§ 20 Kompleksteenuste eest tasumine
6 LABORIUURINGUTE EEST TASUMINE
§ 67 Määruse rakendamine
RT I, 29.12.2013, 42
20.02.2013 RT I, 26.02.2013, 1 01.03.2013, osaliselt kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013. a.
18.09.2013 RT I, 20.09.2013, 6 23.09.2013
23.12.2013 RT I, 29.12.2013, 30 01.01.2014
(5) Kui perearst, kellele on tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 35 lõike 2 alusel kinnitatud nimistu (edaspidi perearst), ületab kalendriaastaks käesoleva määruse § 6 lõigetes 1, 11 või 13 kehtestatud täiendavalt tasustatavateks teenusteks ettenähtud summat, võtab haigekassa nimetatud summat ületavate teenuste eest tasu maksmise kohustuse üle koefitsiendiga 0,3 tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud piirhinnast.
(2) Kindlustatud isikule osutatud teenused vormistatakse raviarvel, mille andmed ja raviarve täitmise nõuded on sätestatud käesoleva määruse 8. peatükis. Kui tervishoiuteenuse osutaja osutab teenuseid teise Euroopa Liidu liikmesriigi pädevas asutuses kindlustatud isikule, kes tõendab oma kindlustuskaitset Euroopa Liidu ravikindlustuskaardi või selle asendussertifikaadi või kindlustajariigi pädeva asutuse poolt väljastatud vormikohase tõendi (E 112 või S2, E 123 või DA1) alusel, lisatakse esitatud dokumendist koopia raviarvele.
[RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013]
(1) Haigekassa tasub perearstile kindlustatud isikule osutatud teenuse eest tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud pearaha, baasraha ja lisatasu (v.a lisatasu koodidega 3061, 3062, 3067, 3068 ja 3069 tähistatud teenuste eest) piirhinna alusel ettemaksuna igakuiselt.
[RT I, 29.12.2013, 30 - jõust. 01.01.2014]
(11) Haigekassa tasub perearstile lisatasu koodidega 3061, 3069 ja 3062 tähistatud teenuste eest üks kord kalendriaastas tasumisele eelneva kalendriaasta(te) tegevustega saavutatud tulemuste alusel. Tulemuste arvutamise tingimused ja kord on sätestatud käesoleva määruse §-s 8.
(12) Haigekassa tasub perearstile lisatasu koodidega 3067 ja 3068 tähistatud teenuste eest raviarve alusel vastavalt tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud piirhinna ulatuses igakuiselt eelneval kuul tehtud ületöötundide arvule.
[Kehtetu - RT I, 29.12.2013, 30 - jõust. 01.01.2014]
(3) Kui perearst osutab üldarstiabi haigekassa ravikindlustuse andmekogusse kandmata isikule, kes tõendab kindlustuskaitse olemasolu teises Euroopa Liidu liikmesriigis väljastatud Euroopa Liidu ravikindlustuskaardi, Euroopa Liidu ravikindlustuskaardi asendussertifikaadi või E-vormiga, tasub haigekassa perearstile raviarve alusel. Perearsti esmase vastuvõtu korral rakendatakse koodiga 3002 ja korduva vastuvõtu korral koodiga 3004 tähistatud teenuste piirhindu ning neile kohalduvaid sätteid. Haigekassa tasub tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud piirhinna alusel täiendavalt käesoleva määruse §-des 5 ja 6 loetletud teenuste eest ulatuses, mis ei hõlma käesoleva määruse § 9 lõikes 1 nimetatud tegevusi. Teenuste eest tasumisel ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõikeid 1, 11, 12 ja 2 ning käesoleva määruse § 6 lõigetes 1 ja 5 nimetatud rahalist piirangut.
Tegevusteraapia individuaalne (kestus 30 min)
Tegevusteraapia 2–3 haigele samaaegselt (kestus 30 min)
Füsioteraapia individuaalne (kestus 30 min)
Füsioteraapia 2–3 haigele samaaegselt (kestus 30 min)
Füsioteraapia grupis (kestus 30 min)
Füsioteraapia basseinis individuaalne (kestus 30 min)
Füsioteraapia basseinis grupis (kestus 30 min)
Endoskoopiline polüpektoomia (kuni 5 polüüpi)
Vererõhu ööpäevane monitooring
(4) Haigekassa tasub perearstile raviarvete esitamisel täiendavalt käesoleva paragrahvi lõigetes 1, 11 või 13 kehtestatud määrale perearsti poolt patsiendi suunamisel uroloogile, endokrinoloogile, pulmonoloogile, otorinolarüngoloogile või reumatoloogile tervise infosüsteemi vahendusel e-saatekirjaga e-konsultatsiooni ja e-visiidi eest tervishoiuteenuste loetelus sätestatud tingimustel.
12.03.2014 15:39
Veaparandus - Lõike tekst viidud vastavaks RT I, 29.12.2013, 30 muutmisele Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.
(5) Haigekassa tasub perearstile raviarvete esitamisel täiendavalt käesoleva määruse § 4 lõigetes 1, 11 või 12 kehtestatud summale järgmiste uuringute eest vastavalt tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud teenuste piirhindadele:
Diagnostilisel või ravi eesmärgil elundi/õõne punktsioon
Laparotsentees
Õlavarre kips- või kerglahase asetamine
Sääre kips- või kerglahase asetamine
Muu kips- või kerglahase asetamine
Punktsiooniga epitsüstostoomia
Karpaalkanali või ganglion stellatum'i või kolmiknärvi perifeersete harude blokaad või epiduraalblokaad
Papanicolaou meetodil tehtud ja skriinija hinnatud günekotsütoloogiline uuring
Papanicolaou meetodil tehtud, skriinija ja patoloogi hinnatud günekotsütoloogiline uuring
Papanicolaou meetodil tehtud ja patoloogi hinnatud patoloogiline günekotsütoloogiline uuring
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 koodidega 3063 kuni 3066 tähistatud teenuste puhul peab perearst lähtuma Eesti Naistearstide Seltsi poolt heakskiidetud raseduse jälgimise juhendist.
(1) Haigekassa tasub perearstile tervishoiuteenuste loetelus koodidega 3061, 3069 ja 3062 tähistatud teenuste eest käesolevas paragrahvis sätestatud kriteeriumide alusel, hinnates perearsti tegevust jooksvale kalendriaastale eelneva kalendriaasta või käesolevas paragrahvis sätestatud juhtudel kuni viie eelneva kalendriaasta jooksul.
66104 või 9104
[RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013, kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013. a.]
66118 või 9118
Keskmine hõlmatus** + 10%,
kuid mitte rohkem kui 90%
66102 või 9102
66105 või 9105
66117 või 9117
Pereõe nõustav vastuvõtt
Keskmine hõlmatus** + 10%***,
Haigekassa poolt ravikindlustuse andmekogu andmete alusel esitatud hüpertooniatõvehaigete (RHK-10 jaotistes I10–I15 nimetatud diagnoosidega ja haiguse raskusastmetega) loetelu kinnitatud
Ravikindlustuse andmekogu andmetel hüpertooniatõvehaigetele (RHK-10 jaotistes I10–I15 nimetatud diagnoosidega) väljakirjutatud toimeainepõhiste retseptide osakaal kõigist nimetatud diagnoosidega väljakirjutatud retseptidest
Ravikindlustuse andmekogu andmetel on jooksvale kalendriaastale eelnevalt hüpertooniatõvehaigete (RHK-10 jaotistes I10–I15 nimetatud diagnoosidega) kohta esitatud ühel raviarvel märgitud kood 9041 ning nimetatud diagnoosidega hüpertooniatõvehaigetele on jooksval kalendriaastal välja kirjutatud vähemalt kuus retsepti angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitori või angiotensiin (II) antagonisti ravimrühmast
66101 või 9101
6320 või 6322 või 6323 või 9320
III (kõrge või ülikõrge lisarisk)
Haigekassa poolt ravikindlustuse andmekogu andmete alusel esitatud müokardiinfarktihaigete (RHK-10 jaotistes I21, I22 ja I23 nimetatud diagnoosidega ja I25.2 diagnoosiga) loetelu kinnitatud
Haigekassa poolt ravikindlustuse andmekogu andmete alusel esitatud hüpotüreoosihaigete (RHK-10 jaotistes E01, E02 ja E03 nimetatud diagnoosidega ja E89.0 diagnoosiga, v.a kinnitamata diagnoosiga isikud) loetelu kinnitatud
66706 või 9706
** Märkus: keskmine hõlmatus on hindamise kalendriaastale eelneval kalendriaastal koodidega 3061, 3069 ja 3062 tähistatud teenuste taotlemiseks lepingus kokkulepitud, haigekassa poolt ravikindlustuse andmekogu andmete alusel esitatud andmed kinnitanud perearstide vastava tegevusega saavutatud tulemuste keskmine protsent. Keskmised protsendid avaldatakse haigekassa veebilehel hiljemalt jooksva aasta 1. juuliks
*** Märkus: kui keskmine hõlmatus + 10% osutub hindamise kalendriaastale eelneval kalendriaastal väiksemaks kui 50%, loetakse hõlmatuseks 50%.
