Alaealise mõjutusvahendite seadus – Riigi Teataja
Alaealise mõjutusvahendite seadus (lühend - AMVS)
Jõustumine: 01.01.201801.01.201601.09.201001.07.201001.01.200704.02.200601.01.200501.07.200407.05.200421.03.200301.01.200301.08.200229.07.200201.07.200201.06.2002
1) ei täida koolikohustust tulenevalt Eesti Vabariigi haridusseaduse (RT 1992, 12, 192; RT I 1993, 35, 547; 40, 593; 63, 892; 1994, 12, 200; 1995, 12, 119; 16, 228; 23, 333; 58, 1003; 1996, 49, 953; 51, 965; 1997, 42, 678; 81, 1365) §-st 8;
(4) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seadust (RT I 2001, 58, 354) sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
§ 2. Alaealine
Alaealine käesoleva seaduse tähenduses on 7–18 aasta vanune isik.
5) kohustus elada vanema, kasuvanema, eestkostja või perekonnas hooldaja juures või lastekodus;
8) noorte- või sotsiaalprogrammides või rehabilitatsiooniteenuses või ravikuurides osalemine;
1) hoiatust, vestlusele suunamist psühholoogi, narkoloogi, sotsiaaltöötaja või muu spetsialisti juurde, lepitamist, kohustust elada vanema, kasuvanema või eestkostja juures või lastekodus, käendust, noorte- või sotsiaalprogrammides või rehabilitatsiooniteenuses osalemist käesoleva seaduse § 1 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel;
(1) Alaealiste komisjon võib kooskõlas põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega (RT I 1993, 63, 892; 1999, 42, 497; 79, 730; 2000, 33, 195; 54, 349; 71, õiend; 95, 611) kohaldada järgmisi koolikorralduslikke mõjutusvahendeid:
1) põhiharidust omandavate kasvatusraskustega õpilaste eraldi klassi suunamine;
2) pikapäevarühma suunamine;
3) [Kehtetu - RT I 2002, 63, 389 - jõust. 29.07.2002]
(2) [Kehtetu - RT I 2002, 63, 389 - jõust. 29.07.2002]
(3) Enne alaealise õiguserikkumise asja arutamist alaealiste komisjonis teeb selle sekretär kindlaks, milliseid kasvatusmeetodeid on alaealise suhtes koolis rakendatud.
(1) Alaealine rakendatakse üldkasulikule tööle 10-50 tundi üksnes tema nõusolekul ning tööst ja õppimisest vabal ajal.
§ 6. Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamine
(1) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kool on põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse alusel moodustatud kool, kuhu õpilane suunatakse alaealiste komisjoni taotlusel kohtumääruse alusel.
(2) Alaealiste komisjonil on õigus taotleda kohtult alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamist, kui alaealine on toime pannud käesoleva seaduse paragrahv 1 lõikes 2 sätestatud teo, mille eest kohaldatud mõjutusvahendid ei ole andnud tulemust ja kui kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamine toimub alaealise kasvatusliku järelevalve huvides.
(3) Alaealiste komisjon võib taotleda kohtult luba 12 aasta vanuse või vanema alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutamiseks. Erandkorras võib kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutamiseks luba taotleda ka juhul, kui alaealine on vähemalt 10 aasta vanune ja on toime pannud käesoleva seaduse paragrahv 1 lõike 2 punktis 1 sätestatud teo.
(4) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutatakse alaealine kuni kaheks aastaks. Tähtaja määramisel arvestatakse õppeaasta lõpuga.
§ 61. Kasvatuse eritingimused kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolis
(1) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli õpilase valduses ei või olla esemeid ja aineid, mille loetelu kinnitab Vabariigi Valitsus määrusega .
(2) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli direktoril või tema volitatud isikul on õigus õpilase juuresolekul avada õpilasele saadetud posti- või muid saadetisi.
(3) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli direktoril või tema volitatud isikul on õigus õpilase juuresolekul võtta temalt ära käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loetelusse kuuluvad esemed ja ained.
(4) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli direktoril ning teistel töötajatel ei ole õigust kontrollida õpilase kirjavahetuse ja telefoni või muude üldkasutatavate sidekanalitega edastatavate sõnumite sisu.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loetelusse kuuluvate esemete ja ainete äravõtmise kohta koostab kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli direktor või tema volitatud isik viivitamatult protokolli, kuhu kantakse:
3) selle õpilase ees- ja perekonnanimi, kellelt esemed või ained ära võeti;
5) õpilase ja protokolli koostaja allkiri.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loetelusse kuuluvad esemed ja ained, mis õpilaselt ära võetakse, antakse allkirja vastu üle õpilase seaduslikule esindajale, posti- või muu saadetise saatnud isikule või hävitatakse seadusega sätestatud korras, mille kohta tehakse käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud protokolli vastavasisuline märge.
(7) Pideva kasvatusliku järelevalve teostamiseks on õpilasel keelatud lahkuda kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli territooriumilt, välja arvatud kooli põhimääruses sätestatud juhtudel.
§ 62. Eraldusruum kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolis
(3) Eraldusruumi paigutamise kohta peetakse registreerimisraamatut, kuhu kantakse järgmised andmed:
1) õpilase ees- ja perekonnanimi;
2) eraldusruumi paigutamise põhjus;
3) eraldusruumi paigutamise algusaeg;
4) eraldusruumis viibimise aja lõpp;
5) selle koolitöötaja ees- ja perekonnanimi ning ametikoht, kelle järelevalve all õpilane eraldusruumis on;
6) arsti märge õpilase tervisliku seisundi kohta;
7) õpilaselt äravõetud esemete loetelu;
8) andmed käesoleva paragrahvi lõike 9 punktides 1 ja 2 nimetatud vestluste ja kohtumiste kohta;
9) andmed käesoleva paragrahvi lõikes 10 nimetatud vestluse kohta ning selle tulemus.
(5) Eraldusruumi, samuti õpilase esmaseid olmevajadusi rahuldava sisustuse tervisekaitse- ja ohutusnõuded kehtestab sotsiaalminister määrusega .
(6) Eraldusruumi paigutatavalt õpilaselt võetakse ära esemed, millega ta võib ohustada oma elu ja tervist.
(7) Eraldusruumi paigutatud õpilane peab olema koolitöötaja pideva järelevalve all.
(8) Eraldusruumi ei tohi paigutada haigestunud õpilasi. Õpilase haigestumisel eraldusruumis viibimise ajal tuleb õpilane üle viia meditsiinilisse isolaatorisse.
(9) Eraldusruumi paigutatud õpilasel on õigus:
1) vestelda koolipsühholoogi ja direktori või tema volitatud isikuga;
2) kohtuda vanema, eestkostja või hooldajaga;
3) lugeda kirjandust;
4) väljuda eraldusruumist koolitöötaja saatel.
(10) Pärast eraldusruumis viibimise aja lõppu vestleb koolipsühholoog, kooli direktor või tema volitatud isik õpilasega, et selgitada välja õpilase eraldusruumi paigutamist tinginud käitumise põhjused ning arvestada vestluse tulemusi edaspidises kasvatusprotsessis.
§ 63. Vaide esitamine
(1) Kui õpilane või tema seaduslik esindaja leiab, etõpilaseleseaduse või selle alusel kehtestatud õigusaktiga antud õigusi on rikutud või vabadusi piiratud, on õpilasel või tema seaduslikul esindajal õigus esitada vaie haridus- ja teadusministrile või maavanemale.
(2) Vaideotsus saadetakse posti teel ka kooli direktorile.
§ 7. Mõjutusvahendi eesmärk ja valik
(1) Mõjutusvahendi eesmärk on kaasabi osutamine alaealise õiguserikkuja resotsialiseerumisele ning alaealise järgnevate võimalike õiguserikkumiste ennetamine.
(2) Käesolevas seaduses ettenähtud mõjutusvahendi valikul lähtub alaealiste komisjon õiguserikkuja isikust, toimepandud õiguserikkumise raskusastmest ning tema suhtes varem kohaldatud mõjutusvahendite tulemuslikkusest.
(3) Mõjutusvahendi määramisel arvestab alaealiste komisjon alaealise esindaja, sotsiaalametniku, õppeasutuse esindaja ja politseiametniku arvamust ning alaealise nõusolekut võtta endale kohustusi vabatahtlikult.
(4) Mõjutusvahendi valikul võib alaealiste komisjon:
1) käesoleva seaduse paragrahv 3 lõike 1 punktis 1 ettenähtud mõjutusvahendit liita kõikide teiste mõjutusvahenditega, välja arvatud kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamine;
2) käesoleva seaduse paragrahv 3 lõike 1 punktides 2-8 ettenähtud mõjutusvahenditest liita mitu mõjutusvahendit ja määrata need koos ühe otsuse alusel.
§ 8. Järelevalve teostajad
(1) Järelevalvet mõjutusvahendi määramisest tulenevate kohustuste täitmise üle teostab otsuse teinud alaealiste komisjoni sekretär koos mõjutusvahendi kohaldajaga.
(2) Mõjutusvahendi kohaldajaks on vastavalt käesoleva seaduse paragrahv 3 lõikes 1 toodud mõjutusvahendite loetelule:
1) alaealiste komisjon;
2) kooli esindaja;
3) vastav spetsialist;
4) alaealiste komisjoni määratud lepitaja;
5) alaealiste komisjoni määratud lastekaitsetöötaja;
6) alaealiste komisjoni määratud sotsiaaltöötaja;
7) käendaja;
8) maavalitsuse noorsootöötaja;
9) kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli direktor.
§ 9. Järelevalve teostamine
(1) Mõjutusvahendi kohaldaja on kohustatud andma alaealiste komisjoni sekretärile informatsiooni, mille alusel annab sekretär alaealiste komisjonile aru mõjutusvahendi kohaldamise tulemuslikkusest vähemalt üks kord kvartalis.
(2) Kui aruandest selgub, etalaealineei täida talle määratud mõjutusvahendist tulenevaid kohustusi, määrab alaealiste komisjon uue mõjutusvahendi.
§ 10. Mõjutusvahendi kohaldamise lõpetamine enne tähtaega
(1) Otsuse mõjutusvahendi kohaldamise lõpetamiseks enne tähtaega, välja arvatud kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolist vabastamine, teeb käesoleva seaduse paragrahvis 13 sätestatud pädevuse kohaselt alaealiste komisjon mõjutusvahendi kohaldaja või alaealise elukohajärgse sotsiaalametniku ettepanekul.
(2) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolist vabastamine enne tähtaega toimub kriminaalmenetluse seadustikus (RT I 2003, 27, 166; 2005, 71, 549) sätestatud korras.
3. peatükk ALAEALISTE KOMISJON
§ 11. Alaealiste komisjoni moodustamine
(1) Alaealiste komisjon moodustatakse maakonnas maavanema korraldusega.
(2) Kohalik omavalitsus võib kooskõlastatult maakonna alaealiste komisjoniga moodustada linna või valla alaealiste komisjoni.
(3) Linnaosavalitsus võib kooskõlastatult linnavalitsusega moodustada linnaosa alaealiste komisjoni.
§ 12. Alaealiste komisjoni koosseis
(1) Alaealiste komisjon on seitsmeliikmeline. Alaealiste komisjoni asjaajamist korraldab alaealiste komisjoni sekretär.
(2) Maavalitsuse juurde moodustatava alaealiste komisjoni isikkoosseisu kinnitab maavanem. Komisjoni kuuluvad haridus-, sotsiaal- ja tervishoiualaste töökogemustega isikud, politseiametnik, kriminaalhooldusametnik ja maavalitsuse koosseisuline teenistuja, kes on alaealiste komisjoni sekretär.
(3) Linna- või vallavalitsuse juurde moodustatava alaealiste komisjoni isikkoosseisu nimetab linnapea või vallavanem. Komisjoni kuuluvad haridus-, sotsiaal- ja tervishoiualaste kogemustega isikud, politsei ning volikogu esindajad ja alaealiste komisjoni sekretär.
(4) Linnaosa valitsuse juurde moodustatava alaealiste komisjoni isikkoosseisu nimetab linnaosavanem. Komisjoni kuuluvad haridus-, sotsiaal- ja tervishoiualaste kogemustega isikud, politsei ning halduskogu esindajad ja alaealiste komisjoni sekretär.
(5) Alaealiste komisjon valib oma liikmete hulgast esimehe ja aseesimehe. Alaealiste komisjoni esimehe äraolekul täidab tema kohustusi aseesimees.
(6) Alaealiste komisjoni liikmel on keelatud avalikustada talle töö käigus alaealise kohta teatavaks saanud delikaatseid isikuandmeid.
§ 13. Alaealiste komisjoni pädevus
(1) Maakonna alaealiste komisjon arutab alaealise õiguserikkumise asja juhul, kui puudub vastav kohaliku omavalitsuse komisjon. Linna alaealiste komisjon arutab alaealise õiguserikkumise asja juhul, kui puudub linnaosa alaealiste komisjon.
(2) Alaealiste komisjon koordineerib oma haldusterritooriumil alaealistega tehtavat kriminaalpreventiivset tööd.
(3) Alaealiste komisjon määrab peale alaealise õiguserikkumise asja arutelu alaealisele käesoleva seaduse paragrahv 3 lõike 1 punktides 1-8 ettenähtud mõjutusvahendeid või taotleb maa- või linnakohtult luba käesoleva seaduse paragrahv 3 lõike 1 punktis 9 ettenähtud mõjutusvahendi kohaldamiseks.
§ 131. Rahastamine
(1) Riigieelarvest rahastatakse maavalitsuse juurde moodustatud alaealiste komisjoni:
1) sekretäri töötasu;
2) majandamiskulud.
(2) Riigieelarves võidakse ette näha toetusi maavalitsuse alaealiste komisjonide kriminaalpreventiivsete arengukavade alusel mõjutusvahendite kohaldamisega seotud kulude katteks.
4. peatükk ALAEALISE ÕIGUSERIKKUMISE ASJA ARUTAMINE ALAEALISTE KOMISJONIS
§ 14. Taotlus alaealise õiguserikkumise asja arutamiseks
(1) Taotluse alaealise õiguserikkumise asja arutamiseks alaealiste komisjonis võivad esitada:
1) alaealise seaduslik esindaja;
3) kooli esindaja kooli direktori volikirja alusel;
4) lastekaitseametnik;
5) sotsiaalametnik;
6) kohtunik;
7) [kehtetu - RT I 2001, 50, 288 - jõust. 01.07.2001]
8) prokurör;
9) keskkonnajärelevalve asutuse ametnikud.
(2) Taotlus alaealise õiguserikkumise asja arutamiseks koos talle koolist või töökohast antud iseloomustuse ja sotsiaaltöötaja arvamusega tema perekonna kohta esitatakse alaealise elukohajärgsele alaealiste komisjonile.
