Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadus – Riigi Teataja
Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadus (lühend - ELTTS)
Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadus - sisukord
§ 4 Kohaldatav õigus
§ 5 Kohaldatavad töötingimused
§ 51 Andmete ja dokumentide esitamine
§ 52 Lähetatud töötaja tööandjalt teenuse tellinud isiku vastutus
§ 6 Rakendusasutus ja koostöö
§ 71 Rahalisest haldusmeetmest piiriülene teavitamine ja täitmisele esitamine
§ 72 Rahalisest haldusmeetmest piiriülese teavitamise ja Eesti Vabariigile selle täitmisele esitamise taotluse menetlus
§ 73 Eestis määratud sunnirahast piiriülene teavitamine ja selle täitmisele esitamine välisriigis
§ 8 Riikliku ja haldusjärelevalve teostamine
§ 9 Ettekirjutuse vaidemenetlus
§ 91 Töötingimuste kohaldamata jätmine
§ 10 Varasemate seaduste muutmine
RT I, 04.07.2017, 114
Eestisse lähetatud töötajate töötingimuste seadus1
Vastu võetud 17.03.2004
RT I 2004, 19, 134
14.06.2017 RT I, 04.07.2017, 3 01.01.2018, osaliselt 14.07.2017
Käesoleva seaduse eesmärk on tagada teenuste osutamiseks Euroopa Liidu liikmesriigist, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigist ja Šveitsi Konföderatsioonist (edaspidi välisriik) Eestisse lähetatud töötajate õiguste kaitse ning teenuse osutamisega tegelevate tööandjate aus konkurents.
(1) Käesolevat seadust kohaldatakse tööandja poolt lähetatud töötaja Eestis töötamise korral järgmistel juhtudel:
1) töötamine tööandja kulul ning alludes tema juhtimisele ja kontrollile lepingu alusel, mis on sõlmitud tööandja ja Eesti residendist tellija vahel;
2) töötamine tööandja filiaalis või tööandjaga samasse kontserni kuuluvas äriühingus;
3) kui tööandjaks on ajutist tööjõudu vahendav juriidiline isik või füüsilisest isikust ettevõtja.
(2) Käesolevat seadust ei kohaldata merekaubaveo ettevõtjate kaubalaeva laevapere liikme suhtes.
(1) Lähetatud töötaja käesoleva seaduse tähenduses on füüsiline isik, kes tavaliselt töötab välisriigis töölepingu alusel ja kelle tööandja lähetab Eestisse tööle teenuse osutamiseks kindlaksmääratud ajavahemikus. Välisriigis töösuhte kohta sõlmitud leping loetakse töölepinguks käesoleva seaduse tähenduses, kui see vastab töölepingu seaduses töölepingu kohta sätestatule.
(2) Tööandja käesoleva seaduse tähenduses on välisriigis registreeritud või asutatud juriidiline isik või füüsilisest isikust ettevõtja, kes ei ole Eesti resident ning kellega lähetatud töötajal on sõlmitud tööleping.
§ 4. Kohaldatav õigus
(1) Lähetatud töötaja töölepingule kohaldatava õiguse valikul kohaldatakse rahvusvahelise eraõiguse seadust.
(2) Sõltumata töölepingule kohaldatava õiguse valikust, tuleb lähetatud töötajale tagada käesoleva seaduse §-s 5 loetletud töötingimuste kohaldamine vastavalt Eesti seadustele, muudele õigusaktidele ja kollektiivlepingu seaduse § 4 lõikes 4 sätestatud laiendatud kollektiivlepingutele.
(3) Kui töölepingule kohaldatava välisriigi õiguse sätted on lähetatud töötajale käesoleva seaduse §-s 5 sätestatud töötingimuste osas Eesti sätetest soodsamad, kohaldatakse töötajale soodsamat sätet.
§ 5. Kohaldatavad töötingimused
(1) Tööandja tagab, et lähetatud töötajale kohaldatakse Eestis kehtestatud järgmisi töötingimusi:
1) tööaeg;
2) puhkeaeg;
3) töötasu miinimum ja ületunnitöö hüvitamine;
4) põhipuhkuse kestus;
5) võrdne kohtlemine ja võrdsed võimalused;
6) renditöö tingimused.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud töötingimustele kohaldatakse lähetatud töötajale töötervishoiu ja tööohutuse seadust. Lähetatud töötajale kohaldatakse töötervishoiu ja tööohutuse seadust ka siis, kui see on talle vähem soodne kui välisriigi seaduse sätted.
(21) Lähetatud töötaja tööandja ja käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktis 1 nimetatud tellija või punktides 2 ja 3 nimetatud isik, kelle juures lähetatud töötaja Eestis töötab, lepivad kokku, kes neist töötervishoiu ja tööohutuse seaduse täitmise eest vastutab. Kui kokkulepet sõlmitud ei ole, vastutab töötervishoiu ja tööohutuse seaduse täitmise eest tellija või isik, kelle juures lähetatud töötaja Eestis töötab. Käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktis 1 nimetatud tellijale või punktides 2 ja 3 nimetatud isikule kohaldatakse töötervishoiu ja tööohutuse nõuete rikkumisel töötervishoiu ja tööohutuse seaduses vastutuse kohta sätestatut.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 4 ja 5 sätestatud töötingimusi ei kohaldata kuni kaheksapäevase lähetuse korral, kui lähetatud töötaja on oskustööline, kelle tööülesanne on tellitud kaupade kasutuselevõtmiseks vajalik kaupade esmane kokkupanek või paigaldamine, kui selline töö on tellimislepingu lahutamatu osa.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud kuni kaheksapäevase lähetusperioodi kestuse arvutamisel võetakse arvesse sama tööandja poolt sama töö tegemiseks Eestisse lähetatud töötaja töötatud ajavahemikud lähetuse algusele eelnenud ühe aasta jooksul.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud erandit ei kohaldata, kui töö, mida lähetatud töötaja teeb, on seotud hoonete ehitamise, remondi, hooldamise, muutmise või lammutamisega seonduvate ehitustöödega, kaasa arvatud kaevetööd, pinnaeemaldustööd, tegelikud ehitustööd, valmiselementide koostamis- ja lammutustööd, ühendamis- või paigaldustööd, muutmis-, renoveerimis-, remondi-, lahtivõtmis-, lammutus-, hooldus-, värvimis- ja puhastustööd ning parandustööd.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 3 kohaldamisel loetakse lähetusega seotud, rahas makstud hüvitised töötasu osaks, välja arvatud juhul, kui need on makstud lähetuse vältel tehtud sõidu-, majutus- ja toitlustuskulude katteks.
[RT I, 04.07.2017, 3 - jõust. 14.07.2017]
(7) [Kehtetu - RT I 2009, 5, 35 - jõust. 01.07.2009]
§ 51. Andmete ja dokumentide esitamine
(1) Lähetatud töötaja tööandja esitab Tööinspektsioonile lähetuse kohta järgmised andmed:
1) lähetatud töötaja tööandja nimi, isiku- või registrikood, tegevusala, elu- või asukoha ja sidevahendite andmed;
2) lähetatud töötaja tööandjat esindava kontaktisiku nimi ja sidevahendite andmed;
3) lähetatud töötajate arv, nende nimed ja isikukoodid või sünnikuupäevad;
4) lähetuse eeldatav kestvus ning kavandatav algus- ja lõppkuupäev;
5) käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktis 1 nimetatud tellija ja punktides 2 ja 3 nimetatud isiku, kelle juures lähetatud töötaja Eestis töötab, nimi, isiku- või registrikood, tegevusala, elu- või asukoha ja sidevahendite andmed;
6) käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktis 1 nimetatud tellijat ja punktides 2 ja 3 nimetatud isikut, kelle juures lähetatud töötaja Eestis töötab, esindava kontaktisiku nimi ja sidevahendite andmed;
7) info selle kohta, millisel tegevusalal lähetatud töötaja Eestis töötama hakkab ja lähetatud töötaja töö tegemise koha aadress.
(2) Lähetatud töötaja tööandja esitab Tööinspektsioonile käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmed e-posti teel hiljemalt lähetatud töötaja Eestis töö tegemise alustamise päeval.
(3) Lähetatud töötaja tööandja esitab Tööinspektsiooni nõudmisel Tööinspektsioonile dokumendid, mis on vajalikud riikliku või haldusjärelevalve teostamiseks.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud dokumendiks võib olla tööleping, tööajakava, väljavõte töötasu maksmise kohta või muu dokument, mille alusel saab tõendada lähetatud töötaja suhtes kohaldatavate töötingimuste täitmist.
(5) Lähetatud töötaja tööandja esitab dokumendid Tööinspektsioonile viivitamata. Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud dokumente on Tööinspektsioonil õigus nõuda ka raamatupidamise seaduse § 12 lõikes 1 märgitud aja jooksul pärast töötaja lähetusperioodi lõppemist.
§ 52. Lähetatud töötaja tööandjalt teenuse tellinud isiku vastutus
(1) Kui Eestisse lähetatud töötaja teeb käesoleva seaduse § 5 lõikes 5 nimetatud töid ning tööandja ei maksa talle töötasu, maksab töötasu lähetatud töötaja tööandjalt teenuse tellinud isik.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kohustuse täidab lähetatud töötaja tööandjalt teenuse tellinud isik, kui tööandjalt ei ole võimalik pärast otsuse täitmisele pööramist töötasu kuue kuu jooksul sisse nõuda.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõue on piiratud töölepingu seaduse § 29 lõike 5 alusel kehtestatud kuu töötasu alammääraga.
(4) Kui lähetatud töötaja tööandjalt teenuse tellinud isik on igapäevases majandustegevuses suhetes lähetatud töötaja tööandjaga järginud korraliku ettevõtja hoolsust, ei ole tal töötaja ees käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kohustust.
§ 6. Rakendusasutus ja koostöö
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega (ELT L 018, 21.01.1997, lk 1–6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/67/EL, mis käsitleb direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) jõustamist ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd (IMI määrus) (ELT L 159, 28.05.2014, lk 11–31), rakendusasutuseks on Tööinspektsioon.
(2) Tööinspektsioon teeb koostööd välisriigi pädevate asutustega.
(3) Tööinspektsioon teeb info kättesaadavaks ja vastab põhjendatud infopäringutele seaduste, muude õigusaktide ja laiendatud kollektiivlepingute kohta, mida kohaldatakse lähetatud töötaja suhtes.
(4) Tööinspektsioon vastab välisriigi pädevate asutuste põhjendatud infopäringutele tööjõudu vahendavate füüsilisest isikust ettevõtjate ja juriidiliste isikute kohta nende poolt töötajate lähetamisega seonduvalt toimepandud õigusrikkumiste või ebaseadusliku rahvusvahelise tegevuse juhtumite kohta.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud infopäringutele vastab Tööinspektsioon 25 tööpäeva jooksul arvates taotluse saamisest, kui ei ole kokku lepitud lühemat tähtaega. Andmed käibemaksukohustuslasena registreerimise kohta esitab Tööinspektsioon põhjendatud taotluse korral kahe tööpäeva jooksul arvates taotluse saamisest.
(6) Kui välisriigi pädeva asutuse infopäringule vastamisel või järelevalve või uurimise teostamisel esineb takistusi, mis ei võimalda Tööinspektsioonil toimingut teha, teavitab Tööinspektsioon taotluse esitajat sellest.
(1) Lähetatud töötajal on käesoleva seadusega tagatud õiguste kaitseks õigus pöörduda Eesti Vabariigi töövaidlusorganisse. See ei piira tema õigust pöörduda oma nõudega välisriigi töövaidlusorganisse, kui selline õigus tuleneb välislepingust.
(2) Käesolevast seadusest tulenevate nõuete aegumistähtaeg on neli kuud, palganõuete puhul kolm aastat, arvates päevast, mis järgnes päevale, mil lähetatud töötaja sai teada või oleks pidanud teada saama oma õiguste rikkumisest.
§ 71. Rahalisest haldusmeetmest piiriülene teavitamine ja täitmisele esitamine
(1) Tööinspektsioon on töötajate lähetamise suhtes kohaldatavate nõuete täitmata jätmise eest rahalise haldusmeetme määramisel rakendusasutuseks:
1) välisriigi poolt Eesti Vabariigile esitatud taotluse korral töötajate lähetamise suhtes kohaldatavate nõuete täitmata jätmise eest rahalise haldusmeetme määramisel piiriülesel teavitamisel;
2) välisriigi esitatud taotluse korral töötajate lähetamise suhtes kohaldatavate nõuete täitmata jätmise eest määratud sunnirahast piiriülesel teavitamisel ja selle täitmiseks esitamisel.
(2) Tööinspektsioon on sissenõudjaks välisriigi poolt Eesti Vabariigile esitatud taotluse korral töötajate lähetamise suhtes kohaldatavate nõuete täitmata jätmise eest rahalise haldusmeetme määramise otsuse täitmiseks esitamisel.
