text:
§ 201. Osaühingu lõpetamise alused
Osaühing lõpetatakse: 1) osanike otsusel; 2) kohtuotsusega; 3) [Välja jäetud] 4) teistel seaduses või põhikirjas ettenähtud alustel.
§ 202. Osaühingu lõpetamise otsuse vastuvõtmine
(1) Lõpetamisotsus on vastu võetud, kui selle poolt on antud vähemalt 2/3 koosolekul osalenud osanike häältest või käesoleva seadustiku § 174 2. lõikes nimetatud juhtudel vähemalt 2/3 osanike häältest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet. (2) Juhatus peab esitama osanikele eelmise majandusaasta aruande ja ülevaate osaühingu käesoleva aasta majandustegevusest. (3) Majandustegevuse ülevaates peab näitama, millise tähtaja jooksul saab osaühing rahuldada võlausaldajate nõuded.
§ 203. Sundlõpetamine
(1) Osaühing lõpetatakse kohtuotsusega, kui: 1) osanikud ei ole võtnud vastu lõpetamise otsust, kui selle vastuvõtmine oli seaduse või põhikirja alusel kohustuslik, samuti juhul, kui osanikud ei ole vastu võtnud ühtegi §-s 176 ettenähtud otsust või kui §-s 176 nimetatud otsuste tegemiseks ei ole osanike koosolekut kokku kutsutud; 2) juhatuse volituste tähtaeg on lõppenud rohkem kui kaks aastat tagasi ja uut juhatust ei ole valitud; 3) muudel seaduses sätestatud juhtudel. (2) Osaühingu sundlõpetamise nõude võib esitada juhatus, nõukogu, juhatuse liige, osanik, samuti teised seaduses nimetatud isikud. (3) Enne osaühingu sundlõpetamise otsuse tegemist võib kohus määrata tähtaja sundlõpetamise aluseks olevate asjaolude kõrvaldamiseks.
§ 204. Osaühingu lõpetamise avaldus
(1) Osaühingu lõpetamisotsuse kandmiseks äriregistrisse esitab juhatus avalduse. Avaldusele lisatakse osanike otsus ja osanike koosoleku protokoll või käesoleva seadustiku §-s 173 sätestatud juhtudel hääletamisprotokoll. (2) Kui osaühing lõpetatakse kohtuotsuse alusel, saadab kohus otsuse äriregistrile kande tegemiseks.
§ 205. Likvideerimine
Osaühingu lõpetamisel toimub selle likvideerimine (likvideerimismenetlus), kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
§ 206. Likvideerijate määramine
(1) Osaühingu likvideerijateks on juhatuse liikmed, kui põhikirjas, osanike otsusega või kohtuotsusega ei ole ette nähtud teisiti. Likvideerija peab olema teovõimeline füüsiline isik. (2) Vähemalt üks likvideerija peab olema isik, kelle elukoht on Eestis. (3) Kohus määrab likvideerijad sundlõpetamise korral, samuti juhul, kui seda nõuavad osanikud, kelle osad esindavad vähemalt 1/10 osakapitalist. Kohus määrab ka likvideerijate tasustamise korra ja tasu suuruse.
§ 207. Likvideerijate tagasikutsumine
(1) Osanike määratud likvideerija võivad osanikud igal ajal otsusega tagasi kutsuda. (2) Osaniku või muu huvitatud isiku nõudel võib kohus likvideerija mõjuval põhjusel tagasi kutsuda. Sel juhul nimetab kohus uue likvideerija.
§ 208. Likvideerija kanne
(1) Likvideerijate kandmiseks äriregistrisse esitab juhatus avalduse. Avaldusele lisatakse likvideerijate allkirjade näidised. (2) Kui likvideerija nimetatakse kohtuotsusega, saadab kohus otsuse äriregistrile kande tegemiseks. (3) Äriregistrisse kantakse likvideerijate nimed, elukohad ja isikukoodid.
§ 209. Likvideerijate õigused ja kohustused
(1) Likvideerijatel on juhatuse ja nõukogu õigused ja kohustused, mis ei ole vastuolus likvideerimise eesmärgiga. (2) Likvideerijad lõpetavad osaühingu tegevuse, nõuavad sisse võlad, müüvad vara ja rahuldavad võlausaldajate nõuded. (3) Likvideerijad võivad teha ainult neid tehinguid, mis on vajalikud osaühingu likvideerimiseks. Kolmandate isikute suhtes on likvideerijate esindusõigus piiramatu. (4) Kui osaühingul on mitu likvideerijat, on neil õigus esineda osaühingu nimel ainult ühiselt. Likvideerijad võivad volitada ühte või mitut enda hulgast teatud tehingute tegemiseks või teatud liiki tegevuseks. (5) Likvideerimismenetluses peab osaühingu ärinimele lisama märkuse “likvideerimisel”.
§ 210. Pankrotiavalduse esitamine
§ 211. Likvideerimise alustamise bilanss
§ 212. Võlausaldajatele teatamine
(1) Likvideerijad avaldavad viivitamatult teate osaühingu likvideerimismenetlusest ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded. (2) Teada olevatele võlausaldajatele peavad likvideerijad saatma likvideerimisteate. (3) Likvideerimisteates tuleb märkida, et võlausaldajad esitaksid oma nõuded nelja kuu jooksul teate avaldamisest.
§ 213. Nõuete esitamine
Võlausaldajad peavad teatama likvideerijatele nelja kuu jooksul teate avaldamisest kõigist oma nõuetest osaühingu vastu. Teates märgitakse nõude sisu, alus ja suurus ning sellele lisatakse nõuet tõendavad dokumendid.
§ 214. Nõuete rahuldamine
(1) Kui teada olev võlausaldaja ei ole nõuet esitanud, deponeeritakse temale kuuluv raha. (2) Kui võlausaldaja nõude täitmise tähtpäev ei ole saabunud ja võlausaldaja ei võta täitmist vastu, deponeeritakse temale kuuluv raha.
§ 215. Lõppbilanss
(1) Pärast kõigi võlausaldajate nõuete rahuldamist ja raha deponeerimist koostavad likvideerijad lõppbilansi ja likvideerimisel järelejäänud vara jaotusplaani. (2) Lõppbilanssi ja vara jaotusplaani peab kontrollima audiitor, kui osaühingu majandusaasta aruandele on audiitorkontroll ette nähtud. (3) Likvideerijad peavad lõppbilansi ja vara jaotusplaani esitama osaühingu asukohas tutvumiseks kõigile osanikele ja sellest osanikele teatama. (4) Kui bilansi või vara jaotusplaani koostamisel ei ole järgitud seaduse või põhikirja sätteid või osanike otsuseid, võib kohus kahe kuu jooksul bilansi ja vara jaotusplaani osanikele tutvumiseks esitamisest huvitatud isiku avalduse alusel otsustada uue bilansi või vara jaotusplaani koostamise või täiendava likvideerimise.
§ 216. Vara jaotamine
(1) Pärast võlausaldajate kõigi nõuete rahuldamist ja raha deponeerimist allesjäänud vara jaotatakse osanike vahel likvideerijate poolt koostatud vara jaotusplaani kohaselt vastavalt nende osade nimiväärtustele, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud teisiti. (2) Vara võib välja jagada kuue kuu möödumisel likvideerimisteate avaldamisest ja kahe kuu möödumisel lõppbilansi ja vara jaotusplaani osanikele tutvumiseks esitamisest, kui bilanssi ega vara jaotusplaani ei ole kohtus vaidlustatud või on hagi tagasi lükatud. (3) Kohus võib lubada teha osanikele väljamakseid enne kuue kuu möödumist likvideerimisteate avaldamisest, kui sellega ei kahjustata võlausaldajate huve. (4) Väljamaksed tehakse rahas, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud teisiti. (5) Likvideerijad ei pea vara müüma, kui see ei ole vajalik võlausaldajate nõuete rahuldamiseks ning kui osanikud annavad selleks nõusoleku.
§ 217. Lõpetatud osaühingu tegevuse jätkamine
(1) Kui osaühingu lõpetamine on põhikirjaga ette nähtud või osanike poolt otsustatud, võivad osanikud kuni vara jagamise alustamiseni osanike vahel otsustada osaühingu tegevuse jätkamise või osaühingu ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise. Tegevuse jätkamise otsus on vastu võetud, kui selle poolt on antud vähemalt 2/3 koosolekul osalenud osanike häältest või käesoleva seadustiku § 174 2. lõikes nimetatud juhtudel vähemalt 2/3 osanike häältest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet. (2) Kui otsustatakse tegevuse jätkamine, tuleb sama otsusega määrata uus juhatus ja nõukogu ning vähendada osakapitali järelejäänud vara maksumuseni. Kui vara on vähenenud alla käesoleva seadustiku §-s 136 nimetatud osakapitali suurust, tuleb lisaks otsustada osakapitali suurendamine. (3) Likvideerijad peavad esitama avalduse tegevuse jätkamisest äriregistrisse kandmiseks. Jätkamise otsus jõustub selle äriregistrisse kandmisest.
§ 218. Äriregistrist kustutamine ja täiendav likvideerimine
(1) Pärast likvideerimise lõpetamist, kuid mitte varem kui kuue kuu möödumisel likvideerimisteate avaldamisest ja kolme kuu möödumisel lõppbilansi ja vara jaotusplaani osanikele tutvumiseks esitamisest esitavad likvideerijad avalduse osaühingu kustutamiseks äriregistrist. Avaldusele lisatakse lõppbilanss ja vara jaotusplaan. Avalduses peavad likvideerijad kinnitama, et lõppbilanssi ega vara jaotusplaani kohtus vaidlustatud ei ole või on hagi tagasi lükatud ning et osaühingu võlausaldajate nõuded on rahuldatud või selleks vajalik vara deponeeritud. (2) Kui pärast osaühingu äriregistrist kustutamist selgub, et on vajalikud täiendavad likvideerimisabinõud, ennistab kohus huvitatud isiku nõudel vanade likvideerijate õigused või määrab uued likvideerijad.
§ 219. Dokumentide säilitamine
(1) Osaühingu dokumendid annavad likvideerijad hoiule ühele likvideerijale või arhiivile. Kui likvideerijad dokumentide hoidjat määranud ei ole, määrab selle kohus. (2) Dokumentide hoidja nimi, elu- või asukoht ja isiku- või registrikood kantakse äriregistrisse likvideerijate avaldusel, kohtu poolt määratud hoidja puhul kohtuotsuse alusel. Dokumentide hoidja muutumisel teatab üleandja sellest enne üleandmist registripidajale uute andmete registrisse kandmiseks. (3) Osaühing on vastutav oma tegevuse tulemusena loodud või saadud dokumentide säilimise eest seadusega ettenähtud tähtaja jooksul. Osaühingu likvideerimisel võib tema säilitamisele kuuluvad dokumendid kokkuleppel arhiiviga üle anda arhiivi. Dokumentide üleandmisel arhiivi läheb vastutus nende säilimise eest arhiivile.
§ 220. Likvideerijate vastutus
Likvideerijad vastutavad tekitatud kahju eest samamoodi nagu juhatuse liikmed.
§ 364. Aktsiaseltsi lõpetamise alused
Aktsiaselts lõpetatakse:
3) [Välja jäetud]
§ 365. Aktsiaseltsi lõpetamise otsustamine üldkoosolekul
(1) Lõpetamisotsus on vastu võetud, kui selle poolt on antud vähemalt 2/3 üldkoosolekul esindatud häältest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet. Kui aktsiaseltsil on mitut liiki aktsiaid, on lõpetamisotsuse vastuvõtmiseks lisaks vajalik, et otsuse poolt hääletaks vähemalt 2/3 iga liiki aktsiatega esindatud häältest, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud suurema häälteenamuse nõuet.
(2) Kui aktsiaseltsi lõpetamise otsustab erakorraline üldkoosolek, esitab juhatus üldkoosolekule üldkoosolekul kinnitatud eelmise majandusaasta aruande ja ülevaate aktsiaseltsi käesoleva aasta majandustegevusest.
(3) Majandustegevuse ülevaates peab näitama, millise tähtaja jooksul saab aktsiaselts rahuldada võlausaldajate nõuded.
§ 366. Sundlõpetamine
(1) Aktsiaselts lõpetatakse kohtuotsusega, kui:
1) üldkoosolek ei ole võtnud vastu lõpetamise otsust, kui selle vastuvõtmine oli seaduse või põhikirja alusel kohustuslik, samuti juhul, kui aktsionärid ei ole vastu võtnud ühtegi §-s 301 ettenähtud otsust või kui nende otsuste tegemiseks ei ole üldkoosolekut kokku kutsutud;
2) kahe viimase majandusaasta jooksul ei ole toimunud üldkoosolekut;
3) juhatuse volituste tähtaeg on lõppenud rohkem kui kaks aastat tagasi ja uut juhatust ei ole valitud;
(2) Aktsiaseltsi sundlõpetamise nõude võivad esitada juhatus, nõukogu, juhatuse liige, aktsionär, samuti teised seaduses nimetatud isikud.
(3) Enne aktsiaseltsi sundlõpetamise otsuse tegemist võib kohus määrata tähtaja sundlõpetamise aluseks olevate asjaolude kõrvaldamiseks.
§ 367. Aktsiaseltsi lõpetamise avaldus
(1) Aktsiaseltsi lõpetamise otsuse kandmiseks äriregistrisse esitab juhatus avalduse. Avaldusele lisatakse üldkoosoleku otsus ja üldkoosoleku protokoll.
(2) Kui aktsiaselts lõpetatakse kohtuotsuse alusel, saadab kohus otsuse äriregistrile kande tegemiseks.
§ 368. Likvideerimine
Aktsiaseltsi lõpetamisel toimub selle likvideerimine (likvideerimismenetlus), kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
§ 369. Likvideerijate määramine
(1) Aktsiaseltsi likvideerijateks on juhatuse liikmed, kui põhikirjaga, üldkoosoleku otsusega või kohtuotsusega ei ole ette nähtud teisiti. Likvideerija peab olema teovõimeline füüsiline isik.
(2) Vähemalt üks likvideerija peab olema isik, kelle elukoht on Eestis.
(3) Kohus määrab likvideerijad sundlõpetamise korral, samuti juhul, kui seda nõuavad aktsionärid, kelle aktsiad esindavad vähemalt 1/10 aktsiakapitalist. Kohus määrab ka likvideerijate tasustamise korra ja tasu suuruse.
§ 370. Likvideerijate tagasikutsumine
(1) Üldkoosoleku määratud likvideerija võib üldkoosolek igal ajal tagasi kutsuda.
(2) Aktsionäri või muu huvitatud isiku nõudel võib kohus likvideerija mõjuval põhjusel tagasi kutsuda. Sel juhul nimetab kohus uue likvideerija.
§ 371. Likvideerija kanne
(1) Likvideerijate kandmiseks äriregistrisse esitab juhatus avalduse. Avaldusele lisatakse likvideerijate allkirjade näidised.
§ 372. Likvideerijate õigused ja kohustused
(2) Likvideerijad lõpetavad aktsiaseltsi tegevuse, nõuavad sisse võlad, müüvad vara ja rahuldavad võlausaldajate nõuded.
(3) Likvideerijad võivad teha ainult neid tehinguid, mis on vajalikud aktsiaseltsi likvideerimiseks. Kolmandate isikute suhtes on likvideerijate esindusõigus piiramatu.
(4) Kui aktsiaseltsil on mitu likvideerijat, on neil õigus esindada aktsiaseltsi ainult ühiselt. Likvideerijad võivad volitada ühte või mitut enda hulgast teatud tehingute tegemiseks või teatud liiki tegevuseks.
(5) Likvideerimismenetluses peab aktsiaseltsi ärinimele lisama märkuse “likvideerimisel”.
§ 373. Pankrotiavalduse esitamine
Kui likvideeritava aktsiaseltsi varast ei jätku võlausaldajate kõigi nõuete rahuldamiseks, peavad likvideerijad esitama pankrotiavalduse.
§ 374. Likvideerimise alustamise bilanss
§ 375. Võlausaldajatele teatamine
(1) Likvideerijad avaldavad viivitamata teate aktsiaseltsi likvideerimismenetlusest ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(3) Likvideerimisteates tuleb märkida, et võlausaldajad esitaksid oma nõuded nelja kuu jooksul teate avaldamisest.
§ 376. Nõuete esitamine
Võlausaldajad peavad teatama likvideerijatele nelja kuu jooksul teate avaldamisest kõigist oma nõuetest aktsiaseltsi vastu. Teates märgitakse nõude sisu, alus ja suurus ning sellele lisatakse nõuet tõendavad dokumendid.
§ 377. Nõuete rahuldamine
(1) Kui teada olev võlausaldaja ei ole nõuet esitanud, deponeeritakse temale kuuluv rahasumma.
§ 378. Lõppbilanss
(1) Pärast kõigi võlausaldajate nõuete rahuldamist ja raha deponeerimist koostavad likvideerijad lõppbilansi ja likvideerimisel järelejäänud vara jaotusplaani.
(2) Lõppbilanssi ja vara jaotusplaani peab kontrollima audiitor.
(3) Likvideerijad peavad lõppbilansi ja vara jaotusplaani esitama aktsiaseltsi asukohas tutvumiseks kõigile aktsionäridele ja teatama sellest aktsionäridele, kellel on nimelised aktsiad. Kui aktsiaseltsil on esitajaaktsiad, avaldavad likvideerijad ajalehes teate bilansiga ja vara jaotusplaaniga tutvumise kohta.
(4) Kui bilansi või vara jaotusplaani koostamisel ei ole järgitud seaduse või põhikirja sätteid või üldkoosoleku otsuseid, võib kohus huvitatud isiku nõudel kahe kuu jooksul bilansi ja vara jaotusplaani aktsionäridele tutvumiseks esitamisest otsustada uue bilansi või vara jaotusplaani koostamise või täiendava likvideerimise.
§ 379. Vara jaotamine
(1) Pärast võlausaldajate kõigi nõuete rahuldamist ja raha deponeerimist jaotatakse allesjäänud vara aktsionäride vahel likvideerijate poolt koostatud vara jaotusplaani kohaselt vastavalt nende aktsiate nimiväärtusele, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud teisiti.
(2) Vara võib välja jagada kuue kuu möödumisel likvideerimisteate avaldamisest ja kahe kuu möödumisel lõppbilansi ja vara jaotusplaani aktsionäridele tutvumiseks esitamisest, kui bilanssi ega vara jaotusplaani ei ole kohtus vaidlustatud või on hagi tagasi lükatud.
(3) Kohus võib lubada teha aktsionärile väljamakseid enne kuue kuu möödumist likvideerimisteate avaldamisest, kui sellega ei kahjustata võlausaldajate huve.
(5) Likvideerijad ei pea vara müüma, kui see ei ole vajalik võlausaldajate nõuete rahuldamiseks ning kui üldkoosolek annab selleks nõusoleku.
§ 380. Lõpetatud aktsiaseltsi tegevuse jätkamine
(1) Kui aktsiaseltsi lõpetamine on ette nähtud põhikirjaga või otsustatud üldkoosoleku otsusega, võib üldkoosolek kuni vara aktsionäride vahel jagamise alustamiseni otsustada aktsiaseltsi tegevuse jätkamise või aktsiaseltsi ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise. Tegevuse jätkamise otsus on vastu võetud, kui selle poolt on antud vähemalt 2/3 üldkoosolekul antud häältest.
(2) Kui otsustatakse tegevuse jätkamine, tuleb sama otsusega määrata uus nõukogu ja juhatus ning vähendada aktsiakapitali järelejäänud vara maksumuseni. Kui vara on vähenenud alla käesoleva seadustiku §-s 222 nimetatud aktsiakapitali suurust, tuleb lisaks otsustada aktsiakapitali suurendamine.
(3) Likvideerijad peavad esitama avalduse tegevuse jätkamise äriregistrisse kandmiseks. Jätkamise otsus jõustub selle äriregistrisse kandmisest.
§ 381. Äriregistrist kustutamine ja täiendav likvideerimine
(1) Pärast likvideerimise lõpetamist, kuid mitte varem kui kuue kuu möödumisel likvideerimisteate avaldamisest ja kolme kuu möödumisel lõppbilansi ja vara jaotusplaani aktsionäridele tutvumiseks esitamisest, esitavad likvideerijad avalduse aktsiaseltsi kustutamiseks äriregistrist. Avaldusele lisatakse lõppbilanss ja vara jaotusplaan. Avalduses peavad likvideerijad kinnitama, et lõppbilanssi ega vara jaotusplaani kohtus vaidlustatud ei ole või on hagi tagasi lükatud ning et aktsiaseltsi võlausaldajate nõuded on rahuldatud või selleks vajalik vara deponeeritud.
(2) Kui pärast aktsiaseltsi äriregistrist kustutamist selgub, et on vajalikud täiendavad likvideerimisabinõud, ennistab kohus huvitatud isiku nõudel vanade likvideerijate õigused või määrab uued likvideerijad.
§ 382. Dokumentide säilitamine
(1) Aktsiaseltsi dokumendid annavad likvideerijad hoiule ühele likvideerijale või arhiivile. Kui likvideerijad ei ole määranud dokumentide hoidjat, määrab selle kohus.
(2) Dokumentide hoidja nimi, elu- või asukoht ja isiku- või registrikood kantakse äriregistrisse likvideerijate avaldusel, kohtu poolt määratud hoidja puhul kohtuotsuse alusel. Dokumentide hoidja muutumisel teatab üleandja sellest enne üleandmist registripidajale uute andmete registrisse kandmiseks.
(3) Aktsiaselts on vastutav oma tegevuse tulemusena loodud või saadud dokumentide säilimise eest seadusega ettenähtud tähtaja jooksul. Aktsiaseltsi likvideerimisel võib tema säilitamisele kuuluvad dokumendid kokkuleppel arhiiviga üle anda arhiivi. Dokumentide üleandmisel arhiivi läheb vastutus nende säilimise eest arhiivile.
§ 383. Likvideerijate vastutus
Likvideerijad vastutavad tekitatud kahju eest nagu juhatuse liikmed.