(3) Taotlus esitatakse kirjalikult ning selles märgitakse:
1) alaealise ees- ja perekonnanimi, isikukood või sünniaeg, alaline elukoht, õppeasutus või töökoht;
2) õiguserikkumise fakt;
3) taotluse esitaja nimi, postiaadress, töökoht ja amet.
(4) Alaealiste komisjon arutab alaealise õiguserikkumise asja 30 päeva jooksul, arvates taotluse saabumisest, või lükkab arutelu edasi kooskõlas käesoleva seaduse §-ga 17.
§ 15. Alaealise õiguserikkumise asja arutamise ettevalmistamine
(1) Alaealise õiguserikkumise asja arutamise ettevalmistamisel nõuab alaealiste komisjoni sekretär õppeasutuselt, alaealiselt või tema seaduslikult esindajalt ja muudelt isikutelt välja vajalikud materjalid alaealise ning tema poolt toimepandud teo kohta.
(2) Alaealiste komisjoni esimees määrab kindlaks alaealise õiguserikkumise asja arutamise aja, koha ning isikud, kelle osalemine asja arutamisel on vajalik.
(3) Alaealiste komisjoni sekretär saadab käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud isikutele kirjaliku kutse, milles teatab alaealise õiguserikkumise asja arutamise aja ja koha.
(4) Alaealisele ja tema seaduslikule esindajale saadetavas kutses informeeritakse neid käesoleva seaduse §-st 18 tulenevast alaealise sundtoomise võimalusest.
§ 16. Alaealiste komisjoni otsustusvõime
Alaealiste komisjon on otsustusvõimeline, kui istungist võtab osa alaealiste komisjoni esimees või aseesimees ja lisaks vähemalt kolm alaealiste komisjoni liiget.
§ 17. Alaealise õiguserikkumise asja arutamise edasilükkamine
(1) Alaealiste komisjon lükkab alaealise õiguserikkumise asja arutamise edasi alaealise, tema seadusliku esindaja või käesoleva seaduse § 15 lõike 2 alusel nimetatud isikute istungile mitteilmumise korral või taotluses puuduste esinemise korral.
(2) Alaealiste komisjoni sekretär selgitab välja istungile ilmumata jäänud isikute puudumise põhjused ja võtab vajaduse korral tarvitusele meetmed, et tagada nende ilmumine järgmisele istungile.
(3) Alaealise õiguserikkumise asja arutamist ei või edasi lükata rohkem kui 30 päeva vastava otsuse tegemisest arvates.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud aja möödumisel lõpetab alaealiste komisjon alaealise õiguserikkumise asja arutamise vastavalt käesoleva seaduse § 25 punktile 6.
§ 171. Alaealise õiguserikkumise asja arutamise korraldamine tema elukoha muutumisel
(1) Kui alaealine asub pärast taotluse esitamist elama teise alaealiste komisjoni tööpiirkonda, lahendab asja arutamist alustanud alaealiste komisjon alaealise õiguserikkumise asja lõpuni.
(2) Kui alaealise elukoht pärast taotluse esitamist muutub ega ole alaealiste komisjonile teada, lükkab alaealiste komisjon alaealise õiguserikkumise asja arutamise edasi.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud juhtumil on alaealiste komisjon kohustatud rakendama meetmeid alaealise elukoha väljaselgitamiseks.
(4) Kui alaealiste komisjon on rakendanud kõiki endast olenevaid meetmeid alaealise elukoha väljaselgitamiseks, kuid ühe kuu jooksul alaealise elukoha muutumisest ei ole alaealise elukohta välja selgitatud, lõpetab alaealiste komisjon alaealise õiguserikkumise asja arutamise vastavalt käesoleva seaduse § 25 punktile 7.
(5) Kui alaealine pärast taotluse esitamist asub elama välisriiki, lõpetab alaealiste komisjon tema õiguserikkumise asja arutamise vastavalt käesoleva seaduse § 25 punktile 8.
§ 18. Alaealise sundtoomine alaealiste komisjoni istungile
(1) Kui alaealine, keda kohustati kirjaliku kutsega alaealiste komisjoni istungile ilmuma, jääb mõjuva põhjuseta ilmumata, võib alaealiste komisjoni otsuse alusel kohaldada sundtoomist.
(2) Alaealiste komisjon loeb mitteilmumise mõjuvaks põhjuseks haiguse, üldise liikluskatkestuse või muu põhjuse, kui alaealine või tema seaduslik esindaja seda taotleb ja alaealiste komisjon sellega nõus on.
(3) Alaealise sundtoomist teostab politsei. Alaealisele teatatakse sundtoomise põhjus, selgitatakse tema õigusi ning antakse võimalus teatada sundtoomisest oma valikul vähemalt ühele lähedastest.
(4) Alaealise, kes asub alaealiste komisjoniga samas asulas, võib kinni pidada kuni 18 tundi enne istungi algust. Sundtoomisel teisest asulast ei tohi kinnipidamise tähtaeg ületada 48 tundi.
§ 19. Alaealiste komisjoni istung
(1) Alaealiste komisjoni istung on kinnine.
(2) Istungit juhib alaealiste komisjoni esimees, tema äraolekul aseesimees.
(3) Alaealiste komisjon vaatab läbi alaealise õiguserikkumise asja kohta kogutud materjalid, kuulab ära alaealise ja tema seadusliku esindaja ütlused ning kannatanu ja tunnistaja olemasolu puhul võimaluse korral nende ütlused.
(4) Alaealiste komisjoni istungil peab viibima alaealine, tema esindaja ja alaealise õiguserikkumise asja arutamiseks taotluse esitanud isik või taotluse esitanud institutsiooni esindaja.
(5) Kohtunik või prokurör, kes on esitanud taotluse alaealise õiguserikkumise asja arutamiseks, osaleb alaealiste komisjoni istungil soovi korral.
§ 20. Alaealiste komisjoni õigused ja kohustused
(1) Alaealiste komisjoni õigused:
1) nõuda seletusi ja vajalikke materjale isikutelt, kellel võib olla asjassepuutuvat informatsiooni alaealise ja tema poolt toimepandud õiguserikkumise kohta;
2) alaealise huvides ajutiselt eemaldada asja arutamiselt alaealine või tema seaduslik esindaja;
3) teha eestkosteasutusele ettepanek pöörduda kohtusse nõudega alaealise äravõtmiseks vanematelt vastavalt perekonnaseaduse paragrahvile 53 ja 54 (RT I 1994, 75, 1326; 1996, 40, 773; 49, 953; 1997, 28, 422; 35, 538);
4) kinnitada alaealise taotlus esindaja määramiseks vastavalt käesoleva seaduse paragrahv 21 lõikele 3;
5) määrata alaealisele esindaja, kui tema seaduslik esindaja või alaealise poolt taotletud esindaja ei ole suuteline tema huvisid kaitsma või kui alaealise esindaja huvid ei ole kooskõlas alaealise huvidega. Esindaja kinnitab oma nõusolekut alaealise esindamiseks allkirjaga;
6) otsustada alaealise sundtoomine tulenevalt käesoleva seaduse paragrahvist 18.
(2) Alaealiste komisjoni kohustused:
1) selgitada istungi algul alaealisele ja tema esindajale allkirja vastu nende õigusi ja kohustusi;
2) saata käesoleva seaduse § 15 lõikes 4 nimetatud isikutele tähtkirjaga kutse vähemalt nädal aega enne alaealiste komisjoni istungi toimumist;
3) teha otsus hiljemalt kolme päeva möödumisel arutelust vastavalt käesoleva seaduse paragrahvile 23;
4) alaealise teadmisel otsustada alaealise töökoha või õppeasutuse informeerimine alaealiste komisjoni otsusest.
§ 21. Alaealise ja tema esindaja õigused ja kohustused
(1) Alaealisel ja tema esindajal on alaealise õiguserikkumise asja arutamisel alaealiste komisjonis õigus:
1) teada, millist õiguserikkumise asja arutatakse;
2) teada, missuguste materjalide põhjal õiguserikkumise asja arutatakse ning tutvuda kogutud materjalidega;
3) võtta osa alaealise õiguserikkumise asja arutamisest, välja arvatud käesoleva seaduse paragrahv 20 lõike 1 punktis 2 sätestatud juhul;
4) saada teavet ütluste andmise tagajärgede kohta;
5) saada teavet tema suhtes võimalike kohaldatavate mõjutusvahendite kohta.
(2) Alaealise esindajal on õigus esitada asjakohaseid taotlusi ja proteste.
(3) Alaealisel on õigus taotleda endale esindaja määramist, kui tema seadusliku esindaja huvid on alaealise huvidega vastuolus.
(4) Alaealise esindaja on kohustatud asja arutamisel alaealiste komisjonis:
1) andma alaealisele asjassepuutuvat teavet;
2) selgitama alaealisele tema ütluste andmise tagajärgi;
3) tegema mõistetavaks alaealise ütlused ja taotlused ning esitama need alaealiste komisjonile lähtuvalt alaealise huvidest.
(5) Alaealisel ja tema esindajal on kohustus ilmuda kutse saamisel alaealise õiguserikkumise asja arutamisele alaealiste komisjoni.
§ 22. Alaealiste komisjoni istungi protokoll
(1) Alaealiste komisjoni istung protokollitakse. Protokolli märgitakse:
1) istungi aeg, koht ja istungist osavõtnud isikute nimed;
2) alaealisele ja tema esindajale nende õiguste selgitamine;
3) alaealise ja tema esindaja ütluste sisu, nende taotlused ja kaebused;
4) tunnistaja ja kannatanu olemasolu korral nende ütluste sisu.;
5) alaealiste komisjoni liikmete ettepanekud ja arvamused.
(2) Protokolli koostab alaealiste komisjoni sekretär. Protokollile kirjutavad alla alaealiste komisjoni istungit juhtinud esimees või aseesimees ja sekretär.
5. peatükk ALAEALISTE KOMISJONI OTSUS
§ 23. Alaealiste komisjoni otsuse tegemine
(1) Alaealiste komisjon teeb otsuse komisjoni istungil alaealise õiguserikkumise asja arutelu lõppedes või hiljemalt kolme päeva möödumisel arutelust, kui otsuse tegemiseks on vaja enam aega.
(2) Kui otsust ei tehtud alaealise õiguserikkumise asja arutelu lõppedes, teatab alaealiste komisjoni istungit juhtinud isik, millal ja kus otsus tehakse teatavaks.
(3) Alaealiste komisjon teeb otsuse arutamisest osavõtnud alaealiste komisjoni liikmete lihthäälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral otsustab alaealiste komisjoni esimehe, tema äraolekul aseesimehe hääl. Otsuse tegemise ajal võivad nõupidamistoas viibida ainult alaealiste komisjoni liikmed ja sekretär.
§ 24. Alaealiste komisjoni otsus
(1) Alaealiste komisjoni otsusega:
1) määratakse mõjutusvahend;
2) lükatakse asja arutamine edasi vastavalt käesoleva seaduse paragrahvile 17 või
3) lõpetatakse asi vastavalt käesoleva seaduse paragrahvile 25;
4) kohaldatakse sundtoomist vastavalt käesoleva seaduse §-le 18.
(2) Alaealiste komisjoni otsuses märgitakse:
2) istungist osavõtnud alaealiste komisjoni liikmete ees- ja perekonnanimed;
3) alaealise ees- ja perekonnanimi, sünniaeg ja -koht, alaline elukoht ning õppeasutus või töökoht;
4) taotluse esitaja ees- ja perekonnanimi;
5) taotluse sisu;
6) otsust põhistav osa;
7) mõjutusvahendi määramise korral selle kohaldaja, kohaldamise aeg, kord ja tingimused;
8) otsuse vaidlustamise kord ja tähtaeg.
(3) Alaealiste komisjoni otsusele kirjutavad alla alaealiste komisjoni istungit juhtinud esimees või aseesimees ja sekretär.
(4) Alaealiste komisjoni otsus allkirjastatakse komisjoni tööd juhtinud isiku poolt ning edastatakse alaealisele ja tema esindajale allkirja vastu kätteandmisega ja mõjutusvahendi kohaldajale posti teel.
§ 25. Alaealise õiguserikkumise asja arutelu lõpetamise alused
Alaealise õiguserikkumise asja arutelu lõpetatakse:
1) kui arutatav alaealise õiguserikkumise asi kuulub kohtu pädevusse;
2) kui taotluse esitanud isik loobub taotlusest alaealise õiguserikkumise asja arutada ja alaealiste komisjon nõustub sellega;
3) kui taotluse esitanu ja alaealine jõuavad enne alaealise õiguserikkumise asja arutamist kokkuleppele ja alaealiste komisjon aktsepteerib kokkulepet;
4) kui taotlus tugineb väärinformatsioonil;
5) alaealise, kelle õiguserikkumise asja arutatakse, surma korral;
6) kui alaealiste komisjon on alaealise õiguserikkumise asja arutelu edasi lükanud kuni 30 päeva ning selleks ajaks ei ole alaealiste komisjonile esitatud kõiki käesoleva seaduse § 14 lõigetes 2 ja 3 nimetatud andmeid ja dokumente;
7) kui alaealise elukoht ei ole alaealiste komisjonile teada;
8) kui alaealine asub elama välisriiki.
§ 26. Alaealiste komisjoni otsuse vaidlustamine
Käesoleva seaduse § 3 lõike 1 punktides 1–8 nimetatud mõjutusvahendite määramise ning alaealiste komisjoni toimingute ja otsuste peale võib esitada vaide maavanemale.
§ 27. Alaealiste komisjoni otsuse jõustumine
Alaealiste komisjoni otsus jõustub otsuse vaidlustamise tähtaja möödumisele järgnevast päevast.
§ 29. Rakendussätted
(1) Alaealiste komisjoni põhimääruse kinnitab Vabariigi Valitsus .
(2) Alaealiste komisjoni poolt määratud isiku juurde vestlusele suunamise, kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli suunamise ja noorteprogrammides osalemise korra kehtestab haridus- ja teadusminister .
(3) Käenduse korra, vanema, kasuvanema, eestkostja või perekonnas hooldaja juures või lastekodus elamise kohustuse rakendamise korra, lepitamise korra, sotsiaalprogrammides või ravikuurides osalemise rakendamise korra, üldkasuliku töö täitmise korra ning meditsiiniliste vastunäidustuste loetelu, mille olemasolu korral alaealist ei suunata kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli, kehtestab Vabariigi Valitsus või tema poolt määratud minister .
(4) [Kehtetu - RT I 2001, 50, 288 - jõust. 01.07.2001]
(5) Üldkasulike tööde loetelu kinnitab Vabariigi Valitsus .
(6) Seaduse rakendamiseks vajalikud aktid peavad olema kinnitatud seaduse jõustumise ajaks.
(61) Käesoleva seaduse §-s 62 nimetatud eraldusruum viiakse vastavusse sotsiaalministri määrusega kehtestatud nõuetega hiljemalt 2002. aasta 1.juuliks.
(1) Seadus jõustub 1998. aasta 1. septembril.