(10) Kroonilisi haigeid jälgitakse vastavalt ravijuhenditele. Krooniliste haigete jälgimise tulemuslikkust tervishoiuteenuste loetelus koodiga 3061 või 3069 tähistatud teenuse eest tasumiseks hinnatakse käesoleva paragrahvi lõikes 8 sätestatud tingimustel.
Diatermokoagulatsioon, küroteraapia (protseduur ühele haigele)
[RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013, osaliselt kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013. a.]
(12) Perearstile tasutakse tervishoiuteenuste loetelus koodiga 3061 või 3069 tähistatud teenuse piirhinnast koefitsiendiga 0,8, kui haigusi ennetava ja krooniliste haigete jälgimise tulemusliku töö kriteeriumidest kokku on täidetud vähemalt 80% (512 punkti).
(13) Perearstile tasutakse tervishoiuteenuste loetelus koodiga 3061 või 3069 tähistatud teenuse piirhinnast koefitsiendiga 1,0, kui perearsti haigusi ennetava ja krooniliste haigete jälgimise tulemusliku töö kriteeriumidest kokku on täidetud vähemalt 90% (576 punkti).
(17) Haigekassa avalikustab oma veebilehel jooksvale kalendriaastale järgneva kalendriaasta 1. juuliks kõigi perearstide koodidega 3061, 3069 ja 3062 tähistatud tervishoiuteenuste punktisumma ja piirhinna koefitsiendid.
(1) [Kehtetu – RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013]
(2) Eriarsti vastuvõtt ning ambulatoorsel ravil viibivale haigele tehtud uuringud ja osutatud teenused, v.a tervishoiuteenuste loetelu § 7 lõikes 2 loetletud tegevused, vormistatakse raviarvel.
[Kehtetu – RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013]
(2) [Kehtetu – RT I, 26.02.2013, 1 - jõust. 01.03.2013]
(3) Voodipäevade arv ja haigele tehtud terviseuuringud ning osutatud teenused, v.a tervishoiuteenuste loetelu § 14 lõikes 2 loetletud tegevused, vormistatakse samal raviarvel.
(3) [Kehtetu – RT I, 25.11.2011, 1 - jõust. 01.01.2012]
(5) [Kehtetu – RT I, 25.11.2011, 1 - jõust. 01.01.2012]
(6) [Kehtetu – RT I, 25.11.2011, 1 - jõust. 01.01.2012]
§ 20. Kompleksteenuste eest tasumine
(1) Embrüo siirdamise ja kehavälise viljastamise eest (koodid 2208K ja 2281K) tasub haigekassa juhul, kui embrüo siirdamisel on järgitud «Kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seaduse» §-des 5, 9, 10, 14, 16 ja 17 sätestatut.
(2) Tervishoiuteenuste loetelu § 44 lõikes 4 nimetatud Eesti E-tervise Sihtasutusega sõlmitud tervise infosüsteemi liidestumislepingu kulu on 976,81 eurot kvartalis.
[RTL 2008, 5, 56 - jõust. 20.01.2008, rakendatakse alates 01.01.2008]
4) raviarvete puhul, mille lõpetamisel suunatakse statsionaarsel või päevaravil viibinud kindlustatud isik vahetult edasi statsionaarsele ravile (v.a iseseisvale statsionaarsele õendusabile või statsionaarsele taastusravile) kas kohalikust haiglast piirkondlikku, kesk- või üldhaiglasse; üldhaiglast ja arengukavas nimetamata tervishoiuteenuse osutaja juurest piirkondlikku või keskhaiglasse või keskhaiglast piirkondlikku haiglasse;
5) raviarvete puhul, mille alustamiseks on kindlustatud isik statsionaarselt või päevaravilt vahetult edasi suunatud statsionaarsele ravile (v.a iseseisvale statsionaarsele õendusabile või statsionaarsele taastusravile) kas kohalikku haiglasse piirkondlikust, kesk- või üldhaiglast; üldhaiglasse või arengukavas nimetamata tervishoiuteenuse osutaja juurde piirkondlikust või keskhaiglast või keskhaiglasse piirkondlikust haiglast;
61) raviarvete puhul, mille alustamise ja lõpetamise kuupäev on sama ja millele on märgitud transluminaalse endoskoopia protseduuri kood või koodid (edaspidi NCSP) vastavalt sotsiaalministri 10. jaanuari 2002. a määrusele nr 13 «Tervishoiuteenuste loetelu kehtestamine»;
6. peatükk LABORIUURINGUTE EEST TASUMINE
1) arsti brutopalk on 10 eurot ja 40 senti tunnis;
2) õe brutopalk on 5 eurot ja 40 senti tunnis;
3) hooldustöötaja brutopalk on 2 eurot ja 86 senti tunnis;
(7) Tervishoiuteenuste loetelu § 45 lõikes 1 sätestatud muude samaaegselt osutatud teenuste piirhindade summa vahemiku piiride arvutamisel võetakse aluseks käesoleva paragrahvi lõike 6 punktis 4 kirjeldatud raviarvete väljajätmise piirid.
(9) Käesoleva paragrahvi lõike 6 punktis 5 kirjeldatud raviarvete keskmist maksumust hinnatakse raviarvetele kantud tervishoiuteenuste struktuuri muutuse (edaspidi struktuuri muutuse) suhtes. Kui DRG, mille kohta raviarvete keskmist maksumust arvutatakse, struktuuri muutus on suurem kui Vabariigi Valitsuse 05.01.2001. a. määruse nr. 3 «Eesti Haigekassa põhikiri» § 8 punkt 71 alusel kehtestatud haigekassa 4-aasta tulude ja kulude planeerimise põhimõtetes sätestatud struktuuri muutuseks ettenähtud vahendite osakaal või väiksem kui nimetatud osakaalu negatiivne väärtus, siis raviarvete keskmist maksumust korrigeeritakse lähtuvalt haigekassa eelarve võimalustest. Struktuuri muutus näitab, kui palju on raviarve keskmine maksumus muutunud (v.a tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud ja kehtestatavate piirhindade perioodide vahelisest muutusest tulenev muutus).
2) koolitus;
3) ruumide kasutuskulu;
(51) Lisatasu, kui perearsti nimistut teenindab teine täistööajaga pereõde (edaspidi teise pereõe lisatasu), sisaldab järgmisi ressursse:
2) koolituskulu;
3) üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadmed;
4) korduvkasutusega meditsiiniseadmed;
5) ruumid;
6) muud ressursid.
(52) Lisatasu tööajavälise ületunnitöö eest (edaspidi tööajaväline lisatasu) kinnitatud nimistuga töötavale perearstile sisaldab järgmisi ressursse:
2) ühekordse kasutusega meditsiiniseadmed ja ravimid;
3) korduvkasutusega meditsiiniseadmed;
4) laboriuuringud;
5) kommunaalkulud.
(53) Tööajaväline lisatasu pereõele sisaldab järgmisi ressursse:
3) [Kehtetu – RT I, 25.11.2011, 1 - jõust. 01.01.2012]
1) arsti brutopalk on 8 eurot tunnis;
2) õe brutopalk on 4 eurot ja 50 senti tunnis;
3) abilise (nt registraator, raamatupidaja, koristaja jt) brutopalk on 2 eurot ja 60 senti tunnis.
(4) Pearaha piirhinnas tööjõukulu arvutamisel võetakse aluseks taotluses esitatud tööaeg töötajate lõikes, kuid mitte rohkem kui on sätestatud „Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse” § 8 lõike 61 alusel kehtestatud perearsti ja temaga koos töötavate tervishoiutöötajate tööjuhendis.
(41) Teise pereõe lisatasu piirhinnas tööjõukulu arvutamisel võetakse õe tööaja arvestamisel aluseks „Töölepingu seaduses” sätestatud tööaeg.
(6) Üleriigilise perearsti nõuandetelefoni konsultatsiooni ja üleriigilise perearsti nõuandetelefoni ööpäevaringse teenuse piirhinnas tööjõukulu arvestamisel võetakse tööaja arvestamisel aluseks „Töölepingu seaduses” sätestatud tööaeg ning öötöö ja riigipühal tehtava töö hüvitamise põhimõtted.
(8) Tööajavälise lisatasu piirhinnas tööjõukulu arvutamisel võetakse õe ja arsti tööaja arvestamisel aluseks „Töölepingu seaduses” sätestatud ületunnitöö tasustamise koefitsient.
(2) Üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadme kulum arvestatakse pearaha ja koolitervishoiuteenuse piirhinda vastavalt seadme soetusmaksumusele ja amortisatsiooniperioodile.
(3) Üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadme hooldus- ja remondikulu arvestatakse pearaha ja koolitervishoiuteenuse piirhinda esitatud taotluse alusel, kuid mitte enam kui on eksperdi poolt antud hinnang.
2) kinnistute, hoonete ja ruumide või renditud kinnistute, hoonete ja ruumide kommunaalkulud (sealhulgas küte, elekter, vesi, kanalisatsioon, valvekulu, maamaks, koristuskulu, olmeprügi vedu) ning kinnistute, hoonete ja ruumidega seotud muud kulud (hooldus, remont).
