RT IV, 23.11.2012, 28
Vastu võetud 10.05.2011 nr 5
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1, § 22 lõike 2 ning looduskaitseseaduse § 45 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Are valla haldusterritooriumil Are valla üldplaneeringuga määratud tiheasustusaladel ja veekogude veekaitsevööndis kasvavate üksikpuude raiumiseks loa taotlemise ning selle väljaandmise tingimused ja kord.
(2) Määrus ei reguleeri metsa metsaseaduse tähenduses ega viljapuude raiumise korda.
(3) Määruses sätestatud tingimused kehtivad üksikpuudele, mille rinnasdiameeter on vähemalt 8 sentimeetrit.
1) rinnasdiameeter – puu tüve läbimõõt mõõdetuna 1,3 meetri kõrguselt juurekaelast;
2) puu raiumine:
a) puu mõõtmete vähendamine selliselt, et puu kõrgus maapinnast jääb madalamaks kui 6 meetrit ning puu okstega võra pikkus jääb väiksemaks kui 2 meetrit;
b) puu võra vähendamine rohkem kui 25 % võrra;
3) lõikamisaeg – puude oksalõikuseks käesoleva paragrahvi punkti 2 alapunkti a ja b tähenduses sobiv ajavahemik, võttes arvesse liikide bioloogilisi iseärasusi:
b) teised lehtpuud - sobiv lõikamisaeg kevadtalv, suvi;
c) okaspuud - sobiv lõikamisaeg varakevad, august.
(1) Puu raiumiseks annab loa (Lisa 1) ning määrab raietööde tingimused Are Vallavalitsus taotleja poolt esitatud taotluse (Lisa 2) alusel.
(2) Kohest kõrvaldamist nõudvale (avariiohtlikule) puule luba ei vormistata. Nimetatud asjaoludel kõrvaldatava puu puhul tuleb teatada Are Vallavalitsusele maha kukkunud või ohtlike puude arv, liigid ja täpne asukoht esimesel võimalusel avastamise hetkest.
2) Are valla omandis oleval maal kasvava puu puhul vallavalitsuse ettepanekul;
3) puu kasvukoha kinnistu naaberkinnistu omanik või omaniku esindaja, kui taotletakse üle piiri ulatuvate puu okste kõrvaldamist asjaõigusseaduse § 149 lõike 1 tähenduses ning sellega vähendatakse puu võra rohkem kui 25%.
3) informatsiooni selle kohta, et taotleja on määruse §-s 4 nimetatud isik. Volitatud isiku puhul tuleb taotlusele lisada volikirja koopia;
5) kinnitust selle kohta, et puu raiumisel järgitakse ohutusnõudeid.
(2) Ehitusprojekti kohaselt raiumisele määratud puu raiumiseks antakse luba koos ehitusloaga ning määruse § 3 lõikes 1 nimetatud taotlust selleks esitama ei pea.
(3) Kui puu, mida soovitakse raiuda, kasvab kinnistul, mis on kaasomandis, peab taotlusele olema lisatud taotleja kinnitus kaasomanike teavitamise kohta või kaasomanike kirjalik nõusolek.
(4) Kui puu, mida soovitakse raiuda, kasvab kinnistul, mille majandamiseks on loodud korteriühistu, esitab taotluse ühistu esimees üldkoosoleku otsuse alusel.
(5) Kui puud soovitakse raiuda määruse § 4 punkti 3 tähenduses, peab taotlusele lisama dokumendid, mis tõestavad, et kinnisasja omanikul on õigus ära lõigata ja endale võtta naaberkinnisasjalt tema kinnisasjale ulatuvad puude ja põõsaste juured, oksad ja viljad, kui need kahjustavad kinnisasja kasutamist ja naaber ei ole neid hoiatusele vaatamata selleks vajaliku aja jooksul kõrvaldanud.
(6) Koopia käesoleva paragrahvi lõigetes 3-5 nimetatud dokumendist lisatakse taotlusele.
1) abivallavanem või tema asendaja kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ning puu raiumise otstarbekust;
2) abivallavanem või tema asendaja nõuab vajadusel taotlejalt täiendavaid dokumente ja selgitusi ning annab dokumentide ja selgituste esitamiseks tähtaja;
3) kui puu, mida soovitakse raiuda, kasvab kaitstaval loodusobjektil või on kaitstav looduse üksikobjekt, on enne loa taotlemist vaja saada nõusolek puu raiumiseks kaitstava loodusobjekti valitsejalt;
4) kui puu, mida soovitakse raiuda, kasvab kinnismälestisel või muinsuskaitseala või kinnismälestise kaitseks kehtestatud kaitsevööndis, on enne loa taotlemist vaja saada luba puu raiumiseks Muinsuskaitseametilt;
5) kui puu, mida soovitakse raiuda, kasvab vee kaitsmiseks hajureostuse eest ja veekogu kallaste uhtumise vältimiseks moodustatud veekaitsevööndis, on enne loa taotlemist vaja saada nõusolek Keskkonnaametilt, välja arvatud juhul, kui raiet soovitakse teha maaparandussüsteemi eesvoolul maaparandustööde tegemiseks;
6) abivallavanem või tema asendaja küsib käesoleva paragrahvi punktides 3-5 nimetatud juhtudel nõusoleku vastavalt ametiasutuselt;
7) abivallavanem või tema asendaja võib otsuse tegemiseks kaasata eksperte;
8) Are Vallavalitsus otsustab puu raiumiseks loa andmise või selle andmisest keeldumise.
(1) Puu raiumiseks loa andmise või selle andmisest keeldumise otsustab Are Vallavalitsus hiljemalt ühe kuu jooksul arvates nõuetekohase taotluse esitamisest.
(2) Puu raiumiseks antud luba kehtib üks aasta.
(1) Are Vallavalitsus võib keelduda puu raiumiseks loa andmisest eelkõige juhtudel, kui:
1) taotleja ei ole esitanud määruse § 5 lõigetes 3-8 nimetatud dokumente;
4) taotleja ei ole puu raiumise vajadust põhjendanud või põhjendused osutuvad ebapiisavateks või muul moel vääraks;
6) keeld tuleneb seadustest.
(2) Are Vallavalitsus võib keelduda puu raiumiseks loa andmisest, kui kinnistu või suurema ala osas, kus puu kasvab, toimub planeerimismenetlus või on esitatud taotlus projekteerimistingimuste määramiseks kuni planeeringu kehtestamiseni või ehitusloa väljastamiseni.
(1) Are Vallavalitsusel on õigus peatada loa kehtivus või see kehtetuks tunnistada juhul, kui:
Järelevalvet määruse ja selle alusel väljastatud lubade täitmise üle teostab Are Vallavalitsuse abivallavanem.
Puu ebaseadusliku raie eest karistatakse looduskaitseseaduse paragrahvi 73 alusel.
Määrus jõustub 16. mail 2011. aastal.


text:
Ettevõtja mõisteti ebaseaduslikult Eestis viibinud ukrainlastele töö pakkumises süüdi, tasuda tuleb kopsakas rahatrahv - MAALEHT
17.aprill 2019 11:15
Viru Maakohus tegi pretsedenti loova otsuse välismaalaste Eestis ebaseadusliku töötamise asjus, kaitsja kavatseb edasi kaevata.
Viru Maakohtu Rakvere kohtumajas oli kuu aja eest esmakordselt Eestis arutusel välismaalaste võimalik ebaseaduslik töötamine. Nimelt viis protsessini Vinni asulas toimunud reid, mille käigus avastati Põllu tänava majade renoveerimistöödelt neli ukrainlast, kellel väidetavasti puudus nii Eestis töötamise kui viibimise õigus.
Süüdistuskokkuvõttes seisis, et “Einar Velpler, olles juriidilise isiku DEOS INT OÜ ainuke juhatuse liige ja osanik, võimaldas töötada seadusliku aluseta Eestis viibivatel Ukraina kodanikel.” Tegu on eksimusega karistusseadustiku § 260-1 vastu. Juriidilisele isikule on selle eest võimalik määrta trahv kuni 16 000 000 eurot.
Maaleht käsitles toimunut artiklis „VÕÕRTÖÖJÕUD | Neli Ukraina ehitajat tõid suure pahanduse kaela.”
Nüüd langetas kohtunik Anu Ammer Viru Maakohtus otsuse Einar Velpleri ja tema firma DEOS INT OÜ süüdistuses. Kohus otsustas: „Tunnistada Velpler süüdi „KarS § 260-1 lg 1 p 2 järgi ja karistuseks mõista rahaline karistus 300 päevamäära ulatuses, s.o summas 3000,00 eurot.”
Samas seisab kohtuotsuses, et „vähendada mõistetud karistust 1/3, s.o 1000,00 euro võrra, mõistes karistuseks rahalise karistuse 200 päevamäära ulatuses, s.o summas 2000,00 eurot.”
Velpleri firma DEOS INT OÜ kohta on kirjas: „Süüdi tunnistada KarS § 260-1 lg 2 järgi kvalifitseeritava kuriteo toimepanemises ja karistuseks mõista rahaline karistus summas 9000,00 eurot.” Lisaks, et „vähendada mõistetud karistust 1/3, s.o 3000 euro võrra, mõistes karistuseks rahalise karistuse 6000,00 eurot.”
Täpsustame, et Karistusseadustiku § 260 – 1 käsitleb Eestis ilma seadusliku aluseta viibivale välismaalasele töötamise võimaldamist.
Lisaks mõistis kohus menetluskuludena välja sundraha 810 eurot nii Einar Velplerilt kui ka Deos Int OÜ-lt.
Velplerit kohtus esindanud kaitsja, vandeadvokaat Maksim Greinoman teatas Maalehele, et kaebab kindlasti otsuse edasi.
VÕÕRTÖÖJÕUD | Neli Ukraina ehitajat tõid suure pahanduse kaela (144) 21.03.2019
Ukrainlased trügivad Eesti taludesse sulasteks (95) 14.04.2019
Soomest Eestisse naasjaid on rohkem kui siit Soome minejaid (61) 22.11.2018
Kas välistööjõud pruulib hapukurgi kõrvale ka kodumaise õlle? (52) 19.07.2018
Võõrtöölisteta toidutootmises enam toime ei tule (148) 12.07.2018
MIKS PALGATAKSE VÄLISMAALASI: 1000 eurot kätte, tasuta auto ja korter, aga töötajat ikka ei leia (370) 24.08.2017

matches:
§ 260
Kohus
§ 260
§ 260
§ 260
kohus


Elektrituruseaduse täiendamise seadus – Riigi Teataja
Elektrituruseaduse täiendamise seadus
RT I 2009, 5, 34
Vabariigi Presidendi 12. jaanuari 2009. a otsusega nr 420
§ 1. Elektrituruseaduses (RT I 2003, 25, 153; 2007, 66, 408) tehakse järgmised täiendused:
1) seadust täiendatakse 61. peatükiga järgmises sõnastuses:
LIITUMISTASU MAKSMISE TOETUS
§ 741. Liitumistasu maksmise toetus
(1) Liitumistasu maksmiseks riigieelarvest eraldatava toetuse (edaspidi liitumistasu toetus) andmise eesmärk on heastada regionaalselt ebasoodsas piirkonnas elavatele isikutele Eesti elektrimajanduse ebaühtlasest arengust tingitud ebavõrdsus, millega võimaldatakse isikutel, kelle majapidamises on elektriühendus neist olenemata põhjustel katkenud või kellel ei ole elektriühendust kunagi olnud, saada liitumistasu maksmiseks riigi poolt liitumistasu toetust.
(2) Liitumistasu toetust ei anta maareformi seaduse § 7 lõike 4 tähenduses tiheasustusaladel ja üle 50 elanikuga kompaktse hoonestusega aladel elavatele füüsilistele isikutele.
(3) Liitumistasu toetust antakse liitumistasu toetuse andmise kava alusel, mis koosneb liitumistasu toetuse saajate põhinimekirjast ja reservnimekirjast ning see vaadatakse üle ja kinnitatakse eraldi igaks kalendriaastaks. Liitumistasu toetuse andmise kava kinnitab regionaalminister.
(4) Liitumistasu toetuse taotlemise, menetlemise ja andmise täpsustatud tingimused ning korra kehtestab regionaalminister määrusega. Regionaalministri määruses sätestatakse taotluse esitamise ja menetlemise kord, taotluse hindamise kriteeriumid, taotluse rahuldamise ja rahuldamata jätmise otsuse, toetuse väljamaksete tegemise ning toetuse tagasinõudmise kord.
