja muinsuskaitsealal paiknevate ehitistega seotud tööd ja asjaomased projektid on kooskõlastatud Muinsuskaitseametiga;”;
„(3) Valla- või linnavalitsus võib käesolevast seadusest tuleneva muinsuskaitse korraldamise pädevuse anda üle valla või linna ametiasutusele.”;
12) paragrahvi 12 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Asi tunnistatakse kinnismälestiseks ja asja kinnismälestiseks olemine lõpetatakse kultuuriministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku alusel. Muinsuskaitseameti eksperdihinnangut ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepanekut tutvustatakse eelnevalt asja või kinnismälestise omanikule.
(2) Asi tunnistatakse vallasmälestiseks ja asja vallasmälestiseks olemine lõpetatakse kultuuriministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja ettepaneku alusel. Muinsuskaitseameti eksperdihinnangut ja ettepanekut tutvustatakse eelnevalt asja või vallasmälestise omanikule.
(3) Mälestiseks tunnistamise õigusaktis sätestatud mälestise andmeid, nagu nimetus, koosseis ja piirid, muudetakse kultuuriministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja ettepaneku alusel.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 nimetatud kultuuriministri käskkirjad avaldatakse Riigi Teatajas.
(5) Mälestiseks tunnistamise ja mälestiseks olemise lõpetamise ning mälestise andmete muutmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
13) paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Veealused mälestised kannab Veeteede Amet koostöös Muinsuskaitseametiga navigatsioonikaardile.”;
14) paragrahvi 14 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kinnismälestisi tähistatakse ning vallasmälestisi ja veealuseid mälestisi võib tähistada asjakohase tähisega.
(3) Tähistamise korra kehtestab ja tähise kujutise kinnitab kultuuriminister määrusega.
(5) Muinsuskaitseameti ja omaniku nõusolekul võib kinnismälestisele ja selle kaitsevööndisse kohtkindlalt paigaldada kinnismälestise kirjeldamiseks kuni 2 meetri laiuse ja 2 meetri pikkuse ning maapinnast kuni 2,5 meetri kõrgusele ulatuva teabekandja. Sellisele kinnismälestise teabekandjale kohaldatakse väikeehitisele sätestatud nõudeid vastavalt ehitusseadusele.”;
15) paragrahvi 15 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Muinsuskaitsealaks tunnistamise otsustab Vabariigi Valitsus kultuuriministri ettepanekul.
(4) Avaliku väljapaneku kestel võib kirjalikult taasesitatavas vormis esitada Muinsuskaitseametile ettepanekuid ja vastuväiteid. Pärast ettepanekute ja vastuväidete menetlemist korraldab Muinsuskaitseamet laekunud ettepanekute ja vastuväidete põhjal avaliku arutelu.”;
16) paragrahvi 16 lõiget 1 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) mälestist remontima, kui see on vajalik mälestise säilimise tagamiseks;”;
17) paragrahvi 16 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) järgima käesolevast seadusest tulenevaid kitsendusi niivõrd, kuivõrd Muinsuskaitseamet ei ole andnud konkreetseteks tegevusteks luba;”;
18) paragrahvi 16 lõike 1 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) teatama Muinsuskaitseametile vallasmälestise pärimisest või hoiuleandmisest.”;
19) paragrahvi 16 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Remontimine käesoleva seaduse tähenduses on mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise seisundi, seahulgas tehnilise seisundi korrashoid, millega ei muudeta mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise ilmet ega detaile.”;
21) paragrahvi 18 lõiked 2 ja 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kinnismälestise kaitsekohustuse teatises tuleb märkida:
(3) Vallasmälestise kaitsekohustuse teatis peab sisaldama käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud andmeid ning vajaduse korral vallasmälestise säilitamise tingimusi.”;
22) paragrahv 19 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 19. Mälestisest või muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paiknevast kinnisasjast või ehitisest müügi-, kinke- või vahetuslepingus teavitamine
Mälestise ja muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paikneva kinnisasja või ehitise müügi-, kinke- või vahetusleping peab sisaldama sätet, et tegemist on mälestise või muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paikneva kinnisasja või ehitisega.”;
23) paragrahvi 23 punktist 2 jäetakse välja tekstiosa „, remontida”;
24) paragrahvi 24 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Muinsuskaitseameti kirjaliku loata on kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal keelatud:
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud lubade väljaandmise korra ja lubade vormid kehtestab kultuuriminister määrusega.
(7) Muinsuskaitsealale ja seal paiknevatele ehitistele, mis ei ole mälestised, laienevates kitsendustes tehtavad võimalikud leevendused määratakse kindlaks muinsuskaitseala põhimääruses.”;
25) seadust täiendatakse §-dega 241 ja 242 järgmises sõnastuses:
„§ 241. Veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis kehtivad täiendavad kitsendused
(9) Sukeldumisloa väljaandmise, sukeldumisest teavitamise ja veealuse mälestise ja selle kaitsevööndi seisundist teavitamise korra ning sukeldumisloa vormi kehtestab kultuuriminister määrusega.”;
26) paragrahv 25 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 25. Kaitsevöönd ja selles kehtivad kitsendused
(5) Kinnismälestise kaitsevööndi kehtestamise ja muutmise menetlusele ning kultuuriministri käskkirja avaldamisele kohaldatakse käesoleva seaduse § 12.
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud loa väljaandmise korra ja loa vormi kehtestab kultuuriminister määrusega.
(9) Muinsuskaitseala kaitsevööndi ulatus, selles kehtivad nõuded ja kitsendused määratakse muinsuskaitseala põhimääruses. Muinsuskaitseala kaitsevööndi võib jaotada erinevas mahus kitsendustega osadeks.”;
27) paragrahvi 27 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Vallasmälestise müümisel on riigil ostueesõigus. Vallasmälestise ostueesõigusele kohaldatakse võlaõigusseaduses ostueesõiguse kohta sätestatut.
(5) Kui kinnistusraamatu kandest nähtub, et kinnisasi on koormatud ostueesõigusega käesoleva paragrahvi tähenduses, saadab notar viie tööpäeva jooksul pärast müügilepingu või muu lepingu, millega kohustutakse omandama või võõrandama kinnisasja, tõestamist lepingu notariaalselt kinnitatud ärakirja elektrooniliselt Muinsuskaitseametile ja müüdava kinnisasja või ehitise asukohajärgsele kohalikule omavalitsusele ostueesõiguse teostamise otsustamiseks.”;
28) paragrahvis 28 asendatakse sõna „haldus-” sõnaga „väärteo-”;
29) paragrahvi 29 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise omanik või valdaja võib mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise hooldamiseks, konserveerimiseks, restaureerimiseks või optimaalsete säilitustingimuste tagamiseks taotleda toetust riigieelarvest või valla- või linnaeelarvest.”;
30) seadust täiendatakse §-ga 291 järgmises sõnastuses:
„§ 291. Kinnismälestise teisaldamine
(2) Kinnismälestise teisaldamise otsustab kultuuriminister kinnismälestise omaniku taotluse, Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku alusel ning kohaliku omavalitsuse volikogu nõusolekul.