(3) Rahalisest haldusmeetmest piiriülese teavitamise ning selle täitmisele esitamisega seotud andmevahetus toimub siseturu infosüsteemi, mida reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2008/49/EÜ (IMI määrus) (ELT L 316, 14.11.2012, lk 1–11) (edaspidi siseturu infosüsteem), kaudu ühtse vormi alusel.
(4) Tööinspektsioon võib keelduda välisriigi piiriülese teavitamise ja täitmisele esitamise taotluse vastuvõtmisest, kui:
1) ühtses vormis esitatud andmed on puudulikud;
2) teavitamise taotluses puudub teavitamise eesmärk ja tähtaeg;
3) täitmisele esitamise taotluses puudub rahalise haldusmeetme sisu ja summa, otsuse tegemise ja jõustumise kuupäev ning muud olulised asjaolud, mis omavad tähtsust rahalise haldusmeetme täitmisele esitamisel;
4) täitmisele esitamise taotluses märgitud andmed on vastuolus selle aluseks oleva otsusega;
5) täitmisele esitamise taotluses märgitud andmete põhjal on ilmne, et rahalise haldusmeetme sissenõudmisega kaasnevad kulud ei ole sissenõutava summaga proportsionaalsed või sissenõudmisega kaasneksid olulised raskused;
6) täitmisele esitamise taotluses olevate nõuete kogusumma jääb alla 350 euro.
§ 72. Rahalisest haldusmeetmest piiriülese teavitamise ja Eesti Vabariigile selle täitmisele esitamise taotluse menetlus
(1) Tööinspektsioon teavitab taotluse esitanud asutust taotlusega seotud menetlusest või selle vastuvõtmisest keeldumisest esimesel võimalusel siseturu infosüsteemi kaudu.
(2) Tööinspektsioon teavitab isikut rahalise haldusmeetme otsusest ja otsusega seotud dokumentidest, samuti otsuse vaidlustamise võimalikkusest selle tegemise riigis esimesel võimalusel, kuid hiljemalt ühe kuu jooksul pärast taotluse saamist.
(3) Tööinspektsioon edastab vajalikud dokumendid, mis on seotud vastuvõetud taotlusega rahalise haldusmeetme täitmisele esitamiseks, viivitamata kohtutäiturile. Välisriigi pädeva asutuse otsus töötajate lähetamise suhtes kohaldatavate nõuete täitmata jätmise eest rahalise haldusmeetme määramise kohta, mis on Tööinspektsiooni poolt esitatud kohtutäiturile sissenõudmiseks, loetakse täitemenetluse seadustiku § 2 lõike 1 punkti 51 alusel täitedokumendiks.
(4) Kui Tööinspektsioonile esitatakse info rahalise haldusmeetme vaidlustamise kohta selle määramise riigis, esitab Tööinspektsioon esimesel võimalusel kohtutäiturile täitemenetluse peatamise avalduse.
§ 73. Eestis määratud sunnirahast piiriülene teavitamine ja selle täitmisele esitamine välisriigis
(1) Tööinspektsioon võib esitada välisriigile sunnirahast teavitamise taotluse.
(2) Tööinspektsioon võib esitada sunniraha täitmisele esitamise taotluse pärast otsuse vaidlustamise tähtaja möödumist.
(3) Sunniraha täitmisele esitamise taotluse võib välisriigile esitada vaid juhul, kui selle täitmine Eestis ei ole võimalik.
(4) Kui sunniraha määramise otsus vaidlustatakse, esitab Tööinspektsioon välisriigi pädevale asutusele täitemenetluse peatamise taotluse.
§ 8. Riikliku ja haldusjärelevalve teostamine
(1) Riiklikku ja haldusjärelevalvet käesoleva seaduses sätestatud nõuete täitmise üle teostab Tööinspektsioon.
(2) Tööinspektsioon võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 49, 50 ja 51 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid.
(3) Selleks et välja selgitada, kas tegemist on lähetatud töötajaga, hindab Tööinspektsioon juhtumispõhiselt kõiki lähetamisega seotud asjaolusid, milleks võivad eelkõige olla Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/67/EL artikli 4 lõigetes 2 ja 3 märgitud asjaolud. Nimetatud loetelust ühe või mitme asjaolu puudumine ei välista olukorra käsitlemist töötaja lähetamisena.
(4) Kui järelevalve teostamise käigus tuvastab Tööinspektsioon, et võib esineda lähetamisega seotud asjaolude rikkumine, esitab Tööinspektsioon viivitamata vastavale välisriigile temale teadaoleva asjakohase teabe.
(5) Käesoleva seaduse alusel vastutuse rakendamisel on tõendiks ka välisriigi pädeva asutuse kogutud tõendid.
§ 9. Ettekirjutuse vaidemenetlus
§ 91. Töötingimuste kohaldamata jätmine
(1) Tööandjat, kes on käesoleva seaduse § 5 lõike 1 punktides 1–3 märgitud kohustused jätnud täitmata, –
Käesoleva seaduse §-s 91 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tööinspektsioon.
§ 10. Varasemate seaduste muutmine
1 Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega (ELT L 018, 21.01.1997, lk 1–6);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/67/EL, mis käsitleb direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) jõustamist ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd (EÜT L 159, 28.05.2014, lk 11–31).


Meremäe valla jäätmehoolduseeskirja uue redaktsiooni kinnitamine – Riigi Teataja
Meremäe valla jäätmehoolduseeskirja uue redaktsiooni kinnitamine
Meremäe valla jäätmehoolduseeskirja uue redaktsiooni kinnitamine - sisukord
§ 4 Jäätmete liigiti kogumine
§ 5 Ohtlike jäätmete kogumine
§ 6 Pakendite ja pakendijäätmete kogumine
§ 7 Jäätmete vedu
§ 8 Jäätmete käitlemine
§ 9 Biolagunevate jäätmete kompostimine
§ 10 Ehitusjäätmete käitlemine
§ 11 Tervishoiu-, hooldus- ja veterinaarteenuse osutamisel tekkivate riskijäätmete käitlemine
§ 12 Korraldatud jäätmevedu.
§ 13 Jäätmete liigiti kogumise ja sortimise arendamise tähtajad jäätmeliikide kaupa
§ 14 Meremäe valla haldusterritooriumil asuvate jäätmehooldus-ja käitluskohtade järelhoolduse nõuded.
§ 15 Saastetasu
§ 17 Vastutus
RT IV, 05.12.2013, 3
Vastu võetud 26.03.2009 nr 5
jõustumine 02.04.2009
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 36 5, jäätmeseaduse § 66 lõike 4, § 71 lõike 1 ning pakendiseaduse § 15 lõike 1 alusel.
(1) Käesolev jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) määrab jäätmehoolduse üldise korra Meremäe valla haldusterritooriumil.
(2) Eeskirja eesmärk on: puhta ja tervisliku keskkonna säilitamine Meremäe vallas; jäätmete ohtlikkuse ja koguste vähendamine; jäätmete taaskasutamise soodustamine.
(3) Eeskiri on kohustuslik täitmiseks kõigile juriidilistele ning füüsilistele isikutele, kes viibivad Meremäe valla haldusterritooriumil.
(4) Jäätmehoolduse arendamist Meremäe vallas korraldab Meremäe Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) vastavalt jäätmehooldust reguleerivatele õigusaktidele ning teistele Meremäe vallas kehtivatele õigusaktidele.
1) Aia- ja pargijäätmed on aedade, haljasalade sh kalmistu hooldamisel tekkinud biolagunevad jäätmed nagu rohi, lehed, oksad jne
2) Biolagunevate jäätmete all mõistetakse anaeroobselt või aeroobselt lagunevaid jäätmeid, nagu toidujäätmed, paber ja papp.
3) Bioloogilise ringlussevõtu all mõistetakse jäätmete biolagunevate osade lagundamist kontrollitavates tingimustes ning mikroorganismide abil, mille tulemusena saadakse stabiliseeritud orgaanilised jääkmaterjalid või metaan. Prügilasse ladestamist ei loeta bioloogilise ringlussevõtu vormiks.
4) Bioloogiliselt ohtlikud jäätmed on tervishoiu- ning veterinaarteenuse osutamise käigus ning meditsiini- ja veterinaartarvete kokkupuutel patsiendi kehavedelikega tekkinud jäätmed, samuti loomsed jäätmed
5) Elektroonikaromude all mõistetakse kasutuselt kõrvaldatud elektri- ja elektroonikaseadmeid.
6) Järelevalve all mõistetakse keskkonna seisundit mõjutava või mõjutada võiva isiku või asutuse tegevuse seaduslikkuse kontrollimist, sealhulgas saasteainete, jäätmete, energia või organismide keskkonda viimise seaduslikkuse kontrollimist ning ebaseadusliku tegevuse peatamist või lõpetamist.
7) Jäätmete all mõistetakse mis tahes jäätmekategooriasse kuuluvat vallasasja või kinnistatud laeva, mille valdaja on ära visanud, kavatseb seda teha või on kohustatud seda tegema.
8) Jäätmealane nõustamine on jäätmehooldust toetav tegevus, kus sihtgruppidele antakse nõu, teavet ja selgitusi selleks, et kasvaks üldine jäätmehoolduse tase
9) Jäätmehoolduse all mõistetakse jäätmekäitlust, järelevalvet jäätmekäitluse üle ja jäätmekäitluskohtade järelhooldust.
10) Jäätmehoolduse arendamise all mõistetakse jäätmealase teabe levitamist, jäätmealast nõustamist ja jäätmehoolduse kavandamist või muud tegevust, mille eesmärk on vältida või vähendada jäätmeteket ning tõsta jäätmehoolduse taset.
11) Jäätmejaam on suletud territooriumiga, kogumismahutitega varustatud ning administreeritud rajatis taaskasutatavate, ohtlike ning tootjavastutusele kuuluvate jäätmete vastuvõtmiseks ning käitlemisele toimetamiseks
12) Jäätmekäitluse all mõistetakse jäätmete kogumist, vedamist, taaskasutamist ja kõrvaldamist.
13) Jäätmekäitluskoha all mõistetakse tehniliselt varustatud ehitist jäätmete kogumiseks, taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks ning maa-ala, kus jäätmete taaskasutamine võimaldab parendada mullaviljakust, maa-ala keskkonnaseisundit või selle kasutusvõimalusi.
14) Jäätmekäitluslepingu all mõistetakse jäätmevaldaja kui tellija ja jäätmekäitlusettevõtte kui töövõtja vahel sõlmitavat kahepoolset kirjalikku lepingut, millega töövõtja võtab endale kohustuse jäätmete osaliseks või täielikuks käitlemiseks ning millega töövõtja muutub pärast tellija poolt jäätmete üleandmist jäätmevaldajaks, kui leping ei näe ette teisiti.
15) Jäätmete energiakasutuse all mõistetakse jäätmete taaskasutamismoodust, kus põletuskõlblikke jäätmeid kasutatakse energia tootmiseks nende põletamisel eraldi või koos muude jäätmete või kütusega, kasutades ära tekkinud soojuse.
16) Jäätmete kogumise all mõistetakse jäätmete kokkukorjamist, sortimist ja segukoostamist nende edasise veo või tekkekohas taaskasutamise või kõrvaldamise eesmärgil.
17) Jäätmete korduskasutuse all mõistetakse jäätmete taaskasutamismoodust, kus jäätmeid kasutatakse nende esialgsel otstarbel, see tähendab samal otstarbel kui tooteid, millest nad on tekkinud.
18) Jäätmete kõrvaldamise all mõistetakse nende keskkonda viimiseks või selle ettevalmistamiseks tehtavat toimingut.
19) Jäätmete ringlussevõtu all mõistetakse jäätmete taaskasutamismoodust, kus jäätmetes sisalduvat ainet kasutatakse tootmisprotsessis esialgsel või muul otstarbel, kaasa arvatud bioloogilist ringlussevõttu, kuid välja arvatud jäätmete energiakasutust.
20) Jäätmete taaskasutamise all mõistetakse jäätmekäitlustoimingut, millega jäätmed või neis sisalduv aine või materjal võetakse kasutusele toodete valmistamisel, töö tegemisel või energia tootmisel, või seda ettevalmistav tegevus.
21) J äätmete sortimine on jäätmekäitlustoiming, mille käigustaaskasutatavad ning ohtlikud jäätmed eraldatakse ülejäänud jäätmetest.
22) Jäätmete töötlemise all mõistetakse nende mehaanilist, termilist, keemilist või bioloogilist mõjutamist, kaasa arvatud sortimine ja pakendamine, mis muudab jäätmete omadusi eesmärgiga vähendada jäätmete kogust või ohtlikkust, hõlbustada nende käitlemist või kõrvaldamist või tõhustada nende taaskasutamist. Jäätmete töötlemiseks ei loeta nende kokkupressimist jäätmete mahu vähendamise eesmärgil, nagu vedamisel või ladestamisel prügilasse.
23) Jäätmetekitaja all mõistetakse isikut või seaduse alusel asutatud muud asutust, kelle tegevuse käigustekivad jäätmed, või isikut, kelle tegevuse tulemusel jäätmete olemus või koostis muutub.
