Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli põhimäärus – Riigi Teataja
Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli põhimäärus
Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli põhimäärus - sisukord
§ 3 Asukoht ja tegutsemiskoht
§ 4 Tegutsemise vorm ja struktuur
2 HOOLEKOGU ÜLESANDED, LIIKMETE VALIMISE KORD JA VOLITUSTE KESTUS
§ 5 Hoolekogu ülesanded
§ 6 Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
3 DIREKTORI ÜLESANDED
4 ÕPPE- JA KASVATUSE KORRALDUS
§ 8 Hariduse liik ja õppe ja kasvatuse korraldus
§ 10 Õppevorm
§ 11 Hariduslike erivajadustega õpilaste rühmad
§ 12 Huvitegevus ja õppekavavälise tegevuse korraldamise alused
5 LASTE, ÕPILASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 13 Laste ja õpilaste õigused
§ 14 Laste ja õpilaste kohustused
§ 15 Vanema õigused
§ 16 Vanema kohustused
6 ÕPETAJATE JA TEISTE TÖÖTAJATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 17 Koosseis
§ 19 Majandamise alused
§ 20 Asjaajamise alused
§ 21 Varasema põhimääruse kehtetuks tunnistamine ja käesoleva määruse jõustumine
RT IV, 11.05.2016, 24
Vastu võetud 28.04.2016 nr 104
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 2, koolieelse lasteasutuse seaduse § 5 lõike 2, § 9 lõike 2 ja 3 ning põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 2 lõike 3 punkti 2 ja § 66 alusel.
(1) Käesolevas põhimääruses sätestatakse:
2) asukoht ja tegutsemiskoht;
3) tegutsemise vorm ja struktuur;
4) hoolekogu ülesanded, liikmete valimise kord ja volituste kestus;
5) direktori ülesanded;
6) õppe- ja kasvatustöö korraldus, sealhulgas õppeasutuses omandatava hariduse liik ja tase, õppekeel, õppevorm ning õppeasutuses tegutsevad hariduslike erivajadustega õpilaste rühmad;
7) õppekavavälise tegevuse korraldamise alused;
8) laste ja vanemate õigused ja kohustused;
9) õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused;
10) majandamise ja asjaajamise alused;
11) põhimääruse muutmise kord.
(2) Lasteaed-kool juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi haridusseadusest, koolieelse lasteasutuse seadusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, käesolevast põhimäärusest ning muudest õigus- ja haldusaktidest.
Lasteaed-kooli nimetus on Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kool (edaspidi lasteaed-kool).
§ 3. Asukoht ja tegutsemiskoht
(1) Lasteaed-kool asub aadressil Pargi tn 6, Kose-Uuemõisa alevik, Kose vald 75102, Harju maakond.
(2) Lasteaed-kooli tegutsemiskohaks on asukoha aadressil asuv õppeasutuse hoone ja territoorium.
§ 4. Tegutsemise vorm ja struktuur
(1) Lasteaed-kool on Kose valla (edaspidi pidaja) hallatav munitsipaalkool ja munitsipaallasteaed.
(2) Lasteaed-kool juhindub oma tegevuses lasteaia osas koolieelse lasteasutuse seadusest ning kooli osas põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, samuti muudest riigi- ja valla õigusaktidest, sealhulgas käesolevast põhimäärusest (edaspidi põhimäärus).
(3) Direktor moodustab koolieelse lasteasutuse seaduse alusel vastavalt vajadusele ja võimalusele sõime- ja lasteaiarühmad.
(4) Vallavalitsus võib direktori ettepanekul moodustada lasteaias sobitusrühmi ja erirühmi ning luua vajadusel osaajalisi kohti.
2. peatükk HOOLEKOGU ÜLESANDED, LIIKMETE VALIMISE KORD JA VOLITUSTE KESTUS
§ 5. Hoolekogu ülesanded
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanneteks on:
1) kooli õpilaste, õpetajate, kooli pidaja, õpilaste vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine;
2) jälgida, et õppe- ja kasvatustegevus vastaks laste arengule ja huvidele ning teha sellesuunalist koostööd lasteaed-kooli personaliga.
1) teeb pidajale ettepanekuid lasteaed-kooliga seotud küsimuste paremaks lahendamiseks;
2) teeb direktorile ja vallavalitsusele ettepanekuid kooli õpilastele ja lasteaias käivatele lastele soodsa arengukeskkonna tagamiseks;
3) arutab läbi turvalisusega seotud riskid õppe- ja kasvatustegevuses ning teeb ettepanekuid riskide vältimiseks vajalike meetmete kohta;
4) annab nõusoleku suurendada erandjuhul kooli õpilaste arvu klassis ja teeb ettepaneku lapse arenguks vajalike tingimuste olemasolu korral suurendada laste arvu sõimerühma kuni kahe lapse, lasteaiarühma kuni nelja lapse ja liitrühmas kuni kahe lapse võrra.
5) osaleb lasteaed-kooli arengukava ettevalmistamisel ja annab selle kohta enne kinnitamist arvamuse;
6) annab arvamuse lasteaed-kooli põhimääruse kohta;
7) annab arvamuse lasteaia ja kooli õppekava kohta;
8) annab arvamuse kooli kodukorra kohta ja kinnitab lasteaia kodukorra;
9) kuulab ära direktori aruande lasteaed-kooli õppe- ja kasvatustegevusest ning majandamisest;
10) annab arvamuse lasteaed-kooli eelarve projekti kohta ning soovitusi eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks;
12) annab arvamuse lasteaed-kooli sisehindamise korra kohta;
13) annab arvamuse kooli vastuvõtu tingimuste ja korra eelnõule;
14) annab arvamuse kooli palgakorralduse põhimõtete kohta;
15) annab hinnangu huvitegevuse, pikapäevarühma töökorralduse kohta;
16) kehtestab direktori ettepanekul õppealajuhataja, õpetajate, tugispetsialistide ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute ametikohtade täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise korra;
17) osaleb oma esindaja (esindajate) kaudu direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatud konkursi komisjoni töös;
18) otsustab lasteaias käiva lapse toidukulu päevamaksumuse;
19) otsustab teisi seaduse või vallavolikogu otsusega hoolekogu pädevusse antud küsimusi.
§ 6. Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
(1) Hoolekogu koosseisu kuulub vähemalt kaks õppenõukogu esindajat, kellest üks esindab kooli ja teine lasteaia õpetajaid. Õppenõukogu esindajad hoolekogusse valitakse õppenõukogu koosolekul (kui õppenõukogu koosolekud viiakse läbi eraldi kooli ja lasteaia küsimustega tegelemiseks moodustatud alarühmades, valitakse õppenõukogu esindajad vastavates alarühmades).
(2) Õppenõukogu esindaja volitused hoolekogus kehtivad kuni tema tagasikutsumiseni hoolekogust või töölt lahkumiseni. Õpetajate esindaja tagasikutsumine hoolekogust saab toimuda kas esindaja enda või õppenõukogu algatusel. Tagasikutsumine õppenõukogu algatusel viiakse läbi hääletuse teel.
(3) Hoolekogu koosseisu kuuluvad nii kooli õpilaste vanemate esindajad kui ka lasteaia iga rühma laste vanemate esindajad. Vanemate esindajad valitakse hoolekogusse vanemate koosolekul. Kandidaadi võib üles seada iga vanem. Kandidaat peab olema nõustunud kandideerima hoolekogusse. Valituks osutuvad enim hääli saanud kandidaadid.
(4) Lasteaed-kooli hoolekogusse valitakse üks vanemate esindaja igast rühmast ja vähemalt kaks vanemate esindajat koolist.
(5) Vanemate esindaja volitused hoolekogus kehtivad kuni tema tagasikutsumiseni hoolekogust vanemate koosolekul. Vanemate esindaja, kelle laps on lasteaia-kooli lõpetanud või lasteaiast-koolist välja arvatud, volitused lõpevad esimesel sellele järgneval vanemate koosolekul.
(6) Muudes hoolekogu koosseisu, selle moodustamist ja töökorda puudutavates küsimustes lähtutakse põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest ning vallavolikogu poolt kehtestatud valla üldhariduskoolide hoolekogu moodustamise korrast ja töökorrast.
3. peatükk DIREKTORI ÜLESANDED
1) juhib lasteaed-kooli koostöös õppenõukogu ja hoolekoguga;
2) vastutab lasteaed-kooli arengukava koostamise ja elluviimise eest;
3) vastutab lasteaed-kooli rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest;
4) kehtestab lasteaia ja kooli õppekava;
5) tagab õppe- ja kasvatuskorralduse vastavuse lasteaia ja kooli õppekavale;
6) esitab kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteaed-kooli õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest ning teatab kirjalikult lasteaed-kooli majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest;
7) esindab lasteaed-kooli ja tegutseb lasteaed-kooli nimel ning käsutab lasteaed-kooli eelarvevahendeid seaduste ning valla õigusaktidega antud volituste ulatuses;
8) kehtestab kooli palgakorralduse põhimõtted, esitades need enne kehtestamist arvamuse andmiseks õpetajatele ja hoolekogule ning kooskõlastamiseks vallavolikogule;
9) kinnitab õppenõukogu alarühmade koosseisu ja õppenõukogu alarühmade kokkukutsumise korra, kui ta peab vajalikuks viia õppenõukogu koosolekuid läbi eraldi kooli ja lasteaia küsimustes;
10) sõlmib õpetajate ning teiste töötajatega töölepingud;
11) teeb vallavalitsusele ja hoolekogule ettepaneku suurendada erandjuhul õpilaste arvu klassis;
12) kehtestab lasteaed-kooli sisehindamise korra;
13) kehtestab arenguvestluste korraldamise tingimused ja korra, esitades selle enne arvamuse andmiseks õppenõukogule ja hoolekogule;
14) täidab teisi seadusega või seaduse alusel antud õigusaktidega, sealhulgas käesoleva põhimäärusega talle pandud ülesandeid.
4. peatükk ÕPPE- JA KASVATUSE KORRALDUS
§ 8. Hariduse liik ja õppe ja kasvatuse korraldus
(1) Lasteasutuse liigiks on lasteaed, mis võimaldab koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist.
(2) Koolina on kool üldhariduskool, mis võimaldab õppe läbiviimist I ja osaliselt II kooliastmes (1.-4. klass).
(3) Lasteaed-kooli lasteaia õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli lasteaia õppekava, mis lähtub koolieelse lasteasutuse riiklikust õppekavast.
(4) Lasteaed-kooli kooli õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli kooli õppekava, mis lähtub põhikooli riiklikust õppekavast.
(5) Lasteaia ja kooli õppekava kinnitab direktor, esitades selle enne arvamuse andmiseks õppenõukogule ja hoolekogule.
Lasteaed-kooli õppekeeleks on eesti keel.
§ 10. Õppevorm
Lasteaed-koolis toimub õpe statsionaarses õppes.
§ 11. Hariduslike erivajadustega õpilaste rühmad
(1) Lasteaed-kooli juures võivad tegutseda õpiabirühmad eripedagoogilise või logopeedilise abi osutamiseks ning pikapäevarühm.
(2) Kool võib vajadusel korraldada individuaalõpet õpilase erivajadusest lähtuvalt.
§ 12. Huvitegevus ja õppekavavälise tegevuse korraldamise alused
(1) Huvitegevus on lasteaed-koolis toimuv või lasteaed-kooli korraldatud õppekava läbimist toetav tegevus või muu õppekavaväline tegevus.
(2) Huvitegevuses kasutatakse erinevaid õppevorme ja -meetodeid, sealhulgas ringid, loengud jms.
(3) Lasteaias-koolis on õigus korraldada õppekavaväliseid tasulisi tegevusi, mille hinnad kehtestab vallavalitsus.
5. peatükk LASTE, ÕPILASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 13. Laste ja õpilaste õigused
(1) Lapsel on lasteaias õigus:
3) saada täiendavat pedagoogilist juhendamist vastavalt direktori poolt kinnitatud konsultatsioonide ajakavale;
4) saada vastavalt vajadusele õpiabi, eripedagoogilist, logopeedilist, psühholoogilist ja sotsiaalpedagoogilist abi ja nõustamist;
5) õppida individuaalse õppekava järgi lähtuvalt kooli õppekavast;
6) kasutada nii lasteaed-kooli õppekava läbimiseks kui ka õppekavavälises tegevuses tasuta oma lasteaed-kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi ja muid vahendeid lasteaia-kooli kodukorras sätestatud korras;
7) saada teavet ja selgitusi koolikorralduse ning õpilase õiguste ja kohustuste kohta;
8) saada teavet õppeveerandi jooksul läbitavatest peamistest teemadest, vajalikest õppevahenditest, planeeritavatest sündmustest, hindamise korraldusest koolis ning vastavalt klassi- või aineõpetajalt teavet talle pandud hinnete ja antud hinnangute kohta;
9) saada teavet temale kohalduva päevakava kohta;
10) arenguvestlusele, mis korraldatakse koolis vähemalt üks kord õppeaasta jooksul. Arenguvestluse käigus antakse tagasisidet õpilase arengust ja õppimise tulemustest, lepitakse kokku edasises õppes ning arengu eesmärkides;
11) tunnustusele õpingute jooksul kooli kodukorras sätestatud korras.
12) vaidlustada hindeid ja sõnalisi hinnanguid kooli õppekavas sätestatud korras;
13) saada teavet ainelise abi ja soodustuste saamise võimaluste kohta ning saada soodustusi õigusaktidega kehtestatud ulatuses ja korras;
14) pöörduda oma õiguste kaitseks hoolekogu, vallavalitsuse, maavanema, Haridus- ja Teadusministeeriumi, lastekaitseametniku või -organisatsioonide poole.
§ 14. Laste ja õpilaste kohustused
(1) Laps on kohustatud täitma lasteaia kodukorda.
1) täitma õpiülesandeid ja osalema temale kooli päevakavas või individuaalses õppekavas ettenähtud õppes. Õppest puudumine on lubatud üksnes põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud tingimustel ja korras;
3) kasutama säästlikult ja hoolivalt kooli vara;
4) kasutama mitterahuldava õppeedukuse ja/või käitumise korral talle määratud tugimeetmeid;
5) täitma muid õigusaktidega õpilasele pandud kohustusi.
