RTL 2008, 99, 1389
Vastu võetud 12.12.2008 nr 52
Määrus kehtestatakse «Äriseadustiku» § 67 lõike 4 punktide 1 ja 4, § 541 lõike 2, «Kinnistusraamatuseaduse» § 1 lõike 2, «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 336 lõike 3, § 482 lõike 4 ja «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku ja täitemenetluse seadustiku rakendamise seaduse» § 6 lõike 1 alusel.
§ 1. Justiitsministri 27. detsembri 2000. a määruses nr 78 «Kohtute registriosakondade keskandmebaasi pidamine» (RTL 2001, 5, 59; 2006, 93, 1722) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 21 punkti 1 täiendatakse pärast sõna «ärikeelu» sõnadega «ja ettevõtluskeelu»;
2) paragrahvi 4 punktis 12 asendatakse sõnad «ärikeelu-alaste» sõnadega «ärikeelu ja ettevõtluskeelu alaste».
§ 2. Justiitsministri 28. augusti 2002. a määruses nr 55 «Kohtu kinnistusosakonna kodukord» (RTL 2002, 101, 1545; 2008, 9, 113) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 11 lõike 1 punktis 7 asendatakse sõna «õiendeid» sõnaga «määruseid»;
2) paragrahvi 21 lõikes 3 asendatakse sõna «elektroonilise» sõnaga «elektroonilisel»;
3) paragrahvi 22 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Kui isik esitab korraga mitu avaldust, mis sisalduvad erinevates dokumentides, ja avalduste registreerimise järjekorda ei ole kindlaks määratud, kantakse neile sama vastuvõtuaeg.»;
« (2) Lõikes 1 nimetatud dokumentide vastuvõtmise kellaajaks märgitakse tööpäeva lõpu kellaaeg.»;
5) paragrahv 28 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 28. Dokumentide tagastamine
(2) Tagastatud paberdokumendist teeb tagastamise otsustanud kohtunikuabi või kinnistussekretär kinnitatud ärakirja, lisab sellele märkuse originaaldokumentide tagastamise kohta ning köidab ärakirja vastavasse toimikusse. Nende ärakirjade tegemist ei kanta registriga tutvumise ja ärakirjade raamatusse.»;
6) paragrahvi 31 lõiked 1 ja 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Kui kinnistamisavaldus on tehtud mitme erinevates kinnistuspiirkondades asuva kinnistu kohta, saadetakse esitatud dokumendid, paberdokumentide puhul nendest tehtud kinnitatud ärakirjad kinnistusjaoskonnale, kelle tööpiirkonnas asub teine avalduses puudutatud kinnistu. Dokumendi või ärakirja edastamisest teisele kinnistusosakonnale teatatakse avalduse esitajale. Avaldus koos esitatud dokumentidega säilitatakse selle kinnistusosakonna tööpiirkonnas asuva kinnistu kinnistustoimikus, kuhu dokumendid esitati. Teade või selle ärakiri säilitatakse kinnistustoimikus.
(2) Lõiget 1 ei kohaldata, kui kinnistamisavaldusest või muul viisil (näiteks elektroonilisest kirjavahetusest avalduse esitajaga) selgub, et avaldus on esitatud või esitatakse igasse asjaomasesse kinnistusosakonda iseseisvalt.»;
7) paragrahvi 34 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Lõikes 1 nimetamata kinnistusraamatu ja abieluvararegistri koosseisus olevate dokumentidega võib tutvuda üksnes kohus, järelevalveõiguslik asutus, notar, kohtutäitur, isik, kellel on kandealuse isiku sellekohane nõusolek või isik, kellel on tutvumiseks õigustatud huvi. Õigustatud huvi olemasolu eeldatakse kinnistusraamatuga tutvumisel omanikul ja tema esindajal, abieluvararegistriga tutvumisel abikaasal ja tema esindajal, mõlema registri puhul isikul, kes on pooleks kohtulikus vaidluses, milles kasutatakse kinnistus- või registritoimiku andmeid, ja muul õigustatud huvi omaval isikul.»;
8) paragrahvi 34 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Õigustatud huvi tuvastamise kohustuse korral kontrollitakse kinnistusraamatu ja abieluvararegistriga tutvuda sooviva isiku õigustatud huvi olemasolu iga dokumendi lõikes eraldi.»;
9) paragrahvi 34 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
10) paragrahv 341 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 341. Tutvumine kinnistus- või abieluvararegistri ärakirjaga või väljatrükiga
(4) Kinnistusraamatu elektroonilise registriosa väljatrüki saab tellida sõltumata sellest, millises kinnistusosakonnas kanne on tehtud.»;
11) paragrahvi 371 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 371. Ärakirjade ja väljatrükkide väljastamine»;
12) paragrahvi 371 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Vastavalt tellija soovile antakse ärakiri või väljatrükk talle kätte kinnistusosakonnas või edastatakse posti või elektronposti või telefaksi teel. Kinnistusosakonna juhataja otsusega võib keelduda soovitud viisil ärakirja või väljatrüki edastamisest, kui selleks puuduvad tehnilised võimalused või seda ei võimalda teabekandja tüüp või kui tellimuse täitmine nõuab kinnistusosakonnas töökorralduse muutmist, takistab talle pandud avalike ülesannete täitmist või nõuab põhjendamatult suuri kulutusi. Sellisel juhul valib sobiva tellimuse täitmise viisi kinnistusosakond, konsulteerides võimaluse korral enne tellimuse täitmist tellimuse esitajaga.»;
13) paragrahvi 371 lõiked 3–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Kinnitatud ärakiri või väljatrükk väljastatakse pärast riigilõivu tasumist.
(5) Ärakirja ja väljatrüki väljastamine märgitakse registritega tutvumise ja ärakirjade väljastamise raamatusse.»;
14) paragrahv 39 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 39. Kinnistusraamatu ja abieluvararegistri ärakirjad ja väljatrükid
(8) Kinnistusregistriosa ja abieluvararegistri registrikaardi kinnitatud väljatrükk või ärakiri tehakse valguskoopiana võltsimisvastaste turvaelementide ning kordumatu kontrollarvuga varustatud paberile. Nõuetekohased blanketid tellib selleks kinnistusosakondadele Justiitsministeerium.»;
15) paragrahv 40 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 40. Ärakirja ja väljatrüki terviklikkus
(3) Kui ärakirja või väljatrüki tellija ei ole selget soovi väljendanud, eeldatakse, et ta soovib dokumenti, mis sisaldab kehtivaid andmeid ärakirja või väljatrüki tegemise seisuga.»;
16) paragrahv 41 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahv 45 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 45. Ärakirjade ja väljatrükkide väljastamise tähtaeg
Ärakirjad ja väljatrükid väljastatakse tellijale võimaluse korral viivituseta, kuid mitte hiljem kui viie tööpäeva jooksul. Mõjuval põhjusel võib kinnistusosakonna juhataja pikendada ärakirja või väljatrüki väljastamise tähtaega kuni 15 tööpäevani. Väljastaja on kohustatud teatama tellijale tähtaja pikendamisest viie tööpäeva jooksul tellimuse esitamisest.»;
18) paragrahvi 46 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Ärakirja või väljatrüki väljastamise kohta märgib ärakirja teinud teenistuja raamatusse:
8) oma nime ja allkirja.»;
19) paragrahvi 46 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Tehnilise võimaluse olemasolul peetakse registritega tutvumise ja ärakirjade raamatut elektrooniliselt.»;
20) paragrahvi 47 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Ärakirjade ja väljatrükkide eest riigilõivu tasumise tõendeid säilitatakse eraldi kaustas või kinnistus- või registritoimikus. Tõendile märgitakse registritega tutvumise ja ärakirjade raamatusse tehtud sissekande järjekorranumber.»;
21) paragrahvi 57 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Enne toimingu tegemist kontrollib kinnistusosakonna juhataja määratud teenistuja riigilõivu laekumist selleks ette nähtud kontole ning fikseerib kontrollimise tulemused infosüsteemis, kandeavalduse vastuvõtupealdise juures või muul viisil.»;
22) paragrahvi 71 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Tehnilise võimaluse olemasolul peetakse kaebuste päevikut elektrooniliselt.»;
23) paragrahvi 97 lõige 7 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 100 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Registriosa pealkirjas märgitakse:
5) info, et tegemist on elektroonilise registriosaga.»;
25) paragrahvi 100 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
26) paragrahvi 101 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Registriosa esimene jagu jaguneb kuueks lahtriks.»;
27) paragrahvi 102 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Esimese jao esimesse lahtrisse «Kande number» kantakse kande jooksev number selles jaos.»;
28) paragrahv 103 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 103. Esimese jao teine lahter
Esimese jao teise lahtrisse «Katastritunnus» kantakse kinnistu katastritunnus, samuti selle muudatused, mille annab kinnistule katastripidaja. Kui kinnistu koosneb mitmest katastriüksusest, kantakse need eraldi ridadele.»;
29) paragrahv 104 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 104. Esimese jao kolmas lahter
Esimese jao kolmandasse lahtrisse «Sihtotstarve ja asukoht» kantakse kinnistu sihtotstarve, sihtotstarbe protsent ja asukoht vastavalt maakatastri andmetele (mitme katastriüksuse korral iga katastriüksuse kohta), samuti nimetatud andmete muudatused.»;
30) paragrahv 105 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 105. Esimese jao neljas lahter
Esimese jao neljandasse lahtrisse «Pindala» kantakse kinnistu pindala, samuti selle muudatused, mille annab katastripidaja. Mitme katastriüksuse korral märgitakse pindala iga katastriüksuse kohta eraldi.»;
31) paragrahv 106 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 106. Esimese jao viies lahter
(1) Esimese jao viiendasse lahtrisse «Avamine, koosseisu muudatused, ühendamise ja jagamise kanded» tehakse kanded registriosa avamise ja koosseisu muutmise kohta. Avamise kandes märgitakse registriosa avamise aeg, endise registriosa olemasolul selle number. Kandes tuleb näidata ka kande aluseks olnud dokumendi liik, selle notariaalse tõestamise või kinnitamise kuupäev ja kande tegemise kuupäev. Kui notariaalset vormi ei nõuta, märgitakse kandes alusdokumendi koostamise kuupäev.