24) Jäätmevaldaja all mõistetakse jäätmetekitajat või muud isikut või seaduse alusel asutatud muud asutust, kelle valduses on jäätmed. Jäätmevaldajal peab olema ülevaade tema valduses olevate jäätmete liigist, hulgast ja päritolust, jäätmekäitluse seisukohalt olulistest omadustest ning jäätmetest tulenevast ohust tervisele, keskkonnale või varale.
25) Jäätmeõiend on dokument, kus näidatakse prognoositav jäätmete kogus liigiti ja kirjeldatakse jäätmete käitlemine.
26) Kogumisringi all mõistetakse valla poolt korraldatud ohtlike jäätmete kogumist kindlaks määratud ajal määratud kohtades.
27) Keskkonnajaam on kinnisel territooriumil paiknev liigiti kogutud jäätmete kogumiskeskus.
28) Kogumispunkt on üldkasutatavas kohas paiknev vastavalt märgistatud jäätmete kogumismahuti, kuhu saab viia liigiti kogutud jäätmeid.
29) Kompostimine on biolagunevate jäätmete looduslik biokeemiline lagundamine mikroorganismide toimel maapinnal või kompostimisnõus (kompostris).
30) Korraldatud jäätmeveo all mõistetakse olmejäätmete kogumist ja vedamist määratud piirkonnast määratud jäätmekäitluskohta või -kohtadesse kohaliku omavalitsuse organi korraldatud konkursi korras valitud ettevõtja poolt.
31) Ohtlike jäätmete all mõistetakse jäätmeid, mis kahjuliku toime tõttu võivad olla ohtlikud tervisele, varale või keskkonnale.
32) Olmejäätmete all mõistetakse kodumajapidamisjäätmeid ning kaubanduses, teeninduses või mujal tekkinud oma koostise ja omaduste poolest samalaadsed jäätmed.
33) Olmejäätmete valdaja on korteriühistu või -ühisus, selle puudumisel aga kinnisasja omanik, millel asub suvila, elu- või äriruum. Olmejäätmete valdajaks loetakse ka suvila, elu- või äriruumina kasutatava ehitise kui vallasasja omanik.
34) Pakendi all mõistetakse mis tahes materjalist valmistatud toodet, mida kasutatakse kauba, toormest kuni valmiskaubani, hoidmiseks, kaitsmiseks, käsitsemiseks, kättetoimetamiseks ja esitlemiseks kogu tsükli vältel tootjast tarbijani. Pakendiks loetakse ka samal eesmärgil kasutatavad ühekorratooted.
35) Pakendiettevõtja all mõistetakse isikut, kes majandus- või kutsetegevuse raames pakendab kaupa, veab sisse või müüb pakendatud kaupa.
36) Pakendijäätmete all mõistetakse mis tahes pakendit või pakendimaterjali, mille valdaja on ära visanud, kavatseb seda teha või on kohustatud seda tegema.
37) Probleemtoote all mõistetakse toodet, mille jäätmed põhjustavad või võivad põhjustada tervise- või keskkonnaohtu, keskkonnahäiringuid või keskkonna ülemäärast risustamist. Probleemtoodete hulka kuuluvad: patareid ja akud; PCB-sid sisaldavad seadmed; mootorsõidukid ja nende osad; elektri- ja elektroonikaseadmed ja nende osad.
38) Prügila all mõistetakse jäätmekäitluskohta, kus jäätmed ladestatakse maa peale või maa alla, kaasa arvatud jäätmekäitluskohta, kuhu jäätmetekitaja ladestab jäätmed tekkekohal (käitisesisene prügila), ja jäätmekäitluskohta, mida kasutatakse püsivalt jäätmete vaheladustamiseks vähemalt aasta vältel.
39) Püsijäätmete all mõistetakse tavajäätmeid, milles ei toimu olulisi füüsikalisi, keemilisi ega bioloogilisi muutusi. Püsijäätmed ei lahustu, põle ega reageeri muul viisil füüsikaliselt või keemiliselt, nad ei ole biolagundatavad ega mõjuta ebasoodsalt muid nendega kokkupuutesse sattuvaid aineid viisil, mis põhjustaks keskkonna saastumist või kahju inimese tervisele. Püsijäätmete leostuvus veekeskkonnas, ohtlike ainete sisaldus ning nõrgvee ökotoksilisus ei põhjusta täiendavat keskkonnakoormust, seda eriti põhja- ja pinnavee kvaliteedinõudeid silmas pidades.
40) Segaolmejäätmed on olmejäätmed, millest on liigiti kogumise läbi eraldatud suurem osa taaskasutatavaid jäätmeid ja ohtlikud jäätmed.
41) Suurjäätmete all mõistetakse tavajäätmeid, mis oma kuju või suuruse tõttu ei mahu jäätmete kogumismahutisse. Suurjäätmete hulka ei kuulu elektroonikaromud.
42) Taaskasutusorganisatsiooni all mõistetakse mittetulundusühingute seaduse alusel pakendiettevõtjate poolt asutatud ning keskkonnaministri poolt akrediteeritud mittetulundusühingut, mille eesmärk on pakendi ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise korraldamine.
43) Taaskasutatavad jäätmed on vanapaber ja kartong, pakendijäätmed, biolagunevad jäätmed, metallijäätmed ja puidujäätmed.
44) Tavajäätmete all mõistetakse kõiki jäätmeid, mis ei kuulu ohtlike jäätmete hulka.
45) Territooriumi haldaja all mõistetakse kinnisasja omanikku, hoonestusõigust omavat isikut ning ehitise kui vallasasja omanikku
(1) Kõik Meremäe valla haldusterritooriumil tegutsevad juriidilised ja füüsilised isikud peavad rakendama kõiki sobivaid võimalusi, et vältida jäätmete teket ja vähendada nende hulka, ning kandma hoolt, et jäätmed ei põhjustaks ülemäärast ohtu tervisele ega keskkonnale.
(2) Jäätmeveo jäätmekäitluskohtadesse korraldab jäätmevaldaja.
(3) Meremäe valla haldusterritooriumil peab segaolmejäätmete mahuteid tühjendama sagedusega, mis väldib mahutite ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna reostust, kuid üldjuhul mitte harvemini, kui üks kord kvartalis. Meremäe ja Obinitsa küla tiheasustuse piirkonnas on segaolmejäätmete mahutite tühjendamise sagedus vähemalt üks kord kuus.
(4) Tekkinud jäätmeid tuleb taaskasutada, kui see on tehnoloogiliselt võimalik ja ei ole muude käitlusmoodustega võrreldes ülemäära kulukas.
Prügilasse võib ladestada vaid neid jäätmeid, mille taaskasutamine ei ole tehnoloogiliselt võimalik või mõnel muul põhjusel õigustatud.
(5) Olmejäätmete taaskasutamiseks võimalikult suures ulatuses tuleb jäätmeid sorteerida ja koguda liigiti.
(6) Prügilaladestusele suunatavad jäätmed viia läheduse põhimõtet järgides Räpo prügilasse või Riigi jäätmekavas nimetatud prügilasse. Peale Räpo prügila sulgemist nõuetele vastavasse prügilasse (Torma, Paikuse) ja/või majanduslikult sobivamasse nõuetele vastavasse prügilasse või jäätmekäitluskohta.
(7) Jäätmekäitlust kinnisasjal korraldab kinnisasja omanik. Jäätmekäitlust hoonestusõiguse alusel kasutataval maal korraldab hoonestusõigust omav isik. Jäätmekäitlust ehitise kui vallasasja juurde kuuluval ehitise teenindamiseks vajalikul maal korraldab ehitise omanik. Edaspidi – territooriumi haldaja.
(8) Jäätmete nõuetekohast käitlemist käitlemise erinevatel etappidel korraldab ja selle eest vastutab jäätmevaldaja.
(9) Jäätmevaldaja on kohustatud käitlema tema valduses olevaid jäätmeid käesoleva eeskirja kohaselt või andma need käitlemiseks üle vastavat õigust omavale isikule.
(10) Ettevõtja, kes tegeleb jäätmekäitlusega jäätmeseaduse § 73 mõistes, peab omama jäätmeluba. Ohtlike jäätmete käitlemiseks on nõutav ohtlike jäätmete käitluslitsents, mis annab õiguse teiste isikute poolt tekitatud ja üleantud ohtlike jäätmete käitlemiseks majandus- või kutsetegevuses. Jäätmeloa ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi annab Keskkonnaamet.
(11) Jäätmete omavoliline ladestamine ja matmine on keelatud.
(12) Jäätmekäitlusettevõtte tegevus peab olema suunatud jäätmete koguse vähendamisele, nende taaskasutamisele ja kahjutustamisele.
§ 4. Jäätmete liigiti kogumine
(1) Alates 1. jaanuarist 2008. a tuleb tekkekohas liigiti koguda vähemalt järgmised jäätmeliigid:
1) paber ja kartong
2) pakendid
4) biolagunevad aia- ja haljastujäätmed
(2) Valla kogumispunktis kogutakse:
1) probleemtoodete jäätmed, (v.a. romusõidukid ja nende osad), vanarehvid, elektroonikaromud ja nende osad, patareid ja akud;
(3) Vallavalitsus teavitab liigiti kogutud jäätmete üleandmise võimalustest Meremäe valla kodulehel ja käesoleva eeskirja §-s13.
(4) Jäätmevaldaja ja territooriumi haldaja kohustused:
1) oma kinnistul tekkinud jäätmed tuleb sorteerida ja koguda liigiti ning teavitada kinnistul asuvaid elanikke ja seal töötavaid isikuid jäätmehoolduse korraldusest ning eeskirja nõuetest. Biolagunevad jäätmed on soovitatav võimalusel kompostida oma kinnistul, kasutades spetsiaalseid kompostreid või kompostimiskasti;
2) omada või rentima piisavas koguses ja suuruses jäätmemahuteid või kasutada jäätmekäitluslepingu alusel ühismahuteid;
3) korraldada jäätmete üleandmist jäätmeluba omavale või registreeritud jäätmekäitlejale või taaskasutada või kõrvaldada jäätmed vastavalt kehtivatele nõuetele. Kui jäätmevaldaja ja territooriumi haldaja on eri isikud, reguleeritakse nendevaheline kohustuste jaotus üüri-, rendi- või jäätmehooldelepinguga;
4) võimaluse korral vähendada jäätmete mahtu enne kogumisvahendisse asetamist kokkupressimise teel;
5) kinnistul tekkinud jäätmeid ei tohi paigutada väljapoole kinnistu piire, välja arvatud juhul, kui jäätmed paigutatakse lepingu alusel kasutatavasse ühismahutisse.
(5) Üldkasutatavatesse kohtadesse (pargid, parklad, ühissõidukite peatused jm) paigutab kogumismahutid vallavalitsus või territooriumi haldaja. Kaupluste, söögikohtade ja asutuste sissekäikude juures peab nende lahtioleku ajal olema kogumismahuti (prügiurn), mille õigeaegse tühjendamise ja korrashoiu eest vastutab haldaja. Avalike ürituste paigad varustab kogumismahutitega ürituse korraldaja, kes vastutab ürituse käigustekkinud jäätmete liigiti kogumise ja nõuetekohase käitlemise eest.
(6) Kogumisvahendina tohib kasutada mahutit, mis oma tehnilistelt näitajatelt võimaldab:
1) jäätmete kogumist nende levikut takistaval viisil;
2) jäätmete hoidmist haisu levikut takistaval viisil;
3) tuleohu vältimist;
4) võimaliku lekke vältimist.
(7) Jäätmemahutid peavad olema korras. Need peavad olema terved, kuuma veega pestavad (v.a. jäätmekotid) ning ei tohi põhjustada terviseohtu ega keskkonnareostust.
(8) Kogumisvahendi puhtuse ja õige kasutamise eest jäätmete hoiustamisel hoolitseb kogumisvahendi omanik. Kogumisvahend peab olema terve ja korralikult suletav.
(9) Mahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest territooriumil vastutab territooriumi haldaja.
(10) Jäätmevaldaja korraldab suurjäätmete, mida ei ole võimalik nende mõõtude või kaalu tõttu paigutada mahutisse, äraveo ning paigutab kogutavad jäätmed mahuti juurde jäätmekogujaga kokkulepitud ajaks. Suurjäätmed on näiteks mööbliesemed, vaibad ja madratsid. Suurjäätmetena ei käsitleta autovrakke, autoosi, s.h. autorehve, ehitus- ja lammutusjäätmeid, elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmeid, s.h. külmikud, elektripliidid, pesumasinad ja telerid jm. Vallavalitsus korraldab suurjäätmete veo vastavalt vajadusele.
(11) Olmejäätmete ja segaolmejäätmete mahutisse ei või panna:
kuuma tuhka
vedelaid jäätmeid;
ohtlikke jäätmeid;
radioaktiivseid jäätmeid;
nakkusttekitavaid ja bioloogilisi jäätmeid;
elektroonikaromusid;
probleemtooteid;
erikäitlust vajavaid jäätmeid;
aineid ja esemeid, mis võivad ohustada jäätmemahutite hooldajat või jäätmekäitlejat;
suurjäätmeid;
taaskasutatavaid jäätmeid, mille kogumine on korraldatud;
aia- ja haljastujäätmeid.