(4) Kinnismälestise teisaldamisega seotud kulud katab kinnismälestise omanik.”;
31) paragrahv 30 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 30. Kultuuriväärtusega leid
(3) Isik, kelle kinnisasjast käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asi leitakse, on kohustatud lubama asja väljakaevamist, kui talle hüvitatakse sellega tekitatav kahju.”;
32) seadust täiendatakse §-ga 301 järgmises sõnastuses:
„§ 301. Kultuuriväärtusega asja otsimine otsinguvahendiga
(9) Otsinguloa väljaandmise ja kultuuriväärtusega asjade otsimisest aruandmise korra ning otsinguloa vormi kehtestab kultuuriminister määrusega.”;
33) paragrahvi 32 lõike 1 teine lause jäetakse välja;
34) paragrahv 33 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 33. Õigus leiuautasule
2) leidja on rikkunud käesoleva seaduse §-s 32 nimetatud kohustusi.”;
35) paragrahv 34 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 34. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuring ning allveearheoloogiline uuring
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 3 nimetatud loa saamiseks on vajalikud käesoleva seaduse §-s 36 nimetatud tegevusluba ja Muinsuskaitseametiga kooskõlastatud uuringu tegevuskava. Loa andmise või sellest keeldumise otsustab Muinsuskaitseamet ühe kuu jooksul, arvates taotluse esitamisest. Luba antakse konkreetse uuringu tegemiseks.”;
36) paragrahv 35 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 35. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise konserveerimine, restaureerimine ja ehitamine
(2) Kinnismälestist ja muinsuskaitsealal paiknevat ehitist võib konserveerida ja restaureerida ainult vastutava spetsialisti või konserveerimise ja restaureerimise projekti koostaja muinsuskaitselise järelevalve all. Muinsuskaitselise järelevalve korra kehtestab kultuuriminister määrusega.
(3) Muinsuskaitse eritingimustes nähakse ette kinnismälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuringu, säilitamise, konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise nõuded. Muinsuskaitse eritingimuste koostamise korra kehtestab kultuuriminister määrusega.
(5) Muinsuskaitseamet annab tööde alustamise loa pärast käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud tööde projekti kooskõlastamist, välja arvatud kui nimetatud tööde tegemiseks on ehitusseaduse kohaselt nõutav kohaliku omavalitsuse või Tehnilise Järelevalve Ameti kirjalik nõusolek või ehitusluba. Kohalik omavalitsus või Tehnilise Järelevalve Amet annab kirjaliku nõusoleku või ehitusloa pärast Muinsuskaitseametiga kooskõlastamist.
(8) Kinnismälestiste ja muinsuskaitsealal paiknevate ehitiste konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise projektide koostamise ning neis eelnevate uuringute tegemise tingimused ja korra kehtestab kultuuriminister määrusega.
(10) Vallasmälestise konserveerimis- ja restaureerimistööde tegevuskavad ning vallasmälestise säilitus- ja kasutustingimuste muutustega seotud projektid tuleb kooskõlastada Muinsuskaitseametiga.”;
37) paragrahv 36 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 36. Tegevusluba
(1) Ettevõtjal, mittetulundusühingul või sihtasutusel, samuti töid juhtival vastutaval spetsialistil peab olema tegevusluba järgmistel tegevusaladel:
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–5 nimetatud tegevusaladel tegutsemiseks ei vaja tegevusluba riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutus ning avalik-õiguslik juriidiline isik, kes teeb vastavaid töid seaduse või põhimääruse alusel, samuti füüsiline isik, kellele on antud kutse vastavalt töö liigile.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevusaladel võib füüsilisest isikust ettevõtja tegutseda vastutava spetsialisti tegevusloa alusel.
(5) Tegevusluba ei ole vaja järgmisteks mälestiste või muinsuskaitsealal paiknevate ehitistega seotud tegevusteks:
6) mälestiste, ehitiste, nende elementide ja detailide inventeerimine.”;
38) paragrahv 37 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 37. Tegevusloa taotlus
(1) Tegevusloa saamiseks esitab taotleja Muinsuskaitseametile taotluse, milles märgitakse taotleja nimi ja kontaktandmed ning töö, milleks tegevusluba taotletakse.
(2) Kui tegevusloa taotlejaks on ettevõtja, sihtasutus või mittetulundusühing, lisatakse taotlusele:
1) majandustegevuse registri registreeringu number, kui registreeringu olemasolu on nõutav, ja ehitusvaldkonnas kehtiva tegevusloa koopia, kui tegevusloa olemasolu on nõutav. Asutatav äriühing esitab tegevusloa saamisel registreeringu numbri pärast enda äriregistrisse kandmist;
2) taotleja kinnitus, et ta on sõlminud tööde juhtimise lepingu tegevusluba omava vastutava spetsialistiga;
3) mälestistel ja muinsuskaitsealadel tehtud tööde loetelu ja aruanded;
4) riigilõivu tasumist tõendav dokument.
(3) Kui tegevusloa taotlejaks on vastutav spetsialist, lisatakse taotlusele:
1) taotleja kinnitus, et tal on kõrgharidus vastavalt töö liigile;
2) taotleja kinnitus, et ta on asjaomasel tegevusalal vähemalt neli viimast aastat peamiselt tegutsenud või läbinud soovitud tegevusalale vastaval erialal täienduskoolituse;
(4) Kui tegevusloa taotlejaks on veealusele mälestisele sukeldumise vastutav spetsialist, lisatakse taotlusele:
2) taotleja kinnitus, et ta on läbinud koolituse, mille käigus omandatakse oskus sukelduda mälestisele seda kahjustamata;
3) riigilõivu tasumist tõendav dokument.”;
39) paragrahv 38 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 38. Tegevusloa taotluse läbivaatamine, tegevusloa andmine või andmisest keeldumine
(1) Muinsuskaitseamet annab tähtajatu tegevusloa vastavalt taotlusele konkreetse töö tegemiseks kõigil objektidel või ühel konkreetsel objektil.
(2) Muinsuskaitseamet ei anna tegevusluba, kui taotleja, taotlus või sellele lisatud andmed või dokumendid ei vasta õigusaktidega kehtestatud nõuetele või taotleja ei ole etteantud tähtaja jooksul ja korras täitnud riikliku järelevalve käigus tehtud ettekirjutust.
(3) Muinsuskaitseamet vaatab tegevusloa taotluse läbi ühe kuu jooksul taotluse esitamisest.
(4) Muinsuskaitseamet teavitab taotlejat tegevusloa andmisest või selle andmisest keeldumisest kirjalikult taasesitatavas vormis viie tööpäeva jooksul.”;
40) paragrahv 39 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 39. Tegevusloa kehtetuks muutumine ja kehtetuks tunnistamine
(1) Tegevusluba kaotab kehtivuse järgmistel juhtudel:
1) ettevõtja, sihtasutus või mittetulundusühing lõpetab tegevuse;
2) lõpeb tööde juhtimise leping tegevusala ainsa vastutava spetsialistiga või ainsa sukeldumisinstruktori tasemega töötajaga või
3) lõpeb rahvusvaheliselt tunnustatud sukeldumisinstruktori litsents.
(2) Muinsuskaitseamet tunnistab tegevusloa kehtetuks järgmistel juhtudel:
2) vastutav spetsialist ei vasta käesoleva seaduse §-s 37 kehtestatud nõuetele;
3) tegevusala tegutsemise käigus on rikutud või hävitatud mälestis, selle detailid või välisilme või
4) tegevusloa omaja ei ole etteantud tähtaja jooksul ja korras täitnud riikliku järelevalve käigus tehtud ettekirjutust.”;
41) paragrahvi 40 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ehitus-, maaparandus- ja teetöid ning mälestist ohustada võivaid muid töid võib teha ainult Muinsuskaitseameti loal ja tingimustel, mis tagavad mälestise, selle välisilme ja ümbritseva keskkonna säilimise.”;
42) paragrahvi 42 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse §-s 41 nimetatu avastamisel on Muinsuskaitseametil või valla- või linnavalitsusel õigus peatada tööd kuni kaheks nädalaks, et teha kindlaks uuringute vajalikkus või asja vastavus mälestise tunnustele.”;
43) paragrahv 43 tunnistatakse kehtetuks;
44) paragrahv 441 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 441. Riikliku järelevalve tegijad
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud nõuete järgimise üle teevad Muinsuskaitseamet ja valla- või linnavalitsus vastavalt oma pädevusele juhul, kui valla- või linnavalitsusele on antud järelevalve pädevus Muinsuskaitseameti ja kohaliku omavalitsuse volikogu vahelise halduslepingu alusel.
