text:
Riigikohus võttis Liviko ja jaekettide kartellisüüasja lõpetamise vaagimiseks lisaaega | Uudised | ERR
20.05.2016 7:25
Riigikohus võttis lisaaega, et vaagida riigiprokuröri määruskaebust otsusele, millega lõpetati alkoholitootja Liviko ja tuntud jaekettide kartellileppe süüasi aegumise tõttu.
Algselt oleks riigikohus pidanud selles otsuse langetama 20. maiks, kuid võttis nüüd lisaaega ja teeb selles lahendi hiljemalt 20. juuniks.
Jaanuaris leidis Tallinna ringkonnakohus, et Harju maakohtu mullu kevadel tehtud otsus tuleb tühistada ja kriminaalmenetlus kõigi süüdistatavate osas aegumistähtaja möödumise tõttu lõpetada.
Riigiprokrör Laura Feldmanis ei olnud ringkonnakohtu 20. jaanuari määrusega nõus ning viis selle riigikohtusse.
Riigiprokurör põhjendas vaidlustamist
Feldmanis ütles ERR.ee-le, et ringkonnakohtu määruse järgi rikkus Harju maakohus süüdistatavate kohtu alla andmisel oluliselt kriminaalmenetlusõigust, mis tõi ringkonnakohtu hinnangul kaasa kriminaalmenetluse aegumise.
"Küsimus taandub sisuliselt sellele, kas Harju Maakohtu poolt süüdistatavate kohtu alla andmine oli korrektne või mitte. Prokurörina aktsepteerin tänast kohtulahendit, kuid leian siiski, et kohtu alla andmisel ei rikkunud maakohus olulisel määral kriminaalmenetlusõigust," kinnitas Feldmanis.
Maakohtu otsuse vaidlustasid advokaadid ja riigiprokurör
Maakohtu otsuse vaidlustasid AS Liviko ja Kärt-Ragnar Kitse kaitsja Erki Kergandberg, Rimi Eesti Food AS esindajad Margus Mugu ja Rauno Ligi, Robert Sibula kaitsja Triinu Järviste, Maxima Eesti OÜ esindaja Marko Karjak ja Vaido Padumäe kaitsja Aadu Luberg ning riigiprokurör Laura Feldmanis.
Kaitsjad taotlesid apellatsioonkaebustes maakohtu süüdimõistva otsuse tühistamist ning uut otsust, millega kõik süüdistatavad kogu süüdistuse ulatuses õigeks mõistetakse.
Riigiprokurör Feldmanis tahtis, et ringkonnakohus peaks maakohtu otsuse tühistama osas, millega üks süüdistatavatest õigeks mõisteti ning tegema selles osas uue otsuse ja ta süüdi mõistma.
Harju maakohus mõistis mullu 29. aprillil konkurentsi kahjustava kokkuleppe sõlmimises süüdi AS-i Liviko, AS-i Selver, AS-i Rimi Eesti Food, OÜ Maxima Eesti, Prisma Peremarketi ja nendes firmades ostu-müügi eest vastutanud inimesed.
Kohus leidis, et AS-i Helter-R-i ja selle juhi suhtes võib kriminaalmenetluse lõpetada ning määras neile menetluse lõpetamise tõttu kandmisele rahalise kohustuse.
Kohus mõistis õigeks Liviko töötaja Andres Lubja ja Maxima töötaja Ilja Kulikovi.
Maakohus mõistis suured rahakaristused
Kohus ei pidanud võimalikuks süüdimõistetuid täielikult karistusest tingimisi vabastada ning määras, et reaalselt tuleb süüdistatavatel kanda 10 protsenti mõistetud karistusest.
Tingimisi täitmata jäetav karistus pööratakse reaalselt kandmisele, kui süüdistatav paneb üheaastase katseaja jooksul toime uue kuriteo.
Aktsiaseltsile Liviko mõistis kohus rahalise karistuse 1 276 000 eurot, millest tuleb kohe tasuda 127 600 eurot, ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
AS Prisma Peremarketile mõistis kohus rahalise karistuse 1 156 000 eurot, millest tuleb kohe tasuda 115 600 eurot, ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Rimi Eesti Food AS-ile mõistis kohus rahalise karistuse 3 584 000 eurot, millest tuleb kohe tasuda 358 400 eurot, ülejäänud summa tuleb tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Maxima Eesti OÜ-le mõistis kohus rahalise karistuse 1 907 000 eurot, millest kohe 190 700 eurot, ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Selver AS-ile mõistis kohus rahalise karistuse 2 956 000 eurot, millest tuleb kohe tasuda 295 600 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Liviko töötajale Kärt-Ragnar Kitsele mõistis kohus rahalise karistuse 29 400 eurot, millest tuleb kohe tasuda 2940 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Liviko töötajale Ivar Grossevile mõistis kohus rahalise karistuse 16 485 eurot, millest tuleb kohe tasuda 1648,50 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Liviko töötajale Rando Galinile mõistis kohus rahalise karistuse 10 206 eurot, millest tuleb kohe tasuda 1020 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Liviko töötajale Hallar Rängale mõistis kohus rahalise karistuse 9540 eurot, millest tuleb kohe tasuda 954 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Selveri töötajale Tiiu Valgule mõistis kohus rahalise karistuse 27 135 eurot, millest tuleb kohe tasuda 2713,50 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Rimi töötajale Vaido Padumäele mõistis kohus rahalise karistuse 11 100 eurot, millest tuleb kohe tasuda 1110 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Rimi töötajale Marko Krusbergile mõistis kohus rahalise karistuse 2655 eurot, millest tuleb kohe tasuda 265,50 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Maxima töötajale Robert Sibulale mõistis kohus rahalise karistuse 4380 eurot, millest tuleb kohe tasuda 438 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Prisma töötajale Marge Salustele mõistis kohus rahalise karistuse 8250 eurot, millest tuleb kohe tasuda 825 eurot ja ülejäänud summa tasuda tingimisi üheaastase katseajaga.
Kõik süüdimõistetud peavad tasuma riigi tuludesse ka sundraha 585 eurot.
Riigiprokuratuuri süüdistusega on kohtu ees AS Liviko, AS Selver, AS Rimi Eesti Food, OÜ Maxima Eesti, Prisma Peremarket ja AS Helter-R ning nendes firmades ostu-müügi eest vastutanud 12 inimest, kellest keegi pole süüd omaks võtnud.
Ettevõtetega seotud 11 inimest süüdistab riigiprokuratuur konkurentsi kahjustavas hinnaalases kokkuleppes ning üks inimene sai süüdistuse konkurentsi kahjustava kokkuleppe sõlmimisele kaasaaitamises.
Süüdistuse kohaselt seisnes konkureerivate ettevõtjatega konkurentsi kahjustav koostöö tarbijate suhtes 40-protsendilise alkoholisisaldusega pooleliitriste klaastaaras madalama hinnaklassi viinade jaehindade tõstmisel minimaalselt hinnatasemeni 63,50 krooni.
Kriminaaluurimine käivitati 2012. aastal.
Riigikohus ei võtnud Liviko uues konkurentsikuriteo süüasjas esitatud kaebusi arutusele
Kohus Liviko uues konkurentsikuriteo süüasjas algab suvel
Liviko ja jaeketid pääsesid kartellileppes süüdimõistmisest

matches: Riigikohus riigikohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Riigikohus Kohus


text:
CV: Kalle Merusk
https://www.etis.ee/CV/Kalle_Merusk/est
737 5980
kalle.merusk@ut.ee
juuni 1990 – apr 1994 TÜ õigusteadus-konna avaliku õiguse instituudi dotsent;
apr 1994 – sept 1997 TÜ õigusteaduskonna riigi- ja haldusõiguse õppetooli korralise professori kt;
sept 1997 - TÜ õigusteaduskonna avaliku õiguse instituudi riigi- ja haldusõiguse õppetooli korraline professor;
Tartu Ülikool, Õigusteaduskond, Avaliku õiguse instituut, riigi- ja haldusõiguse professor (1,00)
alates 01.02.2000 kuni 01.09.2009 TÜ õigusteaduskonna dekaan
Tartu Ülikool, õigusteaduskond (1973)
Ajakirja "Kõrgemate õppeasutuste toimetised. Õigusteadus" toimetuskolleegiumi liige, St. Peterburgi Ülikooli Kirjastus
Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi juhatuse liige ajakirja “Juridica” toimetuse kolleegiumi liige;
Rahvusvahelise Õigus- ja Sotsiaalfilosoofia Ühingu Eesti Sektsiooni asepresident;
TÜ valitsuse liige, Sihtasutuse “Eesti Õiguskeskus” nõukogu liige
Kalle Merusk, doktorikraad, 1984, (juh) -, Poliitilised protsessid, Tartu Ülikool.
Einar Vene, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Tühistamis- ja kohustamiskaebuse rahuldamise eeldused halduskohtumenetluses, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Ene Andresen, doktorant, (juh) Kalle Merusk, System of legal remedies under the Estonian state liability law (Õiguskaitsevahendite süsteem Eesti riigivastutusõiguses), Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Janar Jäätma, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Ohutõrjeõigus Eestis de lege lata ja de lege ferenda, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Kaidi Tarros, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Õiguskindlus Eesti avalik-õiguslikus õigusloomes, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Oliver Kask, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Õiguspärase ootuse ja usalduse kaitse põhimõtted Eesti õiguses, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Sirje Kaljumäe, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Diskretsiooniotsustused ja kaalutlusruum teenistusalastes suhetes ning nende kohtuliku kontrolli võimalikkus ja ulatus., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Toomas Pikamäe, doktorant, (juh) Kalle Merusk; Ivo Pilving, Halduslepingu ja tsiviilõigusliku lepingu eristamine, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Urmas Reinsalu, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Riigikogu enesekorraldusõigus, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Kadri Palm, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Paralleelmenetlus maksuõigusnormide rikkumise korral, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Nele Parrest, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Avaliku võimu sisene haldusõiguslik järelevalve, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Ülle Vanaisak, doktorant, (juh) Kalle Merusk, Alaealisest menetlusalune isik väärteomenetluses, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Ivo Pilving, doktorikraad, 2006, (juh) Kalle Merusk, Haldusakti siduvus. Uurimus kehtiva haldusakti õiguslikust tähendusest rõhuasetusega avalik-õiguslikel lubadel, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Ain Alvin, magistrikraad (teaduskraad), 2010, (juh) Kalle Merusk, Advokaadi kutse-eetika õigusteoreetilised alused, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Aliis Liin, magistrikraad (teaduskraad), 2010, (juh) Kalle Merusk, Akadeemiline vabadus ja ülikooli autonoomia, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Kadri Kilvet, magistrikraad (teaduskraad), 2010, (juh) Kalle Merusk, Avalik-õigusliku ringhäälingu õiguslik regulatsioon, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Reet Oorn, magistrikraad (teaduskraad), 2007, (juh) Kalle Merusk, Infoühiskond ja selle aspektid riigihalduses ja andmekaitses., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Ruth Annus, magistrikraad (teaduskraad), 2007, (juh) Kalle Merusk, Uurimispõhimõte haldusmenetluses: haldusorgani tõendamiskoormuse ulatuse analüüs välismaalastega seotud erimenetluses., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Õrne Suur, magistrikraad (teaduskraad), 2007, (juh) Kalle Merusk, Järelevalve kohaliku omavalitsuse tegevuse üle. Kohaliku omavalitsuse eksternse järelevalve aspektid Eesti Vabariigis., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Gea Gustavson, magistrikraad, 2007, (juh) Kalle Merusk, Suveräänsuse põhimõtte sisustamine Eestis Euroopa Liidu tingimustes, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Berit Aaviksoo, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Kohtuliku aktivismi kontseptsioon. Kohtulik aktivism Eesti Vabariigi Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve praktikas 1993-2004., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Einar Vene, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Vaidemenetluse funktsioonid ja nende tähtsus menetluse läbiviimisel., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Martin Triipan, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Proportsionaalsuse põhimõte põhiõiguste kaitsel, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Nele Parrest, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Menetlus- ja vormivigade õiguslikud tagajärjed haldusmenetluses., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Tiina Pappel, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Kaebeõigus Eesti Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide haldusprotsessis., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond, Tartu Ülikooli Õigusinstituut.
Triin Raudsepp, magistrikraad, 2005, (juh) Kalle Merusk, Kohtusse pöördumise õigus Eesti Vabariigi Põhiseaduse § 15 lõike 1 alusel., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Anno Aedmaa, magistrikraad, 2004, (juh) Kalle Merusk, Efektiivne kommunikatsioon menetlusosaliste õiguste tagajana haldusmenetluses., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Karina Lõhmus, magistrikraad, 2004, (juh) Kalle Merusk, Eraelu ja selle elementide õiguslik kaitse, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Kaili Ahi, magistrikraad, 2001, (juh) Kalle Merusk, Parlamentarism Euroopa Ühenduse õiguses. Kas suurem roll rahvusparlamentidele?, Brügge/Natolini Euroopa Kolledž.
Lauri Madise, magistrikraad, 2001, (juh) Kalle Merusk, Rahvusvaheliste lepingute käsitlus Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseaduses., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Kristjan Kenapea, magistrikraad, 2000, (juh) Kalle Merusk, Õigustloova akti mõiste ja tunnuste küsimus kehtivas õiguskorras, Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Aaro Mõttus, magistrikraad, 1996, (juh) Kalle Merusk, Seaduse sõnastamine ja terminoloogia., Tartu Ülikool, Õigusteaduskond.
Merusk, K. (2011). Haldusakt kehtivas õiguskorras: teooria ja praktika. Juridica, 27−34.
Merusk, K.; Olle, V. (2009). On Assignment of Local Government Tasks to the Private Sector in Estonia. Juridica International: Law Review of University of Tartu, XVI, 33−43.
Merusk, K.; Põld, J. (2008). Vabariigi Valitsus. Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. Teine täiendatud väljaanne (499−525).. Tallinn: Kirjastus Juura.
Merusk, K. (2007). Interessenabwägung im Planungsverfahren als normatives Kommunikationsproblem: Rechtsschutz und Ermessensfehler. Rechtstheorie, 38, 329−345.
Merusk, K. (2006). Discretion of Interests in Planning Procedure: Legal Protection and Abuse of Discretion. Juridica International: Law Review of University of Tartu, XI, 158−165.
Merusk, K. (2006). The Republic of Estonia. In: Kortmann, C.; Fleuren, J.; Voermans, W. (Ed.). Constitutional Law of 10 EU Member States (156−226).. The Hague, London, Boston: Kluwer Law International.