(2) Käesoleva seaduse §-s 28 sätestatud lastekaitseseaduse muutmine jõustub 10. päeval pärast seaduse Riigi Teatajas avaldamist.
RT I, 25.10.2017, 4


Noortelaagri korraldamise toetamise kord – Riigi Teataja
Noortelaagri korraldamise toetamise kord - sisukord
§ 2 Noortelaagri korraldamise toetus
§ 3 Noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise aeg
§ 4 Noortelaagri korraldamise toetuse määr
§ 5 Noortelaagri korraldamise toetuse taotlemine
§ 6 Noortelaagri korraldamise taotluse menetlemine
§ 7 Noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustamine
§ 8 Noortelaagri korraldamise toetuse andmata jätmise otsustamine
§ 9 Noortelaagri korraldamise toetuse andmise kohta lepingu sõlmimine
§ 10 Noortelaagri korraldaja kohustused noortelaagri pidamisel
§ 11 Aruande esitamine noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise kohta
§ 12 Järelevalve noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise kohta
§ 13 Määrus rakendamine
RT IV, 10.07.2014, 1
Vastu võetud 26.06.2014 nr 33
(1) Noortelaagi korraldamise toetus on toetus noortelaagri korraldajale noortelaagri korraldamiseks ja pidamiseks.
(2) Noortelaagri korraldamise toetust on õigus saada mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud isikul, riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikkusse registrisse kantud asutusel (välja arvatud Tartu Linnavalitsuse hallataval asutusel) või avalik-õiguslikul juriidilisel isikul, kes korraldab noortelaagri 7-18aastastele majanduslikult vähemate võimalustega, hariduslike erivajadustega või alaealistele õigusrikkujatele, kellele on kohaldatud mõjutusvahendina sotsiaalprogramm, või 7-26aastastele puudega noortele, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on Tartu linn.
(3) Noortelaagri korraldamise toetus antakse noortelaagri korraldajale noore kohta, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on toetuse andmise lepingu sõlmimise hetke seisuga Tartu linn ning kes vastab järgmistele kriteeriumitele:
1) on 7-18aastane ja majanduslikult vähemate võimalustega noor (noor, kellele endale või kelle perekonnale on jooksva või eelneva aasta jooksu määratud majanduslikuks toimetulekuks toetust või teenust), hariduslike erivajadustega noor või alaealine õigusrikkuja, kellele on kohaldatud mõjutusvahendina sotsiaalprogramm;
2) on 7-26aastane puudega noor.
(4) Noortelaagri korraldamise toetust võib kasutada noortelaagri korraldamise ja pidamise kulude katteks: noortelaagri pidamise koha kasutamise õiguse eest tasumiseks, noortelaagri korraldamise ja pidamisega seotud isikute tasustamiseks, noortelaagri pidamiseks vajalike vahendite soetamise kulude, noortelaagris osalejate toitlustamise kulude ja noortelaagris osalejate noortelaagrisse ja sealt tagasi sõidu või noortelaagris osalemisega seotud sõidukulude katteks.
(1) Noortelaagri korraldamise toetust antakse taotlemise aastaks. Erandina võib noortelaagri korraldamise toetust kasutada järgmisel eelarveaastal, kui noortelaager korraldatakse järgmise eelarveaasta jaanuarikuus.
(2) Noortelaagri korraldamise toetust antakse, kuni vastava aasta linnaeelarves noortelaagri korraldamiseks ettenähtud vahendeid jätkub.
(1) Noortelaagri korraldamise toetuse määr on 10 eurot ühe noore kohta laagripäeva eest.
(2) Noortelaagri korraldamise toetust antakse kuni kuueks laagripäevaks laagrivahetuse eest ühe noore kohta.
(1) Noortelaagri korraldamise toetust saab taotleda kahel korral aastas:
1) noortelaagri pidamiseks perioodil 1. veebruarist kuni 31. augustini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. veebruariks;
2) noortelaagri pidamiseks perioodil 1. septembrist kuni 31. jaanuarini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. septembriks.
(2) Noortelaagri korraldamise toetuse taotlemiseks tuleb esitada taotlus Tartu Linnavalitsuse kultuuriosakonnale (edaspidi kultuuriosakond).
(3) Noortelaagri korraldamise taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid:
1) noortelaagri korraldaja nimi ja registrikood või registreerimisnumber;
2) noortelaagri korraldaja kinnitus, et tal puuduvad õigusaktidest tulenevate riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlgnevused;
3) noortelaagri pidamise aeg ja koht;
4) noortelaagris osalevate noorte arv;
5) noortelaagri korraldaja kinnitus, et ta tagab noortelaagri pidamisel noortelaagris kogu selle pidamise aja vältel käesoleva määruse paragrahvi 10 lõikes 2 nimetatud hulga täiskasvanud kasvatajate olemasolu, kes vastavad noorsootöö seaduse alusel kehtestatud laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooninõuetele;
6) noortelaagri korraldaja kinnitus, et ta on teadlik Eesti Vabariigi lastekaitse seaduses nimetatud piirangust lastega töötamisel ning et ta kohustub tagama, et noortelaagri pidamisel ei tööta noortega isikuid, kelle suhtes piirangud esinevad.
(1) Kultuuriosakond kontrollib esitatud taotluse nõuetekohasust, selles esitatud andmete õigusust ning taotleja nõuetele vastavust.
(2) Kui kontrollimise käigustehakse kindlaks, et taotlus ei vasta käesoleva määruse paragrahvi 5 lõikes 3 sätestatud nõuetele, annab kultuuriosakond taotlejale tähtaja taotluse nõuetega vastavusse viimiseks.
(1) Noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustab kultuuriosakonna juhataja ühe kuu jooksul pärast käesoleva määruse paragrahvi 5 lõike 3 kohase taotluse saamist. Otsuses näidatakse ära noortelaagri korraldaja, noortelaagri toimumise aeg ja koht, noortelaagri pikkus laagripäevades, toetuse suurus ühe noortelaagris osaleva noore kohta ja noorte üldarv, kelle kohta toetust antakse, ning toetuse kogusuurus.
(2) Toetuse suurus noortelaagri korraldajale sõltub noortelaagris osalejate arvust ning noortelaagri pikkusest. Toetuse suuruse arvutamiseks korrutatakse noortelaagris osalejate arv laagripäevade arvu ning toetuse määraga laagripäeva kohta.
(3) Enne noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustamist kontrollib kultuuriosakond, kas noortelaagri korraldaja on esitanud nõuetekohased aruanded varasemalt Tartu linnalt saadud toetuste kasutamise kohta.
1) noortelaagi korraldaja on taotluses esitanud valeandmeid;
2) noortelaagri korraldaja on riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlglane;
3) noortelaagri korraldaja ei ole esitanud nõuetekohaseid aruandeid varasemalt Tartu linnalt saadud toetuse kasutamise kohta.
(1) Kultuuriosakonna juhataja sõlmib noortelaagri korraldajaga lepingu noortelaagri toetuse väljamaksmise ja kasutamise kohta 1 kuu enne noortelaagri toimumist.
(2) Lepingu sõlmimiseks esitab noortelaagri korraldaja kultuuriosakonnale:
(3) Kui noortelaagri korraldaja esitab kultuuriosakonnale enne lepingu sõlmimist väiksema arvu noortelaagris osalevate noorte nimesid, kui ta esitas noortelaagri korraldamise toetuse taotluses, või ilmneb, et mõni esitatud noor ei vasta käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele, sõlmib kultuuriosakond noortelaagri korraldamise toetuse andmise lepingu lähtuvalt noorte arvust, kes vastavad käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele.
(4) Noortelaagri korraldamise toetuse andmise lepingus fikseeritakse:
1) noortelaagri toimumise aeg ja koht;
2) noortelaagri pikkus laagripäevades;
3) noortelaagris osalevate noorte arv, kelle kohta toetust antakse;
4) toetuse suurus ühe noortelaagris osaleva noore kohta ja toetuse kogusuurus;
5) toetuse väljamaksmise aeg;
6) toetuse kasutamise dokumenteerimisele esitatavad nõuded;
7) noortelaagri korraldaja kohustused;
8) toetuse kasutamise sihtotstarve;
9) vajadusel muud tingimused.
(6) Enne lepingu sõlmimist kontrollib kultuuriosakond noortelaagri korraldaja poolt riiklike maksude ja sotsiaalkindlustuse maksete tasumise kohustuse nõuetekohast täitmist ning Tartu linna poolt varasemalt noortelaagri korraldajale antud toetuste kasutamise kohta esitamisele kuulunud aruannete esitamise kohustuse täitmist. Kui noortelaagri korraldajal on riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlgnevus või ta ei ole esitanud Tartu linna poolt saadud toetuste kasutamise kohta aruannet, lepingut ei sõlmita, ja kultuuriosakonna juhataja tunnistab toetuse andmise otsuse kehtetuks.
(1) Noortelaagri korraldaja on kohustatud pidama noortelaagrit enda poolt taotluses nimetatud ja lepingus kokkulepitud kohas ja ajal ning tagama kõigile enda poolt kultuuriosakonnale esitatud noortele noortelaagris osalemise võimaluse.
(2) Noortelaagri korraldaja peab tagama, et noortelaagri vahetuses töötab:
1) vähemalt 1 laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooni omav kasvataja kuni 10 majanduslikult vähemate võimalustega, hariduslike erivajadustega noorte või alaealiste õigusrikkujate kohta;
(1) Noortelaagri korraldaja on kohustatud esitama ühe kuu jooksul pärast noortelaagri toimumist kultuuriosakonnale vormikohase aruande noortelaagri toetuse kasutamise kohta.
(2) Aruande vormi kinnitab kultuuriosakonna juhataja otsusega.
(1) Järelevalvet noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise üle teeb kultuuriosakond. Kultuuriosakond võib järelevalve tegemisel kaasata erinevate valdkondade eksperte.
(2) Järelevalve tegemisel kontrollitakse eelkõige toetuse kasutamise sihipärasust ja noortelaagri korraldajale käesolevas määruses ja toetuse andmise kohta sõlmitud lepingus pandud kohustustest kinnipidamist.
(3) Järelevalve tegemisel on kultuuriosakonnal õigus nõuda noortelaagri korraldajalt kuludokumentide koopiaid, seletuskirju, vahearuandeid, viibida toetatava tegevuse läbiviimise juures, teha vajalikke päringuid ning muid toiminguid, mis on vajalikud järelevalve läbiviimise eesmärgi täitmiseks.
(4) Kultuuriosakond võib nõuda noortelaagri korraldajalt toetuse osaliselt või täies mahus tagasi ja noortelaagri korraldaja on kohustatud vastava nõude täitma, kui järelevalve käigus või muudel asjaoludel ilmneb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) noortelaagri korraldaja ei kasuta või ei kasutanud toetust sihtotstarbeliselt;
2) noortelaagri korraldaja ei ole esitanud nõuetekohast aruannet toetuse kasutamise kohta;
3) noortelaagri korraldaja on toetuse kasutamise kohta esitanud valeandmeid;
4) noortelaager ei toimunud;
5) toetust anti suurema arvu noote kohta, kui noortelaagris osales, või ei vastanud kõik noortelaagris osalenud noored käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele;
6) noortelaagri korraldaja ei täida või ei täitnud muid käesolevas määruses või toetuse kasutamise lepingus sätestatud nõudeid.
(1) Tartu Linnavolikogu 8. juuni 2010. a määrus nr 15 „Projektlaagrite korraldamiseks toetuse andmise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(2) Määrus jõustub 1. augustil 2014. a.


text:
Kuusalu valla küladele eraldatud vahendite jaotamise kord – Riigi Teataja
Kuusalu valla küladele eraldatud vahendite jaotamise kord
Kuusalu valla küladele eraldatud vahendite jaotamise kord - sisukord
§ 2 Rahaliste vahendite eraldamine ja arvestus
§ 3 Külaraha välja maksmine
§ 4 Külaelu arendamise projektitoetuste taotlemine ja välja maksmine
Kuusalu Vallavolikogu
RT IV, 20.06.2014, 16
Vastu võetud 18.06.2014 nr 24
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6, lg 3, p 2 alusel.
(1) Käesoleva korra alusel jaotatakse Kuusalu valla eelarvest küladele määratud rahalisi vahendeid külaelu aktiveerimiseks ja külaelu parandamiseks.
(2) Valla eelarve koostamisel planeeritakse sellesse vallavalitsuse ettepanekul käesoleva määruse täitmiseks vajalik summa.
§ 2. Rahaliste vahendite eraldamine ja arvestus
(1) Rahalisi vahendeid eraldatakse küladele, kus on vastavalt kehtivale korrale valitud külavanem.
(2) Rahalisi vahendeid ei eraldata valla keskasulatele (Kiiu, Kolga ja Kuusalu alevikud).
(3) Külaelanike arvu määramise aluseks on rahvastikuregistri andmed seisuga jooksva aasta 1. jaanuar. Valkla küla elanike arvu määramisel ei arvestata külaelanike hulka Valkla Kodu kliente.
(4) Kuusalu valla küladele eraldatud vahendid jaotuvad:
1) külarahaks, mis jaotatakse kõikide külavanemaga külade vahel vastavalt kinnitatud valemile ühetaoliselt;
2) ühekordsete taotluste alusel jaotatavateks taotlusteks (projektitoetusteks), mida taotletakse ja jaotatakse vastavalt Kuusalu vallavolikogu 18.06.2014.a määrusele nr 23 „Kuusalu valla eelarvest finantseeritavate ühekordsete toetuste taotlemise ja taotluste menetlemise kord“
(5) Külaraha ja projektitoetuse proportsiooni ning külarahade jaotusvalemi kinnitab hiljemalt kahe kuu jooksul peale valla eelarve kinnitamist Kuusalu vallavolikogu Kogukonnakomisjoni ettepanekul Kuusalu vallavalitsus.
(6) Külaraha eraldamine toimub üks kord aastas hiljemalt kahe kuu jooksul alates valla eelarve kinnitamisest.
(7) Kui külale valitakse külavanem peale külaraha eraldamise otsust, siis sellel aastal nimetatud külale külaraha ei eraldata.
(8) Küladel on õigus mitte kasutada neile eraldatud külaraha jooksval aastal. Kuusalu vallavalitus peab arvestust kasutamata külaraha jäägi kohta külade kaupa.
(9) Külaelu edendamise projektitoetusteks ette nähtud vahendeid võivad taotleda ka vabaühendused, üksikisikud ja ettevõtted eeldusel, et neid kasutatakse külaeluga seonduvateks ühistegevusteks.
§ 3. Külaraha välja maksmine
(1) Külaraha välja maksmise aluseks on küla koosoleku otsus. Otsuse võib langetada ka koosolekut kokku kutsumata, kui
1) koosolek on viidud läbi elektrooniliselt ning on tagatud otsuse poolt hääletanud isikute identifitseerimine või
2) otsusele on füüsiliselt alla kirjutanud nõutav hulk külaelanikke.