(2) Veealuste mälestiste kaitsevööndite jälgimisel teeb Muinsuskaitseamet koostööd Politsei- ja Piirivalveametiga.”;
45) paragrahv 442 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 442. Järelevalveametniku ettekirjutus
(1) Käesolevas seaduses sätestatud nõuete rikkumise korral on järelevalveametnikul õigus teha ettekirjutus, milles märgitakse:
5) ettekirjutuse resolutsioon, milles esitatakse kohustatud subjekti ettekirjutusest tulenevad kohustused ja nende täitmise tähtajad;
(2) Järelevalveametnik toimetab ettekirjutuse isikule või tema esindajale kätte posti teel väljastusteatega tähtkirjaga või annab üle allkirja vastu.
(3) Ettekirjutuse täitmata jätmisel võib järelevalve tegija rakendada asendustäitmist või sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 1300 eurot.”;
46) paragrahvi 45 pealkirjas ja lõikes 1 asendatakse sõna „hävitamine” sõnaga „eemaldamine” vastavas käändes;
47) paragrahv 46 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 46. Kultuuriväärtusega leiuga seotud nõuete rikkumine
48) seadust täiendatakse §-dega 461 ja 462 järgmises sõnastuses:
„§ 461. Loata otsinguvahendi kasutamine
49) paragrahv 47 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 47. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise järelevalve nõuete rikkumine
50) seadust täiendatakse §-ga 471 järgmises sõnastuses:
„§ 471. Veealusele mälestisele sukeldumise nõuete rikkumine
51) paragrahv 48 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 48. Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise rikkumine või hävitamine
(1) Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise rikkumise või hävitamise eest –
52) seadust täiendatakse §-ga 481 järgmises sõnastuses:
„§ 481. Otsinguvahendi konfiskeerimine
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel konfiskeeritud otsinguvahendi hoidmise, võõrandamise ja hävitamiseks üleandmise korra kehtestab kultuuriminister määrusega.”
§ 2. Asjaõigusseaduse (RT I, 1993, 39, 590; 06.12.2010, 1) § 105 tunnistatakse kehtetuks.
§ 3. Majandusvööndi seadust (RT 1993, 7, 105; RT I 2010, 22, 108) täiendatakse peatükiga V1 järgmises sõnastuses:
„V1. peatükk
KULTUURIMÄLESTISTE KAITSE
Kõik majandusvööndis tegutsevad juriidilised ja füüsilised isikud peavad hoiduma tegevustest, mis võivad kahjustada veealuseid kultuurimälestisi või nende kaitsevööndeid ning sellise tegevuse ilmnemisel teatama kohe pädevale riigiasutusele.”
§ 4. Muuseumiseaduse (RT I 1996, 83, 1487; 2008, 3, 24) § 21 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Mälestise hoiuleandjale tagastamisest teatab muuseum Muinsuskaitseametile.”
§ 5. Planeerimisseaduses (RT I 2002, 99, 579; 2010, 29, 151) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 10 järgmises sõnastuses:
„(10) Kui planeeritaval maa-alal asub muinsuskaitseala või selle kaitsevöönd, tuleb üldplaneering koostada, arvestades Muinsuskaitseametiga kooskõlastatud üldplaneeringu muinsuskaitse eritingimusi. Üldplaneeringu muinsuskaitse eritingimustes nähakse ette muinsuskaitseala või selle kaitsevööndi säilitamise ning vaadeldavuse ja silueti nähtavuse tagamise nõuded. Üldplaneeringu muinsuskaitse eritingimuste koostamise korra kehtestab kultuuriminister määrusega.”;
2) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 91 järgmises sõnastuses:
„(91) Kui planeeritaval maa-alal asub muinsuskaitseala, kinnismälestis või nende kaitsevöönd, tuleb detailplaneering koostada, arvestades Muinsuskaitseametiga kooskõlastatud detailplaneeringu muinsuskaitse eritingimusi. Detailplaneeringu muinsuskaitse eritingimustes nähakse ette muinsuskaitseala või selle kaitsevööndi säilitamise ning vaadeldavuse ja silueti nähtavuse tagamise nõuded. Detailplaneeringu muinsuskaitse eritingimuste koostamise korra kehtestab kultuuriminister määrusega.”;
3) paragrahvi 9 lõikes 10, § 10 lõike 61 punktis 3 ja § 22 lõike 3 punktis 1 asendatakse lauseosa „riikliku kaitse alla võetud mälestise” sõnaga „kultuurimälestise”;
4) paragrahvi 17 lõike 2 punktis 3 asendatakse lauseosa „riikliku kaitse alla võetud mälestise kaitsevöönd” lauseosaga „kultuurimälestis või selle kaitsevöönd”.
§ 6. Relvaseaduse (RT I, 27.12.2010, 9) § 83 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Hävitamisele ei kuulu ajaloo- või kultuuriväärtusega relv. Ajaloo- või kultuuriväärtusega relv kuulub säilitamisele relvakollektsioonis käesoleva seadusega kehtestatud korras.”
§ 7. Riigilõivuseaduse (RT I, 06.01.2011, 29) § 111 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Muinsuskaitseseaduse § 36 lõikes 1 sätestatud tegevusloa taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 12,78 eurot.”
§ 8. Sõjahaudade kaitse seaduse (RT I, 2007, 4, 21; 2009, 49, 331) § 14 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Muinsuskaitseseaduse § 12 lõikes 1 sätestatud Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku nõuet ei kohaldata.”
Käesolev seadus jõustub 2011. aasta 1. juunil.


Carl Robert Jakobsoni Talumuuseumi põhimäärus – Riigi Teataja
Carl Robert Jakobsoni Talumuuseumi põhimäärus
Carl Robert Jakobsoni Talumuuseumi põhimäärus - sisukord
§ 1 Carl Robert Jakobsoni Talumuuseum
§ 2 Muuseumi asukoht
2 ÜLESANDED JA TEGEVUS
§ 4 Muuseumi kogud
§ 5 Muuseumi õigused ja kohustused
§ 7 Nõuandev kogu
§ 8 Muuseumi struktuur
§ 9 Vara ja finantseerimine
§ 11 Ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
Vastu võetud 23.07.2009 nr 83
RTL 2009, 63, 920
jõustumine 03.08.2009
17.03.2010 RTL 2010, 13, 247 01.04.2010
Määrus kehtestatakse «Vabariigi Valitsuse seaduse» § 43 lõike 5 ja «Muuseumiseaduse» § 6 lõike 1 alusel.
§ 1. Carl Robert Jakobsoni Talumuuseum
(1) Carl Robert Jakobsoni Talumuuseum (edaspidi muuseum), inglise keeles Carl Robert Jakobson Farmmuseum on Eesti Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas tegutsev riigimuuseum ja ministeeriumi hallatav riigiasutus, mis on asutatud 1948. a.
(2) Muuseum juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi seadustest ja muudest õigusaktidest, kultuuripärandi kaitset käsitlevatest rahvusvahelistest lepingutest ning sellest põhimäärusest.
(3) Muuseumil on 35 mm läbimõõduga pitsat, millel on väikese riigivapi kujutis ja sõõri ülemist äärt mööda on sõnad «Carl Robert Jakobsoni Talumuuseum», oma eelarve arvelduskonto Riigikassa kontsernikonto koosseisus ning kehtivate õigusaktidega kooskõlas olev sümboolika.
§ 2. Muuseumi asukoht
Muuseum asub Pärnu maakonnas. Muuseumi postiaadress on Kurgja küla, Vändra vald, 87612 Pärnu maakond.
2. peatükk ÜLESANDED JA TEGEVUS
(1) Muuseumi põhiülesanne on jäädvustada Carl Robert Jakobsoni ja tema perekonna elu ning tegevust iseloomustavat ainestikku, koostöös teiste asutuste, organisatsioonide ja isikutega koguda ja säilitada 19. sajandi teise poole talupidamist ja elukeskkonda kajastavat kultuuriväärtuslikku materjali ning korraldada nende vahendamist üldsusele teaduslikul, hariduslikul ja meelelahutuslikul eesmärgil.