matches:
§ 202
§ 174
§ 203
kohus
§ 204
kohus
§ 205
§ 206
Kohus
Kohus
§ 207
kohus
kohus
§ 208
kohus
§ 209
§ 210
§ 211
§ 212
§ 213
§ 214
§ 215
kohus
§ 216
Kohus
§ 217
§ 174
§ 218
kohus
§ 219
§ 220
§ 364
§ 365
§ 366
kohus
§ 367
kohus
§ 368
§ 369
Kohus
Kohus
§ 370
kohus
kohus
§ 371
§ 372
§ 373
§ 374
§ 375
§ 376
§ 377
§ 378
kohus
§ 379
Kohus
§ 380
§ 381
kohus
§ 382
§ 383


§ 12 Heitkoguse aruanne ja aruandluse kord
§ 15 Heitkoguse aruanne ja tõendamise aruanne
RT I, 08.05.2015, 10
19.07.2013 RT I, 25.07.2013, 1 01.08.2013
30.04.2015 RT I, 08.05.2015, 5 11.05.2015
2) nõuded heitkoguse loa taotluse ja heitkoguse loa kohta;
4) kasvuhoonegaaside heitkoguse tõendamise kord;
5) kasvuhoonegaaside heitkogusega seotud aruandluse kord.
[RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
(1) Heitkoguse loa taotlus tuleb esitada Keskkonnaministeeriumile võimaluse korral elektrooniliselt ja digitaalselt allkirjastatuna.
[RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
(1) Heitkoguse loa taotlus peab sisaldama järgmist:
9) [kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
8) [kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
[Kehtetu RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
(1) Käitaja, kellel oli vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2011/278/EL, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohase tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks (ELT L 130, 17.5.2011, lk 1–45) õigus taotleda kauplemise perioodiks 2013–2020 tasuta eraldatavaid lubatud heitkoguse ühikuid ja kelle käitise võimsus on pärast 2011. aasta 30. juunit eelnimetatud otsuse mõistes oluliselt suurenenud või vähenenud, esitab Keskkonnaministeeriumile kohe pärast eelnimetatud muudatust Keskkonnaministeeriumi veebilehel avaldatud vormide kohase tasuta eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute tõendatud taotluse ja metoodikaaruande.
(2) Kauplemise süsteemi siseneja, kellel on vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2011/278/EL õigus taotleda kauplemise perioodiks 2013–2020 tasuta eraldatavaid lubatud heitkoguse ühikuid, esitab ühe aasta jooksul pärast käitise või käitiseosa tavavõimsusega tegevuse algust Keskkonnaministeeriumile Keskkonnaministeeriumi veebilehel avaldatud vormide kohase tõendatud taotluse ja metoodikaaruande.
(3) Kui käesoleva paragrahvi lõike 1 või 2 kohases taotluses või metoodikaaruandes ei ole võimalik kõiki nõutud andmeid esitada, tuleb andmete puudumist põhjendada vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2011/278/EL.
(4) [Kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
(1) [Kehtetu - RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
(11) Käitajatele, kelle heitkoguse loa kehtivus on olnud peatatud vastavalt välisõhu kaitse seaduse §-le 1215, eraldatakse tasuta lubatud heitkoguse ühikud esimesel võimalusel pärast heitkoguse loa kehtivuse taastamist.
(2) Käesoleva määruse § 8 lõikes 1 nimetatud käitajatele tasuta lubatud heitkoguse ühikute eraldamine toimub vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2011/278/EL.
2) kes on lõpetanud tegevuse, välja arvatud juhul, kui paikse saasteallika käitaja tõendab Keskkonnaministeeriumile, et tootmist alustatakse mõistlikuks tähtajaks. Paikse saasteallika käitajaid, kelle heitkoguse loa kehtivusaeg on lõppenud või kelle luba on kehtetuks tunnistatud, ning käitajaid, kelle tegevus või tegevuse taasalustamine ei ole tehniliselt võimalik, käsitatakse tegevuse lõpetanuna;
3) kelle lisamisest elektri tootmise moderniseerimise eest perioodil 2013–2019 tasuta eraldatavate lubatud heitkoguse ühikute eest tehtavate investeeringute riiklikusse kavasse või käesoleva määruse § 8 lõike 1 andmete põhjal Keskkonnaministeeriumi poolt Euroopa Komisjonile esitatud loetelusse on Euroopa Komisjon keeldunud.
[Kehtetu - RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
§ 12. Heitkoguse aruanne ja aruandluse kord
(2) Paikse saasteallika heitkoguse aruande vorm on esitatud käesoleva määruse lisas 3. Õhusõiduki käitaja heitkoguse aruande vorm on esitatud Euroopa Komisjoni veebilehel.
(4) Käitaja, kellele eraldatakse tasuta lubatud heitkoguse ühikuid vastavalt Euroopa Komisjoni otsusele 2011/278/EL ning kelle käitise võimsus on muutunud või vastav muudatus on kavandamisel, esitab Keskkonnaministeeriumile iga aasta 31. detsembriks teabe kavandatavate või ellu viidud käitise võimsuse, tootmistaseme ja tegevuse muudatuste kohta.
Veaparandus - Taastatud lõigete 1 ja 2 tekst ning parandatud lõigete 3 ja 4 numbrid Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.
(1) Õhusõiduki käitaja, kelle lendude arv kolmel järjestikusel neljakuulisel perioodil on väiksem kui 243 või kelle kasvuhoonegaaside heitkogus on alla 25 000 tonni aastas, loetakse väikeste heitkoguste tekitajaks.
(2) Väikeste heitkoguste tekitajad võivad kasvuhoonegaaside tõendatud heitkogusena esitada heitkoguse, mis on määratud väikestele õhusõiduki käitajatele ette nähtud vahendiga, mis on heaks kiidetud Euroopa Komisjoni määrusega (EÜ) 606/2010, milles käsitletakse Euroopa Lennuliikluse Ohutuse Organisatsiooni (Eurocontrol) poolt teatavate väikeste saasteallikate hulka kuuluvate õhusõidukite käitajate kütusetarbimise hindamiseks välja töötatud lihtsustatud vahendi heakskiitmist (ELT 175, 9.07.2010, lk 25–26).
(1) Kasvuhoonegaaside heitkoguse tõendamine toimub vastavalt Euroopa Komisjoni määrusele (EL) nr 600/2012, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside heite- ja tonnkilomeetriaruannete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ (ELT L 181, 12.07.2012, lk 1–29).
(3) [Kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
(4) Tõendaja võib teatatud heitkoguseid tõendada üksnes juhul, kui heitkoguste andmed on usutavad ja usaldusväärsed ning heitkoguseid on võimalik piisava kindlusega määrata. Selleks peab paikse saasteallika või õhusõiduki käitaja näitama, et:
Veaparandus - Taastatud lõike 6 sissejuhatav tekst Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.
1) kõik lennud, mis kuuluvad “Välisõhu kaitse seaduse” § 120 lõike 1 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruses nimetatud tegevusalade alla, on arvesse võetud. Selleks kasutab tõendaja võimalusel lennuplaani andmeid ja muid õhusõiduki käitaja liiklemist käsitlevad andmeid, sealhulgas nimetatud käitaja poolt nõutud Eurocontroli andmeid;
3) [kehtetu - RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
4) [kehtetu - RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
(61) Õhusõiduki käitajatele tasuta lubatud heitkoguse ühikute eraldamise taotluse tõendamisel teeb tõendaja kindlaks, et:
1) taotluses on arvesse võetud ainult selliseid lende, mis on tegelikult toimunud ja kuuluvad välisõhu kaitse seaduse § 120 lõike 1 alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruses nimetatud tegevusalade alla ning mille eest vastutab õhusõiduki käitaja. Selleks kasutab tõendaja võimalusel õhusõiduki käitaja liiklemist käsitlevad andmeid, sealhulgas kõnealuse käitaja nõutud Eurocontroli andmeid;
(8) Tõendaja kinnitab kauplemise registris tõendatud kasvuhoonegaaside heitkoguse.
Veaparandus - Taastatud lõige 7 ning parandatud lõike 8 number Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.
§ 15. Heitkoguse aruanne ja tõendamise aruanne
(1) Paikse saasteallika või õhusõiduki käitaja esitab eelneva kalendriaasta heitkoguse aruande koos tõendaja koostatud tõendamise aruandega Keskkonnaministeeriumile iga aasta 25. märtsiks.
(2) Paikse saasteallika ja õhusõiduki käitaja kasvuhoonegaaside heitkoguse tõendamise aruande vorm on esitatud Keskkonnaministeeriumi veebilehel.
(3) [Kehtetu - RT I, 08.05.2015, 5 - jõust. 11.05.2015]
Arvelduskonto või kauplemiskonto avamine ja tehingute teostamine kauplemise registris toimub vastavalt Euroopa Komisjoni määrusele (EL) nr 389/2013 ning Eesti kauplemise registri veebilehel avaldatud kauplemise registri kasutamistingimustele.
[Kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
(2) [Kehtetu - RT I, 25.07.2013, 1 - jõust. 01.08.2013]
Kõik heitkoguste ühikute eraldamise, seire, aruandluse ning kontrollimisega seotud otsused ja aruanded, mis ei sisalda piiratud juurdepääsuga teavet, avalikustatakse viivitamata Keskkonnaministeeriumi veebilehel.