Merusk, K. ; Susi, M. (2006). Ten Years after Ratification - The European Convention on Human Rights and Its Impact on Estonia. German Yearbook of International Law, 48, 327−366.
Merusk, K. (2004). Administrative Law Reform in Estonia: Legal Policy Choises and Their Implementation. Juridica International: Law Review of University of Tartu, IX, 52−62.
Merusk, K. (2004). Sissejuhatus. - Jüri Uluots. Seaduse sünd ehk Eesti õiguse lugu. Jüri Uluots. Seaduse sünd (7−13).. Tartu: Ilmamaa. (Eesti mõttelugu).
Merusk, K. (2001). Menetlusosaliste õigused haldusmenetluse seaduses. Juridica, VIII, 519−528.
Merusk, K. (1999). Halduslepingu vaidlustamine halduskohtus: probleemid ja võimalikud lahendused. Juridica, 9, 475−461.
Merusk, K. (1998). Estonian Constitutional System of Government. Juridica International, 3, 2−9.
Merusk, K. (1998). Halduskohtumenetluse seadustiku eelnõu olulisematest muudatustest menetluses. Juridica, 10, 523−527.
Merusk, K. (1998). Riigihalduse õiguslik regulatsioon. Juridica, 4, 170−172.
https://www.etis.ee/CV/Kalle_Merusk/eng
Institute of Public Law of the Faculty of Law (University of Tartu), June 1990- April 1994, Docent;
Chair of the Constitutional and Administrative Law of the Faculty of Law (University of Tartu), April, 1994-Sept 1997, Substitute for the professor in ordinary of the Constitutional and Administrative Law;Institute of Public Law of the Faculty of Law (University of Tartu);
Professor in Ordinary; Faculty of Law (University of Tartu), Sept 1997;
University of Tartu, Faculty of Law, Institute of Public Law, Professor of Constitutional and Administrative Law (1,00)
Febr 2000 – sept 2009 Dean of Faculty of Law (University of Tartu)
University of Tartu, Faculty of Law (1973)
Member of the editorial board of the science magazine "Proceedings of the higher education institutions. Law". The Publishing House of the St Petersburg State University
Member of the Council of the Faculty of Law;
Vice President of the Estonian Legal Philosophy Association;
Kalle Merusk, Doctor's Degree, 1984, (sup) -, Poliitilised protsessid, University of Tartu.
Einar Vene, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Tühistamis- ja kohustamiskaebuse rahuldamise eeldused halduskohtumenetluses (Condition of satisfaction of an action for annulment of an administrative act and of an action requiring the issue of the administrative act or the taking of the measure in administrative court proceeding), University of Tartu, Faculty of Law.
Ene Andresen, Phd student, (sup) Kalle Merusk, System of legal remedies under the Estonian state liability law, University of Tartu, Faculty of Law.
Janar Jäätma, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Ohutõrjeõigus Eestis de lege lata ja de lege ferenda, University of Tartu, Faculty of Law.
Kaidi Tarros, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Õiguskindlus Eesti avalik-õiguslikus õigusloomes (Legal certainity in Estonian public-law legislation), University of Tartu, Faculty of Law.
Oliver Kask, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Õiguspärase ootuse ja usalduse kaitse põhimõtted Eesti õiguses (Principles of legitimate expectations and trust in Estonia), University of Tartu, Faculty of Law.
Sirje Kaljumäe, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Diskretsiooniotsustused ja kaalutlusruum teenistusalastes suhetes ning nende kohtuliku kontrolli võimalikkus ja ulatus. (Discretionary decisions and scope of discretion in civil service relationships and judicial control thereof), University of Tartu, Faculty of Law.
Toomas Pikamäe, Phd student, (sup) Kalle Merusk; Ivo Pilving, Halduslepingu ja tsiviilõigusliku lepingu eristamine (Making difference between a contract under public law and a contract under civil law), University of Tartu, Faculty of Law.
Urmas Reinsalu, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Riigikogu enesekorraldusõigus (Self-organizing competence of Riigikogu), University of Tartu, Faculty of Law.
Kadri Palm, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Paralleelmenetlus maksuõigusnormide rikkumise korral (Parallel procedure in the case of tax violation), University of Tartu, Faculty of Law.
Nele Parrest, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Avaliku võimu sisene haldusõiguslik järelevalve (Internal administrative supervision in public authorities), University of Tartu, Faculty of Law.
Ülle Vanaisak, Phd student, (sup) Kalle Merusk, Alaealisest menetlusalune isik väärteomenetluses (Minor who is the subject to proceedings in misdemeanour procedure), University of Tartu, Faculty of Law.
Ivo Pilving, Doctor's Degree, 2006, (sup) Kalle Merusk, Haldusakti siduvus. Uurimus kehtiva haldusakti õiguslikust tähendusest rõhuasetusega avalik-õiguslikel lubadel (The Definitive Nature of Administrative Acts: A Research on the Legal Impact of Administrative Acts, Particularly in Concideration of Public Law Licenses), University of Tartu, Faculty of Law.
Ain Alvin, Master's Degree, 2010, (sup) Kalle Merusk, Advokaadi kutse-eetika õigusteoreetilised alused, University of Tartu, Faculty of Law.
Aliis Liin, Master's Degree, 2010, (sup) Kalle Merusk, Akadeemiline vabadus ja ülikooli autonoomia, University of Tartu, Faculty of Law.
Kadri Kilvet, Master's Degree, 2010, (sup) Kalle Merusk, Avalik-õigusliku ringhäälingu õiguslik regulatsioon, University of Tartu, Faculty of Law.
Reet Oorn, Master's Degree, 2007, (sup) Kalle Merusk, Infoühiskond ja selle aspektid riigihalduses ja andmekaitses. (Society and Its Implications for Public Administration and Data Protection.), University of Tartu, Faculty of Law.
Ruth Annus, Master's Degree, 2007, (sup) Kalle Merusk, Uurimispõhimõte haldusmenetluses: haldusorgani tõendamiskoormuse ulatuse analüüs välismaalastega seotud erimenetluses. (The principle of investigation in administrative procedure: the extent of the burden of an administrative authority to provide evidence in the special procedures concerning aliens.), University of Tartu, Faculty of Law.
Õrne Suur, Master's Degree, 2007, (sup) Kalle Merusk, Järelevalve kohaliku omavalitsuse tegevuse üle. Kohaliku omavalitsuse eksternse järelevalve aspektid Eesti Vabariigis. (Aufsicht über die Tätigkeit der kommunalen Selbstverwaltung. Externe Aufsicht über die kommunale Selbstverwaltung in der Republik Estland.), University of Tartu, Faculty of Law.
Gea Gustavson, Master's Diploma, 2007, (sup) Kalle Merusk, Suveräänsuse põhimõtte sisustamine Eestis Euroopa Liidu tingimustes (Furnishing the Principle of Sovereignty in Estonia in terms of the European Union), University of Tartu, Faculty of Law.
Berit Aaviksoo, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Kohtuliku aktivismi kontseptsioon. Kohtulik aktivism Eesti Vabariigi Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve praktikas 1993-2004. (Concept of judicial activism. Judicial activism in the constitutional review cases of the Estonian Supreme Court, 1993 - 2004.), University of Tartu, Faculty of Law.
Einar Vene, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Vaidemenetluse funktsioonid ja nende tähtsus menetluse läbiviimisel. (The functions of objection procedure and their importance in carrying out the procedure.), University of Tartu, Faculty of Law.
Martin Triipan, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Proportsionaalsuse põhimõte põhiõiguste kaitsel, University of Tartu, Faculty of Law.
Nele Parrest, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Menetlus- ja vormivigade õiguslikud tagajärjed haldusmenetluses. (Consequences of procedural errors and defects of form in administrative procedure.), University of Tartu, Faculty of Law.
Tiina Pappel, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Kaebeõigus Eesti Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide haldusprotsessis. (Right to appeal in Estonian and the U.S.A administrative procedure.), University of Tartu, Faculty of Law, Institute of Law, University of Tartu.
Triin Raudsepp, Master's Diploma, 2005, (sup) Kalle Merusk, Kohtusse pöördumise õigus Eesti Vabariigi Põhiseaduse § 15 lõike 1 alusel. (Access to court under the Article 15 Section 1 of the Estonian Constitution.), University of Tartu, Faculty of Law.
Anno Aedmaa, Master's Diploma, 2004, (sup) Kalle Merusk, Efektiivne kommunikatsioon menetlusosaliste õiguste tagajana haldusmenetluses. (Effective Communication as Guarantee of Procedural Rights in Administrative Procedure.), University of Tartu, Faculty of Law.
Karina Lõhmus, Master's Diploma, 2004, (sup) Kalle Merusk, Eraelu ja selle elementide õiguslik kaitse (Legal protection of private life and its elements), University of Tartu, Faculty of Law.
Kaili Ahi, Master's Diploma, 2001, (sup) Kalle Merusk, Parlamentarism Euroopa Ühenduse õiguses. Kas suurem roll rahvusparlamentidele? (Parlamentarism in the European Community Law. Larger role for national parliaments?), Brügge/Natolini Euroopa Kolledž.
Lauri Madise, Master's Diploma, 2001, (sup) Kalle Merusk, Rahvusvaheliste lepingute käsitlus Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseaduses. (Status of international treaties according to the Estonian Constitution of 1992.), University of Tartu, Faculty of Law.
Ülle Madise, Master's Diploma, 2001, (sup) Kalle Merusk, Kohaliku omavalitsuse garantii Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseaduses. (Guarantee for local government in the Estonian Constition of 1992.), University of Tartu, Faculty of Law.
Kristjan Kenapea, Master's Diploma, 2000, (sup) Kalle Merusk, Õigustloova akti mõiste ja tunnuste küsimus kehtivas õiguskorras, University of Tartu, Faculty of Law.
Aaro Mõttus, Master's Diploma, 1996, (sup) Kalle Merusk, Seaduse sõnastamine ja terminoloogia., University of Tartu, Faculty of Law.

matches:
de lege lata
de lege ferenda
§ 15
de lege lata
de lege ferenda
§ 15


text:
Riigilõivuseaduse § 56 lõigete 1 ja 19 ning lisa 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll – Riigi Teataja
Riigilõivuseaduse § 56 lõigete 1 ja 19 ning lisa 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll
RT I, 21.02.2014, 14
Vastu võetud 18.02.2014
3-2-1-168-13
Eesistuja Priit Pikamäe, liikmed Tõnu Anton, Jüri Ilvest, Peeter Jerofejev, Henn Jõks, Eerik Kergandberg, Hannes Kiris, Lea Kivi, Indrek Koolmeister, Ants Kull, Villu Kõve, Lea Laarmaa, Jaak Luik, Ivo Pilving, Jüri Põld, Harri Salmann ja Tambet Tampuu
Riigilõivuseaduse § 56 lõigete 1 ja 19 ning lisa 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni tuli hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 145 000 krooni
Clearstream Banking S.A. avaldus tagastada enamtasutud riigilõiv
1. Tunnistada, et riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 lõiked 1 ja 19 ning lisa 1 olid 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis põhiseadusega vastuolus osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni tuli hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 145 000 krooni.
2. Rahuldada Clearstream Banking S.A. riigilõivu tagastamise avaldus. Tagastada Clearstream Banking S.A.-le (konto nr DE 4450 0700 1009 3822 5000, Deutsche Bank Frankfurt (DEUTDEFFXXX)) hagiavalduselt enamtasutud riigilõiv 4058 (neli tuhat viiskümmend kaheksa) eurot 39 senti ja apellatsioonkaebuselt enamtasutud riigilõiv 4058 (neli tuhat viiskümmend kaheksa) eurot 39 senti.
1. Clearstream Banking S.A. (hageja) esitas 27. novembril 2009 Harju Maakohtule AS-i REC Varad (kostja) vastu hagi, milles palus kostjalt enda kasuks välja mõista 3 431 376 krooni 40 senti (219 304 eurot 92 senti) ja seadusjärgse viivise. Hageja tasus hagiavalduse esitamisel riigilõivu 145 000 krooni (9267 eurot 18 senti). Harju Maakohus jättis 1. novembri 2010. a otsusega tsiviilasjas nr 2-09-63084 hagi rahuldamata.
2. Hageja esitas 1. detsembril 2010 Harju Maakohtu otsuse peale apellatsioonkaebuse Tallinna Ringkonnakohtule, tasudes apellatsioonkaebuse esitamisel riigilõivu 145 000 krooni.
3. Tallinna Ringkonnakohus tühistas 18. mai 2011. a otsusega Harju Maakohtu otsuse ja saatis asja samale maakohtule eelmenetluse staadiumisse uueks läbivaatamiseks. Harju Maakohus rahuldas 31. mai 2012. a otsusega hagi ja mõistis kostjalt hageja kasuks välja 219 304 eurot 92 senti.
4. Kostja esitas 2. juulil 2012 Harju Maakohtu 31. mai 2012. a otsuse peale apellatsioonkaebuse Tallinna Ringkonnakohtule. Tallinna Ringkonnakohus rahuldas 28. detsembri 2012. a otsusega kostja apellatsioonkaebuse, tühistas Harju Maakohtu 31. mai 2012. a otsuse ning tegi asjas uue otsuse, millega jättis hagi rahuldamata.
5. Hageja esitas 25. jaanuaril 2013 Tallinna Ringkonnakohtu 28. detsembri 2012. a otsuse peale kassatsioonkaebuse Riigikohtule.
6. Kassatsioonkaebusega samal ajal esitas hageja Riigikohtule taotluse tagastada enamtasutud riigilõiv tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 150 lg 1 p 1 kohaselt. Hageja leidis, et hagi esitamise ajal, 27. novembril 2009 ja apellatsioonkaebuse esitamise ajal, 1. detsembril 2010 kehtinud riigilõivuseadus tuleb jätta kohaldamata osas, mille kohaselt tsiviilasjas hinnaga kuni 3 500 000 krooni tuli hagiavalduse ning apellatsioonkaebuse esitamisel tasuda riigilõivu 145 000 krooni (9267 eurot 18 senti). Hageja palus lugeda riigilõivu põhiseaduslikuks määraks kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud riigilõivuseaduse lisa 1 järgi 81 500 krooni (5224 eurot 36 senti). Enamtasutud riigilõiv on seega 4058 eurot 39 senti hagiavalduselt ja 4058 eurot 39 senti apellatsioonkaebuselt, kokku 8116 eurot 78 senti.