1) korraldab Kurgjal muuseumi maa-alal põllumajandustootmist (põlluharimine, karjakasvatus, metsahooldus) põhijoontes Carl Robert Jakobsoni kavandatud kujul;
2) teeb muuseumikogude põhjal teadusharudevahelist teaduslikku uurimistööd, korraldab teaduslikke konverentse ja loenguid ning edendab etnoloogia- ja museoloogiaalast tööd;
3) täiendab fonde väljakujunenud profiili kohaselt annetuste, ostude, vahetuste ja kaastöö tegemise teel;
4) säilitab kogutud materjali nõuetekohaselt ning vajaduse korral restaureerib ja konserveerib seda;
5) koostab, kirjastab ja levitab muuseumis valminud teaduslikke, õppeotstarbelisi ja oma tegevust tutvustavaid väljaandeid;
6) säilitab ja võimaldab kasutada oma kogusid ning arendab välja asjakohase infosüsteemi, et teha oma kogude teave kättesaadavaks asjast huvitatud isikule;
7) korraldab kontserte, etendusi jt kultuuri- ja meelelahutusüritusi ning teeb koostööd kultuuri- ja haridusasutustega ning -kollektiividega;
8) eksponeerib ja vahendab oma kogu säilitatavat kultuuripärandit avalikkusele (näitused, avalikud üritused, muuseumipedagoogilised programmid, filmid, trükised, ajakirjandus, televisioon, raadio, Internet jne).
(3) Muuseum propageerib eesti rahvakultuuri ja teeb koostööd Carl Robert Jakobsoni Sihtasutusega.
§ 4. Muuseumi kogud
(1) Muuseum komplekteerib oma kogud iseseisvalt. Museaal võetakse arvele ning seda kasutatakse ja säilitatakse kultuuriministri kehtestatud korras.
(2) Muuseumi alakogud moodustavad puutumatu muuseumikogu, millest museaale kantakse maha ja antakse üle «Muuseumiseaduses» kehtestatud korras.
§ 5. Muuseumi õigused ja kohustused
(1) Muuseumil on oma ülesannete täitmiseks õigus:
1) osutada muuseumi põhitegevusega seotud tasulist teenust põllumajandusministri kehtestatud korras;
2) korraldada muuseumi põhitegevusega seotud turundusüritust ning muud muuseumi põhiülesannete täitmiseks vajalikku majandustegevust;
3) astuda lepingulisse suhtesse teise asutusega;
4) kasutada ja hallata muuseumi valduses olevat riigivara «Riigivaraseaduses» ja teistes õigusaktides kehtestatud korras.
Muuseumi juhib direktor, kes valitakse ametisse avalikul konkursil kuni viieks aastaks ja kellega sõlmib töölepingu ning, muudab seda ja lõpetab selle põllumajandusminister «Töölepingu seaduse» kohaselt.
(2) Muuseumi direktor:
1) juhib muuseumi tegevust kooskõlas selle põhimäärusega ning vastutab muuseumile pandud ülesannete täitmise eest;
2) vastutab muuseumi tegevust korraldava õigusakti täpse ja otstarbeka täitmise eest ning annab oma tegevusest aru põllumajandusministrile;
3) teeb kooskõlastatult Kultuuriministeeriumiga põllumajandusministrile vajaduse korral ettepaneku anda museaal muuseumikogust üle teisele muuseumile või museaali kahjustuse, hävimise, kaotsimineku või kultuuriväärtuse puudumise korral arvata see muuseumikogust välja;
4) sõlmib muuseumitöötajaga töölepingu ning muudab seda ja lõpetab selle, kinnitab tema tööjuhendi ja töötasu «Töölepingu seaduse» kohaselt;
5) esindab muuseumi ja volitab selleks vajaduse korral teise isiku;
6) annab välja volikirju, käskkirju, sõlmib lepinguid ja sooritab muid tehinguid;
7) käsutab ja kasutab kooskõlas riigivaraseadusega ja teiste õigusaktidega muuseumi valduses olevat riigivara ja muuseumi rahalisi vahendeid ning tagab nende sihipärase ja otstarbeka kasutamise;
8) kinnitab kooskõlas õigusaktidega muuseumi töökorralduse reeglid ja asjaajamiskorra ning muuseumisisest töökorraldust reguleeriva muu juhendi ja korra;
[RTL 2010, 13, 247 - jõust. 01.04.2010]
9) teeb põllumajandusministrile ettepaneku kinnitada muuseumi eelarve, struktuuriüksuste koosseis ja töökohtade arv;
10) kinnitab muuseumi piletihinnad ja muuseumi osutatavate muude teenuste hinnad;
11) kinnitab muuseumi juures tegutseva nõuandva kogu koosseisu ja põhimääruse;
12) esitab nõuandvale kogule muuseumi aastaaruande muuseumi töö hindamiseks;
13) hoiab muuseumi vapipitsatit ja kehtestab selle kasutamise korra.
(3) Muuseumi direktorit asendab tema äraolekul majandusosakonna juhataja või selle äraolekul direktori ettepanekul ministri määratud asendaja.
§ 7. Nõuandev kogu
(1) Muuseum võib oma tegevuse ja strateegia kavandamiseks moodustada nõuandva kogu.
(2) Nõuandev kogu kooskõlastab muuseumi tööplaani, arutab ja teeb ettepanekuid muuseumi teadus- ja arendustegevuse ning muude muuseumitöö oluliste küsimuste kohta.
(3) Nõuandva kogu koosseisu kaasatakse muuseumiväline asjatundja tema nõusolekul.
§ 8. Muuseumi struktuur
(1) Muuseumi struktuuri kuuluvad järgmised osakonnad:
1) museaalne osakond, mille põhiülesanded on kogusid sihipäraselt täiendada, säilitada, süstematiseerida ja eksponeerida ning ette valmistada ja korraldada ekskursioone, muuseumipedagoogilisi programme jt muuseumi üritusi;
2) majandusosakond-talu, mille põhiülesanded on korraldada muuseumis eksponeeritavat põllumajandustootmist – põlluharimine ja karjakasvatus koos sööda varumisega –, organiseerida hooldus- ja remonditöid, korraldada valvet, tuletõrjet ja töökaitset ning varustada muuseumi vajalike vahenditega.
(2) Muuseumi direktori vahetus alluvuses on peavarahoidja, peaspetsialisti, museaalse osakonna juhataja ja majandusosakonna juhataja töökohad, mille tööülesanded on kirjeldatud direktori kinnitatud tööjuhendis.
(3) Muuseumi struktuuri ja töötajate koosseisu esitab põllumajandusministrile kinnitamiseks muuseumi direktor.
§ 9. Vara ja finantseerimine
(1) Muuseumil on oma tegevuse elluviimiseks vara, mille moodustavad talle riigivara valitseja poolt sihtotstarbelisse kasutusse antud maa, hooned ja rajatised, seadmed, inventar ning muud materiaalsed väärtused. Muuseumikogus säilitatav materjal on Eesti rahvuslik vara ja eesti rahvusliku kultuuripärandi osa.
(2) Muuseumi valduses olevat riigivara vallatakse, kasutatakse ja käsutatakse «Riigivaraseaduses» või selle alusel kehtestatud korras.
(3) Muuseumi tegevust finantseeritakse riigieelarvest, riiklikest fondidest ja sihtasutustest eraldatavatest rahalistest vahenditest, annetustest, muuseumi tegevusest saadud sissetulekust ja muudest laekunud tuludest.
(1) Muuseum esitab aruandeid õigusaktidega kehtestatud korras.
(2) Muuseum esitab ülevaate oma tegevusest Põllumajandusministeeriumile viimase kehtestatud korras.
(3) Muuseumile riigieelarvest eraldatud vahendite sihtotstarbelist kasutamist ning muuseumi tegevuse vastavust põhimääruses toodud eesmärkidele kontrollitakse õigusaktidega kehtestatud korras. Muuseumi tegevust kontrollivad Põllumajandusministeerium ja Riigikontroll ning teised selleks volitatud asutused. Järelevalvet muuseumikogude üle korraldab Kultuuriministeerium.