(3) Esimese jao viiendasse lahtrisse kantakse ka kanded kinnistu või selle osa teise kinnistuga ühendamise, kinnistu jagamise ja kinnistust osa eraldamise kohta. Kandes märgitakse kinnistu number, millega vastav kinnistu ühendati või mille jagamisel see tekkis.»;
32) määrust täiendatakse §-ga 1061 järgmises sõnastuses:
« § 1061. Esimese jao kuues lahter
Esimese jao kuuendasse lahtrisse «Kande kehtivus» märgitakse, kas vastav kinnistusregistriosale tehtud kanne on kehtiv või kustutatud.»;
33) paragrahvi 107 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Kinnistu igakordse omaniku kasuks mõnele teisele kinnistule seatud piiratud asjaõigused kantakse kinnistusregistri esimesse jakku järgmiselt:
4) lahtrisse 6, kas vastav kanne on kehtiv või kustutatud.»;
34) paragrahvi 108 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Registriosa teine jagu jaguneb neljaks lahtriks.»;
35) määrust täiendatakse §-ga 1111 järgmises sõnastuses:
« § 1111. Teise jao neljas lahter
Teise jao neljandasse lahtrisse «Kande kehtivus» märgitakse, kas vastav kinnistusregistriosale tehtud kanne on kehtiv või kustutatud.»;
36) paragrahvi 113 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kolmanda jao esimesse lahtrisse «Kande number» kantakse kolmanda jao kande jooksev number.»;
37) paragrahvi 115 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kolmanda jao kolmandasse lahtrisse «Märked piiratud asjaõiguste kohta, kannete muudatused ja kustutamised» kantakse märkused teise lahtrisse tehtud kannete ja sinna kantud õiguste kitsendamise kohta, samuti lahtrite 2 ja 3 kannete muudatused ja kustutamised.»;
38) paragrahvi 116 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kolmanda jao neljandasse lahtrisse «Kande kehtivus» märgitakse, kas vastav kinnistusregistriosale tehtud kanne on kehtiv või kustutatud.»;
39) paragrahvi 118 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Neljanda jao esimesse lahtrisse «Kande number» kantakse neljanda jao kande jooksev number.»;
40) paragrahvi 119 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Neljanda jao teise lahtrisse «Hüpoteegid» kantakse hüpoteegi sisu, sealhulgas:
6) teised sama hüpoteegiga koormatud kinnistud.»;
41) paragrahvi 121 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Neljanda jao neljandasse lahtrisse «Märked hüpoteekide kohta, kannete muudatused ja kustutamised» kantakse märked lahtritesse 2 ja 3 tehtud kannete ja nende muudatuste kohta, sealhulgas märked hüpoteegi pantimise ja teiste õigustatud isiku käsutusõiguse asjaõiguslike piirangute kohta, samuti lahtrite 2–4 kannete muudatused ja kustutamised.»;
42) paragrahvi 122 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Neljanda jao viiendasse lahtrisse «Kande kehtivus» märgitakse, kas vastav kinnistusregistriosale tehtud kanne on kehtiv või kustutatud.»;
43) paragrahvi 126 lõiked 2 ja 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Hoonestusõiguse registriosa esimese jao lahtritesse 2, 3 ja 4 kantakse vastavalt koormatud kinnistu registriosa esimese jao lahtrite 2, 3 ja 4 sisu.
(3) Pärast lõikes 2 nimetatud kandeid kantakse lahtritesse 2, 3 ja 4 läbivalt hoonestusõiguse sisu, sealhulgas hoonestusõiguse tähtaeg ja ulatus ning hoonestusõigusega koormatud kinnistu registriosa number ja hoonestusõigusega koormatud kinnistu omaniku nimi.»;
44) paragrahvi 128 lõiked 1 ja 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Korteriomandi ja korterihoonestusõiguse registriosa esimese jao lahtritesse 2, 3 ja 4 kantakse vastavalt kinnisasja või hoonestusõiguse suletud registriosa esimese jao lahtrite 2, 3 ja 4 sisu.
3) registriosaga ühel ajal avatud teiste korteriomandi või korterihoonestusõiguse registriosade numbrid.»;
45) paragrahvi 131 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 131. Kinnistustoimiku pidamine»;
46) paragrahvi 131 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kui kinnistustoimik koosneb ainult elektroonilistest dokumentidest, siis pabertoimikut eraldi ei peeta. Elektroonilise kinnistustoimiku moodustavad kinnistusraamatu infosüsteemis iga kinnistusregistriosa juurde salvestatud vastava kinnistu kohta esitatud dokumendid.»;
47) paragrahvi 131 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Kui kinnistustoimik koosneb nii paberkandjal kui elektrooniliselt esitatud dokumentidest, tehakse pabertoimikusse esimese elektroonilise dokumendi saabumise kuupäeva ja vastava kinnistusosakonna pitseriga varustatud viide, et kinnistustoimikut peetakse osaliselt elektrooniliselt.»;
48) paragrahvi 132 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
49) paragrahvi 1321 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
50) paragrahvi 133 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 133. Pabertoimiku sisukord»;
51) paragrahvi 133 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Pabertoimikus säilitatavate dokumentide kohta peetakse toimikusse köidetud eraldi lehel sisukorda. Sisukorralehte täidab teenistuja, kelle ülesanne on toimiku köitmine.»;
52) paragrahvi 134 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 134. Pabertoimikusse köidetud dokumentide nummerdamine»;
53) paragrahvi 135 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 135. Uue pabertoimiku avamine sama kinnistu kohta»;
54) paragrahvi 142 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Pabertoimiku sisukorra pidamisele ja toimikus säilitatavate dokumentide nummerdamisele, samuti elektroonilise registritoimiku pidamise ja elektrooniliste dokumentide säilitamise kohta kohaldatakse vastavalt kinnistustoimiku kohta sätestatut.»;
55) paragrahvi 150 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kui üks kinnistamisavaldus käsitleb mitut eri kinnistuspiirkondades asuvat kinnistut, edastab kinnistusosakond enne avalduse menetlemist avalduse ja sellega kaasnevad dokumendid, paberdokumentide puhul nendest tehtud kinnitatud ärakirjad, kinnistusosakonnale, kelle tööpiirkonnas asuvad teised asjassepuutuvad kinnistud. Kumbki kinnistusosakond menetleb avaldust oma teeninduspiirkonda jääva kinnistu osas.»;
56) paragrahvi 1601 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Kinnistusraamatuga elektroonilisel tutvumisel peab olema üheselt mõistetav, et kanne on kustutatud.»;
57) paragrahvi 1602 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kui kinnistust eraldatakse maatükk, mille kohta avatakse uus registriosa, tuleb eraldumise teel moodustatud kinnistu esimese jao lahtris 5 viidata selle kinnistu registriosa numbrile, millest maatükk eraldati.»;
58) paragrahvi 1604 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
59) paragrahvi 166 lõike 3 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
60) paragrahvi 171 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 3) kande allkirjastanud isiku nime.»;
61) paragrahvi 172 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) kinnistatud asjaõiguse või märke sisu, sealhulgas isiku andmeid, kelle kasuks kanne tehakse;»;
62) paragrahvi 225 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Katastriandmed parandab kohtunikuabi või kinnistussekretär, kes teeb andmete parandamise kohta märke registriosa esimese jao lahtrisse 5.»;
63) paragrahvi 225 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
64) paragrahvi 227 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kinnistusraamatu infosüsteem teeb esimese jao lahtrisse 5 märke andmete maakatastrist ülevõtmise kohta ning näitab ülevõtmise kuupäeva.».
§ 3. Justiitsministri 28. augusti 2002. a määruses nr 56 «Kohtu registriosakonna kodukord» (RTL 2002, 103, 1558; 2008, 9, 113) tehakse järgmised muudatused:
«Määrus kehtestatakse «Kohtute seaduse» § 42 lõike 1, «Äriseadustiku» § 41 lõike 4, § 67 lõike 1 ja lõike 4 punktide 3 ning 4, § 5111, § 5112 lõike 1 ja § 5113, § 520 lõike 11, § 525 lõike 2 ja § 541 lõigete 2 ning 3, «Mittetulundusühingute seaduse» § 111 lõike 2, «Kommertspandiseaduse» § 37, «Laeva lipuõiguse ja laevaregistrite seaduse» § 18 lõike 2, § 64 lõike 3 ja § 77 lõike 2, «Kinnistusraamatuseaduse» § 1 lõike 2 ja lõike 3 punkti 1, § 771 lõike 2 ja § 772 lõike 3, «Kirikute ja koguduste seaduse» § 19 lõike 1, «Hooneühistuseaduse» § 6 lõike 1 ning «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 61, § 314 lõike 7, § 592 lõike 1 ja § 597 lõike 3 alusel.»;
2) paragrahvi 12 lõiget 1 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
« 13) teeb seaduses sätestatud alusel osanike ja hooneühistu liikmete nimekirjas muudatusi.»;
3) paragrahvi 39 täiendatakse lõikega 22 järgmises sõnastuses:
« 22) Õigustatud huvi tuvastamise kohustuse korral kontrollitakse isiku õigustatud huvi olemasolu iga tutvumiseks soovitud dokumendi lõikes eraldi.»;
4) paragrahvi 40 lõiget 3 täiendatakse pärast sõna «posti» sõnaga «, elektronposti»;
5) paragrahvi 50 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kande või märke tegemisest teatamiseks edastatakse asjaosalisele või teda esindavale notarile registrikaardi või -osa kehtivate ja kehtetute kannetega kinnitamata väljatrükk. Väljatrükile võib lisada ka infosüsteemi sisestatud registrikaardi väliste andmete kehtiva seisu. Kohtunikuabi korraldusega võib registrikaardi või -osa väljatrükile lisada kandemääruse ärakirja, kui määruses kirjeldatakse antud avalduse rahuldamise seisukohast olulisi asjaolusid.»;
6) paragrahvi 92 lõiget 3 täiendatakse pärast sõnu «Euroopa ühistute» sõnadega «, Euroopa territoriaalse koostöörühmituste»;
7) paragrahvi 103 täiendatakse punktidega 32 ja 33 järgmises sõnastuses:
« 32) andmed füüsilisest isikust ettevõtja ajutise ja hooajalise tegevuse ning tegevuse peatamine kohta;
33) ettevõtja või filiaali menetlusdokumentide kättesaamiseks pädeva isiku andmed ja aadress;»;
8) paragrahvi 105 punkti 2 täiendatakse kaheksanda alapunktiga järgmises sõnastuses:
«– ümberregistreeritud füüsilisest isikust ettevõtja maksukohustuslaste registris registreerimise alguskuupäev.»;
9) paragrahvi 113 punkti 1 täiendatakse pärast sõnu «Euroopa ühistu (Societas Cooperativa Europaea),» sõnadega «Euroopa territoriaalne koostöörühmitus,»;
10) paragrahvi 113 täiendatakse punktidega 131 ja 132 järgmises sõnastuses:
« 131) Euroopa territoriaalse koostöörühmituse liikmete isikuandmed;
132) ettevõtja või filiaali menetlusdokumentide kättesaamiseks pädeva isiku andmed ja aadress;»;
11) paragrahvi 113 täiendatakse punktiga 142 järgmises sõnastuses:
« 142) «Äriseadustiku» § 520 lõikes 52 nimetatud märge.»;
12) paragrahvi 119 täiendatakse punktiga 81 järgmises sõnastuses:
« 81) mittetulundusühingu menetlusdokumentide kättesaamiseks pädeva isiku andmed ja aadress;»;
13) paragrahvi 125 täiendatakse punktiga 81 järgmises sõnastuses:
« 81) sihtasutuse menetlusdokumentide kättesaamiseks pädeva isiku andmed ja aadress;»;
14) paragrahvi 203 pealkirja täiendatakse pärast sõna «Ärikeelu» sõnadega «ja ettevõtluskeelu»;
15) paragrahvi 261 lõike 2 punkt 6 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 261 lõike 2 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 7) et majandusaasta aruande eraldi lisana oleks esitatud raamatupidamiskohustuslase müügitulu kuni 10 suurema tegevusala järgi vastavalt Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatorile (EMTAK);»;
17) paragrahvi 311 punktis 14 asendatakse sõna «aruandes» sõnadega «aruande lisas»;
18) paragrahvi 312 lõike 1 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 4. Justiitsministri 28. detsembri 2005. a määruses nr 59 «Kohtule dokumentide esitamise kord» (RTL 2006, 5, 77; 2008, 82, 1127) tehakse järgmised muudatused:
« 1) elektrooniliselt esitatav maksekäsu avaldus;»;
« 12) paberil esitatav vastuväide maksekäsu kiirmenetluses;»;
4) paragrahvi 8 punktid 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 201 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Saadetavad dokumendid peavad vastama käesoleva määruse § 6 lõikes 1 dokumendi kohta esitatud nõuetele.»;
6) määrust täiendatakse §-ga 203 järgmises sõnastuses:
« § 203. Dokumentide esitamine e-toimiku menetlemise infosüsteemi kaudu
(1) E-toimiku menetlemise infosüsteemi (edaspidi e-toimiku süsteem) kaudu esitatakse kohtule maksekäsu kiirmenetluse avaldus ja maksekäsu kiirmenetluse avaldus lapse elatisnõudes.