7. Riigikohus jättis 13. juuni 2013. a otsusega tsiviilasjas nr 3-2-1-66-13 hageja kassatsioonkaebuse rahuldamata. Riigikohus leidis, et hageja taotlus tagastada enamtasutud riigilõiv on olemuselt iseseisev kohtuasi ja tuleb võtta eraldi kohtuasjana Riigikohtu menetlusse (otsuse punkt 18).
8. Vaadates läbi hageja taotlust tagastada enamtasutud riigilõiv, andis Riigikohtu tsiviilkolleegium TsMS § 19 lg 4 p 3 ja § 690 lg 1 esimese lause ning põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse (PSJKS) § 3 lg 3 teise lause alusel 6. detsembri 2013. a määrusega tsiviilasja lahendamiseks Riigikohtu üldkogule.
RIIGIKOHTU TSIVIILKOLLEEGIUMI OTSUS
9. Tsiviilkolleegiumil tekkis asja läbi vaadates kahtlus, et 27. novembril 2009 ja 1. detsembril 2010 kehtinud riigilõivuseaduse (RLS) § 56 lg-d 1 ja 19 koostoimes lisaga 1 võisid olla osas, milles sätestasid kohustuse tasuda tsiviilasjas hinnaga kuni 3 500 000 krooni hagiavalduselt ning apellatsioonkaebuselt riigilõivu 145 000 krooni, vastuolus põhiseaduse (PS) §-ga 15 ja § 24 lg-ga 5.
10. Kolleegium viitas, et Riigikohus on tunnistanud põhiseaduse vastaseks riigilõivuseaduse hilisema redaktsiooni, mis sätestas apellatsioonkaebuselt sama suure riigilõivu tasumise kohustuse eurodes, kui hageja tasus kroonides (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. mai 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-7-12). Samuti on Riigikohus tunnistanud, et põhiseaduse vastased olid hagi esitamise ajal kehtinud riigilõivuseaduse lisas 1 hageja makstud lõivust vahetult suurem riigilõiv 160 000 krooni (põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 29. oktoobri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-40-13) ja väiksem riigilõiv 130 000 krooni (põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 28. oktoobri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-37-13).
12. Hageja Clearstream Banking S.A. palus 11. veebruaril 2014 Riigikohtule TsMS § 685 alusel esitatud avalduses kohtul kaaluda, kas põhiseadusega vastuolus oleva riigilõivumäära asemel oleks võimalik kohaldada käesoleval ajal kehtivat riigilõivuseadust, mille kohaselt tuleks 219 304 euro 92 sendi suuruse nõude puhul nii hagiavalduse kui apellatsioonkaebuse esitamisel tasuda riigilõivu 1900 eurot. Hageja pidas sellist riigilõivumäära proportsionaalseks nii menetlusökonoomika kui ka õigusemõistmise kulutuste kandmisest osavõtu eesmärkide valguses. Hageja märkis, et praegu kehtiv riigilõivumäär on 2009. aastal hagiavalduse ja 2010. aastal apellatsioonkaebuse esitamisel tasutud riigilõivust ligi viis korda madalam, samuti on 2,7 korda madalam enne 1. jaanuari 2009. a kehtinud riigilõivumäärast.
13. Õiguskantsler on seisukohal, et vaidlusalused sätted on vastuolus PS § 15 lg-ga 1, § 24 lg-ga 5 ning §-ga 11.
14. Õiguskantsler märkis, et vaidlusaluse sätte põhiseadusevastaseks tunnistamise korral tasumisele kuuluva riigilõivu määramisel tuleb veenduda määratava lõivu põhiseaduspärasuses (proportsionaalsuses). Riigikohus on tunnistanud põhiseadusevastaseks riigilõivuseaduse norme, mille alusel tuli tasuda riigilõivu samas suurusjärgus või isegi vähem, kui hageja taotletud 2008. aastal kehtinud määr 81 500 krooni (5224 eurot 36 senti) (nt 3195 eurot 58 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 11. aprilli 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-31-12), 4154 eurot 25 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 19. veebruari 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-28-12) 4473 eurot 81 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 10. aprilli 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-30-12), 4793 eurot 37 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 10. aprilli 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-27-12) ja 5432 eurot 37 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 30. oktoobri 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-14-12)).
15. Justiitsminister leiab, et vaidlusalused sätted olid põhiseadusega kooskõlas. Riigilõivud on kehtestatud menetlusökonoomia tagamiseks, mis on põhiseaduslik õigusväärtus. Lõivu määra sõltuvusse seadmine hagihinnast aitab tagada, et hagis nõutav summa rajaneb kahju läbimõeldud arvestusel. Samuti sooviti lõivu määrad muuta tsiviilasjade lahendamisel võimalikult kulupõhiseks. Kuna on olemas õiguslik mehhanism maksejõuetu isiku riigilõivu tasumisest vabastamiseks, oli vaidlusalune riigilõivu määr ministri hinnangul proportsionaalne vahend eesmärgi saavutamiseks.
16. Riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 „Hagiavalduse, avalduse ja kaebuse läbivaatamine" lõiked 1 ja 19:
17. Lisa 1 riigilõivuseaduse juurde „Riigilõivu täismäärad avalduse esitamise eest tsiviilkohtumenetluses (kroonides)" (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) väljavõte:
18. Üldkogu vaatab praeguses kohtuasjas läbi hageja TsMS § 150 lg 1 p 1 alusel esitatud avaldust tagastada ettenähtust rohkem tasutud riigilõiv.
19. TsMS § 150 lg 4 esimesest lausest tulenevalt tagastab riigilõivu kohus, kelle menetluses asi viimati oli. TsMS § 150 lg 6 kohaselt lõpeb riigilõivu tagastamise nõue kahe aasta möödumisel selle aasta lõpust, millal riigilõiv tasuti, kuid mitte enne menetluse jõustunud lahendiga lõppemist.
20. Hageja esitas enamtasutud riigilõivu tagastamise ja riigilõivuseaduse põhiseaduse vastaseks tunnistamise avalduse koos kassatsioonkaebusega Riigikohtule 25. jaanuaril 2013. 13. juuni 2013. a otsusega jättis Riigikohtu tsiviilkolleegium hageja kassatsioonkaebuse rahuldamata (tsiviilasi nr 3-2-1-66-13), kuid võttis hageja enamtasutud riigilõivu tagastamise avalduse 4. novembri 2013. a määrusega (nr 3-7-1-2-853) menetlusse iseseisva kohtuasjana. Seega esitas hageja enamtasutud riigilõivu tagastamise avalduse enne menetluse jõustunud lahendiga lõppemist. Üldkogu leiab, et hageja avalduse lahendamisel on RLS § 56 lg-d 1 ja 19 koos lisaga 1 alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis asjassepuutuvad sätted osas, mis nägid ette, et hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt hagihinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni tuleb tasuda riigilõivu 145 000 krooni.
21. Põhiõiguse riive on selle kaitseala iga ebasoodus mõjutamine (vt alates Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 6. märtsi 2002. a otsusest asjas nr 3-4-1-1-02, p 12).
22. Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad hageja PS § 15 lg 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole (vt Riigikohtu üldkogu 6. märtsi 2012. a otsus asjas nr 3-2-1-67-11, p 22.1). Apellatsioonkaebuselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 24 lg-s 5 tagatud edasikaebepõhiõigust (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. mai 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-7-12, p 40).
23. Riigikohus on leidnud, et kõrgest riigilõivumäärast tulenev põhiõiguste riive ei ole olnud menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne (vt nt Riigikohtu üldkogu 6. märtsi 2012. a otsus asjas nr 3-2-1-67-11, p-d 27–28).
24. Eelnimetatud põhjustel on Riigikohus tunnistanud põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks riigilõivuseaduse alates 1. jaanuarist 2011 kehtestatud redaktsiooni osas, mis nägi ette sama suure riigilõivu tasumise kohustuse eurodes (9267 eurot 18 senti), kui hageja tasus kroonides (145 000 krooni) – nii hagiavalduse (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 10. veebruari 2014. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-65-13) kui ka apellatsioonkaebuse (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. mai 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-7-12) esitamisel. Samuti on Riigikohus tunnistanud põhiseaduse vastaseks riigilõivuseaduse 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis lisa 1 tabelis vaidlusalusele riigilõivumäärale vahetult eelnenud (130 000 krooni) ja järgnenud (160 000 krooni) riigilõivud (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 28. oktoobri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-37-13 ja 29. oktoobri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-40-13).
25. Eelviidatud otsuste õiguslikele põhjendustele tuginedes leiab üldkogu ka praeguses asjas, et tsiviilasjas hinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt tasuda tulnud riigilõiv 145 000 krooni ei olnud menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne abinõu.
26. Lähtudes eeltoodust ja juhindudes PSJKS § 15 lg 1 p-st 5, tunnistab Riigikohus, et RLS (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 lg-d 1 ja 19 ning lisa 1 olid 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis vastuolus PS § 15 lg-ga 1, § 24 lg-ga 5 ja §-ga 11 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni tuli hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 145 000 krooni.
27. Kuna üldkogu tunnistab RLS § 56 lg-d 1 ja 19 ning lisa 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 3 000 000 krooni kuni 3 500 000 krooni tuli hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 145 000 krooni, põhiseaduse vastaseks ja jätab need normid kohaldamata, tuleb üldkogul määrata kindlaks riigilõiv, mille hageja oleks pidanud hagiavalduse ja apellatsioonkaebuse esitamisel tasuma.
28. Riigikohtu üldkogu on leidnud, et riigilõivuseaduse sätete põhiseaduse vastaseks tunnistamise tagajärjel tekkinud lünga saab täita kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud riigilõivuseaduse lisa 1 tabelis ettenähtud riigilõivumääradega (vt Riigikohtu üldkogu 21. novembri 2011. a otsus haldusasjas nr 3-3-1-22-11, p 34; 6. märtsi 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-67-11, p 29; 11. juuni 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-27-13, p-d 30 ja 38). Üldkogu on jätkuvalt seisukohal, et riigilõivuseaduse sätete põhiseaduse vastaseks tunnistamise tagajärjel tekkinud lünk tuleb täita kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud riigilõivuseaduses ettenähtud riigilõivumääradega. Sellest lähtudes määrab üldkogu riigilõivuks, mille hageja oleks pidanud hagiavalduse ja apellatsioonkaebuse esitamisel hagihinnalt 3 431 376 krooni 40 senti tasuma, 81 500 krooni (5224 eurot 36 senti).
29. Hageja tasus hagiavalduse esitamisel hagihinnalt 3 431 376 krooni 40 senti riigilõivu 145 000 krooni ehk 9267 eurot 18 senti. Üldkogu hinnangul oleks hageja pidanud hagiavalduse esitamisel tasuma riigilõivu 81 500 krooni ehk 5224 eurot 36 senti. Seega on hageja hagiavalduse esitamisel tasunud ettenähtust rohkem 4058 eurot 39 senti (9267 eurot 18 senti − 5224 eurot 36 senti).
30. Hageja tasus ka apellatsioonkaebuse esitamisel hagihinnalt 3 431 376 krooni 40 senti riigilõivu 145 000 krooni ehk 9267 eurot 18 senti, kuigi üldkogu hinnangul oleks pidanud tasuma 81 500 krooni ehk 5224 eurot 36 senti. Seega on hageja apellatsioonkaebuse esitamisel tasunud ettenähtust rohkem 4058 eurot 39 senti (9267 eurot 18 senti − 5224 eurot 36 senti).
31. Eeltoodust lähtudes tuleb hagejale tagastada hagiavalduselt ja apellatsioonkaebuselt enamtasutud riigilõiv 8116 eurot 78 senti (4058 eurot 39 senti + 4058 eurot 39 senti).
Priit Pikamäe, Tõnu Anton, Jüri Ilvest, Peeter Jerofejev, Henn Jõks, Eerik Kergandberg, Hannes Kiris, Lea Kivi, Indrek Koolmeister, Ants Kull, Villu Kõve, Lea Laarmaa, Jaak Luik, Ivo Pilving, Jüri Põld, Harri Salmann, Tambet Tampuu
Riigikohtunik Tõnu Antoni eriarvamus Riigikohtu üldkogu 18. veebruari 2014. a otsuse kohta kohtuasjas nr 3-2-1-168-13, millega on ühinenud ka riigikohtunikud Hannes Kiris, Indrek Koolmeister ja Ivo Pilving
Nõustun üldkogu enamuse seisukohaga, et 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud RLS § 56 lõiked 1 ja 19 ning lisa 1 olid asjassepuutuvas osas põhiseadusega vastuolus (vt otsuse resolutsiooni p 1) ja et riigilõivu tagastamise avaldus tuli rahuldada (vt otsuse resolutsiooni p 2).
Nõustuda ei saa aga üldkogu enamuse otsustusega, et põhiseaduse vastaseks tunnistatud lõivuregulatsiooni tõttu tekkinud lünk tuleb täita kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud regulatsiooniga, mistõttu tasumisele kuuluv lõiv on 5224 eurot ja 36 senti (vt otsuse p 28). Seega tulnuks hagiavalduse ja apellatsioonkaebuse esitamisel tasuda lõivu kokku 10 448 eurot ja 72 senti. Sellest lõivumäärast lähtudes otsustati ka tagastamisele kuuluva lõivu summa.
Õiguskantsler märkis menetlusosalisena, et tasumisele kuuluva riigilõivu määramisel tuleb üldkogul veenduda määratava lõivu põhiseaduspärasuses (proportsionaalsuses). Seda üldkogu teinud ei ole. Üldkogu pole kontrollinud, kas kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud lõivuregulatsioon on asjassepuutuvas osas põhiseaduspärane.
Leian, et menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmisest osavõtu eesmärgi (vt Riigikohtu üldkogu otsus asjas nr 3-2-1-62-10, p-d 44 ja 45) saavutamiseks piisab oluliselt väiksemast riigilõivust, mis ei ületaks riigil tekkivat, asja maakohtus ja ringkonnakohtus läbivaatamisega kaasnevat kulu. Miski ei õigusta nõuet, et isik peab oma õiguste kaitseks kohtusse pöördumisel lisaks enda asja lahendamisega kaasnevate arvestuslike kulude hüvitamisele panustama riigi muude kulude kandmisesse. Kui menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmisest osavõtu eesmärk on täielikult saavutatav vähem koormava abinõuga, ei ole koormavamat abinõu võimalik õigustada väitega, et see on efektiivsem.