§ 15. Vanema õigused
1) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära talle sobival ajal lasteaia päevakava järgides;
2) nõuda vajalike tingimuste loomist lapse mitmekülgseks arenguks, kasvamiseks ja tervise kaitseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele;
3) tutvuda lasteaia õppe- ja päevakavaga, saada teavet lasteaia töökorralduse kohta;
4) saada koolilt teavet ja selgitusi koolikorralduse ning õpilase õiguste ja kohustuste kohta;
5) saada teavet õppeveerandi jooksul läbitavatest peamistest teemadest, vajalikest õppevahenditest, planeeritavatest sündmustest ja hindamise korraldusest koolis;
6) saada teavet õpilasele kohalduva päevakava kohta;
7) saada nõustamist õpilase erivajadustest tulenevalt;
8) taotleda sätestatud korras õpilasele rakendatavaid tugimeetmeid;
9) arenguvestlusele, mis korraldatakse lasteaias-koolis vähemalt üks kord õppeaasta jooksul. Arenguvestluse käigus antakse tagasisidet lapse/õpilase arengust ja õppimise tulemustest, selgitatakse välja lapsevanema seisukohad ja ootused lapse/õpilase arengu suhtes, lepitakse kokku edasises õppes ning arengu eesmärkides;
10) olla valitud hoolekogusse;
11) pöörduda õppenõukogu, hoolekogu või direktori poole kasvatamist ja õpetamist puudutavate vaidlusküsimuste korral.
(2) Kõigile vanematele antakse vähemalt üks kord aastas võimalus osaleda vanemate koosolekul.
§ 16. Vanema kohustused
Vanem on kohustatud:
1) täitma lasteaia kodukorda;
2) looma lapsele soodsad tingimused arenemiseks ja alushariduse omandamiseks lasteaias;
3) kinni pidama lasteaia päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest;
4) aitama kaasa lasteaias laste arenguks ja kasvamiseks vajalike tingimuste loomisele;
5) teavitama lapse lasteaiast puudumisest lasteaeda lasteaia kodukorras sätestatud korras;
6) tasuma lapse toidukulu lasteaias ja osaliselt muud kulud (majandamiskulud, personali töötasu ja õppevahendite kulud). Lapse toidukulu päevamaksumuse otsustab hoolekogu ja kinnitab direktor, muud kulud otsustab vallavolikogu;
7) võimaldama õpilasel koolikohustuse täitmist;
8) looma õpilasele kodus õppimist soodustavad tingimused ja õppes osalemise eeldused;
9) esitama koolile oma kontaktandmed ning teavitama nende muutustest;
10) tutvuma koolielu reguleerivate õigusaktidega ning nendega arvestama;
11) tegema kooliga koostööd;
12) kasutama kooli või vallavalitsuse poolt pakutavaid tugimeetmeid;
13) pöörduma kooli ettepanekul nõustamiskomisjoni poole;
14) teavitama kooli õpilase puudumisest kooli kodukorras sätestatud korras;
15) osalema õpilasega läbiviidaval arenguvestlusel;
16) lapse lasteaiast või koolist lahkumise korral esitama lasteaed-kooli direktorile avalduse.
6. peatükk ÕPETAJATE JA TEISTE TÖÖTAJATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 17. Koosseis
(1) Lasteaia töötajate (edaspidi personal) koosseisu määrab direktor lähtuvalt haridus- ja teadusministri poolt kinnitatud personali miinimumkoosseisust.
(2) Koolitöötajate koosseisu kinnitab direktor pidaja kehtestatud korras.
(1) Personali õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks tööandja poolt kehtestatud töökorralduse reeglite, töölepingu, ametijuhendi, põhimääruse ja teiste õigusaktidega.
(2) Personalil on keelatud avalikustada lasteaias-koolis saadud teavet lapse perekonna kohta.
(3) Personal on kohustatud andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on
ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(4) Lasteaias-koolis töötaval personalil peab olema kehtiv kirjalik tervisetõend nakkushaiguste suhtes tervisekontrolli läbimise kohta.
(5) Õpetajal on õigus:
1) osaleda lasteaed-kooli arendustegevuses;
2) tööalasele koolitusele tööandja kulul eelarves ettenähtud ulatuses;
3) saada tööandjalt õppekirjandust ja muid tööks vajalikke õppevahendeid.
(6) Õpetajal on kohustus:
1) luua tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega;
2) hoolitseda laste elu ja tervise eest lasteaias ja koolis;
3) nõustada lasteaias käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas alaliselt elavate lasteaias mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes;
4) tegeleda enesetäiendusega;
5) teha tulemuslikku õppe- ja kasvatustööd, lähtudes õppe-, tegevus- ja päevakavadest;
6) kasutada säästlikult ja hoolivalt lasteaed-kooli vara.
§ 19. Majandamise alused
(1) Lasteaed-kooli vara moodustavad talle pidaja poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara. Vara valitsemine toimub Kose Vallavolikogu poolt kehtestatud korras.
(2) Lasteaed-koolil on oma eelarve, mis on valla eelarve osaks.
(3) Lasteaed-kooli raamatupidamist korraldab Kose Vallavalitsus.
§ 20. Asjaajamise alused
(1) Lasteaed-kooli asjaajamine toimub direktori poolt kinnitatud asjaajamiskorra alusel.
(2) Lasteaed-kooli õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide täitmisel ja pidamisel lähtub lasteaed-kool koolieelse lasteasutuse seadusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest ning nende alusel välja antud õigusaktidest.
(3) Lasteaed-koolis ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid.
§ 21. Varasema põhimääruse kehtetuks tunnistamine ja käesoleva määruse jõustumine
(1) Tunnistada kehtetuks Kose Vallavolikogu 16.12.2010 määrus nr 42 “Kose-Uuemõisa Lasteaed-Kooli põhimäärus”.
Kose Vallavolikogu esimees


Maksumaksja portaal - Topeltmaksustamise võimalikkusest seltsingu tulu rahvusvahelisel maksustamisel. Kaisa Liivas - 2010 > juuni/juuli (nr 6/7) - EML ajakiri MaksuMaksja
EML ajakiri MaksuMaksja > 2010 > juuni/juuli (nr 6/7) > Topeltmaksustamise võimalikkusest seltsingu tulu rahvusvahelisel maksustamisel. Kaisa Liivas
Topeltmaksustamise võimalikkusest seltsingu tulu rahvusvahelisel maksustamisel. Kaisa Liivas
Seltsing on Eestis lihtsaim ning kõige vähem formaalsusi nõudev viis isikutel ühise eesmärgi nimel tegutseda. Seltsingu moodustamiseks on vajalik vaid seltsinguleping, mille sõlmimisel kehtib vormivabaduse põhimõte ning seega võib lepingu sõlmida ka suuliselt. Eestis hakkas seltsingu regulatsioon kehtima koos võlaõigusseaduse jõustumisega 1. juulil 2002, varasemas tsiviilkoodeksis kandis seltsinguleping nimetust „Ühise tegutsemise leping“. Praktikat sellel alal on Eestil suhteliselt vähe. Samal ajal on välisriikides seltsingu vormis tegutsemine küllaltki levinud ega ole välistatud, et ka Eesti residendid just seda tegutsemisvormi kasutavad. Samas võivad soovida ka välisriigi residendid Eestis seltsinguna tegutseda. Seltsingu piiriülesel tegutsemisel võib aga tekkida topeltmaksustamise oht, sest mõlemad osapooled-riigid soovivad maksude näol saada oma osa. Topeltmaksustamise vältimiseks rakendatakse siseriiklikus õiguses sisalduvad sätteid ning sõlmitakse ka riikidevahelisi topeltmaksustamise vältimise lepinguid (edaspidi maksuleping). Seltsingu kui juriidilise isiku staatust mitteomava isikuteühenduse suhtes maksulepingud aga rakendada ei saa. Sellest tulenevalt ei saa olla kindel, kas rahvusvahelisel maksustamisel on piisavalt tagatud seltsingute tulu topeltmaksustamise vältimine.
Seltsingu mõiste ja olemus
Seltsingu puhul on tegemist isikute lepingulise ühendusega, mille mõistet seadusandja defineerinud ei ole. Võlaõigusseadus (VÕS) avab aga §-s 580 seltsingulepingu mõiste, mille kohaselt seltsinguleping on leping, millega kohustuvad kaks või enam isikut (seltsinglased) tegutsema ühise eesmärgi saavutamiseks, aidates sellele kaasa lepinguga määratud viisil, eelkõige panuste tegemisega. Lepingu võivad sõlmida nii füüsilised kui ka juriidilised isikud. VÕS § 581 lg 1 kohaselt võib seltsinglase panuseks olla igasugune ühise eesmärgi edendamine, sealhulgas vara võõrandamine seltsingule, vara seltsingule kasutada andmine või seltsingule teenuse osutamine. Käesoleva uurimuse raames keskendutakse seltsingute kui isikuteühenduste maksustamisele, jättes välja varakogumid (näiteks investeerimisfondid), mille maksustamisel võib esineda mõningaid erisusi.
Seltsingut on defineeritud kui seltsingulepingu alusel seltsinglaste (seltsingulepingu sõlminud isikute) vahel tehtavat tehingut.[1] Tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 77 kohaselt võib tehinguid teha mis tahes vormis, kui seadus teisiti ei sätesta. Seltsingulepingu sõlmimisel ei ole seadus kohustuslikku vormi ette näinud ning seega võib seltsingulepingu sõlmida ka suulises vormis.
Kasutades mõistet „seltsing“ (ingl k — partnership) rahvusvahelises kontekstis, mõistetakse reeglina selle tähendust. Mitmed riigid tunnevad sellist lepingulise seotuse vormi. Kui rääkida aga seltsingust täpsemalt, selle olemusest ja omadustest, selgub, et eri riikide seltsingud ei ole identsed. Seltsingu definitsioon, kui see mõiste üldse on seaduses defineeritud, ei kattu riigiti. Reeglina mõistetakse aga seltsingu all siiski partnerite ühisusele orienteeritud ühendust.[2] Oluline on ka arvestada, et täisühing kui äriühingu vorm võib paljudes riikides tegutseda seltsinguna, millel ei ole juriidilise isiku staatust. Eestis seevastu on täisühing juriidiline isik ning jääb seltsingu määratluse alt välja. Tulumaksuga maksustamisel on juriidilise staatusest tulenevad erisused väga olulised.
Jesper Barenfeld on raamatus „Taxation of Cross-Border Partnerships“ pakkunud seltsingu olemuse selgitamiseks järgmise definitsiooni: „Seltsing on lepinguline suhe kahe või enama isiku vahel, mis on loodud selleks, et jõuda ühise eesmärgini, eeldatavasti jaotatakse selleks ühiste ressursside kaudu teenitud kasumit.“ (autori tõlge).
Definitsiooni autori arvates on selline mõiste selgitus seltsingu iseloomustamiseks sobiv, sest see välistab sellised lepingulised ühendused, mille pooled on vastandlike majanduslike huvidega (näiteks laenu- või üürileping). Samuti ei koonda see definitsioon enda alla ainuomandiõigusega isikuid, kes tegutsevad eesmärgi nimel üksinda. Lisaks eelnimetatule tekitab see definitsioon ka piirjoone seltsingute ning selliste ühenduste vahele, mille peamine eesmärk ei ole kasumi teenimine ja jaotamine (nt sihtasutus).[3]
Isikud jagunevad TsÜS alusel füüsilisteks ning juriidilisteks isikuteks. Seltsing isiku mõiste alla mahu, sest vastavalt seltsingulepingu mõistele on tegemist isikute ühendusega. Eeltoodule tuginedes ei ole seltsing õiguslikus mõttes isik, mistõttu puudub seltsingul isikutele omane võime teha enda nimel tehinguid. Olenemata sellest sisaldab VÕS siiski sätteid, mis esmapilgul lubavad seltsingul tehinguid teha. Näiteks lubab VÕS § 581 seltsinglasel võõrandada vara seltsingule, vara seltsingule kasutada anda ning võimaldab ka seltsingule teenuse osutamist. Need sätted on mõnevõrra eksitavad, sest tegelikkuses saavad õigussuhte ehk tehingu pooleks olla siiski ainult seltsinglased, mitte seltsing ise. Viidatud sätted osundavad pigem sellele, et seltsinguga seotud õigustoiminguid tuleb vaadelda lahus seltsinglase muudest õigustoimingutest, sest seltsinguga seoses saab ta toiminguid teha vaid teiste seltsinglastega ühiselt.
Kuigi seltsing on isikuteühendus, mida ei saa käsitleda isikuna ning millel puudub õigusvõime, on seltsingul siiski ühinguga (juriidilise isikuga) mitmeid sarnaseid jooni. Kalev Saare on välja toonud kolm seltsingu ning ühingu ühist joont: organisatsioon, erivara ning identiteet.[4] Organisatsiooni all on mõeldud eelkõige sisemist korraldust. Erivaraks võib nimetada seltsinguvara, mis vastavalt VÕS § 589 lg 1 on seltsinglaste ühisomand. Seltsingule ei pea panema nime, mis aga ei tähenda, et seltsing ei tohi enda identiteeti näidata seltsinglaste nimede kaudu nende ühingulises seoses.[5]
VÕS § 582 kohaselt juhivad seltsingut kõik seltsinglased ühiselt. Seltsingu juhtimise all on mõeldud seltsingu eesmärgi saavutamisele suunatud seltsinglaste igasugust tegutsemist sisesuhetes.[6] Seltsingu juhtimise võib VÕS § 583 lg 1 alusel seltsingulepinguga üle anda ühele või mitmele seltsinglasele.
Eelnevalt selgitati, et seltsing kutsutakse ellu seltsinglaste vahel seltsingulepingu sõlmimisega. VÕS § 596 lg 1 nimetab seltsingu lõppemise alused: seltsinglaste otsus, seltsingulepingu ülesütlemine seltsinglase poolt, seltsingulepingu ülesütlemine seltsinglase võlausaldaja poolt, kui on toimunud täitemenetlus seltsinglase varast, ilma et võlausaldaja nõue oleks rahuldatud, seltsinglase surm, seltsingu eesmärgi saavutamine või selle saavutamise võimatuse ilmnemine, tähtaja lõppemine, kui seltsing on tähtajaline, seltsinglase pankroti väljakuulutamine. Selleks et lõppemise aluse esinemisel seltsing ka lakkaks, on vaja läbi viia likvideerimine.[7] Likvideerimisega täidetakse seltsingu kohustused ning ülejääk jaotatakse seltsinglaste vahel vastavalt nende tehtud panuste suurusele.