(2) E-toimiku süsteemi kaudu esitatakse avaldus digitaalallkirjastatult.
(3) E-toimiku süsteemi kaudu esitatava avalduse esmase kontrolli vormilistest nõuetest kinnipidamise kohta teeb selle esitamisel infosüsteem.
(4) Puuduste ilmnemisel ei võta infosüsteem avaldust vastu. Esitajale kuvatakse põhjus, miks avalduse vastuvõtmine ei ole võimalik.»;
7) paragrahvi 241 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Alates 1. jaanuarist 2009 rakendatakse täielikku elektroonilist maksekäsu kiirmenetlust.»;
8) paragrahvi 241 lõiked 2 ja 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 5. Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2009. a.


text:
Kuidas määratleda isiku teadlikkust võlausaldajate huvide kahjustamisest | Advokaadibüroo TRINITI – teeb teisiti ja teeb ära!
Kuidas määratleda isiku teadlikkust võlausaldajate huvide kahjustamisest
Vari Autor 2012-10-02
Isiku maksejõuetuse ning pankrotimenetlusel korral satuvad tema poolt enne menetluse algatamist tehtud tehingud pankrotihalduri ja võlausaldajate kõrgendatud huvi ja kontrolli alla ning tehingud, millega on kahjustatud võlausaldajate huve, on pankrotiseaduse kohaselt tagasivõidetavad.
Tehingute tagasivõitmise alused on seadusega täpselt reguleeritud ning ennekõike sõltuvalt ajalisest distantsist tehingu ning ajutise halduri nimetamise vahel muutub ka aluste rangus. Ühe aasta jooksul tehtud tehingute puhul on piisavaks asjaoluks võlausaldajate huvide kahjustamine tingimusel, et tehingu teine pool teadis või pidi teadma, et tehinguga kahjustatakse võlausaldajate huve. Nende tehingute puhul ei pea seadus vajalikuks vaagida võlgniku teadlikkuse üle tehingu kahjulikkusest. Ajaliselt varasemate tehingute (3 ja 5 aastat varasemalt tehtud) puhul on aga võlgnikupoolne teadlikkus võlausaldajate huvide kahjustamisest oluliseks täiendavaks asjaoluks, mille olemasolu tuleb eelnevalt kindlaks teha.
Teadlik võib olla ka tulevaste võlausaldajate huvide kahjustamisest
Teadlikkuse hindamine ei pruugi aga olla nii selgepiiriline, kui esmapilgul tunduda võib. Riigikohus on isiku teadlikkuse tuvastamisel kohaldamas pigem laiendavat tõlgendust. Juba 2008. aasta lahendis tsiviilasjas nr 3-2-1-39-08 on kohus märkinud, et võlgnik kahjustab teadlikult võlausaldajate huve, kui ta huvide kahjustamist oma õiguslike toimingutega soovis või oma käitumise võimaliku tagajärjena ette nägi. Kohus on lisanud, et konkreetsete võlausaldajate olemasolu tehingu tegemise ajal ei ole alati tähtis, otsustav on see, kas võlgnik teadis asjaoludest, millest võib järeldada võlausaldajate huvide kahjustamist. Kohus on märkinud, et üldjuhul saab võlgniku poolt võlausaldajate huvide teadlikku kahjustamist eeldada, kui ta oli teadlik oma maksejõuetuse saabumisest ja tegi tehingu, mis tõi hiljem kaasa tulevaste võlausaldajate kahjustamise.
Teisisõnu ei pea võimalikus ebasoodsas majanduslikus olukorras olev isik tehingut tehes mitte üksnes hindama tehingu võimalikku mõju tehingu tegemise ajal olemasolevate võlausaldajate huvidele, vaid ka prognoosima, milline on tema tulevaste võlausaldajate ring ning millised võivad olla tehingu mõjud ka neile.
Teadlikkus vara vähenemisest võib olla teadlikkus võlausaldajate huvide kahjustamisest
Hilisemas, käesoleva aasta lahendis tsiviilasjas 3-2-1-62-12 on Riigikohus eeltsiteeritud seisukohti kinnitanud ning lisanud, et oluline ei ole asjaolu, kas võlausaldajate huvide kahjustamine oleks olnud tehingu tegemise põhiliseks eesmärgiks. Kohus on nentinud, et võlausaldajate huvid on kahjustatud ka siis, kui võlgnik teeb tehingu, millega saavutatav eelis mõjutab negatiivselt võlausaldajate huve ning tehingu selline mõju pidi olema võlgnikule äratuntav. Üldjuhul võib igasugune võlgniku vara vähendamine kahjustada tema võlausaldajaid ning olla seega tõendiks tehingu kahjulikust tagajärjest võlgniku võlausaldajate huvidele. Kui võlgnik võib tehingu sõlmimisel arvestada sellega, et tema vara võib tehingu tulemusena väheneda, kuid vaatamata sellele tehingu siiski teeb, on tegemist võlausaldajate huvide teadliku kahjustamisega.
Arvestades asjaolu, et juriidiliste isikute puhul on nii või teisiti turutingimustest erinevate tehingute tegemine erandiks ning seadus sätestab sõnaselge juhtorganite hoolsuskohustuse ning kahjustamiskeelu, on teema eriti oluline just füüsiliste isikute puhul, keda otseselt ei piira kasumliku tegutsemise põhimõtted ning kes iseenesest võivad teha tasuta tehinguid oma varaga. Eeltoodud kohtulahendite valgel on aga ka füüsilistel isikutel märkimisväärne hoolsuskohustus hinnata tehingu tagajärgede mõju võimalikele võlausaldajate huvidele.

matches: Riigikohus kohus Kohus Kohus Riigikohus Kohus


1-16-6694/119 Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegium 30.08.2017
Vangistusest tingimisi enne tähtaega vabastamine eeldab seda, et süüdimõistetul on elukoht, kus ta saab alaliselt elada eelduslikult vähemalt katseaja lõpuni.
31. detsembrini 2014 kehtinud KarS § 76 lg 5 ei andnud kohtule õigusliku tagajärje valikul kaalutlusõigust. Täitmiskohtunik pidi hindama, kas on täidetud KarS § 76 lg 5 kohaldamise eeldused, kuid ei saanud valida erinevate õiguslike tagajärgede vahel (vt RKÜK 3-1-1-45-12, p 41). 1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg-l 7 KarS § 5 lg 2 kohaselt tagasiulatuvat jõudu ei ole. 1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg 7 ei ole kohaldatav selliste isikute puhul, kes rikkusid kontrollnõudeid, kohtu pandud kohustusi või elektroonilise valve tingimusi enne 1. jaanuari 2015. Kui tegu, mille eest isikule vangistus mõisteti, ei ole enam (vangistusega) karistatav, ei saa süüdlase vangistuse kandmata osa KarS § 5 lg 2 teisest lausest tulenevalt ka KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel täitmisele pöörata, ehkki osutatud sätetes nimetatud karistuse täitmisele pööramise eeldused on täidetud. Samuti ei tohi KarS § 76 lg 5 v.r ega § 76 lg 7 alusel täitmisele pööratava vangistuse kestus koos süüdlase poolt juba ära kantud vangistuse osaga ületada vangistust, mis vastab pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist kehtima hakanud seadusega samasuguse teo eest ette nähtud vangistuse ülemmäärale.