(2) Külaraha välja maksmise otsuse langetanud küla koosolekule kehtivad Kuusalu külavanema statuudi §3 lõikes 5 sätestatud kvoorumi nõuded.
(3) Külaraha välja maksmiseks esitab külavanem Kuusalu vallavalitsusele:
1) väljavõtte külakoosoleku protokollist koos koopiaga koosoleku allkirjalehest;
2) kuludokumendi originaali, mille alusel teeb vallavalitsus tööde teostajale/teenuse osutajale pangaülekande;
(4) Küla koosoleku otsusel võib taotleda külaraha üle kandmist külas tegutseva/küla esindava juriidilise isiku (külaseltsi vm vabaühenduse edaspidi selts) arvelduskontole. Nimetatud otsusega tekib seltsil kohustus esitada kuni summa täieliku kasutamiseni volikogu kogukonnakomisjonile majandusaasta aruanne. Kohustuse täitmata jätmisel ja/või küla koosoleku otsuse mittetäitmisel on Kuusalu vallavalitsusel õigus nõuda seltsile eraldatud ja/või eesmärgipäraselt kasutamata summa valla eelarvesse tagasi.
§ 4. Külaelu arendamise projektitoetuste taotlemine ja välja maksmine
(1) Ühekordse projektitoetuse maksimumsuuruse ühe taotleja ja/või projekti kohta ning aasta jooksul toimuvate taotlusvoorude arvu kinnitab Kuusalu vallavolikogu Kogukonnakomisjoni ettepanekul Kuusalu vallavalitsus.
(2) Projektitoetuste taotlemine ja välja maksmine toimub vastavalt Kuusalu vallavolikogu 18. juuni 2014.a määrusele nr 23 „Kuusalu valla eelarvest finantseeritavate ühekordsete toetuste taotlemise ja taotluste menetlemise kord“.
(1) Tunnistada kehtetuks Kuusalu Vallavolikogu 28.05.2003 määrus nr 16 „Kuusalu valla küladele eraldatud rahaliste vahendite jaotamise korra kinnitamine“.
(2) Jaotada 2014. aasta küladele eraldatud vahendid summas 12000 eurot järgmiselt:
1) külarahaks – 6000 eurot
2) projektitoetusteks – 6000 eurot
(3) 2014. aasta külaraha jaotatakse järgmise valemi alusel:
1) 50% ehk 3000 eurot jaotada 46 külavanemaga küla vahel võrdselt ehk iga külavanemaga küla külaraha esimeseks komponendiks on 65,20 eurot küla kohta;
2) 50% ehk 3000 eurot jaotada võrdeliselt 46 külavanemaga külas elavate külaelanike arvuga (3457) ehk külaelanikega seotud teiseks komponendiks on 0,86 eurot elaniku kohta;
3) summaarne külaraha ümardatakse lähima vähima täiseuroni.
(4) Kinnitada 2014. aasta külaraha jaotus vastavalt määruse lisale 1.
(5) Kinnitada küladele Kuusalu Vallavolikogu 28.05.2003 määruse nr 16 alusel jaotatud külaraha jäägid vastavalt käesoleva määruse lisale 2.
(6) Viia 2014. aastal läbi üks projektitaotluste esitamise voor ning kinnitada projektitoetuse maksimummääraks 2014. aastal 1500 eurot ühe taotleja kohta.
(7) Määrus jõustub kolmandal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.
Enn Kirsman
Lisa 1 2014. aasta külaraha jaotus
Lisa 2 Külaraha jäägid

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 6
§ 2
§ 3
§3
§ 4


§ 5 Teenuse vajaduse hindamine
§ 8 Lepingu sõlmimine ja lõpetamine
§ 9 Teenuse hind ja teenuse eest tasumine
§ 10 Teenuse osutamisega seonduvate andmete kasutamine, dokumentatsioon ja aruandlus
RT IV, 29.03.2016, 294
Vastu võetud 24.03.2016 nr 4
(1) Käesolev määrus reguleerib tugiisikuteenuse osutamist isikutele ja peredele, kelle elukohana on rahvastikuregistris registreeritud Otepää vald.
(2) Käesoleva määruse rakendamise eesmärk on isikute ja perede abistamine tugiisikuteenuse osutamise kaudu.
(1) Teenuse saajaks võivad olla:
1) lastega pered, kes vajavad kõrvalist abi oma toimetulekuvõime tõstmiseks, igapäevase eluga toimetulekuks ja suhtlemisel ümbritseva keskkonnaga ning lapsele turvalise ja toetava kasvukeskkonna loomiseks;
2) lastega pered, kus vanemate intellektipuude või sotsiaalse mahajäämuse tõttu puuduvad vanematel teadmised ja oskused lapse eest hoolitsemiseks ja lapse arengu toetamiseks;
3) puudega laps;
4) isikud, kes vajavad abi puude, haiguse või raske olukorra tõttu, mis oluliselt raskendab nende toimetulekut.
(2) Lapsele osutatakse teenust tema seadusliku esindaja nõusolekul ja arvestades vähemalt 10-aastase lapse soovi. Noorema kui 10-aastase lapse soovi arvestatakse, kui tema arengutase seda võimaldab.
(3) Tugiisikul on õigusteenuse osutamisest ajutiselt keelduda, kui teenuse saaja on alkoholi- või narkojoobes, agressiivne või muul viisil ohtlik.
1) koostöö teenuse saaja, teenuse osutaja ning Otepää Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) esindaja(te) vahel, mis seisneb teenuse vajaduse hindamises ja tulemustest sõltuvalt töö sisu, ülesannete ja korralduse planeerimises;
2) teenuse saajate abistamine pere kõikide laste arengut soodustavate tingimuste ja lastega seotud õiguste tagamisel;
(2) Teenuse sisuliste tegevuste ja teenuse mahu määramisel lähtutakse:
(1) Teenust võib taotleda lapse seaduslik esindaja või teenuse soovija, esitades avalduse sotsiaalteenistusele.
(2) Teenuse määramise võivad algatada ka sotsiaalteenistus või selle haridusasutuse juhtkond, milles laps õpib.
§ 5. Teenuse vajaduse hindamine
(1) Teenuse vajaduse hindamise viib läbi sotsiaalteenistus, koostades juhtumiplaani.
(2) Hindamiseks kasutatakse klienditöö käigus kogunenud teavet (kehtiv rehabilitatsiooniplaan, kodukülastused, kirjalik info erinevatelt ametkondadelt jmt). Sotsiaalteenistusel on vajaduse korral õigus nõuda asjassepuutuvaid täiendavaid andmeid või dokumente.
(1) Teenusele suunamise otsustab vallavalitsus sotsiaalteenistuse ettepaneku alusel.
(2) Teenuse osutamise taotlust ei rahuldata, kui hindamise tulemusena ei ole teenuse osutamine põhjendatud. Võimalusel soovitab sotsiaalteenistus isiku või pere toetamiseks teisi meetmeid, sealhulgas teisi Otepää vallas osutatavaid sotsiaalteenuseid.
1) vallavalitsusega töö- või käsunduslepingu sõlminud nõuetelevastav füüsiline isik või
§ 8. Lepingu sõlmimine ja lõpetamine
(1) Teenuse osutamise aluseks on vallavalitsuse, teenuse saaja ja teenuse osutaja vahel sõlmitav kolmepoolne leping, millesse märgitakse teenuse osutamise periood, maht, teenuse sisu ning teenuse osutamise koht.
(2) Leping lõpetatakse teenuse vajaduse lõppemisel, teenuse saaja soovil või tugiisiku ettepanekul kooskõlastatult sotsiaalteenistusega.
§ 9. Teenuse hind ja teenuse eest tasumine
(2) Teenuse osutamise kulud kaetakse vallaeelarvest selleks ettenähtud vahenditest vastavalt sõlmitud töö- või käsunduslepingule või teenuse osutaja poolt esitatud arvele.
§ 10. Teenuse osutamisega seonduvate andmete kasutamine, dokumentatsioon ja aruandlus
(2) Tugiisik on kohustatud esitama sotsiaalteenistusele igakuiselt töötundide arvestuse ja sisulise aruande hiljemalt teenuse osutamisele järgneva kuu 5. kuupäevaks. Kui teenuse osutamise koht on haridusasutus, kus laps õpib, on tugiisik kohustatud igakuiselt esitama ainult töötundide arvestuse aruande.
(3) Aruande vorm kehtestatakse vastavalt määruse lisale.
Tugiisiku tegevust kontrollib ja teenuse osutamise üle peab arvestust sotsiaalteenistus.
Otepää Vallavolikogu 19. aprilli 2012. a määrus nr 1-6-3 „Otepää valla lastega peredele tugiisiku teenuse osutamise tingimused ja kord“ tunnistatakse kehtetuks.


§ 1 Määruse reguleerimisala2 VILJANDI VALLA EELARVEST MAKSTAVAD TOETUSED § 2 Viljandi valla eelarvest makstavad toetused 3 SISSETULEKUST SÕLTUMATUD SOTSIAALTOETUSED
§ 4 Ranitsatoetus
§ 5 Paljulapselise pere toetus
§ 6 Tähtpäevatoetus
§ 7 Vältimatu sotsiaalabi toetus
§ 8 Kriisitoetus4 SISSETULEKUST SÕLTUVAD SOTSIAALTOETUSED
§ 9 Vähekindlustatud perede laste toitlustamise toetus
§ 10 Ühekordne toetus5 TOETUSE TAOTLEMINE, MÄÄRAMINE JA MAKSMINE § 11 Toetuse taotlemine
§ 12 Avalduse menetlemine ja toetuse määramine
§ 13 Toetuse määramisest keeldumine
§ 14 Toetuste maksmine6 RAKENDUSSÄTTED § 15 Määruse rakendamine Väljaandja:Viljandi VallavolikoguAkti liik:määrusTeksti liik:algtekst-terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:08.04.2016Redaktsiooni kehtivuse lõpp:
Avaldamismärge:RT IV, 05.04.2016, 29
Sotsiaaltoetuste taotlemise, määramise ja maksmise kordVastu võetud 23.03.2016 nr 106Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.1. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Määruse reguleerimisala (1) Määrus sätestab Viljandi valla eelarvelistest vahenditest sotsiaaltoetuste (edaspidi toetus) taotlemise, määramise ja maksmise tingimused ja korra. (2) Toetusi on õigus saada elanikel, kelle Eesti rahvastikuregistrijärgne alaline elukoht on Viljandi vald ja erandkorras isikutel, kes ajutiselt viibivad Viljandi vallas. (3) Viljandi valla eelarvest makstavate toetuste määrad ja avalduste vormid kehtestab Viljandi Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus). (4) Viljandi valla eelarvest makstavad sotsiaaltoetused on: 1) sissetulekust sõltuvad toetused; 2) sissetulekust sõltumatud toetused. (5) Sotsiaaltoetusi määratakse ja makstakse rahaliste vahendite olemasolu korral.2. peatükk VILJANDI VALLA EELARVEST MAKSTAVAD TOETUSED § 2. Viljandi valla eelarvest makstavad toetused (1) Sissetulekust sõltumatud toetused: 1) sünnitoetus; 2) ranitsatoetus; 3) paljulapselise pere toetus; 4) tähtpäevatoetus; 5) vältimatu sotsiaalabi toetus; 6) kriisitoetus. (2) Sissetulekust sõltuvad toetused: 1) vähekindlustatud perede laste toitlustamise toetus; 2) ühekordne toetus.3. peatükk SISSETULEKUST SÕLTUMATUD SOTSIAALTOETUSED § 3. Sünnitoetus (1) Toetust on õigus saada lapse vanemal või lapse eestkostjal (edaspidi taotleja), kes on Eesti Vabariigi kodanik või omab kehtivat elamisluba ning Euroopa liidu kodanikul, kelle elukohana on vähemalt viimased 6 kuud enne lapse sündi Eesti rahvastikuregistris (edaspidi rahvastikuregister) registreeritud Viljandi vald ning vastsündinu on registreeritud Viljandi valda. (2) Sünnitoetuse väljamaksmiseks esitab taotleja 3 (kolme) kuu jooksul arvates lapse sünni registreerimisest kirjaliku avalduse. (3) Toetust makstakse ühes osas. (4) Mitmike sünni puhul makstakse toetust iga vastsündinu eest. (5) Toetust ei maksta, kui laps on riiklikul ülalpidamisel või kui sünnitoetust maksti ühele vanematest teisest omavalitsusest.§ 4. Ranitsatoetus (1) Toetust on õigus saada 1. klassi astuval lapsel, kelle rahvastikuregistrijärgseks elukohaks on 1. augusti seisuga Viljandi vald. (2) Toetuse saamiseks esitab lapsevanem, eestkostja või hooldaja vallavalitsusele vormikohase avalduse hiljemalt 15. augustiks koos kinnitusega, et laps asub õppima taotluse esitamise aastal I klassi. (3) Haridusspetsialist esitab toetuse maksmise ettepaneku vallavalitsusele sellise arvestusega, et toetuse saab välja maksta hiljemalt 31. augustiks.§ 5. Paljulapselise pere toetus (1) Toetust on õigus saada nelja ja enamat kuni 18-aastast (kui laps õpib gümnaasiumis või kutsekoolis, siis kuni 19-aastast) last kasvataval perekonnal üks kord aastas tingimusel, et lapsed täidavad koolikohustust. (2) Lastekaitsepeaspetsialist koostöös haridusspetsialistiga esitab nelja- ja enamalapselistele peredele toetuse maksmise ettepaneku vallavalitsusele hiljemalt 1. detsembriks.§ 6. Tähtpäevatoetus Eakaid, kelle elukohaks on rahvastikuregistris Viljandi vald ja kes faktiliselt elavad Viljandi vallas (edaspidi eakad) õnnitletakse vanuses 70 ja 75 kaardiga, eakad vanuses 80, 85, 90. ja alates 91. eluaastast igal aastal, õnnitletakse lillede, kaardiga ja kingitusega.§ 7. Vältimatu sotsiaalabi toetus (1) Toetust on õigus määrata sotsiaaltöö spetsialistil vältimatu sotsiaalabi vajadusel, informeerides vallavalitsust toetuse maksmisest esimesel võimalusel. (2) Toetus määratakse isiku põhjendatud avalduse alusel. (3) Toetust võib maksta ulatuses, mis tagab isikule kehtiva toimetulekupiiri. Toetus määratakse ja makstakse koheselt, kui ohus on inimese tervis ja elu või kui toetuse hilisem maksmine toob kaasa täiendavaid kulutusi.