Rahvusvaheliselt esineb ka Eestis tuntud seltsingust erinevaid seltsinguid. Tsiviilõiguslikes riikides tuntakse formaalseid ja mitteformaalseid seltsinguid. Reeglina on formaalsed seltsingud kantud registrisse ning neil on õigus teha oma nimel tehinguid kolmandate isikutega (paljudes riikides näiteks täisühingud). Mitteformaalne seltsing ei ole kusagil registreeritud ning eksisteerib vaid seltsinglaste endi jaoks, mitte aga kolmandate isikute suhtes.[8] Üldise õigusega riikides eristatakse seltsingut, mis sarnaneb tsiviilõiguslikule mitteformaalsele seltsingule mitteregistreerituse ning konkreetse isiku puudumise poolest, formaalsele seltsingule aga kasumist taotleva äritegevuse poolest. Sellisel seltsingul on võimalik enda ärinimi registreerida, aga see ei ole vajalik.[9]
Seltsingu tulu maksustamine tulumaksuga
Maksukorralduse seaduse (MKS) § 6 lg 4 p 1 alusel võib seadus sätestada juhud, mil juriidilise isiku staatust mitteomavat isikuteühendust või varakogumit käsitatakse maksumaksja või maksu kinnipidajana. Selle sätte alusel on seltsingul võimalik olla maksukohustuslane. MKS § 18 lg 11 p 2 sätestab seltsingu registreerimiskohustuse. Vastavalt nimetatud paragrahvile peab seltsing end Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus struktuuriüksuses registreerima kümne tööpäeva jooksul Eestis maksukohustuse tekkimisest.
Eelnevalt kirjeldati, et seltsing kui juriidilise isiku staatust mitteomav isikuteühendus ei ole õiguslikus mõttes isik ega saa teha tehinguid. Sellest tulenevalt ei saa seltsingul tekkida ka reaalset maksukohustust, mis on seaduse järgi registreerimise eelduseks. Kõik seltsingu tehingud tehakse seltsinglaste tasandil ning seega tekib seltsinglaste tasandil ka maksukohustus. MKS § 18 lg 11 p-s 2 sätestatud seltsingu registreerimiskohustus on seega vaid ennetav säte juhuks, kui seltsing seaduse muudatusega õigluslikus mõttes isikuks muudetakse ning seltsingul endal maksukohustus tekib. Praegu tunnistatakse seltsinguid maksukohustuslasena vaid käibemaksuseaduses ja sedagi üsna piiratud ulatuses, nimelt käsitatakse käibemaksuseaduse § 3 lg 1 viimase lause kohaselt välisriigi liikmesriigi isikuteühendusi Eestis maksukohustuslastena, kui nad on asukohamaal käibemaksukohuslastena registreeritud.
Seltsing võib tegutseda nii ühe riigi piires kui ka ületada oma eesmärgi saavutamiseks riigipiire. Rahvusvahelisel tasandil tegutsemine toob kaasa aga olukorra, kus seltsingu teenitud tulu soovivad maksustada mitmed riigid. Selleks et riik saaks välismaist isikuteühendust maksustada, peab ta ühenduse oma maksuõigusesse mingi maksusubjekti alla liigitama ehk kasutama klassifitseerimise meetodit.[10] Fikseeritud klassifitseerimine (mida rakendab näiteks Itaalia) tähendab, et kõiki välismaiseid isikuteühendusi koheldakse juriidiliste isikutena ning ka maksustatakse vastavalt. Erisusega fikseeritud klassifitseerimise (näiteks Belgia) kohaselt liigitatakse isikuteühendus juriidiliseks isikuks, kui ühendusel on koduriigis juriidilise isiku staatus. Erandlik variant on valitav klassifitseerimine (USA), mille kohaselt saab isikuteühendus ise sobiva ühenduseliigi valida. Kõige levinum variant on sarnasuse alusel klassifitseerimine (näiteks Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa), mille puhul välismaine ühendus samastatakse siseriiklikus õiguses eksisteeriva kõige sarnasema ühinguliigiga.[11]
Tallinna Ringkonnakohtu 20.04.2010 jõustunud Fidelity Funds kohtulahendi (C 3-06-389) pinnalt võib teha järelduse, et Eesti rakendab isikuteühenduste ning varakogumite liigitamiseks sarnasuse alusel klassifitseerimise meetodit. Kohtulahendist nähtub, et olenemata investeerimisfondi asutamisest Luksemburgi juriidilise isikuna tuleb Eestis lähtuda sellest, et kui investeerimisfondide seaduse § 4 kohaselt saab eurofondi asutada vaid lepinguse fondina, lähtutakse maksustamisel varakogumi, mitte juriidilise isiku maksustamist reguleeritavatest sätetest. Seega toimub liigitamine isiku klassifitseerimisega selle sisu ning olemuse järgi kõige sarnasema ühenduseliigi alla.
Isikuühenduste maksustamise eesmärgil liigitamine on vajalik, et maksustaval riigil oleks võimalik otsustada, kes on maksumaksja (kas ühendus või selle liikmed), millise maksumääraga tohib maksustada (füüsilise ja juriidilise isiku maksumäärad on tavaliselt erinevad), kas ja mis määras võib tulumaksu kinni pidada.[12] Samuti on klassifitseerimine oluline, et määratleda maksustamise aeg (millal tekib lõplik maksukohustus — kasumi teenimisel või kasumi jaotamisel), kindlaks teha tulu liik, maksubaas, maksuvabastused ja lubatud mahaarvamised.[13]
Tulumaksuseadus (TuMS) sisaldab kahte selgitavat sätet juriidilise isiku staatust mitteomavate ühenduste maksustamisest tulumaksuga. TuMS § 6 lg 31 kohaselt maksustatakse välismaise isikuteühenduse tulu ühenduse osanike või liikmete tuluna proportsionaalselt nende osalusele. Kui residendist füüsiline isik on osanik või liige juriidilise isiku staatust mitteomavas isikuteühenduses, siis vastavalt TuMS § 18 lg-le 4 maksustatakse tulumaksuga nimetatud ühenduse puhaskasumi osa proportsionaalselt maksumaksja osalusele või hääleõigusele. Need kaks sätet kirjutavad lahti niinimetatud transparentsuse põhimõtte. Transparentsuse põhimõte tähendab seda, et ühendusest „vaadatakse läbi” ja ühenduse asemel maksustatakse osanikke. See on levinuim viis seltsingud maksustada — sellist meetodit kasutavad näiteks Rootsi, Soome, Saksamaa, Ühendkuningriik.[14]
Seltsingu piiriülesel tegutsemisel soovivad seltsingu tulu maksustada mõlemad riigid. Selleks et topeltmaksustamist vältida, rakendavad riigid nii siseriiklikes õigusaktides sisalduvaid sätteid kui ka sõlmivad maksulepinguid. Eesti kasutab maksulepingute sõlmimisel OECD näidislepingut (edaspidi — näidisleping).[15]
Seltsingute maksustamisel võivad tekkida probleemid eelkõige sellest, kui kaks riiki liigitavad ja maksustavad seltsingut erinevalt: üks riik transparentsuse põhimõtte alusel (ingl k — transparent) ühenduse liikme tasandil ja teine riik ühenduse enda tasandil (ingl k — opaque).[16]
Kahe riigi vaheline maksuleping kehtib vastavalt näidislepingu artiklile 1 lepinguosaliste riikide nende isikute suhtes, kes on ühe või mõlema lepinguosalise riigi residendid. Näidislepingu art 3 lg-s 1 defineeritud isiku mõiste alla mahub ka seltsing kui muu isikute ühendus. Näidislepingu artikli 4 kohaselt on resident isik, kellel on selle riigi seaduste alusel maksukohustus. Nagu eelnevalt selgitati, ei saa Eestis seltsingul Eesti seaduste kohaselt maksukohustust tekkida ning sellest tulenevalt ei saa maksulepingut seltsingute suhtes ka rakendada. Maksulepingut saab rakendada seltsinglase ehk füüsilise või juriidilise isiku suhtes, kellel reaalselt maksukohustus tekib. See tähendab näiteks ka, et kui seltsinglased on erinevate riikide residendid, tuleb seltsingu tulu või seltsingule tehtud väljamakse maksustamisel korraga rakendada mitut maksulepingut.
Näidislepingus reguleerivad topeltmaksustamise vältimist artiklid 23A ja 23B, esimene kirjeldab topeltmaksustamise vältimist vabastusmeetodiga ning teine tasaarvestusmeetodiga (krediidimeetodiga). Need maksulepingu sätted väldivad juriidilist topeltmaksustamist, kus sama tulu maksustatakse sama maksumaksja tuluna rohkem kui ühes riigis.
Seltsingu rahvusvahelisel maksustamisel võib aga tekkida eelkõige majanduslik topeltmaksustamine, sest kui seltsingut liigitatakse maksustamise eesmärgil erinevalt (üks riik isikuteühenduseks, teine juriidiliseks isikuks), toimub maksustamine erinevate isikute tuluna (üks riik maksustab seltsinglast, teine seltsingut). Selline rahvusvahelise majanduslik topeltmaksustamine tekib sisuliselt aga samadel alustel mis juriidiline topeltmaksustaminegi. Maksustatakse sama või võrreldava maksuga sama maksuobjekti samal maksustamisperioodil. Ainus erinevus juriidilisest topeltmaksustamisest on erinevus maksumaksja isikus.
Näidislepingu artikli 25 lg 3 kohaselt võivad lepinguosalised riigid topeltmaksustamise vältimiseks ka lepingus käsitlemata juhtudel teineteisega konsulteerida. Selle sätte alusel saavad riigid kokku leppida ka majandusliku topeltmaksustamise vältimises.
Vastavalt TuMS § 45 lg 4 võib seltsinglane, kes on Eesti residendist füüsiline isik, oma tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata proportsionaalse osa seltsingu poolt välisriigis tasutud või kinnipeetud tulumaksust, mis vastab seltsinglase tuluna maksustatavale kasumiosale. Sama õigus on TuMS § 50 lg 11 ja § 54 lg 5 alusel välisriigis seltsingu kaudu teenitud tulu osas ka juriidilisel isikul. Kirjeldatud meetod on ühepoolne topeltmaksustamise vältimise meetod.
Järgnevalt kirjeldatakse kahte näidet seltsingu piiriülese tulu maksustamisest, et konkreetsete olukordade kaudu topeltmaksustamise võimalikkuseni jõuda.
Seltsingu ärikasumi väljamakse maksustamine Eesti ja Ungari näitel
Kui üks riik liigitab isikuteühendust juriidiliseks isikuks, teine aga seltsinguks, siis sellises olukorras tekkivat maksustamist nimetatakse asümmeetriliseks maksustamiseks.[17] Asümmeetriline maksustamine jaguneb omakorda hübriidseks maksustamiseks (kui koduriik maksustab seltsingut juriidilise isikuna ja teine riik transparentselt) ja pöördhübriidseks maksustamiseks (kui koduriik maksustab ühingut transparentselt ja teine riik maksustab kui juriidilist isikut).[18] Järgnevalt analüüsitakse näidet hübriidsest olukorrast.
A (füüsiline isik) on seltsinglane seltsingus, mis tegutseb riigis S püsiva tegevuskoha kaudu. Seltsinglane A on riigi R resident. Riik S peab seltsingut eraldiseisvaks maksumaksjaks ning maksustab seega seltsingut ühenduse tasemel. Riik R aga maksustab seltsingu teenitud tulu transparentsuse põhimõtte kohaselt ehk seltsinglaste tasemel. Seega toimub maksustamine hübriidselt. Seltsing teenis esimesel aastal 10 000 krooni ärikasumit riigis S. Teisel aastal tegi seltsing seltsinglasele A tema panuse eest seltsingus väljamakse 2000 krooni, mis vastab tema osalusele ning hääleõigusele seltsingus.[19]
Tegemist on asümmeetrilise maksustamisega, kus topeltmaksustamise probleem võib esile kerkida, sest mõlemad riigid peavad maksumaksjat (riik S seltsingut ja riik R seltsinglast) enda riigi residentideks. Riik S maksustab seltsingut kui eraldiseisvat maksumaksjat, oma residenti riik R maksustab seltsinglast A, kes nagu mainitud, on riigi R resident.
Riik S maksustab teenitud tulu seltsingu tuluna. Klassikalise maksusüsteemi järgi rakendatakse esmalt esimesel aastal teenitud 10 000 kroonile äriühingu tulumaksu. Seejärel maksustatakse teisel aastal 2000-kroonist väljamakset seltsingust seltsinglase A tuluna füüsilise isiku tulumaksuga kui dividendi, väljamakselt peetakse tulumaks kinni. Riik R maksustab tulu seltsinglase A tuluna kui ettevõtlustulu. Riigi R maksustamisaeg (kas maksustamine toimub esimesel või teisel aastal) sõltub konkreetse riigi siseriiklikust õigusest. Üldjuhul maksustab riik R seltsinglase tulu esimesel aastal, mil seltsing tulu teenis.[20] Maksustatakse seltsingu kasumi seda osa, mis vastab seltsinglase A osalusele seltsingus. Riik R maksustab seltsinglase A tuluna esimesel aastal 2000 krooni füüsilise isiku tulumaksuga. Teisel aastal riik R jaotatud tulu ei maksusta, sest see on eelnevalt maksustatud (transparentsuse põhimõtte kohaselt maksustatakse tulu ühel korral).
Riik S ei pöördu pärast siseriiklikust õigusest maksustamiseks aluse leidmist maksulepingu poole, sest riigi S seisukohast ei ole tegemist piiriülese maksustamisega. Maksustatakse oma residendi oma riigis teenitud tulu. Riik R peab maksustamist rahvusvaheliseks, sest riigi R residendi tulu teeniti välisriigis. Seltsinglase residentsusriik rakendab maksulepingu artiklit 7, mille kohaselt võib tuluallikariik teenitud tulu maksustada, kui see on teenitud püsiva tegevuskoha kaudu ning sellele omistatav.