Õiguskantsleri taotlus tunnistada asjaõigusseaduse § 158¹ lõige 1 ja asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 15² lõiked 1–2 koostoimes asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 15.4 lõigetega 2–4 kehtetuks osas, milles need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude või -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette piisavat tasu, ning asjaõigusseaduse § 158² lõike 1 esimene lause osas, milles see teeb viite asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 15.4 sätestatud tasu suurusele – Riigi Teataja
Õiguskantsleri taotlus tunnistada asjaõigusseaduse § 158¹ lõige 1 ja asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 15² lõiked 1–2 koostoimes asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 15.4 lõigetega 2–4 kehtetuks osas, milles need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude või -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette piisavat tasu, ning asjaõigusseaduse § 158² lõike 1 esimene lause osas, milles see teeb viite asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 15.4 sätestatud tasu suurusele
RT I, 23.04.2012, 1
Vastu võetud 17.04.2012
3-4-1-25-11
Eesistuja Märt Rask, liikmed Tõnu Anton, Henn Jõks, Lea Laarmaa ja Ivo Pilving
Õiguskantsleri taotlus tunnistada asjaõigusseaduse § 1581 lõige 1 ja asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 152 lõiked 1–2 koostoimes asjaõigusseaduse rakendamise seaduse § 154 lõigetega 2–4 kehtetuks osas, milles need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude või -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette piisavat tasu, ning asjaõigusseaduse § 1582 lõike 1 esimene lause osas, milles see teeb viite asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 sätestatud tasu suurusele
Õiguskantsleri 23. detsembri 2011. a taotlus nr 7
Tunnistada AÕSRS § 154 lõiked 2–4 ja AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osa „asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses” põhiseadusega vastuolus olevaks ning alates käesoleva otsuse jõustumisest kehtetuks.
1. 1. aprillist 1999 kuni 31. detsembrini 2002 kehtinud asjaõigusseaduse rakendamise seaduse (AÕSRS) § 152 nägi ette tehnovõrgu või -rajatise omaniku õiguse nõuda maa kinnistusraamatusse kandmisest kümne aasta jooksul kas reaalservituudi või isikliku kasutusõiguse seadmist. AÕSRS § 154 vabastas tehnovõrgu või -rajatise omaniku kuni 1. jaanuarini 2009 talumistasu maksmisest eeldusel, et tema kasuks oli seatud reaalservituut või isiklik kasutusõigus.
2. 1. jaanuaril 2003 jõustunud AÕSRS § 152 redaktsioon sätestas kinnisasja omaniku kohustuse taluda tema kinnisasjale või veel kinnistusraamatusse kandmata maale enne 1. aprilli 1999 püstitatud tehnovõrku või -rajatist sõltumata sellest, kas kinnisasi on vastava asjaõigusega koormatud või mitte. Tehnovõrku või -rajatist tuli tasuta taluda sõltumata sellest, kas kinnisasi oli piiratud asjaõigusega koormatud.
3. Riigikohus tunnistas oma 30. aprilli 2004. aasta otsusega kohtuasjas nr 3-4-1-3-04 AÕSRS § 154 lõike 2, mis nägi talumise kohustuse eest tasu maksmisest vabastuse ette kuni 2009. aasta 1. jaanuarini, põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks, sest see koormas maa omanikku rohkem, kui oli üldsuse ja tehnorajatiste omanike huvidega põhjendatav.
4. 26. märtsil 2007 jõustunud asjaõigusseaduse (AÕS) § 1582 lõige 1 näeb ette kinnisasja omaniku õiguse nõuda tehnovõrgu või -rajatise talumise eest tasu AÕSRS §-s 154 kehtestatud suuruses. AÕSRS § 154 lõiked 2-4 sätestavad, et tehnovõrgu või -rajatise talumise või tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndist tuleneva maa kasutamise kitsenduse talumise eest makstava iga-aastase tasu suurus on tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndile vastava maa üheprotsendilise maksustamishinna arvulise näitaja ja maa sihtotstarbest sõltuva koefitsiendi korrutis.
5. Õiguskantsler pöördus 23. detsembril 2011 Riigikohtusse taotlusega tunnistada AÕS § 1581 lõige 1 ja AÕSRS § 152 lõiked 1-2 koostoimes AÕSRS § 154 lõigetega 2-4 põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks osas, milles need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude või -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette piisavat tasu. Samuti palus õiguskantsler õigusselguse eesmärgil tunnistada põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osas, milles see teeb viite AÕSRS §-s 154 sätestatud tasu suurusele. Lisaks taotles õiguskantsler viidatud sätete kehtetuks tunnistamise otsuse jõustumine edasi lükata põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse (PSJKS) § 58 lõike 3 alusel kuue kuu võrra.
6. AÕS § 1581 lõikest 1 ja AÕSRS § 152 lõigetest 1-2 tulenev avalikes huvides vajaliku tehnovõrgu või -rajatise talumise kohustus takistab kinnisasja omanikul vähemalt seda osa oma omandist, millel tehnovõrk või -rajatis asub, vabalt vallata ja kasutada. Lisaks otseselt tehnovõrgu või -rajatise all asuva maa kasutamise piirangutele on piiratud ka omaniku võimalus kasutada tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndisse kuuluvat maad. Näiteks elektripaigaldise kaitsevöönd on õhuliinidel sõltuvalt liini pingest 2-40 meetrit kummalgi pool elektriliini telge. Seadusega on piiratud kaitsevööndisse jääva maa kasutamist. Ka kinnisasja muude osade kasutamine võib olla piiratud, kuna kinnisasja omanik peab lubama tehnovõrgu või -rajatise omanikul paigaldada vajalikke tehnovõrgu või -rajatise tähiseid ning teha hooldus- ja remonttöid, seejuures vajaliku tehnika juurdepääsuga.
7. Avalikes huvides vajalike tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse kehtestamiseks ja talumiskohustuse eest makstava talumistasu piiramiseks on legitiimne eesmärk – kogu Eestis elanikele elektri-, gaasi- ja muude ühenduste tagamine taskukohase hinnaga, vältides seejuures ka ootamatuid ja hüppelisi hinnatõuse. Talumistasu praegu kehtivas suuruses teenib universaalteenuste tarbijate huve, kuna talumistasude tõstmisel tõuseks tõenäoliselt ka tarbijatele pakutavate teenuste hind.
8. Kaitsevööndisse jääva maa sihtotstarbeline kasutamine võib osutuda võimatuks ning osal juhtudel ei ole välistatud selliste piirangute käsitlemine de facto omandi omaniku nõusolekuta võõrandamisena põhiseaduse (PS) § 32 lõike 1 mõttes. PS § 32 lõige 1 näeb õiglase hüvitise maksmise kohustuse sõnaselgelt ette üksnes omandi omaniku nõusolekuta võõrandamise juhtudeks. Sellegipoolest on mõistliku hüvitise maksmine osal juhtudel ka PS § 32 lõikes 2 sätestatud muude omandikitsenduste puhul asjakohane vahend, et tagada õiglane tasakaal kinnisasja omanike ja üldsuse huvide vahel. Ka Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas on leitud, et üksikisiku ja üldsuse huvide tasakaal ei ole tagatud, kui isikutele ei ole omandiõiguse kitsenduste eest üldse hüvitist ette nähtud või kui hüvitis on ebamõistlikult väike.
9. Õiguskantsler tõi näite kinnistust, mille metsamaad läbib 160 meetri pikkuselt 330 kV pingega elektriliin, mille kaitsevöönd on 40 meetrit kummalgi pool liini telge, samuti läbib metsa 110 kV pingega liin, kaitsevööndiga 25 meetrit mõlemal pool liini. Seega on kaitsevööndit kokku 1,58 hektarit ja praktikas on elektripaigaldise omanik kogu kaitsevööndi ulatuses asuva metsa maha raiunud. Põllumaana kasutamiseks on see maa liigniiske.
10. AÕS § 1582 lõige 1 annab kinnisasja omanikule õiguse nõuda tasu avalikes huvides vajaliku tehnovõrgu või -rajatise talumise eest AÕSRS §-s 154 sätestatud suuruses. AÕSRS § 154 lõikest 1 tulenevalt on talumiskohustusega koormatud kinnisasjade omanikel õigus saada sama paragrahvi lõigetes 2-4 sätestatud suuruses talumistasu ka muude seadusest tulenevate tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse puhul. AÕSRS § 154 lõigete 2-4 kohaselt on maa kasutamise kitsenduste talumise eest makstava tasu iga-aastane suurus kitsendusaluse maa üheprotsendilise maksustamishinna ja koefitsiendi 0,05-0,75 korrutis sõltuvalt maa sihtotstarbest, hoone puhul koefitsiendi 5 või 10 korrutis. Ülal toodud näite puhul on kinnisasja omanikul õigus saada talumise eest tasu 31,6 senti aastas.
11. Talumistasu koefitsientide väljatöötamisel lähtuti seletuskirjast nähtuvalt sellest, mil määral piirab tehnovõrgu või -rajatise põhjustatud kitsendus kinnisasja sihipärast kasutust, samuti sellest, et talumistasu suurus vastaks koormatud maa maamaksule. Maaomanikud peavad avalikes huvides talutavate tehnovõrkude ja -rajatiste aluse ja nende kaitsevööndisse kuuluva maa eest maksma täismääras maamaksu. Sisuliselt kasutab aga seda osa kinnisasjast hoopis võrguettevõtja oma majandustegevuses teenuse osutamisel. Maamaksu arvutamise ja talumistasu arvestamise metoodikaid arvestades ületab enamikel juhtudel maaomanikul tasuda tulev maamaks märkimisväärselt võimalikku saadavat talumistasu. Tulenevalt maamaksuseadusest on maamaksumäär üldjuhul 0,1 kuni 2,5 protsenti maa maksustamishinnast aastas. Vaid vähesed kohalikud omavalitsused on kehtestanud alla 1% maamaksu, eelkõige põllumajandussaaduste tootmiseks kasutusel oleva haritava maa ja loodusliku rohumaa puhul. Seevastu kinnisasja omanikule makstava tasu puhul tuleb üheprotsendiline maksustamishind korrutada maa sihtotstarbele vastava koefitsiendiga, mis maa puhul on kõige rohkem 0,75. Ülal toodud näite puhul on kaitsevööndisse jääva maa-ala eest maamaks 7,58 eurot aastas, seega umbes 24 korda suurem kui tasu, mida omanikul on õigus saada.
12. Kehtiv regulatsioon ei taga kinnisasja omanikule õiglast hüvitist. Tehnovõrkude ja -rajatistega koormatud kinnisasjade omanike õigusi piiratakse universaalteenuse kättesaadavuse tagamisel ja teenuse hinnatõusu vältimisel ebaproportsionaalselt.
13. Riigikogu põhiseaduskomisjon ja õiguskomisjon on seisukohal, et talumiskohustuse eest tasu ettenägevad asjaõigusseaduse ja asjaõigusseaduse rakendamise seaduse sätted ei ole kooskõlas PS § 32 lõikega 2, kuna talumistasu ei kompenseeri piisavalt talumiskohustusest tulenevaid omandipõhiõiguste piiranguid.
14. Riigikogu täiskogu toetas õiguskantsleri ettepanekut avalikes huvides vajalike tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse ja talumiskohustuse eest makstava tasu põhiseadusega kooskõlla viimiseks 2010. aastal. Põhiseaduskomisjon korraldas 6. detsembril 2011 sel teemal arutelu, kus osalesid Justiits-, Majandus- ja Kommunikatsiooni- ning Rahandusministeeriumi, samuti Elering AS-i esindajad. Selgus, et ministeeriumid on seni teinud eeltööd talumistasu suurendamiseks. 14. detsembril 2011 pöördus põhiseaduskomisjon eelnimetatud ministeeriumide poole ettepanekuga kaaluda vaheabinõuna talumistasu suurendamist eesmärgiga parandada põhiseadusega kooskõla enne tervikliku talumiskohustuse regulatsiooni väljatöötamist, kuid ministeeriumid selleks valmisolekut üles ei näidanud.
15. Õiguskomisjon arutas õiguskantsleri ettepanekut 23. jaanuaril 2012. Istungil osalenud Justiits- ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad andsid ülevaate regulatsiooni väljatöötamise hetkeseisust. Tegemist on erinevaid eluvaldkondi puudutava probleemiga, mis eeldab ministeeriumide koostööd ja võib tuua kaasa kulutusi riigieelarvesse. Seetõttu ei piisa probleemi lahendamiseks pelgalt parlamendikomisjoni võimekusest. Sobiva lahenduse leidmine ja eelnõu väljatöötamine saab toimuda vaid Vabariigi Valitsuse tasandil, kus sellega ka tegeletakse.
16. Justiitsministri hinnangul ei ole seadusega ette nähtud hüvitis kinnisasja omanikule ühendusvahendi talumise kohustuse eest põhiseaduspärane.
17. Justiitsministeerium on koostanud muu hulgas õiguskantsleri pöördumisest ajendatuna analüüsi, millest lähtuvalt on loodud ühendusvahendite õigusliku regulatsiooni korrastamise seaduse eelnõu kontseptsioon. Pärast 2011. aasta detsembris Riigikogu põhiseaduskomisjonis toimunud arutelu komisjoni esimehelt saadud ettepanekule vastas justiitsminister, et ainult AÕSRS § 154 lõikes 3 sätestatud koefitsientide suurendamine ei tooks kaasa regulatsiooni põhiseaduspärasust, arvestades kogu ühendusvahenditega seotud problemaatikat. Õiguskantsler on oma taotluses analüüsinud ainult üht olukorda, vaidlustatud sätted aga reguleerivad tasu maksmist a) kõigi võimalike sihtotstarvetega maatükkide puhul, mis b) on koormatud erinevate tehnovõrkude talumise kohustusega c) mitmel erineval õiguslikult alusel. Ühendusvahendite talumise kohustuse osas tuleb leida kompleksne lahendus, mis arvestab kaalutletult kõigi poolte õiguste ja huvidega.
18. Keskkonnaminister on seisukohal, et tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse eest ette nähtud hüvitiste regulatsioon ei ole kooskõlas põhiseadusega.
19. Õiguskantsleri toodud näidetes makstavad hüvitised on liiga väiksed, et tagada kinnisasjade omanikele õiglane tasu talumiskohustusest tulenevate piirangute eest. Samas võib ka kehtivate õigusaktide alusel sätestatud õigus hüvitisele olla mõningatel juhtudel piisav. Hüvitise õigluse hindamisel peab arvestama konkreetset situatsiooni. Tehnovõrkude talumise vastu on suur avalik huvi. Talumistasude maksmisega ei tohiks tekitada maaomanike seas põhjendamatult ebavõrdsust.
20. Hüvitise määramise alused ja kord peaksid tulenema kindlatest ja ühtsetest reeglitest ega tohiks sõltuda lepingulistel läbirääkimistel saavutatavast kokkuleppest. Maaomanike huve võib ebaõiglaselt kahjustavaks lugeda ka seda, kui omandiõigust kitsendava objekti talumise kohustus sõltub maa omandamise hetkest, kuid ei sõltu võimalusest objekti olemasolust teada saada. Maamaksuvabastus või -soodustus ei ole hüvitiseks PS § 32 mõttes.
21. Majandus- ja kommunikatsiooniminister märkis, et avalikes huvides vajalikest tehnovõrkudest ja -rajatistest lähtuvate omandipiirangute intensiivsus on erinev sõltuvalt tehnovõrgu või -rajatise olemusest ning maa sihtotstarbest. Kuigi osal juhtudest võib eeldada tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse sarnanemist de facto omandi omaniku nõusolekuta võõrandamisele, siis paljudel juhtudel võivad omandipiirangud olla oluliselt leebemad, näiteks maakaabelliinide puhul.
22. Regulatsiooni väljatöötamisel oli eesmärgiks korvata isikul maksta tuleva maamaksu osa piirangute ulatuses. Lähtutud on sellest, et talumistasu ei saa isik hüvena ettevõtluse korras, vaid talle hüvitatakse talumisega kaasnevad ebamugavused ja kasutuspiirangud.
23. Avalikes huvides vajalike tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse eest koormatud kinnisasja omanikele makstav hüvitis ei ole enam piisav ja talumise tasu tuleks suurendada. Juhul kui tehnovõrkude ja -rajatiste talumise tasu tõsta maamaksumäärani, kaasneks sellega tehnovõrgu või -rajatise omanikule aastas alla kahe miljoni euro suurune kulu. Elektri lõpphinnas tähendaks see kuni 0,4% hinnatõusu.
24. AÕS § 1581 lõige 1:
„Kinnisasja omanik on kohustatud taluma oma kinnisasjal tehnovõrku või -rajatist ja lubama selle ehitamist kinnisasjale, kui tehnovõrk või -rajatis on vajalik avalikes huvides ja puudub muu tehniliselt ning majanduslikult otstarbekam võimalus tehnovõrguga või -rajatisega liituda sooviva isiku tarbimiskoha ühendamiseks tehnovõrguga või -rajatisega või tehnovõrgu või -rajatise arendamiseks. Tehnovõrk või -rajatis on ehitatud avalikes huvides, kui selle kaudu osutatakse avalikku teenust ja see kuulub isikule, kellele laieneb elektroonilise side seaduse § 72 lõikes 1, elektrituruseaduse § 65 lõikes 1 ja § 66 lõikes 1, ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse § 7 lõikes 1 ja maagaasiseaduse § 18 lõikes 2 sätestatud kohustus või kes on vastavas piirkonnas tegutsev võrguettevõtja kaugkütteseaduse tähenduses. Kui universaalteenuse osutamise leping lõpeb, siis ei lõpe talumiskohustus juhul, kui vastava tehnorajatise kaudu kõikidele isikutele pakutavat teenust üldistel alustel edasi osutatakse. Käesolevas lõikes sätestatud talumiskohustus tekib kinnisasja sundvõõrandamise seaduses sätestatud korras sundvalduse seadmisega.“
25. AÕS § 1582 lõike 1 esimene lause:
„Kinnisasja omanikul on õigus nõuda tasu käesoleva seaduse § 1581 lõikes 1 sätestatud tehnovõrgu või -rajatise talumise eest asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses.“
26. AÕSRS § 152 lõiked 1 ja 2:
„(1) Kinnisasja omanik on kohustatud taluma olemasolevat tehnovõrku või -rajatist, mis on püstitatud enne maa esmakinnistamist, kui esmakinnistamine toimus enne 1999. aasta 1. aprilli. Kinnisasja omanik peab taluma tehnovõrku või -rajatist ka juhul, kui esinevad asjaõigusseaduse § 1581 lõikes 1 sätestatud eeldused või muu talumiskohustus.
(2) Kinnisasja omanik on kohustatud taluma ka tehnovõrku või -rajatist, mille suhtes ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud talumiskohustust, kui see tehnovõrk või -rajatis kuulub asjaõigusseaduse § 1581 lõikes 1 nimetatud võrguettevõtjale ja on püstitatud omaniku nõusolekul enne 1999. aasta 1. aprilli ning seda tehnovõrku või -rajatist kasutatakse eesmärgipäraselt ja avalikes huvides.“
27. AÕSRS § 154 lõiked 2-4:
„(2) Kinnisasja omanikule tema kinnisasjal paikneva tehnovõrgu või -rajatise talumise või tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndist tuleneva maa kasutamise kitsenduse talumise eest makstava iga-aastase tasu suurus on tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndile vastava maa üheprotsendilise maksustamishinna arvulise näitaja ja käesoleva paragrahvi lõikes 3 või 4 sätestatud koefitsiendi korrutis. Hoones paikneva tehnorajatise talumise eest makstava tasu suurus on hoone selle reaalosa, milles paikneb tehnorajatis, suurusele vastava maa üheprotsendilise maksustamishinna arvulise näitaja ja lõikes 4 sätestatud kasutamise otstarbe koefitsiendi korrutis. Kui maale ei ole maa maksustamishinna määramisel sihtotstarvet määratud, siis käsitletakse nimetatud maad sihtotstarbeta maana.
(4) Hoones paikneva tehnorajatise puhul, kui hoone osa kasutamise võimalus puudub täielikult, on kasutamise otstarbe koefitsient 10; kui hoone osa kasutamise võimalus puudub osaliselt, on kasutamise otstarbe koefitsient 5.“
28. Esmalt selgitab kolleegium välja asjakohased normid ja leiab riivatud põhiõiguse (I), seejärel hindab asjakohaste normide põhiseaduspärasust (II) ning lõpuks kaalub õiguskantsleri taotlust otsuse jõustumine edasi lükata (III).
29. Õiguskantsler pöördus Riigikohtu poole taotlusega tunnistada AÕS § 1581 lõige 1 ja AÕSRS § 152 lõiked 1-2 koostoimes AÕSRS § 154 lõigetega 2-4 põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks osas, milles need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude või -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette piisavat tasu. Samuti palus õiguskantsler õigusselguse eesmärgil tunnistada põhiseaduse vastaseks ja kehtetuks AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osas, milles see teeb viite AÕSRS §-s 154 sätestatud tasu suurusele.
30. Oma taotlust põhistab õiguskantsler argumentidega, miks vaidlustatud sätted näevad ette ebapiisava tasu kinnisasjal paikneva tehnovõrgu või -rajatise talumise või tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndist tuleneva maa kasutamise kitsenduse talumise (talumiskohustus) eest ja miks selline tasu on põhiseadusega vastuolus. Kolleegiumi hinnangul reguleerib vaid osa õiguskantsleri vaidlustatud sätteid talumise tasu suurust.
31. AÕS § 1581 lõige 1 ja AÕSRS § 152 lõiked 1 ja 2 sätestavad kinnisasja omaniku kohustuse taluda tehnovõrku ja -rajatist. Need sätted ei reguleeri ega piira talumiskohustuse eest makstavat hüvitist.
32. AÕS § 1582 lõike 1 esimene lause näeb ette kinnisasja omaniku õiguse nõuda tasu tehnovõrgu või -rajatise talumise eest ja teeb viite tasu suurust sätestavale normile. Juhul kui tasu suurust reguleerivad sätted õiguskorrast kehtetuks tunnistamise tõttu kaoksid, muutuks viide nendele sätetele sisutuks. Seega on sätte osa „asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses“ tasu suurust ette nägevate sätetega tiheda seose tõttu asjakohane.
33. AÕSRS § 154 lõige 2 kehtestab tasu arvestamise meetodi, lõiked 3 ja 4 selles meetodis kasutatavad koefitsiendid. Need lõiked näevad ette, millist tasu võib isik nõuda oma omandiõiguse kasutamise piirangu eest, st reguleerivad talumiskohustuse hüvitise suurust ja on seega asjakohased.
34. Lähtuvalt eeltoodust kontrollib kolleegium õiguskantsleri taotluse alusel AÕSRS § 154 lõigete 2-4 ja nende sätetega tiheda seose tõttu AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osa „asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses“ põhiseaduspärasust.
35. Järgnevalt tuleb kindlaks teha, millist põhiõigust piirang riivab. Olukorras, kus piiratakse isiku õigust oma omandit vabalt kasutada, on tegemist PS §-ga 32 tagatud omandiõiguse riivega. Omandipõhiõiguse riived jagunevad kaheks. PS § 32 lõike 1 teine lause sätestab tingimused omandi omaniku nõusolekuta võõrandamiseks. Muid piiranguid reguleerib PS § 32 lõike 2 teine lause. Igal juhul piirab talumiskohustuse tasu suuruse piirang PS § 32 lõike 2 teises lauses sätestatud õigust. Seetõttu kontrollib kolleegium esmalt selle riive põhiseaduspärasust.
36. Juhul kui seaduses sätestatud põhiõiguse riivel ei ole legitiimset eesmärki või kui piirang on legitiimse eesmärgi suhtes ebaproportsionaalne, on tegemist põhiõiguse rikkumisega. Kolleegium leiab allpool riive legitiimse eesmärgi.
37. PS § 32 lõike 2 teine lause näeb ette omandiõiguse piiramiseks lihtsa seadusereservatsiooni. Lihtne seadusereservatsioon tähendab, et üldjuhul võib omandiõigust piirata mis tahes eesmärgil, mis ei ole põhiseadusega vastuolus.
38. Õiguskantsleri hinnangul on talumiskohustuse tasu suuruse piiramise eesmärgiks kogu Eestis elanikele elektri-, gaasi- ja muude ühenduste tagamine taskukohase hinnaga, vältides seejuures ka ootamatuid ja hüppelisi hinnatõuse, kuna talumistasude tõstmisel tõuseks tõenäoliselt ka tarbijatele pakutavate teenuste hind. Kolleegiumi arvates ei ole tasu suuruse piiramise eesmärgiks üksnes elanikele elektri-, gaasi- ja muude ühenduste kaudu tagatavate teenuste (edaspidi ka universaalteenuste) mõistliku hinna tagamine. Eesmärgiks on kõigile isikutele universaalteenuste mõistliku hinna tagamine. Universaalteenuste hinna üheks komponendiks on muu hulgas teenuse osutamise kulud, mille üheks osaks on ka talumiskohustuse eest kinnisasjade omanikele tasuda tulev hüvitis. See tähendab, et talumiskohustuse eest makstav tasu mõjutab universaalteenuse hinda. Kuna universaalteenuseid osutatakse taristu kaudu, on selles valdkonnas vabaturu toimimine raskendatud. Seega ei ole universaalteenuse hinna mõistlikkuse tagamine väiksemate kuludega põhiseadusega vastuolus ja vastab seega PS § 32 lõike 2 teise lause reservatsioonile. Eeltoodu tõttu on kolleegiumi hinnangul piirangu eesmärk tagada tehnovõrkude ja -rajatiste kaudu osutatavate teenuste kättesaadavus mõistliku hinnaga legitiimne.
39. Piirang on proportsionaalne, kui see on saavutatava eesmärgi suhtes sobiv, vajalik ja mõõdukas.
40. Talumiskohustuse eest ette nähtud tasu suuruse piiramine on sobiv meede universaalteenuste mõistliku hinna tagamiseks. Universaalteenuste osutajate makstavate talumistasude piiramine pärsib talumistasudest tulenevat kõrgemat universaalteenuse hinda.
41. Abinõu on vajalik, kui eesmärki ei ole võimalik saavutada mõne teise, isikut vähem koormava abinõuga, mis on vähemalt sama efektiivne kui esimene (vt nt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 26. märtsi 2009. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-16-08, punkt 29). Kolleegiumi hinnangul on talumiskohustuse tasu piirang vajalik eesmärgi saavutamiseks. Tõsi, välistada ei saa küll erinevaid mehhanisme universaalteenuse osutaja makstava suurema tasu riiklikuks kompenseerimiseks, kuid need meetmed asetaks suurema koormuse riigieelarvele. Sellised alternatiivsed abinõud ei oleks seega sama efektiivsed.
42. Piirangu mõõdukuse üle otsustamisel tuleb ühelt poolt kaaluda legitiimse eesmärgi olulisust ja teisalt piirangu intensiivsust koormatud kinnisasjade omanike jaoks.
43. Talumiskohustuse tasu kehtestanud seaduse eelnõu seletuskirjas märgiti: „Talumistasude suuruse määramisel on lähtutud põhimõttest, et talumistasu suurus vastaks talumiskohustusega koormatud maa maamaksule, ehk siis sisuliselt kompenseeritakse kinnisasja omanikule talumiskohustusega koormatud maa eest tasutava maamaksu suurus.“ (Riigikogu X koosseisu 1067 SE.) Kolleegiumi arvates on igal juhul tegemist omandiõiguse ebaproportsionaalse piiranguga, kui maa sihtotstarbeline kasutamine on võimatu ning piirangu eest saadav hüvitis on isegi väiksem kui maamaks.
44. Järgnevalt võrdleb kolleegium talumiskohustuse eest ette nähtud tasu ja maamaksu suurust, kuna mõlemad arvutatakse lähtuvalt maa maksustamishinnast. Maamaksuseaduse § 5 lõike 1 järgi on maamaksumäär üldjuhul 0,1 kuni 2,5 protsenti maa maksustamishinnast aastas. AÕSRS § 154 lõigete 2 ja 3 kohaselt tuleb kinnisasja omanikule tehnovõrgu või -rajatise talumise eest makstava tasu suuruse saamiseks üheprotsendiline maa maksustamishind korrutada maa sihtotstarbele vastava koefitsiendiga, mis maa puhul on 0,05-0,75. St selleks, et hüvitis kataks maamaksu või ületaks selle, peaks maamaksumäär olema hüvitise koefitsiendiga võrdne või sellest väiksem.
45. Maksu- ja Tolliameti kodulehel olevatest 2012. aasta maamaksu andmetest nähtub, et peale põllumajandussaaduste tootmiseks kasutusel oleva haritava maa ja loodusliku rohumaa on maamaksumäär alla 1% üksnes viies omavalitsuses, seejuures neist neljas üksnes osaliselt ning alla 0,75% ainult kahes. Seevastu suurim sihtotstarbe koefitsient 0,75 on kehtestatud üksnes elamumaa ja kaitsealuse maa kohta, mis tõenäoliselt moodustab väikese osa koormatud maast. Näiteks maatulundusmaa koefitsient on 0,1 ning maatulundusmaaks on muu hulgas metsamaa. Põllumajandussaaduste tootmiseks kasutusel oleva haritava maa ja loodusliku rohumaa maksumäär on 0,1% või väiksem 32 omavalitsuses. Neist 32 omavalitsusest on 23 linnad, kus ilmselt kas ei ole või on väga vähe seesugust maad, ja ülejäänud 9 vallast neljas on kuni 0,1% maamaksumäär üksnes osaliselt. Eeltoodut arvestades tuleb asuda seisukohale, et enamasti on seadusega ette nähtud hüvitis väiksem kui sellelt maalt tasuda tulev maamaks.
46. Kolleegiumi hinnangul oleks piirang üldjuhul ebaproportsionaalne ka siis, kui talumiskohustuse eest makstav tasu piirduks koormatud kinnisasja osa eest tasuda tuleva maamaksuga ja kui omanik saaks kinnisasja osaliselt kasutada vaatamata piirangutele. Talumiskohustusega kinnisasja olukord on võrreldav sellega, kui omanik annab oma maa kellegi teise kasutusse – teisel isikul on õigus maad mingil viisil kasutada ja omanik ise loobub täielikult või osaliselt enda võimalusest sel ajal maad kasutada.
47. Kehtiv õigus lähtub talumistasu arvestamisel küll kinnisasja väärtusest (maa maksustamishinna kaudu – AÕSRS § 154 lõike 2 esimene lause), koormatud osa suurusest ja maa sihtotstarbest, kuid piirangu tegeliku mõju jätab arvestamata. Kehtiv õigus näeb eri sihtotstarbega maale ette erinevad koefitsiendid, kuid ei arvesta täpsemalt seda, milline on kinnisasjal asuv tehnovõrk, -rajatis või selle osa. See tähendab, et arvestatud ei ole koormava objekti mõju kinnisasja tavapärasele kasutusele. Piirangu tegeliku mõju arvestamiseks ei oleks tarvilik iga üksiku kinnistu tavapärast kasutust ja sellel asuvat objekti eraldi uurida. See nõuaks väga palju aega ja tööjõudu ning tõenäoliselt tekiks ka palju vaidlusi. Samuti oleks ebamõistlik, kui tehnovõrgu või -rajatise omanik ja kinnisasja omanik peaksid igal üksikul puhul talumistasu suuruses kokku leppima. Nii nagu seadusandja on liigitanud kinnisasjad sihtotstarbe järgi, on võimalik ka tehnovõrkude osad ja tehnorajatised liigitada, arvestades nendega tavapäraselt kaasnevaid faktilisi ja õiguslikke piiranguid olenevalt maa sihtotstarbest. Selliselt on võimalik välja töötada hüvitise suuruse leidmiseks meetod, mis lähtub koormatise tegelikust mõjust kinnisasjale.
48. Kui üldjuhul mõjutab üht tüüpi tehnovõrgu või -rajatise objekt üht tüüpi kinnistut üht moodi, siis erandlikel asjaoludel võib mõju olla ulatuslikum. Ei saa välistada, et sellistel puhkudel peaks kinnisasja omanikul olema õigus nõuda ühtse meetodi alusel arvestatud tasust suuremat tasu.
49. Riigikohtu üldkogu leidis 31. märtsi 2011. a kohtuasja nr 3-3-1-69-09 punktis 61: „Võrdsuspõhimõttega oleks vastuolus olukord, kus üks või mõned üksikud peaksid üldistes huvides kandma suuremaid kulutusi kui teised, kes samuti kasutavad üldistes huvides loodud vahendeid ja ressursse. Õiglase hüvitise maksmise vajadus omandipõhiõiguse riive proportsionaalsuse tagamiseks tekib olukordades, kus ühe üksikisiku varaline kaotus on võrreldes teiste isikutega ebaproportsionaalselt suur.“ Kohus asus seisukohale, et õiglane hüvitis tuleb ette näha osas, mil üksikisiku omandipõhiõigust riivatakse rohkem, kui seda õigustab talumiskohustus üldistes huvides (sama otsuse punkt 64).
50. Kolleegium leiab, et arvestades nii üldist huvi saada universaalteenuseid mõistliku hinnaga kui ka talumiskohustusega koormatud kinnisasja omanike põhiseadusest tulenevat õigust saada hüvitist talumiskohustuse eest, tuleb piirang kinnisasja omanikele igal juhul hüvitada. Kuigi piirangu eest tuleb igal juhul ette näha hüvitis, võib see üldise huvi tõttu olla väiksem, kui oleks piirangu täies ulatuses hüvitamine. Seejuures tuleb arvestada tehnovõrgu või -rajatise tegelikku mõju kinnisasjale.
51. Eeltoodust lähtuvalt on kolleegium seisukohal, et AÕSRS § 154 lõiked 2-4 ja AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osa „asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses“ on PS § 32 lõike 2 teise lausega vastuolus ja tuleb kehtetuks tunnistada, kuna need ei näe avalikes huvides vajalike tehnovõrkude ja -rajatiste talumise kohustuse eest kinnisasja omanikule ette mõistlikku hüvitist.
52. Õiguskantsleri hinnangul ei ole olukordades, kus tehnovõrgu või -rajatise kaitsevööndisse jääva maa sihtotstarbeline kasutamine on õigupoolest võimatu, välistatud selliste piirangute käsitlemine de facto omandi omaniku nõusolekuta võõrandamisena PS § 32 lõike 1 teise lause mõttes. Arvestades seda, et PS § 32 lõike 1 teise lausega seatakse omandi omaniku nõusolekuta võõrandamisele rangemad nõuded kui PS § 32 lõike 2 teise lausega muule omandiõiguse piiramisele ja kolleegium tuvastas viimases sätestatud õiguse rikkumise, ei pea kolleegium vajalikuks täiendavalt hinnata PS § 32 lõike 1 teises lauses sätestatud õiguse rikkumist.
53. Õiguskantsler taotles vaidlustatud sätete kehtetuks tunnistamise otsuse jõustumise edasilükkamist PSJKS § 58 lõike 3 alusel kuue kuu võrra. Õiguskantsleri hinnangul võib olukord, kus seaduses sätestatud hüvitise arvestamise alused kaotaksid kehtivuse, olla nii õigusselguse kui ka õiguspärase ootuse põhimõtteid silmas pidades probleemne.
54. Kolleegium ei pea otsuse jõustumise edasilükkamist põhjendatuks. Käesoleva otsuse jõustumisel ei ole õiguskorras sätteid, mille alusel tasu suurust arvutada. Tasu nõudmise alused jäävad aga alles – AÕS § 1582 lõiked 2-7 ja AÕSRS § 154 lõige 1. See tähendab, et kinnisasja omanikel on õigus nõuda tehnovõrkude ja -rajatiste omanikelt hüvitist talumiskohustuse eest ja saada seeläbi oma põhiõiguse piiramise eest kohast hüvitist. Samasugune oleks olukord ka kuue kuu pärast, kui seadusandja ei sätestaks selle aja jooksul uusi norme.
55. Kolleegiumi hinnangul on aga praegusel juhul siiski vajalik põhiseaduse vastaseks tunnistatud normid kehtetuks tunnistada tavakorrast erinevalt. Üldjuhul on põhiseaduslikkuse järelevalve otsustel tagasiulatuv jõud (vt Riigikohtu üldkogu 10. märtsi 2008. a otsus kohtuasjas nr 3-3-2-1-07, punkt 19). Samas on Riigikohus leidnud, et otsuse tagasiulatuvat mõju on võimalik piirata (samas, punkt 20 ja VI osa). Selline üksnes edasiulatuvalt kehtetuks tunnistamine võib olla põhjendatud näiteks PS §-st 10 tulenevast õiguskindluse põhimõttest lähtuvalt. Praeguses asjas tulebki AÕSRS § 154 lõiked 2-4 ja AÕS § 1582 lõike 1 esimese lause osa „asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 154 kehtestatud suuruses“ õiguskindluse huvides kehtetuks tunnistada edasiulatuvalt ehk ex nunc.
56. Juhul kui otsus jõustuks tagasiulatuvalt, oleks talumiskohustusega koormatud kinnisasjade omanikel, kes ei ole seni tasu suurust vaidlustanud, õigus nõuda suuremat hüvitist tagantjärele kolme aasta eest (AÕS § 1582 lõige 7). See tooks tehnovõrkude ja -rajatiste omanikele kaasa ulatuslikud ja ettenägematud rahalised kohustused. Tehnovõrkude ja -rajatiste omanikud on üldjuhul põhiõiguste kandjad. Käesoleva otsuse tagasiulatuval jõul oleks tehnovõrkude ja -rajatiste omanike põhiõiguste jaoks ulatuslik negatiivne kõrvalmõju juba möödunud aja suhtes. Senine seadus piiras tehnovõrkude ja -rajatiste omanike kohustusi kinnisasjaomanike vastu. Piirangu tagasiulatuv kaotamine oleks nende suhtes sõnamurdlik, st kahjustaks nende õiguspärast ootust. Märkida tuleb, et piirangu tagasiulatuva kaotamisega kaasnevate lisakohustuste suurus ei ole praegu teada. See selguks tõenäoliselt alles arvukate kohtuvaidluste tulemusena. Kohtuotsuse tagasiulav jõud tekitaks seega märkimisväärse õigusselgusetuse. Kokkuvõttes võivad universaalteenuste osutajate ootamatud lisakulud eelnenud aja eest tingida vajaduse suurendada prognoosimatus ulatuses universaalteenuste hinda.
57. Kolleegium leiab, et negatiivse kõrvalmõjuga kaasnevate tagajärgede vältimise vajadus kaalub üles kinnisasjaomanike õiguste riive juba möödunud aja puhul.
58. Täiendavalt märgib kolleegium, et õiguskantsleri poolt legitiimse eesmärgi ühe osana toodud eesmärk vältida ootamatuid ja hüppelisi hinnatõuse on asjakohane ja arvestatav uue regulatsiooni kehtestamisel. Juhul kui seadusandja kehtestab põhiseaduspärased reeglid talumiskohustuse hüvitise arvestamiseks, võib ta seejuures arvesse võtta järsu hinnatõusu vältimise vajadust, mis on üldistes huvides, ja kehtestada kõrgemad tasud järk-järgult.
Märt Rask, Tõnu Anton, Henn Jõks, Lea Laarmaa, Ivo Pilving