§ 8. Kriisitoetus (1) Toetust on õigus saada isikul või perekonnal, kes on ajutiselt sattunud kriisiolukorda õnnetusjuhtumi, tulekahju, kuriteo, pereliikme äkilise haigestumise vms tagajärjel. (2) Toetus määratakse isiku või erandkorras kolmanda isiku avalduse alusel, millele võimalusel lisatakse vastavate ametkondade tõendid kriisiolukorra põhjendatuse kinnitamiseks (politsei, tuletõrje, tervishoiuasutus vm). (3) Toetuse suuruse määrab vallavalitsuse alatise sotsiaalkomisjoni ettepanekul vallavalitsus juhtumipõhiselt. 4. peatükk SISSETULEKUST SÕLTUVAD SOTSIAALTOETUSED § 9. Vähekindlustatud perede laste toitlustamise toetus (1) Toetust on õigus saada: 1) koolieelsetes lasteasutustes käivatel lastel toidupäeva kulude katteks; 2) üldhariduskooli pikapäeva rühmas käivatel õpilastel oote kulude katteks. (2) Toetuse taotlemiseks vajalikud dokumendid on järgmised: 1) lapsevanema, eestkostja või hooldaja (edaspidi vanema) avaldus; 2) tõendid kõigilt perekonnaliikmetelt toetuse taotlemisele eelnenud kuu sissetulekute kohta. (3) Toetus määratakse, kui kuu sissetulek perekonnaliikme kohta jääb alla riigi poolt kehtestatud kahekordset toimetulekupiiri. Toetus määratakse kolmeks kuuks vallavalitsuse korraldusega. (4) Teiste omavalitsuste lasteaias käivatele Viljandi valla lastele üldjuhul toitlustamise toetust ei maksta, välja arvatud juhul kui lapsele ei jätku kohta Viljandi valla lasteaias või kui erivajadustega laps käib erivajaduse tõttu mujal lasteaias.§ 10. Ühekordne toetus (1) Toetus määratakse erakorraliste väljaminekute katteks, mis säilitab taotleja või tema pereliikmete toimetuleku. (2) Toetus määratakse, kui kuu sissetulek perekonnaliikme kohta jääb alla riigi poolt kehtestatud kahekordset toimetulekupiiri. (3) Toetuse taotlemiseks vajalikud dokumendid on järgmised: 1) isiku avaldus; 2) isiku või perekonna sissetulekuid tõendavad dokumendid; 3) väljaminekuid tõendavad dokumendid.5. peatükk TOETUSE TAOTLEMINE, MÄÄRAMINE JA MAKSMINE § 11. Toetuse taotlemine (1) Toetuse taotleja esitab vallavalitsusele vormikohase avalduse, milles märgib: 1) toetuse saaja ees- ja perekonnanime, isikukoodi ja elukoha; 2) toetuse taotlemise põhjuse; 3) toetuse saaja perekonnaseisu; 4) perekonna sissetuleku suuruse; 5) perekonna sissetuleku suurust tõendavad dokumendid kuni kolme viimase kuu kohta; 6) tõendid (töötu puhul töötu kaart, õppimise korral õppeasutuse tõend õppimise kohta jms); 7) muud asjas tähtsust omavad asjaolud. (2) Vallavalitsusel on erandjuhtudel õigus määrata sotsiaaltoetusi käesolevas korras nimetamata juhtudel. Vallavalitsus võib erandkorras vallavalitsuse alatise sotsiaalkomisjoni ettepanekul määrata toetust taotlejale ka juhul, kui sissetulek ühe pereliikme kohta ületab kahekordset toimetulekupiiri. (3) Vallavalituse haridus-, kultuuri- ja sotsiaalosakonna ametnikel on vajaduse korral õigus ja kohustus hankida lisainformatsiooni ning nõuda taotlejalt täiendavaid andmeid ning vajadusel külastada toetuse taotleja kodu. (4) Kui vallavalitsuse haridus-, kultuuri- ja sotsiaalosakonna ametnike poolt nõutud täiendavaid dokumente ja andmeid ei ole esitatud 10 tööpäeva jooksul, siis on õigus jätta avaldus rahuldata. (5) Toetuse taotleja vastutab esitatud andmete ja dokumentide õigsuse eest. Sissetulekute varjamise või teadvalt valeandmete esitamisel toetust ei maksta, toetuse maksmine lõpetatakse ja makstud toetus nõutakse tagasi. (6) Toetus määratakse üldjuhul taotleja kirjaliku avalduse alusel, millele on lisatud sissetulekuid tõendavad dokumendid, vajalikud tõendid ja/või kulutusi tõendavad dokumendid, mille kompenseerimiseks toetust taotletakse. (7) Toetusi võib isikule või perekonnale taotleda ka kolmas isik (hooldaja või eestkostja, õpetaja, sotsiaaltöötaja, perearst vm) juhul, kui abivajaja ise mingil põhjusel ei saa toetust taotleda. (8) Avaldust ei pea esitama tähtpäevatoetuse saamiseks.§ 12. Avalduse menetlemine ja toetuse määramine (1) Esitatud avaldus (v.a sünnitoetus, vältimatu sotsiaalabi toetus, kriisitoetus) vaadatakse läbi kuu aja jooksul vallavalitsuse alatise sotsiaalkomisjoni poolt, kes teeb toetuse määramise või mittemääramise kohta omapoolsed ettepanekud vallavalitsusele. (2) Toetuse määramise või määramata jätmise kohta tehakse üldjuhul vallavalitsuse korraldus. (3) Toetuse mittemääramise korraldus tehakse taotlejale kirjalikult teatavaks. (4) Sünnitoetuse avaldus menetletakse seitsme päeva jooksul esitamisest.§ 13. Toetuse määramisest keeldumine (1) Toetuse määramisest võib keelduda, kui 1) taotleja on esitanud valeandmeid; 2) vallavalitsuse alatine sotsiaalkomisjon leiab, et taotleja või tema perekonna kasutuses või omandis olevad vallas- ja kinnisasjad tagavad temale toimetulekuks piisavad elatusvahendid; 3) taotleja on töövõimeline tööealine isik, kes ei tööta ega õpi ja on rohkem kui ühel korral ilma mõjuva põhjuseta keeldunud sobivast tööst või osalemast tööturuteenuses või vallavalitsuse korraldatavas iseseisvale toimetulekule suunatud sotsiaalteenuses või õppeprotsessis; 4) isikul või tema eestkostetaval on õigus elatist saada, kuid ta keeldub elatise saamise kohta dokumenti esitamast või elatist sisse nõudmast; 5) taotleja või tema perekonnaliikmete sissetulekud ületavad kahekordse toimetuleku piirid; 6) taotleja on eelnevalt määratud toetust kasutanud mittesihipäraselt; 7) taotlejat on võimalik toetada muul viisil ja rahalise toetuse määramine ei ole vajalik; 8) valla eelarves puuduvad toetuse maksmiseks rahalised vahendid. (2) Toetuse määramisest võib keelduda ka muudel põhjustel motiveeritud otsustusega.§ 14. Toetuste maksmine (1) Isikule või perekonnale määratud toetus kantakse toetuse saaja või kolmanda isiku poolt avalduses näidatud arvelduskontole. (2) Erandkorras makstakse toetus välja sularahas või kantakse teenust osutava isiku/asutuse arvelduskontole.6. peatükk RAKENDUSSÄTTED § 15. Määruse rakendamine (1) Tunnistada kehtetuks Viljandi Vallavolikogu 19.11.2014 määrus nr 48 „Sotsiaaltoetuste taotlemise, määramise ja maksmise kord“. (2) Määrus jõustub kolmandal päeval peale Riigi Teatajas avaldamist ja rakendatakse tagasiulatuvalt 01.04.2016.Hellar Mutlevallavolikogu esimees


Meelis Kaldalu kaebuse läbivaatamine – Riigi Teataja
Meelis Kaldalu kaebuse läbivaatamine
RT III, 01.10.2013, 10
Vastu võetud 24.09.2013 nr 27
Meelis Kaldalu esitas 5.09.2013 Tallinna Linna Valimiskomisjonile Valimisliidu Protest! registreerimise teatise koos seltsingulepinguga. 6.09.2013 võttis Tallinna Linna Valimiskomisjon vastu otsuse nr 17, millega jättis Valimisliidu Protest! registreerimata, kuna täitmata on VÕS § 580 lõikes 1 ja Vabariigi Valimiskomisjoni 7.09.2009 määruse nr 17 „Kandidaatide registreerimiseks esitamise ja registreerimise kord“ § 5 lõikes 1 sätestatud nõuded vähemalt kahe valimisliidu moodustaja olemasolu kohta.
Tallinna Linna Valimiskomisjon edastas 6.09.2013 otsuse nr 17 Meelis Kaldalule tähtkirjaga. Väljastusteate kohaselt sai Meelis Kaldalu otsuse kätte 11.09.2013.
19.09.2013 esitas Meelis Kaldalu kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile. Kaebuse kohaselt soovib Meelis Kaldalu Valimisliidu Protest! nimel vaidlustada Tallinna Linna Valimiskomisjoni otsuse nr 17, mis puudutab valimisliidu Protest! registreerimata jätmist.
Tallinna Linna Valimiskomisjoni selgitus
Tallinna Linna Valimiskomisjon leiab 20.09.2013 selgituses, et Meelis Kaldalu sai tähtkirjaga edastatud otsuse kätte 11.09.2013. KOVVS § 65 lõike 2 kohaselt tuleb kaebuse esitada kolme päeva jooksul. Meelis Kaldalu viimane kaebuse esitamise päev oli 14.09.2013, kuid sellel päeval ta linna valimiskomisjonile kaebust ei esitatud. Seega on Meelis Kaldalu kaebus esitatud tähtaega ületades ja tuleks jätta läbi vaatamata.
Tallinna Linna Valimiskomisjoni esindaja täiendava suulise selgituse kohaselt Vabariigi Valimiskomisjoni 24.09.2013 koosolekul tõi Meelis Kaldalu Tallinna Linna Valimiskomisjonile kaebuse isiklikult 19.09.2013.
1. KOVVS § 65 lõike 2 kohaselt esitatakse kaebus vaidlustatava otsuse teinud maakonna valimiskomisjonile kolme päeva jooksul vaidlustatava otsuse tegemisest. Nagu nähtub Vabariigi Valimiskomisjonile esitatud postisaadetise väljastusteate koopiast, sai Meelis Kaldalu Tallinna Linna Valimiskomisjoni otsuse kätte 11.09.2013. Seega oli viimane kaebuse esitamise päev 14.09.2013.
2. Vabariigi Valimiskomisjonile esitas Meelis Kaldalu kaebuse Tallinna Linna Valimiskomisjoni kaudu 19.09.2013. Kaebus on küll dateeritud 14.09.2013 kuupäevaga, kuid arvestades, et kaebuse tõi Meelis Kaldalu isiklikult 19.09.2013, ei saa kaebusele lisatud varasemat kuupäeva 14.09.2013 lugeda kaebuse esitamise päevaks. Ülaltoodust tulenevalt ei ole kaebuse esitatud KOVVS § 65 lõikes 2 esitatud tähtaega järgides.
3. KOVVS § 63 lõige 3 sätestab, et kui kaebus on esitatud KOVVS §-des 64 ja 65 ettenähtud korda rikkudes, võib organ, kellele kaebus esitatakse, jätta kaebuse läbi vaatamata. Kuna kaebus ei ole esitatud KOVVS § 65 lõikes 2 esitatud tähtaega järgides, jätab Vabariigi Valimiskomisjon KOVVS § 63 lõikest 3 lähtuvalt Meelis Kaldalu 19.09.2013 esitatud kaebuse läbi vaatamata.


text:
3-2-1-40-03 Riigikohus 23.04.2003
Ringkonnakohus rikkus TsMS 330 lg 6, kuna ei vastanud selgelt apellatsioonkaebuse põhjendusele, et seoses ettevõtte üleminekuga läksid lisaks töölepingutele kostjale üle ka kollektiivlepingust tulenevad kohustused.
Hageja on oma nõude rajanud sellele, et kollektiivlepingu täitmata jätmisega on temale kostja ametiühinguliikmetest töötajate palgast ametiühingu liikmemaksu kinnipidamata jätmise näol tekitatud kahju. Kahju hüvitamise üldpõhimõtetest lähtudes tuleb kahju kandnud isik asetada olukorda, milles ta oleks olnud, kui lepingut ei oleks rikutud. Kohus peab hindama, kas hageja on tõendanud iga ametiühinguliikmest töötaja osas liikmemaksu kinnipidamise avalduse olemasolu.
PalS § 31 lg 3 järgi on tööandja kohustatud töötaja kirjaliku avalduse alusel palga või selle osa üle kandma töötaja poolt näidatud pangakontole. See säte ei reguleeri tööandja kohustust kanda üle ametiühingu liikmemaksud.
Kollektiivlepingu seaduse (KLS) § 2 lg 1 järgi on kollektiivleping vabatahtlik kokkulepe töötajate või töötajate ühingu või liidu ja tööandja või tööandjate liidu või ühingu vahel, mis reguleerib tööandjate ja töötajate vahelisi töösuhteid. Kollektiivlepingust tulenevate kohustuste täitmine on seotud ettevõtte tegevusega.
Ettevõtte valduse üleandmine on võrdsustatav ettevõtte alluvuse muutumisega kollektiivlepingu seaduse (KLS) § 11 lg 4 tähenduses. Nii TLS § 6 kui KLS § 11 lg 4 eesmärgiks on kaitsta töötajaid, kui nende töö ei lõpe, kuid majandustegevus läheb üle teisele juriidilisele isikule. Kostja on tunnistanud TLS § 6 kehtivusala laienemist ettevõtte üleminekule, kuid ei soovi tunnistada sama sisuga KLS § 11 lg 4 kehtivusala laienemist ettevõtte üleminekule. Selline valikuline ja tööandja huvidest lähtuv seaduste tõlgendamine ei vasta nimetatud sätetes väljendatud eesmärgile kaitsta töötajate huve.
III-2/3-27/94 Riigikohus 25.10.1994

matches:
Riigikohus
Kohus
§ 31
§ 2
§ 11
§ 6
§ 11
§ 6
§ 11
Riigikohus


§ 23 Haldusjärelevalve teostamine
§ 24 Haldusjärelevalve läbiviija ülesanded
§ 25 Haldusjärelevalve läbiviija õigused
§ 26 Haldusjärelevalve tulemused
§ 292 Direktori töölepingu tähtajatuks muutmine
RT I, 04.07.2017, 36
jõustumine 01.09.2007, § 37 osas 20.01.2007. a.
20.06.2013 RT I, 11.07.2013, 1 01.09.2013
12.04.2017 RT I, 03.05.2017, 2 01.07.2017
(1) Käesolev seadus sätestab huvikooli mõiste, selle asutamise, ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise, õppekorralduse ja finantseerimise alused, huvikooli juhtimise põhimõtted, koolitöötajate ja õppurite õigused ja kohustused ning haldusjärelevalve huvikooli tegevuse üle.
