Viru-Nigula valla raamatupidamise sise-eeskiri – Riigi Teataja
Viru-Nigula valla raamatupidamise sise-eeskiri
Viru-Nigula valla raamatupidamise sise-eeskiri - sisukord
§ 1 Viru-Nigula valla kui kohaliku omavalitsusüksuse raamatupidamise sise-eeskirja eesmärk, alus ja raamatupidamise korraldamine
2 KONTOPLAANI NING KOODIDE KASUTAMINE
3 MAJANDUSTEHINGUTE KAJASTAMISE ÜLDPÕHIMÕTTED
§ 4 Algdokumentide käive
§ 5 Majandustehingute dokumenteerimine ja kirjendamine
§ 6 Raamatupidamisregistrid
§ 7 Müügiarvete koostamise erisused
§ 8 Ostuarvete menetlemise erisused
4 RAAMATUPIDAMISES KASUTATAVAD ARVESTUSPÕHIMÕTTED
§ 9 Varade ja kohustuste kajastamine
§ 10 Tulude ja kulude kajastamine
§ 11 Raha arvestus
§ 12 Sularahaoperatsioonide arvestus
§ 13 Tehingud ametiasutuse pangakaardiga
§ 14 Algdokumentide ja rahaliste ülekannete kontrollimine
5 ARVELDUSTE ARVESTUS
§ 17 Arveldused aruandvate isikutega
§ 18 Sihtfinantseerimise arvestus
§ 19 Töö-, puhkusetasu ja hüvitiste arvestus
6 PÕHIVARA JA BILANSIVÄLISTE VARADE ARVESTUS
§ 20 Põhivarad ja bilansivälised varad
§ 21 Materiaalse põhivara arvestus
§ 22 Põhivara amortisatsioon ja amortisatsiooninormid
7 VARADE JA KOHUSTUSTE INVENTEERIMINE
§ 23 Inventeerimise töökorraldus ja ajaline jaotus
§ 24 Inventeerimise ja hindamise protseduurid
8 ARUANDED
§ 25 Aruannete esitamine
§ 26 Majandusaasta aruande koostamise põhimõtted
9 RAAMATUPIDAMISDOKUMENTIDE SÄILITAMINE
§ 27 Raamatupidamisdokumentide säilitamine
10 SISEKONTROLLIMEETMED JA NENDE RAKENDAMINE
§ 28 Ülevaade sisekontrollist ja selle rakendamisest
RT IV, 21.07.2020, 1
Vastu võetud 09.07.2020 nr 10
§ 1. Viru-Nigula valla kui kohaliku omavalitsusüksuse raamatupidamise sise-eeskirja eesmärk, alus ja raamatupidamise korraldamine
(1) Viru-Nigula valla kui kohaliku omavalitsusüksuse (edaspidi vald) raamatupidamise sise-eeskirja (edaspidi eeskiri) eesmärgiks on raamatupidamise ja finantsaruandluse korra kehtestamine ning aruandluse tagamine.
(2) Eeskiri lähtub raamatupidamise seadusest (edaspidi RPS) tulenevatest arvestusmeetoditest ja –põhimõtetest, avaliku sektori finantsarvestuse ja –aruandluse juhendis (edaspidi üldeeskiri) sätestatud nõuetest, kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seadusest (edaspidi KOFS), Eesti finantsaruandluse standardis rahvusvaheliselt tunnustatud arvestuse ja aruandluse põhimõtetele tuginevast avalikkusele suunatud finantsaruandluse nõuete kogumist, mida täiendavad Raamatupidamise toimkonna juhendid (edaspidi RTJ).
(3) Vald korraldab raamatupidamiskohustuslasena oma raamatupidamist ja finantsaruandlust tsentraliseeritult Viru-Nigula vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi ametiasutus) kaudu. Tsentraliseeritud raamatupidamist korraldab ametiasutuse finantsjuht.
(4) Ametiasutus teostab tsentraliseeritud raamatupidamist ja finantsaruandlust järgmistes hallatavates asutustes:
1) Kunda Ühisgümnaasium;
2) Aseri Kool;
3) Vasta Kool;
4) Viru-Nigula valla lasteaed Kelluke;
5) Aseri Muusikakool (alates 01.09.2020 Viru-Nigula valla muusikakool);
6) Kunda Muusikakool (alates 01.09.2020 Viru-Nigula valla muusikakool);
7) Viru-Nigula Avatud Noortekeskus;
8) Viru-Nigula valla raamatukogu;
9) Viru-Nigula Kultuurikeskus;
10) Viru-Nigula Muuseumid;
11) Viru-Nigula Sotsiaalhoolekande Keskus;
12) Aseri Vabaajakeskus;
13) Kunda Spordikeskus;
14) Viru-Nigula valla majanduskeskus.
(5) Finantsosakond teostab raamatupidamist majandustarkvaras PMen ja kasutab infohaldustarkvara Amphora (edaspidi Amphora) arvete menetlemiseks ja dokumentide säilitamiseks.
1) finantsosakond - ametiasutuse raamatupidamine;
2) töötaja - töötaja (töölepingu seaduse mõistes) ja ametnik (avaliku teenistuse seaduse mõistes);
3) töötasu - tasu tehtud töö eest (TLS lg 1 p 5) ja (ATS § 34 lg 1);
4) palgapäev - töötasu või tasu maksmise päev ( TLS § 33 lg 2);
5) tehingupartner - avaliku sektori üksus, kellele on omistatud tehingupartnerikood;
6) valdkond - ametiasutuse struktuuris kinnitatud erinevad tegevusalad;
7) valdkonna juht - ametiasutuses kindla tegevusala eest vastutav töötaja;
8) asutus - ametiasutus ja hallatav asutus.
2. peatükk KONTOPLAANI NING KOODIDE KASUTAMINE
(1) Vald kasutab üldeeskirjas kehtestatud kontoplaani ja koode, mis on eraldi välja toodud üldeeskirja lisades nr 1, 2, 3, 4, 5.
(2) Kontoplaan koosneb järgmistest koodidest:
2) tehingupartnerite koodid;
3) tegevusalade koodid;
4) allikate koodid;
5) rahavoo koodid.
(3) Kontoplaani iga erinevat kombinatsiooni, mis koosneb konto-, tehingupartneri-, tegevusala-, allika- ja rahavoo koodist, nimetatakse kontokombinatsiooniks.
(4) Majandustehingute kirjendamisel võib lisaks kontokombinatsioonile lisada täiendavaid tunnuseid, mis võimaldavad liigendada ja analüüsida majandusinformatsiooni täiendavalt, näiteks objekti-, projekti-, subjekti- ja teisi lisatunnuseid.
(5) Vajadusel võib vald kasutada parema arvestuse tagamiseks täiendavaid allkontosid.
3. peatükk MAJANDUSTEHINGUTE KAJASTAMISE ÜLDPÕHIMÕTTED
§ 4. Algdokumentide käive
(1) Algdokumentide käive:
Dokumendi nimetus Finantsosakonnale dokumendi esitamise tähtaeg Dokumendi esitamise eest vastutaja
Vallavalitsuse ja Vallavolikogu õigusaktid Järgmisel tööpäeval peale allkirjastamist. Vastutab kantselei
Rahalisteks väljamakseteks kohustavate lepingute (va töölepingud) koopiad Hiljemalt järgmisel tööpäeval peale allkirjastamist ning dokumendiregistris registreerimist. Lepingu täitmise eest vastutav isik
Võla- ja asjaõigusleping Seitsme päeva jooksul peale lepingu sõlmimist. Jurist, lepingu sõlmija
Käskkirjad töötasude, lisatasude, preemiate ja puhkuste kohta Hiljemalt kolm tööpäeva enne tasu väljamaksmist. Käskkirjade koostaja
Käskkiri töölepingu lõpetamise kohta Hiljemalt kolm tööpäeva enne tasu väljamaksmist. Käskkirja koostaja
Töövõtu- või käsunduslepingud tasu maksmiseks Hiljemalt kolm tööpäeva enne tasu väljamaksmist. Asutuste juhid
Töötasude arvestuse algandmed – tööaja arvestuse tabelid Hiljemalt 25. kuupäevaks, erisused juunis ja detsembris. Asutuste juhid
Avaldus maksuvaba tulu arvestamiseks Esimesel võimalusel, kuid hiljemalt 20. kuupäevaks. Asutuste juhid või maksuvaba tulu soovija
Isikliku- ja ametisõiduki sõidupäevik Aruandekuule järgneva kuu 5. tööpäevaks. Auto kasutaja
Lähetuskulude aruanne Viie tööpäeva jooksul pärast lähetusest saabumist. Lähetatu
Majanduskulude aruanne Esimesel võimalusel, kuid hiljemalt järgneva kuu 5. kuupäevaks. Kulu tegija
Hankijate arved Kulu tegija hoolitseb, et hankija arve laekuks masinloetavalt. Kulutegija informeerib hankijat. Kulu tegija
Ühekordsed müügiarved Arve tellija ühekordse arve puhul, esitab tekkinud vajadusel. Arve tellija
Akt vara arvele võtmiseks, maha kandmiseks, alla- või ümberhindamiseks Hiljemalt kolme tööpäeva jooksul pärast akti allkirjastamist või õigusaktidega sätestatud juhtudel pärast akti kinnitamist. Valdkonnajuht
Kassa orderid Raha laekumisel/väljamaksmisel koheselt. Finantsosakonna töötaja
Sotsiaaltoetuste väljamaksmise lehed Hiljemalt kolm tööpäeva enne toetuse väljamaksmise kohustust. Sotsiaalvaldkonna töötaja
(2) Hallatavate asutuste algdokumentide õigeaegse esitamise eest finantsosakonnale vastutab iga hallatava asutuse juht oma asutuse lõikes.
(3) Algdokument peab olema masintöödeldav. Algdokument võib olla muus püsivat kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, kui see tuleneb õigusaktist või kui tehingupoolel ei ole masintöödeldava algdokumendi käitlemise võimalust ja selle võimaluse loomine nõuab temalt ebaproportsionaalselt suuri kulutusi või pingutusi.
(4) Ametiasutuse haridus-, kultuuri- ja sotsiaalvaldkonnas füüsilistele isikutele eraldatud toetuste algdokumendid vormistab valdkonnajuht ja allkirjastavad valdkonnajuht ning finantsjuht.
§ 5. Majandustehingute dokumenteerimine ja kirjendamine
(4) Raamatupidamiskirjend sisestatakse majandustarkvara programmi PMen.
§ 6. Raamatupidamisregistrid
(3) Raamatupidamisregistrid on majandustarkvaraprogrammi PMen erinevad kasutusel olevad moodulid:
2) pank/kassa;
3) arveldused;
4) arved;
5) palk;
6) varad (materjalid, põhivarad);
7) eelarve.
§ 7. Müügiarvete koostamise erisused
(1) Müügiarved koostatakse lepingute või operatiivandmete alusel.
(2) Müügiarvete koostamine:
Müügiarve Väljastamise aeg Algandmed ning nende edastaja
Lasteaedade kohamaksumuse arved Iga kuu 5.-10. kuupäevaks jooksva kuu eest. Lasteaia direktor edastab finantsosakonnale vastavad tabelid hiljemalt iga kuu 3. kuupäevaks.
Muusikakooli arved Iga kuu 5.-10. kuupäevaks jooksva kuu eest. Muusikakooli direktor edastab nimekirjad iga kuu 3. kuupäevaks.
Kohamaksuarved teistele omavalitsustele Iga kuu 10. kuupäevast, jooksva kuu eest. Finantsosakonna töötaja võtab iga kuu EHISest õppurite andmed. Arvlemine vastavalt seadusele või lepingutele.
Sotsiaalteenuste arved Eelmise kuu eest Andmed esitab sotsiaaltöötaja jooksvalt.
Üüri- ja kommunaalteenuste arved Iga kuu 10. kuupäevaks, eelmise kuu eest Andmed esitab Viru-Nigula valla majanduskeskus iga kuu 5. kuupäevaks. Andmed lepingust.
Kunda Spordikeskuse ärikliendi arved Iga kuu 3.-5. kuupäevaks, eelmise kuu eest. Andmed edastab spordivaldkonna juht iga kuu 3. kuupäevaks.
Lepingutest tulenevad rendiarved Vastavalt lepingutele ja/või iga kuu 30. kuupäevaks. Andmed lepingutest ja/või edastatud andmetest.
Muud arved Vastavalt vajadusele. Andmeesitaja.
(3) Arvete vormistamisel järgitakse RPS nõudeid. Erinõue on kajastada arvel tehingupartnerikoodi ja registrikoodi.
(4) Arved väljastatakse kliendile kas masinloetavalt või pdf-vormingus. Avaliku sektori üksustele väljastatakse masinloetavaid arveid.
(5) Arve koostaja vastutab arvete koostamise ja raamatupidamiskirjendite õigsuse eest. Arve aluseks olnud algandmete õigsuse eest vastutab lepingu allkirjastaja ja/või operatiivandmete esitaja.
(6) Koostatud ja kliendile väljastatud arveid korrigeeritakse või tühistatakse koostatud kreeditarvega, mille tekstist või lisast nähtub korrigeerimise põhjus. Kreeditarvete koostamisel järgitakse tekkepõhisuse printsiipi.
§ 8. Ostuarvete menetlemise erisused
(1) Ostuarveid ehk hankijate arveid menetletakse Amphoras mõistliku aja jooksul. Kulutegija peab informeerima hankijat e-arve saatmise kohustuslikkusest ning vajadusest rakendada vähemalt 14. kalendripäevast maksetähtaega.
(2) Üldeeskirja § 15 lõike 7 alusel peavad reeglina ülekandmise tingimused andma võimaluse tasuda 14 kuni 30 päeva jooksul pärast kauba, teenuse või muu hüve saamist, kuna ülekandjal peab jääma aega alusdokumentide nõuetekohaseks kontrollimiseks ning tulevaste rahavoogude planeerimiseks.
(3) Finantsosakonna töötaja peab veenduma hankija nime, registrikoodi ning tehingupartnerikoodi olemasolus PMen programmis (Amphora ja PMen ei sünkroniseeri andmeid).
4. peatükk RAAMATUPIDAMISES KASUTATAVAD ARVESTUSPÕHIMÕTTED
§ 9. Varade ja kohustuste kajastamine
(1) Varasid arvestatakse raamatupidamises eraldi hallatavate asutuste ja vastutavate isikute lõikes. Vara kajastatakse selle hallatava asutuse arvestuses, kes omab antud vara üle valitsevat mõju (st kontrollib antud vara kasutamist) ja kannab põhilisi antud vara kasutamisega seotud riske. Valitsev mõju vara üle tähendab üldeeskirja mõistes üldjuhul võimet kasutada vara oma majandustegevuses, isegi juhul, kui sellega ei kaasne majanduslikku tulu.
(2) Kohustused kajastatakse järgides tekkepõhisuse printsiipi ning arvestatakse selle hallatava asutuse või valdkonna kuludes, kes kulu tegi.
(3) Laenud kajastatakse ametiasutuse raamatupidamisarvestuses.
§ 10. Tulude ja kulude kajastamine
(2) Tulu majandustegevusest, muud tulud ja lõivud kajastatakse raamatupidamises selle hallatava asutuse tuludes, kes vastava tulu ulatuses kaupu müüs või teenuseid osutas.
(3) Kulud kajastatakse raamatupidamises selle hallatava asutuse kuludes, kelle tegevuseks seda kasutati.
(4) Varast või kohustusest otseselt tekkivad tulud ja kulud kajastatakse selle hallatava asutuse tuludes või kuludes, kelle valduses on kajastatud vastav vara või kohustus.
§ 11. Raha arvestus
(2) Pangaülekannete teostamisel on allkirjaõigusega isikuteks vallavanem, majandusvaldkonna juht, finantsjuht ja finantsosakonna töötajad.
§ 12. Sularahaoperatsioonide arvestus
(1) Maksimaalseks kassalimiidiks on ametiasutuses 5000 eurot ning hallatavates asutustes 2000 eurot.
(2) Kassa sissetuleku tehinguid teostavad hallatavad asutused on märgitud eeskirja Lisas 1.
(3) Ametiasutusel on õigus teostada erinevaid kassaoperatsioone.
(4) Kassa sissetuleku- ja väljaminekuorderites ei ole lubatud teha parandusi.
(5) Ametiasutuses sisestab kassaoperatsioone teostav isik sularahatehingu kirjendi raamatupidamisprogrammi PMen. Seejärel trükitakse programmist välja kassaorder. Sularahakassa väljamineku orderi kinnitab finantsosakonna töötaja.
(6) Väljaspool kassat sularaha vastu võtma volitatud isik kannab vastuvõetud summad sularaha saatelehele (eeskirja Lisa 2), mille esitab finantsosakonna töötajale koos sissemakstava summaga.
(7) Võimalusel tuleb vältida sularahatehinguid ja arveldada panga kaudu.
§ 13. Tehingud ametiasutuse pangakaardiga
(1) Deebetkaardi kasutamise õiguse annab finantsjuht, tema äraolekul asendaja.
(2) Kaardi valdaja vastutab deebetkaardi säilimise ja selle sihipärase kasutamise eest. Deebetkaarti kasutatakse sularaha sissemakseks. Erandjuhul võib deebetkaarti kasutada ainult töö- ja teenistusülesannete täitmiseks vajalike tehingute teostamiseks.
(3) Kaardi valdaja on kohustatud hüvitama maksekaardi mittesihipärase kasutamise ja kaardi rikkumise, hävimise või kaotsiminekuga tekitatud kahju.
(4) Kaardi valdaja ei tohi anda deebetkaarti ja PIN-koodi kolmanda isiku valdusesse.
(5) Kaardi valdaja esitab finantsosakonnale tehingu tegemisele järgneval tööpäeval algdokumendid. Algdokumendil peab olema selgitus kulu otstarbe kohta.
§ 14. Algdokumentide ja rahaliste ülekannete kontrollimine
(1) Raamatupidamise algdokumendile esitatud nõuded sätestab RPS § 7.
(2) Kõik kuludokumendid allkirjastab kulu teinud isik, tegevusalade eelarvete eest vastutav isik ja finantsjuht. Projektipõhiseid kuludokumente allkirjastab lisaks projekti eest vastutav isik.
(3) Hallatavates asutustes on vastutav isik asutuse juht. Kui hallatava asutuse juht viibib töölähetuses või temaga on tööleping peatatud, on kulusid tegema volitatud isikuks hallatava asutuse juhi poolt kirjalikult määratud isik.
(4) Kuludokumendil allkirja või kinnitusega kinnitab tegevusalade eelarvete eest (oma asutuse piires) vastutav isik, et:
3) teenus on kätte saadud või kaup vastu võetud;
5) kokkulepete sõlmimisel on lähtutud säästlikkuse printsiibist;
6) tehing on kooskõlas Viru-Nigula valla eelarvega;
7) annab nõusoleku majandustehingu kirjendamiseks raamatupidamisarvestuses ja rahalise ülekande vormistamiseks.
(5) Finantsosakonna töötajad tagavad dokumentide kontrollimisel ja dokumentide ülekande ettevalmistamisel järgmiste andmete kontrollimise ja õige sisestamise raamatupidamise infosüsteemi:
2) raamatupidamiskontode, kululiigi, tehingupartneri, tegevusala, allika, rahavoo ja muude koodide õigsuse;
6) arvete korral nende vastavuse käibemaksuseaduse vastavatele sätetele;
(6) Dokumentide kontrolli nõuded peavad tagama allkirjaõigusliku isiku ja finantsosakonna töötaja isikulahususe.
(7) Rahalisi ülekandeid teostab finantsosakonna töötaja.
(8) Raamatupidamise algdokumendi allkirjaks loetakse (üldeeskirja § 15 lõige 9):
(9) Maksete ülekandmise tingimused peavad reeglina andma võimaluse tasuda 14 kuni 30 päeva jooksul peale kauba, teenuse või muu hüve saamist.
5. peatükk ARVELDUSTE ARVESTUS
(2) Aruandeaasta lõpu seisuga hinnatakse nõuete laekumise tõenäosust. Võimaluse korral hinnatakse iga nõude laekumist eraldi. Juhul, kui see ei ole otstarbekas, kasutatakse nõuete hindamisel ligikaudset meetodit. Vajadusel saadetakse meeldetuletuskirjad.
(3) Nõuete laekumise ebatõenäoliseks tunnistamine vormistatakse raamatupidamise õiendiga, mille allkirjastab finantsjuht.
(4) Kui nõue kajastati ebatõenäoliselt laekuvate nõuete kontol, kuid hiljem selgub, et nõude laekumine on lootusetu, kantakse nii nõue kui ka selle allahindlus vastaval kontrakontol bilansist välja. Vormistatakse raamatupidamisõiend, mille allkirjastab finantsjuht.
(5) Aruandeaasta lõpu seisuga kontrollitakse nõuete ja kohustuste saldosid. Võrreldakse nõudeid, mille summa on alates 100 eurot ja kohustusi, mille summa on alates 500 eurot.
(1) Üldeeskirja § 15 lõike 8 kohaselt tuleb ettemaksude tasumist võimaluse korral vältida.
(2) Ettemaksud tulevaste perioodide kulude eest kajastatakse kuluna perioodis, mille eest ettemakse tehti.
(3) Erandina võib arvestuse lihtsustamise eesmärgil kanda tulevaste perioodide kulu koheselt kuluks, kui arvel või teatisel kajastatud ettemaksu summa on väiksem kui 50 eurot.
§ 17. Arveldused aruandvate isikutega
(1) Majanduskulude avanssi üldjuhul ei anta. Erandkorras tekkinud vajadusel antakse avanssi asutuse töötajatele seletuskirja alusel, mille kinnitab asutuse juht. Avanss makstakse välja ametiasutuse kassast või pangaülekandega. Avansisaaja esitab majanduskulu tõendava kuludokumendi finantsosakonnale pärast tehingu tegemist.
(2) Töötasu avanssi üldjuhul ei anta.
(3) Ametiasutuse ja hallatavate asutuste tarbeks tehtud majanduskulud hüvitatakse töötajale aruande alusel, mis tuleb esitada finantsosakonnale koos kulutusi tõendavate originaaldokumentidega hiljemalt järgmise kuu 5. kuupäevaks eeskirja Lisana nr 3 kinnitatud vormil.
(4) Kuluaruande kinnitab kulutegija, vastava hallatava asutuse juht ja finantsjuht. Kuluaruandeid menetletakse Amphoras.
§ 18. Sihtfinantseerimise arvestus
(1) Sihtfinantseerimist kajastatakse vastavuses üldeeskirja sätetega.
(2) Sihtfinantseerimine jaotatakse tegevuskulude ja põhivara sihtfinantseerimiseks. Põhivara sihtfinantseerimise põhitingimuseks on, et selle saaja peab ostma, ehitama või muul viisil soetama teatud põhivara.
(3) Vastavalt üldeeskirja § 26 lõikele 3 võib tegevuskulu katteks saadud ja antud sihtfinantseerimist kajastada laekumisel kohe tuluna ja ülekandmisel kuluna, kui lepingujärgne summa on väiksem kui 5000 eurot. Avaliku sektori sisese sihtfinantseerimise korral lepivad pooled kajastamise viisi eelnevalt omavahel kokku.
§ 19. Töö-, puhkusetasu ja hüvitiste arvestus
(1) Töötasu, puhkusetasu ning muude tasude ja hüvitiste arvestamise aluseks on Viru-Nigula Vallavolikogu (edaspidi Vallavolikogu) või Viru-Nigula Vallavalitsuse (edaspidi Vallavalitsus) õigusaktides või töötaja töölepingus märgitud summa, asutuse juhi käskkiri, leping ja tööaja arvestamise tabel.
(2) Tööaja kindlaks määramiseks ja töötasu täpseks arvestamiseks võetakse aluseks tööajatabel. Asutuste juhid esitavad tööajatabelid finantsosakonnale hiljemalt 25. kuupäevaks digiallkirjastatult.
(3) Töötasu makstakse üks kord kuus (kuu viimasel tööpäeval) ülekandega töötaja pangakontole.
(4) Töötaja esitab finantsosakonnale teatise, kus märgib ära oma arvelduskonto numbri ning panga, kuhu igakuiselt töötasu kantakse.
(5) Töötaja esitab finantsosakonnale avalduse (eeskirja Lisa 4), kus avaldab soovi üksikisiku tulumaksuvabastuse arvestamiseks. Peale 20. kuupäeva esitatud avalduse puhul rakendatakse tulumaksuvabastust avalduse esitamisele järgnevast kuust.
(6) Puhkusetasu õigeaegse arvestamise ja väljamaksmise aluseks on ametiasutuse ja hallatavate asutuste juhtide käskkiri ja/või puhkusegraafik.
(7) Puhkusetasu makstakse välja hiljemalt eelviimasel tööpäeval enne puhkusele minekut, kui tööandja ja töötaja ei ole kokku leppinud teisiti.
(8) Kasutamata puhkusepäevade ja välja maksmata puhkusetasude kohustust hinnatakse ümber üks kord aastas aruandeaasta lõpu seisuga. Andmed kasutamata puhkusepäevade kohta esitab finantsosakonnale personaliarvestusega tegelev töötaja ja hallatava asutuse juht hiljemalt aruandeaastale järgneva kuu viimaseks tööpäevaks.
(9) Palgalehed koostatakse asutuste ja/või tegevusalade lõikes. Töötajale esitatakse palgateatis kas trükitult või e-kirjaga töötaja kirjalikul nõudmisel.
(10) Palgalehed kinnitab valdkonnajuht, asutuse juht ning lisaks finantsjuht. Palgalehtede allkirjastamine ja säilitamine toimub Amphoras.
(11) Töötasu arveldamisel võib teha kinnipidamisi ja juurdemakseid, millised tulenevad õigusaktidest, kohtu täitelehtedest või töötaja avaldusest.
(12) Maksud peetakse palkadest kinni vastavalt kehtivatele maksuseadustele.
6. peatükk PÕHIVARA JA BILANSIVÄLISTE VARADE ARVESTUS
§ 20. Põhivarad ja bilansivälised varad
(2) Vara, mille kasulik tööiga on üle ühe aasta, kuid mille maksumus on alla põhivara soetusmaksumuse alampiiri, kantakse vara kasutusele võtmise hetkel kulusse ning võetakse arvele bilansiväliselt asutuste ja vastutavate isikute lõikes alates 500 eurost. Erandina võetakse arvele bilansiväliselt projektidega eraldatud varad, mille väärtus jääb alla 500 euro, juhul, kui seda lepingus nõutakse.
§ 21. Materiaalse põhivara arvestus
(1) Üldeeskirja § 40 lõike 1 alusel lähtutakse materiaalse põhivara arvestuses RTJ 5 esitatud nõuetest. Erinõudena ei ole avaliku sektori üksusel lubatud kapitaliseerida materiaalse põhivara maksumusse käibemaksu ja muid tagasisaamisele mittekuuluvaid makse ja lõive (v.a tööjõukuludelt arvestatud maksud).
(2) Põhivara parendustega seotud kulutused lisatakse põhivara soetusmaksumusele juhul, kui need vastavad materiaalse põhivara mõistele (RTJ 5 tähenduses) ja vara bilansis kajastamise kriteeriumitele ning kulutuse maksumus on vähemalt 5000 eurot (ilma käibemaksuta). Parenduse lisamisel põhivara soetusmaksumusele hinnatakse võimalikku vara järelejäänud eluea pikenemist ning olulise muutuse korral korrigeeritakse amortisatsiooninormi.
(3) Finantsosakonnale esitatakse põhivara arvele võtmise kuupäeva seisuga akt (eeskirja Lisa 5), millel kajastatakse järgmised andmed: põhivara nimetus, inventari number, info vara kohta (hoone aadress, maa katastritunnus, transpordivahendi registreerimisnumber ja muu info), soetusmaksumus, amortisatsiooninorm aastas, vastutava isiku nimi ja allkiri. Igale olemasolevale ja lisanduvale põhivarale antakse inventarinumber vöötkoodina. Võimalusel kleebitakse vöötkood varale. Hoonete, teede, rajatiste ja muude põhivarade puhul, kui vöötkoodi peale kleepimine ei ole võimalik või otstarbekas, koostatakse nimekirjad, kuhu kleebitakse igale vara kajastavale reale individuaalne vöötkood.
(4) Põhivara müük, tasuta üleandmine, tasuta saamine ning mahakandmine toimub Viru-Nigula vallavara valitsemise korras sätestatud alustel.
§ 22. Põhivara amortisatsioon ja amortisatsiooninormid
(1) Põhivara amortisatsiooni arvestatakse iga kuu lineaarsel meetodil alates vara kasutuselevõtmise kuust ning arvestus lõpetatakse vara täielikul amortiseerumisel või kasutusest eemaldamise kuule eelneval kuul. Amortisatsiooninorm määratakse igale põhivara objektile eraldi, sõltuvalt selle kasulikust tööeast.
(2) Ettepaneku amortisatsiooninormi kehtestamiseks teeb vara tundev spetsialist, lähtudes eeldatavast vara kasulikust elueast.
Põhivara liik Eeldatav kasulik eluiga aastates Amortisatsiooni norm protsentides
Hooned 20-50 a 2-5%
Rajatised 10-40 a 2,5-10%
Masinad ja seadmed 5-10 a 10-20%
Inventar 2-10 a 10-50%
Arvutustehnika 2-3 a 33-50%
Immateriaalne põhivara 2-20 a 5-50%
(3) Põhivara väärtuse languse korral (osaline või täielik demonteerimine, lammutamine, hävimine, kahjustamine, kadumine) hinnatakse vara alla. Vara allahindlust kajastatakse koos amortisatsiooniga. Allahindlusakti kinnitab asutuse juht ja majandusvaldkonna juht.
7. peatükk VARADE JA KOHUSTUSTE INVENTEERIMINE
§ 23. Inventeerimise töökorraldus ja ajaline jaotus
(1) Raha tegelikku jääki võrreldakse igapäevaselt raamatupidamiskontodel kajastatuga.
(2) Iga kuu lõpus kontrollitakse kontode saldosid ja võrreldakse neid pearaamatu konto jääkidega.
(3) Kord kvartalis tehakse maksunõuete- ja kohustuste võrdlus e-Maksuameti kontokaartidega.
(4) Iga kvartali lõpu seisuga võrreldakse avaliku sektori üksuste omavahelisi saldosid saldoandmike infosüsteemi saldode ja ridade võrdlemise päringute alusel. Vajadusel võrreldakse saldosid täiendavalt e-posti teel. Kui võrdlejad jäävad saldode suhtes erimeelsusele, teatatakse sellest Rahandusministeeriumile. Rahandusministeeriumi pakutava lahenduse alusel vahe parandatakse.
(5) Vähemalt üks kord aastas tehakse asutuse kõigi oluliste varade ja kohustuste inventuur (aastainventuur). Aastainventuuride hajutamiseks korraldatakse neid kuni 2 kuud enne aruandeaasta lõppu.
(6) Inventeerimise käigus teostatakse:
1) materiaalse põhivara inventuur;
2) nõuete ja ettemaksude inventuur analüütiliste nimekirjade alusel;
3) kohustuste ja saadud ettemaksude inventuur;
4) sularaha inventuur kassades;
6) avaliku sektori saldoandmike võrdlus;
7) bilansiväliselt kajastatavate varade ja kohustuste võrdlemine.
(7) Üks kord aasta jooksul inventeeritakse aastainventuuride käigus bilansivälist väheväärtuslikku vara.
(10) Vastutava isiku vahetumisel, varguse, loodusõnnetuse või muudel puhkudel tehakse erakorralised inventuurid.
(11) Aastainventuuri teostamiseks moodustatakse vallavanema käskkirjaga kolmeliikmeline inventuurikomisjon. Vajadusel võib inventuurikomisjoni koosseisu muuta igal aastal.
§ 24. Inventeerimise ja hindamise protseduurid
(1) Inventuuri tulemuste kohta koostatakse dokument, milles kajastuvad alljärgnevad andmed ja rekvisiidid:
2) komisjoni kuuluvate töötajate nimed ja ametikohad;
(2) Nõuete ja tehtud ettemaksete inventeerimisel tehakse:
1) nõuete laekumise tõenäosuse hindamine ja vajadusel allahindluse kajastamine;
3) saldokinnituste saatmine ja saabunud vastuste võrdlus raamatupidamise andmetega;
4) üksikisikutele saadetakse saldokinnituskirjad juhul, kui nõue on tasumata pikema perioodi eest kui viimane aruandekuu ja nõude summa ületab 150 eurot.
(3) Materiaalse põhivara ja bilansivälise vara inventuuri tegemisel kasutatakse vöötkoodilugejat. Inventeeritud varad loetakse vöötkoodilugejast raamatupidamisprogrammi PMen, kust trükitakse välja inventeerimisnimestikud, milles on kajastatud arvel oleva ja inventeeritud vara kogused ja maksumused ning põhivara puhul ka andmed järelejäänud amortisatsiooniperioodi kohta.
(4) Inventuuriga seoses tehakse lisaks järgmised toimingud:
1) inventuuri lõppaktis tuuakse eraldi välja kasutuskõlbmatu (nii füüsiliselt kui moraalselt amortiseerunud) ja kasutuses mitteolev vara ja hinnatakse selle võimalikku netorealiseerimismaksumust;
3) inventeerimisnimestikes toodud märkuste põhjal koostatakse vara mahakandmise ja allahindluse aktid.
2) kohustuste klassifitseerimine lühi- ja pikaajalisteks;
3) intressikandvate kohustuste tekkepõhine intressiarvestus;
4) maksukohustuste võrdlemine Maksu- ja Tolliameti väljavõtetega;
6) eraldiste ja potentsiaalsete kohustuste hindamine ja arvele võtmine.
8. peatükk ARUANDED
§ 25. Aruannete esitamine
(1) Finantsosakond koostab ja esitab saldoandmiku Rahandusministeeriumi infosüsteemi elektrooniliselt vastavalt üldeeskirjas kehtestatud nõuetele.
(2) Alates 01.01.2021 esitab finantsosakond kord kuus saldoandmiku esitamise tähtajal lisaks saldoandmikule makseandmiku, milles esitatakse info aruandekuul tehtud maksete kohta. Makseandmik esitatakse üldeeskirja Lisas 9 toodud vormil.
(3) Makseandmikus ei kajastata:
(4) Eelarve täitmise kvartaliaruanded koostatakse ja esitatakse Rahandusministeeriumile rahandusministri kehtestatud korras ja tähtaegadel.
(5) Maksudeklaratsioonid ja -aruanded koostatakse ja esitatakse Maksu- ja Tolliametile seadusega ettenähtud korras ja tähtaegadel.
(6) Statistikaametile esitatakse aruanded Riigi Statistikaameti kehtestatud korras ja tähtaegadel.
(7) Finantsosakond koostab ja vallavanem allkirjastab digitaalselt majandusaasta aruande. Vallavanema poolt allkirjastatud majandusaasta aruanne esitatakse audiitorile järeldusotsuse saamiseks. Vallavalitsus kiidab majandusaasta aruande heaks protokollilise otsusega ning esitab heaks kiidetud ja vallavanema poolt allkirjastatud auditeeritud majandusaasta aruande Vallavolikogule kinnitamiseks vastavalt KOFS-s sätestatule.
§ 26. Majandusaasta aruande koostamise põhimõtted
(1) Valla konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande koostamisel lähtutakse RPS-s ja Eesti finantsaruandluse standardis ning üldeeskirjas esitatud arvestuspõhimõtetest.
(2) Kui Eesti finantsaruandluse standardis esitatud arvestuspõhimõtted erinevad üldeeskirjas sätestatud arvestuspõhimõtetest, siis lähtutakse majandusaasta aruande koostamisel üldeeskirjas sätestatud arvestuspõhimõtetest.
(3) Konsolideeritud aruannetes kajastatakse valitseva mõju all olevate üksuste finantsnäitajad rida-realt ja grupisisesed nõuded, kohustused, tulud ja kulud elimineeritakse ning olulise mõju all olevaid äriühinguid kajastatakse kapitaliosaluse meetodil.
9. peatükk RAAMATUPIDAMISDOKUMENTIDE SÄILITAMINE
§ 27. Raamatupidamisdokumentide säilitamine
(2) Finantsosakonnale esitatud algdokumendid säilitatakse Amphoras arvete moodulis.
(3) Raamatupidamise sise-eeskirja tuleb säilitada seitse aastat pärast selle muutmist või asendamist.
(4) Raamatupidamise dokumente hoitakse finantsosakonnas 2 aastat. Seejärel antakse dokumendid ametiasutuse arhiivi tsentraliseeritud hoidmisele, kus neid säilitatakse vastavalt dokumendile kehtestatud säilitusajale.
(5) E-arvekeskuse kaudu saadetavad arved säilitatakse e-arvekeskuse keskkonnas ja nende säilimise tagab e-arvekeskuse operaator. E-arvekeskuses säilitatakse:
2) majanduskulude aruanded.
10. peatükk SISEKONTROLLIMEETMED JA NENDE RAKENDAMINE
§ 28. Ülevaade sisekontrollist ja selle rakendamisest
(1) Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse (edaspidi KOKS) § 481 lõike 1 alusel tagab Vallavolikogu sisekontrollisüsteemi rakendamise ja siseaudiitori kutsetegevuse korraldamise kohalikus omavalitsuses ja sama seaduse paragrahvi lõike 2 alusel rakendab ning vastutab sisekontrollisüsteemi tulemuslikkuse eest ametiasutus.
(2) Ametiasutuses ei ole loodud vastavat struktuuriüksust ega ole moodustatud siseaudiitori kutsetegevuse alaste ülesannete täitmiseks vastavat ametikohta.
(3) Viru-Nigula valla põhimääruse § 25 lõike 2 alusel kontrollib revisjonikomisjon kohaliku omavalitsuse tegevust vastavalt seadustes ja muudes õigusaktides sätestatule. Kontrolli aluseks on revisjonikomisjoni otsusega kinnitatud tööplaan, v.a juhul, kui kontrolli teostatakse Vallavolikogu ülesandel.
(4) KOKS § 48 lõike 3 punktide 1 ja 2 alusel on revisjonikomisjonil õigus kontrollida ja hinnata vallavalitsuse, ametiasutuse ja selle hallatavate asutuste või kohaliku omavalitsuse üksuse valitseva mõju all oleva äriühingu, sihtasutuse ja mittetulundusühingu tegevuse seaduslikkust, otstarbekust ja tulemuslikkust ning vallavara kasutamise sihipärasust ning kontrollida ja hinnata vallaeelarve täitmist.
(5) Asutuse sisekontrollisüsteemi tagavad järgmised meetmed:
1) revisjonikomisjoni kontroll;
2) raamatupidamise ja dokumendihalduse tarkvarasüsteeme täiendatakse ja kaasajastatakse pidevalt;
3) juurdepääs infosüsteemidele on ainult selleks volitatud isikutel.
(6) Majandusaasta aruande auditeerib Vallavolikogu poolt kinnitatud audiitor.
Tunnistada kehtetuks Viru-Nigula Vallavalitsuse 11.10.2018 määrus nr 26 “Viru-Nigula valla raamatupidamise sise-eeskiri”.
Määrus jõustub 01.08.2020.
Reeli Eiche
Lisa 1 Kassaoperatsioone teostavad asutused
Lisa 2 Sularaha saateleht
Lisa 3 Majanduskulude aruanne
Lisa 4 Tulumaksuvaba miinimumi avaldus
Lisa 5 Põhivara arvele võtmise akt
Lisa 6 Põhivara mahakandmise akt


text:
korteriomand | Juriidiline esmaabi
Tag Archives: korteriomand
Korteriomanik, kõik seinad ei kuulu ainult Sulle!
Eilsest on siis selge, et korteris suuremate ümberehituste tegemiseks ei piisa üksnes ehitusloast, vaid selleks tuleb taotleda ka kõigi teiste korteriomanike nõusolek.
Nimelt leidis Riigikohus 27.03.2015 lahendis nr 3-2-1-155-14, et lisaks korterelamu küttesüsteemile on kõigi korteriomanike kaasomandis ka korterelamu sise- ja välisseinad. Korteriühistu liikmete üldkoosolek ei saa üksi otsustada häälteenamusega küsimusi, milleks on vajalik kõigi korteriomanike kui kaasomanike kokkulepe. Juba varem oli teada, et elamu ühiseks kasutamiseks vajalikud ühiskommunikatsioonid, nagu ühiskasutuses olevad torustikud (sh keskküttetorustikud) kuuluvad kõigi korteriomanike kaasomandisse vaatamata sellele, et need läbivad korteriomandi reaalosa.
Viidatud juhul olid korteriomanikud (või eelmised omanikud) kõrvaldanud keskküttetorustiku möödaviigud oma korteris. Samuti olid teinud ukseava hoone kandvasse seina, omades selleks ehitusluba.
Oluline on ka see, et Riigikohus rõhutas, et oluline pole, kes on ebaõige olukorra tekitanud, kas praegune või endine korteriomanik. Kohustus olukorra taastamiseks on praegusel omanikul. Tasub veel juurde märkida, et uus omanik saaks siis hiljem vanalt omanikult selle kahju tagasi nõuda (seda Riigikohus lahendis ei märgi).
Mis puudutab aga seinu, siis leiti järgmist. Ehitise osaks olevad kõik seinad, s.o nii välis- kui ka siseseinad korteriomanike kaasomandis sõltumata sellest, kas need asuvad korteriomandi reaalosas või mitte. Seega ka korteriomandi reaalosa piiridesse jäävasse seina avause tegemiseks on vajalik kõikide kaasomanike nõusolek juhul, kui on tegemist asja olulise muutmisega. Eelmise lause kahte viimast sõna tuleb eriti rõhutada, sest selle sisustamine, mis on oluline muutmine jääb meie endi (või tulevase kohtupraktika) teha. Ehitusluba üksi annab loa ukseava tegemiseks ja ukse ehitamiseks avaliku õiguse järgi, kuid see ei asenda kaasomanike nõusolekut asjaõigusseaduse § 74 mõttes. Kui tegemist on olulise muutmisega (mis on jälle hindamise küsimus) ning kõik kaasomanikud selleks nõusolekut ei anna, siis jääb vaid üle seda keelduva omaniku nõusolekut kohtus hageda. Eks aeg näitab, kas selline resoluutne seisukoht on mõistlik, aga selle lahendi pinnalt tasub ilmselt arvata, et kandva seina muutmine puudutab kõigi (eriti ülemiste naabrite) korteriomanike õigusi. Samuti tuleb olla korteriomandit ostes tähelepanelik, et selle küttesüsteemis/seintes pole tehtud olulisi muudatusi, sest pärast võib kaela sadada teiste korteriomanike nõue taastada algne olukord ning kas hiljem selle kahju omakorda eelmiselt omanikult kätte saab, on küsimus omaette.
Radiaatorite eemaldamisest on kirjutatud SIIN.
Sildid:kaasomand, küttesüsteem, korteriomand, korteriomanike üldkoosolek, korteriomanike nõusolek, seina lõhkumine
Radiaatorite eemaldamiseks on vajalik korteriomanike nõusolek
Tänases 31. jaanuar 2013 Riigikohtu otsuses nr 3-2-1-166-13 võib lugeda korteris radiaatorite eemaldamise õiguspärasuse eeldusest.
Radiaatori korterist eemaldamiseks on korteriomanikul vaja teiste omanike nõusolekut. Seda eelkõige põhjusel, et kortermajas olev küttesüsteem on korteromanike kaasomandis. Asjaõigusseaduse § 74 lg 1 järgi võib kaasomandis oleva asja võõrandada või koormata, samuti asja või selle majanduslikku otstarvet oluliselt muuta ainult kõigi kaasomanike kokkuleppel. Nimelt koosneb korteriomand reaalosast, nö korterikarbist, ning mõttelisest osast kaasomandist. Nt on veel kaasomandis kortermaja ümbritsev maatükk, soojussõlm, elamusisene küttesüsteem jne. Sisuliselt, kui asud ühist süsteemi “lõhkuma”, pead selleks esmalt saama kõigi süsteemikasutajate jah-sõna.
Vaidluse sisu oli selline, et korteriomanik eemaldas korteri köögist radiaatori ning asendas selle elektriradiaatoriga. Kui majas asutati korteriühistu, paluti korduvalt korteriomanikul endine olukord taastada. Korteriomanik seda ei teinud ning palus talle saadetavaid küttearveid vähendada, kuna köetavat pinda oli ühe toa võrra vähem (41,8 m²). Korteriühistu nõudis küttearvete tasumist vastavalt korteriomaniku reaalosa suurusele (52,8 m²). Korteriomanik keeldus rohkem maksmast.
Seega oli põhiküsimus, kas korteriomanik peab tasuma korteriühistule kütteteenuse eest vastavalt korteriomanikule kuuluva korteriomandi reaalosa suurusele (52,8 m²) või tuleb korterist eemaldatud radiaatori tõttu tasuda korteriomanikul kütteteenuse eest vähem, sest korteriomandi reaalosa suuruse järgi küttekulude tasunõue oleks vastuolus hea usu põhimõttega.
Riigikohus leidis, et asjas esitatud asjaoludel ei olnud kütteteenuse eest korteriomandi reaalosa suuruse järgi tasu nõudmine vastuolus hea usu põhimõttega, sest korteriühistu on algusest peale palunud korteriomanikul radiaatori taastada ning tasuda kütteteenuse eest vastavalt korteri reaalosa suurusele. Samuti osundas Riigikohus, et pole oluline, millistel asjaoludel korterist radiaator eemaldati, sest kohtud tuvastasid, et radiaatori eemaldamiseks ei olnud vaidlusaluse korteri omanikul teiste korteriomanike nõusolekut, mis AÕS § 74 lg 1 järgi on korteriomanike kaasomandis oleva küttesüsteemi muutmiseks vajalik.
Sildid:kaasomand, korteriomand, radiaatorite eemaldamine
Kategooriad Asjaõigus, Kaasomand, Korteriomand
2-15-1553 9. apr. 2019
Eesti Energia Aktsiaselts ja Elektrilevi OÜ kassatsioonkaebus Tallinna Ringkonnakohtu 5.10.2018. a otsuse peale X.X-i hagis Elektrilevi OÜ ja Eesti Energia Aktsiaseltsi vastu kahju hüvitamise nõudes
2-17-11516 9. apr. 2019
E.S kassatsioonkaebus Tallinna Ringkonnakohtu 27.09.2018. a otsuse peale E.S hagis K.S vastu ühisvara jagamiseks ning E-M.S ja B-O.S vastu kinnisasja valduse üleandmiseks ning K.S hagis E.S vastu ühisvara jagamiseks
2-17-9749 9. apr. 2019
Helvi Neemre kassatsioonkaebus Tallinna Ringkonnakohtu 31.10.2018. a otsuse peale Tõnis Neemre hagis Helvi Neemre vastu kaasomandi lõpetamise nõudes
2-16-18953 9. apr. 2019
Veiko Murruste kassatsioonkaebus Tallinna Ringkonnakohtu 31.10.2018. a otsuse peale AS Süda Maja (pankrotis) pankrotihalduri Toomas Saarma hagis Veiko Murruste vastu rahalise kohustuse täitmise kehtetuks tunnistamiseks tagasivõitmise korras
3-16-647 28. märts 2019
Pärnu linna kassatsioonkaebus Tallinna Ringkonnakohtu 18.10.2017 otsuse peale Korteriühistu Sadama 4 ärimaja kaebuses Pärnu Linnavolikogu 17.03.2016 otsuse tühistamise ja uue haldusakti andmiseks kohustamise nõudes
5-19-21 26. märts 2019
Meelis Kaldalu kaebus Vabariigi Valimiskomisjoni 11.03.2019. a otsuse nr 84 peale
Keeleinspektsiooni järelevalvest
Lapse lasteaiast väljaarvamise tingimuste kehtestamine
Politseiametnike väljateenitud aastate pension ja võrdne kohtlemine
420 171 külastust

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 74
§ 74
Riigikohus
§ 74


text:
1 Mida tähendab õiguslik termin „vanemlik vastutus” igapäevaelus? Millised on vanemliku vastutuse kandja õigused ja kohustused?
2 Kellel lasub üldjuhul vanemlik vastutus lapse eest?
3 Kui vanemad ei ole suutelised või ei soovi lapse eest vanemlikku vastutust kanda, kas nende asemele võib määrata mõne teise isiku?
4 Kuidas lahendatakse vanemliku vastutuse küsimus, kui vanemad lasevad abielu lahutada või elavad lahus?
5 Kui vanemad sõlmivad vanemliku vastutuse küsimuses kokkuleppe, siis milliseid vorminõudeid peavad nad järgima, et kokkulepe oleks õiguslikult siduv?
6 Kuidas on võimalik vanemliku vastutuse küsimust kohtuväliselt lahendada, kui vanemad ei jõua kokkuleppele?
7 Kui vanemad pöörduvad kohtusse, milliseid last käsitlevaid otsuseid saab kohus teha?
8 Kui kohus otsustab, et lapse eestkostjaks jääb üks vanem, kas see tähendab, et see vanem võib kõiki lapsega seotud asju otsustada ilma neid enne teise vanemaga arutamata?
9 Kui kohus määrab lapse vanemate ühise eestkoste alla, mida see igapäevaelus tähendab?
10 Millisesse kohtusse või ametiasutusse peab esitama avalduse seoses vanemliku vastutusega? Milliseid vorminõudeid peab järgima ning millised dokumendid avaldusele lisama?
11 Milline on menetluse kord sellistes asjades? Kas on võimalik kohaldada kiirmenetlust?
13 Kas vanemliku vastutuse kohta tehtud otsuse saab edasi kaevata?
14 Teatavatel juhtudel võib osutuda vajalikuks taotleda kohtult või mõnelt muult ametiasutuselt vanemlikku vastutust käsitleva otsuse täitmist. Milline on menetluse kord sellisel juhul?
15 Mida tuleb teha, et muu liikmesriigi kohtu vanemlikku vastutust käsitlevat otsust selles liikmesriigis tunnustataks ja täidetaks?
16 Millisesse kohtusse pean ma selles liikmesriigis pöörduma, et vaidlustada muu liikmesriigi kohtu vanemlikku vastutust käsitleva kohtuotsuse tunnustamine? Milline on menetluse kord eespool nimetatud juhtudel?
17 Millist õigust kohaldab kohus vanemlikku vastutust käsitlevas menetluses, kui laps või pooled ei ela selles liikmesriigis või on eri kodakondsusega?
Õigustermin „vanemlik vastutus” – Iirimaal kasutatakse terminit „vanema hooldusõigus“ – tähistab kõiki lapsega seotud õigusi ja kohustusi, mis on isikule antud seaduse, kohtuotsuse või õigusliku kokkuleppega. Isikul, kellel lasub vanemlik vastutus, on lisaks lapse heaolu tagamisega seotud õigustele ja kohustustele ka isiku- ja varahooldusõigus ning suhtlusõigus.
Üldjuhul kannavad vanemlikku vastutust omavahel abielus olevad lapsevanemad ühiselt. Kui vanemad ei ole omavahel abielus, lasub üldine vanemlik vastutus emal, kuid vanematevahelisel kokkuleppel või kohtuotsusega võidakse eestkostjaks määrata lapse bioloogiline isa.
Jah. Terviseamet (Health Service Executive) saab oma haldusalasse kuuluva laste- ja perekaitseteenistuse TUSLA kaudu taotleda piirkonnakohtult (District Court) alla 18-aastastele lastele eestkostja määramist. Erandjuhtudel võib kohus määrata vanemlikku vastutust kandma eeskostja, juhul kui vanem ei soovi vanemlikku vastutust kanda või ei ole suuteline seda tegema. Vanema surma korral võidakse eestkostja määrata testamendiga või pärimislepinguga või määrab eestkostja kohus. Kui lapse vanemad on surnud või ei ole suutelised lapse eest hoolitsema ning eestkostjat ei ole eelnimetatud viisil valitud, saab terviseamet oma haldusalasse kuuluva laste- ja perekaitseteenistuse TUSLA kaudu taotleda piirkonnakohtult alla 18-aastasele lapsele eestkostja määramist.
Kui lapse vanemad lahutavad omavahelise abielu või kolivad lahku, määratakse vanema hooldusõigus ja suhtlusõigus vanematevahelise kokkuleppega. Kui kokkuleppele ei jõuta, saavad vanemad pöörduda vanema hooldusõiguse või suhtlemisõiguse määramiseks kohtusse. Kui lapse eestkostjad on mõlemad vanemad, siis abielulahutus või kooselu lõpetamine seda ei mõjuta, kuigi väga erandlikel juhtudel ja ainult siis, kui see on lapse heaolu seisukohast vajalik, võib kohus isalt, kes ei ole lapse emaga abielus, hooldusõiguse ära võtta.
Vanemad peavad vanemliku vastutuse küsimuses sõlmitud kokkuleppe õiguslikult siduvaks muutmiseks pöörduma kohtu poole, kes väljastab kokkuleppe õiguslikku siduvust kinnitava otsuse. Kohus peab olema veendunud, et lapse õigused on kokkuleppega piisavalt kaitstud, ning võib keelduda otsuse tegemisest, kui ta ei ole veendunud, et üks või mõlemad vanemad täidavad oma kohustusi lapse vastu. Selline kokkulepe ei tühista kummagi vanema hooldusõigust.
Vaidluse lahendamiseks võib kasutada kohtuväliseid võimalusi, näiteks perelepitust või nõustamist.
Kohtu pädevusse kuuluvad kõik lapse heaoluga seotud küsimused, sealhulgas vanema hooldusõiguse, eestkoste ja suhtlusõigusega seotud küsimused. Vt ka vastused 4. ja 5. küsimusele – kohus ei saa omavahel abielus olevate vanemate või lapse bioloogilise ema hooldusõigust tühistada, kuid võib kehtestada vanemliku vastutuse teostamise tingimused.
Ei. Kuigi vanem, kellel on lapse suhtes ainuhooldusõigus, saab otsustada lapse igapäevase hooldamise ja lapse kontrolli üle, on hooldusõiguseta vanemal, kes on lapse eestkostja, õigus kaasa rääkida kõikides lapse heaolu mõjutavates küsimustes, sealhulgas neis, mis puudutavad lapse haridust ja elukohta.
Ühine hooldusõigus antakse vanematele, kes ei ole omavahel vaenujalal ning suudavad ühiselt teha lapse heaolu ja igapäevast hooldamist puudutavaid otsuseid. See ei tähenda, et mõlemal vanemal on õigus veeta lapsega võrdselt aega; pigem tagatakse sellega, et kummalgi vanemal on lapse suhtes oma ülesanded ja kohustused.
Tavaliselt saavad pooled esitada vanemliku vastutusega seotud avalduse piirkonnakohtusse (District Court); teatavate abieluõiguslike menetlustega seotud avaldused tuleb siiski esitada ringkonnakohtusse (Circuit Court) või kõrgemasse kohtusse (High Court). Lapserööviga seotud küsimused kuuluvad kõrgema kohtu ainupädevusse.
Jah on. Kohtusse on võimalik pöörduda ühepoolselt (ex parte), st teist poolt sellest teavitamata, juhul kui asjaolud on sellised, et vastaspoole tavapärasel viisil teavitamine seaks lapse ohtu.
Jah. Tasuta õigusabi saab tsiviilasjades antava tasuta õigusabi programmi raames. Programmi raames antakse abi olenevalt taotleja majanduslikust olukorrast.
Jah. Edasi saab kaevata esimese astme kohtu otsuse, st selle kohtu otsuse, kus menetlus algatati; samas ei saa tavaliselt edasi kaevata apellatsioonikohtu otsust.
Isikud, kes soovivad taotleda vanemlikku vastutust käsitleva otsuse täitmist, peaksid tutvuma vastava kohtu või asutuse eeskirjadega. Vastaspoolt tuleb teavitada oma kavatsusest algatada menetlus kohtuotsuse täitmisele pööramiseks, v.a ühepoolselt (ex parte) esitatud avalduste puhul.
Vt vastus 14. küsimusele.
Selleks tuleb pöörduda kõrgemasse kohtusse, kellel on selles küsimuses täielik algne pädevus.
Selles valdkonnas kohaldatakse vanemliku vastutuse ja lastekaitsemeetmetega seotud kohtualluvust, kohaldatavat seadust, tunnustamist, kohtuotsuste täitmist ja koostööd käsitlevat 1996. aasta Haagi konventsiooni, millele annab juriidilise jõu 2000. aasta lastekaitseseadus (Haagi konventsiooni seadus) (Protection of Children (Hague Convention) Act 2000); lisaks kohaldatakse selles valdkonnas nõukogu määrust (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega (Brüsseli IIa määrus).
Viimati uuendatud: 03/07/2019

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus


Kanepi valla koolieelsetesse lasteasutustesse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord – Riigi Teataja
Kanepi valla koolieelsetesse lasteasutustesse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord - sisukord
§ 4 Lapse lasteaeda vastuvõtmise taotlemine
§ 5 Vastuvõtu taotluse rahuldamata jätmine
§ 6 Lapsevanema informeerimine
§ 7 Rühmade komplekteerimine
§ 8 Lapsevanema kohustus lapse lasteaiast lahkumisel
§ 9 Lapse väljaarvamine lasteaia nimekirjast
§ 10 Lapse ajutine väljaarvamine lasteaiast
RT IV, 23.05.2018, 26
Vastu võetud 08.05.2018 nr 2
(1) Käesolev määrus reguleerib Kanepi valla koolieelsetesse lasteasutustesse (edaspidi lasteaed) laste vastuvõttu ja sealt väljaarvamist.
(2) Lapse lasteaeda vastuvõtmise ja lasteaiast väljaarvamise tingimused on reguleeritud koolieelse lasteasutuse seadusega.
(1) Laps võetakse lasteaeda vastu, kui lapse elukohana on Eesti rahvastikuregistrisse kantud Kanepi vald.
(2) Vabade kohtade olemasolul võetakse lasteaeda lapsi ka väljaspoolt valla teeninduspiirkonda.
(2) Laste arvestuse õigsuse eest vastutab lasteaia direktor.
(3) Laste arvamine lasteaia nimekirja ning sealt väljaarvamine vormistatakse lasteaia direktori käskkirjaga.
§ 4. Lapse lasteaeda vastuvõtmise taotlemine
(1) Lapse lasteaeda vastuvõtmine toimub lapsevanema või selleks volitatud isiku kirjaliku avalduse ja lapse sünnitunnistuse koopia esitamisel lasteaia direktorile.
§ 5. Vastuvõtu taotluse rahuldamata jätmine
1) vanem on jätnud teate koha saamisest ettenähtud ajaks aktsepteerimata;
2) vanema ja lapse elukoht ei ole rahvastikuregistri andmetel Kanepi vald vabade kohtade puudumisel.Alampunkti tekst
(2) Vastuvõtu taotluse rahuldamata jätmisest teavitatakse vanemat kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Kui lasteaias puudub vanema poolt soovitud tähtajal vaba koht, võib vanema soovi korral laps jääda lasteaia koha taotlejana järjekorda. Lasteaia koha taotlejate järjekord on koostatud vanemate kirjalike avalduste ajalise esitamise alusel.
§ 6. Lapsevanema informeerimine
Lasteaia direktor tutvustab lapsevanemale lasteaeda vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korda, lasteasutuse tegevus- ja päevakava, töökorraldust ning informeerib lapsevanemat tema poolt tasumisele kuuluvatest maksetest ning nende tasumise korrast.
§ 7. Rühmade komplekteerimine
(1) Lasteaia direktor teatab lapsevanemale koha eraldamisest ja selle täitmise tähtajast. Lasteaia koha mittetäitmisel antud kuupäevaks ning lapsevanema poolt sellest ette teatamata jätmisel antakse koht järgmisele järjekorras olevale lapsele.
(2) Lasteaia direktor komplekteerib rühmad jooksva aasta 10. septembriks ning esitab vastava nimekirja Kanepi Vallavalitsusele. Õppeaasta kestel toimunud muudatustest rühmade nimekirjas teavitab lasteaia direktor vallavalitsust esimesel võimalusel.
(3) Vabade kohtade olemasolul võib lasteaia direktor võtta lapsi vastu kogu jooksva aasta kestel.
§ 8. Lapsevanema kohustus lapse lasteaiast lahkumisel
(1) Lapse lasteaiast lahkumisest teatab lapsevanem sellest direktorile koheselt ning märgib avaldusele lahkumise aja.
(2) Lapse lasteaiast lahkumisel on lapsevanem kohustatud tasuma toitlustus- ja osalustasu lapse lasteaiast lahkumise päevani.
§ 9. Lapse väljaarvamine lasteaia nimekirjast
(1) Lasteaia direktori käskkirjaga arvatakse laps nimekirjast välja, kui:
2) laps on puudunud lasteaiast kuu aega ja lapsevanem ei ole teatanud kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis lapse puudumisest lasteaiast;
3) väljaspool teeninduspiirkonda elava lapse elukohajärgne kohalik omavalitsus ei osale kulude katmisel ning ei ole tasunud vallavalitsuse esitatud arvet kahe kuu jooksul arvates arve esitamisest;
4) lapsevanem ei ole tasunud lapse toidukulu ja osalustasu eest kahe kuu jooksul arvates arve esitamisest;
5) meditsiinilise otsuse (arstitõend) kohaselt on lasteaed lapsele antud hetkel vastunäidustatud;
6) koolikohustuslik laps, kes jooksva aasta 01. oktoobriks saab seitsmeaastaseks ning pole taotlenud koolikohustuse täitmise edasilükkamist.
§ 10. Lapse ajutine väljaarvamine lasteaiast
(1) Lapse ajutine väljaarvamine lasteaiast kuni kuueks kuuks toimub vanema või hooldaja soovil või arsti soovitusel, mille kohta esitab vanem lasteaia direktorile kirjaliku avalduse. Avaldus esitatakse hiljemalt viis päeva enne lapse lahkumist ja selles märgitakse lasteaiast lahkumise aeg, põhjus ning lasteaeda naasmise aeg.
(2) Lapsele säilitatakse koht antud rühmas ja vanemal on õigus temale sobival ajal laps rühma tagasi tuua juhul, kui vanem maksab igakuiselt kogu äraoleku perioodi jooksul osalustasu, välja arvatud nende kuude eest, millal lasteaed on vallavalitsuse korraldusel suletud kollektiivpuhkuseks. Võlgnevuse korral on direktoril õigus laps lasteaiast välja arvata ja kohta mitte säilitada.
(1) Tunnistada kehtetuks Kanepi Vallavalitsuse 05.07.17 määrus nr 2 „Kanepi valla koolieelsetesse lasteasutustesse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord“.


§ 161 III klassi kuuluv kirurgiliselt invasiivne ja siirdatav meditsiiniseade
§ 28 Patsiendile väheohtlik in vitro diagnostikameditsiiniseade
§ 29 Patsiendile ohtlik in vitro diagnostikameditsiiniseade
RT I, 28.03.2012, 2
06.12.2010 RT I, 07.12.2010, 6 10.12.2010
22.03.2012 RT I, 28.03.2012, 1 01.07.2012
3) [Kehtetu - RT I, 07.12.2010, 6 - jõust. 10.12.2010]
4) seadme sihtotstarve.
[RT I, 07.12.2010, 6 - jõust. 10.12.2010]
(4) [Kehtetu - RT I, 07.12.2010, 6 - jõust. 10.12.2010]
(5) Aktiivsed meditsiiniseadmed liigitatakse energiaallika sihtotstarbe alusel:
(11) Autonoomne tarkvara on aktiivne meditsiiniseade, kui selle sihtotstarbekohane kasutamine vastab „Meditsiiniseadme seaduse“ §-s 3 nimetatule. Üldistel eesmärkidel loodud tarkvara, mida kasutatakse tervishoius, ei loeta meditsiiniseadmeks.
(11) Liigitamise reegleid kohaldatakse vastavalt meditsiiniseadme sihtotstarbele.
2) see on ette nähtud patsiendi vere või muu kehavedeliku säilitamiseks või edasi juhtimiseks või elundi, elundiosa või kudede säilitamiseks;
3) Punktides 1 ja 2 nimetatud tingimustele mittevastavad mitteinvasiivsed meditsiiniseadmed kuuluvad I klassi.
§ 161. III klassi kuuluv kirurgiliselt invasiivne ja siirdatav meditsiiniseade
[Kehtetu - RT I, 07.12.2010, 6 - jõust. 10.12.2010]
§ 17. - § 21. [Kehtetud - RT I, 07.12.2010, 6 - jõust. 10.12.2010]
(2) Toodetele, mis on ette nähtud meditsiiniseadmete puhastamiseks füüsikalise toime läbi, või toodetele, mis on biotsiidid «Biotsiidiseaduse» mõistes või ravimid «Ravimiseaduse» mõistes, ei kohaldata lõike 1 punkti 2.
§ 28. Patsiendile väheohtlik in vitro diagnostikameditsiiniseade
§ 29. Patsiendile ohtlik in vitro diagnostikameditsiiniseade
(1) Kui §-s 28 nimetatud tingimused ei ole täidetud, loetakse in vitro diagnostikameditsiiniseadet patsiendile ohtlikuks meditsiiniseadmeks.
[RT I, 28.03.2012, 1 - jõust. 01.07.2010]


text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2015:219
esitatud 14. aprillil 2015(1)
Kohtuasi C‑615/13 P
European Food Safe Authority
Apellatsioonkaebus – Õigus tutvuda institutsioonide dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 ja määrus nr 45/2001 – Dokumendid, mis seonduvad taimekaitsevahendite ja neis sisalduvate toimeainete turulelaskmise loa taotlusele lisatavate teaduslike materialide kohta juhiste väljatöötamisega – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest osaliselt keeldumine – Eraelu puutumatuse ja isikupuutumatuse kaitsega seonduv erand – Mõiste „isikuandmed” – Isikuandmete edastamine – Edastamise „vajalikkuse” tõendamine
1. Kohtuasi pakub Euroopa Kohtule võimaluse võtta seisukoht küsimuses, mis on võrdlemisi tihedalt seotud ühe probleemiga, mis on kohtupraktikas hiljuti palju kajastamist leidnud, st kuidas suhestuvad ühelt poolt määrusega (EÜ) nr 1049/2001(2) kehtestatud institutsioonide dokumentidega tutvumise üld‑ ehk tavaline kord ja liidu muudes õigusaktides ette nähtud erikorrad(3). Praegusel juhul ei ole siiski päris täpselt tegemist määruse nr 1049/2001 sätete ühtlustamisega teatud menetlustega seotud dokumentidega tutvumise õigust reguleeriva teise määruse sätetega,(4) vaid mõnes mõttes üldisemas plaanis selles määruses ette nähtud dokumentidega tutvumise korra kooskõlastamisega määruses (EÜ) nr 45/2001(5) ette nähtud isikuandmete töötlemist käsitlevate normidega.
2. Eelkõige on Euroopa Kohtul esimest korda võimalus teha otsus seoses nõudega, et „vastuvõtja tõendab [isiku]andmete saamise vajalikkust[(6)]” määruse nr 45/2001 artikli 8 punkti b tähenduses olukorras, kus need andmed, millega tutvumise võimalust taotletakse määruse nr 1049/2001 alusel, on seotud teatava institutsiooni jaoks välja töötatud eksperdimärkuste autori isikuga.
I. Õiguslik raamistik
A. Määrus nr 45/2001
3. Määruse nr 45/2001 artikli 2 punkt a määratleb mõiste „isikuandmed” järgmiselt: „igasugune teave üheselt identifitseeritud või identifitseeritava füüsilise isiku […] kohta”; seejuures on täpsustatud, et „identifitseeritav isik on isik, keda saab otseselt või kaudselt kindlaks teha, eelkõige identifitseerimisnumbri abil või tema ühe või mitme füüsilise, psühholoogilise, psüühilise, majandusliku, kultuurilise või sotsiaalse omaduse kaudu”.
4. Määruse nr 45/2001 artikkel 8 „Isikuandmete edastamine direktiivi 95/46/EÜ kohastele vastuvõtjatele, kes ei ole ühenduse institutsioonid ega asutused” näeb ette järgmist:
„Ilma et see mõjutaks artiklite 4, 5, 6 ja 10 kohaldamist, edastatakse isikuandmeid direktiivi 95/46/EÜ alusel vastuvõetud siseriiklike õigusaktide kohastele vastuvõtjatele üksnes juhul, kui:
a) vastuvõtja tõendab, et andmeid on tarvis üldistes huvides oleva ülesande täitmiseks või avaliku võimu teostamiseks;
b) vastuvõtja tõendab andmete saamise vajalikkust ning ei ole alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist.”
B. Määrus nr 1049/2001
5. Määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõike 1 kohaselt on „[k]õigil liidu kodanikel ning kõigil füüsilistel ja juriidilistel isikutel, kelle elukoht või registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, […] õigus tutvuda institutsioonide dokumentidega, arvestades käesolevas määruses sätestatud põhimõtteid, tingimusi ja piiranguid”.
6. Määruse nr 1049/2001 artikkel 4 „Erandid” näeb lõikes 1 ette: „[i]nstitutsioonid keelavad juurdepääsu dokumentidele, mille avaldamine kahjustaks: […] b) eraelu puutumatust ja isikupuutumatust, eelkõige kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate ühenduse õigusaktidega […]”.
7. Sama artikli 4 lõikes 3 on sätestatud:
„Keelatakse juurdepääs dokumendile, mille institutsioon on koostanud oma sisekasutuseks või mille institutsioon on saanud ning mis käsitleb küsimust, milles institutsioon ei ole veel otsust teinud, kui sellise dokumendi avaldamine kahjustaks oluliselt institutsiooni otsustamisprotsessi, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve.
Juurdepääs dokumentidele, mis sisaldavad sisekasutuseks esitatud arvamusi osana asjaomase institutsiooni sisearuteludest ja eelkonsultatsioonidest, keelatakse isegi pärast otsuse tegemist, kui sellise dokumendi avaldamine kahjustaks tõsiselt institutsiooni otsustamisprotsessi, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve.”
II. Taust
8. Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „EFSA”) palus 25. septembril 2009 ühel oma üksustest töötada välja määruse (EÜ) nr 1107/2009(7) artikli 8 lõikes 5 nimetatud taotluste ettevalmistamise juhised. Nimetatud üksus moodustas töögrupi, kes esitas lõpuks juhiste eelnõu EFSA kahele organile, mille mõni liige oli asutuseväline teadusekspert: ühelt poolt taimekaitsevahenditele ja nende jääkidele spetsialiseerunud teadusrühm (edaspidi „teadusrühm”) ja teiselt poolt pestitsiidide juhtkomitee (edaspidi „juhtkomitee”).
9. Neil ekspertidel paluti esitada oma märkused juhiste eelnõu kohta. Esitatud märkustega arvestades tegi töörühm eelnõusse mõne muudatuse ning esitas eelnõu avalikuks aruteluks ajavahemikul 23. juulist 15. oktoobrini 2010; paljud isikud esitasid selle kohta oma märkused, sealhulgas keskkonnakaitse organisatsioon Pesticide Action Network Europe (edaspidi „PAN Europe”).
10. PAN Europe ja üks teine keskkonnakaitse organisatsioon, ClientEarth esitasid ühiselt 10. novembril 2010 EFSA‑le määruse nr 1049/2001 ja määruse nr 1367/2006(8) alusel taotluse tutvuda dokumentidega. Taotlus esitati arvukate dokumentide kohta, mis seonduvad juhiste eelnõu väljatöötamisega, sealhulgas sooviti tutvuda teadusrühma ja juhtkomitee liikmetest välisekspertide märkustega, mille puhul sooviti teada saada ka autori nime.
11. EFSA andis 1. detsembri 2010. aasta kirjas loa tutvuda osa taotletud dokumentidega. Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teises lõigus ette nähtud erandi alusel (institutsiooni otsustamisprotsessi kaitse) ei andnud ta luba tutvuda kahe dokumentide rühmaga: esiteks juhiste eelnõu eri tööversioonid ning teiseks teadusrühma ja juhtkomitee ekspertide märkused.
12. EFSA kinnitas taotluse rahuldamata jätmise otsust 10. veebruari 2011. aasta otsusega.
13. Juhised võeti vastu ja avaldati ametlikult 28. veebruaril 2011.
14. Apellandid esitasid 11. aprillil 2011 Üldkohtule tühistamishagi 10. veebruari 2011. aasta kinnitava otsuse peale.
15. EFSA võttis 12. detsembril 2011 vastu uue otsuse, milles teavitas apellante sellest, et oli otsutanud 10. veebruari 2011. aasta kinnitava otsuse „tagasi võtta”, „tühistada” ja „asendada”. Uue otsusega lubas EFSA tutvuda kõigi esialgses taotluses nimetatud dokumentidega, v.a mõni dokument, mille olemasolu ta ei olnud suutnud tuvastada.
16. Välisekspertide märkustes varjas EFSA nende esitaja nime, tuginedes selleks määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b ette nähtud erandile (eraelu puutumatus ja isikupuutumatus) ning liidu õigusnormidele isikuandmete kaitse kohta. EFSA märkis, et ekspertide nime avalikustamist tuleb käsitada isikuandmete edastamisena määruse nr 45/2001 artikli 8 tähenduses, kuid et selles sättes selliste andmete edastamise lubamiseks kehtestatud tingimused ei ole täidetud.
17. Apellandid palusid Üldkohtult luba kohandada oma nõudeid EFSA 12. detsembri 2011. aasta otsuse sisule vastavaks, nii et edaspidi loetaks hagi esemeks viimati nimetatud otsuse tühistamine.
18. Üldkohtule esitatud hagi põhistamiseks esitati kolm väidet: a) määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b ja määruse nr 45/2001 kohaldamatus, b) ekspertide nimede avalikustamist õigustavate üldise huvi põhjuste olemasolu määruse nr 45/2001 artikli 8 punktide a ja b tähenduses ja c) põhjendamiskohustuse rikkumine.
III. Üldkohtu otsus
19. Üldkohus jättis hagi 13. septembri 2013. aasta otsusega(9) (edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”) rahuldamata.
20. Esimese väitega seoses asus Üldkohus seisukohale, et ekspertide nimede näol on tegemist isikuandmega määruse nr 45/2001 tähenduses, ehkki EFSA oli varem avalikustanud välisekspertide nimed, elulookirjelduse ja huvide deklaratsioonid, ning lugedes tähtsusetuks asjaolu, et EFSA ei olnud tõendanud ekspertide keeldumist oma nime avalikustada.
21. Teise väitega seoses asus Üldkohus seisukohale, et apellandid ei olnud tõendanud ülekaaluka üldise huvi olemasolu, sest ekspertide nimed olid neile teada ja nad ei olnud seadnud kahtluse alla nende sõltumatust; ta leidis lisaks, et hagejad ei olnud põhjendanud avalikustamise vajalikkust.
22. Põhjendamatuse kohta võttis Üldkohus seisukoha, et oli piisav, kui EFSA juhtis tähelepanu asjaolule, et apellandid ei olnud põhjendanud asjaomaste isikuandmete saamise vajalikkust.
IV. Apellatsioonkaebus
23. ClientEarth ja PAN Europe esitavad apellatsioonkaebuse põhjenduseks kolm väidet.
24. Esimese väite kohaselt on mõistet „isikuandmed” määruse nr 45/2001 artikli 2 tähenduses kohaldatud vääralt. Teise väite kohaselt on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b ja määruse nr 45/2001 artikli 8 punkti b kohaldatud vääralt, sest ei kaalutud kaitstavate huvide kogumit. Kolmanda väite kohaselt on rikutud ELL artiklit 5, sest apellantide õlule asetati ebaproportsionaalne tõendamiskoormis seoses kohustusega tõendada vaidlusaluse teabega tutvumise vajalikkust, ilma et seejuures oleks seda nõuetekohaselt kaalutud kaitset väärivate õiguspäraste huvide olulisusega.
V. Menetlus Euroopa Kohtus
A. Apellatsioonkaebuse esimene väide
25. ClientEarth ja PAN Europe väidavad vastupidi Üldkohtu seisukohale, et vaidlusalused andmed ei kujuta endast isikuandmeid määruse nr 45/2001 tähenduses, tuues esile asjaolu, et tegemist on tööalaste andmetega, mis on eraldi välja toodud EFSA enda veebisaidil.
26. EFSA ja komisjon, keda toetab Euroopa Andmekaitseinspektor (edaspidi „andmekaitseinspektor”), kaitsevad mõiste „isikuandmed” laia tõlgendust, mille kohaselt see mõiste hõlmab palju enamat kui sellised andmed, mis sarnaselt nime ja isikukoodiga määravad otse kindlaks isiku. Lisaks on nad seisukohal, et sellised isikuandmed nagu nimi ei kaota seda laadi seetõttu, et see on seostatud mingi muu elemendi, näiteks käesolevas asjas märkustega.
27. Andmekaitseinspektor väidab lisaks, et vaidlusaluse teabe kaks elementi kujutavad endast isikuandmeid. Esiteks eksperdi nimi ja teiseks tema väljendatud arvamus, mis on seotud tema kui sõltumatu teadlase töö ja käitumisega ja mis võimaldaks nendel, kelle käsutuses on isiku kindlakstegemiseks kasutatav muu teave, aru saada, kes on märkuse autor.
28. Nii EFSA kui ka komisjon ja andmekaitseinspektor väidavad, et tähtsust ei oma asjaolu, et ekspertide nimed on üldsusele teada ning et EFSA avalikustas anonüümselt nende märkused. Samuti ei ole nende arvates tähtis asjaolu, et asjaomased isikuandmed olid seotud ekspertide tööga, sest selle asjaolu tõttu ei lakka selliste andmete kui isikuandmete kaitse.
29. Nimetatud menetlusosalised väidavad, et eraelu puutumatuse kitsendav tõlgendamine, mida apellandid toetavad, ei sobi kokku määruse nr 45/2001 sõnastusega, ning et Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikli 8 ulatus on laiem kui harta artikli 7 ulatus, hõlmates teatava füüsilise isikuga seonduva kogu teabe, sealhulgas tema tööalase teabe. Sellega seoses rõhutab andmekaitseinspektor erinevusi, mis vaatamata võimalikele sarnasustele esinevad eraelu ja isikuandmete mõistete vahel; EFSA ja komisjon lisavad, et nii Euroopa Kohtu kui ka Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas on mööndud, et tööalased andmed võivad olla hõlmatud eraelu mõistega.
B. Apellatsioonkaebuse teine väide
30. Apellandid arvustavad selle väite raames põhjusi, millest lähtuvalt Üldkohus lükkas tagasi nende hagi teise väite, asudes seisukohale, et nad ei olnud tõendanud ülekaaluka üldise huvi olemasolu. ClientEarth ja PAN Europe on arvamusel, et Üldkohus ja EFSA ei kaalunud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b ja määruse nr 45/2001 artikli 8 punktis b kaitstud huvide kogumit, st ühelt poolt õigust läbipaistvusele ning teiselt poolt õigust eraelu kaitsele.
31. EFSA ja komisjon, keda toetab ka andmekaitseinspektor, väidavad, et kui määruse nr 1049/2001 alusel esitatud taotluses palutakse võimalust tutvuda isikuandmeid sisaldavate dokumentidega, siis on kohaldatavad kõik määruse nr 45/2001 sätted, sealhulgas artiklid 8 ja 18, ilma et oleks vaja kontrollida, kas on täidetud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b ette nähtud ülejäänud tingimused. Seega olid apellandid kohustatud tõendama, et esineb ülekaalukas üldine huvi, mis õigustab taotletud isikuandmete edastamist; see oleks võimaldanud EFSA‑l kaaluda erinevaid mängus olevaid huve. Kuid ClientEarth ja PAN Europe esitasid selle põhjenduse alles siis, kui kohtumenetlus oli juba algatatud, mistõttu EFSA ei saanud huve kaaluda hetkel, mil ta tegi otsuse dokumentidega tutvumise taotluse kohta.
C. Apellatsioonkaebuse kolmas väide
32. ClientEarth ja PAN Europe väidavad, et Üldkohus rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, kui ta lükkas sellisel moel, nagu ta seda tegi kohtuotsuses, tagasi argumendid, millele apellandid tuginesid, et tõendada taotletud teabega tutvumise vajalikkust.
33. Nad väidavad sellega seoses, et arvestades asjaolu, et esiteks ei olnud huvi, mida Üldkohus soovis kaitsta, tegelikult üldse olemas, sest asjaomaste ekspertide nimed olid üldsusele teada, ja et teiseks olid nad tõendanud taotletud andmete saamise vajalikkust, piisas seaduses ette nähtud õiguspärase aluse olemasolu tõendamisest, nagu on ette nähtud harta artikli 8 lõikes 2; selle olemasolu apellandid aga tõendasid, kui nad viitasid läbipaistvuse põhimõttele.
34. EFSA‑l on omakorda kahtlusi seoses kolmanda väite vastuvõetavusega, sest tema arvates ei ole piisavalt täpsustatud vaidlustatud kohtuotsuse osi, mida arvustatakse, ja apellandid üksnes kordavad esimeses kohtuastmes esitatud argumente. Sisu osas on EFSA üksmeelel komisjoniga, väites, et hagejate etteheide on ilmselgelt alusetu, sest Üldkohus on määrust nr 45/2001 ja kohtupraktikat järgides üksnes nõudnud, et vaidlusaluse teabe saamiseks tuleb tõendada õiguspärase huvi olemasolu. Selline nõue ei ole ebaproportsionaalne ning tagab täielikult vajaliku tasakaalu asjaomaste huvide ja põhiõiguste vahel.
VI. Hinnang
35. Oma apellatsioonkaebuse esimese väitega kaitsevad apellandid seisukohta, et vaidlusalused andmed ei kujuta endast isikuandmeid määruse nr 45/2001 tähenduses. Minu arvates on siiski selge, et arvestades seda küsimust käsitleva Euroopa Kohtu praktikaga, on tegemist isikuandmetega.
36. Kohtuotsuses komisjon vs. Bavarian Lager(10) jõuti järeldusele, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse raames toimunud koosolekul osalejate nimekiri sisaldas isikuandmeid.(11) Käesolevas kohtuasjas ei soovita teada saada mitte ainuüksi ekspertide nimesid, vaid soovitakse tutvuda ka märkustega, mille nad esitasid seoses ühe eelnõuga.
37. Määruse nr 45/2001 artikli 2 punkti a kohaselt tuleb „isikuandme[tena]” mõista „igasugu[st] teave[t] üheselt identifitseeritud või identifitseeritava füüsilise isiku […] kohta”. Käesolevas kohtuasjas identifitseeritaks asjaomased isikud esiteks niipea, kui saadakse teada nende nimi, ja teiseks esitataks lisaks nende kohta teatav teave, st konkreetsed märkused, mille nad esitasid oma töö raames. Seetõttu esinevad selgelt mõistet „isikuandmed” määratlevad elemendid, sest ekspertide esitatud märkused kujutavad endast „teave[t] üheselt identifitseeritud […] füüsilise isiku kohta”. Teisisõnu öeldes on tegemist teabega iga üksiku eksperdi kohta, kes on oma nime kaudu täpselt identifitseeritud.
38. Ekspertide nimed on küll ära toodud EFSA veebisaidil. Kuid apellandid ei soovi teada saada mitte EFSA kõigi ekspertide nimesid, vaid üksnes nende ekspertide nimesid, kes esitasid märkusi. Lisaks sellele soovivad nad nende märkustega tutvuda, kuid mitte anonüümsuse katte all, vaid nii, et märkuste autor on ära toodud. Lõppkokkuvõttes on ekspertide nimed üldsusele teada ja samuti on avalikustatud ka esitatud märkused, kuid käesoleval juhul soovitakse teada saada nende kahe teabe „ristumiskohta”, millest nähtub uus „teave” „üheselt identifitseeritud […] füüsilise isiku […] kohta” (määruse nr 45/2001 artikli 2 punkt a). Seega on selge, et taotletakse „isikuandmeid” selle määruse tähenduses.
39. Seetõttu olen seisukohal, et apellatsioonkaebuse esimene väide tuleb tagasi lükata.
40. Apellatsioonkaebuse teise väitega vaidlustatakse asjaolu, et määruse nr 45/2001 artikli 8 punktis b isikuandmete edastamise lubatavuseks kehtestatud tingimused – st nende saamine peab olema vajalik ega tohi olla alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist nende edastamise tõttu – peavad olema täidetud kumulatiivselt. Apellandid on seisukohal, et Üldkohus ei kaalunud sellele seisukohale asudes nõuetekohaselt ühelt poolt õigust eraelu puutumatusele (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkt b) ja teiselt poolt õigust läbipaistvusele (määruse nr 45/2001 artikli 8 punkt b).
41. Tuleb meenutada, et vastavalt määruse nr 45/2001 artikli 8 punktile b edastatakse isikuandmeid üksnes siis, kui „vastuvõtja tõendab andmete saamise vajalikkust ning ei ole alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist”.
42. Üldkohus asus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 83 seisukohale, et tegemist on kahe kumulatiivse tingimusega ning et neist teise täitmist ei olnud vaja kontrollida (st ei olnud vaja tuvastada, et ei ole alust karta asjaomaste isikute huvide kahjustamist andmete edastamise tõttu), sest apellandid ei olnud täitnud esimest tingimust, st nad ei olnud tõendanud taotletud teabe saamise vajalikkust. Nagu nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktist 64, leidis Üldkohus nimelt, et kui vastuvõtja ei ole esitanud sõnaselget ja õiguspärast põhjendust või veenvat argumenti andmete saamise vajalikkuse kohta, siis ei saa taotluse saanud institutsioon kaaluda poolte huve ega kontrollida, kas on täidetud määruse nr 45/2001 artikli 8 punktis b kehtestatud teine tingimus, ja ta võib seega jätta dokumentidega tutvumise taotluse rahuldamata.
43. Minu arvates on selge, et määruse nr 45/2001 artikli 8 punktis b nimetatud kaks tingimust on adresseeritud eri subjektidele. Esimene neist on ilmselgelt adresseeritud teabe „vastuvõtjale”, st seda taotlevale isikule. Teine seevastu on adresseeritud institutsioonile, kelle valduses on taotletud teave, sest erinevalt esimesest tingimusest ei ole see sõnaselgelt adresseeritud teabe vastuvõtjale, vaid mitteisikupärase sõnastuse „ei ole alust” kasutamine viitab tingimata isikule, kes peab taotluse kohta otsuse tegema, st institutsioonile, kellelt teabe avalikustamist taotletakse, või vajaduse korral Üldkohtule, kes lahendab taotluse rahuldamata jätmise peale esitatud hagi. Sätte sõnastusest tuleneb seega selgelt, et ainult teabe vastuvõtja peab tõendama teabe saamise „vajalikkust”. Ning ainult pädev institutsioon peab kontrollima, et „ei ole alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist”, kusjuures selline „alus” võib olemas olla täiesti sõltumatult sellest, kas on tõendatud teabe seda taotlenud isikule edastamise „vajalikkus”.
44. Eelnevast nähtub, et kuivõrd tegemist on eri esemega tingimustega, mis on ühelt poolt teabe saamise vajalikkus (mida ei mõjuta kuidagi kahju, mis võib teabe edastamisest tuleneda andmesubjektide huvidele) ja teiselt poolt sellise kahjustamise võimalus (mida tuleb samuti käsitada eraldiseisvalt eespool viidatud vajalikkusest), siis saab tegemist olla ainuüksi kumulatiivsete tingimustega, nagu Üldkohus õigesti hindas, mistõttu ei ole teise tingimuse täitmise kontrollimine vajalik.
45. Seetõttu olen seisukohal, et ka teine väide tuleb tagasi lükata.
46. Apellatsioonkaebuse kolmanda väite kohaselt piisas läbipaistvuse põhimõttele viitamisest selleks, et õigustada taotletud teabe saamise vajalikkust. Apellandid väidavad, et kui nimetatud viide esitatakse seoses EFSA‑ga valitseva teatava umbusalduse õhkkonna kontekstis, siis on see piisav õigustamaks taotletud teabe avalikustamist. Apellantide arvates nõudis Üldkohus ebaproportsionaalses ulatuses selle vajalikkuse õigustamist.
47. Apellatsioonkaebuse kolmanda väite analüüsimise raames tuleb alustuseks teha üks täpsustus. Nagu nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktist 72, põhistati dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumist esialgu otsustamisprotsessi kaitse erandiga (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teine lõik) ning alles 12. detsembri 2011. aasta otsuses, mis võeti vastu pärast Üldkohtule hagi esitamist, tugineti esimest korda isikuandmete kaitse erandile (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkt b ja määruse nr 45/2001 artikkel 8). See muudatus kohtuvaidluse kontekstis keelab heita apellantidele ette asjaolu, mida heidavad neile ette EFSA ja komisjon, st seda, et nad ei õigustanud kohtueelse menetluse faasis asjaomaste isikuandmete saamise vajalikkust ehk seda, et nad ei argumenteerinud kohtueelse menetluse faasis määruse nr 45/2001 artikli 8 punktist b lähtuvalt.
48. Minu arvates on selge, et kohtueelse menetluse raames said apellandid lähtuda ainuüksi erandist, millele EFSA sel ajal tugines, st määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teises lõigus ette nähtud otsustamisprotsessi kaitsega seotud erandist. Erand, millele EFSA lõpuks tugines 12. detsembri 2011. aasta otsuses, sai olla vaidluse ese ainuüksi Üldkohtus toimunud menetluse raames ja seda see ka oli, nagu nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktist 73, kus on märgitud, et avalikul kohtuistungil kinnitasid nii EFSA kui ka komisjon oma nõusolekut sellega, et Üldkohus analüüsib seda konkreetset vaidlustamise alust. Seega ei takista miski vaidluse toimumist seoses selle küsimusega käesolevas kohtuastmes.(12)
49. Seoses „andmete saamise vajalikkusega” tuleb minu arvates lähtuda põhimõttest, et selle tõlgendamisel tuleb arvesse võtta määruse nr 1049/2001 mõju, sest apellandid toimisid institutsioonide dokumentidega tutvumise õiguse teostamise raames, mille „põhimõtte[d], tingimus[ed] ja piirangu[d on sätestatud selles määruses]”, nagu on sätestatud määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõikes 1.
50. Samuti tuleb määruse nr 45/2001 kontekstis kooskõlastada selles ette nähtud dokumentidega tutvumise erikord määruses nr 1049/2001 kehtestatud üldkorraga, nagu Euroopa Kohus tegi valdkondades, kus liidu seadusandja oli kehtestanud dokumentidega tutvumise erinormid: näiteks konkurentsi valdkonnas(13), seoses kohtumenetlustega(14) või liikmesriikide kohustuste rikkumise menetlustega(15).
51. Määruse nr 45/2001 puhul ei tulene sellise liigendamise vajalikkus mitte ainult „süsteemi nõudest”, mis tuleneb üldiselt sama dokumendi suhtes kohaldatavate dokumentidega tutvumist käsitlevate eri õigusnormide olemasolust. Siin ei ole tegemist ainuüksi dokumentidega tutvumise mitme korra võimalikust kohaldatavusest tuleneva vajadusega leida nende kõigi integreeritud ja süstemaatiline tõlgendus, et jõuda lahenduseni, mis rahuldab iga sellise korraga kaitstavat huvi. Erinevalt sellest, mis toimub dokumentidega tutvumist reguleerivate muude sätete puhul, on selline integreeritud ja süstemaatiline tõlgendamine kohustuslik määruse nr 1049/2001 enda alusel, mille artikli 4 lõike 1 punktis b on sätestatud, et „[i]nstitutsioonid keelavad juurdepääsu dokumentidele, mille avaldamine kahjustaks: […] b) eraelu puutumatust ja isikupuutumatust, eelkõige kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate ühenduse õigusaktidega”. Euroopa Kohus järeldas sellest sättest, et „kui määruse nr 1049/2001 alusel esitatud taotlusega soovitakse saada juurdepääsu isikuandmeid sisaldavatele dokumentidele, kohaldatakse kõiki määruse nr 45/2001 sätteid, sh selle määruse artikleid 8 ja 18”(16), mistõttu „ei saavuta [määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b] konkreetne ja kitsas tõlgendus […] tasakaalu, mida liidu seadusandja soovis luua kahe kõnealuse määruse vahel”(17).
52. Praegusel juhul ja selles kohtuasjas ilmnevate probleemide tarvis pean vajalikuks rõhutada Euroopa Kohtu viidet mõlema määruse eesmärkide vahelisele „tasakaalule”.
53. Olen loomulikult seisukohal, et „tasakaalu” otsimine, millele Euroopa Kohus viitab, väljendub keelus välistada „automaatselt” määruse nr 45/2001 artikli 8 punkti b kohaldamine, nagu juhtus kohtuasjas komisjon vs. Bavarian Lager(18). Täiesti teine asi on öelda, et selles määruses viidatud kategooriaid tuleb muudatusteta kohaldada institutsioonide dokumentidega tutvumise mis tahes taotluse kontekstis, st pööramata nõuetekohast tähelepanu selle teabe laadile, mida konkreetsel juhul taotletakse.
54. Minu arvates on selge, et „vajalikkust”, millele viitab määrus nr 45/2001, ei saa mõista sama rangelt ja sama ulatusega juhul, kui taotletakse võimalust tutvuda dokumentidega, mis sisaldavad andmeid, mis ei paku üldsusele mingit huvi, ja juhul, kui taotlus on – nagu käesolevas kohtuasjas – esitatud teabe kohta, mis pakub selgelt üldsusele huvi ning on seotud teatava isiku tööalase tegevusega. Tööalane tegevus, mis jääb küll ka „isikuandmete” alla, nagu sedastas Euroopa Kohus kohtuotsuses komisjon vs. Bavarian Lager(19), kuid vähem kui asjaomase isiku tööga mitteseotud tegevus.
55. Mõistele „vajalikkus” tuleb seega läheneda teatava paindlikkusega, kui isikuandmed ei ole dokumentidega tutvumise taotluse otsene ese, vaid taotlus on esitatud avalikku laadi dokumentide kohta, mis kõrvalisel moel sisaldavad eraõiguslike isikutega seotud teavet ning sel moel ka „isikuandmeid”.(20) Loomulikult on nende puhul tegemist „isikuandmetega”, sest need sisaldavad „teavet üheselt identifitseeritud […] füüsilise isiku […] kohta” (määruse nr 45/2001 artikli 2 punkt a), kuid prima facie on tegemist „tööalase teabega”, mis on seega vähem tundlik kui eraelu valdkonda või kitsas tähenduses privaatsfääri kuuluv teave.
56. Teisisõnu tuleb mõlema määruse „tasakaalustatud tõlgenduse” alusel asuda seisukohale, et „vajalikkuse” hindamisel tuleb vältimatult teha vahet neil juhtudel, mil taotletakse võimalust tutvuda isikuandmetega, millel ei ole prima facie mingit seost avaliku otsustamisprotsessiga, ja neil juhtudel, mil soovitakse saada andmeid, mis on mingil moel seotud avaliku võimu teostamisega.
57. Apellandid on seisukohal, et viitest läbipaistvuse põhimõttele piisas, et õigustada taotletud andmete saamise vajalikkust. Selline viide esitati EFSA suhtes valitseva teatava umbusalduse õhkkonna kontekstis: EFSA suhtes olid tekkinud teatavad kahtlused seoses erapooletuse ja sellega, et ta oli oma organite liikmeteks nimetanud isikud, kel olid mängus ka isiklikud huvid. Nagu on märgitud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 79, oli PAN Europe’i uuringus konkreetselt esile toodud asjaolu, et EFSA ühe töögrupi 13 liikmest 8 olid seotud tööstuslobiga.
58. Üldkohus vastas eelnevale vaidlustatud kohtuotsuse punktis 80, et apellantidele olid tehtud teatavaks asjaomaste ekspertide nimed ning et neil oli olnud võimalik tutvuda nende huvide deklaratsioonidega. Üldkohus asus seisukohale, et kuivõrd nad ei olnud seadnud kahtluse alla ühegi eksperdi sõltumatust, ei olnud vaja analüüsida, kas kahtlused nende võimaliku erapoolikuse suhtes kujutavad endast asjaomaste dokumentidega tutvumist õigustavat alust.
59. Ma ei ole Üldkohtu arvamusega nõus, sest sellises sõnastuses viide teatavale umbusaldusele EFSA erapooletuse suhtes näib mulle piisav, et õigustada andmete edastamise vajalikkust, eeskätt siis, kui sellised andmed – ehkki need on tõepoolest „isikuandmed” – on seotud asjaomaste isikute tööga.
60. Nõuda apellantidelt, et nad lisaks viitele teatavale umbusaldusele EFSA erapooletuse suhtes, mida toetavad teatavad dokumentaalsed tõendid, seaksid formaalselt ja sõnaselgelt kahtluse alla mõne eksperdi sõltumatuse, ei tähenda mitte ainult neile ilmselgelt ebaproportsionaalse koormise seadmist taotletud andmete edastamise vajalikkuse õigustamiseks, vaid ka mõlema määrusega taotletavate eesmärkide vahelise suhte tasakaalust väljaviimist. Sellist laadi nõue võib olla põhjendatud, kui tegemist oleks teadusuuringute usaldusväärsuse vaidlustamise või ekspertide tegevuse kahtluse alla seadmisega, kuid käesoleva kohtuasja kontekstis on tegemist ainuüksi just nimelt sellise teabe saamisega, mis on vajalik, et oleks võimalik hinnata just nimelt seda, kas on võimalik põhjendatult seada kahtluse alla EFSA erapooletust ning seega võtta vajaduse korral meetmeid kas EFSA enda või mõne selle eksperdi suhtes. Kokkuvõttes on tegemist üksnes õigusvastaselt käitunud isikult vastava vastutuse kandmise nõudmise õiguse teostamise võimalikuks tegemisega. Lõpuks on seega tegu tüüpilise olukorraga, mille jaoks on ette nähtud läbipaistvuse põhimõte ja õigus saada teavet.
61. Seetõttu olen seisukohal, et käesolevas kohtuasjas õigustasid apellandid piisavalt „vajalikkust”, millele viitab määruse nr 45/2001 artikli 8 punkt b, mistõttu apellatsioonkaebuse kolmanda väitega tuleb nõustuda.
62. See ei tähenda siiski, et taotletud dokumendid tuleks edastada, sest see säte nõuab lisaks – kumulatiivselt, nagu ma eespool juba märkisin –, et „ei ole alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist” edastamise tõttu. Üldkohus aga ei analüüsinud teise tingimuse täitmist, pidades sellise aluse olemasolu väljaselgitamist ebavajalikuks, kuivõrd tema seisukohast ei olnud täidetud esimene tingimus.
63. Seetõttu saab Üldkohus uue kohtuotsuse raames analüüsida seda küsimust puudutatud isikute õiguspäraste huvide seisukohast, st nende ekspertide huvide seisukohast, kes olid apellantide taotletud märkuste autorid, ning kel just nimelt seetõttu, et tegemist on nende tööga seotud teabega, võib olla selgelt huvi selle vastu, et nende autorlus oleks üldsusele teada.
VII. Kohtuvaidluse lõplik lahendamine Euroopa Kohtu poolt
64. Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 61: „[k]ui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab Euroopa Kohus Üldkohtu otsuse” ning võib „ise teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab”.
65. Minu arvates ei ole täidetud tingimused, mille esinemisel Euroopa Kohus võiks teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse. Põhjus on selles, et – nagu ma eespool juba märkisin – Üldkohus ei kaalunud võimalust, et käesolevas kohtuasjas on täidetud määruse nr 45/2001 artikli 2 punktis b nimetatud tingimustest teine, st et teabe edastamine võib kahjustada andmesubjektide õigustatud huve.
VIII. Kohtukulud
66. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 138 lõike 1 kohaselt, mis on apellatsioonimenetluse suhtes kohaldatav kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel, teen Euroopa Kohtule ettepaneku mõista kohtukulud välja EFSA‑lt.
IX. Ettepanek
67. Eespool toodud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku teha järgmine otsus:
1. Nõustuda apellatsioonkaebuse kolmanda väitega.
2. Tühistada Üldkohtu 13. septembri 2013. aasta otsus ClientEarth ja PAN Europe vs. EFSA (T‑214/11, EU:T:2013:483).
3. Suunata kohtuasi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks selle kohta, kas taotletud isikuandmete edastamine võib kahjustada andmesubjektide õigustatud huve.