Eelnevale tuginedes suutis residentsusriik esimesel aastal, mil seltsing tulu teenis, maksulepingut rakendades topeltmaksustamise ära hoida. Riik S maksustab tulu aga ka teisel aastal kui dividenditulu. Riik R väljamakset teisel aastal ei maksusta, sest lähtub transparentsuse põhimõttest, mille kohaselt tulu maksustati isiku A ettevõtlustuluna. Tekib topeltmaksustamine, sest seltsinglase A residentsusriigi R seaduste kohaselt oleks pidanud tulu kuuluma maksustamisele vaid üks kord. Reaalselt maksustati tulu aga kahel korral.
Kas topeltmaksustamine tekib aga ka siis, kui riigid S ja R samastada reaalsete riikidega? Toome näite, kus R on Eesti, kes rakendab transparentsuse põhimõtet, ning S on Ungari, kes maksustab seltsinguid ühenduse tasandil ning rakendab klassikalist tulumaksusüsteemi.
Esimesel aastal rakendab Ungari äriühingu tulumaksu 16% määras.[21] Maksulepingut Ungari ei rakenda, sest ta maksustab oma residendi siseriiklikult teenitud tulu. Eelnevalt kirjeldati, et üldjuhul maksustab ka riik R tulu esimesel aastal. TuMS § 18 lg 4 kohaselt maksustatakse seltsingu puhaskasumi osa proportsionaalselt osalusega või hääleõigusega seltsingus selgitsinglase tuluna. Seega tuleb Ungari seltsingu tulu maksustada Eestis füüsilise isiku tulumaksuga 21% määras juba esimesel aastal, kui seltsing ärikasumi teenis. Eesti rakendab Ungari ja Eesti vahel sõlmitud maksulepingut[22], et veenduda oma maksustamisõiguses. Lepingu artikli 14 kohaselt on Eestil maksustamiseks õigus. TuMS § 45 lg 4 annab seltsinglasele A õiguse maha arvata Eestis tasumisele kuuluvast tulumaksust proportsionaalse osa välisriigi isikute ühenduse poolt tasutud tulumaksust, mis vastab residendi tuluna maksustatavale kasumiosale. Seega saab A deklareerimisel arvestada Ungaris tasutud tulumaksu osa, mis vastab tema osalusele seltsingus.
Teisel aastal, kui teostatakse väljamakse, tekib Ungaril õigus maksustada A tulu dividendina 25%-lise[23] tulumaksumääraga. Ungari rakendab Eesti ja Ungari vahel sõlmitud maksulepingut, et veenduda oma maksustamisõiguses. Lepingu artikli 10 lõike 2 punkti b kohaselt võib Ungari kui dividendi maksja residendiriik dividenditulu maksustada kuni 15% maksumääraga. Eesti teisel aastal tulu ei maksusta, sest Eesti rakendab maksustamisel transparentsuse põhimõtet, mille kohaselt toimub tulu maksustamine ühekordselt. Eestis lõpliku maksukoormuse tekkimisel arvestab seltsingulane A TuMS § 45 lg 7, mis lubab Eestis arvesse võtta ka välisriigis tasutud tulumaksu, mis on tasutud tulu saamisest erineval maksustamisperioodil. Seega on pärast Ungaris dividendidelt tulumaksu tasumist teisel aastal seltsinglasel A õigus teha parandus Eesti tuludeklaratsioonis ning arvestada lisaks esimesel aastal Ungaris tasutud tulumaksule ka teisel aastal tasutud osa.
Seltsinglase A lõpliku maksukoorumuse kujunemine on koondatud järgnevas tabelis (kroonides):
Seltsingu tulu
Tulumaks Ungaris 16%
10 000 * 16%
A osa seltsingu S kasumist 20%
Füüsilise isiku tulumaks Eestis 21%
2000 * 21% - (1600 * 20%)
Füüsilise isiku tulumaks dividendidelt Ungaris 15%
2000 * 15%
Eesti deklaratsioonis sisseviidav parandus
2000 * 21% - (1600 * 20% + 300)
Peale parandust füüsilise isiku tulumaks Eestis 21%
100+(-200)
Seltsinglase A maksukoormus kokku
1 600* 20% + 300
Eestis saab seltsinglane A arvestada mõlemat Ungaris tasutud tulumaksu ning seega on lihtkrediidimeetodi (rohkem tasutud maksu ei hüvitata) rakendamise tulemusena Eestis tasumisele kuuluv tulumaks 0. Seltsinglase A lõplik maksukoormus kujuneb kahe tulumaksuosa summana: 20%, mis on seltsinglase A osalus seltsingus, seltsingu tuludelt tasutud äriühingu tulumaksust Ungaris ning dividendidelt kinnipeetud füüsilise isiku tulumaksust Ungaris. Sellist maksustamist ei saa aga siiski pidada topeltmaksustamiseks, sest seltsinglase residentsusriik Eesti arvestas mõlemat välismaal tasutud tulumaksu ning vältis sellega topeltmaksustamist.
Seltsingu ja seltsinglase vahelise laenu intresside maksustamine Prantsusmaa ja Eesti näitel
A ja B (füüsilised isikud) on seltsinglased seltsingus, mis tegutseb riigis S püsiva tegevuskoha kaudu. Mõlemad seltsinglased on riigi R residendid. Seltsinglane A annab seltsingule laenu, mida rakendatakse riigis S seltsingu püsivas tegevuskohas. Seltsing maksab A-le laenuintresse 10 000 krooni aastas. Residentsusriik R tunnustab laene seltsinglase ja seltsingu vahel, tuluallikariik S aga ei tunnusta selliseid laene. Mõlemad riigid liigitavad seltsingut isikuteühenduseks ning maksustavad neid transparentsuse põhimõtte kohaselt seltsinglaste tasemel.[24]
Kirjeldatud olukorras liigitavad riigid seltsingut küll samamoodi, aga kohtlevad siiski erinevalt. Erinev kohtlemine on erineva liigitamise kõrval üks probleemne olukord, kus seltsingu või seltsinglase tulu topeltmaksustamine võib esineda. Toodud näites liigitavad riigid teenitud tulu erinevalt: riik R peab väljamakset intressiks, sest tema tunnustas laene seltsingu ja seltsinglase vahel, riik S aga peab väljamakset osaks seltsingu kasumist, mis seltsinglasele välja makstakse.
Tuluallikariik S rakendab pärast siseriiklikust seadusest maksustamiseks aluse leidmist maksulepingu artiklit 7 (ärikasum), mis annab tuluallikariigile piiranguteta maksustamisõiguse, sest tulu on teenitud püsiva tegevuskoha kaudu ning on sellele omistatav.
Residentsusriik R rakendab pärast siseriiklikust õigusest intressi maksustamiseks aluse leidmist maksulepingu artiklit 11 (intress), mis annab riigile R maksustamisõiguse, sest intress maksti just selle riigi residendile. Artikli kohaselt võib tuluallikariik maksustada intressitulu maksimaalselt 10% intressi brutosummalt.
Seltsinglasele A väljamakstud tulu maksustatakse eelnevale tuginedes kahel korral: riik S maksustab tulu ärikasumina, riik R maksustab tulu intressituluna. Näidislepingu artiklid 23A ja 23B näevad ette tasaarvestusmeetodi rakendamise intresside korral. Seega võimaldab riik R mahaarvamist intressi brutosummalt 10% ulatusest, sest tema seisukohast on just 10% see maksumäär, millega riik S tulu maksustada tohtis. Seltsinglase A tulule ei võimaldata seega piisavalt mahaarvamist, et topeltmaksustamine oleks välditud. Tekib seltsinglase A tulu osaline topeltmaksustamine. Tegemist on juriidilise topeltmaksustamisega, sest kõik neli tingimust – sama maksustamisperiood, maks, maksuobjekt ja maksumaksja – on täidetud.
Kas tulemus oleks ka siis sama, kui riigid R ja S asendada reaalsete riikidega ning rakendada tulumaksuseadust ja konkreetset maksulepingut? Eestit saab samastada riigiga S, sest Eestis pole ei tsiviilõiguses ega maksuõiguses sätet, mis võimaldaks tunnustada seltsingu ja seltsinglase vahelist laenusuhet. Riigi R näitena saab tuua Prantsusmaa, kes maksustab seltsingut küll transparentselt, aga tunnustab seltsingut tehingupoolena.[25]
Tuluallikariik Eesti leiab maksustamisaluse TuMS § 29 lõikest 3. Seejärel rakendab Eesti Prantsusmaa ja Eesti vahel sõlmitud maksulepingut[26], mis samuti annab Eestile maksustamisõiguse, sest tegemist on püsiva tegevuskoha kaudu teenitud tuluga.
Prantsusmaa rakendab vastavalt siseriiklikule seadusele füüsilise isiku tulule tulumaksu 30% (tegemist on progresseeruva maksumääraga, valiti üks määradest).[27] Maksulepingu art 11 lg-d 1 ja 2 lubavad intressi maksustada Prantsusmaal, aga ka Eestis kuni 10%-lise maksumääraga. Topeltmaksustamise vältimiseks rakendab Prantsusmaa maksulepingu artiklist 23 lõikes 2 tulenevat tasaarvestusmeetodit 10% ulatuses.
Väljamakstav summa aastas
Tulumaks Eestis 21%
10 000 * 21%
Tulumaks Prantsusmaal 30%
10 000 * 30%
- 10 000 * 10%
Seltsinglase A lõplik maksukoormus
Prantsusmaa võimaldas tulumaksust mahaarvamist vaid osaliselt ning seega kujuneb seltsinglase A lõplik maksukoormus Eestis ja Prantsusmaal tasutud tulumaksude summana. Kui Prantsusmaa oleks arvestanud kogu Eestis tasutud tulumaksu, peaks lõplik maksukoormus võrduma 30%ga tulu brutosummast (Prantsusmaa maksumäär). Mahaarvamist ei võimaldatud kogu tasutud tulumaksu ulatuses ning seega tekkis seltsinglase tulu osaline topeltmaksustamine.
Seltsingu tulu rahvusvahelisel maksustamisel võib eelnevale analüüsile tuginedes tekkida topeltmaksustamine. Erineva liigituse alusel maksustamisel tekkis topeltmaksustamine eelkõige seetõttu, et mõlemad riigid pidasid maksustatavat isikut oma riigi residendiks. Sama liigituse, aga erineva kohtlemisega maksustamisel tekkis osaline topeltmaksustamine, sest riigid liigitasid teenitavat tulu erinevalt. Teoreetiliselt võimalikku topeltmaksustamist saab vältida, rakendades siseriikliku seaduse vastavaid sätteid. Selgusele jõudmine selles, kas näidetes teoreetilise analüüsi tulemusena tekkiv topeltmaksustamine esines konkreetselt seltsingu vormi kasutamisest, eeldab võrdlust sarnastes tingimustes teenitud kasumi maksustamisega, kui isik tegutseb teiste ettevõtlusvormide kaudu, sh füüsilisest isikust ettevõtjana, osanikuna välisriigi äriühingus.
Maksundusalaste uurimistööde konkursi I koht bakalaureuse- ja lõputööde kategoorias
[1] B. Punison. Seltsingu õiguslik regulatsioon. – MaksuMaksja, 2007, 1, lk 22.
[2] J. Barenfeld. Taxation of Cross-Border Partnerships. Amsterdam: IBFD Publications, 2005, p 62.
[3] Samas, p 63-64.
[4] Kalev Saare. Seltsing – kas leping või ühing? – Juridica, 2003, 1, lk 60.
[6] P. Varul, I. Kull, V. Kõve, M. Käerdi. Võlaõigusseadus II: kommenteeritud väljaanne. Tallinn: 2007, lk 653.
[7] Samas, lk 683.
[8] J. F. Avery Jones. Characterization of Other States’ Partnerships for Income Tax – Bulletin for International Fiscal Documentation, 2002, vol. 56, no 7, p 291; J. Barenfeld. Taxation of Cross-Border Partnerships. Amsterdam: IBFD Publications, 2005, p 68-69.
[9] J. F. Avery Jones. Characterization of Other States’ Partnerships for Income Tax. – Bulletin for International Fiscal Documentation, 2002, vol. 56, no 7, p 291.
[10] The Application of the OECD Model Tax Convention to Partnerships. – OECD, Issues in International Taxation, 1999, no 6, p 9.
[11] J. F. Avery Jones. Characterization of Other States’ Partnerships for Income Tax – Bulletin for International Fiscal Documentation, 2002, vol. 56, no 7, p 291; J. Barenfeld. Taxation of Cross-Border Partnerships. Amsterdam: IBFD Publications, 2005, p 111.
[12] Viide 9, lk 288.
[13] Viide 2, lk 104-106.
[14] Samas, lk 72-73.
[15] Model Tax Convention on Income and on Capital: Condensed Version. OECD, 2008.
[16] Viide 9, lk 288.
[17] Viide 2, lk 83.
[18] Samas, lk 130.
[19] Samas, p 136.
[20] Samas, p 137.
[21] Hungarian Tax and Financial Control Administration. Short summary on the taxation of companies 2009. Arvutivõrgus kättesaadav: http://en.apeh.hu/taxation/summary_companies.html 18.03.2009.
[22] Eesti Vabariigi ja Ungari Vabariigi vaheline tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise leping ning maksudest hoidumise tõkestamise leping. – RT II 2004, 19, 81.
[23] Hungarian Tax and Financial Control Administration. Short summary on the taxation of individuals 2009. Arvutivõrgus kättesaadav: http://en.apeh.hu/taxation/summary_individuals.html 18.03.2009.
[24] Viide 10, lk 43-44.
[25] Samas, p 89.
[26] Eesti Vabariigi valitsuse ja Prantsusmaa Vabariigi valitsuse vahelise tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ning maksudest kõrvale hoidumise tõkestamise leping. RT II 1998, 16/17, 31.
[27] Taxation and Customs Union. Taxes in Europe database. Arvutivõrgus kättesaadav: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxinv/search.do 06.04.2009.