(5) Liitumistasu toetuse saamise taotlusi saab esitada 2010. aasta 1. aprillini. Taotluste esitamine ja menetlemine toimub käesoleva paragrahvi lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud tähtaegadel.
(6) Kui taotluses nimetatud elektripaigaldise liitumiskilbi peakaitse on suurem kui 25A, siis 25A ületavat liitumiskilbi peakaitsme maksumust liitumistasu toetusega ei hõlmata.
§ 742. Liitumistasu toetuse taotlejale ja toetuse saajale esitatavad nõuded
(1) Füüsilisel isikul (edaspidi liitumistasu toetuse taotleja) on õigus taotleda liitumistasu toetust hajaasustusega piirkonnas asuval kinnistusregistrisse kantud kinnistul paikneva ning ehitisregistrisse kantud hiljemalt 1995. aasta 1. oktoobriks püstitatud elektriühenduseta elamu varustamiseks elektriga, kui taotleja omandis või õiguspärases valduses olev aastaringseks elamiseks sobiv elamu on taotleja alalise elukohana kantud rahvastikuregistrisse hiljemalt 2008. aasta 1. jaanuarist ning elamu:
1) oli elektrivõrguga ühendatud, kuid enne 2001. aasta 17. maid elektriühendus isikust olenemata põhjustel katkes, või
2) ei ole kunagi olnud elektrivõrguga ühendatud.
(2) Liitumistasu toetuse taotlejal ei või olla maksuvõlga, välja arvatud juhul, kui see on ajatatud ning taotleja ei ole jätnud vähemalt kahe järjestikuse kalendrikuu ulatuses maksegraafiku järgseid makseid tasumata.
(3) Füüsilisele isikule, kelle liitumistasu toetuse saamise taotlus on rahuldatud ning kes on kantud liitumistasu toetuse andmise kavasse (edaspidi liitumistasu toetuse saaja), kohalduvad käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud liitumistasu toetuse taotlejale esitatud nõuded.
§ 743. Liitumistasu toetuse omafinantseeringu määr
Liitumistasu toetuse taotlejapoolne omafinantseering on 10 protsenti liitumistasu osalt, mis on väiksem kui 200 000 krooni ja 1 protsent liitumistasu osalt, mis ületab 200 000 krooni. Minimaalne omafinantseeringu suurus on 10 000 krooni. Omafinantseeringu arvestuse aluseks on liitumistasu koos käibemaksu ja liitumise menetlustasuga. Omafinantseeringu arvestamisel lähtutakse liitumislepingus sätestatud liitumistasust.
§ 744. Liitumistasu toetuse menetlemine valla- või linnavalitsuses
(1) Liitumistasu toetuse taotleja esitab liitumistasu toetuse saamiseks taotluse elukohajärgsele valla- või linnavalitsusele. Taotlusele tuleb lisada võrguettevõtjale esitatud liitumistaotlus ja võrguettevõtja liitumispakkumine. Võrguettevõtja esitatud liitumispakkumine kehtib üks kalendriaasta liitumistasu toetuse andmise kava kinnitamisest arvates. Liitumistasu toetuse andmise kava iga-aastasel uuesti kinnitamisel küsib valla- või linnavalitsus liitumistasu toetuse andmise kava reservnimekirja kantud objekti või põhinimekirja kantud objekti kohta, mille rajamist ei jõutud aasta jooksul alustada, võrguettevõtjalt uut liitumispakkumist.
(2) Valla- või linnavalitsus hindab liitumistasu toetuse taotleja ja taotluse vastavust käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõuetele ja kontrollib taotluse nõuetele vastavust ning taotluses esitatud andmeid kohapeal 30 kalendripäeva jooksul taotluse valla- või linnavalitsusse laekumisest arvates. Liitumistasu toetuse taotleja on kohustatud võimaldama kohapealset kontrolli ja osutama selleks igakülgset abi.
(3) Puuduste avastamisel taotluses teavitatakse nendest viivitamata liitumistasu toetuse taotlejat ning määratakse puuduste kõrvaldamiseks tähtaeg, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(4) Valla- või linnavalitsus edastab nõuetele vastavaks tunnistatud taotlused Siseministeeriumile viie kalendripäeva jooksul taotluste nõuetele vastavaks tunnistamisest arvates.
(5) Kui taotleja ei vasta taotlejale esitatud nõuetele, teeb valla- või linnavalitsus taotluse rahuldamata jätmise otsuse, mis edastatakse liitumistasu toetuse taotlejale.
(6) Valla- või linnavalitsus lisab nõuetele vastavaks tunnistatud taotlustele järgmised dokumendid:
1) valla- või linnavalitsuse hinnang taotluse vastavuse kohta käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõuetele ja kohapealse kontrolli tulemusena koostatud ettepanek esitatud taotluse rahuldamiseks;
2) valla- või linnavalitsuse kirjalik nõusolek elektripaigaldise rajamiseks.
§ 745. Liitumistasu toetuse menetlemine Siseministeeriumis
(1) Valla- või linnavalitsuse poolt Siseministeeriumile esitatud taotlusi menetleb Siseministeerium. Nõuetekohased taotlused esitab Siseministeerium hindamiseks regionaalministri moodustatud nõuandvale komisjonile (edaspidi komisjon).
(2) Komisjon koostab nõuetele vastavaks tunnistatud taotlustest pingerea, arvestades taotluste hindamisel kasusaajate hulka, projekti teostatavust võrguettevõtja esitatud liitumispakkumise alusel ning projekti kulu kasusaaja kohta. Võrdsete taotluste puhul eelistatakse pikaajalisi samas elukohas elavaid taotlejaid ning taotlusi, milles nimetatud elamus elab suurem arv kuni 18-aastaseid lapsi.
(3) Pingeritta kantud taotluste puhul, mis vastavad käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõuetele, teeb komisjon regionaalministrile ettepaneku taotlus rahuldada, nõuetele mittevastavate taotluste puhul teeb komisjon regionaalministrile ettepaneku jätta taotlus rahuldamata.
§ 746. Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemine ja otsuse muutmine
(1) Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsused teeb regionaalminister 30 kalendripäeva jooksul taotluste Siseministeeriumile laekumisest arvates. Täiendavate asjaolude väljaselgitamise vajaduse korral on Siseministeeriumil õigus taotluse menetlemise tähtaega pikendada kuni 30 kalendripäeva.
(2) Regionaalminister võib komisjoni ettepaneku alusel taotluse rahuldamise otsust muuta või selle kehtetuks tunnistada, kui:
1) võrguettevõtjale ilmnevad elektripaigaldise rajamist takistavad objektiivsed, mõjuvad ja otsuse tegemise ajal ettenägematud põhjused;
2) liitumistasu toetuse taotleja ei ole tasunud otsuses märgitud tähtajaks ja määratud suuruses omafinantseeringut;
3) liitumistasu toetuse taotleja on esitanud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või ei võimalda kontrollida taotluse nõuetele vastavust;
4) liitumistasu toetuse taotleja ei vasta käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõuetele;
5) liitumistasu toetuse andmise kava maksimaalne toetussumma suureneb vastavalt § 747 lõikele 4;
6) esineb käesoleva seaduse § 1091 lõikes 1 esitatud asjaolu.
§ 747. Liitumistasu toetuse andmise kava koostamine ja selle muutmine
(1) Liitumistasu toetuse taotlejad, kelle taotlused rahuldati, kantakse liitumistasu toetuse andmise kavasse, milles on kohaliku omavalitsuse üksuste kaupa koos maksimaalse toetussumma ja käesoleva seaduse §-s 743 sätestatud omafinantseeringumääraga nimetatud liitumistasu toetuse saajad ning määratud võrguga ühendamise tähtajad võrguettevõtja esitatud liitumispakkumise alusel.
(2) Potentsiaalsed liitumistasu toetuse saajad, kellele ei ole võimalik jooksva kalendriaasta eelarvevahenditest toetust maksta, kantakse eelistusnimekirjana liitumistasu toetuse andmise kava reservnimekirja.
(3) Regionaalminister võib komisjoni ettepaneku alusel põhjendatud juhtudel algatada liitumistasu toetuse andmise kava muutmise, kui selgub vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) taotluses nimetatud elamu võrguga ühendamine ei ole liitumistasu toetuse andmise kavas määratud tähtaja jooksul võimalik;
2) võrguettevõtjale ilmnevad elektripaigaldise rajamist takistavad objektiivsed, mõjuvad ja otsuse tegemise ajal ettenägematud põhjused;
3) liitumistasu toetuse saaja ei ole määratud tähtajaks ja määratud suuruses tasunud omafinantseeringut;
4) liitumistasu toetuse saaja on esitanud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või andmeid varjanud;
5) esineb käesoleva seaduse § 1091 lõikes 1 esitatud asjaolu;
6) taotuse saaja ei vasta käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõuetele;
7) liitumistasu toetuse andmise kavas nimetatud elamu elektrivõrguga ühendamine osutub kallimaks liitumistasu toetuse andmise kavas nimetatud maksimaalsest toetussummast.
(4) Liitumistasu toetuse andmise kava maksimaalset toetussummat võib käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 7 sätestatud juhul võrguettevõtja esitatud põhjendatud taotluse alusel suurendada kuni 10 protsenti liitumistasu toetuse andmise kavas nimetatud maksimaalsest toetussummast.
§ 748. Liitumistasu toetuse taotleja ja toetuse saaja andmete töötlemine ning toetuse saajate nimekirja avalikustamine
(1) Siseministeerium, valla- või linnavalitsused ja võrguettevõtjad võivad töödelda ja omavahel vahetada teavet liitumistasu toetuse taotlejate ja toetuse saajate kohta ning muud menetluse käigus saadud teavet või dokumente käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud ülesannete täitmiseks.
(2) Siseministeerium teavitab liitumistasu toetuse taotlejat taotluse rahuldamisest või rahuldamata jätmisest viie kalendripäeva jooksul taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemisest arvates.
(3) Siseministeerium avalikustab liitumistasu toetuse andmise kava põhi- ja reservnimekirjas sätestatud liitumistasu toetuse saaja nime ja toetuse summa oma veebilehel.
§ 749. Liitumistasu toetuse väljamaksete tegemine võrguettevõtjale
(1) Elamu elektrivõrguga ühendamiseks sõlmib valla- või linnavalitsus liitumistasu toetuse andmise kavasse kantud liitumistasu toetuse saaja ning võrguettevõtjaga kolmepoolse liitumislepingu, millega valla- või linnavalitsus garanteerib võrguettevõtjale liitumistasu toetuse maksmise nõuetekohase võrguühenduse tagamise korral. Taotlejapoolne omafinantseering tasutakse võrguettevõtjale liitumislepingu sõlmimisel.
(2) Liitumistasu toetus makstakse võrguettevõtjale välja pärast elamu elektrivõrguga ühendamist vastavalt käesoleva seaduse § 7410 lõikes 2 nimetatud regionaalministri käskkirjale.
§ 7410. Liitumistasu toetuse väljamaksete tegemise kord
(1) Liitumistasu toetuseks ettenähtud vahendid kannab Siseministeerium riigieelarvelise eraldise kasutamise lepingu alusel üle kohaliku omavalitsuse üksustele või riigi sihtasutusele (edaspidi sihtasutus). Sihtasutusele kantakse riigieelarveline eraldis üle ühekordse eraldisena vastavalt liitumistasu toetuse andmise kava põhinimekirjas toodud maksimaalsetele toetussummadele. Kohaliku omavalitsuse üksustele kantakse riigieelarveline eraldis üle ühekordse eraldisena või ühekaupa pärast elamu elektrivõrguga ühendamist. Kohaliku omavalitsuse üksus esitab Siseministeeriumile taotluse summas, mis ei või ületada järgmistest summadest väikseimat summat:
1) liitumistasu toetuse andmise kava põhinimekirjas nimetatud maksimaalne toetussumma;
2) võrguettevõtjaga sõlmitud liitumislepingus nimetatud summa käesoleva seaduse §-s 743 sätestatud omafinantseeringuta;
3) võrguettevõtja poolt liitumislepingu alusel kohaliku omavalitsuse üksusele esitatud arve käesoleva seaduse §-s 743 sätestatud omafinantseeringuta.
(2) Liitumistasu toetuse väljamaksmiseks võrguettevõtjale annab regionaalminister käskkirja, millega kinnitatakse lõplik liitumistasu toetussumma.
(3) Sihtasutus kannab käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud regionaalministri käskkirja alusel väljamaksmisele kuuluva liitumistasu toetussumma üle kohaliku omavalitsuse üksusele, kes teeb liitumistasu toetuse väljamakse võrguettevõtjale.