§ 11. Ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Muuseumi tegevuse korraldab ümber või lõpetab Põllumajandusministeerium Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras, võttes arvesse muuseumi nõuandva kogu arvamust.
(2) Muuseumi tegevuse lõpetamise korral antakse muuseumikogu koos arvestusdokumentatsiooniga üle teisele muuseumile õigusaktidega kehtestatud korras.


Cultural Autonomy Law 1925
Riigi Teataja Nr. 31/32
Laupäeval, 21.Veebraril 1925 a.
Nr. 9. Riigikogu poolt 12. veebruaril 1925 a. vastu võetud
Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse seadus.
Põhiseaduse § 21 täitmiseks korraldatakse vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutused ajutiselt, kuni vastava eriseaduse maksmahakkamiseni, järgmistel alustel:
§ 1. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutused rajatakse alustele, mis ette nähtud 22. juuni 1917 a. omavalitsuse elluviimise seaduse (seadl. ja valits. korrald. kogu nr. 173—28. juulist 1917 a. art. 953) lisa §§ 5., 11., 13. ja 14. ja nimetatud seaduse lisa § 4. põhjal Eesti maanõukogu poolt 10. augustil 1917 a. vastu võetud maakonnanoukõgu kodukorras ja omavalitsuse ajutise järelvalve seadses 11. oktoobrist 1919 a. (Riigi Teataja nr.78—1919 a.).
Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutused alluvad oma võimupiiri kuuluvate ülesannete teostamisel maksvatele seadustele ühel alusel kohalikkude omavalitsustega.
Märkus. Kui ülalnimetatud seadust täiendatakse või muudetakse, hakkavad need täiendused ja muudatused maksma vastavates osades ka vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse kohta.
§ 2. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutuste võimupiiri kuulub:
vastava vähemusrahvuse emakeelsete avalikkude ja eraõppeasutuste organiseerimine, valitsemine ja järelvalve;
vastava vähemusrahvuse muude kultuurülesannete eest hoolitsemine ning selleks ellukutsutud asutuste ja ettevõtete valitsemine.
Märkus. Vähemusrahvuste hoolekaud küsimus lahendatakse eriseadusega.
§ 3. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsusel on õigus § 2 tähendatud aladel oma liigetele sundmäärusi välja anda omavalitsuse elluviimise seaduse (seadl. ja valits. korrald. kogu nr.173 art. 953) lisa § 7. ettenähtud korras.
§ 4. Vähemusrahvuste avalikkude koolide võrk töötatakse välja vastava maakonna või linna ja vastava vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse kokkuleppel ja kinnitatakse Vabariigi Valitsuse poolt haridusministri ettepanekul. Kui kokkulepet ei saada, otsustab asja lõpulikult Vabariigi Valitsus.
Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse tegevuse avamise ajal olemasolevad vähemusrahvuste emakeelsed avalikud koolid antakse vastava rahvuse kultuur-omavalitsusele üle nende koolide iseloomu ja õiguste alalhoidmisega.
Avalikkude koolide avamise või vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutusele üleandmise puhul kinnitab Vabariigi Valitsus koolide ülevalpidamiseks määratud summad ja muud kohustused, mis kohalikkude omavalitsuseasutuste kanda jäävad.
Märkus. Vähemusrahvuste avalikkude koolide ülevalpidamiseks, kui koolid mitme kohaliku omavalitsuse piirides elavate vähemusrahvuste liigete tarvis avatakse, võivad tähendatud omavalitsused ühineda kulude katmiseks. Kui omavalitsused kokku ei lepi, määrab iga omavalitsuse kanda tuleva osa valdade vahel maakonnavalitsus, maakondade ja linnade vahel Vabariigi Valitsus.
§ 5. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse orgaanideks on vastava rahvuse kultuur-nõukogu ja -valitsus. Nende asukohaks on vabariigi pealinn.
Kohalikkude küsimuste lahendamiseks ja korraldamiseks kutsutakse ellu vastava rahvuse kultuur-nõokogu poolt tarviduse järele kohalikud kultuur-hoolekogud, mille tegevuspiirkonnaks maakond ühes linnadega.
Vabariigi Valitsuse kinnitusel võib ellu kutsuda ühise kultuur-hoolekogu mitme maakonna jaoks.
§ 6. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutuste varanduslikuks aluseks on:
seaduste põhjal riigi kanda võetud kulud ja kohustused avalikkude alg- ja keskkoolide suhtes;
kohalikkude omavalitsuste rahalised summad ja muud avalikkude kesk- ja algkoolide ülevalpidamisega seotud kohustused sel määral ja alusel, nagu need seadustega nende peale pandud;
riigi- ja omavalitsuste toetussummad kultuur-ülesannete teostamiseks;
avalikud maksud vastavate vähemusrahvuste liigetelt, mis tarbekorralkultuur-nõukogu poolt nende peale pannakse selles suuruses ja neil alustel, nagu need eelarve kavas ette nähtud ja raha- ning haridusministri ühisel ettepanekul Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatud;
annnetused, korjandused, sihtvarandused, pärandused ja sissetulekud oma varandustest või ettevõtetest.
§ 7. Kohalikud omavalitsused vabanevad vähemusrahvuste liigete suhtes hariduslikkudest kohustustest, mis käesoleva seaduse järgi vastavatele vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutustele üle läinud.
§ 8. Vähemusrahvusteks käesoleva seaduse mõttes tunnustakse Saksa. Vene ja Rootsi rahvused ning need Eesti piirides elavad vähemusrahvused, kelle üldarv mitte vähem kui kolm tuhat.
§ 9. Kuuluvus vähemusrahvuse kultuur-omavalitsusse tehakse kindlaks rahvusnimekirjaga, kuhu võivad endid lasta üles võtta § 8.tähendatud rahvusest Eesti kodanikud, kes vähemalt 18 aastat vanad. Vähemusrahvuste registreeritud liigete lapsed kuni 18 eluaastani loetakse vähemusrahvusse kuuluvaks vanemate järgi. Vanemate kahte rahvusse kuuluvusel sünnib laste rahvuse määramine vanemate kokkuleppel. Kui kokkuleppele ei jõuta, kuulub laps isa rahvusse.
Vähemusrahvuse liigete alaealised lapsed, kes 18 aastaseks saanud, loetakse vähemusrahvusse mitte kuuluvaks, kui nad ühe aasta jooksul ei oleregistreerinud.
§ 10. Rahvusnimekirjast kustutatakse maha vähemusrahvuse liikmed, kes:
surma läbi lahkunud;
Eesti kodakontsusest lahkunud;
oma soovil vähemusrahvuse kultuur-omavalitsusest lahkuvad.
Märkus 1. Punktide b ja c põhjal lahkunud vähemusrahvuse liikmed on kohustatud kuni eelarve aasta lõpuni nendel, kui vähemusrahvuse liigetel lasuvaid rahalisi kohustusi täitma. Lahkumise korral oma soovil tuleb sellest kirjalikult vähemalt pool aastat ette teatada.
Märkus 2. Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsustel on õigus p. c põhjal lahkunud liigete uuesti registreerimisest (§ 9.) keelduda.
§ 11. Hääleõiguslikkudeks vähemusrahvuse liigeteks loetakse rahvusnimekirjas seisvad täisealised kodanikud, kellel õigus osa võtta omavalitsuse esituskogude valimistest.
§ 12. Vähemusrahvuste liigete osavõtt rahvuslikust kultuur-omavalitsusest ei vabasta neid kodanik üldkohustustest ega kohustustest kohaliku omavalitsuse vastu.
§ 13. Kui vähemusrahvuse liikmed tungiva tarviduse korral või vastava vähemusrahvuse kultuur-valitsuse nõusolekul tarvitavad üldisi riigi- või kohalike omavalitsuse asutusi vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse asutustele usaldatud aladel, mille jaoks viimases § 6. p.p. a, b, c korras ülespidamis- või toetussummad saavad, siis on vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse asutused kohastatud sellest tekkinud kulud kandma.