Põhiseaduspäraseks pean kehtivat lõivuregulatsiooni. RLS alates 1. juulist 2012 kehtiva redaktsiooni § 57 lõigete 1 ja 15 ning lisa 1 alusel tuleks hagejal tasuda hagihinnalt 219 304 eurot 92 senti (3 431 376 krooni 40 senti) hagiavalduse esitamisel 1900 eurot ja apellatsioonkaebuse esitamisel 1900 eurot, seega ligikaudu 2,7 korda vähem, kui üldkogu enamus otsustas.
Tõnu Anton, Hannes Kiris, Indrek Koolmeister, Ivo Pilving

matches:
§ 56
§ 56
§ 56
§ 56
§ 150
Riigikohus
Riigikohus
§ 19
§ 690
§ 3
§ 56
§ 24
Riigikohus
Riigikohus
§ 685
§ 15
§ 24
Riigikohus
§ 56
§ 150
§ 150
§ 150
§ 56
§ 15
§ 24
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 15
§ 56
§ 15
§ 24
§ 56
§ 56
§ 57


Kaitseväekohustuslaste registri põhimäärus – Riigi Teataja
Kaitseväekohustuslaste registri põhimäärus - sisukord
§ 1 Kaitseväekohustuslaste registri asutamine
§ 7 Registri pidamine ja ülesehitus
§ 8 Digitaalsesse registrisse kantavad andmed
§ 9 Andmetöötlusandmed
§ 10 Digitaalsesse arhiivi kantavad andmed
3 Andmete esitamine ja registritoimingud
§ 14 Andmete muutmine
§ 17 Registritoimingute kohta teabe säilitamine
§ 19 Juurdepääsuõigusega isik
§ 20 Registriandmetele juurdepääsu võimaldamise viisid
§ 21 Juurdepääsuõiguse andmine
§ 22 Juurdepääsuõiguse andmine Politsei- ja Piirivalveametile kaitseväekohustuslasele pandud Eestist lahkumise keelu tuvastamiseks
§ 23 Juurdepääsuõigusega isiku tehtud päringute kohta andmete kogumine ja säilitamine
§ 24 Vastutava töötleja ülesanded
§ 25 Volitatud töötleja ülesanded
6 Registri järelevalve, finantseerimine ja likvideerimise kord
§ 27 Registri pidamise kulu
§ 28 Registri likvideerimine
§ 29 Kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riikliku registri lõpetamine
RT I, 14.04.2020, 9
Vastu võetud 28.03.2013 nr 54
RT I, 29.03.2013, 22
09.04.2020 RT I, 14.04.2020, 5 17.04.2020
Määrus kehtestatakse kaitseväeteenistuse seaduse § 11 lõike 2 alusel.
§ 1. Kaitseväekohustuslaste registri asutamine
Määrusega asutatakse andmekogu nimetusega „Kaitseväekohustuslaste register” (edaspidi register).
Registri pidamise eesmärk on kaitseväekohustuslaste, kaitseväekohustust võtta soovivate isikute, kaitseväekohustuse täitmise ning seaduses ettenähtud toimingute ja otsuste tegemise üle arvestuse pidamine.
[RT I, 14.04.2020, 5 - jõust. 17.04.2020]
Andmesubjekt on kaitseväekohustuslane ja kaitseväekohustust võtta sooviv isik.
Registri vastutav töötleja on Kaitseministeerium (edaspidi vastutav töötleja).
Registri volitatud töötleja on Kaitseressursside Amet (edaspidi volitatud töötleja).
§ 7. Registri pidamine ja ülesehitus
(2) Registriandmete turbeaste on keskmine (M) ja registri turvaklass on K2T2S2.
(3) Register koosneb:
1) kaitseväekohustuslaste ja kaitseväekohustust võtta soovivate isikute andmetest (edaspidi digitaalne register);
2) andmetöötlusandmetest;
§ 8. Digitaalsesse registrisse kantavad andmed
(1) Kaitseväekohustuslase ja kaitseväekohustust võtta sooviva isiku (edaspidi koos andmesubjekt) andmetena kantakse digitaalsesse registrisse:
2) haridusandmed;
3) andmed oskuste ja usutunnistuse kohta;
4) andmed terviseseisundi hindamise kohta;
5) andmed kutsesobivuse kohta;
6) andmed kaitseväekohustuse täitmise kohta;
7) andmed kaitseväeteenistuse kohta;
8) andmed kaitseväeteenistuse käigu kohta;
9) andmed kohaldatavate piirangute kohta;
10) andmed kirjavahetuse ja haldusotsuste kohta.
2) ees- ja perekonnanimi või -nimed;
3) sünnikoha riik;
5) alaealiste laste arv;
6) elukoht rahvastikuregistri järgi;
7) kontaktaadress, kui see erineb rahvastikuregistrisse kantud elukohast;
8) kontakttelefon ja e-posti aadress;
9) arvelduskonto andmed.
(3) Andmesubjekti haridusandmed on:
1) teave omandatud või omandatava haridustaseme kohta;
2) teave õppeasutuse kohta;
3) teave õpingute alguse ja lõpu kohta;
4) õppekava kood;
6) teave õppetöö õppevormi kohta.
(4) Andmesubjekti oskuste ja usulise veendumuse kohta kantakse registrisse andmed:
1) mootorsõiduki juhtimisõiguse kohta;
2) vaba tahte alusel antud teave usutunnistuse kohta.
(5) Andmesubjekti terviseseisundi andmed on:
1) teave arstlikku komisjoni kutsumise ja komisjoni viibimise kohta;
2) teave arstliku komisjoni otsuse kohta;
3) diagnoosid ja RHK-10 kood;
4) veregrupp ja reesusfaktor;
5) antropomeetrilised andmed;
6) teave arstlikus komisjonis tehtud arstliku läbivaatuse ja terviseuuringute tulemuste kohta.
(6) Andmesubjekti kutsesobivuse andmeteks on kutsealuse kutsesobivuse hindamise aeg ja hindamise tulemus.
(7) Andmesubjekti kaitseväekohustuse täitmise kohta kantakse registrisse järgmised andmed:
1) teave arvestuskategooria kohta;
2) teave ajateenistusse kutsumise kohta;
3) teave ajapikenduse andmise kohta;
4) teave andmesubjekti suhtes teostatava kriminaalmenetluse kohta;
5) teave karistatuse kohta;
6) teave kaitseväekohustuse võtmise taotluse või sõjaväelise auastmega sõjaaja ametikohale nimetamise nõusoleku esitamise kohta;
7) teave kaitseväekohustuslaseks tunnistamise kohta;
8) teave naissoost isiku ajateenistusse asumise taotlemise kohta;
9) teave Kaitseressursside Ameti otsuse tegemiseks vajalike toimingute kohta;
10) identifitseerimiskoodi moodustamise ja väljastamise kohta.
(8) Andmesubjekti kaitseväeteenistuse kohta kantakse registrisse järgmised andmed:
1) teave kaitseväelase tõotuse andmise kohta;
2) teave ajateenistusse asumise ja ajateenistuse lõpetamise kohta;
3) teave asendusteenistusse asumise ja asendusteenistuse lõpetamise kohta;
4) teave naissoost isiku ajateenistusest loobumise kohta;
5) teave tegevteenistusse asumise ja tegevteenistuse lõpetamise kohta;
6) teave õppekogunemise ja lisaõppekogunemise kohta;
7) teave reservis olemise kohta;
8) teave sõjaväelise auastmega ametikohale nimetamise kohta;
9) teave sõjaväelise väljaõppe ja väljaõppe astme kohta;
10) teave mobilisatsioonikäsu kohta.
(9) Andmesubjekti kaitseväeteenistuse käigu kohta kantakse registrisse järgmised andmed:
1) teave viimasele rahuaja ametikohale nimetamise kohta;
2) teave viimasele sõjaaja ametikohale nimetamise kohta;
3) teave sõjaväelise auastme andmise kohta;
4) kaitseväekohustuslase sõjaväearvestuse eriala kood;
5) teave sõjaväelise väljaõppe ja väljaõppe astme kohta.
(10) Andmesubjekti suhtes kohaldatavate piirangute kohta kantakse registrisse järgmised andmed:
1) teave Eestist lahkumise keelu kohta;
2) teave piirangute kohta õppekogunemisele või lisaõppekogunemisele kutsumisel või mobiliseerimisel;
3) teave piirangutest seoses kaitseväeteenistuskohustuse täitmisega.
(11) Kirjavahetuse ja haldusotsuste kohta kantakse registrisse järgmised andmesubjekti ja Kaitseressursside Ameti vahel kaitseväekohustuse täitmisega seotud kirjavahetuse ning Kaitseressursside Ameti ja arstlike komisjonide tehtud haldusotsuste andmed:
1) dokumendi saaja ja saatja nimi ja isikukood või registrikood;
2) dokumendi saabumise või väljastamise kuupäev;
3) dokumendi vastuvõtmise või edastamise viis;
4) dokumendi elemendid;
5) dokumendi liik;
6) dokumendi kohta kehtivad juurdepääsupiirangud.
§ 9. Andmetöötlusandmed
Registri andmetöötlusandmeteks on § 17 lõike 1 ja § 23 lõike 1 alusel talletatavad andmed.
§ 10. Digitaalsesse arhiivi kantavad andmed
3. peatükk Andmete esitamine ja registritoimingud
1) kaitseväekohustuslane;
2) kaitseväekohustust võtta sooviv isik;
3) Riigikantselei;
6) kaitseväeteenistuse seaduse alusel tegutsev arstlik komisjon;
8) Kaitseministeeriumi arstlik vaidekomisjon;
9) ametiasutus või juriidiline isik, mille koosseisus on ameti- või töökoht, mis on vahetult seotud riigikaitseliste ülesannete, sisejulgeoleku ja põhiseadusliku korra või elutähtsa teenuse toimepidevuse tagamisega;
10) Kaitseliit.
(2) Register vahetab andmeid järgmiste andmekogudega:
2) Eesti rahvastikuregister;
3) e-toimiku süsteem;
4) infosüsteem POLIS;
5) karistusregister;
6) liiklusregister;
7) mobilisatsiooniregister;
8) piirikontrolli andmekogu;
9) riigi personali- ja palgaarvestuse andmekogu;
10) sotsiaalkaitse infosüsteem;
12) aadressiandmete süsteemi infosüsteem;
13) tervishoiutöötajate riiklik register;
14) töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu;
15) tervise infosüsteem;
16) isikut tõendavate dokumentide andmekogu;
17) Ametlikud Teadaanded;
18) teabevärava eesti.ee teavitusinfosüsteem;
20) mittetulundusühingute ja sihtasutuste register;
21) riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklik register.
1) uue andmesubjekti andmete registrisse kandmine;
(3) Registritoiming tehakse andmete alusel, mille § 11 lõikes 1 nimetatud füüsiline isik, ametiasutus või haldusorgan on volitatud töötlejale allkirjastatult või muul isiku tuvastamist võimaldaval viisil esitanud. Paragrahvi 11 lõike 1 punktides 3–9 nimetatud ametiasutus või haldusorgan võib esitada andmeid andmevahetuse kaudu või elektroonilisel andmekandjal, kui selles on kokku lepitud volitatud töötlejaga.
(4) Registritoiming § 11 lõikes 2 nimetatud andmekogude põhiandmetega tehakse X-tee vahendusel toimuva andmevahetuse kaudu või muud volitatud töötlejaga kokkulepitud elektroonilist andmevahetust võimaldavat viisi kasutades saadud andmete alusel.
(5) Volitatud töötleja on kohustatud saadud andmete alusel tegema registritoimingu viivitamata, kuid mitte hiljem kui 10 tööpäeva jooksul pärast andmete saamist.
(6) Registrikande õigsuse eest vastutab volitatud töötleja. Registrikande aluseks olevate andmete õigsuse eest vastutab andmed esitanud isik või asutus.
(7) Volitatud töötleja võib registritoimingu teha seaduses või käesolevas määruses sätestatud aluse esinemisel.
Uue andmesubjekti andmete kogumist registrisse alustatakse:
1) rahvastikuregistrisse kantud meessoost Eesti kodaniku 17-aastaseks saamisel;
2) meessoost 17–60-aastase Eesti kodaniku andmete rahvastikuregistrisse kandmisel;
3) rahvastikuregistrisse kantud 17–60-aastase meessoost isiku Eesti kodakondsuse saamisel naturalisatsiooni korras või taastamisel;
4) kaitseväekohustuse võtmise taotluse esitamisel.
§ 14. Andmete muutmine
(1) Volitatud töötleja võib digitaalses registris andmeid muuta:
(1) Andmesubjekti andmetes vea tuvastamisel või veast teadasaamisel on volitatud töötleja kohustatud pärast andmete kontrollimist vea parandama.
(2) Volitatud töötlejal on õigus vea tuvastamiseks ja parandamiseks pöörduda andmete saamiseks andmeandja poole.
(3) Kui andmesubjekti andmetes olevast veast teavitab andmesubjekt ise, teavitab volitatud töötleja teda vea parandamisest või parandamata jätmisest.
(4) Paragrahvi 11 lõikes 2 nimetatud andmekogu põhiandmetes olevast veast teadasaamisel edastab volitatud töötleja veateate andmekogu vastutavale või volitatud töötlejale.
(1) Andmed kustutatakse digitaalsest registrist ja kantakse digitaalsesse arhiivi:
1) andmesubjekti surma korral;
2) kui andmesubjekt on teadmata kadunud ning Politsei- ja Piirivalveamet on tema suhtes algatanud asukoha tuvastamise menetluse ega ole suutnud tema asukohta kindlaks teha 12 kuu jooksul;
3) Eesti kodakondsuse kaotamisel;
4) kaitseväekohustuslase piirvanuse ületamisel;
5) üle 60-aastase isiku tegevteenistusest vabastamisel;
6) isiku kaitseväekohustuse puudumisel;
7) kaitseväeteenistuse seaduses sätestatud juhtudel;
8) ebaõigete andmete tuvastamisel;
9) kande aluseks olevate andmete muutumisel;
10) kaitseväekohustuseta Kaitseliidu tegevliikme sõjaväelise auastmega sõjaaja ametikohalt vabastamisel, välja arvatud uuele sõjaväelise auastmega sõjaaja ametikohale nimetamise korral.
(2) Digitaalsesse arhiivi kantud andmed võib volitatud töötleja kanda tagasi digitaalsesse registrisse, kui:
2) isik, kelle andmed kustutati, on muutunud uuesti andmesubjektiks;
3) teadmata kadunud isiku asukoht on tuvastatud;
(3) Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, säilitatakse:
1) paragrahvi 8 lõigetes 2–10 nimetatud andmeid 50 aastat digitaalsesse arhiivi kandmisest arvates;
2) paragrahvi 8 lõikes 11 nimetatud andmeid Kaitseressursside Ameti teabehalduskorra kohaselt.