1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg-l 7 KarS § 5 lg 2 kohaselt tagasiulatuvat jõudu ei ole. 1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg 7 ei ole kohaldatav selliste isikute puhul, kes rikkusid kontrollnõudeid, kohtu pandud kohustusi või elektroonilise valve tingimusi enne 1. jaanuari 2015. KarS § 5 lg 2 reguleerib teo karistatavust või süüteo toimepanemise karistusliku iseloomuga õiguslikke järelmeid ette nägeva seaduse tagasiulatuvat jõudu. KarS § 5 lg-s 2 nimetamata juhtudel karistusseadusel tagasiulatuvat jõudu ei ole. KarS § 5 lg 2 teise lause kohaselt ei ole tagasiulatuvat jõudu mitte igasugusel isiku olukorda leevendaval seadusel, vaid üksnes seadusel, mis välistab teo karistatavuse, karistamise vangistusega või lühendab vangistust. Teo karistatavuse välistab seadus, mis tunnistab süüteokoosseisu kehtetuks või muudab seda nii, et tegu sellele enam ei vasta, ja seda olukorras, kus ühtlasi puudub ka mõni muu süüteokoosseis, millele tegu pärast algse koosseisu kehtetustamist või muutmist vastaks. Samuti võib olla tegemist karistusseadustiku üldosas või süüteokoosseisu blanketset tunnust sisustavas normis tehtud muudatusega, mille tulemusena muutub varem süüteona karistatav tegu mittekaristatavaks. Seadusena, mis välistab karistamise vangistusega, peetakse KarS § 5 lg 2 teises lauses silmas seadusemuudatust, mille tagajärjel ei saa süüteo eest, mis varem oli karistatav vangistusega, enam vangistust mõista. Sellise olukorraga on tegemist eeskätt juhul, kui kuriteona karistatav tegu muudetakse väärteoks või kui varem vangistusega karistatav tegu jääb karistatavaks kuriteona, mille eest on põhikaristusena ette nähtud üksnes rahaline karistus. Seadusena, mis lühendab vangistust, tuleb KarS § 5 lg 2 kontekstis mõista seadust, mis alandab teo eest ette nähtud vangistuse ülemmäära. Kui tegu, mille eest isikule vangistus mõisteti, ei ole enam (vangistusega) karistatav, ei saa süüdlase vangistuse kandmata osa KarS § 5 lg 2 teisest lausest tulenevalt ka KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel täitmisele pöörata, ehkki osutatud sätetes nimetatud karistuse täitmisele pööramise eeldused on täidetud. Samuti ei tohi KarS § 76 lg 5 v.r ega § 76 lg 7 alusel täitmisele pööratava vangistuse kestus koos süüdlase poolt juba ära kantud vangistuse osaga ületada vangistust, mis vastab pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist kehtima hakanud seadusega samasuguse teo eest ette nähtud vangistuse ülemmäärale.
31. detsembrini 2014 kehtinud KarS § 76 lg 5 ei andnud kohtule õigusliku tagajärje valikul kaalutlusõigust. Täitmiskohtunik pidi hindama, kas on täidetud KarS § 76 lg 5 kohaldamise eeldused, kuid ei saanud valida erinevate õiguslike tagajärgede vahel (vt RKÜK 3-1-1-45-12, p 41). 1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg-l 7 KarS § 5 lg 2 kohaselt tagasiulatuvat jõudu ei ole. 1. jaanuaril 2015 jõustunud KarS § 76 lg 7 ei ole kohaldatav selliste isikute puhul, kes rikkusid kontrollnõudeid, kohtu pandud kohustusi või elektroonilise valve tingimusi enne 1. jaanuari 2015. Kui tegu, mille eest isikule vangistus mõisteti, ei ole enam (vangistusega) karistatav, ei saa süüdlase vangistuse kandmata osa KarS § 5 lg 2 teisest lausest tulenevalt ka KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel täitmisele pöörata, ehkki osutatud sätetes nimetatud karistuse täitmisele pööramise eeldused on täidetud. Samuti ei tohi KarS § 76 lg 5 v.r ega § 76 lg 7 alusel täitmisele pööratava vangistuse kestus koos süüdlase poolt juba ära kantud vangistuse osaga ületada vangistust, mis vastab pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist kehtima hakanud seadusega samasuguse teo eest ette nähtud vangistuse ülemmäärale. 31. detsembrini 2014 kehtinud KarS § 76 lg 5 v.r ei ole põhiseadusega vastuolus. Süüdimõistva kohtuotsuse täitmine on selline põhiseaduslikku järku väärtus, mis annab legitiimse aluse piirata isiku perekonna- ja eraelu puutumatust (PS § 26 esimene lause). Tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastatud süüdimõistetu vangistuse kandmata osa täitmisele pööramisega kaasnevat põhiõiguste riivet pidada ligilähedaseltki sama intensiivseks kui isikult esmasel vabaduse võtmisel. Olukorras, kus maakohus või ringkonnakohus teeb määruse, millega pöörab süüdimõistetu vangistuse kandmata osa KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel täitmisele, ei ole õige lugeda määruse tegemise kuupäeva vangistusaja alguseks pelgalt seetõttu, et süüdimõistetu on teises kriminaalasjas kahtlustatavana vahi alla võetud. Tegemist on erinevate vabaduse võtmise alustega. KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel tehtav kohtumäärus ei jõustu tegemisest (vt KrMS § 408 lg-d 4 ja 5), mistõttu ei saa ka määruse tegemise kuupäeva üldjuhul lugeda täitmisele pööratud vangistuse osa kandmise esimeseks päevaks. Erandiks on juhtum, kui süüdimõistetu võetakse samal päeval samas asjas vahi alla KrMS § 429 alusel.
31. detsembrini 2014 kehtinud KarS § 76 lg 5 ei andnud kohtule õigusliku tagajärje valikul kaalutlusõigust. Täitmiskohtunik pidi hindama, kas on täidetud KarS § 76 lg 5 kohaldamise eeldused, kuid ei saanud valida erinevate õiguslike tagajärgede vahel (vt RKÜK 3-1-1-45-12, p 41). Olukorras, kus maakohus või ringkonnakohus teeb määruse, millega pöörab süüdimõistetu vangistuse kandmata osa KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel täitmisele, ei ole õige lugeda määruse tegemise kuupäeva vangistusaja alguseks pelgalt seetõttu, et süüdimõistetu on teises kriminaalasjas kahtlustatavana vahi alla võetud. Tegemist on erinevate vabaduse võtmise alustega. KarS § 76 lg 5 v.r või § 76 lg 7 alusel tehtav kohtumäärus ei jõustu tegemisest (vt KrMS § 408 lg-d 4 ja 5), mistõttu ei saa ka määruse tegemise kuupäeva üldjuhul lugeda täitmisele pööratud vangistuse osa kandmise esimeseks päevaks. Erandiks on juhtum, kui süüdimõistetu võetakse samal päeval samas asjas vahi alla KrMS § 429 alusel.
3-1-1-59-14 Riigikohus 04.11.2014
Kriminaalkolleegium on varasemas praktikas märkinud, et KarS § 76 lg-s 2 märgitud tähtaja saabumine ei anna iseenesest süüdimõistetule subjektiivset õigust vangistusest tingimisi ennetähtaegseks vabanemiseks, kuna süüdimõistetu ennetähtaegse vabastamise otsustab kohus KarS § 76 lg-s 3 loetletud asjaolude kaalumise tulemusena (RKKKo 3-1-1-18-11, p 9.1). KarS § 76 lg 3 jätab kohtule katseajaga tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastamise otsustamisel laiaulatusliku otsustusruumi. Ometi ei võimalda see eirata põhjendamiskohustusest tulenevaid nõudeid kohtulahendite põhjenduste veenvusele ja ammendavusele.
KarS § 76 lg 3 jätab kohtule katseajaga tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastamise otsustamisel laiaulatusliku otsustusruumi. Ometi ei võimalda see eirata põhjendamiskohustusest tulenevaid nõudeid kohtulahendite põhjenduste veenvusele ja ammendavusele.
Ebaõigetest andmetest lähtumine süüdimõistetu katseajaga tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastamise otsustamisel, nagu ka põhjendamiskohustuse rikkumine on kriminaalmenetlusõiguse olulised rikkumised KrMS § 339 lg 2 tähenduses, kui nendega võib kaasneda ebaseaduslik ja põhjendamatu kohtulahend (vt ka RKKKo 3-1-1-14-14, p-d 694–708).
3-1-1-91-06 Riigikohus 02.11.2006
Kuna vangistusest tingimisi ennetähtaegse vabastamise (KarS §-d 76-77) instituut paikneb Karistusseadustiku V peatükis ja kujutab endast karistuse kandmisest vabastamise viisi, on sellel instituudil materiaalõiguslik päritolu. Kuid vangistusest tingimisi ennetähtaegne vabastamine on ka olemuslikult materiaalõiguslik. Kuigi kohtuotsuses ei märgita aega, pärast mille möödumist tekib süüdimõistetul õigus taotleda enese vangistusest ennetähtaegset vabastamist, kuulub selline subjektiivne õigus siiski isiku süüditunnistamisega kaasnevate materiaalõiguslike järelmite kogumisse. Sellist hinnangut ei kummuta ka asjaolu, et tegemist on vaid süüdimõistetu taotlemisõigusega ja et VangS § 76 lg 1 kohaselt toimub vangistusest tingimuslikult ennetähtaegne vabastamine vangla direktori avalduse alusel. Tegemist ei ole vangistusest katseajaga tingimisi ennetähtaegse vabanemise õigusega, vaid subjektiivse õigusega taotleda tingimisi ennetähtaega vabastamise avalduse menetlemist vangla direktori poolt (vt nt RKHKo nr 3-3-1-6-06). Vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel tuleb arvestada Põhiseaduse § 23 teises lõikes ja KarS §-s 5 sätestatud karistusseaduse ajalise kehtivuse reeglistikuga ning sealhulgas ka Põhiseaduse § 23 lg 2 teise lauses ja KarS § 5 lg-s 2 sätestatud kergema karistusseaduse tagasiulatuva jõu põhimõttega. Põhiseaduse § 23 lg 2 teist lauset tuleb tõlgendada nii, et selle kaitseala laieneb ka karistuse kandmise ajale. Kaitseala määratlemisel tuleb eelistada avaramat käsitlust, mis võimaldab tagada põhiõiguste lünkadeta kaitse ja kaaluda erinevaid põhiseaduslikke väärtusi. KarS § 5 lg 2 sõnastus - "seadusel, mis välistab teo karistatavuse, kergendab karistust või muul viisil leevendab isiku olukorda, on tagasiulatuv jõud" - ei sea kaitsealale piire. Vangistusest tingimisi ennetähtaegne vabastamine kergendab aga kahtlemata isiku olukorda (vt RKHKo nr 3-1-3-10-02).


Ohtlike jäätmete käitluse eest vastutava isiku koolitusele ja pädevusele esitatavad nõuded – Riigi Teataja
Ohtlike jäätmete käitluse eest vastutava isiku koolitusele ja pädevusele esitatavad nõuded
Jõustumine: 13.02.201028.04.2007
RTL 2007, 34, 587
Määruse kehtestatakse «Jäätmeseaduse» § 100 lõike 5 alusel.