(4) Hoonete ja rajatiste kulumi või renditud hoonete ja kinnistute rendikulu arvutamise aluseks on käesoleva paragrahvi lõikes 2 kehtestatud ruumi suurus ja ruumi ehitusmaksumus või renditud hoonete ja kinnistute rendihind üldpinna ühe m2 kohta, kuid mitte enam kui on eksperdi poolt antud hinnang.
(5) Kinnistute, hoonete ja ruumide või renditud kinnistute, hoonete ja ruumide kommunaalkulude (sealhulgas küte, elekter, vesi, kanalisatsioon, valvekulu, maamaks, koristuskulu, olmeprügi vedu) ning kinnistute, hoonete ja ruumidega seotud muude kulude (hooldus, remont) arvutamise aluseks on käesoleva paragrahvi lõikes 2 kehtestatud ruumi suurus ja lõike 1 punktis 2 nimetatud kulu üldpinna ühe m2 kohta, kuid mitte enam kui on eksperdi poolt antud hinnang.
(2) Muud teenuse osutamisega seotud ressursid üleriigilise perearsti nõuandetelefoni konsultatsiooni ja üleriigilise perearsti nõuandetelefoni ööpäevaringse teenuse piirhinna tähenduses on ruumide inventar, teenuse osutamiseks vajalik infotehnoloogia riistvara, nõustamistarkvara, bürootarbed, telefonikeskjaama rent, telefoniühendus, interneti püsiühendus, infokulud ja nõustamiskeskuse üldjuhtimisega seotud ressursid.
(31) Muud teenuse osutamisega seotud ressursid teise pereõe lisatasu tähenduses on bürootarbed ja telefoni kasutamine.
(5) Koolituskulu arvutatakse baasraha ja teise pereõe lisatasu piirhinda esitatud taotluse alusel, kuid mitte enam, kui on eksperdi antud hinnang.
(3) Algataja taotlus peab sisaldama teenuse iseloomust lähtuvalt järgmisi andmeid, mis on esitatud perearstiabi teenuste korral «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 8 lõike 4 alusel kehtestatud minimaalse nimistu suuruse ja koolitervishoiuteenuse korral 600 õpilase kohta või hariduslike erivajadustega õpilaste kooli korral 125 õpilase kohta:
9) üleriigilise perearsti nõuandetelefoni konsultatsiooni puhul nõustamisteenuseks osutunud kontaktide arv kalendriaastas.
(4) Koolitervishoiuteenuse piirhinna arvutamiseks esitatakse lõike 3 punktides 1, 4, 5 ja 6 esitatud andmed 11 kalendrikuu kohta.
(5) Üleriigilise perearsti nõuandetelefoni konsultatsiooni ja üleriigilise perearsti nõuandetelefoni ööpäevaringse teenuse piirhinna arvutamiseks esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 1, 3, 6 ja 9 nimetatud andmed kalendriaasta kohta.
(41) Teise pereõe lisatasu piirhinna arvutamisel jagatakse teise pereõe tööjõukulu, koolituskulu, üle üheaastase kasutusajaga ja korduvkasutusega meditsiiniseadmete kulu, ruumide kasutuskulu ja muude kulude summa kalendriaastas kalendrikuude arvuga.
(42) Tööajavälise lisatasu piirhinna arvutamisel taandatakse tööjõukulu, ühekordse kasutusega meditsiiniseadmed ja ravimite kulu, korduvakasutusega meditsiiniseadmete kulu, laboriuuringute ja ruumide kasutuskulu ühe tunni maksumusele. Tööjõukulu tunnitasu arvestatakse vastavalt „Töölepingu seaduses” sätestatud tingimustele.
(5) Koolitervishoiuteenuse piirhind ühe õpilase kohta arvutatakse, jagades tööjõukulu ning korduvkasutusega ja ühekordse kasutusega meditsiiniseadmete, üle üheaastase kasutusajaga meditsiiniseadmete ja muude ressursside kulude summa kalendriaastas 11 kuuga ning seejärel arvuga 600, hariduslike erivajadustega õpilaste kooli piirhinna korral arvuga 125.
(6) Üleriigilise perearsti nõuandetelefoni ööpäevaringse teenuse piirhinna arvutamisel ühes kalendrikuus jagatakse tööjõukulu, koolituskulu, ruumide kasutuskulu ja muude ressursside kulude summa kalendriaastas kalendrikuude arvuga.
(7) Üleriigilise perearsti nõuandetelefoni konsultatsiooni piirhinna arvutamisel jagatakse tööjõukulude summa kalendriaastas nõuandetelefoni konsultatsioonide arvuga kalendriaastas.
perearsti ja pereõe teenused
koduõendus ja/või geriaatriline hindamine
6) T0007, T0008, T0009 – ravile saabumisel vahetu suunamise korras kas üldhaigla, keskhaigla või piirkondliku haigla statsionaarselt ravilt (v.a. statsionaarselt taastusravilt või iseseisvalt statsionaarselt õendusabiteenuselt) või päevaravilt;
7) T0010 – ravile saabumisel vahetu suunamise korras punktis 6 nimetamata tervishoiuteenuse osutaja statsionaarselt ravilt (v.a. statsionaarselt taastusravilt või iseseisvalt statsionaarselt õendusabiteenuselt) või päevaravilt;
9) T0012 – ravile saabumine punktides 1 kuni 8 nimetamata põhjustel, seal hulgas ravile saabumine statsionaarselt taastusravilt ja iseseisvalt statsionaarselt õendusabiteenuselt.
(2) Raviarve lõpetamise põhjuse koode 5, 6, 7 ja 8 ei kasutata juhul kui patsient suunatakse statsionaarsele taastusravile või iseseisvale statsionaarsele õendusabiteenusele.
(3) Raviarve lõpetamise põhjuse koodi 11 kasutatakse koodidega 1 kuni 10 ja 12 kuni 15 kajastamata põhjustel, seal hulgas juhul, kui patsient suunatakse statsionaarsele taastusravile või iseseisvale statsionaarsele õendusabiteenusele.
§ 67. Määruse rakendamine
(4) Kuni 31. detsembrini 2014. a võib raviarvele kanda ka raviarve vormistanud psühholoogi koodi.
(5) 2013. a I poolaastal hindab haigekassa perearsti tegevusi lisatasu tasumiseks haigusi ennetava ja krooniliste haigete jälgimise tulemusliku töö (kood 3061) ning erialase lisapädevuse eest (kood 3062) käesoleva määruse § 8 kuni 31. detsembrini 2012. a kehtinud sõnastuses sätestatud tingimuste alusel ning kinnitab hindamise tulemused 1. juuliks 2013. a.
(6) 2014. a I poolaastal hindab haigekassa perearsti tegevusi lisatasu tasumiseks haigusi ennetava ja krooniliste haigete jälgimise tulemusliku töö (kood 3061) ning erialase lisapädevuse eest (kood 3062) käesoleva määruse § 8 kuni 31. detsembrini 2013. a kehtinud sõnastuses sätestatud tingimuste alusel ning kinnitab hindamise tulemused 1. juuliks 2014. a.


text:
Euroopa Komisjon - Euroopa Justiitsvõrgustik - Kohtute pädevus - Holland
Viimati muudetud: 12-07-2006
Kohtute pädevus - Holland
Kas pean pöörduma tavalise kohtu või mõne spetsialiseerunud kohtu poole? B.
Kui tavalised kohtud on pädevad, siis kuidas saan teada, milline neist kohtutest on pädev minu asjas? I.
Kas on vahet tavaliste esimese astme alamate ja kõrgemate tsiviilkohtute vahel ja kui on, siis milline kohus on pädev minu asjas? II.
Territoriaalne pädevus (Kas minu asjas on pädev A linna või B linna kohus?) C.
Kui mõni spetsialiseerunud kohus on pädev, kuidas ma saan teada, millise kohtu poole pöörduda? Kui soovite algatada kohtuasja, peate kõigepealt teadma, milline kohus on teie
asjas pädev. Kui valite vale kohtu või kui
tekib vaidlus kohtu pädevuse üle, riskite sellega, et teie kohtuasi jääb pikalt venima või lükatakse teie nõudmine ebapädevuse tõttu koguni tagasi.
A. Kas pean pöörduma tavalise kohtu või mõne spetsialiseerunud kohtu poole?
tsiviilkohtumenetlusõigus ei tunnista mingeid erikohtuid nagu kaubanduskoja
kohut või töövaidluskohut. Kohus on põhimõtteliselt pädev kõigis
eraõiguslikes asjades.
B. Kui tavalised kohtud on pädevad, siis kuidas saan teada, milline neist kohtutest on pädev minu asjas?
Eraõiguslikes
asjades võtavad kohtud esimesel astmel käsitleda kõiki tsiviilasju, kui
seadus ei määra teisiti.
õigussüsteemis on eraõiguse alal kolme sorti kohtuid: ringkonnakohtud,
apellatsioonikohtud, ülemkohus.