(21) Huvikoolis võib korraldada noorsootööd noorsootöö seaduse tähenduses. Käesolevat seadust kohaldatakse huvikoolis korraldatavale noorsootööle niivõrd, kuivõrd noorsootöö seadus ei sätesta teisiti
(3) Käesolevat seadust ei kohaldata koolieelse lasteasutuse riikliku õppekava alusel läbiviidavale õppe- ja kasvatustegevusele, millele laienevad koolieelse lasteasutuse seaduse sätted.
(4) [Kehtetu - RT I, 23.03.2015, 5 - jõust. 01.07.2015]
(1) Huvikool on haridusasutus, mis tegutseb noorsootöö valdkonnas ning loob huvihariduse omandamise ja isiksuse mitmekülgse arengu, sealhulgas oma keele ja kultuuri viljelemise võimalused huvihariduse erinevates valdkondades.
(2) [Kehtetu - RT I, 11.07.2013, 1 - jõust. 01.09.2013]
(4) Haridus- ja Teadusministeerium vaatab huvikooli registreerimise taotluse läbi kahe kuu jooksul taotluse esitamisest arvates. Huvikooli registreerimise Eesti Hariduse Infosüsteemis või registreerimisest keeldumise otsustab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga. Haridus- ja Teadusministeerium teeb kooli pidajale huvikooli registreerimise taotluse rahuldamise või mitterahuldamise otsuse teatavaks posti teel või elektrooniliselt kümne tööpäeva jooksul käskkirja andmisest arvates.
(5) Valdkonna eest vastutav minister keeldub huvikooli registreerimast, kui:
(1) Valdkonna eest vastutaval ministril on õigus tunnistada huvikooli registreering kehtetuks, kui:
1) haldusjärelevalve käigus ilmneb, et huvikooli tegevus on vastuolus huvikooli põhimääruse või muude õigusaktidega;
2) huvikool ei ole ettenähtud tähtpäevaks või korras täitnud haldusjärelevalvet teostava haldusorgani ettekirjutust;
(2) Registreering tunnistatakse kehtetuks valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga, millest teavitatakse kooli pidajat posti teel või elektrooniliselt kümne tööpäeva jooksul käskkirja andmisest arvates, ning huvikooli andmed kustutatakse Eesti Hariduse Infosüsteemist.
(2) Huviharidusstandardi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(3) Huviala riikliku raamõppekava kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Enne huviala riikliku raamõppekava kehtestamist võib valdkonna eest vastutav minister selle hindamisse kaasata eksperte, moodustades selleks ajutise ekspertiisikomisjoni.
(4) Õpe huvikoolis toimub õppuri tööst, alus-, põhi-, üldkesk-, kutse- ja kõrgharidust või täienduskoolitust pakkuvate õppeasutuste õppetegevusest vabal ajal.
4) sõlmib, muudab ja ütleb üles töölepingud koolitöötajatega;
(5) [Kehtetu - RT I, 13.12.2013, 5 - jõust. 23.12.2013]
(6) [Kehtetu - RT I, 13.12.2013, 5 - jõust. 23.12.2013]
(2) [Kehtetu - RT I 2008, 18, 125 - jõust. 15.05.2008]
(3) Töölepingu huvikooli direktoriga sõlmib, muudab ning ütleb üles vallavanem või linnapea või selleks tema poolt volitatud ametiisik.
(3) [Kehtetu - RT I, 13.12.2013, 5 - jõust. 23.12.2013]
(4) [Kehtetu - RT I, 13.12.2013, 5 - jõust. 23.12.2013]
(4) [Kehtetu - RT I, 03.05.2017, 2 - jõust. 01.07.2017]
(5) [Kehtetu - RT I, 03.05.2017, 2 - jõust. 01.07.2017]
(6) [Kehtetu - RT I, 03.05.2017, 2 - jõust. 01.07.2017]
(7) Riigieelarves nähakse vajadusel ette sihtotstarbelised eraldised valla- ja linnaeelarvetele huvikoolidega seotud projektide toetuseks. Valdkonna eest vastutav minister kehtestab tingimused ja korra projektitoetuste taotlemiseks ja eraldamiseks.
§ 23. Haldusjärelevalve teostamine
(1) Haldusjärelevalvet huvikooli õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium (edaspidi järelevalveorgan).
§ 24. Haldusjärelevalve läbiviija ülesanded
Haldusjärelevalve läbiviija ülesanded on järgmised:
§ 25. Haldusjärelevalve läbiviija õigused
Haldusjärelevalve läbiviijal on õigus:
5) [kehtetu - RT I, 04.07.2017, 1 - jõust. 01.09.2017]
6) [kehtetu - RT I, 04.07.2017, 1 - jõust. 01.09.2017]
8) [kehtetu - RT I, 04.07.2017, 1 - jõust. 01.09.2017]
§ 26. Haldusjärelevalve tulemused
7) haldusjärelevalve läbiviijate ja kaasatud ekspertide nimed ja ametikohad;
(6) Kui kooli pidaja ei täida ettekirjutust hoiatuses märgitud tähtaja jooksul, siis võib järelevalveorgan rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 640 eurot.
§ 292. Direktori töölepingu tähtajatuks muutmine
Käesoleva seaduse § 15 lõikes 1 nimetatud konkursi alusel enne 2008. aasta 1. augustit ametisse kinnitatud direktori kehtiv määratud ajaks sõlmitud tööleping muutub tähtaja möödumisel määramata ajaks sõlmitud töölepinguks.
§ 31. – § 41. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


text:
Kokku: 112| Näitan: 1 - 20
PSJKS § 14 lõike 2 esimese lause kohaselt võib Riigikohus asja lahendamisel kohtuotsuse või -määruse alusel tunnistada kehtetuks või põhiseaduse vastaseks õigustloova akti või selle sätte, mis on kohtuasja lahendamisel asjassepuutuv. Riigikohtu praktika kohaselt on asjassepuutuv säte, mis on kohtuasja lahendamisel otsustava tähtsusega, st mille põhiseadusvastasuse ja kehtetuse korral peaks kohus otsustama teisiti kui sätte kehtivuse korral. On oluline, et Riigikohtule taotluse esitanud kohus oleks veendunud, et just seda seadust või muud õigusakti tuleb vaidluse lahendamisel kohaldada ning igasugune muu lahendus on välistatud. Kohus ei saa analüüsida kaebuse esitaja suhtes juhuslikult või põhjendamatult kohaldatud normide põhiseadusele vastavust. (p 34)
Tallinna taksoveo eeskirja § 11 lõike 3 punkt 11 ei olnud kohtuasja lahendamisel otsustava tähtsusega säte osas, milles kehtestab taksode parkimise keelu Tallinna vanalinna ja südalinna avalikus valveta tasulises parkimistsoonis. Kohtuvälise menetleja otsuse tühistamiseks ei pidanud maakohus nimetatud keeldu põhiseaduse vastaseks tunnistama ja kohaldamata jätma, vaid kohaldama samas sättes ettetellitud taksodele kehtestatud erandit parkimiskeelust. (p 39)
Nii ÜTS § 542 lõige 1 kui ka LS § 241 lõige 1 on viitelised karistusnormid, mille alusel väärteokaristuse kohaldamise eelduseks on mõnes muus õigusnormis sätestatud kohustuse täitmata jätmine või sätestatud keelu rikkumine. Isiku väärteoasjas tulenes keeld, mille rikkumise eest kohtuväline menetleja teda karistas, Tallinna taksoveo eeskirja § 11 lõike 3 punktist 11, mis keelab taksode parkimise Tallinna kesklinna avalikus valveta tasulises parkimisalas vanalinna ja südalinna parkimistsoonis. (p 36)
Kuna isik ei rikkunud vaidlusaluses sättes kehtestatud taksode parkimise keeldu ja tema teos puudusid seetõttu väärteo tunnused, oleks maakohus pidanud tühistama kohtuvälise menetleja karistusotsuse ja väärteomenetluse lõpetama ilma põhiseaduslikkuse järelevalve menetlust algatamata. (p 38)

matches:
§ 14
Riigikohus
kohus
kohus
Kohus
§ 11
§ 542
§ 241
§ 11


kaebus eraisiku vastu
Kokku: 45| Näitan: 1 - 20
3-19-681/25 Riigikohtu halduskolleegium 11.11.2019
HKMS § 172
HKMS § 181 lg 1
HKMS § 162 lg 1
VRKS § 25 1 lg 1
Seda, et kohus saab rahvusvahelise kaitse taotluse kohta tehtud otsuse vaidlustamisel esialgse õiguskaitse kohaldamise teel säilitada isikule õiguse viibida Eestis, on kolleegium oma varasemas praktikas kinnitanud (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-54-16, p-d 17–18). Siiski viitab kolleegium VRKS § 25^1 lg-le 6, mis näeb ette, et VRKS § 25^1 lg-s 3 nimetatud juhtudel kohtumenetluse ajal Eestis viibimise õiguse üle otsustamiseks teeb kohus määruse. (p 11) Kuigi esialgse õiguskaitse küsimus tuleb üldjuhul otsustada määrusega (HKMS § 252 lg 1), võib kohus teha seda ka otsusega (HKMS § 162 lg-d 1 ja 3). Sellisel juhul saab esialgse õiguskaitse kohaldamise kohta tehtud otsustust vaidlustada apellatsioonkaebusega selle esitamise tähtaja jooksul (HKMS § 181 lg 1). Seadus ei näe ette, et kohtuotsus tuleb vaidlustada lühema tähtaja jooksul, kui kohtuotsusega lahendatakse esialgse õiguskaitsega seotud küsimus. Kui kohus tühistab esialgse õiguskaitse abinõu kohtuotsusega, näeb HKMS § 253 lg 3 ette, et tühistamine jõustub koos kohtuotsusega. Kuna seadusandja on esialgse õiguskaitse tühistamise jõustumise sidunud kohtuotsuse jõustumisega (vrd HKMS § 252 lg 3), on ilmne, et seadusandja on soovinud kohtuotsuse vaidlustamise korral kõigi sama otsusega lahendatud küsimuste osas kohaldada ühesugust vaidlustamistähtaega ehk lahendada edasikaebus kogu otsuse peale sama menetluskorda järgides. Kaebajale kohaldub esialgne õiguskaitse HKMS § 252 lg 3 kohaselt viivitamatult. Kui teised menetlusosalised leiavad, et esialgne õiguskaitse tuleb viivitamatult tühistada, on menetlusosalistel alati võimalik esitada tühistamise taotlus sõltumatult apellatsioonkaebuse esitamise tähtajast HKMS § 172 korras kuni edasikaebuse esitamiseni otsuse teinud halduskohtule ja pärast edasikaebe esitamist kõrgemale kohtule. Samamoodi on kaebajal võimalik koos edasikaebusega esitada esialgse õiguskaitse taotlus ja paluda ringkonnakohtul seda kohaldada viivitamatult, kui halduskohus jätab kaebuse rahuldamata ega anna ka õigust viibida kohtumenetluse ajal Eestis. (p 12)
Kui kohus tühistab esialgse õiguskaitse abinõu kohtuotsusega, näeb HKMS § 253 lg 3 ette, et tühistamine jõustub koos kohtuotsusega. Kaebajale kohaldub esialgne õiguskaitse HKMS § 252 lg 3 kohaselt viivitamatult. Kui teised menetlusosalised leiavad, et esialgne õiguskaitse tuleb viivitamatult tühistada, on menetlusosalistel alati võimalik esitada tühistamise taotlus sõltumatult apellatsioonkaebuse esitamise tähtajast HKMS § 172 korras kuni edasikaebuse esitamiseni otsuse teinud halduskohtule ja pärast edasikaebe esitamist kõrgemale kohtule. (p 12)
menetlusökonoomia
3-18-1432/82 Riigikohtu halduskolleegium 27.09.2019
KutS § 21 lg 4
Esialgse õiguskaitse kohaldamise määrus.
3-16-2436/48 Riigikohtu halduskolleegium 07.08.2019
HKMS § 104 lg 1
Vt p 6.
3-18-1331/63 Riigikohtu halduskolleegium 27.06.2019
Esialgse õiguskaitse kohaldamise määrus (vt p-d 11 ja 12).
3-16-2436/43 Riigikohtu halduskolleegium 18.06.2019
Vt p 5.
3-17-1613/156 Riigikohtu halduskolleegium 07.11.2018
3-17-1545/68 Riigikohtu halduskolleegium 18.09.2018
kohustamine või keelamine
Praegusel juhul on tegu HKMS § 249 lg 1 esimesele lausele vastava olukorraga. VMS § 43 lg 1 ning VSS § 2 lg 1 järgi peab välismaalasel olema Eestis viibimiseks seaduslik alus. Kaebaja pikaajalise elaniku elamisluba on tunnistatud kehtetuks ja talle on tehtud ettekirjutus Eestist lahkumiseks koos sissesõidukeeluga. Vaidlus nende õiguspärasuse üle jätkub Riigikohtus. Kaebaja viibimisel kinnipidamisasutuses ja katseajal oli tema Eestis viibimise õiguslikuks aluseks kohtulahend (VMS § 43 lg 1 p 5, lg 3). Alates katseaja lõppemisest puudub kaebajal seaduslik alus Eesti Vabariigis viibimiseks ja seega ei ole välistatud toimingute sooritamine kaebaja Eestist väljasaatmiseks. Kuna väljasaatmine võib oluliselt raskendada kaebaja õiguste kaitset, tuleb keelata PPA-l kaebaja Eestist väljasaatmine haldusasja menetluse lõpuni (HKMS § 251 lg 1 p 2, § 249 lg 4). Kaebus ei ole ilmselgelt perspektiivitu ning kaebaja õigus viibida Eestis ja oma kohtumenetluse juures kaaluvad praegusel juhul üles avaliku huvi vaidlustatud otsuse täitmiseks (HKMS § 249 lg 3). (p-d 6 ja 7)
3-17-2610/29 Riigikohtu halduskolleegium 14.05.2018
HKMS § 114 lg 2
Arvestades tänaseks suitsetamise keelu jõustumisest möödunud aega, samuti keelu rakendamisele eelnenud järkjärgulisi piiranguid, ei ole kaebaja soov kohtumenetluse ajal suitsetada piisavalt kaalukas, et kohaldada esialgset õiguskaitset. (p 5)
Üldjuhul ei väljastata menetlusosalisele koopiaid tema enda poolt kohtule esitatud avaldustest, talle juba varem allkirja vastu väljastatud menetlusdokumentidest ja menetlusdokumentidest, mille vajadus menetlusosalise õiguste kaitseks jääb arusaamatuks (kaaskirjad, ümbrikud, kättesaamiskinnitused jms). (p 6)
3-17-2226/113 Riigikohtu halduskolleegium 15.03.2018
Tõendamiskoormus küsimuses, kas asjaolu, et kolmanda isiku töötaja väidetavalt osales nii hankedokumentide kui ka kolmanda isiku pakkumuse ettevalmistamisel, mõjutas kolmanda isiku pakkumust, on hankijal ja kolmandal isikul. (p 4.2.)