(12) Liiva, tuhka ja pühkmeid võib paigutada mahutitesse ja vedada prügilasse, kui need vastavad jäätmekäitlusettevõtte kehtestatud tingimustele ja kui tuhk on jahtunud.
(13) Segaolmejäätmed ning muud kergestiriknevad ja halvastilõhnavad jäätmed tuleb paigutada mahutitesse paberi- või kilekottidesse pakitult ning selliselt, et need ei levitaks lõhna, ei põhjustaks ohtu inimestele ega määriks mahuteid.
(14) Elektroonikaromud tuleb üle anda Meremäe külas asuvasse ohtlike jäätmete kogumispunkti.
(15) Vanametall tuleb üle anda vanametalli kogumisega tegelevale ettevõttele või toimetada vastavasse jäätmekäitluskohta.
(16) Ehitus- ja lammutusjäätmed tuleb koguda eraldi ja käidelda vastavalt eeskirja § 10 sätestatule.
(17) Vanad autorehvid tuleb üle anda Meremäe külas asuvasse ohtlike jäätmete kogumispunkti.
§ 5. Ohtlike jäätmete kogumine
(1) Vallavalitsus korraldab valla territooriumil kodumajapidamises tekkivate ohtlike jäätmete kogumist ja nende üleandmist litsentseeritud jäätmekäitlusettevõttele.
(2) Ohtlikud jäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi. Ohtlike jäätmete kogumisel tuleb vältida eri liiki ohtlike jäätmete segunemist omavahel või tavajäätmetega.
(3) Ohtlikke jäätmeid võib käidelda jäätmeloa alusel keskkonnaministri väljastatud ohtlike jäätmete käitlemise litsentsi omav isik.
(4) Ohtlikke jäätmeid tuleb koguda nii, et need ei reostaks pinna- või põhjavett ega põhjustaks teisi keskkonnakahjustusi.
(5) Ohtlike jäätmete kogumismahuti peab olema varustatud esmaste avarii likvideerimise ja tulekustutusvahenditega.
(6) Ohtlikud jäätmed, välja arvatud olmes tekkinud ohtlikud jäätmed, peab jäätmevaldaja enne üleandmist jäätmekäitlejale märgistama vastavalt keskkonnaministri kehtestatud korrale.
(7) Vedelaid ohtlikke jäätmeid peab säilitama kindlalt suletavates mahutites, mis välistab nende sattumise maapinnale või kanalisatsiooni.
(8) Koduses majapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed, nagu kasutuskõlbmatuks muutunud patareid, akumulaatorid, õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid ning elavhõbedalambid ja -kraadiklaasid, tuleb viia ohtlike jäätmete avalikesse kogumispunktidesse (Meremäe külas asuv ohtlike jäätmete kogumispunkt) või üle anda ohtlike jäätmete kogumiseks korraldatud kogumisringide käigus.
(9) Ettevõtjad peavad oma ohtlikud jäätmed üle andma jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(10) Ohtlike jäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmekäitlusettevõttele.
(11) Ettevõtja, kelle valduses on ohtlikud jäätmed, on kohustatud andma järelevalveametnikule informatsiooni ohtlike jäätmete hoidmise ja käitlemise kohta.
§ 6. Pakendite ja pakendijäätmete kogumine
(1) Pakendite ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise korraldavad pakendiettevõtjad või nende volitusel taaskasutusorganisatsioon. Vastuvõtupunktide asukohad ja paigaldamise tingimused tuleb taaskasutusorganisatsioonil kooskõlastada Meremäe Vallavalitsusega. Taaskasutusorganisatsiooni paigaldatud kogumismahutid asuvad Meremäe külas ja Obinitsa külas.
(2) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja anda üle selleks ettenähtud kogumispunktidesse. Üleantavad pakendid peavad vastama taaskasutusorganisatsiooni kehtestatud nõuetele.
(3) Pakendijäätmete veo vastuvõtupunktist käitluskohta korraldab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon ise. Kui pakendiettevõtja ei ole ühinenud taaskasutusorganisatsiooniga, peab ta vedama kogutud pakendijäätmed käitluskohta oma jõududega.
(4) Pakendiettevõtja on kohustatud vältima liigiti kogutud või pakendimaterjalide kaupa sorditud tagasivõetava pakendi ja pakendijäätmete segunemist teiste jäätmete või pakendimaterjalidega.
§ 7. Jäätmete vedu
(1) Jäätmed tuleb vedada jäätmeloas märgitud jäätmekäitluskohta. Kui territooriumi haldaja veab ise oma jäätmeid, tuleb need läheduse põhimõtet järgides vedada Räpo prügilasse või Võru maakonna jäätmekavas nimetatud prügilasse. Peale Räpo prügila sulgemist nõuetele vastavasse prügilasse (Torma, Paikuse) ja/või majanduslikult sobivamasse nõuetele vastavasse prügilasse või jäätmekäitluskohta
(2) Liigitikogutud taaskasutatavate jäätmete, v.a. kompostitavad biolagunevad jäätmed, mahuteid võib tühjendada vastavalt vajadusele. Kui seda tingib oluline avalik huvi, võidakse korraldatud jäätmeveo puhul rakendada nende jäätmeliikide mahutitele kindlaid tühjendussagedusi.
(3) Jäätmed, mille säilitamine kinnistul või krundil kujutab endast vahetut ohtu inimeste tervisele, tuleb ära vedada koheselt.
(4) Jäätmete veoettevõte on kohustatud:
2) eemaldama kogumisvahenditesse toodud jäätmed kokkulepitud ajagraafiku järgi või vastavalt vajadusele sagedusega, mis väldib mahutite ületäitumist, haisu teket ja keskkonnareostust. Elanikkonnalt jäätmeid kogudes võivad jäätmekäitlusettevõtte töötajad siseneda minimaalselt vajaliku sagedusega eraomanduses olevatele territooriumidele;
3) koguma kokku kogumisvahendi tühjendamisel või veo käigus lendunud või pudenenud jäätmed ning likvideerima sellest põhjustatud keskkonnareostuse;
4) oma tegevuse käigus mitte kahjustama olmejäätmete kogumismahuteid;
5) paigutama tühjendatud kogumismahuti tagasi selle esialgsesse kohta;
7) korraldama jäätmevedu elanikkonda vähim häirival viisil.
8) jäätmete vedu ei tohi häirida öörahu.
§ 8. Jäätmete käitlemine
(1) Kinnistu (krundi) piires on lubatud järgmiste jäätmete käitlemine:
1) kuivkäimla sisu, mida tohib hajaasustuses kaevata oma aiamaal maasse hilissügisel. Keelatud on käimla sisu laialilaotamine;
2) inertsed ehitusjäätmed ja ülejääkpinnased, mida võib kasutada teede ja pinnase täiteks, kooskõlastades selle eelnevalt vallavalitsusega;
3) risu ja oksad, mida võib vaikse ja märja ilmaga ning kõiki tuleohutusnõudeid järgides ja naabreid mitte häirides oma kinnistu (krundi) piires põletada;
4) liimi, lakki, värvi ja immutusaineid mittesisaldavad puidujäätmed ning kiletamata paber ja papp, mida võib põletada küttesüsteemides;
5) sõnnik, mida tohib laotada sulanud maale. Säilitamisel peab sõnnik olema komposteeritud ning kaetud.
(2) Väljaspool oma kinnistut, väljaarvatud jäätmeloaga jäätmekäitluskohad, on biolagunevate jäätmete kompostimine lubatud ainult vallavalitsuse kirjalikul nõusolekul ja tingimustel.
§ 9. Biolagunevate jäätmete kompostimine
(1) Aia- ja haljastusjäätmeid tuleb kompostida omal kinnistul või anda üle kompostimiseks vastava jäätmeloaga jäätmekäitlusettevõttesse.
(2) Kompostitavat materjali peab paigutama, ladustama ja käitlema tervisele ja ümbruskonnale kahjutult ning nii, et see ei põhjustaks kahjurite teket.
(3) Omal kinnistul võib kompostida ainult selleks ettenähtud, kahjurite eest kaitstud, kompostimisnõudes. Keelatud on kompostida jäätmeid, mis kahjustavad komposti või muudavad selle kasutamiskõlbmatuks.
(4) Aia- ja pargijäätmeid võib kompostida lahtiselt aunades.
Valla haljasaladel ja kalmistutel tekkivaid aia- ja pargijäätmeid (taimed, rohi, lehed, oksad jne) tuleb võimalikult suures koguses eraldi koguda ja kompostida valla poolt määratud kohas või Vastseliina kompostimisväljakul.
(5) Kompostimisnõud ja -aunad peavad paiknema naaberkinnistu piirist vähemalt 5 m kaugusel, kui naabrid ei lepi kokku teisiti ja vähemalt 15 m kaugusel kaevust ning põhjaveevoolu suunas allavoolu (järgib üldjoontes maapinna kallakut).
(6) Kompostimiskoht ei tohi asuda veekaitsevööndis.
§ 10. Ehitusjäätmete käitlemine
(1) Ehitusjäätmete käitlemise eest vastavalt nõuetele vastutab jäätmevaldaja.
(2) Ehitusjäätmete hulka kuuluvad puidu, metalli, betooni, telliste, ehituskivide, klaasi ja muude ehitusmaterjalide jäätmed, sealhulgas need, mis sisaldavad asbesti ja teisi ohtlikke jäätmeid ning väljaveetav pinnas, mis tekivad ehitamisel ja remontimisel (edaspidi ehitamisel) ning mida ehitusobjektil tööde tegemiseks ei kasutata. Mahukad ehitusjäätmed on suuregabariidilised ja raskemad ehitus- ja lammutustöödel tekkinud jäätmed (vannid, palgid, raudbetoonpaneelid, puit- ja raudbetoontalad jne).
2) korraldama oma jäätmete taaskasutamise või andma jäätmed käitlemiseks üle jäätmeluba omavale või jäätmevedajana registreeritud isikule. Ohtlike ehitusjäätmete puhul on täiendavalt nõutav ohtlike jäätmete käitluslitsentsi olemasolu;
4) võtma tarvitusele abinõud tolmu tekke vältimiseks ehitusjäätmete paigutamisel konteineritesse või laadimisel veokitele;
5) valmistama ette tasase kõvakattelise aluspinna jäätmekonteinerite paigutamiseks;
6) tagama, et kinnistul või krundil oleksid eraldi märgistatud konteinerid olmejäätmete ja ohtlike jäätmete kogumiseks;
7) jäätmevaldaja ehitusettevõtja või kinnisvaraarendajana teavitama oma töötajaid vallas kehtivast jäätmehoolduse korrast ning käesoleva eeskirja nõuetest.
(4) Ehitusjäätmed tuleb sortida liikidesse nende tekkekohal.
4) mineraalsed jäätmed (kivid, ehituskivid, tellised, krohv, betoon, kips, lehtklaas jne);
6) bituumenit mittesisaldav asfalt;
7) kiled;
8) ohtlikud ehitusjäätmed.
(5) Mahukad ehitusjäätmed, mida oma kaalu või mahu tõttu pole võimalik paigutada konteinerisse ja mida ei anta koheselt üle jäätmekäitlusettevõttele, paigutatakse krundi piires selleks eraldatud territooriumile nende hilisemaks transportimiseks jäätmekäitluskohta. Mahukad ehitusjäätmed on suuregabariidilised ja raskemad ehitus- ja lammutustöödel tekkinud jäätmed (vannid, pliidid, raudbetoon- ja betoondetailid, palgid, metall- ja puittalad jne).
(6) Saastumata pinnase ja sortimisel ülejäänud mineraalsete püsijäätmete segu kõrvaldamine väljaspool ametlikke ladestuspaiku nende taaskasutamise eesmärgil, sealhulgas territooriumi planeerimiseks, on lubatud ainult kehtivate nõuete kohaselt vormistatud ehitusprojekti ja ehitusloa või vallavalitsusega kooskõlastatult.
(7) Ohtlikud ehitusjäätmed, v.a. saastunud pinnas, tuleb koguda liikide kaupa eraldi konteineritesse, mis on märgistatud vastavalt keskkonnaministri poolt kehtestatud korrale. Ohtlike ehitusjäätmete konteinerisse ei tohi kallata vedelaid ohtlikke jäätmeid nagu värvid, lakid, lahustid, liimid jne.
Ohtlike ehitusjäätmete hulka kuuluvad:
2) värvi-, laki-, liimi- ja vaigujäätmed, s.h neid sisaldanud tühi taara ja nimetatud jäätmetega immutatud materjalid jne;
3) naftaprodukte sisaldavad jäätmed – tõrvapapp, immutatud isolatsioonmaterjalid jne;
(8) Pinnas loetakse saastunuks, kui see sisaldab ohtlikke aineid üle keskkonnaministri kehtestatud piirnormide.