On üheksateist
ringkonnakohut ja viis apellatsioonikohut. On üksainus ülemkohus.
jagunevad organisatoorseteks üksusteks. Neid üksusi nimetatakse
“sektoriteks”. Ringkonnakohtute puhul on tegemist munitsipaal-, haldusõiguse,
tsiviilõiguse ja karistusõiguse sektoritega.
võib olla ühe- või kolmeliikmeline. Lähetepunktiks on, et
munitsipaalkohtuasjad, lihtsamad asjad ja asjad, mis nõuavad kiiret
käsitlemist, lähevad üheliikmelisele kohtukoosseisule. Juriidiliselt
keerulisi asju käsitleb kolmeliikmeline kohtukoosseis. Ka paljud
perekonnaasjad lähevad üheliikmelisele kohtukoosseisule. Üks näide üheliikmelisest
kohtukoosseisust on teatud laste problemaatikat käsitlev lastekohtunik.
Tsiviilkohtunik
ei ole pädev vaidlustes, mille jaoks on juba pädevaks tunnistatud
halduskohtunik. Siinkohal mõeldakse juhtkonna (valitsuse) vastu suunatud
I. Kas on vahet tavaliste esimese astme alamate ja kõrgemate tsiviilkohtute vahel ja kui on, siis milline kohus on pädev minu asjas?
Munitsipaalsektori ja tsiviilsektori ülesannete jaotus kohtutes on määratletud tsiviilkohtumenetluse seaduses. Lähtepunktiks on, et kohtu tsiviilsektor on pädev kõigil puhkudel peale nende, mis on seadusega määratud munitsipaalsektorile.Selle ülesannete jaotuse kõige olulisem kriteerium onkohtunõude suurusKehtestatud on, et munitsipaalkohtuniku pädevusse jäävad nõuded, mis ei ületa 5000 eurot. Samuti on munitsipaalkohtunik pädev asjades, mis puudutavad määratlemata väärtusega nõuet, juhul kui on olemas tõendid, et nõue ei ületa 5000 eurot.jakohtuasja iseloom.Munitsipaalkohtunik on pädev käsitlema nõudeid, mis puudutavad üürilepinguid, (individuaalseid ja kollektiivseid) töölepinguid, vahenduslepinguid, krediidilepinguid. Nõudmise suurus siin rolli ei mängi.Muudes asjades on pädev tsiviilsektor.
II. Territoriaalne pädevus (Kas minu asjas on pädev A linna või B linna kohus?)
See küsimus puudutab niinimetatud piiratud pädevust. See tähendab küsimust, milline 19 ringkonnakohtust on pädev: kas näiteks Amsterdami kohus või Leeuwardeni oma. Tegemist on niisiis geograafilise pädevusega.Siit järgnev vastus on Hollandi kohtute piiratud pädevuse kirjeldus. Rahvusvahelistes asjades, st piiriülese loomuga asjades on sätestatud, et kui Hollandi kohtu pädevus (jurisdiktsioon) on kord juba paika pandud, määrab seejärel piiratud pädevuse Hollandi sisene õigus (välja arvatud juhul kui reegel, mis määrab rahvusvahelise pädevuse soovitab ka piiratud pädevusega kohut, nagu on näiteks näha Euroopa Liidu nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 5 lõikes 2).
1) Territoriaalse pädevuse põhireegelKohtukutse alusel algatatud menetluse puhul esimesel kohtuastmel kehtib põhireegel (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 99), et, kui seadus ei määra teisiti, on pädev kostja elukohajärgne kohus. Kui kostjal puudub Hollandis alaline elukoht, siis on pädev tema (Hollandis) tegeliku viibimiskoha järgne kohus. Seadus kohtute piirkondliku jaotumise kohta määrab, milline kohus on pädev vastavalt kostja elu- või viibimiskohale teatud munitsipaliteedis. Selles seaduses on iga munitsipaliteet viidud ühe ringkonna alla 19st.Kirjaliku avalduse alusel algatatud menetluse puhul esimesel astmel kehtib põhireegel (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 262), et pädev on hageja (või hagejatest ühe või avalduses nimetatud asjast huvitatud osapoolest ühe) elukohajärgne kohus, ja kui puudub alaline elukoht Hollandis, siis (Hollandis) tegeliku viibimiskoha järgne kohus. Kui avaldus on seotud kohtukutse alusel algatatud kohtuasjaga, siis on pädev kohus, kes seda asja käsitleb.2) Erandid põhireeglistSiinkohal punktide 2a, 2b ja 2c all käsitletavad reeglid puudutavad peamiselt kohtukutse alusel algatatud menetlusi.Kirjaliku avalduse alusel algatatud menetluste puhul, kus üldiselt on pädev hageja kohus, kehtivad alimente puudutavate avalduste puhul teistsugused reeglid.Lastele makstavate alimentide muutmise avaldusega tuleb pöörduda lapse elukohajärgsesse kohtusse.Abikaasale makstavate alimentide muutmise avaldusega peab alimendisaaja pöörduma alimendikohuslase elukohajärgsesse kohtusse. Kui muutmisavaldust soovib esitada alimendikohuslane, peab ta pöörduma alimendisaaja elukohajärgsesse kohtusse.
2.a. Millal ma võin valida kostja elukohajärgse kohtu (nagu näeb ette põhireegel) ja mõne teise kohtu vahel?Terve rida klausleid Hollandi protsessiõiguses osutavad pädevale kohtule, mis on pädev lisaks põhireegliga pädevaks osutatud kohtule (kaebealuse elukoha- või tegeliku viibimiskoha järgsele kohtule). Sel juhul on tegemist alternatiivse pädevusega. Kaebajal on valikuvõimalus põhireegli ja alternatiivse reegli vahel. Seda väljendab sõna “samuti”. Järgnevalt loetelu peamistest klauslitest:Kohtukutse alusel algatatud asjades on olulised järgmised reeglid:Töövaidlusasjades/vahendusasjades (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 100) on samuti pädev selle koha kohus, kus tööd tavaliselt teostatakse.Tarbijaasjades (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 101) on samuti pädev tarbija elukohajärgne või selle puudumisel tegeliku viibimiskoha järgne kohus.Õigusvastane tegu (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 102)Asjades, mis puudutavad õigusvastasest teost lähtuvaid kohustusi on samuti pädev selle koha kohus, kus kahjutoov fakt ilmnes.Kinnisvara (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 103)Kinnisvara puudutavates asjades on samuti pädev kohus, kelle õigusalas kinnisvara või suurem osa sellest asus. Elu- või ametiruumide üüri puudutavate asjade puhul on tegemist selle munitsipaliteedikohtuniku eksklusiivse pädevusega, kelle õigusalas üüriruum või suurem osa sellest asus.Päranditomp (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 104)Pärandit puudutavates asjades on samuti pädev testamenditegija viimase elukoha järgne kohus (sellele pädevusele viidatakse ka kui “surnumaja” kohtule, st selle munitsipaliteedi kohtule, kus testamenditegija suri).