§ 17. Registritoimingute kohta teabe säilitamine
(1) Register on piiratud juurdepääsuga ja registriandmed on ette nähtud ainult ametialaseks kasutamiseks, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
(2) Registrisse kantud andmed on juurdepääsupiiranguga isikuandmete kaitse seaduse ja avaliku teabe seaduse ning nende alusel antud õigusaktide kohaselt.
(3) Juurdepääs registriandmetele võimaldatakse juurdepääsuõiguse andmisega või andmete väljastamisega.
§ 19. Juurdepääsuõigusega isik
Registriandmetele on juurdepääs:
1) füüsilisel isikul või tema esindajal isiku kohta registrisse kantud andmetega tutvumiseks;
2) Kaitseressursside Ameti esindajal kaitseväeteenistuse seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks;
3) Kaitseministeeriumi esindajal kaitseväeteenistuse seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks;
4) Kaitseministeeriumi arstliku vaidekomisjoni liikmel kaitseväeteenistuse seaduse alusel tegutseva arstliku komisjoni otsuse peale esitatud vaide lahendamiseks;
5) Kaitseministeeriumil ja Kaitseressursside Ameti esindajal kaitseväekohustuse ja kaitseväekohustuslaste statistika koostamiseks;
6) Kaitseväe esindajal Kaitseväe korralduse seaduses, kaitseväeteenistuse seaduses või riigikaitseseaduses sätestatud ülesannete täitmiseks;
7) Politsei- ja Piirivalveameti esindajal kaitseväekohustuslasele pandud Eestist lahkumise keelu tuvastamiseks;
8) teistel isikutel või nende esindajatel või muude asutuste esindajatel, kellel on selleks seadusest või seaduse alusel antud õigusaktist tulenev õigus.
§ 20. Registriandmetele juurdepääsu võimaldamise viisid
(1) Juurdepääs digitaalsele registrile võimaldatakse:
1) autentimisega;
2) X-tee vahendusel;
3) digitaalse või paberkandjal väljavõttega.
(2) Füüsilise isiku seaduslikule esindajale võimaldatakse juurdepääs registrile vaid väljavõttega.
(3) Väljavõte edastatakse isiklikult, posti teel või digitaalselt.
(4) Juurdepääs digitaalsele arhiivile võimaldatakse vaid digitaalse või paberkandjal väljavõttega.
(5) Riiklike andmekogudega toimub andmevahetus X-tee vahendusel või muul elektroonilist andmevahetust võimaldaval viisil.
§ 21. Juurdepääsuõiguse andmine
(1) Andmesubjektil on õigus digitaalse registri andmetega tutvuda pärast isiku tuvastamist.
(2) Paragrahvi 19 punktides 2–6 ja 8 nimetatud isikule või esindajale juurdepääsu võimaldamiseks peab isik või asutus esitama volitatud töötlejale kirjaliku taotluse, milles tuleb esitada vähemalt järgmised andmed:
3) taotluse esitaja ametikoht, kui taotlejaks on juriidiline isik või ametiasutus;
4) juurdepääsuõiguse taotlemise eesmärk ja vajaduse põhjendus ning viide andmete saamise aluseks olevale õigusnormile;
5) isiku, kellele juurdepääsuõigust taotletakse, ees- ja perekonnanimi, isikukood ning ametikoht;
8) soovitav andmetele juurdepääsu viis.
(3) Füüsilise isiku seaduslik esindaja peab juurdepääsu saamiseks esitama koos isikut tõendava dokumendi ja esindusõigust kinnitava dokumendiga kirjaliku taotluse, milles on esitatud vähemalt järgmine teave:
4) seos esindatavaga.
(4) Volitatud töötleja otsustab juurdepääsuõiguse andmise või sellest keeldumise ja juurdepääsuõiguse andmise ulatuse 30 päeva jooksul nõuetekohase taotluse saamisest arvates. Volitatud töötlejal on enne juurdepääsuõiguse andmist õigus küsida taotluse esitajalt lisateavet.
(5) Paragrahvi 19 punktides 2–6 ja 8 nimetatud isik või asutus on kohustatud tema või tema esindaja juurdepääsuvajaduse lõppemisest enne selle kestuse lõppu viivitamata teavitama volitatud töötlejat.
§ 22. Juurdepääsuõiguse andmine Politsei- ja Piirivalveametile kaitseväekohustuslasele pandud Eestist lahkumise keelu tuvastamiseks
(1) Volitatud töötleja võimaldab Politsei- ja Piirivalveametile juurdepääsu § 8 lõike 10 punktis 1 sätestatud andmetele Vabariigi Valitsuse poolt riigikaitseseaduse § 24 lõike 1 alusel kehtestatud Eestist lahkumise keelu kehtima hakkamisest arvates kuni keelu lõppemiseni või kehtetuks tunnistamiseni.
(2) Juurdepääs registrile võimaldatakse piirikontrolli andmekogu poolt X-tee kaudu tehtava järelepäringuna. Andmeside ühenduse katkemisel väljastatakse andmed Politsei- ja Piirivalveameti ja volitatud töötleja kokkulepitud korras.
§ 23. Juurdepääsuõigusega isiku tehtud päringute kohta andmete kogumine ja säilitamine
(1) Juurdepääsuõigusega isiku tehtud päringu kohta kogutakse vähemalt järgmisi andmeid:
(2) Lõikes 1 sätestatud teavet säilitatakse kolm aastat päringu tegemisest arvates.
§ 24. Vastutava töötleja ülesanded
2) tagab koos volitatud töötlejaga organisatsiooniliste ja tehniliste meetmete abil registriandmete tervikluse ja autentsuse, registriandmete kaitse, säilimise ning arhiveerimise;
4) korraldab registri arendamist.
§ 25. Volitatud töötleja ülesanded
3) vastutab registrist andmete nõuetekohase väljastamise eest;
5) vastutab isikuandmete nõuetekohase töötlemise eest;
6) teeb registri vastutavale töötlejale ettepanekuid registri arendamiseks;
7) sõlmib lepinguid andmevahetuse kohta andmekogude vahel.
6. peatükk Registri järelevalve, finantseerimine ja likvideerimise kord
1) tutvuda registrisse kantud andmetega ja registri pidamise dokumentidega;
2) siseneda ruumidesse, kus andmeid hoitakse ja töödeldakse või kus asuvad andmete töötlemiseks kasutatavad seadmed;
4) kontrollida registri pidamise vastavust seadusele ja muudele õigusaktidele.
(3) Registri pidamisel tekkinud puuduste ilmnemise korral on registri volitatud töötleja kohustatud likvideerima järelevalvet teostanud isiku ettekirjutuses kajastatud puudused ettekirjutuses määratud tähtajaks.
§ 27. Registri pidamise kulu
Registri pidamise kulu kaetakse volitatud töötlejale riigieelarvest eraldatud vahenditest.
§ 28. Registri likvideerimine
(2) Register likvideeritakse kooskõlas arhiiviseadusega.
§ 29. Kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riikliku registri lõpetamine
(1) Käesoleva määruse jõustumisel loetakse Vabariigi Valitsuse 23. septembri 2005. a määrusega nr 249 „Kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riikliku registri pidamise põhimäärus” asutatud kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riikliku registri tegevus lõppenuks.
(2) Kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riiklikus registris olevad andmed kantakse käesoleva määrusega asutatud registrisse kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse §-s 2 sätestatud korras.
(3) Enne 1. aprilli 2013. a sõlmitud leping mobilisatsiooni riikliku keskregistri alamregistri kaitseväekohustuslike Eesti kodanike riiklikus registris olevate andmete vahetamiseks või nimetatud registrile juurdepääsu saamiseks kehtib kaitseväekohustuslaste registriga andmete vahetamiseks või juurdepääsu saamiseks kuni lepingus ettenähtud tähtajani või uue lepingu sõlmimiseni.
(4) Kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riikliku registri juures säilitatavaid registriandmeid säilitatakse nende säilitamise tähtaja lõpuni arhiveerimisel kehtinud korra alusel.


Kommentaar: rahapuuduses korteriühistud jätavad lume koristamata - Ehitusuudised
Kommentaar: rahapuuduses korteriühistud jätavad lume koristamata
07. jaanuar 2010 09:40
SOL Eesti kinnisvarahalduse osakonna juhataja Tarvo Tomingas kirjutab, et korrashoiufirmad on rekordilise lume tõttu pidanud lahendama probleeme, mis on seotud lumekoristuse, libeduse tõrjega ja katuselt ohtlikult rippuvate jääpurikate eemaldamisega.
Jääpurikate likvideerimine on raskendatud näiteks aga sellepärast, et korvtõstukitele on pikad järjekorrad. Ühelt poolt raskendab kindlasti korrashoiuetttevõtete tööd ka üldisest majanduslangusest tulenev korteriomanike järjest suurenev võlgnevus korteriühistule või valitsejale, mis sunnib korrashoiufirmat ja/või korteriühistut langetama teinekord raskeid valikuid lumekoristuse teenuse tellimise või jääpurikate eemaldamise teenuse tellimise ning kütte-, vee- ja elektriarvete tasumise vahel. Võib ju näiteks õigel ajal tegemata jäänud libedusetõrje tuua kaasa kahjunõude esitamie korteriomanike või korteriühistu vastu.
Kui aga alternatiiviks on kütmata hoone siis milline valik teha? Jätkuvalt on probleemiks korteriomanike lohakalt ja/või pikaks perioodiks pargitud sõidukid ja kohalikule omavalitsusele tänavapuhastusteenust osutavad ettevõtted, mis takistavad oluliselt korrashoiuettevõtete tööd ning ei võimalda korrashoiuettevõtetel oma lepingulisi ning seadusest tulenevaid kohustusi täita. Lohakalt pargitud sõiduk takistab lumekoristustöid samuti nagu tänavapuhastusfirmade poolt kokkulükatud lumevallid, mis külmudes on tõsiseks probleemiks ka majahoidjatele ja jalakäijatele.
Samas Tallinna linna heakorra eeskirja (Tallinna Linnavolikogu 22.06.2006 määrus nr 45) § 2 lg 1 võrdsustab heakorra nõuete täitmisel omaniku, tema poolt volitatud valdaja, haldaja või kasutaja. Sama määruse § 5 lg 1 p 9 kohustab kõrvaldama ehitiselt lume, jääpurikad, varisemisohtlikud kivid, plaadid jms ning tagama tööde ajal tänaval ja kõnniteel ohutu liiklemise. Heakorra eeskirja rikkumise eest karistatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 66² alusel (edaspidi KOKS). KOKS § 66² p1 kohaselt karistatakse heakorra- ja kaevetööde eeskirjade rikkumise või koormise täitmata jätmise eest rahatrahviga kuni 100 trahviühikut. Kui sama teo on toime pannud juriidiline isik, karistatakse rahatrahviga kuni 20 000 krooni. Siia lisandub võimalik otsese kahju kannatja (kukkumine hooldamata teel, jääpurika kukkumine sõidukile vms) tõendatud kahju väljanõudmise võimalus. Tallinna munitsipaalpolitsei on näiteks seoses ohtlike jääpurikatega räästas algatanud juba sellel talvel 90 menetlust ja trahvinud kinnistuomanikke ca 20 000 krooni ulatuses.
Vastavalt Võlaõigusseaduse (RT I 2001, 81, 487) (edaspidi VÕS) § 1059 on ehitisealuse maa omanik või isik, kellel on muu asjaõigus, mille alusel ehitis on püstitatud, vastutab ehitise kokkuvarisemise tõttu, ehitiselt selle osade, jääpurikate või muu sellise eraldumise ja allalangemise tõttu tekkinud kahju eest, välja arvatud juhul, kui ta tõendab, et kahju põhjustas vääramatu jõud või kannatanu tegevus. Ehitusseaduse ( RT I 2002, 47, 297) § 3 sätestab nõude, mille kohaselt ehitis ei või ohustada selle kasutajate ega teiste inimeste tervist ja sama seaduse § 29 lg 1 p 4 kohaselt peab ehitise omanik tagama ehitise ohutuse selle kasutamisel.
Korteriühistu (hageja ja kostja ühistu) ja ühisuse (hagejad ja kostjad korteriomanikud) erinevast õigusvõimest jne tulenevalt on ka korrashoiufirma vastutus erinevate valitsemisvormide korral tõlgendatav ja hinnatav samuti erinevalt.
Kui korteriomanikud on määranud üldkoosolekul valitseja tuleneb valitseja ja korteriomanike vastutus, kohustused ja õigused suures osas Korteriomandiseadusest (RT I 2000, 92, 601) (edaspidi KOS) ja Asjaõigusseadusest (RT I 1993, 39, 590) (edaspidi AÕS). Sellisel juhul teeb valitseja hoone korrashoiuks vajalike tegevusi hoone kaasomanike (korteriomandi omanike) nimel lähtudes KOS-st, sõlmitud võlaõiguslikest töövõtu- või käsunduslepingutest, kokkulepetest ja üldkoosolekute otsustest ning olemasolevatest majandamiseks ettenähtud finantsvõimalustest (majanduskavast). KOS § 21 lg 1 p 2 kohaselt on valitseja kohustatud rakendama kaasomandi eseme tavapäraseks valitsemiseks ja korrashoiuks, sealhulgas remondiks, vajalikke abinõusid. Vastavalt KOS § 15 lg 6 p 2 käsitatakse korteriomanike huvidele vastava valitsemisena korrapärast kaasomandi eseme korrashoidmist. Valitsejal on õigus korteriomanike nimel teha kulutusi kaasomandi korrashoiuks, mis ei ole suuremad, kui ehituslikust või muust kaasomandi eseme korrashoiuks vajalikust muudatusest tulenev suurem ümberkorraldus. Kulude tegemisel peab aga valitseja lähtuma olemasolevatest finantsvõimalustest ja majanduskavas ettenähtud vahenditest.
Korteriühistu lähtub majandamisel suures osas Korteriühistuseadusest (RT I 1995, 61, 1025), KOS, AÕS ja Mittetulundusühingute seadusest (RT I 1996, 42, 811). Korteriühistu enamus juhtudel sõlminud võlaõigusliku käsundus- või töövõtulepingu korrashoiufirmaga (kinnisvara korrashoiu leping). VÕS § 8 lg 1 kohaselt on leping tehing kahe või enama isiku (lepingupooled) vahel, millega lepingupool kohustub või lepingupooled kohustuvad midagi tegema või midagi tegemata jätma. VÕS § 8 lg 2 sätestab põhimõtte, mille kohaselt on leping pooltele täitmiseks kohustuslik. VÕS § 11 lg 3 kohaselt peavad pooled kõik lepingu objektiga seotud kohustused kajastama samas vormis ning reeglina ka samas dokumendis. Vorminõude täitmata jätmine toob üldjuhul kaasa vastava kokkuleppe tühisuse vastavalt Tsiviilseadustiku üldosa seadusele ( RT I 2002, 35, 216). Seega vastutab korrashoiufirma ainult oma lepinguliste kohustuste eest, mis on lepingus sätestatud. Seega on oluline juriidiliselt korrektse ja põhjaliku võlaõigusliku lepingu sõlmimine.
Kahjude hüvitamise kohustus väljaspool lepingulisi suhteid tekib siis, kui rikutakse mingit üldist kehtivat hoolsusnormi st, et tehakse midagi, mis ei ole lubatud, või jäetakse tegemata midagi sellist, milleks ollakse kohustatud. Deliktilise vastutuse tekkimise ainsaks aluseks on kohustuslike õigusnormide rikkumine. Vastutuse tekkimise eelduseks on vajalik järgmise nelja elemendi samaaegne olemasolu:
1) seadusega kaitstud õigushüvede rikkumise tulemusena peab olema kannatanul tekkinud kahju;
2) kahju tekkimise põhjuseks peab olema kahjutekitaja käitumine ehk kahju tekkimine peab olema kausaalses seoses isiku õigusvastase teoga;
3) kahju peab olema tekitatud õigusvastaselt;
4) kahju peab olema tekitatud süüliselt, seega kas tahtlikult või hooletuse tõttu.
Vastutuse jagunemine korrashoiufirma ja korteriühistu või korrashoiufirma ja korteriomanike vahel on laiem keerulisem teema, kus tuleb lähtuda iga konkreetse kaasuse asjaoludest ja kohtupraktikast. Korteriühistul on õigus nõuda nt ehituskonstruktsiooni veast tuleneva kahju korral kahju sisse ehitusfirmalt, kui kahju oli põhjustatud olulise ehitus- või projektrrimisvea tõttu jne. Märgitud võimalus on paljuski teoreetiline, kuna paljud ehitusfirmad on oma tegevuse lõpetanud, likvideerimisel või pankrotis. Valitsejal on võimalik korteriomanikelt nõuda kahju hüvitamist nt siis, kui korteriomanikud on jätnud valitsejat informeerimata kinnistul paikneva hoone olulisest puudusest, mida valitsejal ei ole tavapärase ülevaatuse käigus võimalik avastada.
Eriolukordi ja erinevaid võimalikke kaasusi on palju. Paljudel juhtudel on korrashoiufirmad ja ühistud oma seadusest ning lepingust tuleneva vastutuse kindlustanud edasi kindlustusfirmas. SOL Eesti on sõlminud oma tegevuse piisava vastutuskindlustuse lepingu. Seega saab soovitada kindlasti korteriomanike poolset kaasomandi eseme taastamisväärtusest lähtuva kahjukindlustuslepingu sõlmimist ja samuti korteriomanike vastutuse kindlustamist.
URL: http://www.ehitusuudised.ee/uudised/2010/01/07/kommentaar-rahapuuduses-korteriuhistud-jatavad-lume-koristamata


URANTIA RAAMAT, 138. Kiri. Taevariigi sõnumitoojate koolitus
URANTIA RAAMAT - 138. Kiri. Taevariigi sõnumitoojate koolitus
138. Kiri. Taevariigi sõnumitoojate koolitus
§ 1. Viimased õpetussõnad
§ 2. Kuue väljavalimine
§ 3. Matteuse ja Siimoni kutsumine
§ 4. Kaksikute kutsumine
§ 5. Toomase ja Juuda kutsumine
§ 6. Nädal pingelist koolitust
§ 7. Veel üks pettumus
§ 8. Kaheteistkümne esimene töö
§ 9. Viis kuud järelekatsumist
§ 10. Kaheteistkümne töökorraldus
138:0.1 (1538.1) PÄRAST „taevariigist” jutlustamist kutsus Jeesus samal õhtupoolikul kuus apostlit kokku ja tutvustas neile oma plaani külastada Galilea järve äärseid linnu. Ta vennad Jaakobus ja Juudas solvusid väga, et neid sellele nõupidamisele ei olnud kutsutud. Nad olid kuni selle ajani arvanud end kuuluvat Jeesuse lähedaste kaaslaste ringi. Ent Jeesus ei soovinud oma lähisugulasi selle taevariigi apostlitest suunajate korpuse liikmeteks võtta. Jaakobuse ja Juuda väljajätmisega väheste valitute seast ja ilmse eemalehoidmisega emast pärast Kaana sündmusi hakkaski tekkima ja üha laienema Jeesuse ja tema perekonna vaheline kuristik. Niisugune olukord püsis kogu Jeesuse avaliku teenistuse jooksul — nad peaaegu ütlesid temast lahti — ning lahkhelid lõppesid päriselt alles pärast Jeesuse surma ja ülestõusmist. Tema ema usk ja lootus lõid kõikuma ning teda valdasid üha enam pettumus- ja alandustunne ning meeleheide. Vankumatult ustavaks jäi oma isast vennale ainult noorim, Rutt.
138:0.2 (1538.2) Kogu Jeesuse pere oli kuni tema ülestõusmiseni Jeesuse avaliku teenistusega väga vähe seotud. Kui prohvetit austatakse igal pool mujal kui oma riigis, siis arusaavat mõistmist leiab ta samuti kõikjal peale oma pere.
1. Viimased õpetussõnad
138:1.1 (1538.3) Järgmisel päeval, 23. juunil 26. a pKr, andis Jeesus neile kuuele oma viimased juhised. Ta käskis neil minna kahekaupa õpetama rõõmusõnumeid taevariigist. Ta keelas neil inimesi ristida ega soovitanud avalikke jutlusi pidada. Ta selgitas, et lubab neil hiljem avalikult jutlustada, kuid mõnda aega peaksid nad paljudel eri põhjustel kaasinimestega suhtlemise praktilisi kogemusi omandama. Jeesus pani ette teha esimesel rännakul ainult isikuti tööd. Ehkki see teade valmistas apostlitele mõnevõrra pettumust, said nad vähemalt osaliselt aru, miks Jeesus soovib taevariigi kuulutamist sel viisil alustada, ning asusid tööle täis südikust ja vankumatut entusiasmi. Ta saatis nad teele kahekaupa: Jaakobus ja Johannes läksid Keresasse, Andreas ja Peetrus Kapernauma, Filippus ja Naatanael aga Tarihheasse.
138:1.2 (1538.4) Enne nende kahe esimese teenistusnädala algust kuulutas Jeesus neile, et ta kavatseb jätta taevariigi töö pärast oma lahkumist kaheteistkümne apostli hoolde, ning volitas igaüht neist valima oma varaste pöördunute seast ühe tulevase apostlikorpuse liikme. Seepeale küsis Johannes: „Aga Meister, kas need kuus meest tulevad meie sekka ja jagavad kõike võrdselt meiega, kes me oleme olnud sinuga alates Jordani jõest ja kuulnud kõiki su õpetusi, valmistudes selleks meie esimeseks tööks taevariigi heaks?” Ja Jeesus vastas: „Jah, Johannes, iga teie valitud mees saab üheks meie seast ja te õpetate neile kõike, mis puudutab taevariiki, nii nagu mina teile olen õpetanud.” Nii kõnelnud, lahkus Jeesus nende juurest.
138:1.3 (1539.1) Need kuus ei läinud kohe lahku oma tööd tegema, vaid arutasid enne pikalt Jeesuse käsku, et igaüks peab valima ühe uue apostli. Lõpuks võeti kuulda Andrease nõu ja mindi oma ülesannet täitma. Andreas ütles kokkuvõtlikult järgmist: „Meistril on õigus, et meid on selle töö tegemiseks liiga vähe. Õpetajaid on juurde vaja ja Meister on ilmutanud meie suhtes sellega suurt usaldust, et tegi meile ülesandeks need kuus uut apostlit valida”. Kui nad tol hommikul lahku läksid, et oma tööd teha, tundsid nad kõik end veidi rõhutult. Nad teadsid, et hakkavad Jeesusest puudust tundma, ning lisaks oma kartusele ja ujedusele teadsid nad ka seda, et polnud taevariigi sissejuhatamist niimoodi ette kujutanud.
138:1.4 (1539.2) Kuus apostlit pidid töötama kaks nädalat ja pöörduma siis Sebedeuse majja tagasi nõu pidama. Jeesus läks vahepeal Naatsaretti külastama Joosepit ja Siimonit ning teisi seal läheduses elavaid pereliikmeid. Jeesus tegi oma pere usalduse ja kiindumuse säilitamiseks kõik, mis inimlikult võimalik ja kooskõlas pühendumisega oma Isa tahte täitmisele. Ta täitis selles osas täielikult oma kohust ning enamgi veel.
138:1.5 (1539.3) Sel ajal kui apostlid seda ülesannet täitsid, mõtles Jeesus palju Johannesest, kes oli nüüd vangis. Ta tundis suurt kiusatust kasutada tema vabastamiseks oma potentsiaalseid võimeid, kuid jäi taas „ootama Isa tahet”.
2. Kuue väljavalimine
138:2.1 (1539.4) Seda kuue apostli esimest misjonireisi saatis erakordne edu. Nad kõik avastasid, kui suur väärtus on otsestel isiklikel kontaktidel inimestega. Jeesuse juurde tagasi pöördudes mõistsid nad täielikumalt, et usk ongi tegelikult ainult ja tervenisti isiklik kogemus. Nad hakkasid tunnetama, kui väga januneb lihtrahvas religioosseid lohutussõnu ja vaimset virgutust kuulda. Nad tahtsid Jeesuse ümber kogunedes kõik korraga rääkida, aga Andreas võttis juhtimise enda peale, kutsus nad ükshaaval ette ja laskis neil Meistrile ametlikud ettekanded teha ning kuue apostli kandidaadid esitada.
138:2.2 (1539.5) Kui igaüks oli omavalitud uut apostlit tutvustanud, palus Jeesus teistel kandidaadi poolt või vastu hääletada ja nii võtsid esimesed kuus apostlit kõik kuus uut apostlit ametlikult vastu. Seejärel teatas Jeesus, et nad külastavad kandidaate ja kutsuvad neid oma teenistusse.
138:2.3 (1539.6) Äsjavalitud apostlid olid:
138:2.4 (1539.7) 1. Matteus Leevi, Kapernauma tollimaksude koguja, kelle kontor asus linnast ida pool, Batanea piiri ääres. Teda oli valinud Andreas;
138:2.5 (1539.8) 2. Toomas Didymos, kalur Tarihheast, kes oli varem töötanud Gadaras puusepa ja kiviraidurina. Teda oli valinud Filippus;
138:2.6 (1539.9) 3. Jaakobus Alfeus, kalur ja talupidaja Keresast, kelle oli valinud Jaakobus Sebedeus;
138:2.7 (1539.10) 4. Juudas Alfeus, Jaakobus Alfeuse kaksikvend, samuti kalur, kelle oli valinud Johannes Sebedeus;
138:2.8 (1540.1) 5. Seloot Siimon oli kõrge ametnik selootide isamaalises organisatsioonis, kuid loobus sellest ametist, et ühineda Jeesuse apostlitega. Enne selootidega ühinemist oli Siimon olnud kaupmees. Teda oli valinud Peetrus;
138:2.9 (1540.2) 6. Juudas Iskariot oli Jeerikos elanud rikaste juutide ainus poeg. Kui ta Ristija Johannese poolehoidjaks hakkas, ütlesid tema saduseridest vanemad temast lahti. Ta otsis sealkandis parajasti tööd, kui Jeesuse apostlid ta leidsid, ning Naatanael kutsus ta apostlite sekka põhiliselt tänu tema kogemustele rahaasjades. Juudas Iskariot oli kaheteistkümnest apostlist ainus juudalane.
138:2.10 (1540.3) Jeesus veetis kuue apostliga terve päeva, vastates nende küsimustele ja kuulates nende üksikasjalikke ettekandeid, sest neil oli jutustada paljudest huvitavatest ja kasulikest kogemustest. Nüüd nad mõistsid, kui tark oli olnud Meistri plaan saata nad vaikset individuaalset tööd tegema, enne kui nad alustavad palju pingutustnõudvamat avalikku teenistust.
3. Matteuse ja Siimoni kutsumine
138:3.1 (1540.4) Järgmisel päeval läks Jeesus koos kuue apostliga tollimaksude kogujat Matteust külastama. Matteus juba ootas neid, ta oli oma raamatupidamise korda seadnud ja valmis andma kontori asjaajamise vennale üle. Tollihoone juurde jõudes astus Andreas Jeesusega ette ja Jeesus ütles Matteusele otsa vaadates: „Järgi mind.” Ning Matteus tõusis ja astus koos Jeesuse ja apostlitega oma majja.
138:3.2 (1540.5) Matteus rääkis Jeesusele banketist, mille ta tolleks õhtuks oli kavandanud. Ta soovis anda õhtusöögi oma perele ja sõpradele, kui Jeesus selle heaks kiidaks ja nõustuks olema aukülaline. Jeesus noogutas nõusoleku märgiks. Peetrus viis Matteuse kõrvale ja selgitas, et ta on kutsunud apostlitega kaasa ka kellegi Siimoni, ning tal lubati Siimon pidusöögile paluda.
138:3.3 (1540.6) Pärast lõunasööki Matteuse majas läksid nad kõik koos Peetrusega seloot Siimonit külastama, kelle leidsid tema endisest töökohast, mida nüüd juhtis ta vennapoeg. Kui Peetrus viis Jeesuse Siimoni juurde, tervitas Meister tulihingelist patriooti ja ütles vaid: „Järgi mind.”
138:3.4 (1540.7) Siis läksid nad kõik tagasi Matteuse majja, kus räägiti kuni õhtusöögini palju poliitikast ja religioonist. Leevide pere oli tegelnud äri ja maksukogumisega juba pikka aega, seepärast oleksid variserid võinud paljusid sellele Matteuse banketile kutsutud külalisi „tölneriteks ja patusteks” nimetada.
138:3.5 (1540.8) Kui tol ajal mõni silmapaistev tegelane niisuguse vastuvõtu või banketi korraldas, oli tavaks, et kõik huvilised võisid banketiruumis viibida, vaadata pealt, kuidas külalised söövad, ning kuulata lugupeetud inimeste vestlust ja kõnesid. Seepärast oligi enamik Kapernauma variseridest kohal, et jälgida, mida Jeesus sel ebatavalisel koosviibimisel teeb.
138:3.6 (1540.9) Õhtusöögi käigus sööjate tuju üha tõusis ja kõik tundsid end nii suurepäraselt, et pealtvaatavad variserid hakkasid südames Jeesust kritiseerima, et ta sellisel heatujulisel ja muretul peol osaleb. Kui õhtul hiljem kõnesid peeti, läks üks õelamatest variseridest isegi niikaugele, et hakkas Jeesuse käitumist Peetruse ees kritiseerima: „Kuidas julged sa meile õpetada, et see mees on õiglane, kui ta sööb koos tölnerite ja patustega ja viibib nii muretutel meelelahutustel?” Peetrus andis selle kriitika Jeesusele sosinal edasi, enne kui too kokkutulnuid lahkudes õnnistas. Kui Jeesus kõnelema hakkas, ütles ta: „Tulnud siia täna Matteust ja Siimonit meie kaaslasteks vastu võtma, on mul hea meel näha teie rõõmsat meelt ja seltskondlikkust, kuid te peaksite veelgi enam rõõmustama, sest paljud teist pääsevad saabuvasse vaimuriiki, kus te naudite küllaga taevariigi rõõme. Ning teile, kes te siin seisate ja mind oma südames kritiseerite selle eest, et ma olen tulnud oma sõpradega lõbutsema, lubage mul öelda, et ma olen tulnud kuulutama rõõmu ühiskonnas allasurututele ning vaimuvabadust moraalselt vangisolijatele. Kas on mul vaja teile meelde tuletada, et arsti vajavad mitte terved, vaid haiged? Olen tulnud kutsuma mitte õigeid, vaid patuseid.”
138:3.7 (1541.1) See oli tõesti kõigile juutidele võõras vaatepilt: näha õiglase loomuga ja üllast meest suhtlemas vabalt ja rõõmsalt lihtrahvaga, isegi jumalakartmatute ja naudinguid otsivate tölnerite ning tuntud patustajatega. Seloot Siimon tahtis sel koosviibimisel Matteuse majas kõnet pidada, kuid Andreas teadis, et Jeesus ei taha saabuvat taevariiki selootide liikumisega siduda, ning veenis teda avalikust esinemisest hoiduma.
138:3.8 (1541.2) Jeesus jäi oma apostlitega tol õhtul Matteuse majja ja kui inimesed oma kodudesse läksid, rääkisid nad ainult ühest: Jeesuse headusest ja sõbralikust meelest.
4. Kaksikute kutsumine
138:4.1 (1541.3) Järgmisel päeval läksid kõik üheksa paadiga Keresasse, et esitada ametlik kutse kahele järgmisele apostlile, Jaakobusele ja Juudasele, Alfeuse kaksikutest poegadele, kelle olid valinud Jaakobus ja Johannes Sebedeus. Kaluritest kaksikvennad ootasid Jeesust ja tema apostleid juba kaldal. Jaakobus Sebedeus tutvustas Meistrit Keresa kaluritele ja Jeesus vaatas neile otsa, noogutas ning ütles: „Järgige mind.”
138:4.2 (1541.4) Nad veetsid tolle õhtupooliku koos ja Jeesus andis neile põhjalikke õpetusi pidulikes sündmustes osalemise kohta, lõpetades oma jutu järgmiste märkustega: „Kõik inimesed on minu vennad. Mu taevane Isa ei põlga ühtki meie loodud-olendit. Taevariik on lahti kõigile meestele ja naistele. Mitte keegi ei tohi sulgeda halastuse ust näljase hinge ees, kes soovib sinna siseneda. Me sööme koos kõigiga, kes soovivad taevariigist kuulda. Meie taevane Isa peab kõiki inimesi võrdseteks. Seepärast ärge keelduge jagamast leiba variseri ega patustajaga, saduseri ega tölneriga, roomlase ega juudiga, rikka ega vaesega, vaba mehe ega vangiga. Taevariigi uks on avali kõigi ees, kes soovivad tunda tõde ja leida Jumalat.”
138:4.3 (1541.5) Tol õhtul Alfeuste majas lihtsa õhtueine ajal võeti kaksikvennad apostlite perre. Hilisõhtul pidas Jeesus oma apostlitele esimese õppetunni ebapuhaste vaimude päritolu, olemuse ja eesmärgi kohta, kuid nad ei saanud tema jutust aru. Neil oli väga kerge Jeesust armastada ja imetleda, kuid väga raske paljudest tema õpetustest aru saada.
138:4.4 (1542.1) Pärast öist puhkust sõitsid nad kõik, kokku üksteist inimest, paadiga Tarihheasse.
5. Toomase ja Juuda kutsumine
138:5.1 (1542.2) Kalur Toomas ja rändur Juudas ootasid Jeesust ja apostleid Tarihheas kaluripaatide maabumiskohas ning Toomas viis nad kõik oma koju, mis oli sealsamas lähedal. Filippus tutvustas nüüd Toomast kui omavalitud apostlikandidaati ja Naatanael sama au pälvinud juudalast Juudas Iskariotti. Jeesus vaatas Toomale otsa ja ütles: „Toomas, sul pole usku, ent ma võtan su sellest hoolimata vastu. Järgi mind.” Juudas Iskariotile ütles Meister: „Juudas, me kõik oleme ühest lihast ja sind meie sekka vastu võttes palvetan ma, et sa jääksid alati ustavaks oma galilea vendadele. Järgi mind.”
138:5.2 (1542.3) Pärast einet viis Jeesus need kaksteist meest mõneks ajaks eemale, et nendega koos palvetada ja õpetada neile Püha Vaimu olemust ning tööd, kuid nende imeliste tõdede tähendus, mida ta püüdis õpetada, jäi meestele jälle suures osas arusaamatuks. Üks sai ühest asjast aru ja teine teisest, kuid keegi ei mõistnud kogu õpetust. Nad tegid alati selle vea, et püüdsid sobitada Jeesuse uut evangeeliumi oma vanade religioossete uskumustega. Nad ei saanud aru, et Jeesus on tulnud kuulutama uut pääsemisevangeeliumi ja rajama uut teed Jumala leidmiseks; nad ei tajunud, et tema oligi taevase Isa uus ilmutus.
138:5.3 (1542.4) Järgmisel päeval jättis Jeesus oma kaksteist apostlit omapead. Ta tahtis, et nad isekeskis tuttavaks saaksid, ja soovis, et nad arutaksid seda, mis ta oli neile õpetanud. Meister pöördus õhtusöögiks tagasi ja õhtusöögijärgsetel tundidel rääkis neile seeravite hoolekandest ning mitu apostlit sai tema õpetusest aru. Nad puhkasid öösel ja lahkusid järgmisel päeval paadiga Kapernauma.
138:5.4 (1542.5) Sebedeus ja Saloome olid asunud elama oma poja Taaveti juurde, et nende suur maja jääks Jeesuse ja tema kaheteistkümne apostli päralt. Siin veetis Jeesus oma valitud sõnumitoojatega vaikse sabati. Ta selgitas põhjalikult oma plaane taevariigi kuulutamiseks ning rääkis, kui tähtis on vältida kokkupõrkeid tsiviilvõimudega. Ta ütles: „Kui tsiviilvõimudele tuleb etteheiteid teha, jätke see ülesanne minu hoolde. Vaadake, et te ei hakka keisrit ega tema ametnikke süüdistama.” Selsamal õhtul viis Juudas Iskariot Jeesuse kõrvale ja küsis, miks ei tehta midagi Johannese vangist vabastamiseks. Ja Juudas ei jäänud Jeesuse suhtumisega päriselt rahule.
6. Nädal pingelist koolitust
138:6.1 (1542.6) Järgmine nädal pühendati pingsale õppetööle. Kuus uut apostlit võeti iga päev nende hoole alla, kes neid olid valinud ja andsid nüüd põhjalikult edasi kõike, mida olid taevariigitööks valmistumisel õppinud ja kogenud. Vanemad apostlid kordasid hoolikalt kuuele nooremale kõike, mida Jeesus oli neile seni õpetanud. Õhtuti koguneti Sebedeuse aeda Jeesuselt õpetust saama.
138:6.2 (1542.7) Sel ajal seadis Jeesus sisse kesknädalase puhke- ja meelelahutuspäeva. Seda iganädalase puhkepäeva pidamise korda järgis ta kogu oma ülejäänud ainelise elu. Kolmapäeviti nad reeglina oma tavapärase tegevusega ei tegelnud. Sel iganädalasel puhkepäeval jättis Jeesus apostlid harilikult omapead, öeldes: „Mu lapsed, minge ja puhake täna. Puhake vaevalisest taevariigitööst ja värskendage end kas oma varasema tööga või uusi meelelahutusi avastades.” Jeesus ise ei vajanud oma maises elus seda puhkepäeva, kuid ta teadis, et tema inimestest kaaslastele on nii kõige parem. Jeesus oli õpetaja — Meister; ta kaaslased olid tema õpilased — jüngrid.
138:6.3 (1543.1) Jeesus püüdis apostlitele selgitada vahet oma õpetuste ja nende seas veedetud elu ning nende õpetuste vahel, mis võivad hiljem tema kohta esile kerkida. Jeesus ütles: „Teie sõnumi tuum olgu minu kuningriik ja sellega seotud evangeelium. ärge kalduge kõrvale ega jutlustage minust ega minu õpetustest. Kuulutage kuningriigi evangeeliumi ja kirjeldage minu ilmutust taevasest Isast, kuid ärge eksige kõrval teedele ega looge legende või kujundage kultust, mille sisuks oleksid uskumused ja õpetused minu uskumuste ja õpetuste kohta.” Ent nad ei saanud jälle aru, miks ta nii kõneles, ja keegi ei söandanud ka küsida, miks ta neile seda õpetas.
138:6.4 (1543.2) Jeesus püüdis neis varastes õpetustes võimalikult palju vältida lahkhelisid oma apostlitega, kui neil just ei tekkinud väärarusaamu tema taevasest Isast. Kõigis sellistes küsimustes parandas ta kõhklematult nende ekslikke arusaamu. Jeesusel oli oma ristimisjärgses elus Urantial vaid üks motiiv ning see oli tema Paradiisi-Isa parem ja tõetruum ilmutamine: ta rajas uut ja paremat teed Jumala juurde, usu ja armastuse teed. Ta manitses apostleid alati: „Minge otsige patuseid — leidke üles rusutud ja lohutage ärevaid.”
138:6.5 (1543.3) Jeesus tunnetas suurepäraselt olukorda, tal oli piiramatu võim, mida ta oleks saanud oma missiooni läbiviimiseks kasutada, kuid ta rahuldus täielikult vahendite ja isiksustega, mida ja keda enamik inimesi oleks pidanud ebapiisavaiks ja tähtsusetuiks. Tema missioonil oli tohutuid dramaatilisi võimalusi, kuid tal oli kindel soov täita oma Isa ülesannet väga vaikselt ja pretensioonitult; ta vältis hoolikalt igasugust võimu ilmutamist. Nüüd kavatses ta töötada vähemasti mitu kuud vaikselt oma kaheteistkümne apostliga Galilea järve ümbruses.
7. Veel üks pettumus
138:7.1 (1543.4) Jeesus oli kavandanud viiekuulise vaikse individuaalse misjonitöö kampaania. Ta ei rääkinud apostlitele, kui kaua see kestab — nad töötasid lihtsalt nädal nädala järel. Tolle nädala esimese päeva hommikul, kui ta tahtis just oma kaheteistkümnele apostlile seda teatada, tulid Siimon Peetrus, Jaakobus Sebedeus ja Juudas Iskariot temaga omavahel rääkima. Peetrus viis Jeesuse kõrvale ja söandas talle öelda: „Meister, meie kaaslased saatsid meid küsima, kas aeg pole juba kuningriigiks küps. Ja kas sa kuulutad kuningriigi välja Kapernaumas või peame me selleks Jeruusalemma minema? Ja millal igaüks meist teada saab, mis ametit ta sinu juures kuningriigi rajamisel pidama hakkab -” Peetrusel oleks olnud veelgi küsimusi, kuid Jeesus tõstis manitsevalt käe ja katkestas ta jutu. Ta viipas ka teised kõrval seisvad apostlid lähemale ja ütles: „Mu väikesed lapsed, kui kaua pean ma teile selgitama! Kas te pole aru saanud, et minu kuningriik ei kuulu sellesse maailma? Olen teile korduvalt öelnud, et ma pole tulnud istuma Taaveti troonile, kuidas saate te nüüd minult küsida, missuguse koha te igaüks Isa kuningriigis saate? Kas te ei saa aru, et olen kutsunud teid vaimse kuningriigi saadikuteks? Kas te ei mõista, et peate varsti, üsna varsti mind maailmas ja kuningriigi kuulutamisel esindama, nii nagu mina esindan oma taevast Isa? Kas on see võimalik, et ma olen valinud ja õpetanud teid kuningriigi sõnumitoojateks, kuid te ei saa ikka veel aru, milles seisneb ja mille poolest on nii tähtis selle saabuva jumalariigi jõudmine inimsüdametesse? Mu sõbrad, kuulake mind uuesti. Heitke oma peast mõte, et minu kuningriik on võimu või hiilguse valitsus. Peagi antakse tõepoolest minu kätte võim kogu taeva ja maa üle, kuid Isa tahte kohaselt ei või me kasutada seda jumalikku andi enese esiletõstmiseks sel ajastul. Ühel teisel ajastul jagate te tõepoolest minuga võimu ja au, kuid praegu on meile kohane alistuda Isa tahtele ja minna ning alandlikus kuulekuses maa peal tema käsku täita.”
138:7.2 (1544.1) Jälle olid tema kaaslased ehmunud ja hämmastunud. Jeesus saatis nad kahekaupa palvetama, paludes neil lõunaks tagasi pöörduda. Sel otsustaval ennelõunal püüdis igaüks neist Jumalat leida, nad katsusid teineteisele toeks olla ja läksid siis Jeesuse juurde tagasi, nagu ta neid oli palunud.
138:7.3 (1544.2) Jeesus jutustas neile nüüd uuesti Johannese tulekust, ristimisest Jordani jões, Kaana pulmast, kuue hiljutisest väljavalimisest ning tema enda lihaste vendade eemalejäämisest ning hoiatas neid, et kuningriigi vaenlane püüab ka neid eemale tõmmata. Pärast seda lühikest, kuid tõsist juttu tõusid kõik apostlid püsti, et Peetruse eestvedamisel kuulutada oma kustumatut pühendumist Meistrile ja vankumatut truudust kuningriigile ehk nagu Toomas seda väljendas: „Sellele saabuvale kuningriigile, mis see ka ei oleks ja ehkki ma sellest päriselt aru ei saa.” Nad kõik uskusid Jeesusesse tõeliselt, kuigi ei saanud tema õpetusest täielikult aru.
138:7.4 (1544.3) Nüüd küsis Jeesus, kui palju neil on kokku raha ja kuidas nad on korraldanud oma perede eest hoolitsemise. Kui selgus, et neil on vaevalt nii palju raha, et end kaks nädalat elatada, ütles ta: „See pole minu Isa tahe, et me oma tööd nii alustaksime. Jääme siia järve äärde kaheks nädalaks ja püüame kala või teeme midagi muud, mida meie käed teha leiavad, ning vahepeal korraldage Andrease, esimesena valitud apostli juhendamisel oma elu selliselt, et teil oleks tulevaseks tööks kõik vajalik olemas, nii praeguseks isikliku hoolekande tööks kui ka hilisemaks ajaks, kui ma käsin teil evangeeliumi jutlustada ja usklikke õpetada.” Need sõnad rõõmustasid kõiki väga, see oli nende jaoks esimene selge ja positiivne vihje, et Jeesus kavatseb hiljem aktiivsemat ja pretensioonikamat avalikku tööd alustada.
138:7.5 (1544.4) Päeva ülejäänud osa parandasid apostlid oma eluolu ning otsisid paate ja võrke järgmisel päeval kalale minemiseks, sest nad kõik olid otsustanud end kalapüügile pühendada — enamik neist olid olnud kalurid, ka Jeesus ise oli kogenud paadisõitja ja kalur. Paljud paadid, mida nad järgnevatel aastatel kasutasid, olid ehitatud Jeesuse enda kätega. Need olid head ning kindlad paadid.
138:7.6 (1544.5) Jeesus veenis neid pühenduma kaheks nädalaks kalapüügile, lisades: „Siis siirdute te inimesi püüdma.” Nad kalastasid kolmes rühmas, kusjuures Jeesus läks igal õhtul välja erineva rühmaga. Neile kõigile meeldis nii väga Jeesusega koos olla! Ta oli hea kalur, rõõmsameelne kaaslane ja innustav sõber; mida rohkem nad koos temaga töötasid, seda enam nad teda armastasid. Matteus ütles ühel päeval: „Mida rohkem te mõnest inimesest aru saate, seda vähem teda imetlete, kuid selle mehega on nii, et mida vähem ma temast aru saan, seda rohkem ma teda armastan.”
138:7.7 (1545.1) Seda plaani, mille kohaselt kaks nädalat püüti kala ja seejärel mindi kaheks nädalaks kuningriigi heaks isiklikku tööd tegema, järgiti enam kui viis kuud, päris selle, 26. aasta lõpuni, mil pärast Johannese vangistamist lakkas tema jüngrite erakordne tagakiusamine.
8. Kaheteistkümne esimene töö
138:8.1 (1545.2) Kui esimese kahe nädala kalasaagid olid müüdud, jaotas Juudas Iskariot, kes oli valitud kaheteistkümne varahoidjaks, apostlite raha kuueks võrdseks osaks, sest nende perede eest oli juba hoolt kantud. Kui hakkas saabuma augusti keskpaik 26. a pKr, läksid nad kahekaupa tööle aladele, mis Andreas neile määras. Esimesed kaks nädalat liikus Jeesus koos Andrease ja Peetrusega, järgmised kaks nädalat Jaakobuse ja Johannesega ja nii edasi kõigi ülejäänud paaridega nende valitud järjekorras. Nii sai ta minna välja vähemalt korra iga paariga, enne kui nad nende avaliku teenistuse alustamiseks jälle kokku kutsus.
138:8.2 (1545.3) Jeesus õpetas neid jutlustama pattude andekssaamist Jumalasse uskumise kaudu ilma patukahetsuse ja ohverdamiseta ning seda, et taevane Isa armastab kõiki oma lapsi sama igavese armastusega. Ta keelas oma apostleid arutamast:
138:8.3 (1545.4) 1. Ristija Johannese tööd ja vangistamist;
138:8.4 (1545.5) 2. ristimisel kuuldud häält. Jeesus ütles: „Häälele võivad viidata ainult need, kes seda häält kuulsid. Rääkige vaid sellest, mida te olete minult kuulnud, ärge rääkige kuuldustest”;
138:8.5 (1545.6) 3. vee muutumist veiniks Kaana pulmas. Jeesus manitses neid tõsiselt: „ärge rääkige kellelegi veest ja veinist.”
138:8.6 (1545.7) Need viis-kuus koosveedetud kuud oli neile imeline aeg, mil nad töötasid iga kahe nädala järel kaluritena, teenides endale piisavalt raha igaks järgmiseks nädalaks, mis nad taevariigi heaks misjonitööd tegid.
138:8.7 (1545.8) Lihtrahvas imetles Jeesuse ja tema apostlite õpetust ja teenimist. Rabid olid õpetanud juutidele juba ammu, et harimatud ei saa olla vagad ega õiglased. Ent Jeesuse apostlid olid ühtaegu vagad ja õiglased; samas ei vaevanud nad oma pead selle üle, et ei teadnud suurt osa rabide õpetustest ega maailma tarkusest.
138:8.8 (1545.9) Jeesus selgitas oma apostlitele, mis vahe on juutide õpetatud niinimetatud heategude kaudu toimuva meeleparanduse ja usust — uuestisünnist — tuleneva meelemuutuse vahel, mida ta nõudis taevariiki pääsemise hinnana. Ta õpetas oma apostlitele, et usk on Isa taevariiki astumise ainus tingimus. Johannes oli neile õpetanud „meeleparandust — põgenemist tulevase viha eest”. Jeesus õpetas: „Usk on avali uks Jumala praegusesse, täiuslikku ja igavesse armastusse astumiseks”. Jeesus ei rääkinud nagu prohvet, kes tuleb Jumala sõna kuulutama. Ta näis rääkivat enda nimel kui keegi, kel on meelevald. Jeesus püüdis viia nende meele imede otsimiselt tõelise ja isikliku kogemuse leidmisele sisimas elava Jumala armastuse ja päästva armulisuse vaimu pakutava rahuldus- ja kindlustunde kaudu.
138:8.9 (1545.10) Jüngrid nägid juba varakult, et Meister tunneb sügavat lugupidamist ja osavõtlikku austust iga inimolendi suhtes, keda ta kohtab, ja neile jättis väga sügava mulje see püsiv ja muutumatu tähelepanu, mida ta alati osutas kõigile meestele, naistele ja lastele. Ta võis katkestada sügava arutelu, et minna tee peale rääkima julgustavaid sõnu mööduvale naisele, kelle kehal ja hingel oli raske koorem. Ta võis keset tõsist nõupidamist apostlitega neid segama tulnud lapsega vennalikult suhelda. Mitte miski ei paistnud Jeesusele kunagi tähtsam kui inimene, kes tema läheduses juhtus olema. Ta oli meister ja õpetaja, kuid veelgi enam — ta oli ka sõber ja ligimene, arusaav kaaslane.
138:8.10 (1546.1) Ehkki Jeesus kasutas oma avalikus õpetamistöös põhiliselt mõistujutte ja lühijutlusi, õpetas ta oma apostleid alati küsimuste ja vastuste kaudu. Oma hilisemate avalike jutluste ajal tavatses ta iga kord jutu katkestada, et vastata siiratele küsimustele.
138:8.11 (1546.2) Jeesuse suhtumine naistesse algul ehmatas apostleid, kuid nad harjusid sellega varakult, sest ta selgitas neile põhjalikult, et naistele tuleb anda taevariigis meestega võrdsed õigused.
9. Viis kuud järelekatsumist
138:9.1 (1546.3) See mõnevõrra monotoonne aeg, mil kalapüük vaheldus isikliku tööga, osutus kaheteistkümnele apostlile kurnavaks katsumuseks, kuid nad pidasid proovile vastu. Vaatamata kõigile nurinatele, kahtlustele ja mööduvatele rahulolematuseperioodidele jäid nad Meistrile antud andumus-ja ustavusvannetele truuks. Isiklik suhe Jeesusega neil järelekatsumiskuudel pani nad teda nii armastama, et nad kõik (peale Juudas Iskarioti) jäid talle ustavaks ja truuks ka kohtumõistmise ja ristilöömise süngetel tundidel. Tõelised mehed lihtsalt ei suuda hüljata austatud õpetajat, kes on elanud nendega nii lähedastes suhetes ja olnud neile nii pühendunud kui Jeesus. Meistri surma süngetel tundidel taandus nende apostlite südameis kogu arutlus-ja otsustusvõime ning loogika lugupidavalt vaid ühe erakordse inimliku emotsiooni — ülima sõpruse ja ustavuse ees. Nende viie kuu jooksul, mil nad koos Jeesusega töötasid, hakkas igaüks neist pidama teda oma parimaks sõbraks kogu maailmas. Just see inimlik tunne, mitte niivõrd tema suurepärased õpetused või imelised teod, hoidis neid koos isegi pärast tema ülestõusmist ja taevariigi evangeeliumi kuulutamise uuestialustamist.
138:9.2 (1546.4) Need kuud täis vaikset tööd olid rängaks katsumuseks apostlitele, kes selle proovi läbi tegid, ja see avaliku tegevuse katkemise aeg pani tõsiselt proovile ka Jeesuse perekonna kannatuse. Kui Jeesus valmistus oma avalikku tööd alustama, oli kogu tema pere (peale Ruti) ta tegelikult hüljanud. Nad püüdsid hiljem vaid paaril korral temaga kontakti astuda ning ka siis üksnes selleks, et veenda teda koju tagasi pöörduma, sest nad peaaegu uskusid, et ta on aru kaotanud. Nad lihtsalt ei suutnud tema filosoofiat ega õpetusi mõista, tema enda lähedastele käis see üle jõu.
138:9.3 (1546.5) Apostlid tegid oma isiklikku tööd Kapernaumas, Betsaidas-Juliases, Korasinis, Gerasas, Hipposes, Magdalas, Kaanas, Galilea Petlemmas, Jotapatas, Raamas, Safedis, Gisalas, Gadaras ja Abilas. Lisaks neile linnadele töötasid nad ka paljudes külades ja maapiirkondades. Selle perioodi lõpuks olid need kaksteist oma perede eest hoolitsemiseks üsna rahuldavad kavad välja mõelnud. Enamik apostleid oli abielus, mõnel oli ka mitu last, kuid nad olid oma koduste toetamise niimoodi korraldanud, et apostlite rahatagavarast veidi lisaabi saanud, võisid nad pühendada kogu oma energia Meistri tööle, ilma et oleksid pidanud oma perede rahalise olukorra pärast muretsema.
10. Kaheteistkümne töökorraldus
138:10.1 (1547.1) Apostlid korraldasid oma töö algul järgmiselt:
138:10.2 (1547.2) 1. Andreas, esimesena valitud apostel, määrati kaheteistkümne juhiks ja üldsuunajaks;
138:10.3 (1547.3) 2. Peetrus, Jaakobus ja Johannes määrati Jeesuse isiklikeks kaaslasteks. Nad pidid tema eest nii ööl kui päeval hoolt kandma, hoolitsema tema füüsiliste ja muude vajaduste eest ja olema talle seltsiks tema öistel palvetamistel ja salapäraste ühenduste ajal taevase Isaga;
138:10.4 (1547.4) 3. Filippus seati rühma majandusülemaks. Tema ülesandeks oli hankida toitu ja vaadata, et külalistel ja vahel isegi kuulajate hulkadel midagi süüa oleks;
138:10.5 (1547.5) 4. Naatanael kandis hoolt kaheteistkümne perekondade vajaduste eest. Ta sai iga apostli perekonna vajaduste kohta korrapäraselt aruande, taotles varahoidja Juudaselt raha ning saatis seda iga nädal abivajajatele;
138:10.6 (1547.6) 5. Matteus oli apostlikorpuse eelarveülem. Tema ülesandeks oli jälgida, et eelarve oleks tasakaalus ja et kassa uuesti täituks. Kui vastastikuse toetuse summasid polnud enam tulemas, kui ülalpidamiseks ei saadud piisavalt annetusi, siis oli Matteus volitatud saatma kahtteistkümmet mõneks ajaks tagasi oma kalavõrkude juurde. Aga see ei olnud kunagi vajalik pärast seda, kui nad oma avalikku tööd alustasid: siis oli tal varahoidja käes alati küllaldane tagavara, et nende tegevust rahastada;
138:10.7 (1547.7) 6. Toomas oli rännakute korraldaja. Tema ülesanne oli leida peavarju ja valida kohad, kus õpetada ja jutlustada, tagades reisi sujuva ja jõudsa kulgemise vastavalt plaanidele;
138:10.8 (1547.8) 7. Jaakobus ja Juudas, Alfeuse kaksikpojad, määrati rahvahulkade juhtideks. Nende ülesanne oli leida piisavalt abistavaid kohanäitajaid, kes rahva seas jutlustamise ajal korda hoiaksid;
138:10.9 (1547.9) 8. Seloot Siimonile anti ülesanne hoolitseda meelelahutuse ja mängude eest. Tema korraldas tegevust kolmapäeviti ja püüdis iga päev paariks tunniks lõõgastust ja meelelahutust pakkuda;
138:10.10 (1547.10) 9. Juudas Iskariot määrati varahoidjaks. Tema käes oli rahakott. Juudas maksis kinni kõik kulutused ja pidas arvet. Ta koostas nädalast nädalasse Matteusele eelarveid ja Andreasele iganädalasi aruandeid. Juudas maksis raha välja Andrease loaga.
138:10.11 (1547.11) Nii töötasid need kaksteist oma algusest peale kehtinud töökorralduse järgi ajani, mil see tuli reetur Juudase lahkumise tõttu ümber korraldada. Meister ja tema jüngrid-apostlid jätkasid selle lihtsa töökorraldusega kuni pühapäevani, 12. jaanuarini 27. a pKr, mil Jeesus nad kokku kutsus ja ametlikult kuningriigi saadikuteks ja oma rõõmusõnumite jutlustajateks ametisse pühitses. Varsti pärast seda valmistusid nad minema Jeruusalemma ja Juudamaale oma esimesele avalikule jutlustamisreisile.