(9) Ohtlike ehitusjäätmete kogumiseks kasutatavad konteinerid peavad olema lukustatavad või valve all.
(10) Asbestitööde tegemisel tuleb järgida asbestitöökaitse eeskirja ja tööandjal peab olema Võrumaa Tööinspektsiooni luba.
(11) Vedelad ohtlikud jäätmed nagu kasutuskõlbmatud värvid, lakid, lahustid, liimid jne ning nende jäägid tuleb koguda nende algpakendisse või vastavalt märgistatud kindlalt suletavasse mahutisse.
(12) Ohtlikud ehitusjäätmed, s.h ehitusjäätmed, mis sisaldavad ohtlikke jäätmeid ja saastunud pinnas, tuleb selleks kehtestatud korras üle anda ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõttele.
(13) Saastunud pinnast võib kohapeal käidelda vallavalituse kooskõlastuse alusel. Saastunud pinnase käitlemiseks peab olema jäätmeluba ja ohtlike jäätmete litsents.
(14) Ohtlike ehitusjäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmekäitlusettevõttele.
(15) Juriidilised isikud, kes tekitavad või käitlevad ohtlikke ehitusjäätmeid, on kohustatud andma järelevalveametnikele neid jäätmeid puudutavat informatsiooni.
§ 11. Tervishoiu-, hooldus- ja veterinaarteenuse osutamisel tekkivate riskijäätmete käitlemine
(1) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja tekkivad jäätmed, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistus määratletud “inimeste ja loomade tervishoiul või sellega seonduvatel uuringutel tekkinud jäätmetena” tuleb koguda eraldi, pakendada tulenevalt jäätmeliigi eripärast ja anda üle vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(2) Riskijäätmed on jäätmed, mis vahetu kontakti puhul põhjustavad teatud riski ( nt. teravad, torkivad jäätmed, nakkusohtlikud jäätmed, bioloogilised jäätmed jne.)
(3) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja peab bioloogilised jäätmed nagu operatsiooni käigustekkinud amputeeritud kehaosad, organid, koeproovid, platsenta jne kohe pärast tekkimist pakendama kindlalt suletud ja vastavalt tähistatud punasesse jäätmekotti ning toimetama tekkekohast jäätmehoidlasse, kus neid hoitakse teistest jäätmetest eraldi sügavkülmikus temperatuuril alla -20°C. Bioloogilised jäätmed kõrvaldatakse ainult volitatud jäätmekäitleja kaudu.
(4) Nakkusohtlikud jäätmed nagu verega või muude potentsiaalselt nakkusohtlike kehavedelikega saastunud meditsiinitarbed, ühekordsed esemed, muud nakkusohtlikud jäätmed tuleb kohe pärast tekkimist pakkida jäätmekotti, mis on märgistatud kirjaga „Nakkusohtlikud jäätmed“. Jäätmekotid tuleb hoolikalt sulgeda.
(5) Diagnostika- ja raviprotsessis kasutatud teravad ja torkivad esemed nagu süstlanõelad, skalpelliterad, ampullikillud jne tuleb koguda läbitorkekindlast materjalist vastavalt tähistatud ning kindlalt suletavasse kanistrisse või muusse nõusse, millel on markeering „Teravad ja torkivad jäätmed. Suur vigastuse oht!”
(6) Plastikkotte, mis sisaldavad nakkusohtlikke ja bioloogilisi jäätmeid, tuleb hoida jäätmetekitaja juures piisava suurusega sobivas lukustatavas hoiuruumis. Hoiuruum peab olema jahe ja ventileeritud, kergesti puhastatavatest materjalidest seinte ja põrandatega.
(7) Kogutud nakkusohtlikud jäätmed kahjutustatakse ja kõrvaldatakse vastavat litsentsi ja jäätmeluba omavas käitlusettevõttes.
(8) Kõik loomaomanikud on kohustatud oma lõpnud loomad saatma selleks tunnustatud loomsete jäätmete käitlemise ettevõttesse.
(9) Radioaktiivsed jäätmed, mis on kasutusest kõrvaldatud ravi- ja diagnostilise otstarbega radioaktiivsed ained ning kiirgusallikatega kokkupuutunud ained ja esemed (kindad, paber, linad jt) tuleb pakendada kiirguskindlasse märgistatud säilituspakendisse ning tuleb hoida hoidlas lukustatult või koheselt korraldada nende üleandmine radioaktiivsete jäätmete käitlejale.
(10) Ravimijäätmed, milleks on vananenud või riknenud ravimid, pakitakse märgistatud plastikkotti või –purki ja antakse üle ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(11) Elavhõbedat sisaldavad jäätmed tuleb hoida üksteisest eraldi. Need pakitakse märgistatud plastikpurki või klaaspurki, mis on korgiga tihedalt suletud. Metallilise elavhõbeda aurustumise vältimiseks tuleb see paigutada veega anumasse, nii et vesi katab elavhõbeda. Pakendid elavhõbedajäätmetega tuleb edasi anda vastavat luba omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(12) Kemikaalide jäätmed tuleb koguda suletud mittepurunevasse vastava märgistusega anumasse, mis ei reageeri kemikaaliga. Kasutada tuleb kemikaali originaalpakendit, millel on vastavad märgistused. Kemikaalide jäätmed tuleb anda üle ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
§ 12. Korraldatud jäätmevedu.
(1) Meremäe valla haldusterritoorium moodustab koos Värska, Veriora, Orava ja Mikitamäe valdade piirkonnaga ühise jäätmeveo piirkonna, kus liitumine korraldatud jäätmeveoga on jäätmevaldajatele kohustuslik. Olmejäätmete valdajad on korteriühistud või-ühisused, nende puudumisel aga maaüksuse omanikud, millel asub elu-või äriruum või suvila.
(2) Korraldatud jäätmevedu hõlmab segaolmejäätmeid ning vanapaberit ja pappi. Kui seda tingib oluline avalik huvi, võidakse korraldatud jäätmeveoga hõlmata ka teisi jäätmeliike.
(3) Avaliku konkursi korraldatud jäätmeveo eri-või ainuõiguse andmiseks korraldab Värska Vallavalitsus koostöös Meremäe, Veriora, Orava ja Mikitamäe Vallavalitsustega.
(4) Jäätmeveo rakendamise veopiirkonna, jäätmeliigid, vedamise sageduse, jäätmekäitluskohad ja jäätmeveo piirhinnad, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, kehtestatakse Meremäe Vallavolikogu määrusega.
(5) Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga elu-või tegevuskohajärgses veopiirkonnas. Jäätmevaldaja on korraldatud jäätmeveoga liitunud alates korraldatud jäätmeveo jäätmeloa kehtima hakkamisest.
(6) Jäätmevaldaja sõlmib jäätmekäitluslepingu konkursi korras valitud jäätmevedajaga hiljemalt korraldatud jäätmeveo jäätmeloa kehtima hakkamise ajaks. Lepingus sätestatakse jäätmete kogumismahuti(te) kasutus ning suurus, jäätmeveo sagedus ja aeg.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud jäätmekäitluslepingu sõlmimata jätmisel toimub kogumismahutite tühjendamine vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud määruses sätestatud sagedusele. Juhul kui kogumismahuti tühjendamine ei ole võimalik, kuna jäätmevaldaja poolt on täitmata mahuti tühjendamist võimaldavad tingimused, on jäätmevedajal õigus nõuda teenustasu suuruses, millist ta võiks nõuda mahutite tegeliku tühjendamise korral.
(8) Jäätmevaldaja maksab korraldatud jäätmeveo eest teenustasu vastavalt jäätmevedaja poolt esitatud arvetele alates korraldatud jäätmeveoga liitumisest. Jäätmeveo teenustasu suurus selgub korraldatud jäätmeveo konkursi käigus.
(9) Vallavalitsus võib erandkorras jäätmevaldaja lugeda korraldatud jäätmeveoga mitte-liitunuks tema põhjendatud avalduse alusel, kui jäätmevaldaja korraldab jäätmekäitluse ise.
(10) Korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks lugemise taotlemiseks esitab juriidilisest isikust jäätmevaldaja vallavalitsusele avalduse, millele on lisatud jäätmeseaduse § 39 lg 3 nõutavas mahus jäätmekava.
(11) Mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja esitab üks kord aastas hiljemalt 20. jaanuariks vallavalitsusele kirjaliku selgituse oma jäätmete käitlemise kohta.
§ 13. Jäätmete liigiti kogumise ja sortimise arendamise tähtajad jäätmeliikide kaupa
1) paber ja kartong (20 01 01) 2007 aastast kogumispunktides (kortermajad, millistel on katlamajad, põletavad paberi- ja kartongijäätmed katlamajas; Meremäe vallas ei ole kaugküttega elamuid); kuna kaugkütmist ei toimu ja kortermajadel on oma katlamajad ning jäätmed, mida võib põletada küttesüsteemides, põletatakse katlamajas;
2) pakendid (15 01) 2007 aastast pakendiorganisatsioonide kogumisvõrgustiku kogumispunktides;
3) ohtlikud jäätmed (jäätmenimistu alajaotises 20 01 tärniga «*» tähistatud jäätmed) ohtlike jäätmete kogumisring 1x aastas, ohtlike jäätmete kogumispunkt Meremäe alevikus 2007.aastast;
4) biolagunevad aia- ja haljastusjäätmed (20 02 01) komposteeritakse valla poolt määratud kohas või Vastseliina kompostimisväljakul; vallavalitsus korraldab veo vastavalt nõudlusele;
5) probleemtoodete jäätmed, sealhulgas romusõidukid ja nende osad (16 01), kaasa arvatud vanarehvid (16 01 03), elektroonikaromud ja nende osad (16 02), patareid ja akud (16 06) - ohtlike jäätmete kogumisring 1x aastas, ohtlike jäätmete kogumispunkt Meremäe alevikus 2006.aastast, romusõidukite kogumiskoht Võru linnas 2007.aastast;
6) põlevjäätmed, sealhulgas puit (20 01 38), plastid (20 01 39);
7) suurjäätmed (20 03 07) suurjäätmete kogumine organiseeritakse valla poolt vastavalt vajadusele 2008.aastast;
8) metallid (20 01 40) kokkuostukoht Võru linnas 2007.aastast.
§ 14. Meremäe valla haldusterritooriumil asuvate jäätmehooldus-ja käitluskohtade järelhoolduse nõuded.
( 1) Kõik valla haldusterritooriumil paiknevad jäätmete tekitajad ja käitlejad peavad oma tegevuse lõpetamisel üle andma jäätmekäitlejatele kõik ettevõttes tekkinud ja käitlemata jäänud tava- ja ohtlikud jäätmed. Ettevõtte tegevuse lõpetamisel tuleb likvideerida kogu ettevõtte tegevusest tingitud reostus ja rakendada meetmeid, mis välistavad ettevõtte tegevuse lõpetamisest tingitud reostusohu teket.
§ 15. Saastetasu
(1) Olmejäätmete keskkonda viimisel rakendatakse saastetasu vastavalt keskkonnatasude seadusele.
(2) Keskkonda viidavate olmejäätmete arvestust nende päritolukoha järgi omavalitsuste lõikes peab ja saastetasu arvutab ja kogub prügila käitaja.
(3) Valla eelarvesse laekuvat saastetasu kasutatakse jäätmehoolduse arendamise toetamiseks.
(2) Kõik füüsilised ja juriidilised isikud on kohustatud vähemalt üks kord aastas andma teavet jäätmekäitluse üle järelevalvet teostavatele ametnikele käesoleva eeskirja nõuete täitmise kohta.
(3) Vallas tegutsevad jäätmeluba ja keskkonnakompleksluba omavad isikud või Jäätmeseaduse § 74 kohaselt registreeritud isik on kohustatud pidama pidevat arvestust oma tegevuses tekkinud, kogutud, hoitud või vaheladustatud, veetud, töödeldud, taaskasutatud või kõrvaldatud jäätmete liigi, hulga, omaduste ja tekke kohta. Kui jäätmed antakse üle teisele jäätmekäitlejale, tuleb arvestust pidada ka jäätmete sihtkoha, kogumissageduse, veomooduste ning taaskasutamis- ja kõrvaldamistoimingute kohta. Jäätmealase arvestuse algdokumente ja nende alusel koostatud koondandmeid tuleb säilitada vähemalt viis aastat ning esitada need jäätmekäitluse üle järelevalvet teostavale ametnikule viimase nõudmisel.
(4) Meremäe Vallavolikogu asutab määrusega jäätmevaldajate registri ning kehtestab registri pidamise põhimääruse.
§ 17. Vastutus
(1) Ebaseaduslikult keskkonda viidud jäätmed kõrvaldab ja nendest põhjustatud keskkonnareostuse likvideerimise korraldab jäätmete ebaseaduslikult keskkonda viija (edaspidi saastaja) oma kulul keskkonnajärelevalve asutuse ettekirjutuse alusel.
