Liiklusseaduse, riigilõivuseaduse ja toote nõuetele vastavuse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 28.03.2017, 1
22.03.2017 otsus nr 79
1) paragrahvi 2 punkti 13 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„jalakäija on jalgsi, ratastoolis või muu sarnase üksnes piiratud liikumisvõimega isikule kasutamiseks ettenähtud sõidukiga liikleja.”;
2) paragrahvi 2 punkt 40 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„40) mootorsõiduk on mootori jõul liikuv sõiduk, välja arvatud üksnes piiratud liikumisvõimega isikule kasutamiseks ettenähtud mootoriga sõiduk, elektrimootoriga jalgratas, tasakaaluliikur, pisimopeed, maastikusõiduk, tramm ja sõiduk, mille valmistajakiirus ei ületa kuut kilomeetrit tunnis;”;
3) paragrahvi 2 punkt 75 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 2 punkt 90 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„90) tühimass on valmistaja määratud täisvarustuses sõiduki mass;”;
5) paragrahvi 33 lõiget 2 täiendatakse punktiga 81 järgmises sõnastuses:
„81) veenduma, et sõidukile paigaldatud lisaseadmed ei ohusta inimesi, ei riku keskkonda, ei põhjusta varalist kahju ega takista liiklust, ning võtma meetmeid lisaseadmetest lähtuva ohu kõrvaldamiseks;”;
6) paragrahvi 341 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „lõike 2” tekstiosaga „lõike 1”;
7) paragrahvi 343 pealkirjast jäetakse välja tekstiosa „kehtivuse peatamine,”;
8) paragrahvi 38 lõikes 4 asendatakse sõnad „liiklusjärelevalve teostaja kaarti” sõnaga „kontrollikaarti”;
9) paragrahvi 44 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) käesoleva seaduse § 341 lõike 7 alusel kehtestatud õigusakti kohaselt eriveol kasutataval sõidukil.”;
10) paragrahvi 77 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Maanteeamet võib keelduda sellise mootorsõiduki või selle haagise registreerimisest, mis vastab kehtivatele nõuetele, kuid millega siiski kaasneb oluline oht inimese elule, tervisele, keskkonnale või varale ning mille suhtes on Euroopa Liidu liikmesriigi turujärelevalveasutus või tüübikinnitusasutus rakendanud turujärelevalve meetmeid või tüübikinnitusele vastavuse järelevalvemeetmeid.
(12) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 nimetatud juhul võib auto ja selle haagise registreerimisest keelduda kuni kuueks kuuks ning mopeedi, mootorratta ning traktori ja selle haagise registreerimisest, kuni valmistaja on täitnud kõik asjakohased tingimused.”;
11) paragrahvi 78 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 78. Tüübikinnitus, üksiksõiduki kinnitus ja kinnituse kehtivus
(1) Traktori, selle haagise ja vahetatava pukseeritava seadeldise tüübikinnitusele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta (ELT L 60, 02.03.2013, lk 1–51) sätteid, arvestades käesolevas seaduses sätestatud nõudeid.”;
12) paragrahvi 78 täiendatakse lõigetega 11–14 järgmises sõnastuses:
„(11) Elektrimootoriga jalgratta, pisimopeedi, mopeedi ja mootorratta tüübikinnitusele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta (ELT L 60, 02.03.2013, lk 52–128) sätteid, arvestades käesolevas seaduses sätestatud nõudeid.
(12) Sõidumeeriku, selle osa või sõidumeeriku kaardi tüübikinnitusele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 165/2014 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist (ELT L 60, 28.02.2014, lk 1–33), arvestades käesolevas seaduses sätestatud nõudeid.
(13) Tüübikinnitus on menetlus, mille tulemusena pädev asutus tunnustab, et mootorsõiduki või selle haagise tüüp või nende osa, süsteemi, varustuse või eraldi seadmestiku (edaspidi koos toode) tüüp vastab käesoleva paragrahvi lõike 5 alusel kehtestatud nõuetele; vahetatava pukseeritava seadeldise tüüp või selle osa, süsteemi, varustuse või eraldi seadmestiku tüüp vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 nõuetele; elektrimootoriga jalgratta või pisimopeedi tüüp või nende osa, süsteemi, varustuse või eraldi seadmestiku tüüp vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 nõuetele; ja sõidumeerik, selle osa või sõidumeeriku kaart vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 nõuetele.
(14) Maanteeamet võib Euroopa Liidu õigusaktis ettenähtud juhul tüübikinnituse andmisel seada mootorsõiduki või selle haagise või toote valmistajale kõrvaltingimusena kohustuse perioodiliselt tõendada mootorsõiduki või selle haagise või toote vastavust tüübikinnitusele. Mootorsõiduki või selle haagise või toote tüübikinnitusele vastavuse perioodilise tõendamise täpsed tingimused määratakse tüübikinnituse andmise otsuses.”;
13) paragrahvi 78 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Tüübikinnituse ja üksiksõiduki kinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajalikuks tehniliseks ekspertiisiks ja katsetuseks võib Maanteeamet kasutada eksperti või määratud tehnilist teenistust. Tüübikinnituse ja üksiksõiduki kinnitusega seonduvad toimingud tehakse sõiduki või toote valmistaja, tema ametliku esindaja või sissetooja kulul.”;
14) paragrahvi 78 täiendatakse lõigetega 43–46 järgmises sõnastuses:
„(43) Vahetatava pukseeritava seadeldise valmistaja peab tagama juurdepääsu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 XV peatükis nimetatud teabele ning elektrimootoriga jalgratta ja pisimopeedi valmistaja peab tagama juurdepääsu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 XV peatükis nimetatud teabele lihtsal ja kiiresti ligipääsetaval viisil kedagi diskrimineerimata.
(44) Tüübikinnitus ja üksiksõiduki kinnitus antakse välja määramata ajaks, kui Euroopa Liidu liikmesriigi tüübikinnitusasutus ei ole tüübikinnitusele või üksiksõiduki kinnitusele määranud kehtivusaega.
(45) Mootorsõiduki või selle haagise tüübikinnituse kehtivus lõpeb, kui:
1) mootorsõiduki või selle haagise registreerimisel muutuvad kohustuslikuks tüübikinnituse saanud mootorsõiduki või selle haagise tüübi suhtes kohaldatavad uued nõuded ning tüübikinnitust ei ole võimalik vastavalt uutele nõuetele ajakohastada;
2) tüübikinnituse saanud mootorsõiduki või selle haagise tootmine lõpetatakse;
3) lõpeb tüübikinnitusele määratud kehtivusaeg;
4) tüübikinnitus kaotab kehtivuse eripiirangu tõttu.
(46) Kui kehtetuks muutub ainult mootorsõiduki või selle haagise ühe variandi või variandi ühe versiooni tüübikinnitus, kaotab kehtivuse vaid kõnealuse sõiduki selle konkreetse variandi või versiooni tüübikinnitus.”;
15) paragrahvi 78 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Tüübikinnituse ja üksiksõiduki kinnituse nõuded seatakse kaupade vaba liikumise, energiatõhususe, liiklusohutuse, keskkonnakaitse, tervisekaitse, identifitseerimise, teehoiu ja omavolilise kasutamise takistamise eesmärgil. Tüübikinnituse ja üksiksõiduki kinnituse menetlemise tingimused ja korra, nõuded sõidukile ning selle osale, süsteemile, varustusele ja eraldi seadmestikule, sõiduki remondi-, hooldus- ja tehnilisele teabele juurdepääsu tagamisele, toodangu tüübikinnitusele vastavuse tagamise nõuded ja korra, tüübikinnituse järelevalve nõuded ning tehnilise teenistuse määramise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
16) paragrahvid 781–783 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Maanteeamet võib tüübikinnituse ja üksiksõiduki kinnituse andmisest või nendega seonduvate toimingute tegemisest keelduda, kui:
3) vahetatav pukseeritav seadeldis ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 167/2013 nimetatud nõuetele;
4) elektrimootoriga jalgratas või pisimopeed ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 168/2013 nimetatud nõuetele;
5) tüübikinnituse või üksiksõiduki kinnituse andmise käigus on esitatud valeandmeid või võltsitud katsetulemusi;
6) tüübikinnituse andmise käigus on kasutatud käesoleva seaduse § 78 lõike 5 alusel kehtestatud nõuete kohast või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 kohast katkestusstrateegiat, katkestusseadet või heitetõrje nurjumise seadist;
7) mootorsõiduk või selle haagis või toote tüüp vastab käesoleva seaduse § 78 lõike 5 alusel kehtestatud nõuetele, kuid kujutab sellest hoolimata olulist ohtu inimese elule, tervisele, keskkonnale või varale.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule võib Maanteeamet kuni käesoleva seaduse § 783 lõikes 5 sätestatud ettekirjutuse täitmiseni keelduda samaväärsesse tüüpi kuuluvale sõidukile või tootele tüübikinnituse andmisest või sellega seonduvate toimingute tegemisest.