text:
See variant sobib siis, kui sul on ka stabiilne sissetulek, mis võimaldab laenumakseid tasuda. Üheskoos võlanõustajaga võib avastada, et probleemi lahendamine ei olegi nii keeruline kui tundus. Tunnustatavad ärikeelud peavad olema määratud kohtu poolt ning nende eeldused ja sisu olema sarnased Eesti õiguse alusel määratavatele ärikeeldudele.
Avaldusega tuleb tõestada oma maksejõuetust – avalduses tuleb selgitada maksejõuetuse põhjuseid ja võlgade nimekirja. Võlanimekirjas märgitakse võlgniku võlausaldajate nimed ja nende elu- või asukohad ning nende nõuded, samuti andmed võlgniku vara kohta. Avaldusele lisatakse enampakkumise akt. päeva, loetakse üürniku või rentniku üüri või rendi maksmise kohustus täidetuks ka järgmise kuu osas. Tasu suuruse määramisel arvestab kohus ajutise halduri ülesannete mahtu ja keerukust ning ajutise halduri kutseoskusi. Selleks esitab haldur iga kolme kuu möödudes alates pankroti väljakuulutamisest pankrotitoimkonnale ja kohtule aruande sellel perioodil tehtud kulutuste kohta. Ringkonnakohtu määruse peale määruskaebuse kohta võivad võlgnik ja pankrotiavalduse esitanud isik esitada määruskaebuse Riigikohtule. Elatusmiinimumist rohkem teenitud raha tuleb loovutada võlausaldajatele seni, kuni võlgnevused on kaetud, seega tuleb kogu aeg elada kasinalt. Teadet ei ole vaja avaldada, kui kõigile võlausaldajatele on koosoleku toimumisest teatatud muul viisil. Haldur peab samuti selgitama, millised on väljavaated võlausaldajate nõuete rahuldamiseks ettevõtte tervendamise, kompromissi ja pankrotivara müügi korral. Pöördu võlanõustaja poole – professionaalsed võlanõustajad aitavad teha selgeks, kuidas sa saaksid võlgnevustega tegeleda ning milliseid väljapääse on olemas. Positiivsest küljest aga peatab pankrotimenetlus viiviste ja intresside kasvamise, lõpetab sundtäitemenetlused ja võib üleüldiselt leevendada stressi, mis muidu võlgnevustega kaasneb. Igal juhul ei tasuks oma mures üksi olla – otsi lähedastelt abi. Vajaduse korral teadet korratakse. Otsuse ärakiri saadetakse isikule ja Justiitsministeeriumile. Kui nõude või pandiõiguse vastu on vaielnud võlausaldaja, on kostjaks võlausaldaja, kes nõudele, selle rahuldamisjärgule või pandiõigusele vastu vaidles. Kui nõude või pandiõiguse vastu on vaielnud haldur, on kostjaks haldur, kellel on kõik võlgniku kui kostja õigused ja kohustused. Pankrotimenetluse juures tuleb ka meeles pidada, et juhul, kui varadest ei piisa ning menetlus lõppeb raugemisega, peab võlgnik tasuma halduri tasu. Tasuta kiirlaen. Kohus võib haldurilt igal ajal nõuda teavet pankrotimenetluse käigu ja halduri tegevuse kohta. Määruse edastab registripidajale kohus. Kui ajutise halduri nimetamine tuleb otsustada eelistungil, otsustab kohus kümne päeva jooksul pankrotiavalduse saamisest istungi toimumise aja ja edastab kutsed. Aruanne tuleb esitada mitte hiljem kui viis päeva enne kohtuistungit, kus vaadatakse läbi pankrotiavaldus. Seejärel vaadatakse avaldus üle ja otsustatakse, kas võtta see. Kui kohus tühistab selle isiku ajutiseks halduriks nimetamise, nimetab kohus uue ajutise halduri, kes jätkab ajutise halduri ülesannete täitmist. Küsi abi perelt ja sõpradelt – arusaadavalt on väga raske küsida sõpradelt või sugulastelt abi, ent enne pankrotimenetluse algatamist võiksid siiski pöörduda lähedaste poole. Sellega algab pankrotimenetlus – määratakse pankrotihaldur ning lepitakse kokku võlausaldajate esimene üldkoosolek. Pankroti väljakuulutamine Kui kohus leiab, et võlgnik on maksevõimetu, kuulutatakse välja pankrot. Kui võlgniku maksejõuetuse tekkimise põhjuseks on kuriteo tunnustega tegu, teatab kohus sellest prokurörile või politseile kriminaalmenetluse alustamise otsustamiseks. Pankrotihaldur jälgib võlgniku õiguseid ja kui võlgnikul ei ole mitte midagi karta ega varjata, on pankrotimenetlus hea võimalus kohustustest vabanemiseks ja oma elu uuesti üles ehitamiseks. Trahv kantakse riigituludesse. Nimekirjas märgitakse, millises ulatuses on nõue tunnustatud, millisesse rahuldamisjärku see on arvatud ning kas nõue on tagatud pandiõigusega. Võlausaldaja taotlusel või kohtu algatusel võib kohus vabastada pankrotitoimkonna liikme, kes ei tohi olla pankrotitoimkonna liige või kes on oma kohustusi rikkunud. Eraisiku pankroti väljakuulutamise alternatiivid Pankrotimenetlusega silmitsi seismine on absoluutselt viimane lahendus, mille poole võlaprobleemidega pöörduda. Oma ülesannete täitmise eest on ajutisel pankrotihalduril õigus saada tasu, mille suuruse määrab kohus. Pankrotimääruses tuleb märkida pankroti väljakuulutamise kellaaeg. Halduri toimikule ning pankrotimenetluses koostatavate dokumentide sisule ja vormile esitatavad nõuded kehtestab justiitsminister määrusega. Haldur on kohustatud müümata pankrotivara müüma, välja arvatud juhul, kui vara müük ei ole võimalik olulise viivituseta ja toob endaga kaasa ebamõistlikke kulutusi. Digitaalselt allkirjastades võiksid ka märkida, et avaldus on digitaalselt allkirjastatud. Ajutine pankrotihaldur on sisuliselt võlgniku esindaja ning tal on õigus saada võlgnikult vajalikke dokumente vara ja kohustuste kohta ning isegi viibida võlgniku eluruumides. Halduri tasu ja kulutuste hüvitamiseks võib kohus määrata menetlusabi andmise. Teates märgitakse nõude tähtaegselt esitamata jätmise tagajärjed. Võlgnikul on õigus koos halduriga protsessis osaleda. Pankrotiteade avaldatakse Ametlikes Teadaannetes. Kohustuste nimekirja tuleb märkida võlausaldaja nimi, aadress, registrikood ja andmed nõude kohta ning samuti tuleb üles märkida ausalt oma varad: igakuine sissetulek, toetused, kinnis- või vallasvara jms. Vaidlused nõuete üle, muu hulgas nõuete tunnustamise ja vara tagasivõitmise üle, ning võlausaldaja üldkoosoleku otsuste vaidlustamine toimuvad hagimenetluses. Füüsilisest isikust võlgnikule antakse pankrotimenetluse kaudu võimalus vabaneda oma kohustustest käesolevas seaduses ettenähtud korras. Kui hüpoteegipidaja või reaalkoormatise omaja ei anna nõusolekut, siis kaotab ta õiguse nõuda nõude rahuldamist pankrotimenetluses hüpoteegi või reaalkoormatisega tagatud osas. Kui neil on võimalik sulle tuge pakkuda on see tunduvalt parem variant, kui võtta ette kohtumenetlus ja riskida oma vara kaotamisega. Enne pankrotiavalduse tegemist tasuks mõelda, kas tõesti ei ole mitte ühtegi väljapääsu, mis aitaks võlgnevustega toime tulla või kohustused tasuda.
Pankrotiseadus – Riigi Teataja
. Kompromissettepanekus tuleb põhjendada, et võlgnik suudab oma võlad selles ulatuses ja selleks tähtpäevaks tasuda. peatükk FÜÜSILISEST ISIKUST VÕLGNIKU KOHUSTUSTEST VABASTAMINE Võlgniku kohustustest vabastamine Füüsilisest isikust võlgnik võidakse vabastada pankrotimenetluses täitmata jäänud kohustustest. Juhul, kui varasid ei ole piisavalt palju, et katta menetluse kulud, lõppeb menetlus raugemisega ehk menetlus lõpetatakse varade puudumise tõttu. Haldur esitab ettevõtte tegevuse lõpetamise põhistatud taotluse kohtule. Kogu rahalist olukorda kontrollitakse väga põhjalikult isegi järgnevatel aastatel, kontrollimaks, et võlgnik poleks varasid kõrvale pannud või kuidagi varjanud midagi. Mõtle näiteks nendele variantidele: Räägi võlausaldajatega – ehk suudate leida kuldse kesktee maksegraafiku sõlmimiseks. Maksejõuetuseks loetakse seda, kui võlgnik ei suuda oma võlgnevusi tasuda ja selline majanduslik olukord ei ole ajutine. Hagi võib esitada ühe kuu jooksul alates päevast, millal möödus üks kuu uue koosoleku kokkukutsumise nõude esitamisest. Nimekirja tuleb lisada võlausaldajate nimed, aadressid, andmed nõete kohta ning lisaks tuleb märkida ka kõik oma varad.
. Kaalu hüpoteeklaene – kui sul on kinnisvara, mis ei ole juba hüpoteegiga koormatud, võid kaaluda hüpoteeklaenu võtmist. Sel juhul võib pankrotihaldur astuda menetlusse võlgniku asemel. Koja aukohus võib taotleda advokatuuri aukohtult advokaadi suhtes aukohtumenetluse algatamist. Kui sa näitad üles initsiatiivi probleemiga aktiivselt tegeleda, on see hea märk ka võlausaldaja jaoks. Kui ühe isiku vastu tehakse mitu pankrotiavaldust, koondatakse need kõik kokku üheks menetluseks. Haldurina tegutsemise õiguse saab ta koja kutsekogu liikmeks vastuvõtmisega. Taotlus esitatakse hiljemalt ühe aasta möödumisel halduri eksami sooritamisest. Pankrotimenetlusega rahuldatakse nõuded võlgniku vara arvelt ning sisuliselt annab see võimaluse vabaneda oma kohustustest. Nõudeavalduses märgitakse nõude sisu, alus ja suurus, samuti see, kas nõue on tagatud pandiga. Sel juhul arvestatakse hääletamisel pandipidaja nõudega vaid nõude selle osa ulatuses, mis jääks eeldatavalt rahuldamata pandieseme müügist saadu arvel. Varade aus nimetamine on ülimalt oluline, kuna varade alusel kaetakse kohustused. Jagatud mure on pool muret, seega enne rutaka otsuse tegemist kaalu kõikvõimalikke muid variante, sest eraisiku pankroti väljakuulutamine peaks olema lahenduste nimekirjas viimane. Eraisiku pankrot – võimalus pääseda võlgnevustest. Samuti võidakse järgnevaks paariks aastaks kehtestada ärikeeld. Puuduste tähtaegsel kõrvaldamisel loetakse nõudeavaldus esitatuks avalduse esialgse esitamise päeval. Kohus ei kinnita juriidilise isiku lõpetamise otsust, kui ei ole järgitud võlausaldajate üldkoosoleku korraldamise või otsuse vastuvõtmise korda. Pankrotiga jääd ilma oma varast, seejuures riskid ka väärtuslikuma vallasvara kaotamisega, olenevalt oma võlgnevuste suurusest. Avalduse Eesti väärtpaberite keskregistris registreeritud väärtpaberite või väärtpaberikonto blokeerimiseks esitab pankrotimääruse alusel haldur. Alammäärast suurema tasu võib kohus määrata põhjendatud juhul. Hoian finantsteemadel kätt pulsil ning jagan oma teadmisi ka sinuga, et sa saaksid saavutada parema rahalise olukorra ja teha parimaid otsuseid. Pankrotimenetlus võib olla aga üsna kulukas, rääkimata veel asjaolust, et pankrotimenetlusega kaotatakse põhimõtteliselt kogu oma vara. Haldur hoiustab pankrotivarasse laekunud sularaha kahe tööpäeva jooksul raha saamisest arvates. Palun algatada minu suhtes eraisiku pankroti menetlus, kuulutada välja minu maksejõuetus ja algatada kohustustest vabastamise menetlus.” Selle lõppu tuleks lisada oma nimi ning allkiri. Tasu suuruse määramisel arvestab kohus töö mahtu, keerukust ja halduri kutseoskust. Kui haldur on koosoleku kokkukutsumisest keeldumisest teatanud enne ühe kuu möödumist nõude esitamisest, hakkab ühekuuline tähtaeg kulgema keeldumisest arvates. Pankrotitoimkonnal ja kohtul on õigus nõuda haldurilt kuludokumentide ning täiendavate andmete esitamist. Nimekiri tehakse avalikkusele kättesaadavaks koja veebilehel. Igal pankrotitoimkonna liikmel on üks hääl. Pankrotiavalduse võib esitada ka võlausaldaja, ent seda võib teha ka võlgnik ise. Halduril on võlgniku kui kostja õigused ja kohustused. Enne lõpetamise otsustamist kuulab kohus ära võlgniku, pankrotihalduri ja pankrotitoimkonna arvamuse. Selle kokkuvõtte lõppu võib näiteks kirjutada: “Olen muutunud maksejõuetuks ja ei suuda oma kohustusi tavapäraselt täita ka pikema ajaperioodi jooksul. Viktoria Krusenvald Financer.com Eesti toimetaja. Haldur alustab või jätkab enne pankroti algatamist alustatud likvideerimist pärast kohtumääruse tegemist, millega kinnitati ettevõtte tegevuse ja juriidilise isiku lõpetamise otsus. Kohustuse täitmata jätmisest tuleneva nõude suuruseks loetakse kokkulepitud tasu ja teisel tööpäeval pärast pankroti väljakuulutamist kohustuse täitmise kohas kehtinud kauba või finantssoorituse turu- või börsihinna vahe. Haldur võib esitada kohtule vastuväite üldkoosoleku otsusele pankrotitoimkonna liikmetele tasu maksmise kohta. Võlgniku puudumisel otsustab koosolek, kas nõuete kaitsmine on võimalik. Kui haldur taganeb lepingust, võib teine pool nõuda lepingu lõppemisest tuleneva kahju hüvitamist üksnes pankrotivõlausaldajana.. Kui justiitsminister on määranud haldurile distsiplinaarkaristuse, ei või koja ega advokatuuri aukohus määrata haldurile karistust sama distsiplinaarsüüteo toimepanemise eest. Saadud laenusumma eest saad aga kõik oma kohustused tasuda – ehk laenud refinantseerida. Nimekirjale kirjutavad alla pankrotitoimkonna esimees ja kõik kohalolevad võlausaldajad.
. Pärast lisade nimekirja tulevadki eelpool mainitud lisad. Kutsekogu juhatus otsustab taotluse rahuldamise ühe kuu jooksul taotluse esitamisest, tehes selle kohta kirjaliku otsuse. Kohus vabastab halduri ka siis, kui ilmneb, et halduril ei ole õigust haldurina tegutseda.
Laenud pisilaenude katteks laen eraisikutelt
Kustav Kaljurand - Part 2