(3) Kui saastaja ei täida käesoleva eeskirja § 17 sätestatud kohustust, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omanik saastaja kulul. Kui saastajat ei ole võimalik kindlaks teha, korraldab saastatud kinnisasja omanik saaste likvideerimise oma kulul.
(4) Kui saastunud kinnisasja omanik ei täida käesoleva eeskirja § 17 sätestatud kohustust või kui saastajat ei ole võimalik kindlaks teha, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omaniku kulul vallavalitsus asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(5) Käesoleva jäätmehoolduseeskirja täitmist kontrollivad keskkonna- ja tervisekaitseorganite töötajad ja Meremäe Vallavolikogu poolt määratud ametiisikud keskkonnajärelevalve seaduse ja valla põhimääruse alusel.
(6) Käesoleva eeskirja nõuete rikkumise eest kantakse vastutust jäätmeseaduse ja pakendiseaduse järgi väärteomenetluse seadustikus ja karistusseadustikus sätestatud korras.
(1) Tunnistada kehtetuks Meremäe Vallavolikogu 19.12.2007.a määrus nr 11 „Meremäe valla jäätmehoolduseeskiri”.
(2) Määrus jõustub 02. aprillil 2009.a.
Margus Palok


text:
Üldkohtud - Iirimaa
Sellel lehel esitatakse teave üldkohtute korralduse kohta Iirimaal.
Iirimaa kohtusüsteemi alused on sätestatud 1922. aasta põhiseaduses, millega nähti ette uute kohtute loomine, et asendada nendega Briti ülemvõimu ajal väljakujunenud kohtud. Uued kohtud loodi 1924. aastal sama aasta kohtute seaduse alusel, millega kehtestati kohtusüsteemi õiguslik alus.
Praegused kohtud loodi 1961. aasta kohtute seaduse (loomine ja koosseis) alusel vastavalt 1937. aastal iirlaste vastu võetud põhiseaduse artiklile 34.
Põhiseaduse artiklid 34–37 käsitlevad õigusemõistmist üldiselt. Artikli 34 lõikes 1 sätestatakse, et „õigust mõistavad seaduse alusel loodud kohtud”. Põhiseaduse kohaselt koosneb kohtusüsteem kõrgeima astme apellatsioonikohtust, milleks on ülemkohus, ning esimese astme kohtutest, mis hõlmavad kõrgemat kohut, millel on täielik pädevus kõigis kriminaal- ja tsiviilasjades, ning piiratud kohtualluvusega kohtuid, milleks on piirkondlikul tasandil organiseeritud ringkonnakohus ja piirkonnakohus.
Ülemkohtul on apellatsioonipädevus kõigi kõrgema kohtu otsuste suhtes. Ülemkohus on samuti pädev arutama kriminaalapellatsioonikohtu otsuste peale esitatud apellatsioone, kui kriminaalapellatsioonikohus või riigi peaprokurör tõendab, et otsus on seotud üldsuse jaoks äärmiselt tähtsa õigusküsimusega ning et avaliku huvi seisukohast on soovitav apellatsiooni esitamine ülemkohtule. Ülemkohus võib teha lahendi ka ringkonnakohtu poolt talle esitatud õigusküsimuses. Ülemkohus on pädev otsustama, kas seaduseelnõu (või selle mis tahes säte või sätted), mille on vastu võtnud parlamendi (Oireachtas) mõlemad kojad ja mis on esitatud enne seadusena jõustumist allkirjastamiseks Iirimaa presidendile, on vastuolus põhiseadusega, kui asja edastab kohtule arutamiseks Iirimaa president. Kui tõstatatakse presidendi püsiva teovõimetuse küsimus, kuulub selle kohta otsuse tegemine ülemkohtu pädevusse.
Apellatsioone või muid küsimusi arutavad ja neis teevad otsuseid viis ülemkohtu kohtunikku, välja arvatud juhul, kui ülemkohtu esimees määrab, et mis tahes apellatsiooni või muud küsimust (välja arvatud põhiseadusküsimusi) peavad arutama ja neis otsuseid tegema kolm kohtunikku. Kohus võib samaaegselt tegutseda rohkem kui ühe kolleegiumina.
Kõrgem kohus
Põhiseaduse kohaselt on kõrgemal kohtul täielik algupärane pädevus ja otsustusõigus kõikides kohtuasjades ja küsimustes, olenemata sellest, kas tegemist on õigusküsimuse või asjaolusid käsitleva küsimusega tsiviil- või kriminaalasjades. Kõrgemal kohtul on erandlik pädevus lapsendamisega seotud küsimustes ja seoses väljasaatmistaotlustega. Kõrgem kohus on pädev hindama ka mis tahes seaduse (välja arvatud seaduse, mille Iirimaa president on juba suunanud ülemkohtule) vastavust põhiseadusele. Enamikus kõrgemas kohtus menetletavatest kohtuasjadest teeb otsuse üks kohtunik, kuigi seaduses on sätestatud, et teatavaid kohtuasju, mis on seotud näiteks laimamise, rünnaku või alusetu vangistusega, menetleb kohtunik koos vandekohtuga. Eriti tähtsaid kohtuasju võib menetleda kahest või enamast kohtunikust koosnev kohtukolleegium.
Tsiviilasjades toimib kõrgem kohus apellatsioonikohtuna ringkonnakohtu otsuste suhtes. Lisaks ringkonnakohtu tsiviilapellatsioonidega seotud apellatsioonipädevusele on kõrgem kohus samuti pädev vaatama läbi kõigi madalama astme tribunalide otsuseid, väljastades kohustamismääruseid (mandamus), keelumääruseid (prohibition) ja tühistamismääruseid (certiorari). Need määrused ei ole seotud madalama astme tribunalide tehtud otsuste asjaoludega, vaid küsimusega, kas on ületatud kohtu pädevust.
Kõrgem kohus võib teha lahendeid piirkonnakohtu poolt talle suunatud õigusküsimuses. Kohus menetleb ka kautsjonitaotluseid kohtuasjades, kus süüdistatavale on esitatud mõrvasüüdistus, või kui süüdistatav soovib, et tema suhtes kohaldataks piirkonnakohtu kehtestatust erinevaid tingimusi.
Tavaliselt arutab kõrgem kohus algseid kohtuasju Dublinis. Samuti toimuvad kõrgema kohtu istungid mitmes provintsis, et arutada kahju hüvitamise hagisid seoses isikukahju ja surmaga lõppenud vigastuste tekitamisega. Kõrgem ringkonnakohus arutab ringkonnakohtu otsuste peale esitatud apellatsioone provintsides.
Ringkonnakohtu pädevus tsiviilasjades on piiratud, kuid kõigi kohtuasja poolte nõusolekul võib see pädevus olla piiramatu. Lepingute, järelmaksuga müügi lepingute või krediidi alusel müügi lepingute ja lepinguvälise kahju puhul on kohtu pädevus piiratud kohtuasjadega, kus nõude summa ei ületa 38 092,14 eurot.
Ringkonnakohus on pädev arutama pärandiküsimusi ning kinnisvara omandiõiguse või rendilepingutega seotud küsimusi, kui kinnisvara kinnistusraamatu andmetel põhinev rendihind ei ületa 253,95 eurot. Ringkonnakohus on pädev menetlema perekonnaõigusega seotud kohtuasju, sealhulgas kohtulikku lahuselu, abielulahutust ja kehtetuks tunnistamist käsitlevaid kohtuasju ning piirkonnakohtu otsuse peale esitatud apellatsioone.
Ringkonnakohtus teeb tsiviilasjades otsuseid üks kohtunik ilma vandekohtuta. Kohus toimib piirkonnakohtu otsuste peale esitatud apellatsioonide puhul apellatsioonikohtuna nii tsiviil- kui ka kriminaalasjades. Apellatsiooni korral arutab ringkonnakohus asja uuesti ning ringkonnakohtu otsus on lõplik ja selle peale ei saa enam apellatsiooni esitada.
Ringkonnakohtul on pädevus ka kõigis neis kohtuasjades, mis käsitlevad taotlusi uue alkoholimüügilitsentsi saamiseks, ning apellatsioonipädevus seoses tribunalide, näiteks võrdõiguslikkuse küsimuste uurimise direktori otsuste peale esitatud apellatsioonidega.
Piirkonnakohus
Piirkonnakohtul on kohalik ja piiratud pädevus. Perekonnaõiguse küsimustes on piirkonnakohus pädev tegema otsuseid ülalpidamist, kodust lahkuma sundimist, eestkostet, suhtlusõigust ja põlvnemist käsitlevates asjades.
Piirkonnakohus on pädev arutama tsiviilasju, mis tulenevad lepingutest, järelmaksuga müügi lepingutest või krediidi alusel müügi lepingutest, lepinguvälisest kahjust ning rendi maksmata jätmisest või kauba ebaseaduslikust kinnipidamisest, kui nõude summa ei ületa 6348,69 eurot. Kohtul on pädevus ka seoses mis tahes kohtu poolt võlaküsimuses tehtud otsuste täitmisele pööramisega. Tal on pädevus mitmes litsentsimist käsitlevas küsimuses, näiteks seoses alkohoolsete jookide müügiga, ning pahatahtliku kahju hüvitamisega seotud taotluste puhul, kui nõude summa ei ületa 6348,69 eurot.
Piirkonnakohtu istungid toimuvad 24 piirkonnas üle kogu riigi. Üldiselt määratakse asja arutamise koht kindlaks selle põhjal, kus leping sõlmiti, või kostja/süüdistatava elu- või tegevuskoha põhjal. Litsentsimist käsitlevate kohtuasjade puhul on määravaks litsentsi taotleva asutuse asukoht.
Ülemkohus käsitleb kriminaalapellatsioonikohtu otsuste peale esitatud apellatsioone, mille raames on tõstatatud üldsuse jaoks eriti suurt tähtsust omavaid õigusküsimusi.
Kriminaalapellatsioonikohus menetleb nende isikute esitatud apellatsioone, kes on kriminaalasjas süüdi mõistetud ringkonnakohtu, keskkriminaalkohtu või kriminaalasjade erikohtu otsuse alusel.
Kriminaalasjade erikohus
Kriminaalasjade erikohus loodi selliste kriminaalasjade menetlemiseks, mille puhul on kindlaks tehtud, et üldkohtud ei suuda tagada tõhusat õigusemõistmist ning avaliku korra ja julgeoleku säilimist. Kohus koosneb kolmest kohtunikust; vandekohut ei kasutata.
Keskkriminaalkohus
Keskkriminaalkohus on kõrgema kohtu kriminaalkolleegium, kus menetletakse muu hulgas järgmiste kuritegudega seotud kriminaalasju: mõrvad, vägistamised, riigireetmine, piraatlus ning 2002. aasta konkurentsiseaduse alusel algatatud kriminaalasjad. Kohus koosneb kohtunikust ja vandekohtust.
Kriminaalasjade ringkonnakohus
Kriminaalasjade ringkonnakohus menetleb kriminaalasju, mis ei kuulu keskkriminaalkohtu pädevusse. Kohus koosneb kohtunikust ja vandekohtust. Kohus menetleb piirkonnakohtu otsuste peale esitatud apellatsioone.
Piirkonnakohus menetleb väärtegusid (enamasti seadusest tulenevat laadi) ja ka teatavaid selliseid õigusrikkumisi, mille eest saab esitada kriminaalsüüdistuse. Kohus koosneb ainult kohtunikust.
Viimati uuendatud: 28/03/2017

matches: Kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


Õppekava – Kose Gümnaasium
Õppekava	admin	2018-09-03T08:11:08+00:00
Uurimistööde kord
Kose Gümnaasiumi (edaspidi „Kooli“) õppekava on kehtestatud „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse“ § 17 lg 2, Vabariigi Valitsuse 06.01.2011. a määruse nr 1 „Põhikooli riikliku õppekava“ § 24 lg 4 ja Vabariigi Valitsuse 06.01.2011. a määruse nr 2 „Gümnaasiumi riikliku õppekava“ § 19 lg 4 alusel. Alates 01.09.2018 jõustunud õppekava *.pdf dokumendina. Kose Gümnaasiumi 12.klass õpib selle õppekava (õppekava pdf dokumendina) versiooni alusel.
Kooli õppekava on kehtestatud ühe tervikdokumendina põhikoolile ja gümnaasiumile ning koosneb järgmistest osadest: 1) õppekava üldosast, milles on vajadusel eristatud eraldi põhikooli ja gümnaasiumit; 2) põhikooli ainekavadest ainevaldkondade õppeainete kaupa, milles on õppeainete õpitulemused ja õppesisu kirjeldused klassiti; 3) gümnaasiumi ainekavadest ainevaldkondade õppeainete kaupa, milles on esitatud kohustuslike kursuste ja kooli pakutavate valikkursuste ning valikõppeainete kursuste kavad.