Juriidilised isikud (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 105)Juriidilisi isikuid puudutavates asjades (näiteks asjades, mis puudutavad juriidiliste isikute likvideerimist, juriidiliste isikute otsuste kehtetust või kehtivust, liikmete või partnerite õigusi ja kohustusi) on samuti pädev juriidilise isiku või ühingu elukoha- või asukohajärgne kohus.Pankrot, moratoorium ja võla restruktureerimine (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 106)Asjades, mis puudutavad seadusesätete kohaldamist pankroti, maksete peatamise ja eraisikute võla restruktureerimise puhul on samuti pädev kohus, kuhu kuulub kohtunõunik, ja juhul kui kohtunõunikku pole nimetatud, siis kohus, kes on moratooriumi välja kuulutanud. Pankrotiseadus määrab samuti pädevusreeglid ja need on siin nimetatud reeglist kõrgemalseisvad.Lisaks võib märkida järgmist, mis puudutab abielulahutust:Abielulahutuskohtu piiratud pädevuse määrab tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 262 (põhireegel): pädev on hageja (või hagejatest ühe või hagiavalduses nimetatud asjast huvitatud osapoolest ühe) elukohajärgne kohus, ja kui temal puudub alaline elukoht Hollandis, siis (Hollandis) tegeliku viibimiskoha järgne kohus. Huvitatud osapoole kohus on hageja oma kõrval alternatiivne.2.b. Millal ma pean valima muu kohtu kui kostja elukohajärgse kohtu (nagu näeb ette põhireegel)?Hollandi protsessiõiguses on terve rida klausleid, mis kalduvad põhireeglist kõrvale. Sellistel puhkudel ei ole valikuvõimalust sellise erireegli ja põhireegli vahel. Kohaldada tuleb erireeglit.Alaealisi puudutavates asjades kehtib järgmine piiratud pädevust puudutav erireegel:
Alaealisi puudutavates asjades on pädev alaealise elukohajärgne kohus, või kui puudub elukoht Hollandis, siis tegeliku viibimiskoha järgne kohus (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 265).See reegel ei ole alternatiivne, vaid on erireegel, mida kohaldatakse põhireegli asemel. Pädev pole mitte hageja elu- või viibimiskohajärgne kohus (kirjaliku avalduse alusel algatatud menetluse põhireegel), vaid alaealise elukohajärgne kohus, või kui puudub elukoht Hollandis, siis tegeliku viibimiskoha järgne kohus. Siinjuures kehtib veel, et kui see reegel ei osuta piiratud pädevusega kohtule, siis on pädev ‘s-Gravenhage kohus.Lisaks on Hollandi protsessiõiguses järgmised piiratud pädevust puudutavad erireeglid (ka siin loetletakse üksnes olulisemaid reegleid):Perekonnaseisuasutus (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 263)Asjades, mis puudutavad täiendusi, sissekirjutusi, kustutamisi või muudatusi perekonnaseisuameti registrites või sellesse kantavaid või kantud akte, on pädev kohus, kelle õigusalasse see akt on või peab saama kantud.Kinnisvarahoonete üür (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 264)Asjades, mis puudutavad kinnisvarahoonete või nende osade üüri, on pädev kohus, kelle õigusalas üüritav asus.Hooldus, haldamine, mentorlus (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 266)Asjades, mis puudutavad hooldust, haldamist ja mentorlust, on pädev selle elukohajärgne kohus või kui puudub elukoht Hollandis, siis tegeliku viibimiskoha järgne kohus, kelle hooldust vastavatele esemetele või mentorlust see puudutab.Mitteilmumine, kadumine; surnukstunnistamine (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 267)
Mitteilmumist või kadumist puudutavates asjades on pädev mitteilmunu või kadunu mahajäetud elukoha järgne kohus. Surnukstunnistamises on pädev ‘s-Gravenhage kohus.Kõigi eelpool nimetatud juhtude puhul on lõpuks pädev ‘s-Gravenhage kohus, kui asjakohane klausel pädevat kohut ei osuta (tsiviilkohtumenetluse seaduse artikkel 268).2.c. Kas pooled võivad ise otsustada kohtu kasuks, mis tavamõistes ei peaks olema pädev?Vastavalt tsiviilkohtumenetluse seaduse artiklile 108 võivad pooled kirjalikult esitada kohtuvaliku. Kohtuvalik võib puudutada üksnes õiguslikke suhteid, mis on poolte poolt vabalt määratletavad. Järelikult asjades, milles mängib rolli avalik kord, pole kohtuvalik võimalik, nagu teatud perekonnaõiguslikes asjades ja pankrotiasjades ning maksete peatamist puudutavates asjades. Munitsipaalasjades on kohtuvaliku võimalus piiratud. Nii ei ole kohtuvalik võimalik kuni 5000 euroste nõudmiste puhul (olenemata nõude iseloomust).Vastavalt kohtuvalikule pädev kohus on põhimõtteliselt ainupädev. Pooled võivad sõnaselgelt kokku leppida, et ainupädevus kõne alla ei tule.Lahutusasjades (abielulahutus, kooselu lõpetamine, registreeritud partnerluse tühistamine, abielu tühistamine pärast kooselu lõpetamist) kehtib tsiviilkohtumenetluse seaduse artikli 270 lõikes 2 sõnastatud erireegel. Vastavalt sellele artiklile suunab ebapädevaks tunnistatud kohus asja üldiselt edasi piiratud pädevusega kohtule. Siiski, vastavalt lõikele 2 toimub see lahutusasjades üksnes siis, kui kostja (abikaasa, kelle vastu protsessitakse) vaidlustab kohtu pädevuse. Juhul kui see abikaasa kohtuistungile ei ilmu või ilmub, ent kohtu pädevust ei vaidlusta, võib asi jääda ebapädevaks tunnistatud kohtu menetleda. Seda nimetatakse vaikimisi kohtuvalikuks.
C. Kui mõni spetsialiseerunud kohus on pädev, kuidas ma saan teada, millise kohtu poole pöörduda?
Hollandi protsessiõiguses ei ole spetsialiseerunud kohtuid. Teatud mõttes võib öelda, et munitsipaalkohtunik on spetsialiseerunud
töövaidlus- ja üüriasjadele.
Bevoegdheid van gerechten - Nederland - Rechtshulp Nederland (olemas ingliskeelne versioon) « Kohtute pädevus - Üldteave | Holland - Üldteave »

matches: kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Telerite ja digibokside puldid
Avaleht » PULDID » Telerite ja digibokside puldid
Originaalpult VIASAT boksile Pace, Samsung (HD+P..
Viasati originaalpult järgmistele Viasati boksidele: Samsung SMT-S5140 (HD boks) Pace DS830NV (HD boks) Samsung SMT-S7140 (salvestav HD boks) Pace TDS..
TVPlay boksi asenduspult
Asenduspult TVPlay tähistusega satelliitkanalite paketi boksile. Ei tööta Viasati kaubamärgiga boksidega, neile sobiva puldi leiate siit! Sobib TV Play boksi mudelile Samsung GX-BT530SM, originaalpult näeb välja selline: ..
Pult RM-L1125 PHILIPS SMART LED telerile
Asenduspult Samsung LED teleritele Sobib muuhulgas mudelitele (nimekiri ei ole lõplik): PS51F5500AM - PS51F5500AMXRD, PS51F8500AM - PS51F8500AMXRD PS60F5500AM - PS60F5500AMXRD, PS60F8500AM - PS60F8500AMXRD, PS60F8500AM - PS60F8500AMXXY..
Pult AA59-00786A Samsung LED telerile
Pult BigSAT BS-67 sat boksile
Orignaalpult Sat-tv boksile BigSAT BS-67 ..
Pult BN59-00684A Samsung LED telerile
Asenduspult Samsung LED teleritele ..


Bioloogilise vedeliku proovi võtmise, säilitamise, uuringuks edastamise, uuringu tegemise ja nende toimingute tasustamise kord – Riigi Teataja
Bioloogilise vedeliku proovi võtmise, säilitamise, uuringuks edastamise, uuringu tegemise ja nende toimingute tasustamise kord
Bioloogilise vedeliku proovi võtmise, säilitamise, uuringuks edastamise, uuringu tegemise ja nende toimingute tasustamise kord - sisukord
RT I, 30.09.2017, 2
Vastu võetud 19.06.2014 nr 88
RT I, 26.06.2014, 4
28.09.2017 RT I, 30.09.2017, 1 05.10.2017
Määrus kehtestatakse korrakaitseseaduse § 40 lõike 5 ja § 41 lõike 15 alusel.
1) volitatud isik – tervishoiutöötaja, bioanalüütik või riikliku ekspertiisiasutuse meditsiinilise haridusega töötaja, kellel on õigus võtta analüüsimiseks vere- või uriiniproovi või osaleda selleks vajalike toimingute tegemises, samuti politsei või seaduses sätestatud juhul muu korrakaitseorgan, kellel on õigus võtta uriiniproovi indikaatorvahendiga kontrollimiseks ning indikaatorvahendi positiivse näidu korral proovi uuringuks edastamiseks vajalike toimingute tegemiseks;
[RT I, 30.09.2017, 1 - jõust. 05.10.2017]
2) saatekiri – määruse lisas esitatud vormi kohaselt koostatud dokument, kuhu märgitakse andmed vere- või uriiniproovi võtmise ja selle analüüsimiseks edastamise ning riiklikus ekspertiisiasutuses tehtud analüüsi tulemuste kohta, samuti hinnang isikul narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud joobeseisundi olemasolu või puudumise kohta;
3) uuring – proovimaterjali analüüsimine isiku organismis leiduda võiva alkoholi (üldjuhul analüüsitakse verd) või narkootilise, psühhotroopse või muu joovastava aine (üldjuhul analüüsitakse uriini) liigi ja vajaduse korral koguse kindlakstegemiseks;
6) katsut – vereproovi uuringuks kasutatav vaakum-plastnõu;
7) uriinitops – uriiniproovi uuringuks kasutatav plastnõu;
8) proovinõu – katsut või uriinitops;
9) turvapakend – pakend, kuhu suletakse proovimaterjaliga proovinõu;
10) turvakleebis – unikaalse numbriga kleebis, mis ühendab proovinõu kaant ja selle külge.
1) ametiisiku poolt prooviandja kohta antud informatsiooni;
(2) Ametiisik võib taotleda proovimaterjali kuuluvuse tuvastamist DNA-uuringuga.
1) NaF-K-oksalaati sisaldav vähemalt 3 ml mahutavusega katsut;
2) alkoholivaba desinfitseerimisvahend;
3) veenivere võtmise vahendid.
1) vähemalt 50 ml mahutavusega läbipaistev lekkimiskindel uriinitops;
2) uriiniproovi võtmise vahendid.
(1) Vereproovi võib võtta tervishoiuteenuse osutaja või riikliku ekspertiisiasutuse ruumides.
(2) Uriiniproovi võib võtta tervishoiuteenuse osutaja, riikliku ekspertiisiasutuse või ametiisiku ruumides, kus on välistatud proovi võltsimise võimalus.