(1) Maanteeamet võib tüübikinnituse kehtetuks tunnistada, kui valmistaja:
2) on tüübikinnituse andmise või tüübikinnitusele vastavuse järelevalve käigus esitanud valeandmeid või võltsinud katsetulemusi;
3) on käesoleva seaduse § 78 lõike 5 alusel kehtestatud nõuete kohaselt või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 kohaselt kasutuses sõiduki või selle mootori tüübikinnitusele jätkuva vastavuse kontrollimisel võltsinud katsetulemusi;
4) on hoidunud selliste andmete või tehnilise kirjelduse esitamisest, mille tõttu oleks tüübikinnituse andmisest keeldutud või tüübikinnitus kehtetuks tunnistatud;
5) on käesoleva seaduse § 78 lõike 5 alusel kehtestatud nõuete kohaselt mootorsõiduki lämmastikuühendite (NOx) heitmete kontrolli süsteemi lubamatult muutnud;
6) on mootorsõiduki tüübikinnituse andmise käigus kasutanud käesoleva seaduse § 78 lõike 5 alusel kehtestatud nõuete kohast või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 nõuete kohast katkestusstrateegiat, katkestusseadet või heitetõrje nurjumise seadist;
7) ei ole käesoleva seaduse § 783 lõikes 5 sätestatud ettekirjutust tähtaegselt täitnud;
8) on täitmata jätnud käesoleva seaduse § 78 lõike 14 alusel kehtestatud kõrvaltingimuse.
(2) Maanteeamet võib üksiksõiduki kinnituse kehtetuks tunnistada, kui üksiksõiduki kinnituse andmise käigus on esitatud valeandmeid või võltsitud katsetulemusi.
(1) Järelevalve tüübikinnitusele vastavuse üle on tegevus, mille eesmärk on kontrollida sõiduki või toote vastavust Maanteeameti poolt sõidukile või tootele antud tüübikinnitusega kinnitatud andmetele, samuti valmistaja võimet tagada sõiduki või toote vastavus tüübikinnitusega kinnitatud andmetele.
(2) Järelevalvet tüübikinnitusele vastavuse üle teostab Maanteeamet.
(3) Sõiduki või toote tüübikinnituse nõuetele vastavust tõendab valmistaja, tema ametlik esindaja või sissetooja.
(4) Järelevalvet tegeval ametnikul on õigus nõuda valmistajalt asjakohaste dokumentide, andmete, katseprotokollide ja selgituste esitamist, tutvuda sõiduki või toote valmistamise korraldusega, viibida valmistamise juures ning suunata vabalt valitud tooteid täiendavasse kontrolli.
(5) Kui sõiduk või toode ei vasta tüübikinnitusega kinnitatud andmetele või valmistaja ei suuda tagada sõiduki või toote vastavust tüübikinnitusega kinnitatud andmetele või valmistaja ei taga juurdepääsu asjakohasele teabele, on järelevalve teostajal õigus teha valmistajale ettekirjutus puuduse kõrvaldamiseks.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud ettekirjutuse täitmata jätmisel on asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras rakendatava sunniraha ülemmäär 6400 eurot.
(7) Maanteeamet võib käesolevas paragrahvis sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 49, 50, 51 ja 52 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
(8) Tüübikinnitusele vastavuse riikliku järelevalve eest tasutakse riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras.”;
17) seadust täiendatakse §-dega 784 ja 785 järgmises sõnastuses:
„§ 784. Tehniline teenistus, selle määramine ja pädevus ning määramise kehtetuks tunnistamine
(1) Tehniline teenistus on Maanteeamet või juriidiline isik, kelle Maanteeamet on määranud tüübikinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajaliku tehnilise ekspertiisi ja katsetuse korraldajaks (edaspidi määratud tehniline teenistus).
(2) Määratud tehniline teenistus peab:
1) olema sõltumatu tema hinnatava sõiduki või toote projekteerimise, valmistamise, tarnimise ja hooldamise protsessist;
2) omama määratava tehnilise ekspertiisi või katsetuse korraldamiseks asjakohaste oskuste, tehniliste eriteadmiste ja ettevalmistusega töötajaid;
3) omama tehnilise ekspertiisi või katsetuse korraldamiseks vajalikke tehnilisi ja teabevahendeid;
4) tagama, et tema töötajad hoiavad oma tööga kogutud teabe salajasena.
(3) Määratud tehnilisel teenistusel ei tohi olla riiklike ega kohalike maksude, lõivude, trahvide või sundkindlustuse maksete ajatamata võlgnevusi. Samuti ei tohi olla välja kuulutatud määratud tehnilise teenistuse pankrotti või tema suhtes algatatud likvideerimismenetlust või esineda muid asjaolusid, mis võiksid põhjustada tema püsiva maksejõuetuse või tegevuse lõpetamise.
(4) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatule peab traktori, selle haagise ja vahetatava pukseeritava seadeldise ning nende jaoks ettenähtud toodete tüübikinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajaliku tehnilise ekspertiisi või katsetusega tegelev määratud tehniline teenistus vastama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 XVI peatükis kehtestatud nõuetele.
(5) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatule peab elektrimootoriga jalgratta, pisimopeedi, mopeedi ja mootorratta ning nende jaoks ettenähtud toodete tüübikinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajaliku tehnilise ekspertiisi või katsetusega tegelev määratud tehniline teenistus vastama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 XVI peatükis kehtestatud nõuetele.
(6) Tehnilise teenistuse tegevuskategooria määratakse lähtuvalt tehnilise teenistuse pädevusvaldkonnast vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (ELT L 263, 09.10.2007, lk 1–160), artikli 41 lõikele 3, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 artikli 59 lõikele 1 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 artikli 63 lõikele 1.
(7) Määratud tehniliseks teenistuseks saamisele eelneb vastavushindamine, mille käigus hinnatakse juriidilise isiku vastavust õigusaktides sätestatud nõuetele ja mille tulemusena koostab Maanteeamet vastavushindamise aruande vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ artiklile 42, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 artiklile 62 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 artiklile 66.
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud vastavushindamist teeb Maanteeamet. Vastavushindamisel võib Maanteeamet arvestada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008, millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93 (ELT L 218, 13.08.2008, lk 30–47), nõuetele vastava akrediteerimisasutuse antud hinnangut juriidilise isiku nõuetele vastavuse kohta.
(9) Määratud tehnilise teenistuse tehnilist ekspertiisi ja katsetust arvestatakse tüübikinnituse andmise protsessis, kui tehniline teenistus on nende korraldamiseks määratud.
(10) Määratud tehnilise teenistuse määramine tunnistatakse kehtetuks tehnilise teenistuse omal soovil. Määratud tehnilise teenistuse määramise võib kehtetuks tunnistada ka juhul, kui määratud tehniline teenistus ei ole käesoleva seaduse § 785 lõikes 5 nimetatud ettekirjutust tähtaegselt täitnud.
(11) Määratud tehniline teenistus teavitab Maanteeametit igast avastatud valmistajapoolsest sõiduki, selle osa, süsteemi, varustuse või eraldi seadmestiku tüübikinnituse nõuetest kõrvalekaldumisest, samuti igast nõuetele mittevastavusest, mis võib põhjustada tüübikinnituse andmisest keeldumise, selle piiramise, peatamise või kehtetuks tunnistamise, ning määratud tehnilise teenistuse määramise ulatust ja tingimusi mõjutavatest asjaoludest.
(12) Tehnilise teenistuse määramise ja pädevuse ulatuse laiendamise eest tasutakse riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras.
§ 785. Riiklik järelevalve määratud tehnilise teenistuse üle
(1) Järelevalve määratud tehnilise teenistuse üle on tegevus, mille eesmärk on kontrollida määratud tehnilise teenistuse ning tüübikinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajaliku tehnilise ekspertiisi ja katsetuse korraldamise vastavust kehtestatud nõuetele. Määratud tehnilise teenistuse järelevalve käigus vaadatakse üle ka määratud tehnilise teenistuse määramisele eelnenud vastavushindamise aruanne.
(2) Järelevalvet määratud tehnilise teenistuse üle teostab Maanteeamet.
(3) Maanteeamet vaatab vastavushindamise aruande üle vähemalt iga kolme aasta tagant.
(4) Järelevalvet tegeval ametnikul on õigus nõuda määratud tehniliselt teenistuselt asjakohaste dokumentide, andmete, katseprotokollide ja selgituste esitamist, tutvuda tehnilise ekspertiisi ja katsetuse korraldamisega, viibida nende juures ning suunata vabalt valitud tooteid täiendavasse kontrolli.
(5) Kui määratud tehniline teenistus või selle tehniline ekspertiis või katsetus ei vasta kehtestatud nõuetele, on järelevalve teostajal õigus teha määratud tehnilisele teenistusele ettekirjutus puuduse kõrvaldamiseks. Kuni ettekirjutuse täitmiseni ei arvesta Maanteeamet määratud tehnilise teenistuse tüübikinnitusega seonduvate toimingute tegemiseks vajaliku tehnilise ekspertiisi ja katsetuse tulemusi.
(7) Maanteeamet võib käesolevas paragrahvis sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 49, 50, 51 ja 52 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.”;
18) paragrahvi 85 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kaitseväe ja Kaitseliidu sõidukite registrisse kantud sõidukitele, nende tehnonõuetele, nõuetele vastavuse kontrollimisele, registreerimisele, ümberehitamisele ning omaniku ja vastutava kasutaja kohustustele kohaldatakse käesoleva peatüki §-des 72, 73, 76, 79 ning 84 sätestatut, kui käesolevas paragrahvis ei ole sätestatud teisiti.”;
19) paragrahvi 85 täiendatakse lõigetega 31 ja 32 järgmises sõnastuses:
„(31) Kaitseväe ja Kaitseliidu sõidukite registrisse kantud sõiduki tehnonõuetele vastavuse ja mittevastavuse kohta teeb otsuse Kaitsevägi.