Kooli õppekava on koolis õpingute (õppe- ja kasvatustegevuse) alusdokument, mis on koostatud riiklike õppekavade alusel tulenevalt põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 17 lõikest 1, põhikooli riikliku õppekava § 24 lõikest 1 ja gümnaasiumi riikliku õppekava § Kose Gümnaasiumi õppekava Kehtestatud 31.08.2015. a direktori käskkirjaga nr 1-3/44, jõustub 01.09.2015. a 9 19 lõikest 1, milles eelkõige tuuakse välja kooli eripärast tulenevad valikud riiklike õppekavade raames ning milles kirjeldatakse õppe rõhuasetused ja tegevused õppekava täitmiseks.
Kooli õppekava koostamisel on lähtutud põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, riiklikest õppekavadest, haridus- ja teadusministri 12. oktoobri 2011. a määrusest nr 62 „Õpilasuurimuse ja praktilise töö ettevalmistamise ning hindamise tingimused ja kord“ § 1 lõikest 3 ja Vabariigi Valitsuse 20. oktoobri 2011. a määruse nr 136 „Laste liikluskasvatuse kord“ § 6 lõikest 3.
Kooli õppekava on väljundipõhine õppekava, milles kõrgeim õpiväljund on omandatud üldpädevused, so suutlikkus asjatundlikult, loovalt, ettevõtlikult ja paindlikult toimida teatud tegevusalal või -valdkonnas, perekonnas, tööl, avalikus elus, kultuurikandjana. Üldpädevused on kirjeldatud põhikoolile põhikooli riikliku õppekava § 4 lõikes 4 ning gümnaasiumile gümnaasiumi riikliku õppekava § 4 lõikes 3. Üldpädevused on valdkonna- ja aineülesed ja nende kujunemise tagamine õpilastel on kõigi koolis tegutsevate isikute ühine eesmärk.
Väljundipõhises õppes on rõhuasetus õpilaste poolt õppimise kaudu õppeprotsessi lõpuks omandatavate õpitulemuste/pädevuste omandamisel ja nende hindamisel. Õpilastel lastakse demonstreerida õpitulemuste/pädevuste omandatust võimalikult erinevates olukordades tulenevalt õpitulemuse väljundverbist ja antakse soorituste kohta tagasisidet tuues välja õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning andes soovitusi edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpitulemuse/pädevuse omandamist. Kooli õppekavas esitatud õppesisule pühendatakse arvestatav hulk aega, lähenedes õppesisule mitmekesiselt nii, et õpilased õpivad õpitut kasutama erinevates situatsioonides.
1.6. Väljundipõhise õppe õpikäsitlus väljendub selles, et õpetamine on õpilase vaimse, sotsiaalse ja füüsilise õpikeskkonna organiseerimine viisil, et õpilane saavutab õppekavas kavandatud õpitulemused/pädevused.
Tagasivaadates sammurallile
Filmi- ja matkapäev


text:
Inimõigused Eestis 2016-2017 6. Kogunemis- ja ühinemisvabadus Hea Lugeja 1. Piinamise, ebainimlikult või alandavalt kohtlemise ja karistamise keeld 2. Orjuse ja sunniviisilise töötamise keeld 3. Õigus õiglasele kohtupidamisele 4. Õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele 5. Sõnavabadus 6. Kogunemis- ja ühinemisvabadus 7. Diskrimineerimise keeld 8. Sooline võrdõiguslikkus 9. Õigus vabadele valimistele 10. Rahvusvähemused ja lõimumispoliitika 11. LGBT inimeste olukord 12. Pagulaste ja varjupaigataotlejate õigused 13. Lapse õigused 14. Puuetega inimeste olukord Eelmine Järgmine
Autor: Alari Rammo
Kogunemisvabadusega kaitstakse põhiseaduse paragrahvis 47[1] demokraatlikus riigis vajalikku pluralismi, võimaldades kõigil huvigruppidel oma seisukohtade avalikku kujundamist ja väljendamist.[2] Kogunemiste all mõtlevad põhiseaduse kommentaaride autorid tänaseks sisuliselt kõike seisukohtade ja meelsuse kujundamiseks ning väljendamiseks rahumeelselt korraldatut, alates laulupeost kuni massimeeleavalduste ja spontaansete koosolekuteni.
Seda õigust võib seaduses sätestatud juhtudel ja korras piirata riigi julgeoleku, avaliku korra, kõlbluse, liiklusohutuse ja koosolekust osavõtjate ohutuse tagamiseks ning nakkushaiguse leviku tõkestamiseks. Eestis on piirangud sätestatud korrakaitseseaduses ning kohalike omavalitsusüksuste avalikku korda puudutavates õigusaktides, mis on mõõdukad ja kantud eelkõige liikluse ja inimeste turvalisusest avalikus kohas toimuvatel kogunemistel. Kogunemisvabadus hõlmab riigile positiivset kohustust ka ise kogunemiste turvalisus tagada.[3]
Kogunemisvabadusega lähedalt seotud, ent laiema kaitsealaga ühinemisvabaduse kehtestab põhiseaduse § 48, mille eesmärk on võimaldada inimestel oma huvide kaitseks või edendamiseks ühineda teistega, moodustades mittetulundusühinguid, sihtasutusi või seltsinguid ehk püsivaid organisatsioone.[4] Piiranguid võib seada vaid relvi valdavatele ja sõjalistele ühingutele, erakondade liikmelisusele ning põhiseadusliku korra vägivaldset muutmist taotlemise või vastuolude puhul kriminaalvastustust sätestavate seadustega. Ühinguid, liitusid või erakondi võib sundlõpetada üksnes kohus.
Eestis raamistab avaliku võimu ja kodanikualgatuse omavahelised suhted lisaks toimivale õiguskeskkonnale 2002. aastal parlamendis heakskiidetud „Eesti kodanikuühiskonna arengukontseptsioon“,[5] mille alusel koostatakse 2004. aastast Siseministeeriumi kureerimisel kodanikuühiskonna arengukava. Neid dokumente täiendavad valitsuse heakskiidetud head tavad kaasamisest ja vabaühenduste rahastamisest.[6]
Ehkki maailm jälgib murelikult nn kodanikuruumi (ingl Civic Space) kahanemist ka siinsamas Euroopas kuni ennustusteni, et vaba demokraatia ja inimõigused võisid olla globaalses ajaloos vaid mööduv faas,[7] ei ole käegakatsutavat taandarengut Eestis toimunud. Pigem jätkas ka 2016. aasta novembris ametisse astunud valitsus liberaalse ja senisest sotsiaalsema poliitikaga, andes tegevusprogrammis mitmeid lubadusi, mida vabakond on aastaid küsinud.[8]
Olulisemate tegevustena on plaanis korrastada vabaühenduste rahastamist, muutes selle stabiilsemaks ja eesmärgistatumaks; samuti kujundada selgem vabaühenduste kaasamist ja osalemist toetav poliitika, ning soodustada sotsiaalset ettevõtlust. Konkreetsete tegevustena on nimetatud muuhulgas järgmised:
analüüsida ja teha ettepanekuid vabaühenduste rahastamisallikate mitmekesistamiseks;
suurendada avaliku sektori ja vabaühenduste vahelist strateegilist partnerlust;
töötada välja ettepanekud hasartmängumaksu nõukogu kaudu eraldatavate vahendite ümbersuunamiseks;
viia ellu avatud valitsemise partnerluse tegevuskava 2016-2018;
arvestada avaliku sektori ja sotsiaalse innovatsiooni arendamise rakkerühma ettepanekutega;
viia läbi ühinguõiguse revisjon.
Oluliselt kattuvad need tegevused vabaühenduste liidu ettepanekutega, kuigi mitte kõiges.[9] Pooled tegevused on seotud rahastamisega, kus allikate mitmekesistamise taga mõeldi eraraha enama kaasamise ärgitamist maksupoliitika abil. Teised kaks tegevust on seotud rahastamise korrastamise eesmärgiga – kaotada poliitikutest koosnev hasartmängumaksu nõukogu ning kasutada raha enam tegevustoetusteks (strateegiline partnerlus). Kolm viimast tegevust olid nagunii juba käsil ja leiavad äramärkimist järgmistes alapeatükkides.
Eesti õiguskeskkond on püsinud üle 20 aasta suhteliselt soodne mõlema vaadeldava vabaduse kontekstis ja tehtud on pigem kosmeetilisi muudatusi. Siiski on regulatsiooni maht ja detailsus pidevalt kasvanud, mis muudab paratamatult õiguskeskkonnas orienteerumise keerulisemaks. Kuna vabaühendustele omastes küsimustes napib nii spetsialiseerunud juriste kui ka kohtupraktikat, lahendavad ühingud paljud kitsaskohad ise tõlgendamise teel, jättes sageli üles nt maksuriski.
Ühinguõiguses leevenes e-residentsuse tuules vabaühendustelegi nõue, et vähemalt pool juhatuse liikmetest peab elama Euroopa Majanduspiirkonnas, mis muudab Eesti veelgi soodsamaks staabiks näiteks idapoolsete režiimide vastu võitlejaile, kes kodumaal tegutseda ei saa.
2017. aasta juulis jõustus vabaühenduste poolt aastaid oodatud muudatus tulumaksuseaduses, mille § 19 lg 3 p 17 lubab tulumaksusoodustusega ühingutel maksta lähetatud vabatahtlikele päevaraha maksuvabalt.[10] Seni kehtis võimalus vaid töölepinguga inimestele ja eriti arengukoostöö valdkonna ühingud pidid vabatahtlike pikemal lähetusel tasuma lisaks tulumaksu, mis muutis paradoksaalselt tasuta tööjõu välismaal kaasamise kallimaks palgalise omast.
Muud korduvad ettepanekud annetuste soodustamiseks ja tulumaksusoodustuse lihtsustamiseks jäid 2016. aastal Rahandusministeeriumis taas kuulda võtmata.[11] Siiski piiras 2016. aastal ametisse asunud valitsus tulust tehtavaid mahaarvamisi, sätestades kodulaenu intressidele 300-eurose eraldi limiidi. Muudatus võimaldab teoreetiliselt annetustele rohkem maksusoodustust 1200-eurosest kogupiirangust, kuigi piirmäära sees on veel ka koolituskulud.
Mitme aasta eest alustatud ja vahepeal topanud ühinguõiguse revisjon sai 2016. aastal taas hoo sisse, tulemusi on oodata küll alles 2020. aastaks.[12] Vabaühenduste ootustest jõudsid lähteülesandesse lahenduse leidmine sotsiaalsete ettevõtete juriidilisele staatusele, samuti lihtsam suhtlus äriregistriga ja vähesem ühingu siseasjade reguleerimine.
Septembrist 2017 jõustus riigihangete seaduse uus terviktekst, mis esmakordselt võimaldab reserveerida hankelepinguid sotsiaalvaldkonnas mh vabaühendustele. Hankemenetluste valikusse lisandus innovatsioonipartnerlus, mis laseb, samuti koostöös paljus vabaühendustest teenusepakkujatega, uudse ja parema teenuse enne selle hankimist kõigepealt välja töötada.[13] Tegu pole kohustuse, vaid võimalusega, mille kasutussevõtt nõuab hankijate tahet, oskusi ja julgust.
2016. aastal jõustusid esimesed kohtulahendid, millega kvalifitseeriti 2013. aasta kohalike valimiste eel avaliku raha eest tehtud teavitus valimisreklaamiks ja keelatud annetusteks ning kohustati kulud tagasi maksma. Peamiselt Tallinna ja Keskerakonda käsitlevaist vaidlusist sai tuntuimaks Edgar Savisaare kohustus maksta tagasi 116 643 eurot.[14] Ühes varasemate kohtuasjadega tekkis avalikkuses arutelu võimalike piirangute vajalikkusest kriminaalkorras süüdimõistetud erakondadele, kandidaatidele ja avaliku sektori ametikandjatele.
2016. aastast ei näe karistusõigus enam sundlõpetamist ette põhiseadusliku korraga vastuolus oleva tegevuse, terrorikuritegude, altkäemaksu lubamise või vahendamise ja rahapesu eest. Samuti ei takista kriminaalkaristus kandideerimast ja kuulumast kohalikesse volikogudesse või töötamast omavalitsustes ja nende allasutustes, mille üle arutleti 2017. aasta valmiste eel ja õiguskantsler pani ette teatud piirangud kehtestada.[15]
Kahes kohtulahendis on käsitletud majandustegevust kasumitaotluseta ühingutes – mitte märkimisväärse mõjuga, aga pigem praktikat kinnitavad, kuna osade inimeste teadvuses ei või mittetulundus hõlmata mingi tulu teenimist. Pretsedenditu asjana jätkub uuesti maakohtus menetlus ühe osaühingu esitatud taotluses konkurendiks olev mittetulundusühing sundlõpetada.[16] Tulemus võib anda huvitavaid juhiseid, millistel tingimustel võib mittetulundusühing oma juriidilist tegutsemisvormi konkurentsieelise saamisega kuritarvitada ning millal võib rikkumine viia tõesti sundlõpetamiseni. Vaidluse all on ka, kuidas mõista mittetulundusühingute seaduse paragrahvi 1, mille järgi ei või eesmärgiks ega põhitegevuseks olla majandustegevuse kaudu tulu saamine. Nii eesmärk kui põhitegevus mõistetena eraldi ja koos pakuvad üpris erinevaid tõlgendusvõimalusi.