4. Mõista kohtukulud välja EFSA‑lt.
1 –	Algkeel: hispaania.
2 –	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331). Edaspidi „määrus nr 1408/2001”.
3 –	Näiteks riigiabi järelevalvemenetlus (kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, C‑139/07 P, EU:C:2010:376), liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus (kohtuotsus LPN ja Soome vs. komisjon, C‑514/11 P ja C‑605/11 P, EU:C:2013:738) ja kohtumenetlused (kohtuotsus Rootsi jt vs. API ja komisjon, C‑514/07 P, C‑528/07 P ja C‑532/07 P, EU:C:2010:541).
4 –	Tüüpiliselt konkurentsiõiguse raames nii seoses ettevõtjate koondumise (kohtuotsus komisjon vs. Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P, EU:C:2012:393) kui ka kooskõlastatud tegevusega (kohtuotsus komisjon vs. EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2014:112). Selle kohta vt Lenaerts, K., „The Interplay between Regulation nº 1049/2001 on Access to Documents and the Specific EU Regulations in the Field of Competition Law”, Mundi et Europae civis, Liber Amicorum Jacques Steenbergen, Larcier, Bruxelles, 2014, lk 483–492.
5 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, lk 1; ELT eriväljaanne 13/26, lk 102). Edaspidi „määrus nr 45/2001”.
6 –	Kohtujuristi kursiiv.
7 –	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, lk 1). Selle sätte kohaselt peab taimekaitsevahendi turulelaskmise loa „[t]aotleja lisa[ma] toimikule viimase kümne aasta jooksul enne toimiku esitamist avaldatud teaduslikud materjalid, mille kohta on koostatud võrdlevad teaduslikud eksperdihinnangud vastavalt [EFSA] antud määratlusele toimeaine ja selle oluliste metaboliitide kõrvaltoimete kohta tervisele, keskkonnale ja mittesihtliikidele”.
8 –	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, lk 13).
9 –	ClientEarth ja PAN Europe vs. EFSA (T‑214/11; EU:T:2013:483).
10 –	Kohtuasi C‑28/08 P, EU:C:2010:378.
11 –	Ibidem, punkt 70.
12 –	Teatavas mõttes vastuoluliselt märkis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 68 siiski, et apellandid ei olnud esitanud enne 12. detsembri 2011. aasta otsuse vastuvõtmist ühtegi õigustust, et tõendada asjaomaste isikuandmete saamise vajalikkust, mistõttu EFSA‑l ei olnud võimalik kaaluda poolte eri huve ega tuvastada, kas oli alust karta andmesubjektide õigustatud huvide kahjustamist, mistõttu ta ei saanud ka vaidlustatud otsust selles küsimuses põhjendada. Sellele vaatamata analüüsis Üldkohus lõpuks, kas apellandid olid vastavad õigustused esitanud, lugedes need esitamata jäetuks.
13 – Komisjon vs. Éditions Odile Jacob (C‑404/10 P, EU:C:2012:393), komisjon vs. EnBW (C‑365/12 P, EU:C:2014:112).
14 –	Rootsi vs. API ja komisjon (C‑514/07 P, C‑528/07 P ja C‑532/07 P, EU:C:2010:541).
15 –	LPN ja Soome vs. komisjon (C‑514/11 P ja C‑605/11 P, EU:C:2013:738).
16 –	Komisjon vs. Bavarian Lager (C‑28/08 P, EU:C:2010:378, punkt 63).
17 –	Komisjon vs. Bavarian Lager (C‑28/08 P, EU:C:2010:378, punkt 65).
18 –	Komisjon vs. Bavarian Lager (C‑28/08 P, EU:C:2010:378, punkt 64).
19 –	Komisjon vs. Bavarian Lager (C‑28/08 P, EU:C:2010:378, punktid 68–70).
20 –	Olen selles osas sisuliselt nõus klassifitseerimiskriteeriumiga, mille pakkus välja kohtujurist Shrapston oma 15. oktoobri 2006. aasta ettepanekus kohtuasjas komisjon vs. Bavarian Lager (C‑28/08 P, EU:C:2009:624, punktid 158–166).

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


Välisriigis omandatud proviisori kvalifikatsiooni Eestis nõutava kvalifikatsiooniga võrdlemise kord – Riigi Teataja
Välisriigis omandatud proviisori kvalifikatsiooni Eestis nõutava kvalifikatsiooniga võrdlemise kord
Jõustumine: 01.01.201026.10.200801.07.2005
Määrus kehtestatakse «Ravimiseaduse» § 59 lõike 3 alusel.
(1) Määrus kehtestab välisriigis proviisori kvalifikatsiooni omandanud isiku kvalifikatsiooni võrdlemise korra Eestis nõutava kvalifikatsiooniga.
(2) Määrust kohaldatakse välisriigis proviisori kvalifikatsiooni omandatud isiku tunnustamistaotluse menetlemisel Terviseametis juhul, kui:
1) isik soovib töötada farmaatsia valdkonnas Eesti Vabariigis;
2) [Kehtetu – RTL 2008, 86, 1200 - jõust. 26.10.2008]
3) isik on enne 1. maid 2004. a töötanud Eesti Vabariigis ja soovib töötada farmaatsia valdkonnas väljaspool Eesti Vabariiki.
3) proviisori kvalifikatsioon – dokumentaalselt tõendatud farmaatsia-alane kõrgharidus ning käesolevas määruses sätestatud juhtudel töökogemus, mida nõutakse proviisorina töötamiseks.
§ 3. Proviisori kvalifikatsiooni võrdlemiseks esitatavad dokumendid
(1) Proviisorina tunnustamist taotlev isik (edaspidi taotleja) esitab Terviseametile tunnustamistaotluse ja järgmised kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid:
1) kutset tõendava dokumendi (dokumentide) koopiad;
2) akadeemilise õiendi koopia;
3) õppekava ja selle eesti-, vene- või ingliskeelne tõlge;
4) määruses sätestatud juhtudel tööraamat, tööleping või töötamist tõendav muu dokument, mis kinnitab, et taotleja on tunnustamistaotluse esitamisele eelnenud viie aasta jooksul vähemalt kolm järjestikust aastat töötanud farmaatsia valdkonnas;
5) [Kehtetu – RTL 2008, 86, 1200 - jõust. 26.10.2008]
[Kehtetu – RTL 2008, 86, 1200 - jõust. 26.10.2008]
(2) Kvalifikatsiooni tõendavatele dokumentidele lisatakse järgmiste dokumentide koopiad:
2) nimemuutust tõendavad dokumendid.
(3) Terviseametil on õigus taotlejalt nõuda, et käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nõutud dokument esitatakse hiljemalt kolm kuud pärast selle väljaandmist.
(4) Põhjendatud kahtluse korral võib Terviseamet nõuda, et taotleja esitaks välisriigi pädeva asutuse poolt välja antud tõendi käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide autentsuse kohta.
§ 4. Proviisori kvalifikatsiooni vastavuse Eestis nõutavaga võrdlemine taotlejal, kellel puudub töökogemus farmaatsia valdkonnas Eesti Vabariigis enne 1. maid 2004. a
Käesoleva määruse § 1 lõike 2 punktis 1 nimetatud taotleja proviisori kvalifikatsioon loetakse vastavaks Eestis omandatud kvalifikatsioonile ja isik võib Eesti Vabariigis töötada farmaatsia valdkonnas, välja arvatud osutada apteegiteenust, kui ta:
1) on läbinud proviisoriõppe riiklikult tunnustatud kõrgkoolis, mille õpe on kooskõlas Vabariigi Valitsuse 25. oktoobri 2004. a määruse nr 312 «Arstiõppe, loomaarstiõppe, proviisoriõppe, hambaarstiõppe, ämmaemandaõppe, õeõppe, arhitektiõppe ja ehitusinseneriõppe raamnõuded» §-des 14–16 ja lisas 3 olevate proviisoriõppele esitatavate nõuetega;
2) on tunnustamistaotluse esitamisele eelnenud viie aasta jooksul vähemalt kolm järjestikust aastat töötanud farmaatsia valdkonnas.
§ 5. [Kehtetu – RTL 2008, 86, 1200 - jõust. 26.10.2008]
§ 6. Proviisori kvalifikatsiooni vastavuse Eestis nõutavaga võrdlemine taotlejal, kes on farmaatsia valdkonnas töötanud Eesti Vabariigis enne 1. maid 2004. a
Käesoleva määruse § 1 lõikes 2 punktis 3 nimetatud taotleja proviisori kvalifikatsioon loetakse vastavaks Eestis omandatud kvalifikatsioonile ja isikule väljastatakse proviisori tunnustamistõend, kui ta:
2) on tunnustamistaotluse esitamisele eelnenud viie aasta jooksul töötanud Eesti Vabariigis farmaatsia valdkonnas vähemalt kolm järjestikust aastat.
Määrus jõustub 1. juulil 2005. a.


RTL 2007, 2, 44
Vastu võetud 22.12.2006 nr 739
1. Kustutada Vabariigi Valitsuse 8. veebruari 2000. a korraldusega nr 94-k kinnitatud «Tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirjast» (RTL 2000, 21, 298; 2006, 55, 1012) järgmised mittetulundusühingud ja sihtasutused:
1) punktist 1 «Tallinn» Eesti Uimastipreventsiooni Sihtasutus (registrikood 90000593) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 12. oktoobri 2006. a otsusele nr 3435;
2) punktist 1 «Tallinn» Iluuisutamise Klubi Hõbeuisk (registrikood 80099840) mittetulundusühingu enda 3. novembri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 15. novembri 2006. a otsusele nr 3904;
3) punktist 1 «Tallinn» Keskhaigla Sisehaiguste Kliiniku Arenduskeskus (registrikood 80048481) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 6. oktoobri 2006. a otsusele nr 3372;
4) punktist 1 «Tallinn» Kunsti ja Käsitööklubi TÄRN (registrikood 80018190) mittetulundusühingu enda 14. novembri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 20. novembri 2006. a otsusele nr 3946;
5) punktist 1 «Tallinn» Mittetulundusühing Soome Mereväes Teeninud Eestlaste Gild (registrikood 80079079) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 25. oktoobri 2006. a otsusele nr 3626;
6) punktist 1 «Tallinn» Sihtasutus Eesti Kutsehariduse Reform (registrikood 90000722) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 25. oktoobri 2006. a otsusele nr 3628;
7) punktist 1 «Tallinn» Sihtasutus EHF (registrikood 90005120) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 3447;
8) punktist 1 «Tallinn» Sihtasutus MDAC (registrikood 90006288) sihtasutuse enda 30. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 1. novembri 2006. a otsusele nr 3743;
9) punktist 2 «Harju maakond» Nissi Noorte Spordiklubi (registrikood 80070397) mittetulundusühingu enda 9. novembri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskuse 20. novembri 2006. a otsusele nr 3947;
10) punktist 3 «Hiiu maakond» Hiiu Purjelaeva Selts (registrikood 80027444) mittetulundusühingu enda 16. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lääne maksu- ja tollikeskuse 16. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1896;
11) punktist 4 «Narva» Üksikemade Selts Emme (registrikood 80033210) mittetulundusühingu enda 28. septembri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 2. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1122;
12) punktist 5 «Ida-Viru maakond» Mittetulundusühing Ahtme Õppe- ja Arenduskeskus (registrikood 80218210) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punktide 2 ja 5 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1221;
13) punktist 5 «Ida-Viru maakond» Mittetulundusühing Sportpaintball Klubi X-Treme Games (registrikood 80137629) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 3 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1218;
14) punktist 5 «Ida-Viru maakond» Spordiklubi Kuldkaru (registrikood 80129067) mittetulundusühingu enda 12. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1220;
15) punktist 5 «Ida-Viru maakond» Spordiklubi Muskel-Sport (registrikood 80025296) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 3 punkti 1 ja lõike 5 punkti 5 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1217;
16) punktist 5 «Ida-Viru maakond» Ühing Uus Elu (registrikood 80137997) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 3, lõike 5 punktide 1 ja 5 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1219;
17) punktist 6 «Jõgeva maakond» Hiina võitluskunstide klubi (registrikood 80109550) mittetulundusühingu enda 12. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 12. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1398;
18) punktist 6 «Jõgeva maakond» Mittetulundusühing The Alexandrine Christian Tradition Charitable Society (registrikood 80041912) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõigete 5 ja 6 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 6. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1328;
19) punktist 12 «Rapla maakond» Korvpalliklubi Rapla (registrikood 80048897) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 5 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lääne maksu- ja tollikeskuse 6. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1809;
20) punktist 14 «Tartu maakond» Klubi Wiking-Narva (registrikood 80078536) mittetulundusühingu enda 21. juuli 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 3. augusti 2006. a otsusele nr 8-12/1068;
21) punktist 14 «Tartu maakond» Mittetulundusühing Kristlik Heategevus (registrikood 80165643) mittetulundusühingu enda 10. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 13. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1402;
22) punktist 14 «Tartu maakond» Mittetulundusühing Stellaarium (registrikood 80019404) mittetulundusühingu enda 2. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 4. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1314;
23) punktist 14 «Tartu maakond» Tartu Linna ja Maakonna Noorte Nõustamiskeskus (registrikood 80072812) mittetulundusühingu enda 26. septembri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 28. septembri 2006. a otsusele nr 8-12/1277;
24) punktist 14 «Tartu maakond» Tartu Rock Fännklubi (registrikood 80169411) «Tulumaksuseaduse» § 11 lõike 5 punkti 5 alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 29. septembri 2006. a otsusele nr 8-12/1281;
25) punktist 14 «Tartu maakond» Tartu spordi- ja mänguväljakud (registrikood 80026924) mittetulundusühingu enda 2. oktoobri 2006. a taotluse alusel vastavalt Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskuse 4. oktoobri 2006. a otsusele nr 8-12/1313.
2. Avaldada korraldus Riigi Teatajas ning Maksu- ja Tolliametil teha korraldus koos nimekirjast kustutamise aluseks oleva Maksu- ja Tolliameti maksu- ja tollikeskuse otsusega teatavaks korralduse punktis 1 nimetatud mittetulundusühingutele ja sihtasutustele.
3. Korraldust rakendatakse 1. jaanuarist 2007. a.
4. Korraldust on võimalik vaidlustada 30 päeva jooksul, arvates selle teatavaks tegemisest, esitades kaebuse halduskohtusse «Halduskohtumenetluse seadustikus» sätestatud korras.