§ 14. Vabariigi Valitsuse otsusel võib kultuur-nõukogu laiali saata. Uued valimised viiakse lõpule kolme kuu jooksul laialisaamise päevast arvates. Vahepeal jatkavad laialisaadetud kultuur-nõukogu täidesaavad orgaanid oma kohuste täitmist.
§ 15. Vähemusrahuvuste kultuur-omavalitsuse asutused lõpetavad oma tegevuse:
kui seda tarvilikuks tunnistanud vastava vähemusrahvuse kultuur-nõukogu liigete seadusliku arvu kahe kolmandiku enamusega;
kui vähemusrahvuse liigete arv langeb alla 3.000 või kui rahvusnimekirjas seisvate täisealiste kodanlikkude arv langeb alla poole viimasel rahvalugemisel kindlakstehtud täisealiste vastava vähemusrahvuse liigeteüldarvust.
Tegevuse lõpetamine sünnib Vabariigi Valitsuse poolt antud määruste järgi.
§ 16. Vähemusrahvused, kes soovivad kultuur-omavalitsuse asutusi ellu kutsuda, teatavad sellest kas oma rahvaesitajate või kultuur-organisatsioonide kaudu Vabariigi Valitsusele.
§ 17. Esimese kultuur-nõukogu valimise läbiviimiseks kohustab Vabariigi Valitsus kahe nädala jooksul pärast § 16. korras tehtud teadaande kättesaamist neid omavalitsuse asutusi, kes hääleõiguslikkude kodanikkude nimekirja peavad ühe kuu jooksul pärast vastava eeskirja kättesaamist kõigi vastava vähemusrahvuse hääleõiguslikkude valijate nimekirja kokku seadma omavalitsustel käsitada olevate andmete, samuti üksikute kodanikkude ülesandmiste põhjal oma rahvuse kohta.
Märkus 1. Vabariigi Valitsus, samuti valimise peakomitee esimees võivad oma esitajaid nimetada igasse valijate nimekirja kokkuseadvasse asutusse.
Märkus 2. Silmas pidades vastava vähemusrahvuse umbkaudset arvu üksikutes valdades, võib Vabariigi Valitsus määrusega § 17. tähendatud kohused vallavalitsuste asemel teiste omavalitsuste peale panna.
§ 18. Igal vähemusrahvuse valimisnimekirja ülesvõetud kodanikul on õigus kahe kuu jooksul pärast tähendatud nimekirja avaldamist end nimekirjast maha kustutada lasta. Valimised toimetatakse pärast selle tähtaja lõppu. Valimisnimekirjast mahakustutamata kodanikud kantakse § 9 ette nähtud rahvusnimekirja.
§ 19. Kui § 18 ettenähtud tähtaja möödumisel § 17 korras registreeritud vastavast vähemusrahvusest täisealiste kodanikkude arv on alla poole viimase rahvalugemise järgi sellesse rahvusse kuuluvatest täisealistest kodanikkudest üldse, siis valimisi ette ei võeta, ning vähemusrahvus võib alles kolme aasta möödumisel § 16 tähendatud teadaandega uuesti esineda.
§ 20. Kaebdused valijate nimekirjade kokkuseadmise asjus esitatakse analoogiliselt kaebtustele hääleõiguslikkude kodanikkude nimekirjade asjus (§ 24).
§ 21. Valimiste väljakuulutajaks, nende käigu järgi valvajaks ja korraldajaks asutatakse iga rahvuse tarvis kelle poolt sooviavaldus § 16 korras tulnud, peakomitee, mis koosneb esimehest, kes vastava vähemusrahvuse hulka peab kuuluma, liikmest-kohtunikust kohtupalati määramisel ja ühest liikmest Vabariigi Valitsuse määramisel. Esimehe kandidaat pannakse Vabariigi Valitsusele kinnitamiseks ette ühel ajal teadaandega § 16 korras.
§ 22. Vähemusrahvuse kultuur-nõukogu peakomitee ettepanekul Vabariigi Valitsuse poolt, kuid see arv ei või olla vähem kui 20 ja mitte rohkem kui 60.
§ 23. Peakomitee eelkavade põhjal kinnitab Vabariigi Valitsus siseministri ettepanekul vähemusrahvuse kultuur-nõukogu valimise määrused, valimisringkonnad ja üksikute valimisringkondade esimeste kultuur-nõukogudeliigete arvu ning asutab valimiste toimetamiseks tarvilikud kohalikud valimiskomiteed.
§ 24. Valimisi toimetatakse igas valimisringkonnas samal alusel, nagu maakonnanõukogudessegi. Kultuur-nõukogu valitakse 3-ks aastaks. Kaebusedvalimiste puhul esitatakse samal alusel, nagu maakonnanõukogude valimistel. Valimiste tagajärjed kuulutatakse peakomitee poolt Riigi Teatajas.
§ 25. Kui valimistest vähem pooled vastava vähemusrahvuse valimisnimekirjades seisvad kodanikud osa võtnud ei kutsuta kultuur-nõukogu kokku, ning vähemusrahvus võib alles kolme aasta möödumisel § 16 tähendatud teadaandega uuesti esineda.
§ 26. Kui valimistest enam kui 50% hääleõiguslikkudest osa võtnud (§ 11), kutsub peakomitee esimees hiljemalt kahe nädala jooksul pärast valimiste tagajärgade väljakuulutamist kultuur-nõukogu kokku, avab selle ja juhatab kuni juhatuse valimiseni, mille järgi peakomitee kohused lõpevad.
§ 27. Kultuur-nõukogu otsustab kõige pealt, kas ta tahab kultuur-omavalitsust teostama hakata käesoleva seaduse ja viimase põhjal Vabariigi Valitsuse poolt antud määruste alusel. Juhtumisel, kui kultuur-nõukogu liigete seadusliku arvu kahe kolmandiku enamusega on otsustatud kultuur-omavalitsusest teostada, kuulutab Vabariigi Valitsus kultuur-nõukogu sellekohase teadaande järgi kahe nädala jooksul vastava vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse tegevuse avatuks.
Kui aga tähendatud otsus vastu võetud vähema enamusega või otsustatud loobuda kultuur-omavalitsuse teostamisest, läheb kultuur-nõukogu laiali ning vähemusrahvus võib alles kolme aasta möödumisel § 16 tähendatud teadaandega uuesti esineda.
§ 28. Esimeste valimiste valimisnimekirjade valmistamisega ja pidamisega seotud kulud kannab vastav omavalitsus, kuna esimese kultuur-nõukoguvalimise organiseerimise ja läbiviimise kulud riigi kanda jäävad. Uute valimiste, samuti ümbervalimiste kulud jäävad vastava vähemusrahvuse kanda.
§ 29. Kõik määrused, mis tarvilikud vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse asutuse ellukutsumiseks, avaldab pärast käesoleva seaduse jõusseastumist.
§ 30. Eeltähendatud alustel vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse asutuste ellukutsumiseks, nende liigete nimekirjade kokkuseadmiseks, kui ka nende kohta käivate seaduste täitmiseks ja neile rajatud vähemusrahvuse kultuur-omavalitsuse asutuste põhijoonte kujundamiseks ning tegevuse järelvalveks annab Vabariigi Valitsus tarvilikud määrused, vajaduse korral iga vähemusrahvuse kohta eraldi.
§ 31. Vabariigi Valitsusel on õigus selle seaduse alustele vastavalt korraldada määrusega Eesti rahvusest kodanikkude kultuur-omavalitsust kohaliku omavalitsuse administratiiv-piirkonnas, kus vähemusrahvus enamuses.
Riigkogu abiesimees M. Martna.
Abisekretär J. Piiskar.