Erametsanduse toetuse andmise alused, taotluse kohta esitatavad nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord, taotluse hindamise alused ning toetuse tagasinõudmise kord – Riigi Teataja
Erametsanduse toetuse andmise alused, taotluse kohta esitatavad nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord, taotluse hindamise alused ning toetuse tagasinõudmise kord
Erametsanduse toetuse andmise alused, taotluse kohta esitatavad nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord, taotluse hindamise alused ning toetuse tagasinõudmise kord - sisukord
§ 1 Määruse kohaldamine
§ 2 Vähese tähtsusega abi ja riigiabi kohaldamine
§ 3 Toetuse taotlemise ja saamise üldtingimused
§ 5 Nõuded toetuse saajale
2 Toetuse liigid ning toetuse saamise täpsustatud alused ja nõuded ning määrad toetuste liikide kaupa
§ 7 Toetuse liigid
§ 8 Erametsaomanike nõustamise toetus
§ 9 Metsa uuendamise toetus
§ 10 Pärandkultuuri säilitamise ja eksponeerimise toetus
§ 11 Metsa inventeerimise toetus
§ 12 Metsaühistu toetus
§ 13 Metsamaaparandustööde toetus
§ 131 Metsa sertifitseerimise toetus
3 Taotluse menetlus ja muudatustest teavitamine
§ 14 Taotleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollimine
§ 15 Taotluse muutmine
§ 16 Taotluste paremusjärjestuse moodustamine ja toetuse vähendamine
§ 17 Taotluse rahuldamine ja rahuldamata jätmine
§ 18 Muudatustest teavitamine
4 Toetuse maksmine, maksmisest keeldumine ja tagasinõudmine
§ 19 Toetuse maksmine ja toetuse maksmisest keeldumine
§ 20 Toetuse tagasinõudmine
§ 22 Nõustamistoetuse arvutamine 2017. aastal
RT I, 31.07.2018, 3
Vastu võetud 14.04.2014 nr 10
RT I, 17.04.2014, 9
jõustumine 20.04.2014
17.11.2014 RT I, 21.11.2014, 6 24.11.2014
09.07.2015 RT I, 17.07.2015, 1 20.07.2015
27.12.2016 RT I, 06.01.2017, 2 09.01.2017, osaliselt 01.07.2017
25.07.2018 RT I, 31.07.2018, 1 06.08.2018
Määrus kehtestatakse metsaseaduse § 10 lõike 11 alusel.
§ 1. Määruse kohaldamine
(1) Käesoleva määrusega reguleeritakse toetuste andmist erametsanduse arendamiseks.
(2) Käesoleva määruse alusel toetuste andmist korraldab metsaseaduse § 6 lõike 3 alusel sihtasutus Erametsakeskus (edaspidi EMK).
§ 2. Vähese tähtsusega abi ja riigiabi kohaldamine
(1) Erametsanduse toetus, välja arvatud käesoleva määruse § 10 nimetatud toetus, on vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse EL toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8), mõistes.
(2) Käesoleva määruse § 10 alusel antav toetus ei ole riigiabi konkurentsiseaduse § 30 lõike 1 tähenduses.
(3) Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 kohaselt antud vähese tähtsusega abi ei tohi koos käesoleva määruse alusel taotletava toetusega ületada jooksva ja kahe eelneva majandusaasta jooksul 200 000 eurot. Vähese tähtsusega abi andmisel võetakse arvesse komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artiklis 5 sätestatud erinevateks eesmärkideks antava vähese tähtsusega abi kumuleerimisreegleid.
[RT I, 31.07.2018, 1 - jõust. 06.08.2018]
(4) [Kehtetu - RT I, 31.07.2018, 1 - jõust. 06.08.2018]
(5) Vähese tähtsusega abi suuruse arvestamisel loetakse üheks ettevõtjaks sellised ettevõtjad, kes on omavahel seotud komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 2 lõike 2 kohaselt.
(6) EMK säilitab vähese tähtsusega abi andmisega seotud andmeid koos teabe ja vajalike lisadokumentidega kümme aasta jooksul alates viimasest üksikabi andmisest.
§ 3. Toetuse taotlemise ja saamise üldtingimused
(1) Toetust võib taotleda ja saada olenevalt toetuse liigist:
1) metsaseaduse § 10 lõike 5 tähenduses metsaühistu (edaspidi metsaühistu);
2) füüsilisest või eraõiguslikust juriidilisest isikust erametsaomanik (edaspidi erametsaomanik) tema omandis oleva metsamaa jaoks.
(2) Metsaühistu võib taotleda ja saada toetust käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud erametsaomanikest ühistu liikmete omandis oleva metsaseaduse § 3 lõike 2 tähenduses metsamaa (edaspidi metsamaa) jaoks, kui tal on:
1) vähemalt 200 liiget taotluse esitamise kuule vahetult eelnenud kuu esimese päeva seisuga;
2) ärakiri mitte varem kui taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud kalendriaastal metsaühistu vastuvõetud üldkoosoleku otsusest, millest nähtub tema liikmete nõusolek taotleda toetust, kui põhikirjast ei nähtu õigust taotleda toetust metsaühistu liikmete nimel;
3) metsaühistu liikmete nimekiri koos nende isiku- või registrikoodide ja metsamaa pindalaga mitte varasema kui taotluse esitamise kuule vahetult eelnenud kuu esimese päeva seisuga (edaspidi metsaühistu liikmete põhiandmetega nimekiri).
[RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(3) Toetust ei anta, kui EMK-l puudub toetuse finantseerimiseks vajalik raha.
(4) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja lisas 1 esitatud vormi kohase taotluse (edaspidi taotlus) ning muud käesolevas määruses nimetatud taotlemiseks vajalikud dokumendid. EMK teatab taotluse esitamise tähtpäeva ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded või üleriigilise levikuga päevalehes ning veebilehel www.eramets.ee.
(5) Taotleja saab ühes taotlusvoorus esitada ühe toetuse liigi kohta ühe taotluse. Kui erametsaomanik on esitanud mitu taotlust või on esindatud mitmes taotluses, võetakse menetlemisele ajaliselt kõige hiljem esitatud taotlus ning varasemad jäetakse läbi vaatamata.
(51) Erandina lõikest 5 võib metsamaaparandustööde toetust taotlev erametsaomanik olla samaaegselt esindatud metsaühistu esitatud metsamaaparandustööde toetuse taotluses tingimusel, et toetust ei taotleta sama kinnisasja piires tehtavateks töödeks.
[RT I, 17.07.2015, 1 - jõust. 20.07.2015]
(6) Taotluses kavandatud tegevuse maksumus peab olema põhjendatud, üheselt mõistetav, üksikasjalikult kirjeldatud, otstarbekas ja vajalik tegevuse eesmärgi saavutamiseks.
(7) Taotlus esitatakse posti teel või käsipostiga EMK-le, elektrooniliselt aadressil siseriiklik@eramets.ee või PRIA e-teenuse keskkonna kaudu, kui määrusega ei ole reguleeritud teisiti.
(1) Toetuse taotleja peab vastama järgmistele tingimustele:
1) ta ei ole saanud ega taotle sama kulu hüvitamiseks samale metsaeraldisele kavandatud sama tegevuse või sama investeeringuobjekti jaoks toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi;
2) tema suhtes ei ole algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlust;
3) ta tagab toetuse sihipärase kasutamise ning võimaldab seda kontrollida;
4) tal ei ole riiklikku maksuvõlga või on riikliku maksuvõla tasumine ajatatud ja maksuvõlg on tasutud ajakava kohaselt.
(2) Kui taotleja on teatud tähtajaks asutatud metsaühistu, ei või tema tegutsemise tähtaeg olla lühem kui viis aastat EMK toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates.
(3) Kui toetuse taotleja on saanud varem toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peab ta olema tagasimaksmisele kuulunud summa tagasi maksnud tähtajaliselt. Kui toetuse tagasimaksmine on ajatatud, peavad tagasimaksed olema tasutud ettenähtud tähtajaks ja mahus.
§ 5. Nõuded toetuse saajale
(1) Toetuse saaja peab lisaks §-s 4 esitatud nõuetele:
1) tegema tähtajaks tööd, mille jaoks toetus määrati;
2) tagama investeeringuobjekti või ala, millele toetus määrati, sihipärase kasutamise või säilimise vähemalt viie aasta jooksul toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates, välja arvatud metsa inventeerimise toetuse korral;
3) säilitama toetusega seotud dokumente seitse aastat toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates;
4) eristama selgelt oma raamatupidamises toetuse kasutamisega seotud kulud ning neid kajastavad kulu- ja maksedokumendid muudest kulu- ja maksedokumentidest;
5) võimaldama teostada toetuse sihipärase ja tähtaegse kasutamise üle järelevalvet;
6) toetuse abil korraldatud üritustel ja muudel asjakohastel juhtudel teavitama, et tööde rahastamist on toetanud riik.
(2) Kui toetuse saanud investeeringuobjekt või -ala võõrandatakse viie aasta jooksul toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates, peab toetuse saaja objekti või alaga seotud kohustused üle andma uuele omanikule, vormistades selle kohta toetusega seotud kohustuste üleandmise ja vastuvõtmise akti, mille allkirjastavad nii kohustuste üleandja kui vastuvõtja.
(1) Abikõlblikud on käesoleva määruse §-des 8–13 sätestatud toetuse liigi tegevus, kulud ja investeeringud.
(2) Abikõlblikud ei ole:
1) maa ja olemasoleva ehitise ostmise ning maa rentimisega seotud kulud;
2) tolli-, sisseveo- ja muu maks, mida hüvitatakse, tasaarveldatakse ja kustutatakse mingil muul moel ning mis ei moodusta osa Eesti maksusüsteemist;
3) käibemaks juhul, kui taotlejal on võimalik taotleda selle tagastamist käibemaksuseaduse alusel;
4) toreduslikud kulutused tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 63 tähenduses ja ebaotstarbekad kulud;
5) riigile, kohalikule omavalitsusüksusele või riigi osalusega eraõiguslikule juriidilisele isikule kuuluva metsamaa kohta tehtud kulutused;
6) kulutused, mis on tehtud looduskaitseseaduse § 4 lõikes 1 nimetatud loodusobjektil, kus keskkonnakaitse piirangutest tulenevalt ei oleks saanud teha kavandatud töid;
7) sõiduki, sh maastikusõiduki, soetamise kulud;
8) liisingumakse, kui asja omandiõigus ei lähe üle toetuse saajale;
9) standardtarkvara, -arvutustehnika ja -sidevahendite, sealhulgas mobiiltelefoni ostmise kulud;
10) juriidilistes isikutes osalemise liikmemaksud;
11) kasutatud investeeringuobjekti ostmiseks tehtud kulud;
12) muud kulud, mis ei ole toetatava tegevuse või investeeringuga otseselt seotud;
13) maaparandusseaduse § 46 lõikes 4 nimetatud riigi poolt korrashoitava ühiseesvoolu ja sellel asuva truubi kohta tehtud kulud;
15) trahvi, finantskaristuse ja kohtumenetluse korral tehtud menetluskulud;
16) sularahamakse, teenustasu pangatoimingu eest, tagatismakse, intress ja finantsteenusega seotud muu kulu.
2. peatükk Toetuse liigid ning toetuse saamise täpsustatud alused ja nõuded ning määrad toetuste liikide kaupa
§ 7. Toetuse liigid
Käesoleva määruse alusel antavad toetused on:
1) erametsaomanike nõustamise toetus;
2) metsa uuendamise toetus;
3) pärandkultuuri säilitamise ja eksponeerimise toetus;
4) erametsaomanike metsa inventeerimise toetus;
5) metsaühistu toetus;
6) metsamaaparandustööde toetus;
7) metsa sertifitseerimise toetus.
§ 8. Erametsaomanike nõustamise toetus
(1) Erametsaomanike nõustamise toetuse (edaspidi nõustamistoetus) eesmärk on tagada parimatel teadmistel põhinev metsa majandamine ja metsaressursi efektiivsem kasutamine.
(2) Nõustamistoetust võib taotleda ja saada metsaühistu erametsaomanikule osutatud nõuandeteenuse eest. Nõu võib anda konsulent, kes vastab metsaseaduse § 10 lõikes 51 sätestatud nõuetele.
(3) Nõustamistoetust võib taotleda metsaühistu, kellel on:
1) summaarne tulemus lisas 6 esitatud tulemusmõõdikute alusel vähemalt 20% parima metsaühistu summaarsest tulemusest;
2) tähtajaks esitatud aruanne eelmise nõustamistoetuse kasutamise kohta.
(31) Nõustamistoetuse taotlemisel esitab taotleja PRIA e-teenuse keskkonna kaudu taotluse, käesoleva määruse § 3 lõike 2 punktis 3 nimetatud nimekirja ja lisa 9 vormil andmed metsaühistu tegevuse kohta taotluse esitamise aastale eelneval kalendriaastal.
(4) Nõustamistoetuse saamiseks peab metsaühistul olema konsulendiga sõlmitud tööleping, töövõtuleping või muu võlaõiguslik leping, mis sisaldab muuhulgas lõikes 12 sätestatud tingimusi.
(5) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(6) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(7) Nõustamistoetuse määr on kuni 80 eurot ühe nõuandeteenuse saanud erametsaomaniku kohta ühes taotluses.
(8) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(9) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(10) Nõustamise kulud on abikõlblikud alates taotluse esitamisele järgnevast päevast.
(101) Metsaühistu saab ühes taotlusvoorus taotleda nõustamistoetust maksimaalselt summas, mis moodustab vooru eelarvest sama suure osakaalu, kui on tema liikmete osakaal kõigist selles voorus nõustamistoetust taotlenud ühistute liikmete koguarvust.
(11) Nõustamistoetuse saamiseks esitab metsaühistu osutatud nõuandeteenuse kohta PRIA e-teenuse keskkonna kaudu taotluse rahuldamise otsuses määratud tähtpäevaks ja korras aruande, mis peab sisaldama järgmiseid andmeid:
1) erametsaomaniku nimi ja isiku- või registrikood;
2) erametsaomaniku kontaktandmed;
3) nõustamise teema;
4) konsulendi nimi;
5) nõuandeteenuse osutamise aeg.
(111) Metsaühistul on võimalus saada ettemaksu 50% ulatuses taotluse rahuldamise otsuses märgitud toetuse summast. Järgmised maksed teeb EMK pärast ettemaksu täielikku kasutamist ning lõikes 11 sätestatud dokumentide esitamist.
(12) Konsulendid peavad oma tegevuses vältima huvide konflikti ning lähtuma Eesti konsulentide eetikakoodeksist.