matches: kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus


text:
kohtunikuabi pädevus tsiviilkohtumenetluses
3-2-1-47-14 Riigikohus 28.05.2014
MTÜS § 4 lg 6
MTÜS § 4 lg 6 kohaselt peab mittetulundusühingu nimi sisaldama eestikeelset täiendit, mis viitab asjaolule, et tegemist on isikute ühendusega. MTÜS § 4 lg-s 6 ei ole nii täpselt reguleeritud täiendeid, nagu on reguleeritud nt äriseadustikus (ÄS), kus § 9 lg 2 kohaselt peab täisühingu ärinimi sisaldama täiendit „täisühing", usaldusühingu ärinimi täiendit „usaldusühing", osaühingu ärinimi täiendit „osaühing", aktsiaseltsi ärinimi täiendit „aktsiaselts" ja tulundusühistu ärinimi täiendit „ühistu". ÄS § 9 lg 3 kohaselt võib selle paragrahvi 2. lõikes nimetatud täiendi asemel täisühing ärinimes kasutada lühendit „TÜ", usaldusühing lühendit „UÜ", osaühing lühendit „OÜ" ja aktsiaselts lühendit „AS". Asjaolu, et mittetulundusühingute seaduses ei ole eraldi sätestatud, et isikute ühendusele viitava täiendi võib asendada ka lühendiga „MTÜ", ei välista tõlgendust, et ka lühend „MTÜ" võib viidata isikute ühendusele (p 8). Registripraktikas on aktsepteeritud lühendit „MTÜ" eestikeelse täiendina MTÜS § 4 lg 6 mõttes. Ka väljaandes „Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013" (internetis kättesaadav: http://www.eki.ee/dict/qs/) viidatakse MTÜ-le kui mittetulundusühingut tähistavale lühendile. Tavakäibes kasutatakse lühendit „MTÜ" samatähenduslikuna sõnaga „mittetulundusühing". Lühendit „MTÜ" võib käsitada eestikeelse täiendina, mis viitab asjaolule, et tegemist on isikute ühendusega. Kasutades mittetulundusühingu nimes lühendit „MTÜ", on seega täidetud MTÜS § 4 lg-s 6 sätestatud nõue, et mittetulundusühingu nimi peab sisaldama eestikeelset täiendit, mis viitab asjaolule, et tegemist on isikute ühendusega (p 9).
TsMS § 371 lg 2 p 2 kohaldamisel ei hinda kohtud tõendeid (vt Riigikohtu 2. mai 2012. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-31-12, p-d 12 ja 13). Kohus ei tohi hagi menetlusse võtmisest TsMS § 371 lg 2 alusel keelduda põhjusel, et nõue on ebaselge. Kui hageja esitab ebaselge nõude, mis ei ole ilmselgelt õiguslikult perspektiivitu ning asja menetlemine on selle ebaselguse tõttu takistatud, peab kohus TsMS § 3401 lg 1 alusel andma hagejale tähtaja hagiavalduse puuduste kõrvaldamiseks. Juhul kui hageja kohtu määratud tähtajaks hagi ebaselgust ei kõrvalda, peab kohus jätma hagi TsMS § 3401 lg 2 järgi menetlusse võtmata. (p 12) TsMS annab aluse pooltevahelise vahekohtu kokkuleppe tähelepanuta jätmiseks vaid juhul, kui kostja ei ole sellele õigel ajal tuginenud. TsMS § 330 lg 2 kohaselt tuleb hagi või kaebuse esitamise seadusega lubatavust puudutavad vastuväited esitada korraga ja vastuses hagile või kaebusele või vastamata jätmise korral esimesel kohtuistungil või esimese sisulise taotluse esitamisel kohtule. Hagi lubatavuse kriteeriumid sätestab eelkõige TsMS § 371, mille lg 1 p 8 kohaselt tuleb keelduda hagiavalduse menetlusse võtmisest muu hulgas siis, kui pooled on sõlminud lepingu vaidluse andmiseks vahekohtu lahendada, välja arvatud juhul, kui hagis on vaidlustatud vahekohtu kokkuleppe kehtivust (vt ka Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 14. veebruari 2007. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-9-07, p 12). (p 10)
MTÜS § 24 lg-s 7 on peetud silmas, et üldkoosoleku otsusega samas korras võib vaidlustada MTÜS § 31 lg-s 1 ettenähtud organite otsuseid. MTÜS §-s 24 sätestatud õiguskaitsevahend on oma olemuselt ühinguõiguslik õiguskaitsevahend, mida saavad kasutada ühinguga nn sisesuhtes olevad isikud. (p 11)

matches:
Riigikohus
§ 4
§ 4
§ 4
§ 9
§ 9
§ 4
§ 4
§ 371
Kohus
§ 371
kohus
§ 3401
kohus
§ 3401
§ 330
§ 371
§ 24
§ 31