(32) Kaitseväe ja Kaitseliidu sõidukite registrisse kantud sõiduki tüübikinnitusele ei kohaldata §-des 78–785 sätestatut.”;
20) paragrahvi 87 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule peab elektrimootoriga jalgratas ja pisimopeed vastama ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 168/2013 sätestatud nõuetele.”;
21) paragrahvi 88 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(10) Kohustusliku sõidumeerikuga mootorsõiduki juht peab liiklusjärelevalve teostajale esitama sõidumeeriku salvestuslehe või juhikaardi või muu dokumendi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 artiklis 36 nimetatud ulatuses ja tingimustel.”;
22) paragrahvi 99 lõige 41 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(41) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 3 nimetatud juhiluba ei kehti, kui see on välja antud isikule, kes juhiloa saamise ajal elas alaliselt Eestis. Nimetatud juhiloa saab vahetada Eesti juhiloa vastu pärast juhtimisõiguse saamiseks nõutava liiklusteooria- ja sõidueksami edukat sooritamist.”;
23) paragrahvi 99 täiendatakse lõikega 42 järgmises sõnastuses:
„(42) Maanteeamet võib käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud juhiloa tunnustamisest keelduda, kui teise Euroopa majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni pädeva ametiasutuse poolt juhiloale kantud märgetest tulenevate andmete põhjal või selle ametiasutuse väljastatud muu vaieldamatu teabe põhjal on tõendatud, et juhiloa väljastamise ajal ei elanud isik alaliselt juhiloa väljastanud riigis.”;
24) paragrahvi 99 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhiluba vahetatakse Eesti juhiloa vastu, välja arvatud juhul, kui isiku juhtimisõigus on juhiloa väljastanud riigis või Eestis peatatud, ära võetud, kehtetuks tunnistatud või kui juhiluba käesoleva paragrahvi lõike 41 alusel ei kehti. Kui juhiluba ei ole vahetatud viie aasta jooksul sellele märgitud kehtivusaja möödumisest, siis vahetatakse juhiluba Eesti juhiloa vastu pärast juhtimisõiguse saamiseks nõutava liiklusteooria- ja sõidueksami edukat sooritamist.”;
25) paragrahvi 100 lõiget 2 täiendatakse neljanda lausega järgmises sõnastuses:
„Isik on kohustatud tõendama oma alalist elamist Eestis.”;
26) paragrahvi 118 lõike 1 punktides 5 ja 6, § 122 lõike 1 punktides 4 ja 5 ning lõike 3 punktis 2 ja § 192 lõike 1 punktis 2 asendatakse arv „25” arvuga „24”;
28) paragrahvi 130 lõike 12 punkti 2 täiendatakse pärast sõna „kasutatakse” sõnadega „inimtoiduks mittemõeldud”;
29) paragrahvi 130 lõike 12 punktis 10 asendatakse sõna „ning” komaga;
30) paragrahvi 130 lõikes 14, § 136 lõikes 1, lõike 2 punktis 4 ja lõike 3 punktis 4 ning § 137 lõikes 2 asendatakse sõna „tööandja” sõnaga „veoettevõtja” vastavas käändes;
31) paragrahvi 131 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Mootorsõidukijuhi sõidu- ja puhkeaja arvestus toimub Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 kohase analoogsõidumeeriku salvestuslehtede või sama määruse kohase digitaalse andmesalvestusega sõidumeeriku (edaspidi digitaalne sõidumeerik) korral mällu salvestatud andmete järgi.”;
32) paragrahvi 131 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui sõidumeeriku kasutamine on kohustuslik, peab juht sõidu- ja puhkeaja andmed salvestama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 artiklite 32–37 kohaselt.”;
33) paragrahvi 131 lõikes 5 asendatakse sõnad „peab juht kasutama” sõnadega „võib juht kasutada”;
34) paragrahvi 1311 lõikes 2 ja § 174 lõikes 6 asendatakse sõnad „töökoja kaart” sõnaga „töökojakaart” vastavas käändes;
35) paragrahv 132 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 132. Sõidumeeriku kaardi taotlemine, valmistamine ja väljastamine
(1) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juhil, digitaalse sõidumeerikuga mootorsõidukit kasutaval veoettevõtjal, riiklikku järelevalvet teostaval ametiisikul ja digitaalse sõidumeeriku paigaldamise, remontimise või kontrollimisega tegeleval ettevõtjal (edaspidi töökoda) peab olema Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 artikli 2 punkti f, i, j või k kohane juhikaart, ettevõttekaart, töökojakaart või kontrollikaart (edaspidi koos ka kaart), mis võimaldab sõltuvalt kaardi otstarbest selle kasutajat kindlaks teha ning andmeid salvestada ja säilitada.
(2) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juhikaarti võib taotleda Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 artikli 26 lõike 2 kohaselt alalist elukohta omav isik, kui:
1) talle on väljastatud kehtiv juhiluba selle kategooria mootorsõiduki juhtimiseks, millel on sõidumeeriku kasutamine kohustuslik;
2) talle ei ole varem väljastatud kehtivat juhikaarti ega digitaalse sõidumeeriku paigaldajana tegutsemiseks vajalikku töökojakaarti.
(3) Ettevõttekaarti võib oma nimele taotleda veoettevõtja, kes kasutab või kavatseb kasutama hakata mootorsõidukit, millel on digitaalne sõidumeerik.
(4) Töökojakaarti võib taotleda ettevõtja, kes vastab käesoleva seaduse § 1311 lõikes 1 sätestatud nõuetele.
(41) Töökojakaarti saab taotleda ettevõtjaga töölepingu alusel või muu võlaõigusliku lepingu alusel töösuhtes oleva füüsilise isiku nimele. Ettevõtja ei saa taotleda töökojakaarti isikule, kellel on kehtiv juhikaart.
(5) Riiklikku järelevalvet teostava ametiisiku kontrollikaarti võib taotleda käesoleva seaduse §-des 139 ja 1391 nimetatud korrakaitseorgan. Kontrollikaart väljastatakse korrakaitseorgani nimele.
(6) Kaardi valmistamist korraldab, kaardi taotleja nõuetele vastavust hindab ning kaardi väljastab ja tunnistab kehtetuks Maanteeamet.
(7) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juhikaardi, ettevõttekaardi, töökojakaardi ja kontrollikaardi taotlemise ja väljastamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(8) Kaardi väljastamise eest tasutakse riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras.”;
36) paragrahvi 133 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Juhikaart, ettevõttekaart ja kontrollikaart antakse viieks aastaks ning töökojakaart üheks aastaks.
(2) Maanteeamet väljastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 165/2014 artikli 26 lõikes 4 nimetatud juhul ka kuni 185 päeva kehtiva juhikaardi.”;
37) paragrahvi 134 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kaardi väljastamisest keeldutakse, kui kaardi saamiseks ei ole esitatud vajalikke dokumente või andmeid või on esitatud teadvalt valeandmeid, mis mõjutavad kaardi väljastamise otsustamist.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule keeldutakse juhikaardi väljastamisest, kui taotleja:
1) ei vasta käesoleva seaduse § 132 lõikes 2 sätestatud nõuetele;
2) eelmine juhikaart on tunnistatud vähem kui ühe kuu eest kehtetuks käesoleva seaduse § 135 lõikes 2 nimetatud juhul;
3) eelmine juhikaart on tunnistatud vähem kui kuue kuu eest kehtetuks käesoleva seaduse § 135 lõike 1 punktis 1 või 2 nimetatud juhul.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule keeldutakse töökojakaardi väljastamisest, kui taotleja:
1) ei vasta käesoleva seaduse § 1311 lõikes 1 sätestatud nõuetele;
2) taotleb töökojakaarti isikule, kellel on kehtiv juhikaart;
3) on karistatud käesoleva seaduse § 216 alusel, arvestades karistusregistri seaduse §-s 24 nimetatud karistusandmete kustutamise tähtaegu.”;
38) paragrahvi 135 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Juhikaart, töökojakaart, ettevõttekaart ja kontrollikaart tunnistatakse kehtetuks, kui:
1) kaardi taotlemisel on esitatud teadvalt valeandmeid, mis mõjutasid kaardi väljaandmist;
3) kaart on hävinud, kadunud, varastatud või defektne.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule tunnistatakse juhikaart kehtetuks, kui seda kasutab isik, kellele see ei kuulu.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule tunnistatakse töökojakaart kehtetuks, kui töökoda on jätnud sõidukist või sõidumeerikust kõrvaldamata selle tööd häirida võimaldava seadme või ettevõtja ei ole käesoleva seaduse § 1391 lõikes 3 nimetatud ettekirjutust tähtaegselt täitnud.
(4) Isik on kohustatud käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 või 2 nimetatud juhul kaardi Maanteeametile tagastama viie tööpäeva jooksul kaardi kehtetuks tunnistamise otsuse kättetoimetamise kuupäevast arvates.
(5) Kui isik ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud aja jooksul tagastanud kehtetuks tunnistatud kaarti, teeb Maanteeamet isikule ettekirjutuse kaardi tagastamiseks, andes isikule kaardi tagastamiseks tähtaja, mis ei ole lühem kui viis tööpäeva ega pikem kui 14 päeva.