[ Rahvusnimiekirjade pidamise määrus ] [ Vähemusrahvuste kultuur-omavalitsuse korralduse määrus ]


II Õppimisvõimaluste tagamine
III Koolituse korraldamine
IV Koolituse finantseerimine
Vastu võetud 10.11.1993
RT I 1993, 74, 1054
(v.a § 16 märgitud erisused)
16.06.1998 RT I 1998, 61, 988 16.07.1998
terviktekst RT paberkandjal RT I 1998, 71, 1200
13.01.1999 RT I 1999, 10, 150 14.02.0199
16.06.1999 RT I 1999, 60, 617 26.07.1999, osaliselt 01.01.2000 ja 1.01.2001
§ 1. Seadus sätestab täiskasvanute koolituse alused ja õiguslikud tagatised täiskasvanutele nende soovikohaseks õppeks kogu eluea jooksul.
[RT I 1999, 60, 617 - jõust. 26.07.1999]
§ 2. Käesoleva seaduse tähenduses on täiskasvanute koolitusasutused on riigi- ja munitsipaalasutused, koolitusluba omavad erakoolid, era- ja avalik-õiguslikud juriidilised isikud, kui täiskasvanute koolitus on nende seadusest või põhikirjast (põhimäärusest) tulenev tegevus, ning füüsilisest isikust ettevõtjad.
§ 3. (1) Sõltuvalt eesmärgist on koolitus käesoleva seaduse kohaselt:
1) tasemekoolitus;
2) tööalane koolitus;
3) vabahariduslik koolitus.
(2) Tasemekoolitus võimaldab mittestatsionaarses õppes või eksternina omandada põhiharidust ja üldkeskharidust, osakoormusega läbida kutseõpet või kutsekeskharidusõpet ja osakoormusega või eksternina omandada kõrgharidust. Tasemekoolituse läbimist tõendab tunnistus või diplom.
(3) Tööalane koolitus võimaldab kutse-, ameti- ja/või erialaste teadmiste, oskuste ja vilumuste omandamist ja täiendamist, samuti ümberõpet kas töökohas või koolitusasutuses. Tööalase koolituse läbimist tõendab tunnistus või tõend.
(4) Vabahariduslik koolitus võimaldab isiksuse, tema loovuse, annete, initsiatiivi ja sotsiaalse vastutustunde arengut ning elus vajalike teadmiste, oskuste ja võimete lisandumist. Õpe toimub kursuste, õpiringi või muus õppijatele sobivas vormis.
§ 4. (1) Tasemekoolitust võimaldavate haridusasutuste tegevusele laienevad põhikooli- ja gümnaasiumiseadus, kutseõppeasutuse seadus, rakenduskõrgkooli seadus ülikooliseadus ning erakooliseadus.
(2) [Kehtetu - RT I 1999, 60, 617 - jõust. 26.07.1999]
(3) Tööalast ja vabahariduslikku koolitust võivad korraldada kõik käesoleva seaduse §-s 2 nimetatud asutused ja isikud.
(4) Füüsilisest isikust ettevõtjatele ja eraõiguslikele juriidilistele isikutele, kes võimaldavad huvialahariduse omandamist või korraldavad täiskasvanute tööalast või vabahariduslikku koolitust, kohaldatakse erakooliseadust, kui nende poolt korraldatav õpe kestab enam kui 120 tundi või kuus kuud aastas.
(5) Riigi- või munitsipaalkutseõppeasutuste ja riigi rakenduskõrgkoolide poolt korraldatava täiskasvanute tööalase koolituse läbiviimisele kohaldatakse kutseõppeasutuse seadust ning rakenduskõrgkooli seadust.
(6) [Kehtetu - RT I 2004, 41, 276 - jõust. 05.07.2004]
§ 41. [Kehtetu - RT I 1999, 60, 617 - jõust. 26.07.1999]
II. peatükk Õppimisvõimaluste tagamine
§ 5. [Kehtetu]
§ 6. Vabariigi Valitsus:
1) kiidab heaks täiskasvanuhariduse riiklikud prioriteedid;
2) lähtudes prioriteetidest, näeb riigieelarve eelnõus Haridus- ja Teadusministeeriumi valitsemisala kuludes ette vahendid täiskasvanute koolituseks ja täiskasvanuhariduse uuringuteks;
3) moodustab Täiskasvanuhariduse Nõukogu ja kinnitab tema põhimääruse.
§ 61. (1) Täiskasvanuhariduse Nõukogu on Vabariigi Valitsuse nõuandev kogu, kes:
1) nõustab Vabariigi Valitsust täiskasvanuhariduse küsimustes;
2) nõustab Vabariigi Valitsust riigieelarve eelnõu koostamisel täiskasvanuhariduse toetuseks ettenähtud vahendite osas;
3) selgitab välja täiskasvanuhariduse riiklikud prioriteedid;
4) annab esitatud aruannete põhjal hinnangu riigieelarvest täiskasvanuhariduse toetuseks eraldatud vahendite kasutamisele.
(2) Täiskasvanuhariduse Nõukogu esimeheks on ametikoha järgselt haridus- ja teadusminister, kes nimetab Täiskasvanuhariduse Nõukogu liikmete hulgast aseesimehe.
(3) Täiskasvanuhariduse Nõukogu tehnilise teenindamise tagab Haridus- ja Teadusministeerium.
§ 7. Kohalikud omavalitsusorganid:
1) tagavad omavalitsusüksuse territooriumil alaliselt elavatele isikutele võimaluse põhi- ja keskhariduse omandamiseks ja soodustavad tööalast ning vabahariduslik koolitust, tehes vajaduse korral koostööd teiste omavalitsusüksustega;
2) toetavad töötute, tööotsijate ja teiste sotsiaalselt vähekindlustatud isikute ning puudega isikute koolitust.
§ 8. (1) Töötajale ja avalikule teenistujale antakse koolituses osalemiseks õppepuhkust.
(2) Koolitusel osalemiseks antakse töötajale või avalikule teenistujale koolitusasutuse teatise alusel õppepuhkust kuni 30 kalendripäeva kalendriaasta jooksul.
(3) Tasemekoolitusega ja tööalase koolitusega seotud õppepuhkuse ajal makstakse töötajale ja avalikule teenistujale keskmist töötasu 20 kalendripäeva eest.
(4) Tasemekoolituse lõpetamiseks antakse täiendavalt õppepuhkust 15 kalendripäeva, mille eest makstakse töötajale ja avalikule teenistujale töölepingu seaduse § 29 lõike 5 alusel kehtestatud töötasu alammäär.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 kuni 4 sätestatut kohaldatakse töötajatele ja avalikele teenistujatele, kes osalevad ka tasemekoolituse päevases õppevormis ja täiskoormusega õppes.
§ 9. Tööandja võib õppepuhkuse andmist edasi lükata juhul, kui üle 10 protsendi töötajatest või teenistujatest on samaaegselt õppepuhkusel.
III. peatükk Koolituse korraldamine
§ 10. Täiskasvanute koolituse üldist koordineerimist korraldab Haridus- ja Teadusministeerium.
§ 11. Omandivormist olenemata on täiskasvanute koolitusasutus õppetegevuse korraldamisel, koolitusvormide, õppekavade ja -meetodite valikul ning vahendite kasutamisel haridusalaste õigusaktidega sätestatud piires iseseisev.
IV. peatükk Koolituse finantseerimine
§ 12. [Kehtetu]
§ 13. (1)–(2) [Kehtetud]
(3) Tööotsijate ja töötute koolituse kursused tellib ja nende eest tasub Sotsiaalministeerium. Vahendeid selleks võib eraldada ka kohalik omavalitsus oma eelarvest.
(4) Täiskasvanute tööalase koolituse võimaluste tagamiseks võidakse vahendeid ette näha valla- või linnaeelarves.
(5) Riigiasutuste töötajatele ja teenistujatele nähakse tööalaseks koolituseks ette vahendid riigieelarves ning tööalase koolituse kulud hüvitatakse eelarveliste vahendite olemasolu korral.
[RT I 2009, 35, 232 - jõust. 06.07.2009]
(51) Pedagoogidele, kelle palgad kaetakse riigieelarvest, nähakse tööalaseks koolituseks ette vahendid riigieelarves – nimetatud pedagoogide aastasest palgafondist vähemalt kolme protsendi ulatuses.