Teise otsusega kinnitas Riigikohus taas üheselt, et mittetulundusühingus ei ole välistatud ettevõtlus ja võib olla seda lausa sajaprotsendiliselt, sh õigusega kogu sisendkäibemaks maha arvata.[17] Niisugused tõlgendused sillutavad teed sotsiaalse ettevõtluse staatuse selginemisele, kellele on siiani ettevõtlustoetused olnud valdavalt suletud ja seda just tegutsemisvormi tõttu, kui toetusmeetme eesmärgid ka saavutataks.
Perioodil tehti asjassepuutuvaid uuringuid vähe. Vabaühenduste elujõulisuse indeksis oli Eesti 2016. aastal jätkuvalt Ida-Euroopa ja endise NSVL-i riikide seas esimene, ent pärast kaheksat aastat langes hinne seitsmesel skaalal 0,1 võrra.[18] Languse põhjustas lõhe kasv tugevate ja ebakindlas olukorras olevate organisatsioonide vahel, kuigi hinnang põhineb fookusgrupi intervjuudel ja raportiski nimetatakse seda rohkem tunnetuslikuks kui põhistatuks.
2016. aastal Kodanikuühiskonna Sihtkapitali tellimusel valminud vene töökeelega vabaühenduste tegevusvõimekuse uuring nentis intervjuudele tuginedes olulisema puudujäägina vähest erineva töökeelega ühenduste sidustamist.[19] Ehkki viimastel aastatel on vabaühendustele rohkem kättesaadav venekeelne info ning jätkunud tugiteenuste pakkumine vene keeles, on vaja enam arvesse võtta venekeelse elanikkonna infotarbimise harjumusi – vanemaealised ei kasuta internetti, end ei tunta uudiste sihtrühmana ära ning kanalite eristamine võib inforuumide eraldamist hoopis taastoota. Soovitustes nähakse olulisena motiveerida katusorganisatsioone rohkem venekeelseid kolleege kaasama, et tekiks enam ühistegevust ja sama inforuumi.
2016. aastast võimaldab Registrite ja Infosüsteemide Keskus kasutada valitsuse loodud soodsat raamatupidamistarkvara ka vabaühendustel, kuigi alguses piirdus võimalus väikeettevõtlusega. Üha digitaalsemaks muutuva asjaajamise ning e-arvete kasutuselevõtuga 2017. aastal tuleb valitsuse tegevust niisuguste võimaluste loomisel tunnustada. Samal ajal suleti 2017. aastal maakohtu registriosakondade teenindusbürood, mis võib interneti mittekasutajaile ja notarit kalliks pidavale inimesele elu ebamugavamaks muuta.
Eelmise perioodi ülevaates (vt inimõiguste aruannet 2014-2015) pessimistlikult ennustatu pidas paika ning avatud valitsemise partnerluse algatuse Eesti tegevuskava olulisi või ambitsioonikaid algatusi ei toonud.[20] Ehk ainsa suurema tegevusena käivitas presidendi valitsemisalas olev Eesti Koostöö Kogu 2016. aastal koostöös CitizenOSiga keskkonna www.rahvaalgatus.ee, mis võimaldab mugavalt pidada arutelusid ning koguda vajalikud 1000 digiallkirja, et parlament petitsiooni menetlusse võtaks. Esimese teemana võeti ette elanikkonna vananemisega seotud probleemide lahendamine.
Siseministeerium tellis vabaühenduste liidu variraporti[21] jätkuna 2017. aastal Tartu Ülikoolilt metoodika, millega hinnata vabaühenduste riikliku toetamise vastamist rahastuspõhimõtetele. Kuna üha enamad valitsusasutused hakkavad kasutama ühtset majandustarkvara SAP-i, on peatselt võimalik esmakordselt ka rahastusandmeid endid analüüsida.
Perioodi, aga võib-olla laiemalt käimasolevat kümnendit iseloomustab tõik, et mida suurem on teema või probleem, seda usupõhisemaks kujunevad avalikud arutelud ja vastandumine riigi ja kodanike vahel. Kui varem olid polariseerivamateks teemadeks samasooliste kooselu või sisserändepoliitika, siis 2016-2017 lahvatasid uuesti lõkkele nii needsamad teemad, kui ka näiteks metsanduspoliitika, kiirraudtee Rail Balticu ning Tallinnas Haabersti ristmiku ju Reidi tee ehitused. Inimesed osalevad aruteludes aktiivselt, ent nende kaasamine muutub avalikule võimule ilmselt üha raskemaks, kui igal huvigrupil on käepärast endale sobivad eksperdid ja uuringud, keda kirglikult ära kasutatakse. Immigratsiooniarutelu pöördus pärast samateemalise inimarengu aruande avaldamist 2017. aasta suvel siiski mõnevõrra positiivsemaks, kui maksumaksjate vähenemist ning töökäte impordivajadust hakkasid kinnitama ka ettevõtjad ning poliitikud.
Kui ülal sai mainitud, et keelatud on põhiseadusliku korra vägivaldset muutmist taotlevad ühingud, võiks murelikum kodanik püstitada vastava küsimuse Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) suhtes. Nimelt ei mõisteta põhiseadusliku korra all vaid nt riigikorra muutmist, aga kõiki olulisemaid põhiseaduslikke väärtusi, milleks on põhiseaduse üldpõhimõtted (vabadus, võrdsus, inimväärikus, demokraatia, sotsiaalne õigusriik, võimude lahusus) ning põhiseaduslike institutsioonide olemasolu ja toimimine nende põhiolemuses.[22] Samavõrd või isegi vastanduvalt aeg-ajalt taas kerkiva aruteluga näiteks vaenukõne suuremast reguleerimisest, ei ole EKRE enda retoorikat tagasi hoidnud. Partei on parlamendiistungil väljendanud ootust „kohtunike peade lendamisele“, nagu ka põhimõttelist vastuseisu liberaalsele demokraatiale.[23] Ehkki need seisukohad pole kooskõlas põhiseaduses kaitstud väärtustega, ei saa veel väita, et lisaks värvikale sõnavarale taotleks EKRE organisatsioonina nende väärtuste vägivaldset muutmist.
Öeldakse, et Eesti on valmis, ent aruandeperioodi võib iseloomustada sõnadega kaos, paanika ja korralagedus: toimusid presidendi- ja kohalikud valimised, valitsusevahetus hulga uute maksuideedega ning ettevalmistused haldusreformiks, mille järel saab pealt 200st vallast 79. Kõige taustal oli veel ka 2017. aasta septembris paljude jaoks segane, mis saab alates jaanuarist, kui lisaks uutele vallapiiridele kaovad maavalitsused ning igasugune kohaliku ja piirkondliku tasandi koostöö tuleb muutuvate rollide valguses uuesti üles ehitada avalike teenuste disaini välja, rääkimata kodanike kaasamisest ja vabaühenduste rahastamisest uutes piirkondades.
Kehtestada uutes omavalitsustes ja nende liitudes selged kodanike ja nende ühenduste kaasamise ning rahastamise reeglid, mis järgivad Siseministeeriumi eestvõttel loodud vabaühenduste rahastamise juhendit.[24]
Jätkata vabaühenduste riikliku rahastamise korrastamisega läbipaistvamaks ja sõltumatumaks, sh lõpetada lisaks hasartmängumaksu nõukogu tegevusele parlamendis katuseraha jagamine.
Kasutada lõpuks olemas olevat andmestikku vabaühenduste rahastamisest, sidudes raamatupidamisteave asutuste dokumendiregistrite (taotlused, protokollid, aruanded) ja äriregistriga veelgi suurema läbipaistvuse nimel ja isikute ning nendega seotud isikute omavaheliste seoste kuvamiseks.
Arendada edasi e-demokraatia võimalusi lisaks rahvaalgatusveebile, sest osalusveebi osale.ee sisuliselt ei kasutata ja eelnõude infosüsteemi pole aastaid arendatud.
Tuua aruteluks tagasi lobireeglite kehtestamine, et paremini saavutada äri- ja avaliku huvi tasakaalu poliitikakujundamises.
[1] Põhiseadus (1992) RT 1992, 26, 349. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/PS#para47
[2] Madise, Ü. jt. § 47. Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. Tallinn: Juura 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.pohiseadus.ee/index.php?sid=1&pt=&p=47
[3] Madise, Ü. jt. § 47. Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. Tallinn: Juura 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.pohiseadus.ee/index.php?sid=1&pt=&p=47#c14
[4] Eesti Vabariigi põhiseadus. (1992). – RT 1992, 26, 349. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/PS#para48
[5] Eesti kodanikuühiskonna arengu kontseptsiooni heakskiitmine. RT I 2002, 103, 606. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/231276
[6] Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.siseministeerium.ee/et/eesmark-tegevused/kodanikuuhiskond/eesti-kodanikuuhiskonna-arengu-kontseptsioon
[7] Mölder, M. Martin Mölder: Tulevikupoliitika – pessimistlik kontseptsioon. Postimees. 07.10.2017. Arvutivõrgus kättesaadav: https://arvamus.postimees.ee/4265659/martin-molder-tulevikupoliitika-pessimistlik-kompositsioon?_ga=2.9980726.2020760289.1508828585-886796413.1505379449
[8] “Vabariigi Valitsuse tegevusprogrammi 2016-2019” kinnitamine. – RT III, 29.12.2016, 1. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/329122016001
[9] Vabaühenduste liidu ettepanekud koalitsioonileppesse. 14.16.2016. Arvutivõrgus kättesaadav: http://heakodanik.ee/uudised/vabauhenduste-liidu-ettepanekud-koalitsioonileppesse/
[10] Tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – RT I, 07.07.2017, 3. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/107072017003
[11] Ettepanekud vabaühenduste tegevust puudutavate tulumaksuseaduse sätete muutmiseks. siseministri kiri 1-21/241-1 rahandusministeeriumile 22.11.2016. Arvutivõrgus kättesaadav: https://adr.siseministeerium.ee/sisemin/dokument/853837
[12] Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.just.ee/et/eesmargid-tegevused/oiguspoliitika/kodifitseerimine-ja-oigusloome-arendamine/uhinguoiguse-revisjon
[13] Riigihangete seadus. (2017). – RT I, 01.07.2017, 1. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/akt/RHS
[14] RKHKo 3-3-1-50-16. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/kohtulahendid/detailid.html?id=206133063
[15] Korruptsiooni ohjeldamine kohalikus omavalitsuses. 13.09.2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/Korruptsiooni ohjeldamine kohalikus omavalitsuses.pdf
[16] RKTKm 2-16-17452. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/kohtulahendid/detailid.html?id=214187501
[17] RKHKo 3-3-1-10-16. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/kohtulahendid/detailid.html?id=206132813
[18] 2016 CSO Sustainability Index for Central and Eastern Europa and Eurasia. USAID 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://heakodanik.ee/vabauhenduste-elujoulisuse-indeks/
[19] Nimmerfeldt, G. jt. Projekti „Vene töökeelega vabaühenduste tegevusvõimekuse uuring“ aruanne. Tallinna Ülikool Ühiskonnateaduste Instituut Rahvusvaheliste Sotsiaaluuringute Keskus
[20] 2016 CSO Sustainability Index for Central and Eastern Europa and Eurasia. USAID 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://heakodanik.ee/vabauhenduste-elujoulisuse-indeks/
[21] Lauring, M. jt. Variraport vabaühenduste riigieelarvest rahastamise juhendi järgimisest 2013-15. Tallinn: EMSL 2016. Arvutivõrgus kättesaadav: http://heakodanik.ee/rahastamise-variraport/
[22] Madise, Ü. jt. § 48. Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. Tallinn: Juura 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.pohiseadus.ee/index.php?sid=1&pt=&p=48#c17
[23] Helme, M. Mart Helme vastab Kersti Kaljulaidile: Meie ei toeta liberaalset demokraatiat, sest see moonutab demokraatia mõistet – Delfi, 06.10.2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/mart-helme-vastab-kersti-kaljulaidile-meie-ei-toeta-liberaalset-demokraatiat-sest-see-moonutab-demokraatia-moistet?id=79751310
[24] Matt, J. jt. Ühenduste rahastamise juhendmaterjal. Tallinn: Poliitikauuringute Keskus Praxis 2013. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.siseministeerium.ee/sites/default/files/dokumendid/yhenduste_rahastamise_juhendmaterjal_parandatud.pdf
Alari Rammo on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna ning on omandanud õigusteaduste magistrikraadi Tallinna Tehnikaülikoolist. Ta on töötanud Riigikogu Kantseleis, ärisektoris ja ajakirjanikuna, alates 2004. aastast vastutanud peamiselt vabaühenduste liidus huvikaitse eest. Veel on ta abiks Arvamusfestivali, Kinoteatri ja Terve Eesti Sihtasutuse tegemistes.
Järgmine: 7. peatükk : Diskrimineerimise keeld Kelly Grossthal

matches:
§ 48
§ 19
Riigikohus
§ 47
§ 47
§ 48