§ 9. Metsa uuendamise toetus
(1) Metsa uuendamise toetuse eesmärk on tagada metsaressursi kvaliteedi parandamine ja metsamaa tootmispotentsiaali efektiivsem kasutamine pärast raiet või metsa hukkumist.
(2) Metsa uuendamise toetust saab taotleda metsaühistu ja erametsaomanik.
(3) Alates 2017. aasta 1. jaanuarist saab erametsaomanik taotleda metsa uuendamise toetust lõikes 8 sätestatud määrade alusel.
(4) Alates 2020. aasta 1. jaanuarist saab metsa uuendamise toetust taotleda üksnes metsaühistu.
(5) Metsa uuendamise toetuse abikõlblikud kulud on:
1) maapinna ettevalmistamise kulud;
2) metsataimede soetamise ja istutamise kulud;
3) kuni kolme aasta vanuse metsakultuuri ja kuni kolme aasta vanuste looduslikult uuenenud metsataimede hooldamise, mille käigus eemaldatakse uuenduse kasvu segavad rohttaimed, puud ja põõsad (edaspidi metsauuenduse hooldamine), kulud.
(6) Abikõlblikud on taotluse esitamise kalendriaastal tehtud kulud. Lõike 5 punktis 1 nimetatud tegevuse korral on abikõlblikud ka kulud, mis on tehtud taotluse esitamise aastale eelneval kalendriaastal.
(61) Metsa uuendamise toetust võib taotleda metsamaa kohta, millel on metsaressursi arvestuse riiklikus registris (edaspidi metsaregister) kehtivad inventeerimisandmed, vähemalt taotluse esitamisele eelneva kalendriaasta 1. jaanuari seisuga.
(7) Metsa uuendamise toetuse määrad on:
1) [kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
2) maapinna ettevalmistamisel kuni 96 eurot hektari kohta;
3) metsataimede soetamisel ja istutamisel kuni 400 eurot hektari kohta;
4) metsauuenduse hooldamisel kuni 96 eurot hektari kohta kalendriaastas.
(8) Metsa uuendamise toetuse määrad erametsaomanikele 2017. aasta 1. jaanuarist kuni 2019. aasta 31. detsembrini on:
2) maapinna ettevalmistamisel kuni 48 eurot hektari kohta;
3) metsataimede soetamisel ja istutamisel kuni 200 eurot hektari kohta;
4) metsauuenduse hooldamisel kuni 48 eurot hektari kohta kalendriaastas.
(9) Taotleja esitab metsa uuendamise toetuse saamiseks lisaks taotlusele:
1) lisas 2 loetletud andmed metsa uuendamistööde kohta;
2) [kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
3) [kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(91) Alates 2017. aasta 1. jaanuarist saab taotlust esitada üksnes PRIA e-teenuse keskkonna kaudu.
(10) Metsataimed peavad vastama keskkonnaministri 1. juuli 2016. aasta määrusega nr 20 „Metsa uuendamisel kasutada lubatud kultiveerimismaterjali algmaterjali päritolu, kultiveerimismaterjali tarnimise ja turustamise nõuded” kehtestatud nõuetele ning olema soetatud kultiveerimismaterjali tarnijalt, kes on registreeritud majandustegevuse registris.
(11) Toetatavad metsa uuendamise tegevused peavad vastama metsaseaduses ja keskkonnaministri 27. detsembri 2006. aasta määruses nr 88 „Metsa majandamise eeskiri” kehtestatud nõuetele.
(12) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(13) Kui metsauuendus on hukkunud pärast taotluse esitamist või kuni viie aasta jooksul toetuse maksmise otsusest arvates toimunud loodusõnnetuse tõttu, esitab toetuse saaja metsaseaduse § 41 kohase metsateatise olulise metsakahjustuse kohta.
(14) Loodusõnnetuseks käesoleva määruse tähenduses loetakse tormi, põua, üleujutuse või metsatulekahju põhjustatud kahjustust, mille tagajärjel metsauuendus hukkub.
(15) Toetuse abil uuendatud, kuid pärast seda hukkunud metsaosale metsa uuendamise toetust teist korda ei maksta.
(16) Metsa uuendamise toetust ei maksta taotluses näidatud metsaeraldise pinna kohta või väljamakstud toetus kuulub selle metsaeraldise osas täielikult või osaliselt tagasimaksmisele, kui uuendatud metsaeraldise pindala on taotluses esitatud pindalast üle 30% väiksem.
(17) Kui kontrollimisel selgub, et uuendatud metsa pindala on taotluses esitatud metsaeraldise pindalast kuni 30% väiksem, makstakse toetust tehtud tööde alusel või väljamakstud toetus kuulub osaliselt tagasimaksmisele.
(18) EMK võib jätta toetuse täielikult või osaliselt välja maksmata või väljamakstud toetuse täielikult või osaliselt tagasi nõuda, kui kohapealse kontrolli käigus on kindlaks tehtud, et toetuse abil istutatud kasvama läinud metsataimede arv ei vasta eeskirjas sätestatud piirmääradele.
§ 10. Pärandkultuuri säilitamise ja eksponeerimise toetus
(1) Pärandkultuuri säilitamise ja eksponeerimise toetuse (edaspidi pärandkultuuri toetus) andmise eesmärk on erametsamaal paikneva pärandkultuuri objekti säilimise tagamine ja avalikkusele tutvustamine ning sellele juurdepääsu tagamine.
(2) Pärandkultuuri toetust saab taotleda metsaühistu ja erametsaomanik.
(3) Pärandkultuuri toetuse abikõlblikud kulud on:
1) Eesti Looduse Infosüsteemi pärandkultuuri objektide nimekirjas oleva ja erametsamaal paikneva lisas 3 nimetatud pärandkultuuriobjekti korrastamise, hooldamise, säilitamise, tähistamise, sellele avaliku juurdepääsu tagamise, eksponeerimise, kaardistamise ja arhiivimaterjalide kogumise kulud;
2) omatöö punktis 1 loetletud tööde ja tegevuse elluviimisel;
3) konsulendi hinnang pärandkultuuriobjekti toetamise ja tehtavate tööde vajalikkuse, mahu ja maksumuse kohta;
4) konsulendi hinnang tehtud tööde kvaliteedile.
(4) Lõike 3 punktides 1, 2 ja 4 nimetatud tegevuse korral on abikõlblikud kulud, mis on tehtud pärast taotluse esitamist. Lõike 3 punktis 3 nimetatud tegevuse korral on abikõlblikud kulud, mis on tehtud taotluse esitamise tähtpäevale eelneva kalendriaasta jooksul.
(5) Pärandkultuuri toetuse määr on kuni 80% abikõlblikest kuludest, kuid mitte rohkem kui 3196 eurot pärandkultuuri objekti kohta kalendriaastas, sealhulgas:
1) omatöö kuni 640 eurot ühe pärandkultuuri objekti kohta;
2) konsulendi hinnangu koostamine kuni 123 eurot ühe pärandkultuuri objekti kohta.
(6) Taotleja esitab lisaks taotlusele:
1) lisa 4 vormi kohase lõike 3 punktis 3 nimetatud konsulendi hinnangu pärandkultuuri objekti ja planeeritavate tööde kohta;
2) pärandkultuuri objekti asukoha skeemi, milles on märgitud objekti asukoht, piirid, kinnistu nimi, katastriüksuse tunnus ja metsaeraldise number;
3) vähemalt ühe hinnapakkumise tellitava töö või teenuse, konsulendi hinnang välja arvatud, kohta.
(7) Pärast taotluse rahuldamise otsust esitab toetuse saaja EMK-le hiljemalt kuue kuu jooksul:
1) lisa 4 vormi kohase konsulendi hinnangu tehtud tööde kvaliteedi kohta;
2) omatöö korral kulude kalkulatsiooni;
3) koopia esitatud kuludokumendist ning selle tasumist tõendavast dokumendist.
(8) Toetuse saaja on kohustatud pärandkultuuri objekti säilitama ja eksponeerima, sh tagama avaliku juurdepääsu vähemalt viie aasta jooksul EMK toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates.
§ 11. Metsa inventeerimise toetus
[RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 01.07.2017]
(1) Metsa inventeerimise toetuse andmise eesmärk on soodustada metsaressursi kohta andmete kogumist ja metsaressursi jätkusuutlikku kasutamist.
(2) Metsa inventeerimise toetust võib taotleda ja saada üksnes metsaühistu.
(3) Toetust saab taotleda metsaregistrisse kantud inventeerimisandmete koostamiseks.
(4) Toetust makstakse üks kord kümne aasta jooksul inventeeritud metsamaa kohta.
(5) Metsa inventeerimise toetuse määr on kuni 10 eurot inventeeritud metsamaa hektari kohta.
(6) Toetuse saamiseks esitab taotleja lisaks taotlusele:
1) lisas 5 loetletud andmed inventeeritud metsamaa kohta;
2) [kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 01.07.2017]
(61) Alates 2017. aasta 1. jaanuarist saab taotlust esitada üksnes PRIA e-teenuse keskkonna kaudu.
(7) Toetust makstakse toetuse taotlemise aastal või sellele eelnenud kahel kalendriaastal metsaregistrisse kantud inventeerimisandmete kohta.
§ 12. Metsaühistu toetus
(1) Metsaühistu toetuse eesmärk on metsandusalase ühistegevuse ja erametsaomanike koostöö arendamine.
(2) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(3) Metsaühistu toetus hõlmab:
1) rühmanõustamist;
2) metsamajandusalast koostööd;
3) metsaühistu tegevust;
4) koolimetsa asutamist ja tegevuse korraldamist.
(4) Metsaühistu toetuse taotlemiseks peab olema eelmise taotletud metsaühistu toetuse kohta esitatud tähtaegselt tegevuse elluviimist tõendavad dokumendid.
(5) Metsaühistu saab ühes taotlusvoorus metsaühistu toetust taotleda ühe ühistu liikme kohta järgmiselt:
4) 2017. aastal kuni 70 eurot;
5) 2018. aastal kuni 60 eurot;
6) 2019. aastal kuni 50 eurot;
7) alates 2020. aastast kuni 40 eurot.
(6) Metsaühistu toetuse arvutamisel võetakse aluseks metsaühistu liikmete arv taotluse esitamise seisuga. Metsaühistu liikme kohta arvestatakse toetus üks kord.
(7) Toetust võib saada metsaühistu, kelle summaarne tulemus lisas 6 esitatud tulemusmõõdikute alusel on vähemalt 20% parima metsaühistu summaarsest tulemusest.
(8) Metsaühistu toetuse määr on:
1) erametsaomanike rühmanõustamise korral kuni 500 eurot ühe rühmanõustamise kohta, kuid mitte rohkem kui 2000 eurot aastas;
2) metsaühistu metsamajandusalase koostöö korral lõikes 12 nimetatud tegevuskulude katmiseks kuni 30 eurot/ha;
3) metsaühistu tegevuse korral kuni 10 eurot metsaühistu liikme kohta kalendriaastas;
4) koolimetsa asutamise ja selle tegevuse korraldamise korral kuni 3196 eurot metsaühistu kohta kalendriaastas.
(10) Rühmanõustamise abikõlblikud kulud on:
6) rühmanõustamise korraldamise kulud.
(11) Erametsaomanike rühmanõustamise korral tagab metsaühistu rühmanõustamisest teavitamise veebilehe www.eramets.ee vahendusel vähemalt 10 kalendripäeva enne ürituse toimumist ning vajaduse korral vähemalt ühes üleriigilises ajalehes.
(12) Metsamajandusalase koostöö korral on abikõlblikud kulud, mida tehakse metsaühistu liikmest füüsilise isiku omandis oleval metsamaal järgmiste tegevuste korraldamiseks:
1) maapinna ettevalmistamine;
2) metsa istutamine;
3) metsataimede soetamine;
4) metsauuenduse hooldamine;
5) metsakultuuri täiendamine;
6) valgustusraie;
7) harvendusraie;
8) loodushoiutööd looduskaitsealaliste piirangutega aladel.
(13) Metsaühistu tegevustoetuse abikõlblikud kulud on metsaühistu eesmärkide täitmiseks erametsanduse arendamisega seotud metsaühistu tegevuskulud.
(14) Koolimetsa asutamise ja tegevuse korraldamise abikõlblikud kulud on:
1) metsandusalase ürituse korraldamine kooliõpilastele;
2) õppeklassi rajamine ja tegevuse korraldamine;
3) koolimetsa asutamise ja tegevuse korraldamisega seotud transpordikulu.
(15) Metsaühistu toetuse kulud on abikõlblikud alates taotluse esitamise kalendriaasta algusest.
(16) Metsaühistu toetuse taotlemisel esitab taotleja lisaks taotlusele:
1) lisa 8 vormi kohase tegevuse kirjelduse;
2) metsaühistu liikmete põhiandmetega nimekirja;
3) lisa 9 vormi kohase andmestiku metsaühistu tegevuse kohta taotluse esitamise aastale eelneval kalendriaastal.
(17) Metsaühistul on võimalus saada ettemaksu 50% ulatuses taotluse rahuldamise otsuses märgitud toetuse summast. Järgmised maksed teeb EMK pärast ettemaksu täielikku kasutamist ning lõikes 19 sätestatud dokumentide esitamist.
(18) Metsaühistu viib tegevuse, milleks ta on toetust taotlenud, ellu taotluse rahuldamise otsuses määratud tähtajaks.
(19) Metsaühistu esitab EMK-le hiljemalt taotluse rahuldamise otsuses määratud tähtpäevaks:
1) rühmanõustamise, metsaühistu tegevustoetuse ning koolimetsa asutamist ja tegevuse korraldamise korral koopia kulusid tõendavast kuludokumendist ning selle tasumist tõendavast dokumendist;
2) rühmanõustamisel osalejate nimekirja, milles on märgitud rühmanõustamise toimumise koht ja aeg, käsitletud teemad, lektorid ja nõustamise vorm (teoreetiline-, praktiline- või rühmatöö), ning õppematerjalid või kokkuvõtte käsitletud teemadest;
3) lisa 10 vormi kohase nimekirja metsaühistu metsamajandusalase koostöö raames tehtud tööde kohta;
4) koolimetsa asutamise ja tegevuse korraldamisel osalejate nimekirja, õppematerjalid või kokkuvõtte käsitletud teemadest ja vajadusel koolimetsa asukoha kaardi või skeemi.