Määrus kehtestab ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omaja jäätmekäitluse eest vastutava isiku koolitusele ja pädevusele esitatavad nõuded.
§ 2. Koolitusele esitatavad nõuded
(1) Koolituse eesmärk on anda jäätmekäitluse eest vastutavale isikule piisavad teadmised jäätmekäitlusest, sealhulgas ohtlike jäätmete käitlusest ja sellega kaasneda võivatest ohtudest.
(2) Koolitus sisaldab järgmisi teemasid:
1) jäätmekäitluse õiguslikud alused Eestis ja Euroopa Liidus;
2) jäätmete ohtlikud omadused, jäätmete liigitamine ohtlikeks ja tavajäätmeteks, liigitamise alused;
3) jäätmekäitlustoimingud;
4) jäätmekäitluskohad (prügila, jäätmepõletus- ja koospõletustehas, muud jäätmekäitluskohad) ja ohtlike jäätmete käitluskohale esitatavad nõuded;
5) ohtlike jäätmete vedamine (pakendamine ja märgistamine, ohtlike jäätmete saatekiri, ohtlike jäätmete riikidevaheline vedu);
6) arvestuse pidamine jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete tekke ja käitlemise üle, jäätmearuande koostamine ja esitamine;
7) ohtlike jäätmete käitlemiseks vajalikud keskkonnaload (ohtlike jäätmete käitluslitsents, jäätmeluba, keskkonnakompleksluba), nende taotlemine ja menetlemine;
8) parim võimalik tehnika (parima võimaliku tehnika mõiste ja rakendamise alused jäätmekäitluses);
9) ohtlike jäätmete käitluse võimalik keskkonnamõju, selle hindamine, saastuse vältimise meetmed;
10) tervise- ja töökaitse ohtlike jäätmete käitlemisel;
11) ohtlike jäätmete käitlemisel toimuda võiva avarii või õnnetusjuhtumi korral rakendatavad meetmed ja vahendid;
12) kindlustus õnnetusjuhtumitest tekkinud keskkonnareostuse likvideerimise kulude katmiseks;
13) ohtlike jäätmete käitlemise olukord Eestis (riigi jäätmekava, käitluskohtade võrgustik, käitlusettevõtted, nende võimalused, kogemused ja perspektiiv).
(3) Jäätmekäitluse eest vastutava isiku koolituskursuse kestus on vähemalt 24 tundi.
§ 3. Pädevusnõuded
(1) Jäätmekäitluse eest vastutaval isikul peab olema:
1) vähemalt üld- või kutsekeskharidus;
2) paragrahvi 2 lõikes 2 loetletud teadmised;
3) vähemalt kolmeaastane töökogemus viimase viie aasta jooksul tegevusvaldkonnas, mille toodangust tekkivaid ohtlike jäätmeid käideldakse või jäätmekäitluses.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 kehtestatud pädevusnõuded loetakse täidetuks kui vastutaval isikul on riiklikult tunnustatud kõrgharidus või sellele vastav välisriigi kvalifikatsioon õppekava järgi, mille täitmisel on lõpetajal teadmised ja oskused § 2 lõikes 2 loetletud teemade ulatuses.
§ 4. Pädevuse tõendamine
Jäätmekäitluse eest vastutaval isikul peab olema haridust tõendav dokument ja üld- või kutsekeskhariduse puhul lisaks erialast väljaõpet näitav tõend koolituskursuse läbimise kohta, mille on andnud isik, kelle põhikirja- või põhimäärusejärgne tegevus on koolitus, ja milles on märgitud õppeteemade nimetused, tunnimahud ja õppetulemused.
3) vähemalt kolmeaastane töökogemus viimase viie aasta jooksul jäätmekäitluses või tegevusvaldkonnas, kus tootmisest või toodangust tekivad ohtlikud jäätmed.
[RTL 2010, 6, 104 - jõust. 13.02.2010]
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 kehtestatud pädevusnõuded loetakse täidetuks, kui vastutaval isikul on:
1) riiklikult tunnustatud kõrgharidus õppekava järgi, mille täitmisel on lõpetajal teadmised ja oskused § 2 lõikes 2 loetletud teemade ulatuses või
2) riiklikult tunnustatud kõrgharidusele vastav välisriigi kvalifikatsioon õppekava järgi, mille täitmisel on lõpetajal teadmised ja oskused § 2 lõikes 2 loetletud teemade ulatuses või
3) omandatud keskharidus ja kutseharidus haridus- ja teadusministri 3. juuli 2009. a määrusega nr 59 «Keskkonnakaitse eriala riiklik õppekava» kinnitatud õppekava järgi.


Turismiinfokeskusele, sealhulgas edastatavale turismiinfole ja selle kättesaadavusele, samuti turismiinfokeskuse tähistamisele esitatavad kohustuslikud nõuded – Riigi Teataja
Turismiinfokeskusele, sealhulgas edastatavale turismiinfole ja selle kättesaadavusele, samuti turismiinfokeskuse tähistamisele esitatavad kohustuslikud nõuded
Turismiinfokeskusele, sealhulgas edastatavale turismiinfole ja selle kättesaadavusele, samuti turismiinfokeskuse tähistamisele esitatavad kohustuslikud nõuded - sisukord
§ 3 Turismiinfokeskusena tegutsemise õigus
2 TURISMIINFOKESKUSENA TEGUTSEMISE ÕIGUSE TAOTLEMINE, ÕIGUSE ANDMINE JA ÄRAVÕTMINE
3 NÕUDED TURISMIINFOLE JA SELLE KÄTTESAADAVUSELE
§ 14 Nõuded turismiinfole
§ 15 Vastutus turismiinfo õigsuse, edastamise ja kättesaadavaks tegemise eest
§ 16 Turismiinfo väljastamine
4 NÕUDED TURISMIINFOKESKUSELE JA SELLE TÄHISTAMISELE
§ 18 Nõuded turismiinfokeskuse asukohale ja teenindusruumile
§ 19 Nõuded lahtiolekuaegadele
§ 20 Nõuded personalile
§ 21 Turismiinfokeskuse poolt tasuliste teenuste osutamine ja kaupade müük
§ 22 Nõuded turismiinfokeskuse tähistamisele
5 NÕUDED KÜLASTUSKESKUSELE
§ 23 Külastuskeskuse tähistus
§ 24 Täiendavad nõuded külastuskeskusele
RT I, 09.07.2014, 42
[RT I, 09.07.2014, 32 - jõust. 12.07.2014]
Vastu võetud 10.06.2008 nr 46
RTL 2008, 49, 680
02.07.2010 RT I 2010, 44, 264 12.07.2010
03.07.2014 RT I, 09.07.2014, 32 12.07.2014
Määrus kehtestatakse «Turismiseaduse» § 27 lõike 1 alusel.
Käesoleva määrusega kehtestatakse nõuded turismiinfokeskusele, sealhulgas edastatavale turismiinfole ja selle kättesaadavusele ning turismiinfokeskuse tähistamisele.
(1) Turismiinfo on kogutud ja korrastatud informatsioon turismiteenuse ja selle osutamise ning huviväärsuste kohta. Turismiinfo hõlmab ka informatsiooni asjakohaste kataloogide, teatmike, reisijuhtide, maakonna ja kohalike omavalitsuste, samuti maakonna ja kohalike omavalitsuste asutuste kohta käivate eritrükiste kohta.
(2) Turismiinfokeskus on külastajate teenindamiseks avatud keskus, mis kogub, korrastab ja edastab turismiinfot enda asukoha järgse maakonna haldusterritooriumil.
(3) Külastuskeskus on aastaringselt külastajate teenindamiseks avatud turismiinfokeskus, mis kogub, korrastab ja edastab turismiinfot kogu Eesti kohta ning osutab täiendavaid teenuseid.
§ 3. Turismiinfokeskusena tegutsemise õigus
[Kehtetu - RT I, 09.07.2014, 32 - jõust. 12.07.2014]
2. peatükk TURISMIINFOKESKUSENA TEGUTSEMISE ÕIGUSE TAOTLEMINE, ÕIGUSE ANDMINE JA ÄRAVÕTMINE
§ 4. - § 13. [Kehtetud - RT I, 09.07.2014, 32 - jõust. 12.07.2014]
3. peatükk NÕUDED TURISMIINFOLE JA SELLE KÄTTESAADAVUSELE
§ 14. Nõuded turismiinfole
Turismiinfo peab olema erapooletu, pädev ja mitteeksitav.
§ 15. Vastutus turismiinfo õigsuse, edastamise ja kättesaadavaks tegemise eest
(1) Turismiinfokeskus vastutab enda poolt kogutud ja korrastatud turismiinfo õigsuse ning selle edastamise eest.
(2) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus vastutab enda poolt kogutud ja korrastatud turismiinfo õigsuse eest ja selle veebilehel kättesaadavaks tegemise eest.
§ 16. Turismiinfo väljastamine
(1) Turismiinfot väljastatakse turismiinfokeskuses ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehe kaudu.
(2) Turismiinfokeskus edastab tasuta turismiinfot sellest huvitatud isikutele, teistele turismiinfokeskustele ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele.
(3) Turismiinfokeskus väljastab turismiinfot sõltumata päringu saabumise viisist.
(4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel avaldatakse korrastatud turismiinfot Eesti kohta tervikuna.
4. peatükk NÕUDED TURISMIINFOKESKUSELE JA SELLE TÄHISTAMISELE
Turismiinfokeskus peab:
1) koguma, omama, korrastama ja edastama turismiinfot vähemalt enda asukoha järgse maakonna haldusterritooriumi kohta;
2) koostama enda poolt kogutud ja korrastatud turismiinfo baasil infomaterjale;
3) vähemalt Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel avaldatud turismiinfo ulatuses väljastama turismiinfot kogu Eesti kohta.
§ 18. Nõuded turismiinfokeskuse asukohale ja teenindusruumile
(1) Turismiinfokeskus peab asuma külastatavas ja võimalusel mootorsõidukiga ligipääsetavas kohas ning paiknema hoone esimesel korrusel.
(2) Turismiinfokeskusesse peab olema tagatud ligipääs liikumispuudega inimestele, välja arvatud juhul, kui see ei ole võimalik turismiinfokeskuse ehitisele rakenduvate muinsuskaitseliste nõuete tõttu.