(6) Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib Maanteeamet rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 640 eurot.”;
39) paragrahvi 136 lõike 1 punktis 1 ja lõike 2 punktis 4, § 174 lõikes 6 ning §-des 217–2172 asendatakse sõnad „juhi kaart” sõnaga „juhikaart” vastavas käändes;
40) paragrahvi 136 lõike 2 punktid 5 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
41) paragrahvi 136 lõike 3 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) kõrvaldama sõidukist või sõidumeerikust selle töö häirimiseks ettenähtud või tööd häirida võiva seadme ning selle hävitama.”;
42) paragrahvi 137 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Veo korraldamisel mootorsõidukiga, millel on analoogsõidumeerik või digitaalne sõidumeerik, peab veoettevõtja:
3) tagama andmete regulaarse kopeerimise juhikaardilt vähemalt 28 päeva ja sõidukist vähemalt 90 päeva järel ning analoogsõidumeeriku kasutamise korral koguma 28 päeva järel salvestuslehed;
4) juhi töölepingu või muu võlaõigusliku lepingu lõppemisel või sõiduki võõrandamisel või digitaalse sõidumeeriku saatmisel töökotta parandamiseks kopeerima ja koguma käesoleva lõike punktis 3 nimetatud andmed ja salvestuslehed kuni lepingu lõppemise, sõiduki võõrandamise või sõidumeeriku töökotta saatmise päevani;
5) tagama, et käesoleva lõike punktides 1, 3 ja 4 nimetatud andmeid ei kasutata muul eesmärgil kui mootorsõidukijuhi sõidu- ja puhkeaja ning nende üle arvestuse pidamise nõuete täitmiseks;
6) võimaldama järelevalvega seotud toiminguteks käesoleva seaduse § 139 lõikes 1 nimetatud korrakaitseorganitele viivitamatut juurdepääsu veoettevõtja kogutud mootorsõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja andmetele.”;
43) seadust täiendatakse §-ga 1371 järgmises sõnastuses:
„§ 1371. Andmete kasutamine
Sõidumeeriku paigaldamise, remontimise või kontrollimisega tegeleva ettevõtja töötajad ja riiklikku järelevalvet teostavad Maanteeameti, Tööinspektsiooni ning Politsei- ja Piirivalveameti ametnikud tohivad mootorsõidukijuhi isikuandmeid töödelda üksnes seoses andmete säilitamisega või mootorsõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja ning selle üle arvestuse pidamise nõuete täitmise kontrollimisega.”;
44) paragrahvi 139 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse §-des 130 ja 131, § 136 lõigetes 1 ja 2 ning §-s 137 nimetatud mootorsõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja nõuete, sõidumeeriku ning kaardi kasutamise ja andmete säilitamise nõuete täitmise üle teostab ettevõtja juures Tööinspektsioon ning teel Politsei- ja Piirivalveamet.”;
45) paragrahvi 139 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Tööinspektsioonil on õigus mootorsõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja, sõidumeeriku kasutamise, andmete säilitamise ning juhi tasustamise nõuete rikkumise korral teha ettekirjutus veoettevõtjale või temaga seotud isikule. Ettekirjutus kantakse majandustegevuse registrisse majandustegevuse seadustiku üldosa seaduses sätestatud korras.”;
46) paragrahvi 174 lõikes 6 asendatakse sõnad „riiklikku järelevalvet teostava ametiisiku ja tööandja kaartide” sõnadega „kontrollikaartide ja ettevõttekaartide”;
47) paragrahvi 1962 lõiget 1 täiendatakse punktidega 41 ja 42 järgmises sõnastuses:
„41) suunata mootorsõiduk, mille sõidumeeriku salvestatud andmete kontrollimise käigus on leitud piisavalt tõendeid sõidumeeriku tööd häirida võiva seadme olemasolu kohta, erikatsetuse korraldamiseks käesoleva seaduse § 1311 lõikes 1 nimetatud ettevõtja juurde;
42) eemaldada mootorsõidukilt sõidumeeriku paigaldustahvel, kui paigaldustahvlil olevad andmed ei vasta tegelikkusele, sõidumeerik või selle osad ei vasta nõuetele või on ilmne sõidumeeriku andmete manipuleerimine või rikkumine;”;
48) paragrahvi 2003 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa „, välja arvatud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Taani”;
49) paragrahvi 217 pealkirjas ja lõikes 1 asendatakse sõna „mehaanilise” sõnaga „analoog-”;
50) paragrahvi 2171 pealkirjas ja lõikes 1 asendatakse sõnad „mehaanilise sõidumeeriku” sõnaga „analoogsõidumeeriku”;
51) paragrahv 243 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 243. Digitaalse sõidumeeriku või juhikaardi andmete kopeerimise nõuete rikkumine
(1) Digitaalse sõidumeeriku või juhikaardi andmete õigeks ajaks kopeerimata jätmise eest –
52) seadust täiendatakse §-ga 2431 järgmises sõnastuses:
„§ 2431. Digitaalse sõidumeeriku või juhikaardi andmete tahtlik rikkumine
(1) Digitaalse sõidumeeriku või juhikaardi andmete tahtliku rikkumise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 13 000 eurot.”;
53) paragrahvi 244 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Mootorsõidukijuhile töökäsu andmise eest või töö korraldamise eest selliselt, et selle nõuetekohane täitmine eeldaks mootorsõidukijuhilt käesoleva seadusega kehtestatud töö-, sõidu- ja puhkeaja nõuete rikkumist, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 252 nimetatud juhud, –
54) paragrahv 2611 tunnistatakse kehtetuks;
55) paragrahvi 2612 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 2612. Tee püsivust ja liiklusohutust ohustava sõidukiga liiklemine”;
56) paragrahvi 2612 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
57) paragrahvi 263 lõike 3 preambulis asendatakse tekstiosa „§-des 2611–2615” tekstiosaga „§-des 2612–2615”;
58) paragrahvi 263 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Käesoleva seaduse §-des 213, 217–2172 ja 243–254 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on ka Tööinspektsioon.”;
59) paragrahvi 264 täiendatakse lõikega 20 järgmises sõnastuses:
„(20) Nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta I lisa kohast mehaanilist sõidumeerikut või IB lisa kohast digitaalset sõidumeerikut võib autoveol kasutada, kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) nr 165/2014 ei tulene teisiti.”;
60) paragrahvi 281 täiendatakse lõikega 13 järgmises sõnastuses:
„(13) Käesoleva seaduse § 133 lõige 2 jõustub 2018. aasta 1. jaanuaril.”;
61) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/15/EÜ autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta (EÜT L 80, 23.03.2002, lk 35–39);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/52/EÜ ühenduse elektroonilise maanteemaksu koostalitlusvõime kohta (ELT L 166, 30.04.2004, lk 124–143);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/126/EÜ juhilubade kohta (ELT L 403, 30.12.2006, lk 18–60);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (ELT L 263, 09.10.2007, lk 1–160);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2015/413/EL, millega hõlbustatakse piiriülest teabevahetust liiklusohutusnõuete rikkumise kohta (ELT L 68, 13.03.2015, lk 9–25);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2015/719/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 96/53/EÜ, millega kehtestatakse teatavatele ühenduses liikuvatele maanteesõidukitele siseriiklikus ja rahvusvahelises liikluses lubatud maksimaalmõõtmed ning rahvusvahelises liikluses lubatud täismass (ELT L 115, 06.05.2015, lk 1–10).”.
1) seadust täiendatakse §-ga 511 järgmises sõnastuses:
„§ 511. Tehnilise teenistuse määramise eest riigilõivu tasumisest vabastamine
Kui tehniliseks teenistuseks määramine toimub Maanteeameti algatusel, on tehniline teenistus riigilõivu tasumisest vabastatud.”;
2) paragrahvi 227 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Juhikaardi, töökojakaardi, ettevõttekaardi ja kontrollikaardi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 50 eurot.”;
3) paragrahvi 233 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Tehniliseks teenistuseks määramise eest tasutakse riigilõivu 340 eurot.
(6) Sellise tehnilise teenistuse määramise eest, mille nõuetele vastavust on hinnanud akrediteerimisasutus, tasutakse riigilõivu 68 eurot.”;
4) paragrahvi 233 täiendatakse lõikega 61 järgmises sõnastuses:
„(61) Tehnilise teenistuse pädevuse ulatuse laiendamise eest tasutakse riigilõivu 68 eurot.”.
§ 3. Toote nõuetele vastavuse seaduse muutmine
1) paragrahvi 50 lõike 1 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Turujärelevalveasutused käesoleva seaduse tähenduses on Tarbijakaitseamet, Terviseamet, Veeteede Amet, Tehnilise Järelevalve Amet, Põllumajandusamet, Keskkonnainspektsioon, Tööinspektsioon ja Maanteeamet.”;
2) paragrahvi 50 täiendatakse lõikega 81 järgmises sõnastuses:
„(81) Maanteeamet teeb riiklikku järelevalvet sõidukile ning selle osale, süsteemile, varustusele või eraldi seadmestikule kehtestatud nõuete täitmise üle, välja arvatud sõidukile ning selle osale, süsteemile, varustusele või eraldi seadmestikule, mis on konstrueeritud ja valmistatud kasutamiseks relvajõududes.”;
3) paragrahvi 54 täiendatakse lõigetega 3−6 järgmises sõnastuses:
„(3) Turujärelevalveasutusel on õigus teha kontrolltehing toote ohutuse ja nõuetele vastavuse kontrollimiseks ettevõtjat sellest eelnevalt teavitamata. Kontrolltehingu tegemise otsustab turujärelevalveasutuse peadirektor või tema volitatud ametiisik.