Maksumaksja portaal - Maksuküsimused - MAKSUKORRALDUS - Palun selgitust järgmisele probleemile:
Üks äriühing on otsustatud jagada kaheks eraldi ühinguks (algne ühing lõpetab tegevuse). Bilansipäevaks Äriseadustiku mõistes on 31.12.2005. - alates 01.01.2006. tehtud tehingud loetakse olevat tehtuiks uute ühingute nimel.
Kuna jagunemise vormistamine võtab aega min. 4 kuud, siis kogu selle aja jooksul esitab jagunev ühing maksudeklaratsioone ikka enda nimel - uusi ühinguid alles luuakse ning nad pole veel Äriregistris registreeritud. Jaguneva ühingu varad ja kohustused on uutele ühingutele jagatud 31.12.2005 seisuga ning kuni TEGELIKU jagunemiseni tekkivad varad ja kohustused jagatakse täiendavalt tegeliku jagunemise päeval (siis, kui vana firma Äriregistrist kustutatakse ja uued registreeritakse).
Kuidas tuleb toimida kuni selle TEGELIKU jagunemispäevani vana firma poolt esitatud maksudeklaratsioonidega - kas need jäävadki nii, nagu on ja alates Äriregistris registreerimise kuupäevast esitavad uued firmad igaüks oma deklaratsioonid?
Või tuleb need tagantjärele ümber teha Äriseadustiku sätte valguses - "Alates bilansipäevast loetakse tehingud tehtuiks uute firmade nimel"?
Maksuküsimused > MAKSUKORRALDUS
Palun selgitust järgmisele probleemile:
Küsis Maksumaksja ja vastas EML Jurist 23.03.2006 08:32 (2345 korda)
Maksukorralduse seaduse § 7 lg 1 kohaselt kohaldatakse maksukohustuslase õigus- ja teovõime suhtes tsiviilseadustiku üldosa sätteid. TsÜS § 26 lg 2 kohaselt tekib eraõigusliku isiku õigusvõime registrisse kandmisest ning juriidiline isiku lõpeb registrist kustutamisega (TsÜS § 45 lg 2).
Maksukorralduse seaduse § 35 sätestab, et kui seadusega on ette nähtud õigusjärgluse korras õiguste ja kohustuste üleminek ühelt isikult teisele, siis lähevad õigusjärglasele üle ka kõik käesoleva seaduse § 31 lõikes 1 nimetatud nõuded ja kohustused, välja arvatud sunniraha maksmise kohustus. MKS § 31 lg 1 p-s 4 sätestatud kõrvalkohustus hõlmab ka deklareerimiskohustust. MKS § 31 lg 2 kohaselt tekivad nimetatud nõuded ja kohustused seadusega sätestatud tingimuste saabumisel, kui seadusega ei ole sätestatud, et kohustuse tekkimiseks on vaja maksuhalduri haldusakti
Jagunemine (jaotumise teel) ongi üks universaalse õigusjärgluse juhtum. Selleks, et õigused saaks üle kanduda, peab üks isik antud juhul lõppema ning teise õigusvõime tekkima.
Äriseadustiku § 434 lg 2 kohaselt annab jaotumisel jagunev ühing oma vara üle omandavatele ühingutele. Omandav ühing võib olla olemasolev või uus ühing. Jaotumisel jagunev ühing loetakse lõppenuks.
Jagunemise kandmisega jaguneva ühingu asukoha äriregistrisse läheb jaguneva ühingu kogu vara, eraldumise korral eraldatud vara, vastavalt jagunemislepingus ettenähtud jaotusele üle omandavatele ühingutele (ÄS § 446 lg 1).
ÄS § 446 lg 2 kohaselt loetakse jaotumisel jagunev ühing lõppenuks jagunemise kandmisega jaguneva ühingu asukoha äriregistrisse. Registripidaja kustutab jaguneva ühingu äriregistrist.
Seni, kuni vastavat kannet ei ole tehtud, esitabki olemasolev ühing deklaratsioone, neid ei parandata hiljem, sest teised ühingud ei ole sel hetkel ju veel õigusvõimelised ning nende nimel ei pea enne registrisse kandmist deklaratsioone esitama. Küll aga näitab bilansipäeva määramine ära nt selle, kellele mingid maksunõuded võiksid üle minna jms.


text:
3-15-1699/61 Riigikohtu halduskolleegium 07.11.2018
Kaebusest loobumise määrus (vt p-d 5 ja 6).
3-3-1-92-06 Riigikohus 09.04.2007
HKMS § 83 alates 1. septembrist 2006.a. kehtiva sõnastuse kohaselt jagunevad menetluskulud kohtukuludeks ja kohtuvälisteks kuludeks ning viimased hõlmavad muuhulgas menetlusosaliste esindajate ja nõustajate kulusid. Kuigi HKMS § 92 lg 6 kasutab mõistet "kohtukulud", ei välista kohtumenetluse lõpetamisel ka menetlusosaliste esindajate ja nõustajate kulude väljamõistmist. On väheusutav, et seadusandja oleks taotluslikult soovinud silmas pidada kohtukulusid uues, kitsamas tähenduses, vaid mõistis selle all menetluskulusid laiemalt. Seda kinnitab ka Halduskohtumenetluse seadustiku ja sellega seonduvate seaduste muutmise seaduse seletuskiri, mistõttu tuleb HKMS § 92 lg-s 6 kasutatud mõiste "kohtukulud" sisu ja maht samastada HKMS § 83 lg-s 1 defineeritava mõiste "menetluskulud" omadega. Seega on põhimõtteliselt võimalik kassaatori kassatsioonikaebusest loobumise tõttu menetluse vastustaja kasuks menetluskulude väljamõistmine.
Vastavalt HKMS §-le 60^2 kohaldatakse kassatsioonkaebusest loobumisele ja kompromissile tsiviilkohtumenetluse sätteid. TsMS § 683 lg-le 3 ei saa kassatsioonkaebusest loobumise korral kassaator esitada enam uut kassatsioonkaebust sama kassatsioonieseme kohta ja kannab kassatsioonkaebusega seotud menetluskulud. HKMS § 83 alates 1. septembrist 2006.a. kehtiva sõnastuse kohaselt jagunevad menetluskulud kohtukuludeks ja kohtuvälisteks kuludeks ning viimased hõlmavad muuhulgas menetlusosaliste esindajate ja nõustajate kulusid. Kuigi HKMS § 92 lg 6 kasutab mõistet "kohtukulud", ei välista kohtumenetluse lõpetamisel ka menetlusosaliste esindajate ja nõustajate kulude väljamõistmist. On väheusutav, et seadusandja oleks taotluslikult soovinud silmas pidada kohtukulusid uues, kitsamas tähenduses, vaid mõistis selle all menetluskulusid laiemalt. Seda kinnitab ka Halduskohtumenetluse seadustiku ja sellega seonduvate seaduste muutmise seaduse seletuskiri, mistõttu tuleb HKMS § 92 lg-s 6 kasutatud mõiste "kohtukulud" sisu ja maht samastada HKMS § 83 lg-s 1 defineeritava mõiste "menetluskulud" omadega. Seega on põhimõtteliselt võimalik kassaatori kassatsioonikaebusest loobumise tõttu menetluse vastustaja kasuks menetluskulude väljamõistmine.
3-3-3-2-99 Riigikohus 15.06.1999
Kohtuvigade parandamise avalduse esitanud isikul on õigus loobuda avaldusest kuni asja läbivaatamise lõpuni Riigikohtu istungil.
3-3-1-2-99 Riigikohus 05.02.1999
Halduskohus saab kehtetuks tunnistada üksnes maksuameti seadusevastase, kuid kehtiva ettekirjutuse. Tühistatud ettekirjutuse seadusevastaseks tunnistamine tähendab, et kaebuse esitajale sellise ettekirjutusega tekitatud ebasoovitavad tagajärjed tuleb kõrvaldada või heastada.
Halduskohus peab tulenevalt TsMS § 182 lg. 4 võtma kaebusest või selle osast loobumise vastu määrusega. Kohus peab kaebusest loobumise korral selgitama selle protsessitoimingu tagajärgi.
Kui hageja loobub hagist seoses sellega, et kostja on pärast hagi esitamist täitnud hageja nõudmised vabatahtlikult, võib kohus hageja nõudel kostjalt välja mõista kohtukulud. Analoogia alusel on võimalik välja mõista kohtukulud kaebaja kasuks, kui vastustaja tühistab vaidlustatud õigusakti kohtumenetluse ajal.

matches:
Riigikohus
§ 83
§ 92
§ 92
§ 83
§ 683
§ 83
§ 92
§ 92
§ 83
Riigikohus
Riigikohus
§ 182
Kohus
kohus


text:
RT I 1994, 24, 398
30.03.1994 otsus nr 299
§ 1. Soodustingimustel vanaduspensionide seaduses (RT 1992, 21, 292; RT I 1993, 40, 596) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 3 1. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Soodustingimustel vanaduspensioni arvutamise aluseks isikule, kes vastab käesoleva seaduse § 1 punkti 1 2. või 3. lõikes toodud tingimustele, on 85 protsenti miinimumpalgast, millele liidetakse iga käesoleva seaduse § 1 punkti 1 1. lõikes nimetatud töödel töötatud aasta eest 2,0 protsenti miinimumpalgast, allmaatöödel töötanud isikutele 3,0 protsenti miinimumpalgast iga allmaatöödel töötatud aasta eest ning iga ülejäänud pensioniõigusliku staaži aastale vastav osa miinimumpalgast, lähtudes kogu pensioniõiguslikust staažist riiklike elatusrahade seaduse §-s 7 sätestatud korras.»;
2) paragrahvi 3 2. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Soodustingimustel vanaduspensioni arvutamise aluseks isikule, kes vastab käesoleva seaduse § 1 punkti 2 2. või 3. lõikes toodud tingimustele, on 85 protsenti miinimumpalgast, millele liidetakse iga käesoleva seaduse § 1 punkti 2 1. lõikes nimetatud töödel töötatud aasta eest 1,5 protsenti miinimumpalgast ning iga ülejäänud pensioniõigusliku staaži aastale vastav osa miinimumpalgast, lähtudes kogu pensioniõiguslikust staažist riiklike elatusrahade seaduse §-s 7 sätestatud korras.».
§ 2. Väljateenitud aastate pensionide seaduses (RT 1992, 21, 294; RT I 1993, 40, 596) tehakse järgmised muudatused:
«Väljateenitud aastate pensioni arvutamise aluseks on 85 protsenti miinimumpalgast, millele liidetakse 1,5 protsenti miinimumpalgast iga sellele pensionile õigust andva staaži aasta eest ning käesoleva seaduse §-s 6 nimetatud isikutel iga ülejäänud pensioniõigusliku staaži aastale vastav osa miinimumpalgast, lähtudes kogu pensioniõiguslikust staažist riiklike elatusrahade seaduse §-s 7 sätestatud korras»;
2) paragrahvi 10 3. ja 4. lõikes asendatakse sõna «rahvapensioni» sõnaga «miinimumpalga».
§ 3. Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 1992. aasta 14. mai otsuses «Eesti Vabariigi soodustingimustel vanaduspensionide seaduse rakendamise kohta» (RT 1992, 21, 293; RT I 1993, 40, 596) tehakse järgmised muudatused:
1) otsuse pealkirjast jäetakse välja sõnad «Eesti Vabariigi»;
2) punkti 6 alapunktis 3 asendatakse arv «1994» arvuga «1995»;
3) otsust täiendatakse uue punktiga 7 järgmises sõnastuses:
«7) Soodustingimustel vanaduspensionide seaduse (RT 1992, 21, 292; RT I 1993, 40, 596) § 4 1. lõikes sätestatud pensioni määramise tingimusi ei rakendata kuni sooduspensionide määramise uute aluste, nende pensionide määramise korra ja tingimuste jõustumiseni isikute suhtes, kellel on õigus pensionile Vabariigi Valitsuse 1992. aasta 16. juuli määrusega nr. 206 (RT 1992, 30, 401) kinnitatud soodustingimustel vanaduspensionile õigust andvate tootmisalade, tööde, kutsealade ja ametikohtade loetelu nr. 1 või nr. 2 osa I «Mäetööd» alusel ning kes jätkavad töötamist nimetatud töödel.»
§ 4. Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 1992. aasta 14. mai otsuses «Eesti Vabariigi väljateenitud aastate pensionide seaduse rakendamise kohta» (RT 1992, 21, 295; RT I 1993, 40, 596) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
2) punkti 4 4. ja 5. lõikes asendatakse sõna «rahvapensioni» sõnaga «miinimumpalga»;
3) punktis 7 asendatakse sõnad «kuni 1994. aastani» sõnadega «kuni väljateenitud aastate pensionide määramise uute aluste, nende pensionide määramise korra ja tingimuste jõustumiseni»;
4) punkti 8 alapunktis 3 asendatakse arv «1994» arvuga «1995».
§ 5. Käesoleva seadusega sätestatud muudatusi ja täiendusi rakendatakse alates 1994. aasta 1. aprillist.