(3) Turismiinfokeskuse teenindusruum peab olema piisava teeninduspinnaga, mis ei tohi olla väiksem kui 12 m2.
(4) Turismiinfokeskuse teenindusruumis peavad nähtaval kohal paiknema turismiinfokeskuse asukoha järgse maakonna kaart ja Eesti kaart.
(5) Turismiinfokeskuses peab olema interneti- ja telefoniühendus.
(6) Turismiinfokeskuse teenindusruumis peab olema tagatud külastajatele kliendiarvuti kasutamise võimalus.
(7) Turismiinfokeskuse teenindusruumis peab olema tagatud külastajatele tasuta traadita interneti-ühenduse kasutamise võimalus.
(8) Turismiinfokeskuse hoones peab olema külastajatele tagatud tualettruumi kasutamise võimalus või selle puudumisel teave lähima avaliku tualettruumi asukoha kohta.
(9) Turismiinfokeskus peab tagama turismiinfo ööpäevaringse kättesaadavuse turismiinfokeskuse asukohas vähemalt Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehe kaudu või võimaldama muul viisil turismiinfo ööpäevaringse kättesaadavuse lähikonnas, informeerides külastajat lähimast turismiinfot väljastavast kohast.
§ 19. Nõuded lahtiolekuaegadele
Turismiinfokeskus peab olema avatud 15. maist kuni 15. septembrini iga päev vähemalt viis tundi päevas. 16. septembrist kuni 14. maini võivad lahtiolekuajad olla kohandatud külastajate nõudlusele.
[RT I 2010, 44, 264 - jõust. 12.07.2010]
§ 20. Nõuded personalile
(1) Turismiinfokeskuse töötajad peavad valdama lisaks eesti keelele suhtlemistasandil vähemalt kahte võõrkeelt.
(2) Turismiinfokeskuse töötajatel on soovituslik kanda nimesilti.
§ 21. Turismiinfokeskuse poolt tasuliste teenuste osutamine ja kaupade müük
(1) Turismiinfokeskus võib tasu eest osutada järgmisi teenuseid või müüa järgmisi kaupu:
(2) Turismiinfokeskuses peab olema võimalik tasuda osutatavate teenuste või müüdavate kaupade eest sularahata arveldamise korras.
§ 22. Nõuded turismiinfokeskuse tähistamisele
(1) Turismiinfokeskus tähistatakse märgiga, kus rohelisel põhjal asetseb valget värvi täht «i» (edaspidi i-märk).
(2) i-märgi mõõtmed peavad olema vähemalt 40 cm × 50 cm.
(3) i-märgil kasutatav roheline värv peab vastama värvinumbrile CMYK 95;30;100;5.
(4) i-märk peab olema ilmastikuoludele vastupidav.
5. peatükk NÕUDED KÜLASTUSKESKUSELE
§ 23. Külastuskeskuse tähistus
Turismiinfokeskuse tähistamisel võib lisaks käesoleva määruse §-s 22 nimetatud tähistusele kasutada sõna «külastuskeskus», kui on täidetud käesoleva määruse 3. ja 4. peatükis kehtestatud nõuded käesolevas peatükis toodud erisustega.
§ 24. Täiendavad nõuded külastuskeskusele
(1) Külastuskeskus peab:
1) omama, korrastama ja edastama turismiinfot kogu Eesti kohta;
2) koostama enda poolt kogutud ja korrastatud turismiinfo baasil infomaterjale.
(2) Külastuskeskuse teenindusruum peab olema piisava teeninduspinnaga, mis peab üldjuhul olema vähemalt 60 m2.
(3) Külastuskeskuse teenindusruumis peavad olema külastajatele istekohad puhkamiseks.
(4) Külastuskeskuses peab olema vähemalt üks tualettruum külastajatele kasutamiseks.
(5) Külastuskeskus peab olema avatud 15. maist kuni 15. septembrini iga päev vähemalt seitse tundi päevas. 16. septembrist kuni 14. maini peab külastuskeskus olema avatud iga päev, lahtiolekuajad võivad olla kohandatud külastajate nõudlusele.
(6) 15. maist kuni 15. septembrini peab külastuskeskuse lahtiolekuajal olema tööl samaaegselt vähemalt kaks külastajaid teenindavat töötajat.
(7) Külastuskeskuses on käesoleva määruse § 21 lõikes 1 nimetatud teenuste osutamine ja kaupade müümine kohustuslik, välja arvatud § 21 lõike 1 punktides 3 ning 7 nimetatud kaubad ja teenused.
(8) Külastuskeskus peab tagama turismiinfo ööpäevaringse kättesaadavuse vähemalt Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehe kaudu või muul viisil külastuskeskuse asukohas.
(1) Enne 2008. aasta 1. septembrit väljastatud turismiinfokeskuse tunnistus kehtib sellel märgitud tähtpäeva saabumiseni.
(2) Enne 2008. aasta 1. septembrit väljastatud turismiinfokeskuse tunnistuse kehtetuks tunnistamisele kohaldatakse turismiinfokeskusena tegutsemise õiguse äravõtmise aluseid.
(1) Käesolev määrus jõustub 1. septembril 2008. aastal.
(2) Käesoleva määruse § 21 lõige 2 jõustub 1. septembril 2009. aastal.
(3) Käesoleva määruse § 18 lõiked 2, 6 ja 9 jõustuvad 1. septembril 2010. aastal.


Hoiu-laenuühistu seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Hoiu-laenuühistu seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 15. juuni 2010. a otsusega nr 680
§ 1. Hoiu-laenuühistu seaduses (RT I 1999, 24, 357; 2010, 22, 108) tehakse järgmised muudatused:
«(1) Hoiu-laenuühistu on finantseerimisasutus, mille peamine ja püsiv tegevus on käesoleva seaduse §-s 6 nimetatud tehingute tegemine.»;
«(3) Muu isiku, asutuse või ühenduse nimes või nimetuses ei või kasutada sõna «hoiu-laenuühistu», samuti eksitavalt sarnase tähendusega sõnu või lühendeid eesti ega muus keeles.»;
«§ 5. Hoiu-laenuühistu liikmeskonna moodustamise põhimõtted
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud haldusterritooriumil võib tegutseda mitu hoiu-laenuühistut.»;
4) paragrahv 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 6. Hoiu-laenuühistu tehingud
2) rahasiiret ning teisi makseteenuseid vastavalt makseasutuste ja e-raha asutuste seaduses sätestatule.»;
«1) hoiu-laenuühistu liikmeskonna moodustamise põhimõte ning vastavalt sellele tegevuspiirkond, liikmeskonna moodustamise aluseks olev tegevus- või kutseala või milles seisneb ühine majanduslik huvi;»;
6) paragrahvi 10 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
7) paragrahv 13 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 16 lõiked 2 ja 3 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahv 17 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 17. Hoiu-laenuühistu liikmeks astumise tingimused
(4) Hoiu-laenuühistu liikmeks ei saa olla riik, kohaliku omavalitsuse üksus ega avalik-õiguslik juriidiline isik.»;
10) paragrahv 18 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 18. Hoiu-laenuühistu liikmete arv
(3) Hoiu-laenuühistu liikmete nimekirja tulundusühistuseaduse § 15 lõikes 1 sätestatud kehtivate andmetega esitab ühistu juhatus äriregistrile koos majandusaasta aruandega.»;
11) paragrahvi 19 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Hoiu-laenuühistu liikmel on õigus ühistust väljaastumisel või väljaarvamisel tagasi saada tasutud osamaks tulundusühistuseaduses ettenähtud korras.»;
12) paragrahvi 22 lõiked 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Osakapitali suurendamisel kohaldatakse äriseadustiku §-des 192, 1921 ja 195 ning § 196 lõike 1 punktides 1–5 ja 7 ning lõigetes 3–32 ja 4 ning §-des 1961 ja 1962 sätestatut.
(5) Osakapitali vähendamisel kohaldatakse äriseadustiku §-des 197 ja 1971 ning § 199 lõigetes 1 ja 2 ning §-des 1992, 200 ja 2001 sätestatut. Osakapitali ei või vähendada alla käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud miinimumi.»;
13) paragrahvi 23 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Hoiu-laenuühistu liikme osamaksu suurus peab olema vähemalt 30 eurot.»;
14) paragrahv 27 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 27. Hoiu-laenuühistu usaldusväärsuse tagamine
(3) Hoiu-laenuühistu ei tohi puhaskasumist teha väljamakseid, kui majandusaastal ei ole kolme kuu vältel kinni peetud käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 sätestatust või kui hoiu-laenuühistu viimase majandusaasta lõppemisel kinnitatud majandusaasta aruandest ilmneb, et hoiu-laenuühistu omakapital jääks väiksemaks käesoleva seaduse § 22 lõikes 3 sätestatust.»;
15) paragrahv 28 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 28. Nõuded laenudele
(9) Ühele hoiu-laenuühistu liikmele antud laenude summa kokku ei tohi ületada selle liikme tasutud osamaksu rohkem kui 20-kordselt ega 20 protsenti hoiu-laenuühistu omakapitalist.»;
16) paragrahvi 29 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
«(5) Laenukomitee liikmeks ei või olla nõukogu ega revisjonikomisjoni liige ega audiitor. Põhikirjas võib ette näha muid lisanõudeid laenukomitee liikmetele.
(6) Laenukomitee liikmed valivad enda hulgast esimehe, kes korraldab laenukomitee tegevust. Laenukomitee esimeheks ei tohi olla hoiu-laenuühistu juhatuse esimees.»;
17) paragrahv 31 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 31. Hoiu-laenuühistu sise-eeskirjad, protseduurireeglid ja riskide juhtimise nõuded
(6) Hoiu-laenuühistu riskijuhtimise üldpõhimõtted peavad kindlaks määrama tema krediidipoliitika eesmärgid, riskide hindamise kriteeriumid, tagatiste võtmise ja hindamise printsiibid, laenu andmise ja refinantseerimise printsiibid, laenude andmise pädevuse ja vastavate otsuste tegemise korraldamise.»;
18) paragrahvi 32 lõiget 1 täiendatakse punktiga 9 järgmises sõnastuses:
«9) kooskõlas § 19 lõikes 1 sätestatuga ühistust väljaastunud või ühistust väljaarvatud liikmega lepingu lõpetamise tingimuste ja korra kehtestamine.»;
19) paragrahv 35 tunnistatakse kehtetuks;
20) paragrahvi 41 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) Hoiu-laenuühistu auditeerimise käigus peab audiitor kontrollima käesoleva seaduse §-des 27 ja 28 sätestatud nõuete täitmist ning esitama hoiu-laenuühistule aruande, milles avaldab arvamust nende nõuete järgimise kohta.»;
21) paragrahvi 42 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Hoiu-laenuühistu võib ühineda üldkoosoleku otsuse alusel. Ühinemine võib toimuda uue hoiu-laenuühistu asutamisega või hoiu-laenuühistu ühinemise teel teise hoiu-laenuühistuga.»;
22) paragrahvi 46 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) Enne 2010. aasta 1. juulit asutatud hoiu-laenuühistud peavad oma tegevuse 2010. aasta 1. juulil jõustunud käesoleva seaduse redaktsiooniga kooskõlla viima hiljemalt 2011. aasta 1. juuliks.»