(6) Kontrolltehingu käigus tehtud võlaõiguslik tehing on tühine. Kontrolltehinguga seonduvate kulude hüvitamisele kohaldatakse korrakaitseseaduse §-s 83 sätestatut. Kui kontrolltehinguga korrarikkumist ei tuvastatud, võib isik nõuda ka dokumentaalselt tõendatud tehingu kulude hüvitamist.”.


text:
Eksport, import ja käibemaks - Raamatupidaja
Käibemaksuseaduse (KMS) § 15 lg 4 p 8-10 alusel maksustatakse välistransiidi tolliprotseduuril oleva kauba veoteenus, kauba importimiseks osutatav veoteenus ja kauba eksportimiseks osutatav veoteenus 0% maksumääraga. Nullprotsendilise maksumäära rakendamise põhjuseks on asjaolu, et käibemaksuga ei tohiks maksustada kaupu, mille tarbimine toimub väljaspool Euroopa Liitu, kaasa arvatud selle kauba välja viimisega seotud transpordikulusid. Impordi puhul on 0% maksumäära kohaldamise eelduseks asjaolu, et veoteenuse kulu on juba arvestatud imporditava kauba maksustatava väärtuse hulka. Käibemaksudirektiivis on see põhimõte sätestatud art 146 lg 1 p A ja E.
Euroopa Liidu Kohtus sai hiljuti lahenduse kaasus[1], mis on pärit meie lõunanaabritelt. Vaidluse sisu oli lühidalt selles, et Läti ekspediitorfirma Atek osutas kaubaveoteenust erinevatele klientidele ja kasutas antud juhul veoteenuse osutamisel nn alltöövõttu. Vedu toimus küll lepingupartneri Atek autodega, kuid alltöövõtja L.Č omalt poolt vastutas veoteenuste osutamise käigus transpordivahendi juhtimise, selle parandamise, kütuse tankimise, piiripunktides tollidokumentide täitmise ja esitamise, samuti saadetise valvamise, saajale üleandmise ning laadimise ja mahalaadimisega seotud ülesannete eest.
Eelotsuse taotluse esitanud kohus tahtis eelkõige teada, kuidas tuleks tõlgendada käibemaksudirektiivi art 146 lg 1 p E sisu ehk kauba transporditeenuse maksustamist olukorras, kui kauba tegeliku vedaja ja omaniku vahel puudus otsene õiguslik suhe.
Euroopa Liidu Kohus rõhutas oma otsuses, etdirektiivi 2006/112 artikkel 146 käsitleb selliste tehingute käibemaksuvabastust, mis hõlmavad eksporti väljaspool Euroopa Liitu asuvasse sihtkohta. Rahvusvahelises kaubanduses on selle maksuvabastuse eesmärk järgida põhimõtet, mille kohaselt maksustatakse kaubad ja teenused nende sihtkohas. Iga eksporditehing, samuti sellega sarnane tehing tuleb käibemaksust vabastada, et tagada tehingu maksustamine üksnes kohas, kus veetavaid kaupu tarbitakse. Selleks näeb artikli 146 lõike 1 punkt E muu hulgas ette, et väljaspool ELi asuvasse sihtkohta mõeldud kaupade ekspordiga otseselt seotud veoteenused on maksust vabastatud.
Antud sätte laiendatud tõlgendust, mis hõlmaks ka teenuseid, mida ei osutata otseselt selliste kaupade eksportijale, importijale või saajale, võiks liikmesriikide ja asjaomaste ettevõtjate jaoks käsitada piirangutena, mis ei sobi kokku direktiivi 2006/112 artiklis 131 ette nähtud maksuvabastuste nõuetekohase ja arusaadava kohaldamisega.
Euroopa Liidu Kohtu arvates nähtub direktiivi 2006/112 artikli 146 lõike 1 punkti E sõnastusest ja eesmärgist, et otsese seose esinemine ei tähenda mitte üksnes seda, et teenuste osutamine aitab eesmärgi kohaselt kaasa ekspordi- või imporditehingu tegelikule teostamisele, vaid ka seda, et neid teenuseid osutataks olenevalt juhust otse selles sättes nimetatud kaupade eksportijale, importijale või saajale. L.Č. ei osutanud antud juhul neid teenuseid otseselt kaupade saajale või eksportijale, vaid viimase lepingupartnerile.
Euroopa Liidu Kohus otsustas, et antud juhul ei kuulu osutud teenused direktiivi 2006/112 artikli 146 lõike 1 punktis E sätestatud maksuvabastuse kohaldamisalasse. Kohus vastas eelotsuse taotluses esitatud küsimusele, et direktiivi 2006/112 artikli 146 lõike 1 punkti E tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud maksuvabastust ei kohaldata kaubaveoteenustele kolmandasse riiki, kui neid teenuseid ei osutata otseselt asjaomaste kaupade saatjale või saajale. Millest saab omakorda järeldada teatud üllatusega, et teenuse maksustamise kvalifitseerimisel lähtutakse antud juhul teenuse osutajast, mitte teenuse enda olemusest. See on aga mittetavapärane lähenemine käibemaksu puhul. Praegu luges kohus oluliseks otsese õigussuhte olemasolu teenuse osutaja ja kauba omaniku vahel ilma, et sinna oleks kaasatud kolmandad osapooled.
[1] C-288/16
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/08/28/eksport-import-ja-kaibemaks

matches:
§ 15
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus


Praktikandiga sõlmitavad lepingud - Raamatupidaja
Praktikandiga sõlmitavad lepingud
08. mai 2017 09:45
Artiklis käsitletakse praktikantidega sõlmitavate lepingutega seonduvat
Kevad on aeg, mil paljud õppijad suunduvad ettevõtetesse praktikat sooritama. Selle käigus kinnistab õppija teoreetilisi teadmisi ja täiendab praktilisi oskusi ning kujundab hoiakuid. Enne praktikandiga praktikalepingu sõlmimist tuleb juhendamise korraldus ettevõttes läbi mõelda. Enim küsimusi on tekitanud see, millised on praktikantidega sõlmitavad lepingud ning millele nende puhul tähelepanu pöörata.
Praktika mõiste
Praktika on nii kutseõppe, rakenduskõrgharidusõppe kui ka ülikooliõppe õppekavade osa. Praktika sooritamiseks sõlmitakse enamasti kolmepoolne leping: õppeasutus, praktikant, praktikaettevõte/asutus. Kolmepoolne praktikaleping pole töösuhte tekkimise alus, seega ei laiene praktikandiga sõlmitud praktikalepingu puhul kohe töölepingu tingimused. Õppeasutuse, praktikandi ja praktikaandja vahelised suhted praktika korraldamisel reguleeritakse enne praktika algust sõlmitava lepinguga, milles lepitakse kokku praktika toimumise täpsemas korralduses ning praktikalepingu poolte õigustes ja kohustustes.
Seadustes on reguleeritud kutseõppe tasemel toimuv praktika. Kutseõppeasutuse seaduse kohaselt on praktika õppekava osa, mille ajal õpilane täidab töökeskkonnas juhendaja käe all kindlate õpieesmärkidega töö- ja õppeülesandeid.
Lisaks on haridus- ja teadusminister välja andnud määruse „Praktika korraldamise ning läbiviimise tingimused ja kord”, mis täpsustab kutseõppe praktika ettevalmistamist, juhendamist ja läbiviimist. Rakenduskõrgkooli ja ülikooli üliõpilase praktikakorraldust seadusandja samamoodi ei reguleeri. Siin tuleb lähtuda kooli väljatöötatud praktikakorralduse juhistest ja dokumentatsioonist. Praktikaleping sõlmitakse soovi korral, kuid ettevõte ja kõrgkool võivad pikaajalise koostöö puhul sõlmida ka raamlepingu.
Praktikant või töötaja
Praktikandile tööülesannete praktiseerimise võimaldamine pole võrdsustatud töötaja töö tegemise tähendusega. Praktikant tuleb ettevõttesse uusi teadmisi omandama, mitte tasu eest tööle. Kutseõppuri või üliõpilasest praktikandi tasustamise otsustab ettevõte ise, kohustust tasu maksta ei ole. Kui praktikandile tasu ei maksta, teda ka töötamise registris ei registreerita. Kui otsustatakse praktikandile maksta tasu, siis võib tasu maksmise kokku leppida praktikalepingus või sõlmida praktikalepinguga paralleelselt ka töölepingu.
Praktikandile tasu maksmisel on tegemist juba töötamisega ning sellisel juhul tuleb see ka töötamise registris registreerida. Töölepingu sõlmimisel kohalduvad kõik töösuhteid reguleerivad õigusaktid.
Tavaliselt on praktikantidega sõlmitavad töölepingud tähtajalised ning sõlmitakse praktika kestuse ajaks, aga võib ka kauemaks. Praktikandiga sõlmitava tähtajalise töölepingu puhul erisusi ei ole ning lähtutakse töölepingu seaduses tähtajalisele lepingule kohaldatavatest nõuetest ja praktikast.
Praktikandiga sõlmitava tähtajalise töölepingu puhul pole erisusi võrreldes tavalise töötajaga sama lepingu sõlmimisel.