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 4
§ 5


text:
Phorum - Fotokala - Egost
Egost
Autor: toomki (---.astrec.com)
Kuupäev: 05.05.10 12:32
Üks mehike mainis siin kuskil terminit ego ise selgelt teadmata, millest jutt ja osutades otsekui millegile põlastusväärsele.
Ego teema on mõtlema panev ja minu arvates käsitlemist vääriv, sest haakub pisut ka algsega.
Siis väga lühidalt minu mõtteid:
Sugutung ja surmahirm, kaks kõige edasiviivamat jõudu! Kahtlemata on selles banaalses naljas oma tõetera. Tõsisemalt asjale lähenedes on neile ja teistele olulistele lisaks eelmainitud EGO'l oma suur ja oluline roll kogu inimkonna kujunemisel suurtest sõdadest kuni kosmoselendudeni.
Väidan, et inimene, kes lubab midagi teha üksnes altruismist, soovist lihtsalt head teha, ilma ise midagi vastu saamata, VALETAB.
Väidan, et mistahes loomevallas (kaunid kunstid, teadus, tehnika, kus iganes) inimene tegutseb, pole tema ainuke eesmärk inimestele lihtsalt esteetilist elamust (teistel aladel midagi muud) pakkuda, vaid ka soov ennast tõestada, eksponeerida, tunnustust pälvida jne., lõpuks selle läbi ennast ära elatada, sõnaga oma ego selle läbi teostada.
Väidan loomeinimestest, mida suurem isiksus, mida tähelepanuväärsemad saavutused seda suurem ego. Ja see pole midagi taunimisväärset, tänu sellele aina kõrgemad eesmärgid ja suuremad saavutused.
Hoopis eri teema on nende eesmärkide saavutamiseks kasutatavad võtted ja vahendid.
Kellegile pole üllatus, et inimese isiksus on väga keeruline ja loomeinimese oma (taaskord mistahes vallas ta tegutseb) kordi keerulisem. Minu töö, minu mõte, minu kirjutis, minu leiutis, ons selles midagi halba? Ei, minu arvates täiesti loomulik! Sealjuures on autor idee sünnist kuni lõpptulemuse valmimiseni täiesti ihuüksi.
Väidan, et keeruliste ja suure egoga loominguliste isiksuste liitumine mingitesse gruppidesse saab toimuda ainult mingi seesmise vajaduse sunnil, piisavat autoriteeti omava liidri olemasolul ja ühise eesmärgi nimel. Grupp püsib kuni jätkub seda seesmist ja selle kadumisel või mingite väliste tegurite mõjul laguneb ka grupp. Sellist gruppi administratiivsete vahenditega tekitada või koos hoida pole võimalik. Niipea kui toimivat organismi hakata väljast asjatundmatult mõjutama, katkevad seesmised niigi haprad seosed, tekkivad tüsistused ja/või organism sureb. Sama juhtub loomiguliste gruppide või liitudega. Oleme seda läbi ajaloo palju näinud ja näeme tulevikus.
Mingite jamade ilmnemisel on meil ütlemine Ka karud pannakse tantsima, saati siis ...!.
Pannakse tõesti, ainult niipea kui karude tantsitajal oma ego üle pea kokku lööb ja ta ennast karude jumalaks pidama hakkab, pannakse ta lihtsalt nahka sest ka karudel on oma ego. Elu on selline!
See on minu nägemus mis ei pretendeeri absoluutsele!
Õks tont käib mööda Eestimaad *
toomki 30.04.10 14:48
Re: Õks tont käib mööda Eestimaad *
PS 30.04.10 22:56
toomki 30.04.10 15:04
üks juss 30.04.10 15:23
üks juss 30.04.10 15:32
toomki 30.04.10 23:52
üks juss 30.04.10 15:59
toomki 01.05.10 00:04
:D 01.05.10 19:38
toomki 01.05.10 12:29
Allar Allas 01.05.10 21:42
toomki 01.05.10 13:49
:D 01.05.10 14:15
Tiit Veermäe 01.05.10 22:24
toomki 01.05.10 14:26
toomki 01.05.10 22:36
:D 01.05.10 22:40
petslane 01.05.10 00:22
Enn Sutting (OnuEnn) 01.05.10 16:32
toomki 02.05.10 00:57
Enn Sutting (OnuEnn) 01.05.10 17:28
toomki 01.05.10 22:44
toomki 01.05.10 23:01
petslane 02.05.10 17:05
eee 01.05.10 23:09
toomki 02.05.10 11:41
toomki 02.05.10 11:58
Simon 02.05.10 12:21
Simon 02.05.10 12:23
T.Kannel 02.05.10 13:54
leol 03.05.10 18:40
ilmaelu asjad.. *
Siim Raadik 03.05.10 19:14
Allar Allas 03.05.10 21:44
Simon 05.05.10 17:08
Üks Juss 05.05.10 17:26
Simon 05.05.10 17:43
PS 06.05.10 10:53
Simon 06.05.10 12:36
leol 06.05.10 17:12
üks juss 06.05.10 18:53
PS 06.05.10 19:15
leol 06.05.10 11:44
andy 06.05.10 20:49
leol 06.05.10 22:14
Tiit Veermäe 06.05.10 22:57
Simon 07.05.10 00:11
toomki 07.05.10 00:07
Simon 07.05.10 11:23
Simon 07.05.10 03:25
rockograaf 07.05.10 11:37
Simon 07.05.10 11:39
PS 07.05.10 02:48
Simon 07.05.10 11:36
linnaloom 07.05.10 03:52
Simon 07.05.10 12:07
Myller 07.05.10 12:01
Simon 07.05.10 04:16
Üks Juss 07.05.10 13:00
Simon 07.05.10 14:33
Üks Juss 07.05.10 07:11
Simon 07.05.10 18:43
üks juss 07.05.10 19:14
Simon 07.05.10 19:49
andy 07.05.10 14:13
Simon 07.05.10 22:59
andy 07.05.10 23:06
Simon 07.05.10 15:17
andy 07.05.10 23:21
Simon 07.05.10 23:25
Simon 02.05.10 12:11
toomki 04.05.10 15:50
Juss 04.05.10 16:13
lase olla, ajaloo kustutamine=ümberkirjutamine *
Tiit Veermäe 04.05.10 18:38
Re: lase olla, ajaloo kustutamine=ümberkirjutamine *
tupsuke 04.05.10 19:31
Siim Raadik 04.05.10 20:05
Tiit Veermäe 04.05.10 22:39
petslane 05.05.10 01:14
Myller 05.05.10 12:34
Vol 2 *
Sarvedega saabas 08.10.18 17:47
Egost *
toomki 05.05.10 12:32
Re: Egost *
alabama 05.05.10 04:44
matemaatik 05.05.10 16:38
Simon 05.05.10 18:33
Lõpetuseks *
toomki 06.05.10 05:26
Re: Lõpetuseks *
Simon 06.05.10 09:07
kaur 07.05.10 13:13
Üks Juss 07.05.10 05:15
Jaanos 07.05.10 13:34
Simon 07.05.10 06:52
Jaanos 07.05.10 07:24
Simon 07.05.10 08:08
orgunnihull pole orgunnikoolitustel käinud rahmeldis *
Tiit Veermäe 07.05.10 17:53
Re: orgunnihull pole orgunnikoolitustel käinud rahmeldis *
üks juss 07.05.10 18:51
Simon 07.05.10 19:11
üks juss 07.05.10 19:18
Allar Allas 07.05.10 19:35
Jaanos 07.05.10 11:49
Siim Raadik 07.05.10 19:54
Jaanos 07.05.10 20:03
Simon 07.05.10 20:19
PS 07.05.10 21:02
Simon 07.05.10 21:17
PS 08.05.10 21:57
PS 08.05.10 22:08
Simon 08.05.10 22:34
Simon 07.05.10 20:58
Simon 08.05.10 09:42
Jaanos 08.05.10 10:18
Simon 08.05.10 10:29
Simon 07.05.10 18:54
pidid ju eestist lahkuma? usa-s kooli esimesse klassi? *
Tiit Veermäe 07.05.10 21:52
Re: pidid ju eestist lahkuma? usa-s kooli esimesse klassi? *
Simon 07.05.10 22:37
Tiit Veermäe 07.05.10 14:49
Simon 07.05.10 15:10
ikka mõistad, mida kirjutad? *
Tiit Veermäe 07.05.10 23:17
Re: ikka mõistad, mida kirjutad? *
Simon 07.05.10 23:39
selle su vastuse ka arvasin ette ära. *
Tiit Veermäe 07.05.10 23:47
Re: selle su vastuse ka arvasin ette ära. *
Simon 07.05.10 23:55
enese ületähtsustus vist *
Tiit Veermäe 07.05.10 16:14
lõpetaks ära? ajad rekordit taga? *
Tiit Veermäe 08.05.10 00:17
Re: lõpetaks ära? ajad rekordit taga? *
Simon 08.05.10 00:33
Simon 07.05.10 06:29
erko 07.05.10 15:58
Simon 07.05.10 08:18
Jaanos 07.05.10 18:08
Simon 07.05.10 18:21
Jaanos 07.05.10 10:37
Simon 07.05.10 18:49
Jaanos 07.05.10 19:06
Simon 07.05.10 19:16
Vahur Krouverk 07.05.10 11:28
Jaanos 07.05.10 13:23
Simon 07.05.10 21:25
Jaanos 07.05.10 21:28
Simon 07.05.10 22:28
Tiit Veermäe 07.05.10 22:58
Simon 07.05.10 23:19
Siim Raadik 07.05.10 13:28
Jaanos 07.05.10 13:29
Simon 07.05.10 22:31
äkki aitaks juba...? *
Juss 08.05.10 10:42
Re: äkki aitaks juba...? *
petslane 08.05.10 13:14
Simon 08.05.10 14:37
Enn Sutting (OnuEnn) 08.05.10 22:56
Simon 08.05.10 23:13
Simon 09.05.10 01:30
Simon 08.05.10 16:37
Simon 09.05.10 00:53
Juss 09.05.10 01:14
under 09.05.10 10:59
Selgituseks *
toomki 10.05.10 00:45
Re: Selgituseks *
toomki 10.05.10 02:42

matches:
PS 30
PS 06
PS 06
PS 07
PS 07
PS 08
PS 08


§ 3 Kooli tegutsemise ja õppevorm
§ 6 Õppe ja kasvatuse korraldus koolis
§ 7 Koolis toimuva õppekavavälise tegevuse korraldamise alused
§ 8 Õpilaste õigused
§ 9 Vanema õigused
§ 10 Õpilaste ja vanemate kohustused
§ 11 Õpilasesindus ja esimese õpilasesinduse valimise kord
§ 12 Õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
§ 13 Koolitöötajad
§ 15 Vara ja raamatupidamine
RT IV, 27.03.2019, 5
§ 3. Kooli tegutsemise ja õppevorm
(1) Ühisgümnaasium on statsionaarse õppevormiga kool, kus põhikool ja gümnaasium tegutsevad ühe asutusena, seejuures põhikoolis toimub õpe I–III kooliastmes.
(2) Ühisgümnaasium on Räpina valla hallatav kool.
(3) Ühisgümnaasiumil on oma nimega pitsat ja sümboolika.
(4) Ühisgümnaasiumil on oma veebileht yg.rapina.ee.
(5) Ühisgümnaasium juhindub oma tegevuses haridusseadusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, käesolevast põhimäärusest ning muudest kehtivatest riiklikest ja kohalikest õigus- ja haldusaktidest.
(3) Direktori tööülesanded on kirjeldatud ametijuhendis, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses ning selle alusel antud õigusaktides, lisaks korraldab ta teistest koolielu valdkondi reguleerivatest õigus- ja haldusaktidest tulenevate ülesannete täitmist (asjaajamine, tööohutus jms).
§ 6. Õppe ja kasvatuse korraldus koolis
(3) Ühisgümnaasiumi õppekeel on eesti keel.
(4) Haridusliku erivajadusega õpilane õpib üldjuhul ühisgümnaasiumi tavaklassis.
(5) Ühisgümnaasiumis on avatud põhiharidust omandavate hariduslike erivajadustega õpilasteõppe paremaks korraldamiseks ja vajalike tugiteenuste pakkumiseks järgmised rühmad ja klassid:
2) klass põhiharidust omandavatele käitumis- ja tundeeluprobleemidega õpilastele;
3) klass põhiharidust omandavatele õpiraskustega õpilastele;
4) klass põhiharidust omandavatele lihtsustatud õppel olevatele õpilastele;
5) klass põhiharidust omandavatele toimetulekuõppe õpilastele;
6) klass põhiharidust omandavatele väikeklassi õpilastele, kellele nõustamiskomisjon on spetsiifilistest hariduslikest erivajadustest tulenevalt soovitanud õppida väikeklassis.
(6) Kahest hariduslike erivajadustega õpilaste klassist võib moodustada liitklassi, mille suurus määratakse lähtuvalt konkreetsete õpilaste hariduslikest erivajadustest, kuid see ei tohi olla suurem kui 12 õpilast.
(5) Õppekavavälise tegevuse kohta, mis toimub osalejate kaasrahastamisel, esitatakse õppekavavälises tegevuses osaleja vanemale ülekandearve. Isikutel, kes soovivad osaleda kaasrahastamist eeldavas õppekavavälises tegevuses, kuid kes ei kanna arvel esitatud tasu tähtaegselt, piiratakse õigust osaleda õppekavavälises tegevuses, mis eeldab osalejapoolset kaasrahastamist kuni arve tasumiseni.
(7) Kooliraamatukogu põhiülesannet põhikogu osas täidab Räpina Raamatukogu. Õppekirjanduse kogu asub ühisgümnaasiumis.
§ 8. Õpilaste õigused
11) saada vajadusel vähemalt eripedagoogi, psühholoogi, logopeedi ja sotsiaalpedagoogi teenust;
14) olla teavitatud hinnetest ja talle kohalduvast osast ühisgümnaasiumi päevakavas
§ 9. Vanema õigused
3) olla teavitatud õpilasele kohalduvast osast ühisgümnaasiumi päevakavas ning trimestri või kursuse jooksul läbitavatest peamistest teemadest, vajalikest õppevahenditest, hindamise korraldusest ja planeeritavatest üritustest;
§ 10. Õpilaste ja vanemate kohustused
§ 11. Õpilasesindus ja esimese õpilasesinduse valimise kord
(4) Esimese õpilasesinduse valimised korraldab direktor hiljemalt ühe kuu jooksul õppeaasta algusest.
(5) Õpilasesinduse maksimaalseks suuruseks on 30 õpilast.
(6) Kuulumine õpilasesindusse on vabatahtlik ning sinna võib kuuluda aktiivne 8.–12. klassi õpilane, kes peab kinni õpilaste kodukorrast.
(7) Iga klass võib esitada huvijuhile kahe nädala jooksul valimiste väljakuulutamise päevast vähemalt kaks esindajat klassi õpilaste hulgast.
(8) Õpilasesindus valitakse esimest korda õpilaskonna üldkoosolekul, mille toimumise aja ja koha teatab ühisgümnaasiumi direktor vähemalt kaks nädalat ette, teavitades sellest õpilasi ühisgümnaasiumi infotahvlil või muul õpilastele kõige enam kättesaadaval viisil. Koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt 1/2 õpilaskonnast.
(9) Hiljemalt kahe nädala jooksul peale valimisi kutsub huvijuht kokku esimese õpilasesinduse koosoleku.
(10) Esimesel koosolekul valitakse lihthäälteenamusega vähemalt president, asepresident ja protokollija.
§ 12. Õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
§ 13. Koolitöötajad
(1) Koolitöötajad on direktor, õppejuht, õppekvaliteedijuht, õpetajad, tugispetsialistid, teised õppe- ja kasvatusalal töötavad ning muud töötajad.
(2) Direktorina, õppejuhina, õppekvaliteedijuhina, õpetajana ja tugispetsialistina võivad töötada isikud, kes vastavad haridus- ja teadusministri määrusega kinnitatud kvalifikatsiooninõuetele.
(1) Koolitöötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks tööandja poolt kehtestatud töökorralduse reeglite, ametijuhendi ja töölepinguga, mis on kooskõlas tööseadusandlusega.
§ 15. Vara ja raamatupidamine
(2) Ühisgümnaasiumi vara kasutamine toimub vastavalt Räpina vallavara korrale.
(2) Ühisgümnaasiumi asjaajamiskeel on eesti keel.
(1) Tunnistada kehtetuks Räpina Vallavolikogu 26.02.2014 määrus nr 5 „Räpina Ühisgümnaasiumi põhimäärus”.