§ 2. Krediidiasutuste seaduses (RT I 1999, 23, 349; 2010, 26, 129) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 39 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Ühistupanga asutamisel ei kohaldata hoiu-laenuühistu seaduse §-s 5, § 7 lõike 2 punktis 1 ja § 10 lõike 1 punktis 1 sätestatut.»;
2) paragrahvi 41 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Audiitor koostab ühinemislepingu ja -aruande kontrollimise kohta aruande ja annab oma arvamuse selle kohta, kas asutatava ühistupanga osakapital ja neto-omavahendite suurus vastab käesoleva seaduse ja selle alusel välja antud õigusaktide nõuetele.»;
3) paragrahvi 42 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«3) organ, kes kehtestab ühistupanga liikmetega tehingute tegemise ja liikme vastu nõude esitamise korra;»;
4) seadust täiendatakse §-ga 421 järgmises sõnastuses:
«§ 421. Ühistupanga liikmed
(1) Ühistupanga liikmetele ei kohaldata hoiu-laenuühistu seaduse §-s 17 sätestatut.
(2) Ühistupanga liikmeks vastuvõtmise otsustab isiku avalduse alusel ühistupanga juhatus, kui põhikirjaga ei ole seda õigust antud nõukogule.
(3) Ühistupanga liikmel on õigus ühistust väljaastumisel või väljaarvamisel tagasi saada tasutud osamaks, kui tal ei ole ühistupanga ees täitmata sissenõutavaks muutunud kohustusi.
(4) Osamaks tuleb välja maksta liikmelisuse lõppemisest arvates kolme aasta jooksul, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud lühemat tähtaega. Üldkoosolek võib määrata uue mõistlikult vajaliku tähtaja osamaksu väljamaksmiseks, kui pärast väljamakse tegemist ühistupanga omavahendid ei ole piisavad käesoleva seaduse § 71 lõikes 1 nimetatud usaldatavusnormatiivide ja muude käesoleva seaduse ning selle alusel kehtestatud nõuete täitmiseks.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatut kohaldatakse ka surnud liikme pärijatele, kui pärijad ei saa ühistu liikmeks.
(6) Ühistupanga liikmetele ei kohaldata tulundusühistuseaduse §-des 33–37 sätestatut.»;
5) paragrahv 43 tunnistatakse kehtetuks;
6) seadust täiendatakse §-ga 1417 järgmises sõnastuses:
«§ 1417. Hoiu-laenuühistute ja ühistupankade tegevuse kooskõlla viimine 2010. aasta 1. juulil jõustunud nõuetega
Enne 2010. aasta 1. juulit asutatud hoiu-laenuühistud ja ühistupangad peavad oma tegevuse 2010. aasta 1. juulil jõustunud käesoleva seaduse redaktsiooniga kooskõlla viima hiljemalt 2011. aasta 1. juuliks. Kuni tegevuse ja dokumentide vastavusse viimiseni nimetatud seaduse redaktsiooniga peavad hoiu-laenuühistu ja ühistupanga tegevus ning dokumendid vastama kuni 2010. aasta 1. juulini kehtinud õigusaktidele.»
§ 3. Makseasutuste ja e-raha asutuste seaduses (RT I 2010, 2, 3; 22, 108) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 5 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
«(7) Hoiu-laenuühistu, kes osutab makseteenuseid, on makseteenuse osutaja käesoleva seaduse tähenduses ja talle kohaldatakse käesolevas seaduses ja teistes õigusaktides makseteenuse osutaja kohta sätestatut käesolevas seaduses ja hoiu-laenuühistu seaduses ettenähtud erisustega. Hoiu-laenuühistu suhtes ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõike 1 teises lauses sätestatut.»;
2) paragrahvi 11 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Äriühing võib mitte järgida ja tema tegevuse suhtes ei kohaldata käesoleva seaduse 2.–10. peatükis sätestatud nõudeid, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 47–49 äriühingu juhatuse ja nõukogu liikmete (edaspidi juhid) ja töötajate, §-s 79 varade hoidmise ning § 82 lõigetes 3 ja 4 aruandluse kohta sätestatut, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:»;
3) paragrahvi 12 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Äriühing, kelle väljastatud e-raha seadmele salvestatav maksimaalne summa on 150 eurot, võib mitte järgida ja tema tegevuse suhtes ei kohaldata käesoleva seaduse 2.–10. peatükis sätestatud nõudeid, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 46–49 äriühingu juhtide ja töötajate ning § 82 lõigetes 3 ja 5 aruandluse kohta sätestatut, kui on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:»;
4) paragrahvi 47 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 130 lõikes 2 asendatakse sõnad «nelja kuu» sõnadega «üheksa kuu»;
6) paragrahvi 130 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(5) Isikud, kes on osutanud makseteenuseid või nendega samaväärseid teenuseid käesoleva seaduse tähenduses enne käesoleva seaduse jõustumist, võivad jätkata nimetatud teenuste osutamist ilma käesoleva seaduse §-s 13 sätestatud luba või §-s 14 sätestatud tegevusluba omamata kuni 2011. aasta 30. aprillini.»
§ 4. Finantsinspektsiooni seaduses (RT I 2001, 48, 267; 2010, 22, 108) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 453 lõikesse 2 lisatakse sõnade «väärtpaberiarveldussüsteemi korraldaja,» järele sõna «makseasutuse,»;
2) paragrahvi 453 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
«(5) Makseasutuste ja e-raha asutuste seaduse §-s 13 sätestatud loa taotlemisel tasutakse menetlustasu 300 eurot.»
(2) Käesoleva seaduse § 3 punktid 2–6 ja § 4 jõustuvad kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.
(3) Käesoleva seaduse § 1 punkt 13 jõustub 2011. aasta 1. juulil.


Lepingust taganemine ja kauba tagastamine, pretensioonide esitamine
Vastavalt Eesti Võlaõigusseaduse (VÕS) § 56 lg-le 1 on Kliendil õigus taganeda lepingust 14 päeva jooksul alates kauba kättesaamisest.
Taganemisavalduse tüüpvorm on kättesaadav: https://www.riigiteataja.ee/aktilisa/1030/1201/4001/JM_m41_lisa1.pdf#. Klient ei pea kasutama eelviidatud tüüpvormi, kui ta esitab taganemisavalduse muus vormis kirjalikult arusaadaval ja juriidiliselt korrektsel kujul. Muuhulgas peab Klient taganemisavalduses ära märkima tellimuse numbri, millest taganetakse, ja pangakonto, millele tuleb tagastada Kliendi poolt makstud tasud. Taganemisavaldus peab olema Kliendi poolt ära saadetud hiljemalt p-s 5.1 sätestatud tähtaja jooksul Skinesthetic p-s 1.1 toodud e-posti või postiaadressil. P-s 5.1 sätestatud taganemise tähtaja möödalaskmisel kaotab Klient lepingust taganemise õiguse.
Lepingust taganemisel Klient tagastab kauba viivitamatult, kuid mitte hiljem kui 14 päeva möödumisel taganemisavalduse tegemisest. Tagastatav kaup peab olema suletud originaalpakendis ja avamata. VÕS § 53 lg 4 p 41kohaselt ei ole Kliendil taganemisõigust sellise suletud pakendis kauba suhtes, mis ei ole kõlblik tagasisaatmiseks tervisekaitse või hügieenilistel põhjustel ning kui see on pärast kohaletoimetamist avatud. Kui kaup on küll suletud pakendis, kuid muul viisil kahjustunud, vastutab Klient kauba väärtuse vähenemise eest VÕS § 562 lg-s 4 sätestatud tingimustel. Klient kannab talle üleantud kauba tagastamisega seotud otsesed kulud (VÕS § 562 lg 3), v.a juhul kui kauba tagastamise põhjuseks on kauba puudus või vale kaup (vt p 5.5).
Skinesthetic tagastab taganetud lepingu alusel makstud tasu Kliendile seaduses sätestatud tähtaja jooksul, eeldusel, et kaup on tagastatud eelnevalt Skinesthetic`ule (VÕS § 561lg 5). Kliendile tagastatavad summad kantakse Kliendi poolt taganemisavalduses näidatud pangakontole või muule Skinesthetic`ule teadaolevale Kliendi kontole.
Vastavalt VÕS § 220 lg-le 1 tarbijalemüügi puhul peab tarbija teatama asja lepingutingimustele mittevastavusest müüjale kahe kuu jooksul pärast seda, kui ta sai mittevastavusest teada. Kauba mittevastavuse korral lepingutingimustele saab Klient tugineda seaduses sätestatud õiguskaitsevahenditele, muuhulgas saab Klient nõuda mittenõuetekohase kauba väljavahetamist, taganeda lepingust või nõuda kahju hüvitamist, arvestades käesolevates müügitingimustes sätestatut. Kauba puuduse ilmnemisel kohustub Klient teavitama Skinesthetic`ut kirjalikult ning esitama järgmise informatsiooni: nimi ja kontaktandmed, toote puudus (defekti kirjeldus, võimalusel fotod), tellimuse number.
Skinesthetic võib igal ajal lepingust taganeda, teavitades sellest Klienti ning tagastades Kliendile lepingu alusel tasutud summad, kuid tellitud kaup on laos otsas või selle tarne on muul põhjusel takistatud.