Tähtajaline tööleping praktikandiga
Töölepingu seaduse (TLS) § 6 lõigete 2 ja 9 kohaselt on tähtajalise töölepingu puhul tegemist erikokkuleppega tööandja ja töötaja vahel, mis tähendab, et selles tuleb alati kirjalikult kokku leppida. Töötajaga võib tähtajalise töölepingu sõlmida tähtajaliste suhete korral, näiteks kui töötaja töö on alalise iseloomuga, nt töömahu ajutise suurenemise, hooajalise, asendamise või muu ajutise olukorra tõttu. Töölepingus peab olema välja toodud tähtajalise töölepingu kestus ja ka selle sõlmimist õigustavad töö ajutisest tähtajalisest iseloomust tulenevad mõjuvad põhjused. Näiteks tähtajalise töölepingu sõlmimisel ei ole tööandjal võimalik mõjuva põhjusena välja tuua enda vastutusega seonduvat. Tellimuste hankimine, töökorraldust toetavate lepingute sõlmimine või tegevuslubade saamine kuulub tööandja kohustuste hulka ning eranditult töökorralduslike tegevustega seotud riske ei saa maandada tähtajaliste töölepingute sõlmimisega. Ettevõtja vastutus on korraldada oma tegevus viisil, et hanke- ja tarnelepingutega on tagatud töötajatele piisav ja püsiv hõivatus.
Töölepingu pikkuse sidumine tarnelepingu pikkusega ei ole käsitletav tähtajalise töölepingu sõlmimist õigustava asjaoluna. Samuti ei muuda tähtajaline tegevusluba töö iseloomu tähtajaliseks. Töötaja kaitse on tagatud sellega, et vaidluse korral peab mõjuvat põhjust tõendama tööandja. Töötaja on kaitstud tähtajalise töölepingu sõlmimisel valedel alustel lähtuvalt TLS-i § 80, mis väljendub selles, et tööleping loetakse algusest peale sõlmituks tähtajatult, kui tähtajalise lepingu sõlmimine oli vastuolus seaduse või kollektiivlepinguga.
Kuigi TLS-i § 9 lg 1 sõnastusest ega mõttest ei tulene, et tähtajalise töölepingu võib sõlmida tööandja sõlmitud üürilepingu vms lepingu kehtivuse ajaks, on olenevalt konkreetsetest asjaoludest see siiski õiguspärane. Näiteks Riigikohtu kolleegium oma lahendis nr 3-2-1-28-15 leidis, et pooled võisid sõlmida tähtajalise töölepingu põhjusel, et tööandjal oli samaks tähtajaks sõlmitud ruumide üürileping ja et TLS-i § 9 järgi tuleb tähtajalise töölepingu sõlmimise õiguspärasuse üle otsustamisel lähtuda töö ajutisest tähtajalisest iseloomust.
Töölepingu tähtajalisuse märkimine
Töölepingus tuleb töölepingu tähtajalisus märkida kas määratud konkreetse kuupäevaga või siis teatud kindla sündmuse saabumisega. Töölepingus tähtpäeva märkimist lubab tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 136 lg 1, mille järgi tähtpäeva saabumine määratakse tähtaja või kindlaksmääratud sündmusega.
Tähtajaliste töölepingute puhul peab lähtuma katseaja regulatsioonist TLS-i § 86 lg 3, millest tulenevalt ei või kuni kaheksaks kuuks sõlmitud töölepingute puhul katseaeg ületada poolt lepingu kestusest. Näiteks neljakuulise tähtajaga töölepingu puhul võib katseaeg olla maksimaalselt kaks kuud.
Katseaja jooksul on tööandjal ja töötajal õigus TLS-i § 86 lg 1 alusel öelda üles tähtajaline tööleping. Töötaja saab seda lihtsalt teha tööandjat sellest ette teavitades. Tööandja aga peab töölepingu ülesütlemisel järgima, et see ei oleks vastuolus katseaja eesmärgiga. Katseajal töölepingu ülesütlemisest peavad pooled TLS-i § 96 järgi ette teatama vähemalt 15 kalendripäeva.
Kui tööandja soovib koondada tähtajalise töölepinguga töötajat, siis tööandja peab talle maksma hüvitist, mis vastab töötasule, mida töötajal oleks olnud õigus saada lepingu tähtaja saabumiseni. Tähtajalist töölepingut ei või töötaja korraliselt üles öelda (välja arvatud töötaja asendamise ajaks sõlmitud töölepingut).
Tähtajaline tööleping lõpeb TLS-i § 80 alusel lepingu tähtaja saabumisel ja selle ennetähtaegseks ülesütlemiseks peab nii tööandjal kui töötajal olema mõjuv põhjus.
Kui lähtuda siin Riigikohtu lahendist nr 3-2-1-28-15, et tööandja on öelnud tähtajalise töölepingu üles majanduslikul põhjusel, v.a TLS-i § 89 lg 2 p 2 nimetatud alusel (s.o tööandja pankroti väljakuulutamisel või pankrotimenetluse lõpetamisel, pankrotti välja kuulutamata, raugemise tõttu) ja tal on kohustus maksta töötajale hüvitist ulatuses, mis vastab töötasule, mida töötajal oleks olnud õigus saada lepingu tähtaja saabumiseni, peab kohus vaidluse korral tegema ka kindlaks, kas pooltel oli TLS-i § 9 järgi õigus tähtajalist töölepingut sõlmida. TLS-i § 80 lg 3 alusel, kui töötaja jätkab töö tegemist pärast lepingu tähtaja möödumist, loetakse leping tähtajatuks, välja arvatud juhul, kui tööandja avaldas teistsugust tahet viie tööpäeva jooksul arvates ajast, millal ta sai teada või pidi teada saama, et töötaja jätkab töölepingu täitmist.
Kokkuvõttes tuleb praktikandiga tähtajalise töölepingu sõlmimisel lähtuda eelkõige töö ajutisest tähtajalisest iseloomust, mitte praktikaperioodi kestusest või muudest konkreetse praktikaga seotud asjaoludest. Vaidluse korral peab tähtajalise töölepingu sõlmimise aluseks olevat mõjuvat põhjust tõendama tööandja.
Laivi Annus-Anijärv, Lääne-Viru rakenduskõrgkooli õigusainete lektor
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/05/08/praktikandiga-solmitavad-lepingud?+raamatupidaja-rss+%28www.raamatupidaja.ee%29


Jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoimiku tutvustamise kord – Riigi Teataja
Jälitustoimingust teavitamise ja jälitustoimiku tutvustamise kord - sisukord
§ 2 Jälitustoimingust teavitamise kohustus
§ 3 Teate kättetoimetamine
§ 4 Jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaeg
§ 5 Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamine
RT I, 26.06.2015, 24
Vastu võetud 03.01.2013 nr 4
RT I, 08.01.2013, 10
jõustumine 11.01.2013
19.06.2015 RT I, 26.06.2015, 15 01.10.2015
Määrus kehtestatakse kriminaalmenetluse seadustiku § 12614 lõike 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse isiku, kelle suhtes jälitustoiming tehti, jälitustoimingust teavitamise ning teavitatud isikule jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kord.
§ 2. Jälitustoimingust teavitamise kohustus
(1) Kriminaalmenetluse seadustiku § 12613 lõikes 1 ettenähtud tingimustel teavitab jälitusasutus viivitamata isikut, kelle suhtes jälitustoiming tehti, ning isikut, kelle perekonna- või eraelu puutumatust jälitustoiminguga oluliselt riivati ja kes on menetluse käigus tuvastatud.
(2) Isikule edastatavas jälitustoimingust teavitamise teates (edaspidi teade) tuleb märkida:
4) jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaeg;
5) jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaja ennistamise kord;
6) jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamata jätmise korral andmete tutvustamisest keeldumise loa kuupäev ja number;
7) isiku õigus esitada jälitusasutuse tegevuse peale kaebus kriminaalmenetluse seadustiku §-s 12616 sätestatud korras.
§ 3. Teate kättetoimetamine
(1) Teade toimetatakse isikule kätte kooskõlas haldusmenetluse seaduses dokumendi kättetoimetamisele kehtestatud nõuetega ning loetakse kättetoimetatuks samas seaduses sätestatud tingimustel.
(2) Vangistust kandvale süüdimõistetule toimetatakse teade kätte kinnipidamiskohta vastavalt vangistusseaduses sätestatule.
(3) Teatis teate allkirja vastu kättetoimetamise kohta, postiasutuse väljastusteade ning elektronkirja väljatrükk teate väljastamise kohta ja kinnituse väljatrükk selle kättesaamise kohta lisatakse jälitustoimikusse.
§ 4. Jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaeg
(1) Isik, kes soovib tutvuda enda kohta jälitustoiminguga kogutud andmetega, peab esitama jälitusasutusele kirjaliku või elektrooniliselt digitaalallkirjaga kinnitatud avalduse 30 päeva jooksul temale teate kättetoimetamise päevast arvates.
(2) Jälitusasutus teavitab isikut jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise ajast ja kohast 30 päeva jooksul lõikes 1 nimetatud avalduse saamisest arvates.
(3) Isikul on õigus tutvuda jälitustoiminguga kogutud andmetega kolme kuu jooksul arvates päevast, millal jälitusasutus sai isiku avalduse.
(4) Andmete erakordselt suure mahu korral võib isik kokkuleppel jälitusasutusega jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvuda ka pärast lõikes 3 nimetatud tähtaja möödumist.
(5) Isik võib mõjuval põhjusel esitada jälitusasutusele kirjaliku või elektrooniliselt digitaalallkirjaga kinnitatud avalduse jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaja ennistamiseks.