(3) Kui prooviandja on üritanud võltsida või on võltsinud proovimaterjali, võetakse proov kas volitatud isiku või ametiisiku või mõlema otsese jälgimise all. Jälgiv ametiisik või indikaatorvahendiga kontrolli teostav volitatud isik peab olema prooviandjaga samast soost.
(1) [Kehtetu - RT I, 30.09.2017, 1 - jõust. 05.10.2017]
(3) Katsut peab vereproovi võtmisest kuni turvapakendisse sulgemiseni olema prooviandjale nähtav.
(4) Kui vereproovi võtmine vähemalt kolmest kehapiirkonnast ebaõnnestub, loobub volitatud isik proovi võtmisest ning ebaõnnestunud proovivõtmine märgitakse saatekirja.
(5) Lõike 3 nõudeid ei kohaldata, kui prooviandja on liiklusõnnetuses osalenud isik, kes on toimetatud tervishoiuteenuse osutaja juurde vältimatu arstiabi saamiseks.
(1) Proovivõtmise kohas ei tohi viibida kõrvalisi isikuid.
(2) Proovivõtmise kohta on keelatud kaasa võtta üleriideid, kotte ja muid esemeid, millega on võimalik võltsida proovimaterjali või varjata võltsimiseks kasutatavaid vahendeid.
2) volitatud isik annab prooviandjale uriinitopsi, saadab ta proovivõtmise kohta ja jälgib, et prooviandja ei pääseks veeallika juurde;
5) volitatud isik markeerib uriinitopsi märgumiskindla sildi või veekindla kirjutusvahendiga.
(7) Uriinitops peab uriiniproovi võtmisest kuni turvapakendisse sulgemiseni olema prooviandjale nähtav.
2) volitatud isik annab prooviandjale uriinitopsi, saadab ta proovivõtmise kohta ja jälgib prooviandmise toimingut visuaalselt;
3) [kehtetu - RT I, 30.09.2017, 1 - jõust. 05.10.2017]
(4) Uriinitops peab uriiniproovi võtmisest kuni turvapakendisse sulgemiseni olema prooviandjale nähtav.
(1) Proovimaterjali võtmise tagamiseks on ametiisikul korrakaitseseaduse § 40 lõike 2 ja § 41 lõike 10 alusel õigus kasutada prooviandja suhtes vahetut sundi nii kaua, kui see on proovimaterjali saamiseks vältimatu.
(3) Ametiisik peab hoiatama prooviandjat sunni kasutamise kavatsusest ja andma talle 5–15 minutit aega, et kaaluda vastupanust loobumist ja proovi vabatahtlikku andmist.
(4) Vahetu sunnina võib ametiisik proovi võtmise ajal prooviandjat kinni hoida, kasutades selleks füüsilist jõudu või erivahendit.
(5) Erivahendina võib ametiisik kasutada käeraudu, jalaraudu või sidumisvahendit, kui see ei sea ohtu prooviandja elu, ei tekita talle kehavigastust ega põhjusta suurt füüsilist valu. Sidumisvahendi kasutamine ei tohi kesta üle ühe tunni järjest.
(7) Proovi võtmiseks sunniga koostab ametiisik menetlusvajadusest lähtudes kas määruse või protokolli, milles märgitakse:
(1) Volitatud isik markeerib vereproovi sisaldava katsuti märgumiskindla sildi või veekindla kirjutusvahendiga. Üle katsuti korgi kleebitakse turvakleebis nii, et kleebise üks ots katab täielikult korgi pealispinna ja teine ulatub katsutile. Turvakleebisele võetakse eelnevalt prooviandja allkiri. Allkirja andmisest keeldumine või terviseseisundi tõttu allkirja andmata jätmine märgitakse saatekirja ja prooviandja asemel allkirjastab turvakleebise volitatud isik.
(2) Volitatud isik sulgeb uriinitopsi ja markeerib selle märgumiskindla sildi või veekindla kirjutusvahendiga. Üle uriinitopsi kaane kleebitakse turvakleebis nii, et kleebise üks ots ulatub topsi kaanele ja teine topsi küljele. Turvakleebisele võetakse eelnevalt prooviandja allkiri. Allkirja andmisest keeldumine või terviseseisundi tõttu allkirja andmata jätmine märgitakse saatekirja ja prooviandja asemel allkirjastab turvakleebise volitatud isik.
4) Lääne-Eesti kohtuarstlik ekspertiisiosakond aadressil Ristiku 1, 80010 Pärnu.
2) proovi võtmist taotlenud ametiisiku nimi ja allkiri;
5) tellitav uuring;
7) volitatud isiku või ametiisiku poolt täheldatud proovimaterjali võltsimisele viitav prooviandja ebatavaline käitumine, proovimaterjali välimus ja muud lõppuuringu hindamiseks olulised asjaolud;
9) terviseseisundi kirjelduse protokolli olemasolu;
10) volitatud isiku nimi, allkiri ja telefoninumber;
11) turvakleebise number.
(3) Proovinõu koos saatekirjaga asetatakse turvapakendisse, mis seejärel suletakse.
(2) Vereproovi säilitatakse kuni ekspertiisiasutusse saabumiseni külmkapis, välja arvatud vereproovi edasitoimetamise aeg.
(3) [Kehtetu - RT I, 30.09.2017, 1 - jõust. 05.10.2017]
(1) Uriiniproov toimetatakse riikliku ekspertiisiasutuse laborisse esimesel võimalusel.
(2) Uriiniproovi säilitatakse kuni ekspertiisiasutusse saabumiseni külmkapis, välja arvatud uriiniproovi edasitoimetamise aeg.
(1) Kui proovimaterjal võetakse tervishoiuteenuse osutaja juures, korraldab asutus või ametiisik proovimaterjali toimetamise riiklikku ekspertiisiasutusse.
(2) Kui proovimaterjal võetakse riiklikus ekspertiisiasutuses, vormistab ametiisik saatekirja, kuid jätab proovimaterjali ekspertiisiasutusse, kust see toimetatakse edasi laborisse.
(3) Kui proovimaterjal võetakse liiklusõnnetuses osalenud isikult tema toimetamisel vältimatu arstiabi saamiseks tervishoiuteenuse osutaja juurde, vormistab ametiisik saatekirja sündmuskohal või esitab nõude proovimaterjali võtmiseks tervishoiuteenuse osutajale telefoni teel. Telefoni teel esitatud nõue vormistatakse kirjalikult hiljemalt järgmisel tööpäeval nõude esitamisest arvates.
(1) Proovimaterjale, mida võidakse vajada süüteomenetluse tõendusmaterjalina ja mida ei ole saadetud riiklikku ekspertiisiasutusse, säilitatakse proovi võtnud tervishoiuteenuse osutaja lukustatavas sügavkülmikus või lukustatavas ruumis asuvas sügavkülmikus, millele on juurdepääs ainult volitatud isikutel.
(2) Lõikes 1 nimetatud proovimaterjale säilitatakse temperatuuril –18 °C või madalamal temperatuuril üks aasta või kuni ametiisiku teateni proovimaterjali säilitamise vajaduse lõppemise kohta.
(3) Uuring tehakse isiku organismis leiduda võiva alkoholi kindlakstegemiseks kümne tööpäeva jooksul ja narkootilise, psühhotroopse või muu joovastava aine kindlakstegemiseks 20 tööpäeva jooksul uuringumaterjali ekspertiisiasutusse saabumise päevast arvates. Tähtaja ületamise korral teatatakse ametiisikule elektrooniliselt või telefoni teel tähtaja ületamise põhjus ja uuringu valmimise reaalne tähtaeg.
(1) Saatekiri või ekspertiisiakt saadetakse uuringu valmimise päeval või hiljemalt sellele järgneval tööpäeval ametiisikule, kes tutvustab uuringu tulemusi isikule esimesel võimalusel. Saatekirja ja ekspertiisiakti koopiat säilitatakse ekspertiisiasutuses asutuse asjaajamiskorra kohaselt.
(2) Saatekirja, ekspertiisiakti ja selle lisa koopia väljastatakse prooviandja, isiku esindaja, ametiisiku, prokuratuuri või kohtu nõudmisel.
(1) Käesoleva korra alusel riiklikku ekspertiisiasutusse saadetud ning uuringu tegemisest järele jäänud proovimaterjale säilitatakse lukustatavas sügavkülmikus või lukustatavas ruumis asuvas sügavkülmikus, millele on juurdepääs ainult volitatud isikutel.
(1) Bioloogilise vedeliku proovi võtmiseks kohustatud tervishoiuteenuse osutajaks on tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 55 lõike 1 alusel kehtestatud määruses nimetatud tervishoiuteenuse osutaja, kellele tasutakse vereproovi võtmise eest vastavalt kohtuekspertiisiseaduse § 2710 lõike 1 punktis 3 sätestatud hinnale. Tervishoiuteenuse osutaja poolt bioloogilise vedeliku proovi võtmise eest tasutakse vastavalt kohtuekspertiisiseaduse § 2710 lõike 1 punktides 3 ja 4 sätestatud hindadele.