Kaitseväe- ja asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustusest põhjustatud püsiva töövõimetuse, selle ulatuse, põhjuse ja kestuse tuvastamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Kaitseväe- ja asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustusest põhjustatud püsiva töövõimetuse, selle ulatuse, põhjuse ja kestuse tuvastamise tingimused ja kord
Kaitseväe- ja asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustusest põhjustatud püsiva töövõimetuse, selle ulatuse, põhjuse ja kestuse tuvastamise tingimused ja kord - sisukord
§ 6 Püsiva töövõimetuse tekkimise aeg
§ 7 Püsiva töövõimetuse põhjus
§ 8 Püsiva töövõimetuse ulatus
§ 9 Püsiva töövõimetuse kestus ja selle tuvastamise alused
§ 10 Korduvekspertiis
§ 11 Ekspertiisi otsus
§ 12 Ekspertiisi otsuse teatavakstegemine
§ 13 Ekspertiisialaste vaidluste lahendamise kord
RT I, 03.02.2017, 3
Vastu võetud 29.06.2016 nr 10
RT I, 30.06.2016, 1
jõustumine 03.07.2016
Määrus kehtestatakse kaitseväeteenistuse seaduse § 301 lõike 6 alusel.
Käesolev määrus reguleerib kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustusest põhjustatud püsiva töövõimetuse, selle ulatuse, põhjuse ja kestuse tuvastamist püsiva töövõimetuse ekspertiisiga (edaspidi ekspertiis).
(2) Ekspertiisi tegemiseks esitab kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu tervisekahjustuse saanud isik (edaspidi isik) komisjonile käesoleva määruse lisas 1 toodud ekspertiisitaotluse (edaspidi ekspertiisitaotlus). Kaitseväelase puhul tuleb ekspertiisitaotlusele lisada Kaitseväe struktuuriüksuse arsti saatekiri koos kaitseväelase terviseseisundit, haiguse kulgu ja ravi kirjeldavate dokumentidega.
(3) Isik, kes ei ole kaitseväelane, esitab komisjonile ekspertiisitaotluse, märkides selles perearsti või teda põhiliselt raviva eriarsti nime, kellel on tema terviseseisundi kirjeldamiseks asjakohased andmed. Isik lisab ekspertiisitaotlusele dokumendid, mis kirjeldavad tema terviseseisundit, haiguse kulgu ja ravi.
(31) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud dokumente isiku terviseseisundi, haiguse kulu ja ravi kohta ei pea komisjonile esitama, kui need on kantud tervise infosüsteemi ning isik on andnud nõusoleku tervise infosüsteemi andmete kasutamiseks.
(4) Juhul kui komisjonile esitatud andmed isiku terviseseisundi, haiguse kulu ja ravi kohta on ekspertiisiks ebapiisavad, küsib komisjon isikult või isiku nõusolekul tema raviarstilt täiendavaid andmeid ja suunab vajadusel isiku terviseuuringutele.
(5) Ekspertiisitaotluse saamisel küsib komisjon kaitseväelase teenistuskohalt või asendusteenistuja puhul Kaitseressursside Ametilt kokkuvõtte kaitseväeteenistuse seaduse § 192 lõikes 3 ja § 202 lõikes 4 sätestatud uurimise läbiviimise kohta ning vajadusel nõuab muid andmeid tervisekahjustuse tekkimise asjaolude kohta.
(7) Kui ekspertiisitaotluse laekumise ajaks on tervisekahjustuse tekkimisest möödunud vähem kui 182 kalendripäeva ning organismi funktsionaalne seisund ei ole stabiilne, võib komisjon ekspertiisi tegemiseks vajaliku läbivaatuse määrata ajaks, kui nimetatud tähtaeg on saabunud.
1) isikul teadaolevate ja eeldatavalt püsivat töövõimetust põhjustavate haiguste ja vigastuste diagnoosid koos raskusastmega ja organismi funktsionaalse seisundiga;
3) tervisekahjustuse tekkimise teadaolevad asjaolud ja tuvastatud meditsiiniline seos tervisekahjustuse tekkimise ja teenistusülesannete täitmise vahel või selle puudumine;
4) ekspertiisi tulemused püsivat töövõimetust põhjustavate haiguste, vigastuste ja nendest tingitud funktsioonihäirete ning töövõime kaotuse ulatuse ja kestuse tuvastamise kohta.
(1) Konsultant annab talle edastatud andmete ja vajadusel tema poolt teostatud läbivaatuse tulemuste põhjal komisjonile kirjaliku arvamuse isiku tervisekahjustuse tekkimise aja ja põhjuse ning sellest tingitud töövõime kaotuse ulatuse ja kestuse kohta.
(1) Püsiva töövõimetuse kindlakstegemise päevaks loetakse komisjonile ekspertiisitaotluse esitamise päev või postiga saatmise korral lähtekoha postitempli kuupäev, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 2–4 nimetatud juhtudel.
(2) Püsiva töövõimetuse tuvastamisel esmakordselt isikul, kes oli ekspertiisitaotluse esitamise ajal töövõimetuslehe alusel ajutiselt töövõimetu sama haiguse või vigastuse tõttu, mis on põhjustanud püsiva töövõimetuse, loetakse püsiva töövõimetuse kindlakstegemise päevaks ajutise töövõimetuse lõppemisele järgnev päev.
(3) Korduvekspertiisi taotlemisel käesoleva määruse § 10 lõikes 1 nimetatud juhul loetakse püsiva töövõimetuse kindlakstegemise päevaks eelmise püsiva töövõimetuse ekspertiisiga määratud püsiva töövõimetuse kestuse viimane päev.
(4) Käesoleva määruse § 2 lõikes 7 nimetatud juhul loetakse püsiva töövõimetuse kindlakstegemise kuupäevaks komisjoni määratud läbivaatuse tegemise aeg.
§ 6. Püsiva töövõimetuse tekkimise aeg
(1) Püsiva töövõimetuse tekkimise aeg on püsiva töövõimetuse kindlakstegemise päev, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud juhul.
(2) Juhul kui isik taotleb püsiva töövõimetuse tekkimise aja tuvastamist tagasiulatuvalt ja komisjonile esitatud dokumendid sisaldavad püsiva töövõimetuse tagasiulatuvaks tuvastamiseks piisavalt andmeid, tuvastab komisjon püsiva töövõimetuse tekkimise aja tagasiulatuvalt alates teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustuse tekkimise päevast, kuid mitte üle ühe aasta hiljem.
§ 7. Püsiva töövõimetuse põhjus
Püsiva töövõimetuse põhjus on kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustus, kui komisjon teeb kindlaks meditsiinilise seose kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud vigastuse või selle tagajärjel tekkinud tüsistuste, järelnähtude, haigestumise või haiguse ägenemise või süvenemise ja püsiva töövõimetuse vahel.
§ 8. Püsiva töövõimetuse ulatus
(3) Käesoleva määruse lisas 2 toodud juhendit kohaldatakse ekspertiisi tegemisel ainult nendest tervisekahjustustest põhjustatud püsiva töövõimetuse tuvastamiseks, mille tekkimise puhul on komisjon kindlaks teinud meditsiinilise seose teenistusülesannete täitmisega kaitseväe- või asendusteenistuses.
(4) Kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu tekkinud kahest või enamast sama organi või organsüsteemi talitlust mõjutavast funktsioonihäirest tingitud püsiva töövõimetuse korral määratakse töövõime kaotuse protsendiks kõrgeim üksikule funktsioonihäirele vastav protsent.
(5) Kui isikul esinevad samaaegselt funktsioonihäired, mis mõjutavad mitme organi või organsüsteemi talitlust, suurendatakse vastavalt käesoleva määruse lisas 2 toodud juhendile määratud kõige raskema funktsioonihäire protsenti järgnevalt:
§ 9. Püsiva töövõimetuse kestus ja selle tuvastamise alused
5) viis aastat;
6) kuni riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 7 sätestatud vanaduspensioniikka jõudmiseni, kuid mitte kauemaks kui viis aastat.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–5 sätestatud juhtudel on püsiva töövõimetuse viimaseks päevaks püsiva töövõimetuse kestuse viimase kalendrikuu viimane kuupäev.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–5 sätestatud juhtudel tunnistatakse isik püsivalt töövõimetuks mitte kauemaks kui vanaduspensioniikka jõudmiseni.
1) haiguse või vigastuse raskusaste ja organismi funktsionaalne seisund;
2) haiguse või vigastuse raskusastme ja organismi funktsionaalse seisundi muutumise senine kiirus ja edasine prognoos.
§ 10. Korduvekspertiis
(1) Komisjon määrab isikule korduvekspertiisi taotlemiseks tähtaja püsiva töövõimetuse kestuse eelviimase kalendrikuu 5.–20. kuupäevaks, kui püsiva töövõimetuse kestus määrati tähtajaks, mis saabub enne isiku vanaduspensioniikka jõudmist.
(2) Isik esitab komisjonile ekspertiisitaotluse käesoleva määruse §-s 2 sätestatud korras, välja arvatud käesoleva määruse § 2 lõikes 5 sätestatu.
(3) Komisjon võib ekspertiisi tähtaja ennistada, kui isik ei esita taotlust korduvekspertiisiks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul mõjuvatel põhjustel.
(4) Terviseseisundi muutumisel võib isik taotleda ekspertiisi enne käesoleva määruse § 9 lõigetes 1 ja 4 sätestatud püsiva töövõimetuse kestuse lõppemist või enne käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud korduvekspertiisi taotlemiseks määratud tähtaega.
§ 11. Ekspertiisi otsus
1) püsiva töövõimetuse tekkimise aeg ja vajadusel tagasiulatuvalt tuvastatud püsiva töövõimetuse tekkimise aeg;
2) tuvastatud meditsiiniline seos kaitseväe- või asendusteenistuses teenistusülesannete täitmise tõttu saadud tervisekahjustuse ning püsiva töövõimetuse tekkimise vahel või selle puudumine;
3) püsiva töövõimetuse kestus;
4) püsiva töövõimetuse ulatus väljendatuna töövõime kaotuse protsentides;
5) korduvekspertiisi taotlemise tähtaeg käesoleva määruse § 10 lõikes 1 sätestatud juhul;
6) püsiva töövõimetuse kindlakstegemise kuupäev.
(3) Püsiva töövõimetuse korral, mis on põhjustatud rohkem kui ühest haigusest või vigastusest, märgitakse otsuses lisaks kogu püsiva töövõimetuse ulatusele ka eraldi igast haigusest või vigastusest tingitud töövõime kaotuse protsent.
(4) Ekspertiisi tegemisel käesoleva määruse § 10 lõikes 4 sätestatud juhul muudab uus otsus seni kehtinud otsuse kehtetuks alates uue ekspertiisitaotluse esitamise päevast või postiga saatmise korral lähtekoha postitempli kuupäevast.
§ 12. Ekspertiisi otsuse teatavakstegemine
§ 13. Ekspertiisialaste vaidluste lahendamise kord