(6) Jälitusasutus vaatab isiku avalduse jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvumise tähtaja ennistamiseks läbi ja otsustab tähtaja ennistamise või ennistamata jätmise 30 päeva jooksul avalduse saamisest arvates.
(7) Käesolevas paragrahvis nimetatud avaldused säilitatakse jälitustoimikus.
§ 5. Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamine
(1) Paragrahvi 2 lõikes 1 nimetatud isikul (edaspidi tutvuja) võimaldatakse isiklikult või koos esindajaga tutvuda jälitustoiminguga kogutud andmetega ja jälitustoimingu käigus tehtud foto, filmi, heli- või videosalvestisega või muu teabetalletusega jälitustoimingu teinud jälitusasutuse või jälitustoimingu tegemist taotlenud uurimisasutuse ametiruumides asutusega kokkulepitud ajal või jälitustoimingu teinud jälitusasutuse või jälitustoimingu tegemist taotlenud uurimisasutuse otsusel kinnipidamisasutuses kinnipidamisasutusega kokkulepitud ajal.
[RT I, 26.06.2015, 15 - jõust. 01.10.2015]
(2) Tutvuja võib mõjuval põhjusel volitada notariaalselt kinnitatud volikirja alusel kolmanda isiku enda asemel tutvuma jälitustoiminguga kogutud andmetega. Volikiri säilitatakse jälitustoimikus. Kui tutvuja on kahtlustatav või süüdistatav, võib jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvuda ka tema advokaadist kaitsja.
(3) Jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise kohta koostatakse jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokoll, mille allkirjastab selle koostanud isik ning mis peab sisaldama järgmisi andmeid:
3) jälitustoiminguga kogutud andmeid tutvustava jälitusasutuse nimi ning kohalviibivate isikute nimed.
(4) Jälitustoiminguga kogutud andmeid tutvustatakse jälitustoimingu teinud jälitusasutuse või jälitustoimingu tegemist taotlenud uurimisasutuse esindaja (edaspidi tutvustaja) juuresolekul asutuse sisekorraeeskirjas sätestatud tööajal. Tööaja lõppedes tutvustamine lõpetatakse või vajaduse korral katkestatakse. Katkestamise korral määrab tutvustaja tutvustamise jätkamise päeva ja kellaaja, mille kohta tehakse vastav märge jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokollis.
(5) Vajaduse korral ja tutvuja põhjendatud taotlusel kaasab tutvustaja jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamisele tõlgi. Tõlgi ees- ja perekonnanimi kantakse jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokolli. Tõlgi kaasamise kulud kaetakse vastavalt haldusmenetluse seaduse § 21 lõikes 2 sätestatule.
(6) Tutvumiseks esitatud andmed peavad olema võimaluse korral süstematiseeritud ja kronoloogilises järjekorras.
(7) Tutvumiseks esitatud andmetest ei tehta koopiat.
(8) Jälitustoiminguga kogutud andmetega tutvutakse mõistliku aja jooksul. Kui tutvuja pahatahtlikult venitab tutvumise aega, siis tutvustamine lõpetatakse ning selle kohta tehakse vastav märge jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokolli.
(9) Kui tutvuja üritab rikkuda või hävitada tutvustatavat materjali ja jälitustoiminguga saadud teabetalletust, siis tutvustamine lõpetatakse ning selle kohta tehakse vastav märge jälitustoiminguga kogutud andmete tutvustamise protokolli.
(10) Lõigetes 8 ja 9 nimetatud pahatahtliku käitumise korral võib tutvustaja või prokurör tutvustaja taotlusel keelduda jälitustoiminguga kogutud andmete edasisest tutvustamisest. Keeldumise kohta koostab tutvustaja või prokurör otsuse, mis säilitatakse jälitustoimikus.


Karksi valla kaevetööde eeskiri – Riigi Teataja
Karksi valla kaevetööde eeskiri
Karksi valla kaevetööde eeskiri - sisukord
§ 4 Kaeveloa taotlemine ja väljaandmine
§ 7 Tehnorajatiste kaitsmine kaevetööl
§ 8 Kaeveloa kehtivus
§ 9 Kaevetöö ja kaeveloa lõpetamine
RT IV, 30.12.2014, 40
Vastu võetud 18.12.2014 nr 26
(1) Kaevetööde eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib kaevetööde tegemist Karksi valla avalikel teedel, tänavatel, väljakutel, jalgteedel, jalgrattateedel ja muudel sõidukite või jalakäijate liiklemiseks kasutatavatel rajatistel või puhkealadel (edaspidi avalik koht).
1) kaevetööl eraõiguslike isikute omandis olevatel kinnistutel v. a juhul, kui on tegemist kinnistult väljuvate või kinnistule sisenevate, avalikes huvides kasutatavate tehnorajatiste püstitamise, hooldamise või remondiga;
2) kalmistutel või maa-aladel, kus kaevetööd on reguleeritud teiste eeskirjadega, v. a tehnorajatiste püstitamisel või remonttöödel.
1) töö tegemine sügavamal kui 30 cm algsest maapinnast;
2) töö tegemine, kui eemaldatakse tee- või pinnakate (asfalt, sillutis, muru jne) ja mis ei ole teehoiutöö teeseaduse mõistes;
3) puude istutamine või väljajuurimine;
4) töö, mida tehes muudetakse esialgset maapinna kõrgust 30 cm või rohkem.
(2) Kaeveloa taotleja (edaspidi kaevetöö tegija) on füüsiline või juriidiline isik, kes teeb kaevetööd ja kes on vormistanud enda nimele kaeveloa.
(3) Kaeveluba on luba, mis annab õiguse kaevetöö tegemiseks, määrab tingimused ja tähtaja.
(4 ) Kaeveloa taotlus on vormikohane blankett, mis täidetakse ja esitatakse kaevetöö tegija poolt luba väljastavale ametnikule kaeveloa saamiseks.
(4) Avariiline kaevetöö on kaevetöö, mille tegemise vajadus tekib ootamatult ja mis on ebasoovitavaid tagajärgi silmas pidades edasilükkamatu.
(5) Kaevetööde vastuvõtu akt on vormikohane blankett, mis esitatakse kaevetöö tegija poolt peale kaevetööde lõppu loa väljastanud ametnikule.
(1) Kaevetöid on lubatud teostada kaeveloa alusel. Kui kaevetöö kaasneb ehitamisega ehitusseaduse mõistes, peab eelnevalt olema vormistatud ehitusluba või kirjalik nõusolek.
(2) Ehitusgeoloogilisi töid teostatakse kooskõlas ehitusseadusega. Ehitusgeoloogilisteks puurimistöödeks tuleb taotleda kaeveluba ning esitada koos avaldusega geodeetiline alusplaan, kuhu on kantud rajatavate puuraukude või šahtide asukohad. Ehitusgeoloogiliste tööde aruanded esitatakse kaeveloa lõpetamisel ja säilitatakse vallavalitsuses.
(4) Kolme aasta jooksul pärast valla omandis olevatele avalikult kasutatavatele teedele uute asfalt- või monoliitsete betoonkatete ehitamist on kaevetöö nendel reeglina keelatud. Erandid on lubatud tehnorajatiste avarii puhul.
(5) Kaevetöö tegija on kohustatud tee taastamisel kinni pidama tee ehitamise normidest ja nõuetest ning taastama kaevekoha samatüübilise kattega. Juhul, kui soovitakse muuta teekatte tüüpi, tuleb see eelnevalt kooskõlastada vallavalitsusega.
(6) Kaevetöö tegija vastutab teekatte ja haljastuse taastamistööde kvaliteedi eest 24 kuu jooksul pärast taastamistööde vastuvõtmist. Ajutise taastamise korral hoiab katet korras kaevetöö tegija. Eraõiguslike isikute omandis olevatel maa-aladel võivad maaomanik ja kaevetöö tegija kaevekoha taastamise või korrashoiu osas kokku leppida ka teisiti.
§ 4. Kaeveloa taotlemine ja väljaandmine
(1) Kaeveloa taotleja esitab vormikohaselt täidetud kaeveloa taotluse koos blanketil olevate vajalike kooskõlastustega vallavalitsuse poolt määratud ametnikule.
1) Muinsuskaitseameti kooskõlastus mulla-, ehitus- ja haljastustöödel muinsuskaitsealadel;
2) muud dokumendid (ehitusprojekt ja kaevetöö joonis koos tööde kirjeldusega, tänava või tee sulgemise loa taotlus, liikluskorralduse muutmise skeem, täiendavad kooskõlastused jne) vastavalt luba väljastava ametniku nõudmisele.
(3) Kaeveloa vormistab ning väljastab vallavalitsuse poolt määratud ametnik kaevetöö tegijale. Luba väljastaval ametnikul on õigus mõjuval põhjusel nõuda lisaks täiendavaid dokumente ja kooskõlastusi.
(4) Kaeveloa, kaevloa taotluse ning kaevetööde vastuvõtu akti vormi kinnitab vallavalitsus.
(5) Kaeveluba väljastaval ametnikul on õigusteha ettepanekuid kaevetöö tegemise aja, võimalike eritingimuste ja täiendavate kooskõlastuste suhtes.
(6) Kultuurimälestisi ohustada võivaid töid tehakse Muinsuskaitseameti loal, kusjuures kaevetöö tellija on kohustatud finantseerima mälestise kahjustamist ennetavad tööd ning tagama nende läbiviimiseks vajalikud tingimused.