§ 7411. Hüvitise maksmine võrguettevõtjale ning alusetult makstud hüvitise tagasinõudmine ja -maksmine
(1) Kui esinevad võrguettevõtja tegevusest sõltumatud asjaolud, mille tulemusel võrguettevõtja elamut elektrivõrguga ühendada ei saa, tasub valla- või linnavalitsus võrguettevõtjale teostatud tööde eest vastavalt võrguettevõtja esitatud arvetele tööde teostamisel kantud põhjendatud ja tõendatud kulud käesoleva seaduse §-s 7410 sätestatud korras.
(2) Valla- või linnavalitsusel on õigus nõuda võrguettevõtjale käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul alusetult makstud hüvitis haldusaktiga osaliselt või täielikult tagasi, kui võrguettevõtja on esitanud hüvitise saamiseks ebaõigeid või mittetäielikke andmeid.
(3) Alusetult makstud hüvitise tagasimaksmise tähtaeg on kuni 90 kalendripäeva käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud haldusakti andmisest arvates.
(4) Alusetult makstud hüvitise tagasinõudmise otsuse täitmata jätmise korral annab valla- või linnavalitsus käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud otsuse sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.
(5) Valla- või linnavalitsus on kohustatud tagastatud vahendid kandma üle riigieelarve tuludesse või sihtasutusele.
§ 7412. Liitumistasu toetuse üle teostatav järelevalve
Kohaliku omavalitsuse üksusele või sihtasutusele liitumistasu toetuseks eraldatud vahendite kasutamise üle teostab järelevalvet Siseministeerium.
§ 7413. Liitumistasu toetuse tagasinõudmine ja -maksmine
(1) Valla- või linnavalitsusel on õigus nõuda liitumistasu toetus liitumistasu toetuse saajalt haldusaktiga osaliselt või täielikult tagasi, kui ilmneb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) liitumistasu toetuse saaja on esitanud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või andmeid varjanud;
2) liitumistasu toetuse saaja ei ole täitnud talle käesoleva seaduse §-s 742 ja § 741 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõudeid.
(2) Kui esineb käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud rikkumine, on liitumistasu toetuse saaja kohustatud liitumistasu toetuse tagasi maksma valla- või linnavalitsusele käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud haldusaktis näidatud summas ja tähtpäevaks.
(3) Liitumistasu toetuse tagasimaksmise tähtaeg on vähemalt 90 kalendripäeva käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud haldusakti andmisest arvates.
(4) Kohaliku omavalitsuse üksus on kohustatud tagastatud vahendid kandma üle riigieelarve tuludesse või sihtasutusele.
(5) Toetuse tagasinõudmise otsuse täitmata jätmise korral annab valla- või linnavalitsus käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsuse sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.
(6) Siseministeeriumil on õigus käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud rikkumiste korral nõuda kohaliku omavalitsuse üksuselt või sihtasutuselt vahendite tagastamist.
(7) Valla- või linnavalitsus on kohustatud teavitama Siseministeeriumi toetuse kasutamisel avastatud rikkumistest.
§ 7414. Liitumistasu toetuse aruande esitamine valla- või linnavalitsusele
Võrguettevõtja on kohustatud esitama valla- või linnavalitsusele 30 kalendripäeva jooksul liitumistasu toetuse saajale võrguühenduse loomisest arvates aruande tehtud tööde ja kantud kulutuste kohta.»;
2) seadust täiendatakse §-ga 1091 järgmises sõnastuses:
« § 1091. Liitumistasu toetuse rakendamine
(1) Kui liitumistasu toetuse taotleja, kes esitas taotluse enne 2010. aasta 1. aprilli, sureb, on liitumistasu toetuse taotlejaga koos elanud pärijal, kes vastab käesoleva seaduse §-s 742 taotlejale esitatud nõuetele, õigus nõuda enda kandmist taotleja asemele taotluses, taotluse rahuldamise otsuses ning liitumistasu toetuse andmise kavas.
(2) 2009. aastal liitumistasu toetuse andmise kava põhinimekirja koostamisel eelistatakse käesoleva seaduse §-s 742 sätestatud tingimustele vastavaid liitumistasu toetuse taotlejaid, kellel on vähemalt üks alla 18-aastane laps, kes elab taotlejaga koos.»


Tulemüür 8.0 - silumiseks ja tõrkeotsinguks koolituskursus ja sertifitseerimine - ITS
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311)
aeg3 päeva
Tulemüür 8.0 - silumiseks ja tõrkeotsinguks koolituse kursus ja sertifitseerimine
Tulemüür 8.0 - silumiseks ja tõrkeotsinguks koolituskursus
See kursus parandab õpilase arusaamist kogu rida tõrkeotsingust Palo Alto Networks järgmise põlvkonna tulemüürid. Õpilased saavad praktilisi kogemusi Palo Alto Networks PAN-OS operatsioonisüsteemi turvalisuse, võrgustike loomise, ohu ennetamise, logimise ja aruandluse funktsioonide tõrjeks. Selle klassi lõppedes saavad õpilased põhjalikke teadmisi rakenduste, kasutajate ja sisu nähtavuse ja kontrollimise tõrkeotsingute kohta.
Tulemüüri eeltingimused 8.0 - tõrkeotsing ja probleemide tõrkeotsing
PAN 201 & 205 lõpuleviimine
Põhjalik teadmine turvalisus mõisted
Palo Alto seadmete töökogemus
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕIMALUSED (EDU-311) koolitus gurgaonis
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311) sertifitseerimiskulu Gurgaonis
FIURWALL 8.0i instituut - DEBUGI JA VIGA (EDU-311) gurgaonis
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311) Gurgaonis
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311) sertifitseerimine gurgaonis
FIREWALL 8.0 - DEBUGI JA VIGASTUSTEHNIKA (EDU-311) kursus Gurgaonis
Parim FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311) Koolitus Online
FIREWALL 8.0 - DEBUG JA VÕITLUS (EDU-311) koolitus
§ 1Veaotsingu metoodika
§ 2Platvormi võrdlused tõrkeotsingul
§ 3Flow loogika
§ 4Haldamise tõrkeotsing
§ 5Layer 3Trobleemide lahendamine
§ 6Poliitika tõrkeotsing
§ 7Kasutaja-ID tõrkeotsing
§ 8VPN-i tõrkeotsing
§ 9Globaalne kaitsesüsteemi tõrkeotsing
§ 10Tõhususe tõrkeotsing


text:
3-16-2123/38 Riigikohtu halduskolleegium 05.12.2019
VSS § 31 lg 3
VSS 5. ptk kohaldub tõsisemate ja valdavalt kiiremat reageerimist eeldavate ohtude puhul, nagu oht avalikule korrale või riigi julgeolekule. Sellise sissesõidukeelu kohaldamise otsustab Siseministeerium või selleks volitatud Siseministeeriumi valitsemisala valitsusasutus põhjendamatu viivituseta (VSS § 31 lg 1). VSS § 28 lg-te 31 ja 32 järgi on sissesõidukeelu kohaldamise automaatseks tagajärjeks elamisloa kehtetuks tunnistamine ja isiku Eestist väljasaatmine. Pikaajalise elaniku elamisluba omava välismaalase puhul tuleb sissesõidukeelu kohaldamisel arvestada ka Euroopa Liidu Nõukogu 25.11.2003. a direktiiviga 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta. Direktiivi 2003/109/EÜ art 12 lg 1 järgi võib pikaajalisele elanikule sissesõidukeelu kehtestada vaid juhul, kui ta kujutab endast tegelikku ja piisavalt tõsist ohtu avalikule korrale või julgeolekule. Sealjuures on direktiivi 2003/109/EÜ art 12 lg-s 3 nimetatud tegurid, mida tuleb sissesõidukeelu kohaldamisel arvestada. Samad asjaolud on nimetatud ka VSS § 31 lg-s 3. (p 10)
Vt p 13 ja annotatsioone RKHK otsustele nr 3-16-2088/69 ja nr 3-18-89/51.
Vt p 15 ja annotatsioone RKHK otsusele nr 3-18-89/51.
Vt p 11 ja annotatsioone RKHK otsusele nr 3-17-1545/81.
Riigikohus on korduvalt rõhutanud, et kuritegude jätkuva toimepanemise tõenäosus on suurem nende isikute puhul, keda on varem kuritegudes süüdi tunnistatud ja karistatud, ning kohtupraktika järgi eeskätt suure korduva toimepanemise tõenäosusega kuritegude (nt narkokuriteod) puhul (RKHK otsus asjas nr 3-3-1-1-14, p 20.2. ja seal toodud viited)). Viimaste puhul on tegemist ühiskonna põhihuve tõsiselt kahjustavate ja avalikku korda ohustavate süütegudega. (p 12)
Kuna kolleegium teeb asjas otsuse enne, kui tehakse otsus kaebaja vanglast ennetähtaegse vabastamise kohta, puudub kaebajal esialgse õiguskaitse vajadus. Seetõttu jätab kolleegium taotluse HKMS § 249 lg 3 alusel läbi vaatamata. (p 18)
3-17-1927/37 Riigikohtu halduskolleegium 27.06.2019
VSS § 7 1 lg 1
lahkumisettekirjutuse põhjendamine
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.12.2008. a direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel art-st 11 tuleneb, et VSS § 7 lg 2 ja § 7^4 kohaldamisel tuleb igal üksikjuhtumil kaaluda, kas sissesõidukeeld kehtestada ja milline sissesõidukeelu kestus on asjaolusid arvestades proportsionaalne (vt pikemalt RKHK otsus nr 3-17-1545/81, p 34). Direktiivi art 12 lg 1 kohustab mh põhjendama sissesõidukeelu aluseks olevaid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid (esimene lause). Teavet faktiliste asjaolude kohta võib piirata, kui riigisiseste õigusaktide kohaselt on võimalik piirata teabe saamise õigust, eelkõige riigi julgeoleku, riigikaitse ja avaliku korra kaitseks ning kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks (teine lause). (p 13)
VSS § 71 lg 1 nägi vaidlusaluse ettekirjutuse tegemise ajal ette, et lahkumisettekirjutust ja selles kohaldatavat sissesõidukeeldu põhjendatakse ulatuses, mis ei ole vastuolus riigi julgeolekuhuvidega. Seega võimaldas Eesti õigus jätta põhjendused esitamata oluliselt kitsamatel alustel, kui direktiivi 2008/115/EÜ art 12 lg 1 teises lauses on selleks liikmesriikidele võimalus antud. VSS § 71 lg-s 1 sätestatud piirang, et vaid julgeolekuhuvides võis põhjendamisest loobuda, oli PPA-le järgimiseks siiski kohustuslik. Seda ei väära ka asjaolu, et pärast 15.03.2019 jõustunud VSS § 7^1 lg 1 muudatusi on PPA-l võimalik jätta põhjendused esitamata oluliselt laiematel alustel. (p 14)
Sissesõidukeelu kohaldamist ja selle kestust tuli põhjendada, arvestades VSS § 7^1 lg-s 1 sätestatud erandivõimalust. (p 15) PPA-l on kaalumiskohustus nii sissesõidukeelu kestuse määramisel kui ka küsimuses, kas sissesõidukeeldu üldse kohaldada. (p 21)
VSS § 71 lg 1 nägi vaidlusaluse ettekirjutuse tegemise ajal ette, et lahkumisettekirjutust ja selles kohaldatavat sissesõidukeeldu põhjendatakse ulatuses, mis ei ole vastuolus riigi julgeolekuhuvidega. Seega võimaldas Eesti õigus jätta põhjendused esitamata oluliselt kitsamatel alustel, kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.12.2008. a direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel art 12 lg 1 teises lauses on selleks liikmesriikidele võimalus antud. VSS § 71 lg-s 1 sätestatud piirang, et vaid julgeolekuhuvides võis põhjendamisest loobuda, oli PPA-le järgimiseks siiski kohustuslik. Seda ei väära ka asjaolu, et pärast 15.03.2019 jõustunud VSS § 7^1 lg 1 muudatusi on PPA-l võimalik jätta põhjendused esitamata oluliselt laiematel alustel. (p 14)
RVastS § 3 lg 3 p 1 sätestab, et haldusakti võib jätta kehtetuks tunnistamata, kui rikutud menetlus- või vorminõue ei võinud mõjutada asja otsustamist. Kolleegium on möönnud selle põhimõtte kohaldamise võimalikkust haldusakti põhjendamisvigade korral, jättes haldusakti põhjendamisveale vaatamata jõusse. Seda aga juhul, kui haldusorgan esitab piisavad põhjendused tagantjärele kohtumenetluses ning kohus on veendunud, et haldusorgan lähtus samadest kaalutlustest ka tegelikult otsuse tegemisel. Tõendamiskoormus küsimuses, kas põhjendus haldusakti andmisel eksisteeris ja kas sellega arvestati, lasub haldusorganil (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-29-12, p 20). (p 23, vt ka p-d 24 ja 25)
Vt p-d 23 ja 24.
Väljasaatmine on olemuselt preventiivse eesmärgiga lisakaristus, mille võib mõista kuriteo eest lisaks põhikaristusele, hoidmaks ära uute kuritegude toimepanemist välisriigi kodaniku poolt. Väljasaatmisega kaasneb riive eelkõige põhiseaduse §-ga 26 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni art-ga 8 tagatud perekonnaelu puutumatusele. Et põhiõiguste riivet nõuetekohaselt õigustada, tuleb kohtul põhjalikult hinnata lisakaristuse vastavust süüdlase süü suurusele. Igal üksikjuhtumil tuleb hinnata õiguskorra kaitsmise huvi tähendust, näidates ära asjaolud, mis kaaluvad üles väljasaadetu perekondlike sidemete katkemise. Kaaludes süü suurusest tulenevat ohtu riigi õiguskorrale ja süüdlase perekondlike sidemete katkemisega tehtavat kahju, tuleb kohtul välja selgitada, kas väljasaadetav välismaalane on riigis viibinud lühikest aega või on ta jõudnud asukohamaaga integreeruda. Välismaalane on integreerunud eelkõige siis, kui ta on suurema osa oma elust elanud Eestis, omandanud siin hariduse ning tema perekond ja lähisugulased elavad siin. Need asjaolud võivad anda tunnistust selle kohta, et isik on asukohamaaga seotud sama püsivalt kui kodanikud ning sellest tulenevalt peavad väljasaatmisega kaasneva perekonnaelu puutumatuse riive õigustamiseks olema eriti mõjuvad põhjendused. Kui isiku süü ja õiguskorra kaitsmise huvid annavad põhjust kaaluda integreerunud välismaalase Eestist väljasaatmist, tuleb kohtul esitada asjaolud, mis kaaluvad üles püsivate, s.h perekondlike sidemete katkemise asukohamaal. Muu hulgas ei tohi tähelepanuta jätta ka välismaalase sidemeid kodakondsusjärgses riigis (vt RKKKo 3-1-1-38-09, p-d 7-8 ja 10). (p 12)
KarS § 54 lg 1 teises lauses sätestatud nõuet tuleb mõista selliselt, et niisugusel juhul tuleb väljasaatmist kohaldaval kohtul lisakaristuse mõistmist eriti üksikasjalikult põhjendada, näidates ära need erilised üldpreventiivsed kaalutlused, mis tingivad vaatamata süüdistataval perekonna olemasolule siiski tema Eestist lahkuma sundimise. Sisuliselt tuleb kohtul seega süüdistatavat välja saates esile tuua need argumendid, mis karistuse mõistmise eesmärkidest tulenevalt kaaluvad üles tema sunniviisilise lahutamise oma perekonnast. Kuna perekondlike sidemete tõttu on selline välismaalane lahutamatult seotud Eestiga, siis võib tema väljasaatmine lisakaristusena tulla kõne alla vaid juhul, kui seda õigustavad toimepandud kuriteo raskusest tulenev süü suurus ja õiguskorra kaitsmise huvid (vt RKKKo 3-1-2-1-12, p 9.2). (p 13)
Väljasaatmisega kaasneval era- ja perekonnaelu õiguse riivel on peatunud ka Euroopa Inimõiguste Kohus (vt nt suurkoja 18. oktoobri 2006. a otsus asjas Üner vs. Holland (nr 46410/99), suurkoja 23. juuni 2008. a otsus asjas Maslov vs. Austria (nr 1638/03) ja 3. juuli 2012. a otsus asjas Samsonnikov vs. Eesti (nr 52178/10)). Samuti reguleerib Euroopa Liidu Nõukogu 25. novembri 2003. a direktiiv nr 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatust ja Riigikohtu halduskolleegium selgitas 19. veebruari 2019. a otsuses nr 3-17-1545/81 selle direktiiviga seonduvat. (p 14)
KarS § 54 lg 1 alusel mõistetava sissesõidukeelu alammäär ei sõltu VSS §-s 74 sätestatust. Mõistes süüdistatavale lisakaristuseks väljasaatmise koos sissesõidukeeluga, tuleb arvestada, et põhi- ja lisakaristus kogumis ei tohi ületada süüdistatava süü suurust (vt nt RKKKo 3-1-1-18-17, p-d 13 ja 16). Kuna erinevalt haldusmenetlusest eelneb kriminaalmenetluses väljasaatmisele ja sissesõidukeelu kohaldamisele põhikaristuse mõistmine, ei pea KarS § 54 lg 1 alusel lisakaristusena mõistetav sissesõidukeeld ületama 5 aastat. KarS § 54 lg-s 1 pole sissesõidukeelu alammäära sätestatud. (p 16)
VSS §-s 68 sätestatu jäigalt sõnastatud põgenemise ohu eeldusi tuleb kohaldada koos VSS § 68 esimese lausega, mis kohustab PPA-d ja kohut välismaalase kinnipidamisel igal üksikjuhtumil põgenemise ohtu hindama. Põgenemise ohu hindamisel ei ole iseenesest keelatud arvesse võtta ka isiku viibimisalust puudutavaid otsustusi erinevates menetlustes, mis võivad mõjutada isiku käitumist vabaduses. PPA ja kohtud ei saa aga sellegipoolest loobuda prognoosotsuse tegemisel isiku varasema käitumise hindamisest. (p-d 12 ja 13)
Vabaduses viibiv väljasaadetav peab tegelema reisidokumendi hankimisega. See aga ei tähenda, et samal ajal ei peaks PPA astuma lahkumiskohustuse sundtäitmiseks vajalikke samme, et hiljem ei tekiks vajadust väljasaadetava pikaajaliseks kinnipidamiseks. (p 15)
Esialgse kinnipidamise loa tühistamise järel ei ole kinnipidamiseks enam alust ka siis, kui vahepeal on kohus luba isiku kinnipidamiseks pikendanud. (p 17)
VRKS § 31 lg 1 p 2 kohaselt on lõplik otsus VRKS-i tähenduses PPA otsus taotluse tagasilükkamise või rahvusvahelise kaitse kehtetuks tunnistamise kohta, mille peale esitatud kaebuse on halduskohus jätnud rahuldamata, lõpliku otsuse all ei peeta silmas jõustunud halduskohtu lahendit. Selline järeldus tuleneb nii normi sõnastusest kui ka seaduse eelnõu seletuskirjas sättele omistatud tähendusest. VRKS § 31 lg 1 p 2 kohane lõplik otsus lõpetab rahvusvahelise kaitse menetluse, kuid ei välista isiku üldist kaebeõigust ega ka õigust taotleda õiguskaitsevahendi kohaldamist. Isiku õiguse üle viibida kohtuvaidluse ajal Eestis saab pärast halduskohtu otsuse tegemist kohus otsustada esialgse õiguskaitse kohaldamise teel. (p-d 16-17)
Lahkumisettekirjutuse täitmise peatamine on oluline tagamaks, et kaebaja saaks tõhusalt osaleda asja kohtulikul arutamisel, ning kaebaja väljasaatmine enne kohtumenetluse lõppu raskendaks kaebuse rahuldamise korral oluliselt selle eesmärkide saavutamist. (p 20)
VSS § 16 lg 1 teise lause kohaselt ei lükka väljasaatmise vaidlustamine kohtumenetluse ajaks väljasaatmist edasi. Sellegipoolest annab HKMS § 249 lg 1 muu hulgas lahkumisettekirjutuse vaidlustamisel aluse kohaldada põhjendatud vajaduse korral esialgset õiguskaitset, mis võib HKMS § 251 lg 1 p-st 1 tulenevalt seisneda vaidlustatud haldusakti kehtivuse või täitmise peatamises. (p 16)
Asjaolu, et kaebaja kinnipidamiskeskuses hoidmise maksimumtähtaeg on möödunud, ei takista PPA-d kohaldamast lahkumisettekirjutuse täitmise tagamiseks teisi VSS § 10 lg s 2 loetletud järelevalvemeetmeid. See on lubatud ka ajal, kui lahkumisettekirjutuse täitmine on peatatud (vt ka RKHK määrus asjas nr 3-3-1-32-15, p-d 11 ja 12). (p 19)

matches:
§ 31
§ 31
§ 28
§ 31
Riigikohus
§ 249
§ 7
§ 7
§ 7
§ 71
§ 71
§ 7
§ 7
§ 71
§ 71
§ 7
§ 3
kohus
§ 54
Kohus
§ 54
§ 54
§ 54
§ 68
kohus
§ 31
§ 31
kohus
§ 16
§ 249
§ 251
§ 10


text:
mõlemapoolne süü
heastamine
kohustuse täitmisest keeldumine
sissenõudmiskulude hüvitamine
täiendava tähtaja andmine
kahju hüvitamine hankemenetluses
3-2-1-109-10 Riigikohus 01.12.2010
TsMS § 137 lg 4
Isiku mingi teo lugemine kuriteoks on üksnes karistusõiguslik hinnang teole. Tsiviilõiguslik vastutus saab põhineda esmajoones lepingu rikkumisel või deliktil (vt Riigikohtu 11. mai 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-41-05, p 19).
Pool, kes tugineb lepingu tõlgendamisel VÕS § 29 lg-le 3, peab tõendama, et tema mõistetud lepingutingimuse tähendust teine lepingupool lepingu sõlmimisel teadis või pidi teadma. Juhul kui lepingut ei saa tõlgendada VÕS § 29 lg 1 ega lg 3 järgi, tuleb lepingut VÕS § 29 lg 4 kohaselt tõlgendada nii, nagu lepingupooltega sarnane isik seda samadel asjaoludel pidi mõistma. Pooled võivad tõendada VÕS § 29 lg-s 5 nimetatud asjaolusid, millest lepingu tõlgendamisel tuleb lähtuda.
Vt Riigikohtu 6. oktoobri 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-73-10 (p 71) ja 19. oktoobri 2010. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-62-10 (p 25).
3-2-1-31-08 Riigikohus 21.05.2008
Lepingu rikkumisele tuginemine kostja poolt oleks hea usu põhimõtte vastane, kui pooled kostja initsiatiivil sõlmisid teadlikult seaduses sätestatud vorminõuet rikkudes eellepingu muutmise kokkuleppe ja seda tegelikult täitsid.
TsMS § 651 lg 1 kohaselt kontrollib ringkonnakohus apellatsiooni korras esimese astme kohtu otsuse seaduslikkust ja põhjendatust üksnes osas, mille peale on edasi kaevatud. TsMS § 652 lg 7 kohaselt kehtib esimese astme kohtu menetluses poole avaldatud asjaolu omaksvõtt ja hagi õigeksvõtmine ka apellatsioonimenetluses. TsMS § 436 lg 4 kohaselt ei või kohus otsust tehes tugineda asjaolule, mida ei ole menetluses arutatud. Samuti ei või kohus hinnata esiletoodud asjaolu otsuses erinevalt mõlemast poolest, välja arvatud juhul, kui kohus on juhtinud sellisele võimalusele eelnevalt poolte tähelepanu ja andnud neile võimaluse avaldada oma seisukoht.
Lepingu rikkumisele tuginemine kostja poolt oleks hea usu põhimõtte vastane, kui pooled kostja initsiatiivil sõlmisid teadlikult seaduses sätestatud vorminõuet rikkudes eellepingu muutmise kokkuleppe ja seda tegelikult täitsid. Kui pooled lepivad kokku kohustuse täitmise tähtajas, siis ei tähenda see, et pärast nimetatud tähtaja möödumist kohustus lõppeks. Lepingu täitmise tähtaja järgimata jätmine võib olla lepingurikkumine, mis annab lepingupoolele õiguse kasutada õiguskaitsevahendeid, sh taganeda lepingust.
Lepingust taganemiseks on üldjuhul vajalik, et lepingupool oleks lepingust tulenevat kohustust oluliselt rikkunud. VÕS § 116 lg 1 p 5 kohaselt on olulise lepingurikkumisega tegemist ka siis, kui teine lepingupool ei täida oma ükskõik millist kohustust VÕS §-s 114 nimetatud täitmiseks antud täiendava tähtaja jooksul või teatab, et ta selle tähtaja jooksul kohustust ei täida. VÕS § 114 on dispositiivne säte, millest pooled võivad kokkuleppega kõrvale kalduda. Pooled võivad kokku leppida, et lepingust on õigus taganeda ka mitteolulise rikkumise puhul ilma täiendavat tähtaega andmata. Samuti võivad pooled kokku leppida, et oluliseks rikkumiseks on ka muu rikkumine, mis ei ole sätestatud VÕS § 116 lg 2 p-des 1-4. Lepingulise põhikohustuse täitmise asemel kahju hüvitamise nõudmist tuleb vaadelda konkludentse taganemisena lepingust.
Lepingust taganemiseks on üldjuhul vajalik, et lepingupool oleks lepingust tulenevat kohustust oluliselt rikkunud. VÕS § 116 lg 1 p 5 kohaselt on olulise lepingurikkumisega tegemist ka siis, kui teine lepingupool ei täida oma ükskõik millist kohustust VÕS §-s 114 nimetatud täitmiseks antud täiendava tähtaja jooksul või teatab, et ta selle tähtaja jooksul kohustust ei täida. VÕS § 114 on dispositiivne säte, millest pooled võivad kokkuleppega kõrvale kalduda. Pooled võivad kokku leppida, et lepingust on õigus taganeda ka mitteolulise rikkumise puhul ilma täiendavat tähtaega andmata. Samuti võivad pooled kokku leppida, et oluliseks rikkumiseks on ka muu rikkumine, mis ei ole sätestatud VÕS § 116 lg 2 p-des 1-4.
Kohustus põhileping sõlmida lasus võrdselt mõlemal lepingupoolel ja kostja ei ole tõendanud, et hageja ei soovinud või takistas lepingu sõlmimist. Seega sisuliselt ei tuvastanud ringkonnakohus hagejapoolset lepingurikkumist, mis oleks kostjale andnud põhjendatult alust eellepingust taganemiseks. Notariaalselt tõestatud eellepingust taganemise avaldus ei pea olema notariaalselt tõestatud. Vorminõuet ei ole ette nähtud lepingust taganemise avaldusele, lepingu ülesütlemise avaldusele, hinna alandamise avaldusele ega lepingu tühistamise avaldusele.
Kinnistu omandi üleandmise võimatusega hagejale tekkinud kahju suuruse arvestamisel tuleb lähtuda VÕS § 135 lg-st 2.
Lepingulise põhikohustuse täitmise asemel kahju hüvitamise nõudmist tuleb vaadelda konkludentse taganemisena lepingust. Kinnistu omandi üleandmise võimatusega hagejale tekkinud kahju suuruse arvestamisel tuleb lähtuda VÕS § 135 lg-st 2.
3-2-1-100-07 Riigikohus 06.12.2007
Kuigi pikema aja jooksul õiguse kasutamata jätmine võib sõltuvalt asjaoludest kaasa tuua selle teostamise lubamatuse, ei saa üldjuhul seaduses sätestatud aegumistähtaja sees määrata veel täiendavat hea usu põhimõttest lähtuvat uut tähtaega, mille jooksul isik võib oma õiguste kaitseks hagi esitada. Seda õigustaksid ainult erandlikud asjaolud. Viivisenõude olemasolul saldoteatiste esitamist viiviseta võib pidada erandlikuks asjaoluks ning see annab aluse kohaldada asjas viivisenõude suhtes hea usu põhimõtet. Võlausaldaja kaotab seadusest, tavast või tehingust tuleneva nõudeõiguse, kui tuvastatud asjaolude tõttu ei vasta õiguse teostamine lepingulise suhte olemusele, lepingu eesmärgile ega poolte käitumisele seaduse või ühiskonnas väljakujunenud moraalistandardite seisukohast. Hea usu põhimõtte kohta käivaid võlaõigusseaduse sätteid ei saa kohaldada viivisenõudele, mis on tekkinud enne 1. juulit 2002. a sissenõutavaks muutunud põhivõla tasumisega viivitamisest.
Kuigi pikema aja jooksul õiguse kasutamata jätmine võib sõltuvalt asjaoludest kaasa tuua selle teostamise lubamatuse, ei saa üldjuhul seaduses sätestatud aegumistähtaja sees määrata veel täiendavat hea usu põhimõttest lähtuvat uut tähtaega, mille jooksul isik võib oma õiguste kaitseks hagi esitada. Seda õigustaksid ainult erandlikud asjaolud. Viivisenõude olemasolul saldoteatiste esitamist viiviseta võib pidada erandlikuks asjaoluks ning see annab aluse kohaldada asjas viivisenõude suhtes hea usu põhimõtet.
VÕS § 116 ja § 196 ei defineeri olulist lepingurikkumist ega anna ammendavat loetelu olulistest lepingurikkumistest ning pooled võivad sõlmida kokkuleppeid selle kohta, milline kohustuste rikkumine loetakse oluliseks.
Kuigi pikema aja jooksul õiguse kasutamata jätmine võib sõltuvalt asjaoludest kaasa tuua selle teostamise lubamatuse, ei saa üldjuhul seaduses sätestatud aegumistähtaja sees määrata veel täiendavat hea usu põhimõttest lähtuvat uut tähtaega, mille jooksul isik võib oma õiguste kaitseks hagi esitada. Seda õigustaksid ainult erandlikud asjaolud. Viivisenõude olemasolul saldoteatiste esitamist viiviseta võib pidada erandlikuks asjaoluks ning see annab aluse kohaldada asjas viivisenõude suhtes hea usu põhimõtet. Hea usu põhimõtte kohta käivaid võlaõigusseaduse sätteid ei saa kohaldada viivisenõudele, mis on tekkinud enne 1. juulit 2002. a sissenõutavaks muutunud põhivõla tasumisega viivitamisest.
3-2-1-111-07 Riigikohus 19.11.2007
Kui lepingueelsete kohustuste rikkumine selgub alles pärast lepingu sõlmimist, tuleb pooltevahelist suhet vaadelda ühtse lepingulise suhtena, mille sisuks on lisaks lepingust tekkinud kohustustele ka kohustused, mis on tekkinud juba enne lepingu sõlmimist.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-131-05. Kuna hageja ei ole esitanud tõendeid mittekohase täitmise väärtuse kohta, ei ole tegemist olukorraga, kus mittekohase täitmise väärtust saaks kindlaks teha VÕS § 112 lg 1 kolmanda lause järgi.
Kriminaalasjas tehtud kohtuotsus ei muuda poolte vahel üldist tõendamiskoormist, küll aga saab selle alusel lugeda mitmed kriminaalasjas tuvastatud faktilised asjaolud tsiviilkohtumenetluses siduvalt tuvastatuks. Ainuüksi vara müük alla turuhinna ei tähenda automaatselt juhatuse liikme kohustuste rikkumist. Äriühing peab tõendama, et vara müümisel ei järginud juhatuse liige hoolsust, mida temalt sellises olukorras oodatakse, või rikkus näiteks lojaalsuskohustust.
Juhatuse liikme õigussuhe äriühinguga on oma olemuselt lepingusarnane võlaõiguslik suhe, millele saab kohaldada käsunduslepingule sätestatut. Seetõttu tuleb juhatuse liikme kohustuste rikkumist hinnata sellest võlasuhtest tulenevate kohustuste rikkumisena ja kohaldada ei saa lepinguväliselt õigusvastaselt kahju tekitamise sätteid. Vastutusest vabanemiseks peab juhatuse liige tõendama, et kohustuse rikkumine oli vabandatav. Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-41-03. Kuni 01.07.2002 kehtinud TsÜS § 108 lg-st 1 tulenes juhatuse liikme kohustus toimida tsiviilõiguste teostamisel ja tsiviilkohustuste täitmisel heas usus. Viimati nimetatust lähtub muu hulgas juhatuse liikme kohustus vältida oma tegevuses enda ja aktsiaseltsi huvide konflikti ehk nn üldine lojaalsuskohustus. Ainuüksi vara müük alla turuhinna ei tähenda automaatselt juhatuse liikme kohustuste rikkumist.

matches:
Riigikohus
§ 137
§ 29
§ 29
§ 29
§ 29
Riigikohus
§ 651
§ 652
§ 436
kohus
kohus
kohus
§ 116
§ 114
§ 116
§ 116
§ 114
§ 116
§ 135
§ 135
Riigikohus
§ 116
§ 196
Riigikohus
§ 112
§ 108


RT I, 30.06.2015, 6
15.06.2015 RT I, 30.06.2015, 1 01.01.2016, osaliselt 01.01.2017 ja 01.01.2018
5) äriühingu, mittetulundusühingu, sihtasutuse või füüsilisest isikust ettevõtja töötaja, kes on osalise või puuduva töövõimega isik, käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud tingimustel;
14) isik, kes saab doktoranditoetust õppetoetuste ja õppelaenu seaduse § 5 lõikes 3 ja § 41 lõikes 1 sätestatud tingimustel.
1) hooldab puudega isikut sotsiaalhoolekande seaduse § 282 alusel ja kellele valla- või linnavalitsus maksab toetust puudega isiku hooldamise eest ning kes ei tööta ega ole riikliku pensioni saaja ega osalise või puuduva töövõimega isik või
(1) Sotsiaalmaksu määr on 32,5 protsenti maksustatavalt summalt.
[RT I, 30.06.2015, 1 - jõust. 01.01.2017]
(3) Sotsiaalmaksu määr käesoleva seaduse § 6 lõike 1 punktides 31, 32, 6, 61, 8, 9, 11 ja 13 sätestatud juhtudel ja töötuskindlustuse seaduses sätestatud töötuskindlustushüvitiselt on 12,5 protsenti maksustatavalt summalt.
(2) Riikliku pensionikindlustuse vahenditesse üle kantava sotsiaalmaksu osa määr on 20 protsenti ja riikliku ravikindlustuse vahenditesse üle kantava sotsiaalmaksu osa määr on 12,5 protsenti.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud juhul kannab Maksu- ja Tolliamet laekunud sotsiaalmaksu 15 tööpäeva jooksul sotsiaalmaksu laekumisest arvates üle riigieelarve riikliku pensionikindlustuse ja ravikindlustuse vahenditesse ning Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja pangakontole. Riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantava sotsiaalmaksu osa määr on 16 protsenti, riikliku ravikindlustuse vahenditesse kantava sotsiaalmaksu osa määr 12,5 protsenti ja Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja pangakontole kantava sotsiaalmaksu osa määr 4 protsenti.
(41) Käesoleva paragrahvi lõikes 31 sätestatud juhul kannab Maksu- ja Tolliamet laekunud sotsiaalmaksu riikliku pensionikindlustuse ja ravikindlustuse osa 15 tööpäeva jooksul sotsiaalmaksu laekumisest arvates üle riigieelarve riikliku pensionikindlustuse ja ravikindlustuse vahenditesse. Kohustusliku kogumispensioni sotsiaalmaksu osa kannab Maksu- ja Tolliamet Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja pangakontole 15 tööpäeva jooksul pärast käesoleva seaduse § 9 lõike 3 punktis 2 sätestatud tähtpäeva. Riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantava sotsiaalmaksu osa määr on 16 protsenti, riikliku ravikindlustuse vahenditesse kantava sotsiaalmaksu osa määr 12,5 protsenti ja Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja pangakontole kantava sotsiaalmaksu osa määr 4 protsenti.
(6) Maksu- ja Tolliamet kannab käesoleva paragrahvi lõigetes 1–41 sätestatud sotsiaalmaksu ülekandmise tähtpäevaks riikliku ravikindlustuse vahenditesse riigieelarvest täiendavalt summa, mis vastab 1/25-le käesoleva paragrahvi lõigete 1–41 alusel riikliku ravikindlustuse vahenditesse üle kantavast sotsiaalmaksust.
(16) Laekunud sotsiaalmaks kantakse üle maksukohustuse tekkimise ajal kehtinud käesoleva seaduse §-s 10 sätestatud korra kohaselt.
(17) Käesoleva seaduse § 10 lõikes 6 sätestatud riigieelarvest kantav täiendav summa arvutatakse maksukohustuse tekkimise ajal kehtinud käesoleva seaduse § 10 lõikes 6 sätestatud korra kohaselt.


Kolkja Lasteaed-Põhikooli põhimäärus – Riigi Teataja
Kolkja Lasteaed-Põhikooli põhimäärus
Kolkja Lasteaed-Põhikooli põhimäärus - sisukord
§ 1 Kooli nimetus, asukoht, sümboolika ja tegutsemise vorm
§ 2 Kooli õppe- ja kasvatuse korraldus
3 KOOLIELU KORRALDAMINE
§ 3 Kooli direktor
§ 4 Kooli hoolekogu
§ 5 Kooli õppenõukogu ja lasteasutuse pedagoogiline nõukogu
4 KOOLIS TOIMUVA ÕPPEKAVAVÄLISE TEGEVUSE KORRALDUS
§ 6 Koolis toimuva õppekavavälise tegevuse korraldamine
5 LASTE, ÕPILASTE JA VANEMATE ÕIGUSED, KOHUSTUSED JA VASTUTUS
§ 7 Õpilaste ja vanemate õigused, kohustused ja vastutus
§ 8 Kooli õpilaskond ja õpilasesindus
§ 9 Esimese õpilasesinduse valimise kord
§ 10 Õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
6 TÖÖTAJATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 11 Töötajate õigused, kohustused ja vastutus
§ 12 Kooli vara
§ 13 Eelarve
§ 14 Asjaajamine, aruandlus ja raamatupidamine
§ 15 Põhimääruse kehtestamise ja muutmise kord
RT IV, 31.12.2019, 15
Vastu võetud 18.12.2019 nr 29
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 34, § 35 lõike 2, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 1 lõike 2 ja § 66 lõike 2, koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõike 3, Peipsiääre valla põhimääruse § 60 lõike 1 alusel.
§ 1. Kooli nimetus, asukoht, sümboolika ja tegutsemise vorm
(1) Kooli ametlik nimetus on Kolkja Lasteaed - Põhikool.
(2) Kolkja Lasteaed - Põhikool (edaspidi Kool) on Peipsiääre Vallavalitsuse (edaspidi Vallavalitsus) hallatav munitsipaalkool.
(3) Kool juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigis kehtivatest seadustest ja õigusaktidest, Peipsiääre Vallavolikogu (edaspidi Vallavolikogu) ja Vallavalitsuse õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(4) Kooli tegutsemise vorm on ühe asutusena tegutsev koolieelne lasteasutus ja põhikool.
(5) Kooli asukoht ja tegutsemiskoht on Kolkja alev, Peipsiääre vald, Tartumaa 60306.
(6) Koolil on oma veebilehekülg.
(7) Koolil on oma pitsat.
(8) Kooli asjaajamise keeleks on eesti keel.
§ 2. Kooli õppe- ja kasvatuse korraldus
(1) Koolis omandatakse üldharidus.
(2) Koolis omandatavad hariduse tasemed on alus- ja põhiharidus:
1) Lasteasutuses on kuni seitsmeaastastele lastele keelekümbluse liitrühm. Liitrühmas on sõime- ja lasteaiarühmaealised lapsed;
2) Põhikoolis toimub õpe I, II ja III kooliastmes statsionaarõppes.
(3) Kooli õppe- ja kasvatustegevuse alusdokumendiks on:
1) lasteasutuses koolieelse lasteasutuse riikliku õppekava alusel koostatud lasteasutuse õppekava;
2) põhikoolis põhikooli riikliku õppekava alusel koostatud kooli õppekava.
(4) Põhikooli õppekeeleks on vene keel ja eesti keel.
1) Põhikoolis rakendatakse süvendatud eestikeelset õpet.
2) Eesti keeles toimuvad õppeained kirjeldatakse kooli õppekavas.
(5) Lasteasutuse õppekeeleks on vene keel ja eesti keel.
1) Lasteasutuses rakendatakse osalise keelekümbluse põhimõtteid.
2) Keelekümbluse osakaalu kirjeldatakse lasteasutuse õppekavas.
3. peatükk KOOLIELU KORRALDAMINE
§ 3. Kooli direktor
(1) Kooli juhib direktor. Direktor tagab koostöös õppenõukogu, kooli hoolekogu ja õpilasesindusega kooli tulemusliku ja häireteta töö ning kooli arengukava, õppekava ja kodukorra täitmise. Direktor juhib õppe- ja kasvatustegevust. Oma töös direktor juhindub:
1) töölepingus (sh ametijuhendis) kokkulepitust;
2) seadusandlusest;
3) käesolevast põhimäärusest;
4) kooli pidaja poolt kehtestatud haridusasutuse tegevust reguleerivatest määrustest ja korraldustest.
(2) Direktori äraolekul asendab teda kooli direktori käskkirja alusel määratud asendaja.
1) Direktori asendamise täpsemad kriteeriumid sätestab kooli direktor töökorraldusreeglites, toetudes kehtivale seadusandlusele ning haldus- ja õigusaktidele.
(3) Direktori töölepingu lõpetamise korral kuni direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatud avaliku konkursi tulemuste kinnitamiseni täidab direktori ülesandeid Peipsiääre vallavanema määratud asendaja.
§ 4. Kooli hoolekogu
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on kooli õpilaste, õpetajate, õpilaste vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, kavandamisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine.
(2) Ühe asutusena tegutseva üldhariduskooli ja lasteasutuse hoolekogu koosseisu kuulub vähemalt kaks õppenõukogu esindajat, kellest üks esindab kooli ja teine lasteasutuse õpetajaid, ning nii kooli õpilaste vanemate kui ka lasteasutuse laste vanemate esindajad. Muus osas kohaldatakse põhikooli hoolekogu koosseisu kohta sätestatut.
(3) Kooli ja lasteasutuse vanemate esindajad valitakse hoolekogu liikmeks iga õppeaasta algul üheks õppeaastaks.
(4) Hoolekogu juhindub oma ülesannete täitmisel:
1) seadusandlusest;
2) kooli pidaja poolt kehtestatud hoolekogu moodustamise ja selle töökorrast;
3) käesolevast põhimäärusest.
§ 5. Kooli õppenõukogu ja lasteasutuse pedagoogiline nõukogu
(1) Koolil on õppenõukogu, mille ülesandeks on oma pädevuse piires õppe ja kasvatuse analüüsimine ja hindamine ning õppe- ja kasvatusalaste otsuste tegemine. Õppenõukogu juhindub oma tegevuses põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, kooli õppenõukogu ülesannete ja töökorra määrusest, põhikooli riiklikust õppekavast, kooli õppe- ja kasvatusalastes kohustuslikes dokumentides esitatavad andmed ning dokumentide täitmise ja pidamise korrast, käesolevast põhimäärusest.
(2) Lasteasutuse pedagoogilise nõukogu ülesanne on lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine. Pedagoogilise nõukogu töökorraldust koostab ja kinnitab käskkirjaga kooli direktor, toetudes koolieelse lasteasutuse seadusele ja koolieelse lasteasutuse riiklikule õppekavale. Pedagoogiline nõukogu juhindub oma tegevuses direktori poolt kinnitatud töökorraldusest.
4. peatükk KOOLIS TOIMUVA ÕPPEKAVAVÄLISE TEGEVUSE KORRALDUS
§ 6. Koolis toimuva õppekavavälise tegevuse korraldamine
(1) Huvitegevus on koolis toimuv või kooli korraldatud kooli õppekava läbimist toetav või muu õppekavaväline tegevus, mis lähtub kooli arengukavas seatud prioriteetidest.
(3) Koolis korraldatava tegevuse puhul, mis ei ole kooli õppekava osa (sh kooli päevakava osa, üldtööplaan) ja ei toimu õppepäeva ajal (õppekavaväline tegevus), võib kulude katmine toimuda õppekavavälises tegevuses osalejate kaasrahastamisel.
5. peatükk LASTE, ÕPILASTE JA VANEMATE ÕIGUSED, KOHUSTUSED JA VASTUTUS
§ 7. Õpilaste ja vanemate õigused, kohustused ja vastutus
(1) Õpilaste ja vanemate õiguste, kohustuste ja vastutuse reguleerimise eesmärgiks on:
1) õpilase igakülgse arengu toetamise ja turvalisuse tagamine;
2) kooli, õpilase ja vanema vahel koostöö korraldamine.
(2) Õpilaste õigused, kohustused ja vastutus reguleeritakse kooli kodukorras, toetudes kehtivale seadusandlusele.
(3) Vanemate õigused ja kohustused tulenevad koolieelse lasteasutuse seadusest ning põhikooli- ja gümnaasiumi seadusest.
1) Lasteasutuse ja kooli vanemate õiguste ja kohustuste teavitamist korraldab direktor.
2) Lasteasutuse ja kooli vanemate õiguste ja kohustuste väljavõte seadusandlusest avaldatakse kooli kodulehel.
§ 8. Kooli õpilaskond ja õpilasesindus
1) Õpilaskonnal on õigus valida õpilasesindus, kes esindab õpilaskonda õpilasesinduse põhimääruses sätestatud pädevuse piires koolisisestes suhetes ning suhetes teiste organisatsioonide, asutuste ja isikutega. Õpilasesindus lähtub oma tegevuses õpilaste huvidest, vajadustest, õigustest ja kohustustest.
2) Õpilasesinduse valimise õigus on kõikidel kooli õpilastel.
(2) Kooli õpilasesindus tegutseb oma põhimääruse alusel, milles sätestatakse:
3) õpilasesinduse töökord;
4) põhimääruse muutmise kord.
§ 9. Esimese õpilasesinduse valimise kord
Kooli esimene õpilasesindus valitakse kooli õpilaskonnas korraldatava valimise teel.
1) Esimese õpilasesinduse valimised kuulutab välja kooli direktor, tehes samas teatavaks ka enda otsuse esimese õpilasesinduse liikmete arvu kohta.
2) Õpilasesindusse kuulub õpilasi igast kooliastmest.
3) Valimised kuulutatakse välja arvestusega, et õpilastel on võimalik ühe kuu vältel seada üles kandidaate. Sellele järgneb õpilaskonnas korraldatav salajane hääletamine, kus igal õpilasel on üks hääl, mille ta saab anda ühe ülesseatud kandidaadi poolt. Esimesse õpilasesindusse kuuluvad enim hääli saanud õpilased sõltuvalt õpilasesinduse liikmete arvust.
§ 10. Õpilaskonna poolt õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord
Õpilasesinduse põhimääruse ja eelnõu töötavad välja esimese õpilasesinduse liikmed koostöös direktori või direktori poolt volitatud isikuga.
1) Direktor kontrollib õpilasesinduse põhimääruse vastavust seadusandlusega ning vajadusel esitab kirjalikult õpilasesinduse põhimääruse projekti muutmise ettepanekuid.
2) Õpilasesindus arutab laekunud ettepanekud läbi ning viib vähemalt ühe kuu jooksul projekti sisse vajalikud muudatused.
3) Pärast muudatuste sisseviimist esitab õpilasesindus õpilasesinduse põhimääruse projekti kinnitamiseks direktorile.
4) Õpilasesinduse põhimäärust muudetakse õpilasesinduse põhimääruses sätestatud korras.
6. peatükk TÖÖTAJATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 11. Töötajate õigused, kohustused ja vastutus
(1) Töötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks tööandja kehtestatud töökorralduse reeglite, ametijuhendi ja töölepinguga.
1) Töökorralduse reeglid, ametijuhendi ja töölepingu kinnitab kooli direktor käskkirjaga.
(2) Koolitöötajate pädevust ja kvalifikatsiooninõuetele vastavust hindab kooli direktor juhindudes seadusandlusest.
(3) Kooli direktori pädevust ja kvalifikatsiooninõuetele vastavust hindab Peipsiääre Vallavalitsus juhindudes seadusandlusest.
§ 12. Kooli vara
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad talle valla poolt sihtotstarbeliselt kasutamiseks ja valdamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara. Lasteaed - Põhikooli vara on valla omand.
(2) Kool kasutab ning valdab tema valduses ja kasutuses olevat vara vastavalt Peipsiääre vallavara valitsemise korrale.
(3) Kool hoiab korras ruumid, territooriumi, inventari ja õppevahendid, lähtudes koolile eelarveaastaks ettenähtud vahenditest.
(4) Kooli ruumide, territooriumi, inventari ja õppevahendite korrashoidu sätestatakse kooli kodukorras ja see on õpilastele ja kooli töötajatele täitmiseks.
(1) Koolil on oma eelarve, mille koostamine ja vastuvõtmine toimub vallavolikogu poolt kehtestatud korras.
(2) Kooli rahastatakse riigieelarvest, valla eelarvest, laekumistest sihttoetustest, vanemate poolt kaetavast osast, annetustest ning käesolevas põhimääruses sätestatud õppekavavälistest tegevustest ja teenustest saadud tuludest.
(3) Õppekavavälises tegevuses osalemise eest võetava tasu määrad ja teenuste hinnad kehtestab vallavalitsus.
§ 14. Asjaajamine, aruandlus ja raamatupidamine
(1) Kool korraldab asjaajamist õigusaktidega kehtestatud nõuete ja asjaajamiskorra kohaselt.
(2) Kooli õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide täitmisel ja pidamisel lähtub kool valdkonna eest vastutava ministri kehtestatud kooli õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelust, vormidest ja nende täitmise korrast.
(4) Kooli raamatupidamist korraldab vallavalitsus.
§ 15. Põhimääruse kehtestamise ja muutmise kord
(1) Kooli põhimääruse kinnitab, muudab või tunnistab kehtetuks kooli pidaja.
Tunnistada kehtetuks Peipsiääre Vallavolikogu 28.04.2016 määrus nr 3 „Kolkja Lasteaed-Põhikooli põhimääruse kinnitamine“.


Kutseõppeasutuse seaduse, Eesti Vabariigi haridusseaduse ja erakooliseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Kutseõppeasutuse seaduse, Eesti Vabariigi haridusseaduse ja erakooliseaduse muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 28. oktoobri 2004. a otsusega nr 710
§ 1. Kutseõppeasutuse seaduses (RT I 1998, 64/65, 1007; 2001, 68, 406; 2002, 56, 348; 61, 375; 90, 521; 2003, 20, 116; 58, 387; 71, 473 ; 2004, 27, 178; 41, 276; 56, 404) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõikes 1, § 7 lõikes 1, § 14 lõikes 2 ja § 36 lõikes 5 asendatakse sõnad «kutse-, eri- ja ametiala» sõnadega «kutse- ja eriala» vastavas käändes;
« 1) kutseharidusstandardile ja vastava kutse- või eriala riikliku õppekava nõuetele vastava õppekava olemasolu;»;
(1) Koolis toimub õpe kutseharidusstandardi ja kutse- või eriala riikliku õppekava alusel koostatud kooli õppekava järgi. Koolis võib toimuda õpe kutseharidusstandardi ja kutse- või eriala riikliku õppekava alusel koostatud kutsealase eelkoolituse õppekava järgi, mis võimaldab põhiharidust või üldkeskharidust omandavatel õpilastel omandada põhikooli ja gümnaasiumi riikliku õppekavaga (RT I 2002, 20, 116; 51, 317), põhikooli lihtsustatud riikliku õppekavaga (abiõppe õppekava) või toimetuleku riikliku õppekavaga ettenähtud valikainete raames esmased kutse- või erialased teadmised ja oskused.
(2) Keskhariduse baasil tegutsevates koolides võib õpe toimuda ka kõrgharidusstandardile vastava rakenduskõrgharidusõppe õppekava järgi. Rakenduskõrgharidusõppe õppekava rakendamisele koolis laienevad rakenduskõrgkooli seaduse (RT I 1998, 61, 980; 2003, 33, 207; 58, 387; 2004, 45, 316; 54, 390; 56, 404) rakenduskõrgharidusõppe läbiviimist, finantseerimist ja õppekava akrediteerimist puudutavad sätted, kusjuures rakenduskõrgkooli rektori, nõukogu ja nõunike kogu vastavasisulisi ülesandeid täidavad vastavalt nende pädevusele kooli direktor, nõukogu ja õppenõukogu kooli põhimäärusega kehtestatud ulatuses ja korras. Kui vähemalt kaks kolmandikku kooli õpilastest ja üliõpilastest õpivad rakenduskõrgharidusõppe õppekavade järgi, laienevad koolile ka rakenduskõrgkooli akrediteerimist puudutavad sätted.»;
« § 101. Kutseharidusstandard
Kutseharidusstandard on Vabariigi Valitsuse kehtestatud ühtsete nõuete kogum põhi- ja keskhariduse tasemel toimuvale kutse- ja erialasele õppele, mis määrab kindlaks õppevaldkonnad, -suunad ja õppekavade rühmad, õppe eesmärgid, ülesanded ja kogumahu, õppekavadele esitatavad nõuded ning koolidele pedagoogide kohta esitatavad üldnõuded.»;
5) paragrahv 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 11. Kutse- või erialade riiklikud õppekavad
(2) Kutse- või erialade riiklikud õppekavad kehtestab haridus- ja teadusminister, lähtudes kutsenõukogude kinnitatud kutsestandardist ja kutseharidusstandardist.
(3) Sõjaväeliste erialade riiklikud õppekavad kehtestab, lähtudes kutseharidusstandardist, kaitseminister, kooskõlastades need eelnevalt haridus- ja teadusministriga.»;
« § 13. Kooli õppekava
(4) Õppekava registreeritakse Haridus- ja Teadusministeeriumis vastavalt haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud korrale.»;
7) paragrahvi 141 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Kool võimaldab alates 7. klassist põhikooli ja gümnaasiumi riikliku õppekava, põhikooli lihtsustatud riikliku õppekava (abiõppe õppekava) või toimetuleku riikliku õppekava osana toimuvat kutseoskuste ja -teadmiste ning kutsete tutvustamist ettenähtud valikainete raames ja kutsealase eelkoolituse õppekava järgi kutsealast eelkoolitust põhiharidust või üldkeskharidust omandavatele õpilastele. Kutsealase eelkoolituse läbimise kohta väljastab kool õpilasele tõendi, mille alusel tehakse kanne õpilase põhikooli või gümnaasiumi lõputunnistusele.»;
8) paragrahvi 141 lõikes 5 asendatakse sõnad «kutse-, eri- või ametialased» sõnadega «kutse- või erialased»;
9) paragrahvi 15 lõikes 1 asendatakse sõnad «kutse-, eri- ja ametiala riiklikule õppekavale» sõnadega «kutseharidusstandardile ja kutse- või eriala riiklikule õppekavale»;
10) seadust täiendatakse §-ga 201 järgmises sõnastuses:
« § 201. Kohustuslike dokumentide loetelu
Kooli õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelu ja nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.»;
11) paragrahvi 27 lõike 1 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kooli nõukogu on vähemalt seitsmeliikmeline ja selle moodustab riigikooli puhul minister, kelle valitsemisalasse kool kuulub, munitsipaalkooli puhul aga vastav valla- või linnavalitsus.»;
12) paragrahvi 27 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kooli nõukogu moodustatakse ministeeriumi, kelle valitsemisalasse kool kuulub, vastava valla- või linnavalitsuse või kohalike omavalitsusüksuste liidu, vastava kutse- ja erialaga seotud tööandjate ja töötajate (teenistujate) registreeritud ühingute ja kutseühingute ning Tööturuameti piirkondlike tööhõiveametite esindajatest kolmeks aastaks. Kutse- ja erialaga seotud tööandjate ja töötajate (teenistujate) registreeritud ühingute ja kutseühingute esindajad peavad moodustama üle poole nõukogu koosseisust.»;
13) paragrahvi 36 lõike 3 punktis 1 asendatakse sõnad «kutse-, eri- ja ametiala riikliku õppekavaga» sõnadega «kutseharidusstandardiga ja kutse- või eriala riikliku õppekavaga»;
14) paragrahvi 37 täiendatakse lõigetega 10–14 järgmises sõnastuses:
« (10) Kutse- või erialade riiklikud õppekavad kehtestatakse hiljemalt 2008. aasta 1. jaanuariks.
(14) Riigikoolis ministril, kelle valitsemisalasse kool kuulub, muuta määramata ajaks sõlmitud töölepingu alusel töötava ja tööd jätkata sooviva koolidirektori tööleping määratud ajaks sõlmitud töölepinguks kestusega kuni viis aastat 2005. aasta 1. septembriks.»
§ 2. Eesti Vabariigi haridusseaduse (RT 1992, 12, 192; RT I 2003, 33, 205; 48, 342; 58, 387; 78, 526; 2004, 27, 180; 41, 275 ja 276; 45, 316; 56, 404) § 16 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Kutsekeskharidus on kutseharidusstandardi ja kutse- või erialade riiklike õppekavadega kehtestatud nõuete kogum. Kutsekeskharidus omandatakse põhihariduse või üldkeskhariduse baasil. Kutsekeskhariduse omandamine loob eeldused ja annab õiguse asuda tööle õpitud kutse- või erialal või jätkata õpinguid kõrghariduse omandamiseks.»
§ 3. Erakooliseaduses (RT I 1998, 57, 859; 1999, 24, 358; 51, 550; 2000, 40, 255; 95, 611; 2001, 75, 454; 2002, 53, 336; 61, 375; 90, 521; 2003, 20, 116; 2004, 30, 206; 41, 276; 56, 404) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 11 lõike 4 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) kutseõppeasutusel – kutseharidusstandardile ning kutse- või eriala riiklikule õppekavale;»;
2) paragrahvi 15 lõikes 3 asendatakse sõnad «kutse-, eri- ja ametiala riikliku õppekavaga» sõnaga «kutseharidusstandardiga».


Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise kord – Riigi Teataja
Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise kord
Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise kord - sisukord
2 Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamise tingimused ja kord
§ 2 Lapsehoiuteenuse osutamine
§ 3 Lapsehoiuteenuse ajaline maht
§ 4 Toitlustamine
§ 5 Lapsehoiuteenuse osutamise dokumenteerimine
§ 6 Lapsehoiuteenuse osutamise kohta andmete esitamine
§ 7 Täiendavate teenuste osutamine
3 Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise tingimused ja kord
§ 8 Lapsehoiuteenuse osutamise alustamine, laiendamine ja lõpetamine
§ 9 Lapsehoiuteenuse rahastamise tingimused
§ 10 Lapsehoiuteenuse rahastamise korraldus
§ 11 Toetuse määrade kehtestamine
§ 12 Lapsehoiuteenuse eest täiendava toetuse eraldamine
§ 13 Lapsehoiutoetuse ja täiendava toetuse sihtotstarve
§ 14 Lapsehoiuteenuse osutaja teavitamiskohustus
§ 15 Lapsehoiutoetuse ja täiendava toetuse tagasinõudmine ja väljamaksmise peatamine
§ 16 Järelevalve
§ 18 Määruse täiendamine ja kehtetuks tunnistamine
RT IV, 19.05.2017, 7
Vastu võetud 26.06.2014 nr 26
RT IV, 04.07.2014, 8
17.03.2016 RT IV, 29.03.2016, 8 01.04.2016
30.06.2016 RT IV, 07.07.2016, 1 01.01.2017
11.05.2017 RT IV, 19.05.2017, 2 22.05.2017
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lg 2 alusel.
[RT IV, 29.03.2016, 8 - jõust. 01.04.2016]
(1) Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise kord reguleerib lapsehoiuteenuse osutamise ja rahastamise tingimusi ja korda.
2. peatükk Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamise tingimused ja kord
§ 2. Lapsehoiuteenuse osutamine
(1) Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamine peab vastama õigusaktides sätestatud nõuetele. Lapsehoiuteenuse osutaja ja lapsehoidja peavad oma töös lähtuma lapse huvidest, lapse seadusliku esindaja (edaspidi vanem) juhistest, lapsehoiuteenuse osutaja ja vanema vahel sõlmitud lepingust või lapsehoiuteenuse osutamise kohta antud haldusaktist, tagades lapse hooldamise, arendamise ja turvalisuse.
(2) Lapsehoiuteenuse osutaja tagab lapsehoiuteenuse raames võimalusel lapsele muusika- ja liikumistegevuse korraldamise, mille aeg on planeeritud päevakavasse.
(3) Lapsehoiuteenuse osutaja ja vanema vahel peab olema sõlmitud kirjalik või elektrooniline leping või lapsehoiuteenuse osutaja peab olema andnud haldusakti, mis peab muuhulgas sisaldama lapse isikuandmeid, lapsehoiuteenuse kasutamise alguse kuupäeva, lapsehoiuteenuse eest vanema makstava tasu suurust, toitlustamise eest makstava toidupäevamaksumuse suurust, lapsehoiuteenuse osutamise koha aadressi ning tingimusi lapsehoiuteenuse kestuse kohta päevas ja kuus (sealhulgas lapsehoiuteenuse kasutamise nädalapäevad ja kellaajad).
(4) Tartu Linnavalitsusel (edaspidi linnavalitsus) on õigus kehtestada määrusega Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamisele käesoleva paragrahvi esimeses lõikes sätestatud nõuetele täpsustavad tingimused, lähtudes lapse huvidest, heast tavast ning mõistlikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtetest.
§ 3. Lapsehoiuteenuse ajaline maht
(1) Lapsehoiuteenust võib osutada täisajaliselt või osaajaliselt.
(2) Täisajalise lapsehoiuteenuse kestus on 40 tundi nädalas.
(3) Osaajalise lapsehoiuteenuse kestus on alla 40 tunni nädalas.
§ 4. Toitlustamine
(1) Laps peab süüa saama vähemalt iga 3 kuni 3,5 tunni järel.
(2) Toitlustamisteenuse hind ei või olla kõrgem vastava valdkonna turuhinnast.
§ 5. Lapsehoiuteenuse osutamise dokumenteerimine
Lapsehoiuteenuse osutaja koostab üldtööplaani ja lapsehoiuteenust kasutavate laste päevakava ning peab arvestust lapse tegeliku lapsehoiuteenuse kasutamise kohta.
§ 6. Lapsehoiuteenuse osutamise kohta andmete esitamine
(1) Lapsehoiuteenuse osutaja peab kandma enda, osutatava lapsehoiuteenuse, lapsehoiuteenust kasutava lapse ja vanema andmed ülelinnalisse andmebaasi.
(2) Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna (edaspidi haridusosakond) juhatajal on õigus kehtestada otsusega ülelinnalisse andmebaasi andmete kandmise ja seal olevate andmete kasutamise juhised.
§ 7. Täiendavate teenuste osutamine
Täiendavate teenuste osutamine toimub kokkuleppel vanemaga. Vanema jaoks on täiendav teenus vabatahtlik.
3. peatükk Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise tingimused ja kord
§ 8. Lapsehoiuteenuse osutamise alustamine, laiendamine ja lõpetamine
(1) Lapsehoiuteenuse osutaja, kes soovib alustada Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamist või laiendab teenuse pakkumist uutesse ruumidesse, teavitab kirjalikult või elektrooniliselt haridusosakonda vähemalt neli kuud enne lapsehoiuteenuse osutamise alustamist või laiendamist, esitades seejuures andmed lapsehoiuteenuse osutaja, lapsehoiuteenuse osutamise või laiendamise alguskuupäeva, lapsehoiuteenuse osutamise tegevuskoha ja orienteeruva lapsehoiuteenust kasutama hakkavate laste arvu kohta.
(2) Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutaja teavitab lapsehoiuteenuse osutamise lõpetamisest haridusosakonda kirjalikult või elektrooniliselt kolm kuud enne lapsehoiuteenuse osutamise lõpetamist.
§ 9. Lapsehoiuteenuse rahastamise tingimused
Tartu linna eelarvest rahastatakse lapsehoiuteenust, kui:
1) lapsehoiuteenuse osutaja ja lapsehoidja vastab õigusaktides esitatud nõuetele;
2) lapsehoiuteenus ja selle osutamine vastab käesoleva määruse 2. peatükis esitatud nõuetele;
3) lapsehoiuteenuse osutajal on kehtiv tegevusluba, mille ta on esitanud haridusosakonnale;
4) lapsehoiuteenuse osutajal puudub riiklike maksude või maksete võlgnevus;
5) lapsehoiuteenust kasutav laps on pooleteise kuni seitsmeaastane (või kuni koolis õppima asumiseni);
6) lapsehoiuteenust kasutava lapse ja ühe vanema elukoha andmetena on rahvastikuregistrisse kantud Tartu linn;
7) lapsehoiuteenust kasutav laps kasutab riigi rahastatavat lapsehoiuteenust, teise õppeasutuse hoiuteenust või samaaegselt teise lapsehoiuteenuse osutaja teenust kokku mitte rohkem kui 1,0 koormusega;
8) lapsehoiuteenuse osutaja on haridusosakonnale esitanud vanemaga sõlmitud lepingu lapsehoiuteenuse osutamise kohta või lapsehoiuteenuse osutamise kohta antud haldusakti.
[RT IV, 19.05.2017, 2 - jõust. 22.05.2017]
§ 10. Lapsehoiuteenuse rahastamise korraldus
(1) Kui lapsehoiuteenuse osutaja on õigeaegselt teavitanud haridusosakonda Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamise alustamisest või laiendamisest ning täidetud on käesoleva määruse paragrahvis 9 sätestatud tingimused, eraldatakse talle lapsehoiuteenust kasutava lapse eest lapsehoiuteenuse toetus (edaspidi lapsehoiutoetus) kalendrikuu kohta.
(2) Täisajalise lapsehoiuteenuse eest eraldatakse lapsehoiutoetus kuumäära alusel. Osaajalise lapsehoiuteenuse korral eraldatakse lapsehoiutoetus kuumäära alusel, korrutades seda koormusega.
(3) Kui Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamine algab või lõpeb kalendrikuu kestel või kalendrikuu kestel muutuvad käesoleva määruse paragrahvi 9 punktis 6 nimetatud andmed, siis eraldatakse lapsehoiutoetus lähtudes tööpäevade arvust, mil laps kasutas vastavas kuus lapsehoiuteenust või paragrahvi 9 punktis 6 sätestatud tingimused olid täidetud. Päevamäär saadakse kuumäära jagamisel tööpäevade arvuga selles kuus, mille kohta toetust eraldatakse.
(4) Lapsehoiutoetus makstakse välja hiljemalt lapsehoiuteenuse osutamisele järgneva kuu 15. kuupäevaks ülekandega lapsehoiuteenuse osutaja pangakontole.
§ 11. Toetuse määrade kehtestamine
(1) Linnavalitsus kinnitab määrusega lapsehoiutoetuse suuruse kuumäära, mis võib olla erinevas vanuses laste puhul erinev, ning määrab juhud, mil lapse kohta eraldatakse kuumäär koefitsiendiga ja vastava koefitsiendi suuruse.
(2) Lapse kohta eraldatava toetuse kuumäära arvutamiseks jagatakse Tartu linna eelarves tegevusala „Alusharidus” all kinnitatud õppekava alusel tegutsevate munitsipaallasteasutuste tööjõu- ja majandamiskulud, millest on maha arvatud vanema poolt kaetav osa ja toitlustamiskulu, riigieelarveliste eraldiste arvelt kaetavad kulud, lasteasutuse hoonetega seotud kasutusrendi kulud, köögipersonali tööjõukulud ja toitlustushanke teenuse kulud ning tasuliste teenuste eest saadud tulud Tartu koolieelsetes munitsipaallasteasutuste õppekohtade koguarvuga ja kalendrikuude arvuga ning seejärel korrutatakse koefitsiendiga 0,85. Lisaeelarvega tehtud muudatusi ei arvestata.
(3) Linnavalitsuse kinnitatav toetuse määr ei või olla väiksem eelnenud kalendriaastal kehtinud määrast, välja arvatud juhul, kui Tartu linna eelarve tegevusala „Alusharidus” all kinnitatud tööjõu- ja majandamiskulud vähenevad.
§ 12. Lapsehoiuteenuse eest täiendava toetuse eraldamine
(1) Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutajale eraldatakse täiendav toetus lapse kohta, kui:
1) lapsehoiuteenuse eest maksab vanem lapsehoiuteenuse osutajale tasu, mis võrrelduna täisajalise tasuga ei ületa Tartu linna koolieelsete munitsipaallasteasutuste rahastamisel lapsevanema poolt kaetavat osa;
2) lapsehoiuteenuse osutaja korraldab lapsehoiuteenuse raames last arendavaid tegevusi, sealhulgas muusika- ja liikumistegevusi igal nädalal vähemalt kaks astronoomilist tundi lapse kohta;
3) lapsehoiuteenuse osutaja on kohaldanud tasule samu erisusi, nagu on Tartu linna koolieelsete munitsipaallasteasutuste puhul sätestatud Tartu Linnavolikogu 30. juuni 2016. a määruse nr 115 "Tartu linna koolieelsete munitsipaallasteasutuste rahastamisel vanemate poolt kaetava osa määra kehtestamine" paragrahvis 2.
(2) Täiendava toetuse suurus on 15% eelneval kalendriaastal kehtinud Vabariigi Valitsuse kehtestatud töötasu alammäärast. Täiendava toetuse arvuline suurus arvutatakse täpsusega kaks kohta pärast koma, kohaldades ümardamise reeglit.
[RT IV, 07.07.2016, 1 - jõust. 01.01.2017]
(21) Täisajalise lapsehoiuteenuse eest eraldatakse täiendav toetus kuumäära alusel. Osaajalise lapsehoiuteenuse korral eraldatakse täiendav toetus kuumäära alusel, korrutades seda koormusega.
(3) Lapsehoiuteenuse osutaja peab täiendava toetuse saamiseks esitama kirjaliku või elektroonilise taotluse, tuues välja, millisest kuupäevast täiendava toetuse eraldamist taotletakse.
(4) Kui Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamine algab või lõpeb kalendrikuu kestel või kalendrikuu kestel muutuvad käesoleva määruse paragrahvi 9 punktis 6 nimetatud andmed, siis eraldatakse täiendav toetus lähtudes tööpäevade arvust, mil laps kasutas vastavas kuus lapsehoiuteenust või paragrahvi 9 punktis 6 sätestatud tingimused olid täidetud. Päevamäär saadakse kuumäära jagamisel tööpäevade arvuga selles kuus, mille kohta toetust eraldatakse.
(5) Täiendav toetus makstakse välja hiljemalt lapsehoiuteenuse osutamisele järgneva kuu 15. kuupäevaks ülekandega lapsehoiuteenuse osutaja pangakontole.
§ 13. Lapsehoiutoetuse ja täiendava toetuse sihtotstarve
Lapsehoiuteenuse osutaja võib lapsehoiutoetust ja täiendavat toetust kasutada tegevuskulude katteks.
§ 14. Lapsehoiuteenuse osutaja teavitamiskohustus
(1) Lapsehoiuteenuse osutaja on kohustatud haridusosakonda teavitama kohe kõikidest asjaoludest, mis tingivad või võivad tingida Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise lõpetamise, sealhulgas esitama toetuse eraldamiseks vajalikud andmed korrektselt Tartu haridusteenuste haldamise infosüsteemis ARNO.
(2) Lapsehoiuteenuse osutaja on kohustatud viivitamatult teavitama haridusosakonda järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest ja nende täitmisest.
§ 15. Lapsehoiutoetuse ja täiendava toetuse tagasinõudmine ja väljamaksmise peatamine
(1) Haridusosakond peatab lapsehoiutoetuse ja täiendava toetuse väljamaksmise, kui Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise aluseks olevad tingimused ei ole täidetud, lapsehoiuteenuse osutaja ei luba haridusosakonna esindajat lapsehoiuteenuse osutamiseks kasutatavatesse ruumidesse kontrolli tegemiseks või ei esita nõutud andmeid ja dokumente tähtaegselt.
(2) Kui pärast lapsehoiutoetuse või täiendava toetuse väljamaksmist selgub, et Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise aluseks olevad tingimused ei olnud täidetud, on haridusosakonnal õigustasaarveldada aluseta makstud toetus väljamaksmisele kuuluva toetusega või nõuda aluseta väljamakstud toetus tagasi.
§ 16. Järelevalve
(1) Haridusosakonnal on õigus igal ajal kontrollida Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise ja täiendava toetuse eraldamise aluseks olevate tingimuste täitmist ja toetuse kasutamise sihtotstarbelisust.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kontrolli tegemiseks on haridusosakonnal õigus:
1) nõuda Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutajalt lapsehoiuteenuse osutamisega seotud andmete ja dokumentide (sealhulgas vanemalt saadud tasu kohta) esitamist;
2) küsida Tartu linna eelarvest rahastatavat lapsehoiuteenust kasutavalt vanemalt andmeid lapsehoiuteenuse kasutamise kohta;
3) siseneda eelneval kokkuleppel Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutamiseks kasutatavatesse ruumidesse lapsehoiuteenuse osutamisega seotud asjaolude kontrollimiseks.
(3) Tartu linna eelarvest rahastatava lapsehoiuteenuse osutaja peab lapsehoiuteenusega seotud dokumente säilitama vähemalt viis aastat, kui õigusaktis ei ole ette nähtud pikemat dokumentide säilitamise aega.
(1) Käesoleva määruse § 6 jõustub 1. jaanuaril 2015. a.
(2) Ajavahemiku juuli-august 2014. a eest makstakse lapsehoiutoetused välja 25. juulil, arvestades käesolevas määruses sätestatud lapsehoiutoetuse eraldamise aluseks olevaid tingimusi lapsehoiuteenuse toetuse määrade järgi, mille on linnavalitsus kehtestanud Tartu Linnavolikogu 28. juuni 2007. a määruse nr 64 „Tartu linna eelarvest lapsehoiuteenuse rahastamise kord” alusel.
(3) Täiendava toetuse eraldamist alustatakse 1. septembrist 2014. a.
(4) Alates 1. jaanuarist 2018. a peab lapsehoiuteenuse osutaja täiendava toetuse saamiseks täitma käesoleva määruse paragrahvi 12 lõike 1 punktis 3 sätestatud tingimust.
§ 18. Määruse täiendamine ja kehtetuks tunnistamine