(2) Korrakaitseorgan võib lõikes 1 nimetamata tervishoiuteenuse osutajaga sõlmida bioloogilise vedeliku proovi võtmiseks, säilitamiseks ja riiklikku ekspertiisiasutusse edastamiseks halduslepingu, milles nähakse ette vastutus, tasu suurus ja tasu maksmise kord.
(3) Kui proovi võtmist, säilitamist ja edastamist tellival asutusel ei ole tervishoiuteenuse osutajaga kehtivat lepingut, tasub asutus osutatud teenuste eest 30 kalendripäeva jooksul tervishoiuteenuse osutaja kehtestatud hinnakirja alusel, kuid mitte suuremas summas, kui on Eesti Haigekassa tervishoiuteenuste loetelus kehtestatud sama teenuse või selle puudumise korral olemuselt kõige lähedasema teenuse piirhind.
(1) Proovi võtmise, säilitamise ja edastamise tellinud asutus tasub riiklikule ekspertiisiasutusele uuringu eest kohtuekspertiisiseadusega kehtestatud hinnakirja alusel.
Määrus jõustub 1. juulil 2014.a.
Lisa Joobeseisundi tuvastamise saatekiri


07.12.2001/119 (RTL 2001, 135, 1952) 01.01.2002
09.07.2002/96 (RTL 2002, 84,1301) 02.08.2002
03.10.2002/120 (RTL 2002, 118, 1718) 21.10.2002
24.01.2003/11 (RTL 2003, 16, 219) 08.02.2003
19.01.2004/3 (RTL 2004, 11, 151) 02.02.2004
Määrus kehtestatakse „ Sotsiaalhoolekande seaduse“ (RT I 1995, 21, 323; 1996, 49, 953; 1997, 35, 538; 77, 1309; 2000, 33, 198; 2001, 85, 509; 2002, 53, 336; 61, 375; 64, 393; 90, 521; 2003 58, 388) § 12 lõike 2 ja § 46 lõike 2 alusel.
[RTL 2004, 11, 151 – jõust. 02.02.2004]
§2. Tehnilise abivahendi taotlemine
4) insuliini süstivad diabeetikud.
(6) 20 000 krooni ja rohkem maksvate proteeside kompenseerimise aluseks on lastel ja tööealistel isikutel rehabilitatsiooniplaan ning vanaduspensionieas olevatel isikutel eriarsti tõend või kohaliku ekspertkomisjoni nõudmisel rehabilitatsiooniplaan. Abivahendi vajaduse määramisel rehabilitatsiooniplaani koostamise eest tasub klient. Rehabilitatsiooniplaani koostamise tasu määratakse kindlaks maavalitsuse ja rehabilitatsiooniasutuse vahel sõlmitavas lepingus.
§3. Abivahendi taotluste läbivaatamine
§4. Erandjuhtumid
2) isik vajab ühte või mitut abivahendit kogumaksumusega alates 20 000 kroonist, mis sisaldab abivahendi maksumust koos pakutava kasutus- ja hooldusõpetuse teenusega;
§5. Üleriigilise ja kohaliku ekspertkomisjoni moodustamine ja nende koosseis
§51 Dokumentide loetelu
§6. Abivahendi eraldamine
§7. Abivahendi tagastamine
§8. Arvestuse pidamine soodustingimustel eraldatavate tehniliste abivahendite üle
(4) Ettevõtted peavad eraldi arvestust soodustingimustel laenutatud korduvkasutusega tehniliste abivahendite üle.
§9. Korraldamine ja koordineerimine
§10. Finantseerimine
(4) Maavalitsustel on õigus jätta riigieelarvest maavalitsustele tehniliste abivahendite soodustingimustel ostmise ja laenutamise kuludeks määratud vahendeid reservi kuni 10% ulatuses. Reservi kasutamiseks teeb maavanemale ettepaneku kohalik ekspertkomisjon.
(5) Isikutel on õigus abivahendeid osta ja laenutada ning nendega seotud teenuste eest tasuda isiklike vahendite arvelt või kasutada selleks sponsorvahendeid.
(6) Abivahendi eest tasumisel kaetakse abivahendi maksumusest riigi osaluse protsent pärast isiku omaosaluse protsendi tasumist.
§11. Aruandlus
(2) Maavalitsused esitavad Sotsiaalministeeriumile kvartalile järgneva kuu 20. kuupäevaks aruanded nendega lepingulistes suhetes olevate ettevõtete poolt soodustingimustel müüdud ja laenutatud abivahendite kohta käesoleva määruse lisas 5 toodud vormi kohaselt ja aruanded taotlejate registri kohta, mis sisaldab paragrahvi 8 lõikes 3 toodud andmeid.
§12. Kontroll abivahendite teenuse osutamise üle
§13. Määruse rakendamine
l i s a 3 [Kehtetu]
Lastele, puuetega inimestele ja vanuritele soodustingimustel eraldatavate keerulisemate tehniliste abivahendite loetelu
Lastele, puuetega inimestele ja vanuritele soodustingimustel eraldatavate tehniliste väikeabivahendite loetelu
Piirhinnad inkontinentsitoodetele
Proteesid, ortopeedilised ja muud abivahendid


text:
Valik koduga seotud Riigikohtu lahendeid. - Omanikud
Valik koduga seotud Riigikohtu lahendeid.
Tutvuge Riigikohtu lahenditega, mis tehtud aktuaalsetel teemadel: remondifond, küttesüsteemi muutmine, uued ukseavad kortermajas, talumistasud.
I Remondifondi kogutud raha tagasinõudmine valitsejalt
Isik X (hageja) esitas AS Y (kostja) vastu 1631 euro 21 sendi väljamõistmiseks. Hagiavalduse kohaselt kuuluvad hagejale korteriomandid. Kostja oli maja valitsejaks, esitades hagejale arveid hoolduskulu, remondireservi ning kommunaalteenuste eest. Kuna hageja pidas neid arveid alusetuteks, jättis ta nende eest tasumata. Kostja esitas võlgnevuse saamiseks kohtusse hagi, hageja tasus nimetatud võla. Edaspidi tasus hageja regulaarselt remondireservi makseid. Kostja lõpetas maja haldamise. Jäi arusaamatuks, millise kohustuse katteks kostja saadud summad arvestas ning milline oli selle tegelik kasutamine. Maakohus jättis hagi rahuldamata. Hageja esitas apellatsiooni, mis jäeti ringkonnakohtu poolt rahuldamata ja maakohtu otsus muutmata. Hageja esitas kassatsioonkaebuse.
1. Korteriomandiseaduse (KOS) § 15 lg 1 alusel valitsevad korteriomanikud kaasomandi eset ühiselt, kui seaduse või korteriomanike kokkuleppega ei ole ette nähtud teisiti. Seevastu täitmisnõude võib võlgniku vastu esitada võlaõigusseaduse (VÕS) § 72 lg 3 alusel iga ühisvõlausaldaja, nõudes kohustuse täitmist kõigile võlausaldajatele ühiselt. Selliselt annavad KOS § 15 lg 1 ja VÕS § 72 lg 3 oma koostoimes võimaluse ühel korteriomanikul esitada hagi valitseja vastu remondifondi kogutud raha tagastamiseks, kuid hagi saab esitada vaid selliselt, et kohustus tuleb täita kõikidele korteriomanikele ühiselt, ning seda vaid juhul, kui on olemas teiste korteriomanike nõusolek.
2. Asja uuel läbivaatamisel tuleb maakohtul hageja nõue uuesti kvalifitseerida, arutada pooltega hageja nõude õiguslikku alust ja selgitada vajadusel täiendavalt välja nõude lahendamiseks olulised asjaolud, sh teiste korteriomanike nõusolek hagi esitamiseks.
Riigikohus rahuldas kassatsioonkaebuse, tühistades kohtute otsused ja saates asja uueks läbivaatamiseks maakohtule.
II Ühelt küttesüsteemilt teisele ülemineku otsustamine
Isik X (hageja) esitas maakohtule hagi MTÜ Y (kostja) vastu, milles palus tunnistada kehtetuks kostja üldkoosolekul vastu võetud otsuse osad punktid. Hageja leidis, et üldkoosolek võttis vaidlustatud otsused vastu oma pädevust ületades ning vastuolus seaduse ja kostja põhikirjaga. Maakohus rahuldas hagi. Kostja esitas apellatsiooni, mille ringkonnakohus rahuldamata jättis. Kostja esitas kassatsiooni.
1. Kohus leidis, et küttetorustiku asendamist (sõltumata sellest kas torustik on amortiseerunud) saab pidada tehnosüsteemi asendamiseks korteriühistuseaduse (KÜS) § 151 lg 2 mõttes ning seega saab selle küsimuse otsustada korteriühistu (KÜ) liikmete üldkoosolek häälteenamusega. Samuti on KÜ pädevuses otsustada häälteenamusega vajalike kulutuste tegemise üle ning amortiseerunud küttesüsteemi vahetamist saab vähemalt üldjuhul lugeda vajalikuks kulutuseks tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 63 p 1 mõttes.