Vt p 4. Raudteeliikluse ohutus on oluline avalik huvi, mis saaks põhimõtteliselt üles kaaluda kaebaja õiguste rikkumise hankemenetluse käigus. Praegusel juhul ei ole hankija siiski ära näidanud sedavõrd intensiivset avaliku huvi kahjustamise ohtu, et see õigustaks esialgse õiguskaitse tühistamist, mis võiks omakorda kahjustada avalikku huvi õiguspärase hankemenetluse vastu. (p 4.3.)
menetlus ringkonna- ja Riigikohtus
Lihtmenetluses on Riigikohtul võimalik mõjuval põhjusel erandina arvestada ka asjaolusid, mida pole tuvastatud alama astme kohtu otsusega (HKMS § 134 lg 1, lg 2 p 4, lg 3; vrd RKÜK otsus asjas nr 3-3-1-15-12, p 63). (p 5.)
Raudteeliikluse ohutus on oluline avalik huvi, mis saaks põhimõtteliselt üles kaaluda kaebaja õiguste rikkumise hankemenetluse käigus. (p 4.3.)
Vt ka Riigikohtu 12. detsembri 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-132-16. VÕS § 1045 lg 1 p-s 7 ja p-s 8 sätestatud teo õigusvastasuse alused on alternatiivsed. (p 17)
Vt ka Riigikohtu 12. detsembri 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-132-16. Olukorras, kus kaebajale ei olnud haldusakti kätte toimetatud, vaid kaebetähtaeg loeti möödunuks HKMS § 46 lg 7 alusel, ei saa üksnes kaebuse hilinenult esitamist kvalifitseerida kohtu eksitamiseks. Tulenevalt HKMS § 46 lg-st otsustab halduskohus kaalutlusõiguse alusel, kas kaebaja on kaebuse esitamisega ebamõistlikult viivitanud. Kaebuse esitajale ei saa seetõttu üldjuhul ette heita seda, et ta leiab, et tema viivitus ei ole ebamõistlik. (p 15) Tulenevalt põhiseaduse § 15 lg-st 1 peab halduskohtusse olema võimalik pöörduda ka siis, kus kaebetähtaja möödalaskmine on vaieldav. Kahju hüvitamise kohustuse võimalus ei tohi isikut oma õiguste kaitseks halduskohtusse pöördumisel ülemäära heidutada, ka olukorras, kus haldusakti talle ei ole kätte toimetatud, kuid ta on sellest siiski teada saanud.(p 15) Kui halduskohus ei ole võtnud esialgse õiguskaitse kohaldamisel lõplikku seisukohta, kas kaebus on esitatud tähtaegselt, kuid ei ole samas pidanud kaebust esitatuks ka ilmselgelt hilinenult, siis seda ei saa pidada olukorraks, kus halduskohus oli esialgse õiguskaitse kohaldamise ajal eksimuses kaebuse tähtaegsuse osas. (p 16)
Vt ka Riigikohtu 12. detsembri 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-132-16. Halduskohtumenetluses esialgse õiguskaitse kohaldamisega tekkinud kahju hüvitamiseks peab mh olema tuvastatud, et isik tegutses HKMS § 28 lg-te 1 ja 2 vastaselt ja viis kohtu tahtlikult eksitusse, kuid seda mitte pelgalt faktiväite esitamisega, mida kaebajal ei õnnestu tõendada. (p 14) Kui halduskohus ei ole võtnud esialgse õiguskaitse kohaldamisel lõplikku seisukohta, kas kaebus on esitatud tähtaegselt, kuid ei ole samas pidanud kaebust esitatuks ka ilmselgelt hilinenult, siis seda ei saa pidada olukorraks, kus halduskohus oli esialgse õiguskaitse kohaldamise ajal eksimuses kaebuse tähtaegsuse osas. (p 16)
Vt ka Riigikohtu 12. detsembri 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-132-16. Tulenevalt põhiseaduse § 15 lg-st 1 peab halduskohtusse olema võimalik pöörduda ka siis, kus kaebetähtaja möödalaskmine on vaieldav. Kahju hüvitamise kohustuse võimalus ei tohi isikut oma õiguste kaitseks halduskohtusse pöördumisel ülemäära heidutada, ka olukorras, kus haldusakti talle ei ole kätte toimetatud, kuid ta on sellest siiski teada saanud.(p 15)
3-17-1999/79 Riigikohtu halduskolleegium 23.01.2018
HKMS § 204 lg 3
HKMS § 95 lg 3
HKMS § 252 lg 1
Asjaolu, et tähtaeg ei ole veel kulgema hakanud (HKMS § 204 lg 3), ei keela esitada edasikaebust. Olemuslikult on tegemist õigust lõpetava tähtajaga. Määruskaebuse esitamise tähtaja eesmärk on välistada liiga hilise, mitte liiga varajase määruskaebuse esitamine. Esitatud määruskaebuse menetlusse võtmisel võib ringkonnakohus ära oodata põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse tulemuse. Vajadusel on võimalik asja menetlus peatada (HKMS § 95 lg 3). (p 9)
Määruskaebus esialgse õiguskaitse asjas tuleb ringkonnakohtul lahendada kohe (vt HKMS § 252 lg 1). Esialgset õiguskaitset kohaldatakse üldjuhul piiratud informatsiooni tingimustes (HKMS § 249 lg 1). Õigustloova akti põhiseaduspärasus ei saa olla esialgse õiguskaitse asja lahendamisel ainumäärav ning määruskaebuse lahendamisel saab kohus kaaluda menetlusosaliste erinevaid huvisid ja õigusi (HKMS § 249 lg 1 ja lg 3) ka võimalikku põhiseadusvastasust arvesse võttes. Kohus võib võtta arvesse kaebuse eduväljavaateid ka poolelioleva põhiseaduslikkuse järelevalve asja valguses. Põhiseaduslikkuse järelevalve menetluse tulemuse äraootamine ei ole esialgse õiguskaitse asjas üldjuhul võimalik ega vajalik, v.a kui seda tingivad vaid väga erandlikud asjaolud. (p 9)
3-3-1-19-17 Riigikohus 27.06.2017
ELKS § 22
HKMS § 251 lg 1 p 3
PS-st ei tulene samasooliste isikute õigust sõlmida abielu Eestis. PKS välistab küll samasoolistel isikutel Eestis abielu sõlmimise, kuid see keeld ei välista mujal maailmas sõlmitud abielude tunnustamist. Eesti õigus ei saa reguleerida abielu sõlmimist kõikjal maailmas. PKS § 1 lg 1 ei kohaldu abielu sõlmimisele välismaal, kui kummagi abielluja elukoht pole Eestis. REÕS § 55 lg 2 nõuab, et üldjuhul tuleb abikaasade elukohariigi seadusele vastav välismaa abielu lugeda kehtivaks ka Eestis. Kehtetuks võib niisuguse abielu lugeda vaid siis, kui abielu on ilmselges vastuolus Eesti õiguse oluliste põhimõtetega (REÕS § 7). REÕS § 7 kasutab määratlemata õigusmõisteid, delegeerides sellega hindamisõiguse seaduse rakendajale, sh kohtule. Õiguslikult on vaieldav, kas samasooliste välismaise abielu kehtivaks lugemine rikuks Eesti õiguse olulisi põhimõtteid. (p-d 16 ja 28) Perekonnaelu kaitset riigi sekkumise eest ei ole PS tekstis seatud sõltuvusse perekonnaliikmete soost ega seksuaalsest sättumusest. Ka ei ole samasooliste isikute kooselu Eestis seadusega keelatud ega karistatav. PS §-st 26 ega § 27 lg-st 1 ei tulene samasooliste isikute õigust sõlmida abielu Eestis ning riik võib sekkuda välismaalase perekonnaellu, välistades tema õiguse elada perekonnaliikmega koos Eestis. Riigil on õigus keelata välismaalasel elada Eestis perekonnaliikme juures, seda aga ainult siis, kui keelamiseks on mõjuv põhjus. Samast soost elukaaslastel on aga õigus riigi kaitsele (PS § 13) ning mistahes õiguste piirang ei tohi minna vastuollu diskrimineerimise keeluga (PS § 12 lg 1) ja peab olema demokraatlikus ühiskonnas vajalik (PS § 11). Keeld elada poolelioleva kohtumenetluse ajal Eestis sekkub intensiivselt perekonnaellu. Samas ei riku isiku ajutine elamine Eestis kellegi õigusi ega avalikku huvi. (p-d 16 ja 26) Nii eri- kui samasooliste paaride perekonnaelu kuulub ka Euroopa inimõiguste konventsiooni kaitsealasse. Asjades Pajić vs. Horvaatia ning Taddeucci ja McCall vs. Itaalia tuvastas EIK, et samast soost paarile elamisloa andmisest keeldumine on teatud juhtudel diskrimineeriv sekkumine perekonnaellu (EIÕK artikli 8 ja 14 koosmõjus rikkumine). (p-d 16 ja 17) Samasooliste isikute abielu või partnerluse fakt võib Eestis Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ art 2 lg 2 alapunktide a ja b ja art 3 lg 2 alapunkti b järgi, samuti Riigikogus vastu võetud Euroopa Liidu kodaniku seaduse § 22 alusel anda EL kodaniku perekonnaliikmele tähtajalise elamisõiguse. Kui lähteriigis tunnustatakse samasooliste isikute kooselu samaväärsena abieluga, siis on põhjendatud elamisloa andmine ka vastuvõtvas riigis. (p 18)
VMS § 43 lg 1 p 5, mille järgi on üheks välismaalase Eestis ajutise viibimise aluseks vahetult kohtulahendist tulenev õigus või kohustus viibida Eestis, üksnes viitab võimalusele, et välismaalane võib riigis viibida ka vahetult kohtulahendi alusel (nt tõkend elukohast lahkumiseks), kuid ei anna ise kohtule volitust anda välismaalasele riigis viibimise õigust. Alus VMS § 43 lg 1 p-s 5 viidatud kohtulahendi tegemiseks peab seega tulenema mõnest muust seadusest. Esialgse õiguskaitse määrus, millega kohustatakse andma tähtajalist elamisluba, ei ole Eestis elamise ja töötamise vahetuks õiguslikuks aluseks. Vahetuks õiguslikuks aluseks on esialgse õiguskaitse määruse alusel antav haldusakt, s.o elamisluba. (p 23.1) Väljasaatmise keelamine ei anna üldjuhul välismaalasele õigust riigis elada ja töötada, samuti mitte õigust naasta riiki pärast ajutist eemalviibimist. (p 23.2)
Esialgne õiguskaitse on ajutine abinõu, mida kohus kohaldab isiku õiguste kaitsmiseks enne põhiasjas peetava kohtuvaidluse lõppu, s.o kohtumenetluse ajaks. Esialgse õiguskaitse kohaldamiseks peab isikut ähvardama tagajärg, mille kõrvaldamine põhiasjas tehtava hilisema kohtulahendiga on võimatu või ebamõistlikult raske. Kaebus ei tohi seejuures olla ilmselgelt perspektiivitu. Faktilised ja õiguslikud asjaolud võivad aga esialgse õiguskaitse taotluse lahendamise ajal olla veel ebaselged. Esialgse õiguskaitse kohaldamisel peab kohus HKMS § 249 lg-te 1 ja 3 järgi arvestama kaebuse eduväljavaateid ning erinevate lahenduste tagajärgi isikule, avalikule huvile ja kolmandatele isikutele. (p 15) Esialgset õiguskaitset ei saa kohaldada abstraktselt, näitamata ära esialgse õiguskaitse vahendit, st õigust või kohustust, mis esialgse õiguskaitse määrusest tuleneb. Kohus ei saa esialgse õiguskaitse korras anda elamisluba ega ühtegi muud haldusakti. Kohus saab HKMS § 251 lg 1 p 3 alusel vaid kohustada haldusorganit andma esialgse õiguskaitse korras haldusakti. Ka tähtajaline elamisluba on haldusakt, mille andmiseks esialgse õiguskaitse korras saab kohus teha ettekirjutuse HKMS § 251 lg 1 p 3 alusel. (p-d 20 ja 22)
Kohus võib esialgse õiguskaitse korras muuhulgas kohustada haldusasutust andma ajutiselt välja vaidlusaluseid lube. HKMS § 249 lg 4 järgi piirdub esialgse õiguskaitse kestus kohtumenetluse ajaga. (p-d 29 ja 30) VMS § 43 lg 1 p 5, mille järgi on üheks välismaalase Eestis ajutise viibimise aluseks vahetult kohtulahendist tulenev õigus või kohustus viibida Eestis, üksnes viitab võimalusele, et välismaalane võib riigis viibida ka vahetult kohtulahendi alusel (nt tõkend elukohast lahkumiseks), kuid ei anna ise kohtule volitust anda välismaalasele riigis viibimise õigust. Alus VMS § 43 lg 1 p-s 5 viidatud kohtulahendi tegemiseks peab seega tulenema mõnest muust seadusest. Esialgse õiguskaitse määrus, millega kohustatakse andma tähtajalist elamisluba, ei ole Eestis elamise ja töötamise vahetuks õiguslikuks aluseks. Vahetuks õiguslikuks aluseks on esialgse õiguskaitse määruse alusel antav haldusakt, s.o elamisluba. (p 23.1) Väljasaatmise keelamine ei anna üldjuhul välismaalasele õigust riigis elada ja töötada, samuti mitte õigust naasta riiki pärast ajutist eemalviibimist. (p 23.2)
3-3-1-88-16 Riigikohus 17.05.2017
ATSS § 5 lg 2 p 2
ATSS § 5 lg 2 p 2 rakendamisel ei ole nõutav, et haldusorgan teeks lisaks adressaadile ka ettekirjutuse kolmandale isikule. See ei ole algse ettekirjutuse sundtäitmise eelduseks. ATSS § 5 lg 2 p 2 kohaldamise eelduseks on, et kolmas isik seadusest tulenevalt vastutaks adressaadile pandud kohustuse täitmise eest. (p 12)
asendustäitmine
Kui isik tegelikult ATSS § 5 lg 2 p 2 kohaselt asendustäitmise kulusid kandma ei pea või kui asendustäitmine on õigusvastane, on tal võimalik esitada halduskohutule kaebus asendustäitmise kulude sissenõudmise peale. Õiguskaitsevahendid selleks on sarnased sunniraha sissenõudmise vaidlustamise võimalustega (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-72-14), kuivõrd asendustäitmise kulude ja sunniraha sissenõudmise kord on ATSS § 15 lg-s 1 reguleeritud sarnaselt. (p 16)