(52) Kohaliku omavalitsuse asutuste pedagoogidele, kelle palgad kaetakse valla- või linnaeelarvest, nähakse tööalaseks koolituseks ette vahendid riigieelarves – nimetatud pedagoogide aastasest palgafondist vähemalt kolme protsendi ulatuses.
(6) Kohaliku omavalitsuse töötajate ja teenistujate tööalaseks koolituseks nähakse ette kulud omavalitsusüksuse eelarves.
[RT I 1999, 60, 617 - jõust. 26.07.1999; lõigete 5 ja 5² osas 01.01.2000]
§ 14. (1) Vabaharidusliku koolituse eest tasub sellest huvitatud füüsiline või juriidiline isik.
(2) Vabaharidusliku koolituse toetuseks võidakse ette näha vahendid riigi- ja valla- või linnaeelarves, kusjuures riigieelarve vahenditest toetatakse Haridus- ja Teadusministeeriumi kaudu vaid koolitusluba omavate täiskasvanute koolitusasutuste õpetajate ja direktorite (juhatajate) töötasu.
§ 15. Riigieelarvest käesoleva seaduse § 6 punktis 2 ja § 14 lõikes 2 nimetatud vahendite taotlemise tingimused ja finantseerimise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
V. peatükk Rakendamine
§ 16. Käesoleva seaduse § 7 punkt 1 ja § 13 5. lõige jõustuvad 1995. aasta 1. jaanuaril.
§ 161. (1) Enne 2004/05. õppeaastat keskhariduse baasil läbiviidavale kutsekeskhariduse õppekavale vastuvõetud õpilastele laienevad käesolevas seaduses sätestatud tasemekoolituse sätted, kui õpe toimub õhtuses või kaugõppe vormis.
(2) Enne 2003/04. õppeaastat kõrgharidust omandama asunud üliõpilastele, samuti akadeemilist kraadi taotlevatele isikutele laienevad käesolevas seaduses sätestatud tasemekoolituse sätted, kui õpe toimub kaugõppes või eksternina.
(3) Enne 2006. aasta 1. jaanuari kutsekeskharidust põhihariduse või keskhariduse baasil õppima asunud isikutele laienevad käesolevas seaduses sätestatud tasemekoolituse sätted, kui õpe toimub osakoormusega õppes või eksternina.


text:
Annetuste kogumise, arvelevõtmise ning jaotamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Annetuste kogumise, arvelevõtmise ning jaotamise tingimused ja kord
Annetuste kogumise, arvelevõtmise ning jaotamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Annetuste tegemine ja kogumine
§ 3 Annetuste arvelevõtmine ja arvestuse pidamine
§ 4 Annetuste jaotamine
§ 5 Heategevusfond „Elus on hoolimist“
RT IV, 02.02.2018, 8
Vastu võetud 25.01.2018 nr 2
Määrus reguleerib annetuste kogumise, arvelevõtmise, nende üle arvestuse pidamise ja jaotamise tingimusi ning korda Saue vallas.
§ 2. Annetuste tegemine ja kogumine
(1) Annetus on heategeval eesmärgil tehtud esemeline või rahaline kingitus.
(2) Saue Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) võib iga isik annetusi teha:
1) sihtotstarbelisena, mingi kindla eesmärgi täitmiseks või suunatuna kindla isiku või sihtgrupi toetamiseks;
2) mittesihtotstarbelisena valla õigusaktidest tulenevate ülesannete täitmiseks;
3) valla heategevusfondi „Elus on hoolimist“.
(3) Lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud annetuste tegemiseks teeb isik ülekande valla arvelduskontole, märkides ülekande selgitusse punkti 1 puhul annetuse sihtotstarbe ning punkti 2 puhul sõnad „mittesihtotstarbeline annetus“.
(4) Vallavalitsus võib otsustada koguda annetusi ühekordse heategevusprojekti raames mingi kindla heategeva eesmärgi täitmiseks või isiku toetamiseks. Annetuste kogumise otsus vormistatakse korraldusega, milles tuleb kindlaks määrata annetuste kogumise eesmärk, viis, tähtaeg, annetuste arvelevõtmise komisjon ning kogutud annetuste üleandmise tähtaeg, viis ning avalikkuse informeerimine heategevusprojekti tulemustest.
(5) Vallavalitsusel on õigus keelduda annetuse vastuvõtmisest.
§ 3. Annetuste arvelevõtmine ja arvestuse pidamine
(1) Esemelised annetused võetakse vallavalitsuse poolt vastu aktiga, milles märgitakse annetaja nimi, annetatud ese, annetuse sihtotstarve või eesmärk, kogus ja rahaline väärtus.
(2) Rahalise annetuse vastuvõtmisel võib vallavalitsus sõlmida annetuse tegijaga lepingu, milles lepitakse kokku annetuse kasutamise sihtotstarve, viis ja tähtaeg.
(3) Sularahas kogutud annetuste arvelevõtmiseks moodustab vallavalitsus oma korraldusega vähemalt kolmeliikmelise komisjoni, kes võtab sularaha annetuskastidest välja, loeb selle üle, koostab akti ja edastab kogutud sularaha vallavalitsuse rahandusosakonnale, kes paigutab raha valla arvelduskontole.
§ 4. Annetuste jaotamine
(1) Heategevusfondi „Elus on hoolimist“ kogutud annetused jaotatakse paragrahvis 5 sätestatud korras. Muude annetuste jaotamise kinnitab vallavalitsus oma korraldusega, milles märgitakse annetuse saaja, annetuse kirjeldus ning üleandmise tingimused, viis ja tähtaeg.
(2) Esemeline annetus antakse üle aktiga, milles märgitakse annetuse saaja nimi, üleantud annetatud ese ning üleandmise kuupäev.
(3) Rahaline annetus antakse üle ülekandega annetuse saaja arvelduskontole. Vallavalitsus võib otsustada, et annetuse üleandmise kohta sõlmitakse annetuse saajaga vastav leping.
§ 5. Heategevusfond „Elus on hoolimist“
(1) Saue valla heategevusfondi „Elus on hoolimist“ (edaspidi heategevusfond) eesmärgiks on lisavahendite kaasamine ja kolmandatele isikutele võimaluse andmine sihtotstarbeliste annetuste tegemiseks toetamaks lõikes 2 toodud sihtgruppe.
(2) Heategevusfondi tehtud annetustest toetatakse Eesti rahvastikuregistri järgi Saue vallas elavaid:
1) erivajadusega isikud ja neile teenuseid pakkuvaid sihtasutusi ja mittetulundusühinguid;
2) vaesusriskiga peresid, eelkõige paljulapselisi peresid;
3) muid isikuid või neile teenuseid pakkuvaid sihtasutusi ja mittetulundusühinguid volikogu vastava komisjoni ettepanekul.
(3) Heategevusfondi võib iga isik igal ajal teha rahalisi annetusi, kandes vastava summa valla vastavale arvelduskontole, märkides ülekande selgitusse märksõnaks „Elus on hoolimist“.
(4) Vallavalitsus võib korraldada heategevusfondi annetuste kogumise valla või kolmandate isikute poolt korraldatavatel üritustel.
(5) Heategevusfondi annetusena kogunenud raha jaotamise otsustab vallavalitsus oma korraldusega vallavolikogu valdkondliku alatise komisjoni (eelkõige sotsiaal- ja haridusvaldkonna komisjonid) ettepanekul.
(6) Vallavalitsus avaldab valla veebilehel info heategevusfondi kohta, sealhulgas heategevusfondi annetuste tegemise tingimused, kogutud annetuste suuruse ja info iga heategevusfondist tehtud väljamakse kohta.
(1) Tunnistada kehtetuks Saue Vallavolikogu 19. detsembri 2013. a määrus nr 11 „Annetuste kogumise, arvelevõtmise ning jaotamise tingimused ja kord“.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5