(7) Kaeveluba väljastatakse 3 tööpäeva jooksul kaevetöö tegijale pärast kaeveloa taotluse, ehitusprojekti, kooskõlastuslehe ja täiendavate dokumentide esitamist.
(8) Kaeveluba ei väljastata kaevetöö tegijale, kellel on:
1) eelnevalt tähtajaliselt lõpetamata kaeveluba;
2) tähtajaliselt on täitmata kaeveluba väljastava ametnikul poolt tehtud ettekirjutus.
(1) Kaevetöö tegemise ajal peavad ehitusprojekt (kui on nõutav) ja kaeveluba olema töö teostamise kohas. Kui kaevetöö kestus on üle viie ööpäeva, tuleb töökohale üles panna infotahvel, kuhu on märgitud töö tellija ja teostaja nimi, vastutava isiku nimi, telefoninumber ning töö lõpetamise tähtaeg. Infotahvli suurus 1000 mm x 1000 mm. Teksti suurus vähemalt 40 mm.
(2) Kaevetöö tegija peab vallavalitsuse nõudmisel avaldama liikluskorralduse muudatuse kohta teate Karksi valla kodulehel.
(3) Kaevetöö tsoon tuleb tähistada piirete ja liiklust reguleerivate ajutiste liiklusmärkidega. Liiklusmärgid tuleb paigaldada vastavalt kehtivatele eeskirjadele ja ajutisele liikluskorraldus-skeemile. Pärast töö teostamist tuleb ajutised märgid ja piirded koheselt kõrvaldada ning informeerida liikluse taasavamisest kaeveluba väljastanud ametnikku või tema asendajat.
(4) Kaevetöö tegija peab kindlustama piirete ja ajutiste sildade abil ohutu läbipääsu liiklusvahenditele ja jalakäijatele kohtadesse, kus läbisõit või juurdepääs olid varem olemas.
(5) Puude tüved ja võrad peavad olema kaitstud võimalike vigastuste eest. Kaevetöid, välja arvatud avariitööd, on lubatud puudele lähemal kui 2 m teostada vallavalitsuse vastava ametniku eelneval nõusolekul.
(6) Taastamisel sõiduteede, kõnniteede ja parkimisplatside all kasutada tagasitäiteks ainult mineraalset, dreenivat, savivaba tihendatavat pinnast. Kaevik täidetakse kihtide kaupa ja iga kiht tuleb eraldi tihendada. Tihendatava kihi maksimaalne paksus 50 cm. Kaevikute täitmisel tuleb ülemine kiht täita killustikuga, kõnniteel 20 cm, sõiduteel ja parklates 25 cm paksuselt, dreenkiht 20 cm liiv (kruus), tagasitäide liivast (kruusast).Tagasitäide peab olema jäävaba.
(7) Taastatava asfaltbetoonkatte ääred lõigatakse sirgeks ja kiht taastatakse mõlemalt poolt vähemalt 20 cm võrra laiemalt, kui olid kaeviku mõõtmed. Erinevate asfaltbetoonkatte kihtide pind ning uue ja vana asfaltbetoonkihi vaheline kontaktpind krunditakse bituumeniga. Pealmise asfaltbetoonkatte vuugikohad kaetakse bituumeniga ja puistatakse üle graniitsõelmetega.
(8) Tänavakatte täielik taastamine peab olema teostatud kolme tööpäeva jooksul arvestades kaeve tagasitäitmise päevast. Kokkuleppel võib taastamise aega pikendada. Juhul, kui on vaja liiklust kiiresti avada või kui töötatakse talveperioodil, taastatakse kate ajutiselt.
(9) Haljasalade murukatete taastamisel võib tagasitäiteks kasutada kaevekohast väljavõetud pinnast, pealmine külvialune kiht peab olema 10 cm paksuse kihina täidetud taimede kasvuks sobiliku mullaga. Murukatte või rohukamara taastamiseks külvatakse muruseeme või paigaldatakse murumättad.
(10) Kaevetöö käigus inimtegevuse tagajärjel ladestunud arheoloogilise kultuurikihi avastamisel (sealhulgas inimluud või kultuuriväärtusega leid), on kaevetöö tegija kohustatud töö seiskama, säilitama leiukoha muutumatul kujul ning viivitamatult informeerima Muinsuskaitseametit. Lõhkekehade leidmisest tuleb viivitamatult informeerida päästeteenistust.
(11) Kaevikutest väljapumbatava vee juhtimine kanalisatsiooni või kaevekoha ümbrusesse tuleb eelnevalt kooskõlastada vee-ettevõtjaga.
(12) Kaevetöö tegija tagab tolmu- või lumetõrje, kui kaevetöö tegemisel tekib tolmu või on takistatud lumetõrje tegemine.
(13) Enne kaeviku tagasitäitmist peab kaevetöö tegija tagama paigaldatud tehnorajatise digitaalse teostusmõõdistamise topo-geodeetiliste mõõdistustööde õigust omava isiku poolt. Teostusmõõdistused koostatakse eranditult kõikide maa-aluste tehnorajatiste kohta, kusjuures üks eksemplar säilitatakse vallavalitsuse arhiivis.
(1) Tehnovõrkude avarii korral võib tööd alustada järgmistel tingimustel:
1) saadetud on teade vallavalitsusele avarii põhjuste, kaevetöö tegija ja töö alguse äranäitamisega;
2) avariikohale on kutsutud või avariikoha skeem on kooskõlastatud kõikide läheduses asuvate tehnovõrkude valdajatega, arheoloogilises kaitsevööndis tehtavate tööde puhul muinsuskaitseametiga;
3) kaevamisest puude juurekaelale lähemal kui 2 m on informeeritud vallavalitsuse vastavat ametnikku (töövälisel ajal tuleb kaevetöö tegijal enne kaeviku tagasitäimist fikseerida võimalik puujuurestiku vigastuse ulatus).
(2) Avarii kohta, mille kõrvaldamine võtab aega üle kahe ööpäeva, tuleb samaaegselt töö alustamisega taotleda kaeveluba.
§ 7. Tehnorajatiste kaitsmine kaevetööl
(1) Olemasolevate tehnorajatiste kaitsevööndis tuleb kaevetöö teha neid valdavate võrguettevõtetega kooskõlastatult ja vastavalt kehtestatud õigusaktidele.
(2) Olemasoleva tehnorajatise vigastamisel tuleb viivitamatult selle valdajale teatada. Vigastusega tekitatud kahju hüvitamie toimub vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
(3) Tehnorajatis, mida ei ole märgitud projektdokumentatsioonis, avastamisel tuleb töö katkestada kuni olukorra selgitamiseni tehnorajatise valdajaga. Olemasolevat tehnorajatist võib ümber paigutada üksnes selle omaniku loal ja kooskõlastatud projekti alusel.
(4) Keelatud on hävitada, vigastada või kooskõlastamata ümber paigutada liikluskorraldusvahendeid, geodeetilisi märke ja piirimärke. Hävitatud või vigastatud märgid taastatakse kaevetöö tegija kulul.
(5) Liinirajatise kahjustamise ja vigastuste likvideerimisega seotus kulud kannab kaeveloa taotleja.
§ 8. Kaeveloa kehtivus
(1) Kaeveluba kehtib kaeveloas märgitud tähtajal. Tähtaja muutustest peab kaeveloa saaja koheselt teavitama kaeveloa andjat, kes otsustab tähtaja muutmise. Tähtaja muutmise kohta teeb kaeveloa andja kaeveloale kirjaliku märke.
(2) Loa andja tunnistab kaeveloa kehtetuks, kui:
2) muutuvad oluliselt kaeveloale märgitud andmed/tingimused;
3) kaeveloa taotleja ei ole teavitanud vallavalitsuse ametnikku viivitusest või kaevetöödega alustanud 20 ööpäeva jooksul arvates kaeveloal märgitud kaevetööde alguse kuupäevast.
(3) Kaeveloa kehtetuks tunnistamisel on kaeveloa omanikul kohustus taastada kaeveala kaevamiseelne seisukord.
§ 9. Kaevetöö ja kaeveloa lõpetamine
2) teede, kõnniteede ja parklate kohta on esitatud õiend kaevetöö käigus välja veetud pinnase ja/või asfaldi koguse ladustamise kohta;
3) tehnorajatiste teostusdokumentatsioon paberil ja digitaalsel andmekandjal on üle antud loa väljastanud ametnikule;
4) loa väljastanud ametnikule on tagastatud allkirjadega kaevetööde vastuvõtu akt;
5) kaevetööde aktile on kantud kõik esitatud dokumendid.
(2) Kaevaja poolt taastamistööde mittetegemisel või mittenõuetekohasel tegemisel annab kaeveloa väljastanud ametnik tähtaja puuduste kõrvaldamiseks või tellib taastamistööd kolmandalt isikult kaevaja kulul.
(7) Eeskirja rikkumisega seotud väärteoasja menetleb kohtuväliselt Karksi Vallavalitsuse poolt kinnitatud ametnik.
(8) Kaevetööde eeskirjade rikkumise eest karistatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 662 alusel.
(1) Karksi Vallavaolikogu 15. septembri 2004. a määrus nr 49 „Kaevetööde eeskiri“ tunnistatakse kehtetuks.
(2) Määrus jõustub kolmanadal päeval pärasta Riigi Teatajas avaldamist.