Mõistlik on eeldada, et kiri, milles on märgitud, et Keskkonnainspektsioon kohustab isikut vanarehve nõuetekohaselt käitlusse suunama, on tahteavaldus kohustuse tekitamiseks. Tegemist ei ole toiminguga. Kirja regulatiivset iseloomu ei välista haldusakti vorminõuete mittejärgimine ega ATSS § 5 lg 2 p 2. Asutuse tahteavalduse õiguslikul kvalifitseerimisel ei ole määrav see, kas selles sisalduv kohustus tuleneb seadusest või varasemast haldusaktist. Seadust või varasemat haldusakti dubleeriv või konkretiseeriv haldusakt ei ole pelgalt informatiivne, vaid loob adressaadi kohustusele täiendava õigusliku aluse. (p 10-11) ATSS § 5 lg 2 p 2 rakendamisel ei ole nõutav, et haldusorgan teeks lisaks adressaadile ka ettekirjutuse kolmandale isikule. See ei ole algse ettekirjutuse sundtäitmise eelduseks. ATSS § 5 lg 2 p 2 kohaldamise eelduseks on, et kolmas isik seadusest tulenevalt vastutaks adressaadile pandud kohustuse täitmise eest. (p 12)
Mõistlik on eeldada, et kiri, milles on märgitud, et Keskkonnainspektsioon kohustab isikut vanarehve nõuetekohaselt käitlusse suunama, on tahteavaldus kohustuse tekitamiseks. Tegemist ei ole toiminguga. Kirja regulatiivset iseloomu ei välista haldusakti vorminõuete mittejärgimine ega ATSS § 5 lg 2 p 2. Asutuse tahteavalduse õiguslikul kvalifitseerimisel ei ole määrav see, kas selles sisalduv kohustus tuleneb seadusest või varasemast haldusaktist. Seadust või varasemat haldusakti dubleeriv või konkretiseeriv haldusakt ei ole pelgalt informatiivne, vaid loob adressaadi kohustusele täiendava õigusliku aluse. (p 10-11) Õiguskaitse peab olema tagatud nii haldusaktide kui ka toimingute vastu. Kui kohtud ei pidanud tühistamiskaebust võimalikuks, oleks kaebust tulnud tõlgendada eesmärgipäraselt või anda isikule võimalus täiendavate või alternatiivsete nõuete esitamiseks. Muude kaebuste lubamatuse korral poleks olnud välistatud isiku põhjendatud huvi teha kindlaks vaidlusaluse kirja õigusvastasus või isikul seoses kirjaga lasuvad kohustused. (p 14)
Avalik huvi ei saa HKMS § 249 lg 1 esimese lause kohaselt olla esialgse õiguskaitse kohaldamise aluseks asjas, kus kaebus on esitatud HKMS § 44 lg-le 1 tuginedes. Kohus saab HKMS § 251 lg 1 p 2 alusel keelata vaid samas asjas vaidlustatud toimingu tegemise. (p 16)
3-3-1-54-16 Riigikohus 02.03.2017
VRKS § 3 1 lg 1 p 2
VSS § 15 lg 1
VRKS § 25 1 lg 3
lahkumiskohustuse sundtäitmine
Ei ole õiguslikult võimalik, et PPA asuks kohtumenetluse ajal sundtäitma sellise isiku lahkumisettekirjutust, kelle esialgse õiguskaitse taotluse on kohus jätnud rahuldamata põhjendusega, et isikul on seadusest tulenev õigus kohtumenetluse ajal Eestis viibida. Niisugune kohtu seisukoht kujutab endast esialgse õiguskaitse aluse kohta antud hinnangut. Analoogselt HKMS § 177 lg-s 1 sätestatuga on esialgse õiguskaitse määrus menetlusosalisele kohustuslik esialgse õiguskaitse alust puudutavas osas. Seega on niisuguse määruse põhjenduste vaidlustamisel HKMS § 211 lg 1 teise lause eeldused täidetud. (p 14)
Pärast halduskohtu otsuse tegemist, millega jäeti rahuldamata kaebus PPA otsuse peale taotluse tagasilükkamise või rahvusvahelise kaitse kehtetuks tunnistamise kohta, ei ole isikul enam VRKS § 3 lg 1 kohast rahvusvahelise kaitse taotleja staatust ning tema kinnipidamine VRKS § 36^1 lg 1 alusel pole võimalik. Kui jätkuvalt esinevad kinnipidamise alused, on sellise isiku kinnipidamine võimalik väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse § 15 lg 1 alusel. (p 20)
VRKS § 3^1 lg 1 p 2 kohaselt on lõplik otsus VRKS-i tähenduses PPA otsus taotluse tagasilükkamise või rahvusvahelise kaitse kehtetuks tunnistamise kohta, mille peale esitatud kaebuse on halduskohus jätnud rahuldamata, lõpliku otsuse all ei peeta silmas jõustunud halduskohtu lahendit. Selline järeldus tuleneb nii normi sõnastusest kui ka seaduse eelnõu seletuskirjas sättele omistatud tähendusest. VRKS § 3^1 lg 1 p 2 kohane lõplik otsus lõpetab rahvusvahelise kaitse menetluse, kuid ei välista isiku üldist kaebeõigust ega ka õigust taotleda õiguskaitsevahendi kohaldamist. Isiku õiguse üle viibida kohtuvaidluse ajal Eestis saab pärast halduskohtu otsuse tegemist kohus otsustada esialgse õiguskaitse kohaldamise teel. (p-d 16-17)
Naaberkinnistul asuvate hoonete kaugus isiku kinnistust ei ole selline, et tema omandiõiguse negatiivse mõjutamise saaks täielikult välistada. Ka väheintensiivsed õiguste riived on halduskohtus vaidlustatavad (HKMS § 44 lg 1). (p 8) Kohtus kaitstavad ei ole ainult põhiõigused, vaid kaitstav õigus võib muuhulgas võrsuda isiku huve kaitsvast haldusaktist (RK erikogu otsus asjas nr 3-3-1-15-01), seega ka planeeringust (vt ka RKHK otsus asjas nr 3-3-1-15-16). (p 10)
EhS § 24 lg 1 p-st 1 ja § 19 lg-st 1 ei tulene, et ehitusloa andmisel ei tuleks lisaks detailplaneeringule arvestada kehtiva üldplaneeringu ja muude asjassepuutuvate õigusaktide nõudeid. (p 10) Kuna pole ilmselge, et ehitusload ei riivanud isiku õigusi, oleks vald pidanud ta kaasama ehitusloa menetlusse (HMS § 11 lg 1 p 3, § 40 lg 1). (p 11)
Igasugune riive, mis annab aluse halduskohtusse kaebuse esitamiseks, ei õigusta esialgse õiguskaitse kohaldamist avalikku huvi või kolmandate isikute õigusi kahjustaval viisil. HKMS § 249 lg 3 ei sätesta, et kolmandate isikute huvidega tuleks esialgse õiguskaitse menetluses arvestada vaid juhul, kui neil oli enne kohtumenetlust tekkinud õiguspärane ootus. (p 14) Esialgse õiguskaitse kohaldamata jätmine ei tähenda, et isiku õigused jäävad täiesti kaitseta. Tal on võimalus nõuda kahju hüvitamist, kui ta tõendab, et talle tekitati õigusvastaste ehituslubade andmisega kahju. (p 15)
Kahju õigusvastasest tekitamisest tuleneval süül põhineva deliktilise vastutuse kohaldamiseks peab hageja üldjuhul tõendama kostja teo, kahju, põhjusliku seose kostja teo ja kahju vahel ning teo õigusvastasuse. Kui hageja on tõendanud, et kostja on põhjustanud õigusvastaselt kahju, siis vabaneb kostja vastutusest, kui ta tõendab oma süü puudumise (RKTKo nr 3-2-1-101-16, p 15; RKTKo nr 3-2-1-38-16, p 11; RKTKo nr 3-2-1-45-16, p 14). (p 14) Isiku käitumise õigusvastasuse tuvastamine VÕS § 1045 lg 1 p 8 alusel eeldab, et isikule saab ette heita tahtlikku heade kommete vastast käitumist. Käitumine on heade kommete vastane siis, kui teo eesmärk oli teise isiku tahtlik kahjustamine, seejuures peab olema tõendatud, et isikul oli algusest peale tahe teist isikut kahjustada (RKTKo nr 3-2-1-62-13, p 17; RKTKo nr 3-2-1-18-15, p 10). Samas piisab teo õigusvastasuse tuvastamiseks VÕS § 1045 lg 1 p 8 järgi sellest, kui isik mõistis oma käitumise õigusvastasust ja möönis, et see võib tuua teisele isikule kaasa kahju (RKTKo nr 3-2-1-18-15, p 10; RKTKo nr 3-2-1-101-16, p 16). (p 16) Hea usu põhimõte ei ole VÕS § 1045 lg 1 p 7 mõttes kaitsenorm. Siiski võib HKMS § 28 lg-te 1 ja 2 vastane kohtu tahtlik eksitusse viimine olla kvalifitseeritav seadusest tuleneva kohustuse rikkumisena (VÕS § 1045 lg 1 p 7 ja lg 3) või heade kommete vastase tahtliku käitumisena (VÕS § 1045 lg 1 p 8). See võib seisneda nt tunnistaja valeütlusele kallutamises, dokumendi võltsimises, tõendi kunstlikus loomises, mitte aga pelgalt faktiväite esitamises, mida kaebajal ei õnnestu tõendada. (p 17)
Esialgse õiguskaitse määruse täitmist ei muuda õigusvastaseks asjaolu, et halduskohus jätab lõpuks kaebuse kaebetähtaja rikkumise tõttu läbi vaatamata. Juhul, kui esialgse õiguskaitse määruse täitmine oli õiguspärane, ei ole kahju hüvitamine absoluutselt välistatud. TsMS § 391 sätestab hagi tagamist taotlenud poolele kohustuse hüvitada hagi tagamisega teisele poolele tekitatud kahju. HKMS § 254 lg 3 teeb sellest erisuse, mistõttu ei saa öelda, et halduskohtumenetluses oleks nõude tagamisel kahju hüvitatav analoogselt TsMS §-ga 391. Siiski ei tulene HKMS § 254 lg-st 3 aga absoluutset kahju hüvitamise keeldu. (p 12) HKMS § 254 lg 3 mõte on välistada kahju hüvitamise nõuded esialgset õiguskaitset õiguspäraselt rakendanud institutsiooni vastu ning piirata riigi ja teiste menetlusosaliste nõudeid kaebuse ja esialgse õiguskaitse taotluse esitanud isiku vastu. Eesmärk on sätestada, et ainuüksi esialgse õiguskaitse taotluse esitamine ei saa olla isikule ette heidetav ning üksnes seetõttu tekkinud kahju ei ole hüvitatav. See tagab, et võimalikud tekkida võivad kahjunõuded ei piira kohtu otsustusvabadust esialgse õiguskaitse rakendamise otsustamisel ega isiku võimalust enda õiguste kaitseks kohtusse pöörduda. (p 13) Kui isikul tekib kahju selle tõttu, et ta asub realiseerima haldusaktist tulenevat õigust olukorras, kus haldusakti ei ole asjaosalistele teatavaks tehtud, võtab ta riski, et haldusakt võidakse kohtus vaidlustada ja et tema õiguste teostamine võidakse esialgse õiguskaitse korras peatada. Sõltuvalt asjaoludest võib niisugusel juhul olla tegemist asjaoluga, mis annab aluse vähendada kahjuhüvitist VÕS § 139 lg 1 järgi. (p 18) HKMS §-s 46 sätestatud kaebetähtaeg on oma olemuselt haldusasja sisulise lahendamise eeltingimus, mitte seaduses sätestatud kohustus. Kaebetähtaja rikkumine ilma mõjuva põhjuseta toob kaasa menetluse lõpetamise haldusasjas (HKMS § 124 lg 2), mitte kaebaja käitumise õigusvastasuse. Seetõttu ei piisa kahju hüvitamiseks sellest, et menetlusosaline pidi möönma võimalust, et haldusasjas võidakse menetlus kaebetähtaja möödalaskmise tõttu lõpetada, ning et menetlusosaline pidi aru saama, et teisel poolel võib esialgse õiguskaitse tagajärjelt tekkida kahju. Tulenevalt põhiseaduse § 15 lg-st 1 peab halduskohtusse olema võimalik pöörduda ka siis, kus kaebetähtaja möödalaskmine on vaieldav. Eriti kehtib see juhul, kus kohus loeb tähtaja möödunuks HKMS § 46 lg-s 7 sätestatud fiktsiooni alusel, kuigi sama paragrahvi lõike 1 järgi ei olnud kaebetähtaeg veel kulgema hakanudki. Samuti tuleb arvestada, et ka möödalastud kaebetähtaja võib kohus ennistada. (p 18)
Esialgse õiguskaitse määruse täitmist ei muuda õigusvastaseks asjaolu, et halduskohus jätab lõpuks kaebuse kaebetähtaja rikkumise tõttu läbi vaatamata. Juhul, kui esialgse õiguskaitse määruse täitmine oli õiguspärane, ei ole kahju hüvitamine absoluutselt välistatud. TsMS § 391 sätestab hagi tagamist taotlenud poolele kohustuse hüvitada hagi tagamisega teisele poolele tekitatud kahju. HKMS § 254 lg 3 teeb sellest erisuse, mistõttu ei saa öelda, et halduskohtumenetluses oleks nõude tagamisel kahju hüvitatav analoogselt TsMS §-ga 391. Siiski ei tulene HKMS § 254 lg-st 3 aga absoluutset kahju hüvitamise keeldu. (p 12) Esialgse õiguskaitsega kahju tekitamist saab pidada õigusvastaseks vaid siis, kui sellega on täidetud kahju õigusvastase tekitamise eeldused. Arvestades, et esialgse õiguskaitse taotluse esitamisel tekib kahju kaudselt esialgse õiguskaitse määruse täitmise tõttu, saab ka omandi kahjustumisel olla kahju tekitamine õigusvastane eelkõige vaid seadusest tuleneva kohustuse rikkumise või tahtliku heade kommete vastase käitumise tõttu. (p 15) Kui isikul tekib kahju selle tõttu, et ta asub realiseerima haldusaktist tulenevat õigust olukorras, kus haldusakti ei ole asjaosalistele teatavaks tehtud, võtab ta riski, et haldusakt võidakse kohtus vaidlustada ja et tema õiguste teostamine võidakse esialgse õiguskaitse korras peatada. Sõltuvalt asjaoludest võib niisugusel juhul olla tegemist asjaoluga, mis annab aluse vähendada kahjuhüvitist VÕS § 139 lg 1 järgi. (p 18)
3-16-1676/19 Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegium 20.10.2016
Majandusliku olukorra halvenemine võib teatud juhtudel anda alusel esialgse õiguskaitse kohaldamisele, kuid sellisel juhul peavad kaebajale vaidlustatud haldusaktist või toimingust tulenevad mõjud olema sellise iseloomuga, et esialgse õiguskaitse kohaldamata jätmisega kaasneksid kaebaja jaoks rasked või pöördumatud tagajärjed. Üksnes konkurendi turule sisenemisest tingitud mõju kaebaja poolt müüdava kauba hinna alanemisele esialgse õiguskaitse kohaldamiseks alust ei anna.