(20) Metsaühistu tagab, et metsamajandusalase koostöö korral on lõikes 12 nimetatud tegevused nõuetekohaselt tehtud enne lõike 19 punktis 3 nimetatud lisa 10 vormi kohase nimekirja esitamist EMK-le.
(21) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(22) [Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
(23) Lõikes 12 nimetatud metsamajanduslike tööde korraldamisel võib toetust saada samal alal samade tööde korraldamise eest üks kord, välja arvatud punktis 4 nimetatud tegevuse eest, millele võib toetust saada kuni neli korda.
§ 13. Metsamaaparandustööde toetus
(1) Metsamaaparandustööde toetuse andmise eesmärk on metsamaa veerežiimi ja metsamaale juurdepääsu tingimuste ning metsa majandusliku kasutamise parandamine.
(2) Metsamaaparandustööde toetust võib taotleda metsaühistu ja erametsaomanik.
(3) Toetatav tegevus on:
1) maaparandussüsteemi uuendustööde kava (edaspidi uuendustööde kava) koostamine;
2) kuivenduskraavi ja eesvoolu uuendamisel sette eemaldamine;
4) metsamaale kuni 25 meetri pikkuse ja keskmiselt 50 cm sügavuse voolunõva rajamine, millega juhitakse punktis 2 nimetatud veejuhtmelt sette eemaldamisel tekkinud mullavalli taha sulglohku kogunenud vesi kuivenduskraavi või eesvoolu;
(4) Metsamaaparandustööde toetuse määr on kuni 10 000 eurot erametsaomaniku või metsaühistu liikme, kelle metsamaal töid teostatakse, kohta, kuid mitte rohkem kui:
1) kuni 10% maaparandussüsteemi uuendustöödeks taotletava toetuse mahust, kuid mitte rohkem kui 300 eurot maaparandussüsteemi uuendustööde kava kohta;
2) 1,5 eurot uuendatava veejuhtme jooksva meetri kohta veejuhtme sügavuse ja põhja laiuse taastamise korral;
3) 35 eurot asendatava 30 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
4) 50 eurot asendatava 40 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
5) 65 eurot asendatava 50 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
6) 85 eurot asendatava 60 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
7) 145 eurot asendatava 80 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
8) 245 eurot asendatava 100 cm läbimõõduga truubi jooksva meetri kohta;
9) 1,5 eurot rajatava voolunõlva jooksva meetri kohta;
(5) Metsamaaparandustööde toetust on võimalik taotleda üksnes maaparandussüsteemide registrisse kantud maaparandussüsteemil või selle osal tehtavaks tööks.
(6) Kuivenduskraavi sügavuse ja põhja laiuse taastamise korral peab vähemalt 70% hooldatava kuivenduskraavi pikkusest paiknema metsamaal.
(7) Truubi või eesvoolu uuendamisel peab truup või eesvool teenindama metsamaal paiknevat veerežiimi reguleerivat võrku.
(8) Samale alale samaks tegevuseks on võimalik toetust saada üks kord viie aasta jooksul.
(9) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja lisaks taotlusele:
1) uuendustööde kava, mis peab sisaldama lisas 11 kirjeldatud andmeid;
2) koopia uuendustööde kava koostamise eest esitatud kuludokumendist ning selle tasumist tõendavast dokumendist;
3) lisa 12 vormi kohase metsamaaparandustööde nimekirja.
(10) Maaparandustööd peavad olema tehtud maaparandusseaduse ja põllumajandusministri 25. juuli 2003. a määrusega nr 75 „Maaparandushoiutöödele esitatavad nõuded” kehtestatud nõuete kohaselt.
(11) Uuendustööde kava ning tööde vastuvõtmise akt peab olema kinnitatud maaparanduse alal tegutseva ettevõtja vastutava isiku poolt, kes on registreeritud maaparanduse alal tegutsevate ettevõtete registris. Uuendustööde kava ei tohi olla koostatud varem kui taotluse esitamise tähtpäevale vahetult eelnenud aasta jooksul.
(12) Toetuse saaja kohustub tegema taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tööd. Tööde mittetäieliku teostamise korral ei ole toetuse saajal õigust pärast tööde vastuvõtmise akti esitamise tähtajale vahetult järgnevas sama toetusliigi taotlusvoorus taotlust esitada, välja arvatud juhul, kui tööde teostamine ei olnud võimalik mõjuvatel põhjustel ja sellest on EMK-d kirjalikult teavitatud.
(13) Toetuse saaja esitab EMK-le hiljemalt ühe aasta jooksul taotluse rahuldamise otsuse tegemisest arvates korraga kõikide otsuses nimetatud toetatavate tööde kohta:
1) lisa 13 vormi kohase tööde vastuvõtmise akti;
2) koopia tööde vastuvõtmise akti koostamise eest esitatud kuludokumendist ning selle tasumist tõendavast dokumendist.
(14) Metsaühistu võib lõikes 13 nimetatud dokumendid esitada kahes osas.
§ 131. Metsa sertifitseerimise toetus
(1) Metsa sertifitseerimise toetust antakse säästva metsamajandamise sertifitseerimise eest. Toetuse eesmärk on aidata kaasa säästva metsanduse põhimõtete rakendamisele erametsades metsandusalase ühistegevuse kaudu.
(2) Metsa sertifitseerimise eest võib toetust saada metsaühistu, mis vastab järgmistele tingimustele:
1) metsaühistu liikmetele kuuluva lõikes 6 märgitud ajavahemiku vältel esmakordselt sertifitseeritud metsa kogupindala ületab 200 hektarit;
2) metsaühistu on rahvusvahelise säästva metsamajandamise grupisertifikaadi hoidja või sõlminud koostöölepingu rahvusvahelise säästva metsamajandamise grupisertifikaadi hoidjaga;
3) metsaühistu kvalifitseerub käesoleva määruse §-s 12 sätestatud metsaühistu toetusele metsa sertifitseerimise toetuse taotluse esitamisele eelneva kalendriaasta tulemuste põhjal.
(3) Metsa sertifitseerimise toetuse määr on kuni 20 000 eurot metsaühistu kohta kalendriaastas.
(4) Metsa sertifitseerimise toetust makstakse proportsionaalselt summas, mis moodustab sertifitseerimise taotlusvooru eelarvest sama suure osakaalu, kui on toetusele kvalifitseerunud metsaühistu liikmetele kuuluva sertifitseeritud metsa pindala osakaal kõigi selles voorus toetust taotlenud metsaühistute liikmetele kuuluva sertifitseeritud metsa kogupindalast.
(5) Kui erametsaomanik on sama metsa sertifitseerinud mitme säästva metsamajandamise sertifitseerimissüsteemi kaudu, käsitletakse seda toetuse määramisel üks kord. Kui erametsaomanik on mitme metsaühistu liige, jagatakse sertifitseeritud metsale määratud toetus proportsionaalselt nende ühistute vahel, kes selle erametsaomaniku sertifitseeritud metsa kohta toetust taotlesid.
(6) Metsa sertifitseerimise toetust makstakse perioodi kohta, mis algab taotluse esitamise kalendriaasta 1. juunil ja lõpeb taotluse esitamisele järgneva aasta 31. mail.
(7) Metsa sertifitseerimise toetuse taotlemisel esitab taotleja lisaks taotlusele lisa 15 vormil andmed perioodi jooksul kavandatava metsa sertifitseerimise kohta.
(8) Metsaühistul on võimalus saada ettemaksu 50% ulatuses taotluse rahuldamise otsuses märgitud toetuse summast. Järgmised maksed teeb EMK pärast ettemaksu täielikku kasutamist ning lõikes 9 sätestatud dokumentide esitamist.
(9) Metsa sertifitseerimise toetuse taotleja esitab hiljemalt taotluse esitamisele järgneva aasta 1. juuniks:
1) lisa 16 vormil andmed perioodi jooksul sertifitseeritud metsa kohta;
2) metsa sertifitseerimist tõendavad dokumendid, sealhulgas grupisertifikaadi hoidja kinnituse toetuse määramise aluseks oleva metsa sertifitseerimise kohta katastriüksuste lõikes.
3. peatükk Taotluse menetlus ja muudatustest teavitamine
§ 14. Taotleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollimine
(1) Pärast taotluse saamist kontrollib EMK taotluses esitatud andmete õigsust ning taotluse, taotleja ja kavandatava tegevuse vastavust metsaseaduses ja käesolevas määruses sätestatud nõuetele.
(2) EMK-l on õigus nõuda taotlejalt taotluse kohta täiendavaid selgitusi ja lisadokumente.
§ 15. Taotluse muutmine
(1) EMK-le esitatud taotlust võib muuta kuni taotluse rahuldamise otsuse vastuvõtmiseni juhul, kui selguvad asjaolud, millest tingituna ei ole võimalik taotluses käsitletud tegevust ellu viia või kui taotluses esineb ebatäpsusi või eksimusi.
(2) Taotlust ei saa muuta, kui taotleja soovib suurendada toetuse summat või asendada tegevust või objekti teise tegevuse või objektiga.
(3) Metsaühistu ei tohi asendada taotluses ühte erametsaomanikku teise erametsaomanikuga.
§ 16. Taotluste paremusjärjestuse moodustamine ja toetuse vähendamine
(1) Taotluste paremusjärjestus moodustatakse või toetust vähendatakse, kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab toetuse liigi rahastamise eelarvet.
(2) Kui metsaühistu toetuse osas ületab kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa toetuseliigi taotlusvooru rahastamise eelarvet, moodustab EMK lisa 6 kohaste tulemusmõõdikute alusel paremusjärjestuse.
(3) Taotluste paremusjärjestuse moodustamisel loetakse paremaks kõrgema tulemuse saanud taotlus. Võrdsete näitajatega taotluste korral eelistatakse taotlust, milles taotletav toetuse summa liikme kohta on väiksem.
(4) Kui käesoleva määruse § 7 punktides 2–4 ja 6 nimetatud toetuseliikide osas kõigile nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab selle toetuseliigi taotlusvooru rahastamise eelarvet, arvutatakse kõiki nõuetele vastavaid taotlusi ja taotlusvooru rahastamise eelarvet aluseks võttes rahastamise määr käesoleva määruse § 3 lõike 1 punktis 2 ja lõikes 2 nimetatud erametsaomanike kaupa, mille ulatuses rahastatakse kõik nõuetekohased taotlused. Rahastamise määr arvutatakse, kasutades lisa 14 kohast arvutusvalemit.
§ 17. Taotluse rahuldamine ja rahuldamata jätmine
(1) EMK teeb taotluse rahuldamise, taotluse osalise rahuldamise või taotluse rahuldamata jätmise otsuse hiljemalt 120 kalendripäeva jooksul taotluse esitamise tähtpäevast arvates.
(2) Taotluse rahuldamise otsused avalikustatakse veebilehel www.eramets.ee.
(3) Taotlus jäetakse rahuldamata metsaseaduse § 10 lõikes 91 sätestatud juhtudel.
(4) Taotluse rahuldamise ja taotluse osalise rahuldamise otsuses märgistatakse muuhulgas asjaolu, et toetus on vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 mõistes.
(5) Taotluse rahuldamise otsuse koopia või selle väljavõte saadetakse taotlejale tema soovil elektrooniliselt või posti teel taotluses märgitud aadressil.
(6) Taotluse osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse koopia või väljavõte saadetakse taotlejale elektrooniliselt või posti teel taotluses märgitud aadressil.
§ 18. Muudatustest teavitamine
(1) Kuni viimase toetusosa väljamaksmiseni teavitab taotleja või toetuse saaja EMK-d viivitamata kirjalikult käibemaksuseaduse alusel käibemaksukohustuslaseks registreerumisest.
(2) Pärast taotluse esitamist ning viie aasta kestel pärast EMK toetuse maksmise otsuse vastuvõtmist teavitab taotleja või toetuse saaja EMK-d viivitamata kirjalikult:
2) ettevõtja ümberkujundamisest, ühinemisest või jagunemisest, ettevõtte või selle osa üleminekust teise isiku omandisse ning tema suhtes algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlusest;
3) metsaühistu või mittetulundusühingu ühinemisest või jagunemisest;
4) toetuse abil soetatud, ehitatud (sh renoveeritud) investeeringuobjekti, sh uuendatud metsa ning metsaala, millel paikneva maaparandussüsteemi jaoks on makstud metsamaaparandustoetust, võõrandamisest;
5) toetusega rajatud või soetatud investeeringuobjekti hävimisest või metsakultuuri hukkumisest;
6) tegevuse või investeeringuobjektiga seotud muudatusest;
7) toetuse saamise või toetuse kasutamisega seotud muust asjaolust, mille tõttu taotluses esitatud andmed ei ole enam täielikud või õiged.
4. peatükk Toetuse maksmine, maksmisest keeldumine ja tagasinõudmine
§ 19. Toetuse maksmine ja toetuse maksmisest keeldumine
(1) EMK teeb toetuse maksmise, osalise maksmise või toetuse maksmata jätmise otsuse 120 kalendripäeva jooksul taotluse esitamise tähtpäevast või kõigi nõuetekohaste dokumentide laekumisest arvates.
(2) EMK teeb toetuse maksmisest keeldumise otsuse kui:
1) toetuse saaja ei vasta vähemalt ühele toetuse saamise nõudele;
2) toetuse saaja on teadlikult esitanud valeandmeid;
3) toetuse saaja ei võimalda kontrollida abikõlbliku tegevuse vastavust õigusaktides sätestatud nõuetele.
(3) EMK kontrollib dokumentides esitatud andmete õigsust ning toetuse saaja ja abikõlbliku tegevuse vastavust õigusaktides sätestatud nõuetele.
(4) Toetuse maksmise otsused avalikustatakse veebilehel www.eramets.ee.
(5) Toetuse maksmise otsuse koopia või väljavõte saadetakse taotlejale elektrooniliselt või toetuse saaja soovil posti teel taotluses märgitud aadressil.
(6) Toetuse osalise maksmise või maksmata jätmise korral saadetakse otsuse koopia või väljavõte taotlejale elektrooniliselt või posti teel taotluses märgitud aadressil.
(7) EMK kannab toetuse summa taotluses märgitud arvelduskontole hiljemalt 30 kalendripäeva jooksul toetuse maksmise otsuse tegemisele järgnevast päevast arvates.
§ 20. Toetuse tagasinõudmine
(1) Toetus nõutakse tagasi metsaseaduse § 10 lõikes 9 sätestatud juhtudel.
(11) Toetuse võib jätta tagasi nõudmata, kui ilmnevad vääramatust jõust tingitud või muud erandlikud asjaolud.
(2) Toetuse ebasihipäraseks kasutamiseks loetakse muu hulgas selle ala, mille kohta toetus määrati, sihtotstarbe muutmist viie aasta jooksul EMK toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates.
(3) Kui investeeringuobjekt või ala, mille kohta on tehtud toetuse andmise otsus, võõrandatakse ja omandaja ei soovi toetusega kaasnevaid kohustusi üle võtta, nõuab EMK toetuse saajalt väljamakstud toetuse tagasi.
(4) Toetuse tagasinõudmise korral peab toetuse saaja saadud toetuse tagasi maksma 30 kalendripäeva jooksul EMK-lt vastavasisulise nõude saamisest arvates.
(5) EMK võib kokkuleppel toetuse saajaga tagasinõutava toetusraha tasaarvestada summaga, mille kohta on § 19 lõike 1 alusel tehtud toetuse maksmise või osalise maksmise otsus.
§ 22. Nõustamistoetuse arvutamine 2017. aastal
[Kehtetu - RT I, 31.07.2018, 1 - jõust. 06.08.2018]
Lisa 2 Andmed metsa uuendamistööde kohta
Lisa 3 Pärandkultuuri objektide nimekiri
Lisa 4 Konsulendi hinnang pärandkultuuri objekti kohta
Lisa 5 Andmed inventeeritud metsamaa kohta
Lisa 6 Metsaühistu tulemusmõõdikud
Lisa 7 Toetuse suuruse arvutamine metsamajandusalase koostöö korral
[Kehtetu - RT I, 06.01.2017, 2 - jõust. 09.01.2017]
Lisa 8 Metsaühistu toetuse tegevuse kirjeldus
Lisa 9 Andmed metsaühistu tegevuse kohta
Lisa 10 Metsamajandusalases koostöös tehtud tööde nimekiri
Lisa 11 Andmed uuendustööde kava koostamiseks
Lisa 12 Metsamaaparandustööde nimekiri
Lisa 13 Metsamaaparandustööde vastuvõtmise akt
Lisa 14 Rahastamise määra arvutusvalem
Lisa 15 Andmed metsa kavandatava sertifitseerimise kohta
Lisa 16 Sertifitseeritud metsa loetelu


§ 53 Riigi tagatud õppelaenu kustutamine
§ 134 Tööraamatu andmine ja lõpparve maksmine teenistusest vabastamisel
11 TEENISTUSSTAAˇ
12 TEENISTUSLEHT JA TÖÖRAAMAT
§ 159 Ametniku tööraamat
§ 1791 Käesoleva seaduse § 21 lõike 2 punkti 5 1, § 1131 ja § 131 lõike 4 rakendamine
5) piirivalveametnikele;
(1) Tööseadused laienevad ametnikele niivõrd, kuivõrd käesoleva seaduse või avalikku teenistust reguleerivate eriseadustega ei sätestata teisiti. Töölepingu seadus ametnikele ei laiene.
(2) Abiteenistujatele laienevad töölepingu seadus ja muud tööseadused niivõrd, kuivõrd käesoleva seaduse või avalikku teenistust reguleerivate eriseadustega ei sätestata teisiti.
8) soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik – võrdse kohtlemise seaduse § 15 lõikes 2 ettenähtud tähtajaks.
6) talle väljaantud tööraamatu;
(4) Palka makstakse palgaseaduses sätestatud korras.
(3) Teenistuja töö- ja puhkeaeg määratakse töö- ja puhkeaja seaduse alusel, arvestades käesoleva seaduse ja avalikku teenistust reguleerivate eriseadustega sätestatud erisusi.
(1) Ametnikul on õigus puhkuseseaduses sätestatud 35-kalendripäevasele põhipuhkusele ja teistele puhkustele puhkuseseaduses ja käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras.
(1) Ametnikul on arsti vormistatud haiguslehe alusel raseduse ajaks õigus teenistustingimuste ajutisele kergendamisele või ajutisele üleviimisele teisele ametikohale, välja arvatud konkursi korras täidetav ametikoht. Palgavahe hüvitatakse ravikindlustuse seaduses sätestatud korras.
§ 53. Riigi tagatud õppelaenu kustutamine
Riigi tagatud õppelaen kustutatakse riigieelarveliste vahendite arvelt Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud tingimustel ja korras .
Ametist vabastatud riigiametnik ei või kolme aasta jooksul, arvates ametist vabastamise päevast, astuda selle tööandja teenistusse või tulundusühenduse liikmeks, kelle üle ta viimase kolme aasta jooksul süstemaatiliselt teostas järelevalvet. Ta ei või ka kolme aasta jooksul, arvates ametist vabastamise päevast, saada niisuguselt tööandjalt või tulundusühenduselt tulu.
4) Riigikantselei juures tegutsev kõrgemate riigiametnike konkursi- ja atesteerimiskomisjon - ministeeriumide asekantslereid, Riigikantselei peadirektorit ja koordinatsioonidirektorit, ametite ja inspektsioonide peadirektoreid ja nende asetäitjaid, maasekretäre, ministeeriumide ja Riigikantselei osakondade direktoreid ja juhatajaid ning muude valitsusasutuste juhte, samuti ametnikke, keda kavatsetakse edutada mõnele nimetatud ametikohtadest;
5) valitsusasutuse ametnike konkursi- ja atesteerimiskomisjon - ministeeriumide, Riigikantselei, maavalitsuste, ametite, inspektsioonide ja muude valitsusasutuste ametnikke, keda ei ole loetletud käesoleva lõike punktis 4, kusjuures ministeeriumi konkursi- ja atesteerimiskomisjon atesteerib ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste osakondade juhatajaid ja nende kohalike täidesaatva riigivõimu volitusi omavate asutuste juhte, samuti ametnikke, keda kavatsetakse edutada mõnele nimetatud ametikohtadest, ning Justiitsministeeriumi konkursi- ja atesteerimiskomisjon atesteerib lisaks ka esimese ja teise astme kohtute ametnikke, samuti ametnikke, keda kavatsetakse edutada mõnele nimetatud ametikohtadest ning Riigikantselei ametnike konkursi ja atesteerimiskomisjon atesteerib maa-arhivaare, riigiarhivaari asetäitjaid, eriarhiivide direktoreid ja Rahvusarhiivi osakonnajuhatajaid, samuti ametnikke, keda kavatsetakse edutada mõnele nimetatud ametikohtadest;
9) Riigikantselei juures tegutsev ametnike reservi arvamist taotlevate isikute konkursi- ja atesteerimiskomisjon - ametnikuna teenistuses mitteolevaid isikuid, kes taotlevad ametnike reservi arvamist.
(3) Ministeeriumi ametnike konkursi- ja atesteerimiskomisjoni esimeheks on ministeeriumi kantsler või tema poolt määratud isik. Riigikantselei ametnike konkursi- ja atesteerimiskomisjoni esimees on Riigikantselei peadirektor. Teiste käesolevas lõikes nimetamata valitsusasutuste konkursi- ja atesteerimiskomisjonide esimeheks on vastava valitsusasutuse juht või tema poolt määratud isik.
(3) Ametnikku ei või määrata selle komisjoni liikmeks, kes peab teda atesteerima.
(4) Riigikantselei juures tegutseva ametnike reservi arvamist taotlevate isikute konkursi- ja atesteerimiskomisjoni esimehe ja liikmed määrab riigisekretär.
(41) Valla või linna konkursi- ja atesteerimiskomisjoni moodustab ja liikmed määrab valla- või linnavolikogu, komisjoni koosseisu peab kuuluma valla- või linnasekretär. Maakondliku omavalitsusliidu juures tegutseva konkursi- ja atesteerimiskomisjoni moodustab ja liikmed määrab maakondliku omavalitsusliidu liikmete üldkoosolek, komisjoni koosseisu peavad kuuluma selle maakonna valdade ja linnade esindajad ja maasekretär. Üleriigilise omavalitsusliidu juures tegutseva konkursi- ja atesteerimiskomisjoni moodustab ja liikmed määrab üleriigilise omavalitsusliidu liikmete üldkoosolek, komisjoni koosseisu peavad kuuluma maakondlike omavalitsusliitude esindajad ja Riigikantselei esindaja.
(2) Teenistussuhte peatumise kohta käesoleva seaduse § 108 punktide 1, 41 või 6 alusel tehakse kanne tööraamatusse, kui teenistussuhe peatub kauemaks kui kolmeks kuuks.
[RT I 2002, 110, 656 - jõust. 01.03.2003]
(3) Määratud ajaks ametisse nimetatud või valitud isikut ei vabastata, kui ta nimetatakse või valitakse samale ametikohale uueks tähtajaks.
(1) Teenistusest vabastamisel ametiasutuse likvideerimise või ametniku koondamise tõttu makstakse ametnikule hüvitusena, kui ametnikul on avaliku teenistuse staaži (§-d 153 - 156):
1) alla kolme aasta - kahe kuu ametipalk;
2) 3 - 5 aastat - kolme kuu ametipalk;
3) 5 - 10 aastat - kuue kuu ametipalk;
4) üle kümne aasta - 12 kuu ametipalk.
(11) Kui ametiasutuse likvideerimise või ametikoha koondamise tõttu ametist vabastatud ametnik nimetatakse ametisse ametikohale, mida talle pakuti ametiasutuse likvideerimisel või käesoleva seaduse § 116 1. lõikes sätestatud juhul, enne ajavahemiku möödumist, mille eest talle vastavalt käesoleva paragrahvi 1. lõikele hüvitist maksti, peab ta tagastama saadud hüvitise sellele ajavahemikule vastavas ulatuses, mille võrra varem ta uuesti teenistusse asus, võrreldes hüvitise maksmisel aluseks olnud ajavahemikuga.
(4) Teenistusest vabastamise kohta tehakse ametniku tööraamatusse kanne, milles märgitakse vabastamise kuupäev. Teenistusest vabastamise aluse formuleeringu viitega seaduse paragrahvile, lõikele ja punktile kannab ametiasutus ametniku tööraamatusse ainult ametniku nõudel.
§ 134. Tööraamatu andmine ja lõpparve maksmine teenistusest vabastamisel
(1) Ametiasutus on kohustatud andma ametnikule tööraamatu ja maksma lõpparve teenistusest vabastamise päeval.
(2) Kui teenistusest vabastamise päeval jäi tööraamat ametnikule andmata või lõpparve maksmata, on ametiasutus kohustatud andma ametnikule tööraamatu vastava nõude esitamise päeval ja maksma lõpparve viie kalendripäeva jooksul, arvates nõude esitamisele järgnevast päevast.
(3) Kui tööraamatu andmisega viivitati ametiasutuse süül, on ametiasutus kohustatud vabastatud ametnikule maksma ametipalka tööraamatu andmisega viivitatud iga tööpäeva eest.
(4) Lõpparve tähtaegse maksmata jätmise korral on ametiasutus kohustatud maksma ametipalka lõpparve väljamaksmisega viivitatud iga tööpäeva eest, kuid mitte üle ametniku ühe kuu ametipalga.
(1) Ametnike reservi arvestust peetakse Riigikantseleis.
2) Riigikantselei juures tegutseva ametnike reservi arvamist taotlevate isikute konkursi- ja atesteerimiskomisjoni poolt atesteerituks loetud isikud;
(1) Teenistusest vabastamisel saadetakse viivitamatult ametniku teenistusleht ja selle juurde kuuluvate dokumentide ärakirjad Riigikantseleile.
(3) Reservi arvamine vormistatakse riigisekretäri käskkirjaga.
(1) Tööta jäänud ametnik, kaasa arvatud reservi arvatu, registreerib end töötutoetuse ning stipendiumi, sõidu- ja majutustoetuse saamiseks Tööturuameti piirkondlikus struktuuriüksuses. Reservi arvatut täiend- või ümberõppele saates arvestatakse atesteerimiskomisjoni sellekohast soovitust.
(1) Ametnikku vajava ametiasutuse juht teatab vabast ametikohast riigisekretärile, märkides ära täidetava ametikoha nimetuse ja selle täitmiseks esitatavad nõuded.
(2) Riigisekretär saadab ametnikku vajava ametiasutuse juhile kolme tööpäeva jooksul, arvates taotluse saamise päevast, väljavõtte reservi nimekirjast nende isikute kohta, kes vastavad esitatud nõuetele, samuti ärakirja nende teenistuslehest.
(5) Pärast ametniku ametisse astumist taotleb ametiasutuse juht Riigikantseleilt ametniku teenistuslehe ja selle juurde kuuluvad dokumendid, mis saadetakse ametiasutuse juhile viivitamatult pärast tema taotluse Riigikantseleile jõudmist.
Reservist väljaarvamine vormistatakse riigisekretäri käskkirjaga.
11. peatükk TEENISTUSSTAAˇ
5) [käesolevast tekstist välja jäetud];
12. peatükk TEENISTUSLEHT JA TÖÖRAAMAT
(3) Teenistusest vabastamisel saadetakse teenistusleht Riigikantseleile.
§ 159. Ametniku tööraamat
(1) Põhikohaga ametniku kohta peetakse töölepingu seaduse §-s 20 sätestatud korras tööraamatut.
(2) Tööraamatusse kantakse:
1) ametniku ees- ja perekonnanimi;
2) ametniku sünniaeg;
3) teenistuses oldud aeg, sealhulgas erikandega teenistuse aeg, mis annab õiguse sooduspensionile või pensioniõigusliku staaži soodustatud korras arvutamisele;
4) teenistussuhte peatumine käesoleva seaduse § 108 punkti 1 või 6 alusel kauemaks kui kolmeks kuuks.
(3) Ametniku nõudel kantakse tööraamatusse:
1) teenistusest vabastamise aluse formuleering viitega seaduse paragrahvile, lõikele ja punktile;
2) andmed täidetud ametikohtade kohta;
3) [kehtetu – RT I 2001, 17, 78 - jõust. 01.01.2002]
(2) