text:
1. Vältimispõhimõte rakendub keskkonnaohu puhul, ja seega olukorras, kus keskkonnahäiringu tekkimine on piisavalt tõenäoline ja see keskkonnahäiring on oluline. Mida olulisem on tekkida võiv keskkonnahäiring, seda väiksem võib olla selle ilmnemise tõenäosus.
1.1. Etteruttavalt tuleb märkida, et erinevalt paljude riikide ja EL õigusest eristab Eesti keskkonnaseadustiku üldosa seadus vältimispõhimõtet (KeÜS § 10) ja ettevaatuspõhimõtet (KeÜS § 11) küllaltki selgelt. Kokkuvõtlikult saab öelda, et vältimispõhimõte rakendub keskkonnaohu puhul (KeÜS § 5), ettevaatuspõhimõte aga keskkonnariski (KeÜS § 4) puhul.
2. Seos tegevuse ja keskkonnale avaldatava mõju vahel peab vältimispõhimõtte rakendamiseks olema teaduslikult või empiiriliselt tõestatav. Kui selline mõju on oluline ja tekitab piisava tõenäosusega olulise keskkonnahäiringu, tuleb seda ära hoida.
3. Piisavalt tõenäolise ja olulise ebasoodsa keskkonnamõju vältimise kohustus ei ole siiski absoluutne. Muuhulgas kehtib talumiskohustus juba realiseerunud ohu ehk teoks saanud olulise keskkonnahäiringu puhul. Vastavalt KeÜS §-le 10 tuleb keskkonnaohtu või olulist keskkonnahäiringut taluda kolmel tingimusel:
Muu ülekaalukas huvi on eelkõige avalik huvi, kuid täielikult ei saa välistada ka erahuvide arvessevõtmist. Muu ülekaaluka huvi näiteks võib olla lennuvälja läheduses lindude (sealhulgas kaitsealuste) tõrjumine, mis on möödapääsmatu lennuohutuse tagamise seisukohalt. Selle näite puhul liituvad avalik huvi (lennuohutus) ja erahuvi (isikute elu ja tervise kaitse). Talumiskohustuse teise tingimuse puhul lähtutakse mõistlikkuse põhimõttest ega arvestata kõikide põhimõtteliselt võimalike alternatiividega. Asjakohase näitena võib siinkohal tuua põlevkivienergia tootmise Eestis, millele seni on tõepoolest puudunud mõistlikud alternatiivid. Tehnoloogia ja elektrituru arenguga selline alternatiivitu olukord aga ilmselt kaob ja lõpeb ka selle talumiskohustus. Nagu eelpool mainitud, on talumiskohustuse kolmandaks tingimuseks meetmete võtmine ohu või olulise keskkonnariski võimalikult suures ulatuses vähendamiseks. Esimese näite (lennuliiklus) puhul tähendab see tingimus seda, et lindude tõrjumiseks tuleb võtta selliseid meetmeid, mis ei too kaasa lindude tarbetut hukkumist. Teise näite puhul on aga lahenduseks sellise energiatootmise tehnoloogia rakendamine, mis vähendab võimalikult suures ulatuses olulist ebasoodsat mõju keskkonnale.
4. Mida olulisem on ohustatav õigushüve, seda madalam võib olla vältimispõhimõtte rakendamiseks piisava tõenäosuse künnis. EL Kohus on sellisteks õigushüvedeks pidanud ennekõike Natura 2000 võrgustiku väärtusi ja inimtervist. Nn Waddenzee kaasuses juhtis EL Kohus tähelepanu sellele, et Natura 2000 võrgustiku ala oluliselt mõjutada võivaid tegevusi ei tohi üldreeglina lubada, kui sellise mõju võimalikkus ei ole mõistlikult välistatud (Euroopa Kohtu 7.09.2004 otsus nr C-127/02). Inimtervise puhul võib tuua näitena Briti loomaliha kaasused. Nimelt leidis kohus kaasustes C–157/96 ja C–180/96, et kui puuduvad lõplikud tõendid riski olemuse või selle ulatuse kohta inimeste tervisele, võivad pädevad organid võtta kaitsemeetmeid, ilma et nad peaksid ootama, kuni sellise ohu reaalsus ja tõsidus muutub silmnähtavaks. Kohus küll viitas ebakindlale riskile, kuid pidas Briti loomaliha ekspordi keeldu kui kaitsemeedet (vältimismeede) proportsionaalseks (Euroopa Kohtu 05.05.1998 otsus nr C–157/96, National Farmers' Union; Euroopa Kohtu 05.05.1998 otsus nr 180/96, Ühendkuningriik vs. Euroopa Komisjon).
5. Konkreetsel juhul rakendamisele kuuluvad vältimismeetmed on sageli sätestatud juba õigustloova akti tasandil, kuid õigustloovad aktid ei sätesta alati vältimispõhimõtte rakendusjuhtumite täielikku kataloogi. Konkreetsete õigusnormist lähtuvate keeldudena saab esile tuua järgmised juhtumid. Näiteks keelab VeeS § 24 lõige 1 reovee põhjavette ning reo- ja heitvee külmunud pinnasele juhtimise. JäätS § 60 lõike 1 alusel on keelatud ohtlike jäätmete segamine muud liiki ohtlike jäätmetega, tavajäätmetega või mis tahes aine või materjaliga. VÕKS § 88 lg 2 toob esile, et kui keskkonnakaitseluba nõuab saasteainete püüdmist või see on kavandatud ehitusprojektis, on töötamine püüdeseadmeteta või rikkis püüdeseadmetega keelatud. LKS § 29 lg 2 keelab loodusreservaadis igasuguse inimtegevuse, sealhulgas inimeste viibimise selle territooriumil. Kõikide nende keeldude eiramine võiks tõepoolest piisava tõenäosusega kaasa tuua olulise negatiivse keskkonnahäiringu tekkimise.
6. Vältimispõhimõtte kui keskkonnaõiguse üldpõhimõtte rakendamine peab toimuma lisaks üksikasjalike õiguslike keeldude järgimisele ka juhtumipõhiselt. Sellise olukorra näiteks on LKS § 33 lõige 5 punkt 3, mis käsitleb hoiuala teatise menetlust ja sätestab, et hoiualal kavandatava tegevuse võib keelata, kui see ohustab hoiuala kaitstavate liikide või elupaikade soodsa seisundi säilimist, mille tagamiseks või hoiuala on moodustatud. Kaalutlusõigusele allutatud vältimispõhimõtte rakendamise näiteks on ka VeeS § 9 lg 10 punktid 1 ja 2, mille alusel keeldutakse vee erikasutusloa andmisest, kui veevaru ei ole piisav, vee erikasutus ohustab otseselt inimese tervist või keskkonda, ning ka siis, kui suubla või põhjaveekihi seisundit halvendatakse ulatuses, mis muudab need kasutamiskõlbmatuks.
7. Vältimispõhimõtte adressaadiks ei ole eraõiguslikud isikud, kuid sellele omane lähenemine võib neile kanduda kaudselt, ennekõike läbi haldusorganite vältimispõhimõttel põhineva haldustegevuse. Sellise tegevuse näiteks võib olla keskkonnakaitseloa andmise menetlus, kus loa tingimuste määramisel on lähtutud eesmärgist vältida tegevusega kaasnevaid keskkonnaohte.
8. Vältimispõhimõttele omane lähenemine on kajastatud ka KeÜS igaühekohustusi ja käitaja kohustusi sätestavates peatükkides, kus pannakse igaühele, eriti aga käitajale kohustus omandada teadmised käitise tegevusega seotud keskkonnaohtude kohta, neid ohte hinnata ja võtta asjaoludele vastavaid, ohtude realiseerumise vältimist tagavaid mõistlikke meetmeid (vt KeÜS §-de 14-15 ning §-de 16–20 kommentaare).

matches:
§ 10
§ 11
§ 5
§ 4
Kohus
Kohus
kohus
Kohus
§ 24
§ 60
§ 88
§ 29
§ 33
§ 9


Riigivara neljanda avaliku kirjaliku enampakkumise tulemuste kinnitamine - Uudised ja teated - Valga Maavalitsus
MAAVANEMA KORRALDUS 04.12.2017nr 1-1/17-386
Võttes aluseks riigivaraseaduse § 50 lg 1, § 63 lg 1, § 68 lg 1, lg 5, § 70 lg 1, § 71 lg 1, §1051 lg 2:
1.Kinnitan 04.12.2017. a toimunud riigivara avaliku kirjaliku enampakkumise tulemused (protokoll 04.12.2017 nr 7-3-2/20) :
1.1 Valga maakonnas Valga vallas Valga linnas Väike-Köie tn 2 kinnistu, riigi kinnisvararegistri kood KV22133, registriosa nr 2356240, katastritunnus 85401: 005: 0001, sihtotstarve 100 % elamumaa, pindala 870 m², hoonestusõigusega 50 aastaks koormatud.
2. Võõrandada:
2.1 Valga maakonnas Valga vallas Valga linnas Väike-Köie tn 2 kinnistu, riigi kinnisvararegistri kood KV22133, registriosa nr 2356240, katastritunnus 85401: 005: 0001, sihtotstarve 100 % elamumaa, pindala 870 m², ainsa pakkumise teinud Rauno Eglitile (isikukood 38805035716) hinnaga 1500 (üks tuhat viissada) eurot.
2.2 Valga vallas Valga linnas Väike-Köie tn 2 kinnistu on koormatud hoonestusõigusega 50 aastaks Rauno Egliti, isikukood 38805035716, kasuks.
2.3 Rauno Eglit on tasunud Rahandusministeeriumi arveldusarvele tagatisraha 150 eurot, mis lugeda ettemaksuks. Ülejäänud ostuhind 1350 eurot tasuda ühele järgmistest Rahandusministeeriumi arvelduskontodest: SEB nr EE891010220034796011, Swedbank nr EE932200221023778606, Luminor Bank nr EE701700017001577198 või Danske Bank nr EE403300333416110002, viitenumber 2800082433 enne müügilepingu sõlmimist.
2.4 Rauno Eglitil sõlmida Valga vallas Valga linnas Väike-Köie tn 2 kinnistu müügileping hiljemalt kahe kuu jooksul arvates avaliku enampakkumise tulemuste kinnitamisest. Müügilepingu sõlmimisega seotud notaritasu ja riigilõivu tasub kinnistu omandaja.
3. Kantseleil korralda riigivaraseaduse § 50 lg 1 sätestatud korras käesoleva korralduse punktis 2.1 nimetatud kinnistu võõrandamise lepingu 10 päeva jooksul võõrandamise jõustumisest arvates sellest teatamine väljaandes Ametlikud Teadaanded.