2. Kohus leidis erinevalt alama astme kohtutest, et KÜS § 151 lg-s 2 sätestatud tehnosüsteemi asendamiseks saab pidada ka küttesüsteemi asendamist teist liiki küttesüsteemiga, sh elektriküttelt kaugküttele üleminekut. Korteriomanike vahelistes suhetes kohaldub asjaõigusseaduse (AÕS) § 74 lg 1, mille järgi võib kaasomandis olevat asja oluliselt muuta ainult kõigi kaasomanike kokkuleppel, selle sättega peab arvestama ka KÜ üldkoosolek. Kohtu arvates aga ei ole elektriküttelt kaugküttele ülemineku puhul tegemist kaasomandis oleva asja olulise muutmisega AÕS § 74 lg 1 mõttes, mistõttu üldkoosolek võis häälteenamusega nimetatud küsimuse otsustada.
III Korterelamu küttesüsteemi muutmine ja ukseavade tegemine korterelamus
Kostjad teatasid korteriühistu juhatusele, et soovivad paigaldada ruumidesse ehitusaegsete radiaatorite asemele uued. Korteriühistu juhatus lubas radiaatorid asendada, kui ei muudeta olemasolevat keskküttesüsteemi, sest elamu küttesüsteem kuulub kõigile korteriomanikele. Pärast aga selgus, et kostjad olid remonttööde käigus oluliselt rikkunud küttesüsteemi tasakaalu. Hagejad palusid kohtul kohustada kostjaid kõrvaldama küttesüsteemi rikkumised, taastama omal kulul elamu projektijärgne küttesüsteem ning ehitama kinni kandeseina omavoliliselt ehitatud ukseava. Maakohus jättis hagi rahuldamata. Hagejad esitasid apellatsioonkaebuse, mis jäeti rahuldamata. Hagejad pöördusid Riigikohtusse.
1. Elamu ühiseks kasutamiseks kuuluvad vajalikud ühiskommunikatsioonid, nagu ühiskasutuses olevad torustikud (sh keskküttetorustikud) korteriomanike kaasomandisse vaatamata sellele, et need läbivad korteriomandi reaalosa. Seega kuulub elamu keskküttetorustik elamu kaasomanike kaasomandisse. Kohtud on valesti kohaldanud asjaõigusseaduse § 74. Nimetatud sätte mõtte kohaselt ei ole oluline see, kas kostjad ise kõrvaldasid puuduolevad asjad või tegid seda nende õiguseellased. Kui kaasomandis olevat asja on oluliselt muutnud asja omanike õiguseellased, siis on teised kaasomanikud õigustatud nõudma endise olukorra taastamist ka õigusjärglaselt.
2. Seega on ehitise osaks olevad kõik seinad, s.o nii välis- kui ka siseseinad korteriomanike kaasomandis sõltumata sellest, kas need asuvad korteriomandi reaalosas või mitte. Seega ka korteriomandi reaalosa piiridesse jäävasse seina avause tegemiseks on vajalik kõikide kaasomanike nõusolek juhul, kui on tegemist asja olulise muutmisega.
3. Asja uuel läbivaatamisel peab maakohus esmalt võtma seisukoha, kas keskküttetorustiku möödaviigud on nõutavad elamu projektdokumentatsiooni kohaselt, kui jah, kas siis tegemist on asja olulise muutmisega, milleks puudus kõigi kaasomanike nõusolek ning samamoodi seina avause tegemise osas.
IV Tehnorajatiste talumise eest tasu maksmine
Isik (hageja) esitas AS-i X (kostja) vastu hagi, milles palus tuvastada kostja kohustus tasuda hagejale tehnorajatiste talumise eest talumistasu, hüvitada hagejale maamaks ja hoolduskulud ning mõista välja viivis hagiavalduse esitamisest kuni nõude täitmiseni. Hageja väitel koormavad talle kuuluvaid kinnistuid kostja ülekandeliinid, mida hageja peab seadusest tulenevalt avalikes huvides taluma ning mille tulemusena on kinnistute sihtotstarbeline kasutamine raskendatud. Kohus rahuldas hagi. Kostja esitas apellatsiooni, mis jäeti rahuldamata. Kostja pöördus Riigikohtusse.
1. Kohtud on lahendanud hageja nõude materiaalõiguse normi (AÕS § 1582 lg 1) alusel, mille kohaldamise eeldusi ei ole kindlaks tehtud, ja selle normi kohaldamise eelduseks olevatele asjaoludele ei ole hageja ka tuginenud. Hageja nõuet ei saa esitatud asjaoludel lahendada ka AÕS § 158 (lähtub eeldusest, et tehnorajatist ei ole veel ehitatud) alusel, kuna vaidluse all ei ole, et hageja õiguseellane omandas kinnistud koos tehnorajatistega.
2. Hageja tasunõude õiguslikuks aluseks esitatud asjaoludel saab olla asjaõigusseaduse rakendamise seaduse (AÕSRS) § 154 lõike 1 esimene lause. Nimetatud säte kohaldub koos AÕSRS §-ga 152.
3. Tehnorajatiste talumisega seotud asju lahendatakse hagita menetluses, mh tehnorajatise talumise kohustuse kohta esitatud avaldusi, mis hõlmab ka talumiskohustusega seotud tingimuste, mh tasu määramise asju. Kohtud lahendasid asja aga hagimenetluses.
4. Sõltumata kinnisasja omandamise ajast ja viisist on selle igakordsel omanikul õigus saada tehnorajatise omanikult perioodilist talumistasu vähemasti ulatuses, milles kinnisasja omanik peab kandma kulusid, kuid ei saa kinnisasja või selle osas tehnorajatise tõttu ise kasutada. See puudutab eelkõige maamaksu, aga ka nt kinnisasja hooldamise kulusid. Kinnisasja omanikule tuleb talumistasuna lisaks kulude hüvitamisele maksta ka lisahüvitist.
5. Talumistasu määramisel tuleb arvestada tehnorajatisest tuleneva talumiskohustuse intensiivsust. Lisahüvitise määramisel talumistasu koosseisus analoogiast lähtudes on kompensatsioon, mida riik oleks maksnud maareformi käigus õigustatud subjektile maa tagastamata jätmisel. Maamaksule ja muudele püsikuludele lisanduv hüvitis ei peaks vähemasti üldjuhul olema suurem kui nimetatud kompensatsioon.
Riigikohus rahuldas kassatsiooni, tühistades kohtute otsused ja saates asja uueks läbivaatamiseks maakohtule, kes asja uuel läbivaatamisel peab hagita menetluse sätteid järgides tuvastama asja lahendamiseks vajalikud asjaolud.

matches:
§ 15
§ 72
§ 15
§ 72
Riigikohus
Kohus
§ 151
§ 63
Kohus
§ 151
§ 74
§ 74
§ 74
Kohus
§ 1582
§ 158
§ 154
Riigikohus


text:
Omavalitsusüksus ei saa PS § 154 lg 2 teise lause alusel vaidlustada riiklikku kohustust kui sellist. PS § 154 lg 2 teine lause on käsitatav kitsalt kohaliku omavalitsuse finantstagatisena, mille eesmärk ei ole võimaldada kohalikel omavalitsustel sekkuda riigielu küsimuste lahendamisse. Kui riikliku kohustuse rahastamiseks pole raha eraldatud või on seda eraldatud ebapiisavalt, on kohalikul omavalitsusel PS § 154 lg 2 teise lause alusel õigus nõuda riigilt kohtu kaudu riikliku ülesande täitmiseks puuduolevat raha (vt RKÜK otsus asjas nr 3-4-1-8-09). (p 14)
Kuigi Riigikogu ei ole kehtestanud seadusega normi, mis näeks ette kohalikele omavalitsustele raha eraldamise, ei takista see raha eraldamiseks halduskohtule kohustamiskaebuse esitamist. Õiguslik alus selliseks nõudeks tuleneb Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi otsusest asjas nr 3-4-1-26-14 seni, kuni riigi rahaline kohustus kohalike omavalitsuste ees kehtestatakse seadusega. Sellises olukorras võib kohalik omavalitsus oma õiguste kaitseks esitada kohustamiskaebuse riigi vastu (HKMS § 37 lg 2 p 2, § 44 lg 4). Juhul kui kohaliku omavalitsuse enda põhiülesande täitmine (nt munitsipaalkooli pidamine) peaks kohtumenetluse kestuse tõttu osutuma raskendatuks või võimatuks, on kohtul õigus kaaluda esialgse õiguskaitse rakendamist ning vajaduse korral kohustada riiki eraldama vaidlusalused summad enne vaidluse lõppu HKMS §‑des 249–254 nimetatud alustel ja korras. (p 15)
3-2-3-1-02 Riigikohus 16.04.2002
EraKS § 2 1
Linnakohtu otsus erakooli likvideerimise kohta puudutas selle mittetulundusühingu õigusi ja kohustusi, kelle asutusena erakool tegutses, ning ta tuli kaasata menetlusse.

matches:
§ 154
§ 154
§ 154
§ 37
§ 44
Riigikohus
§ 2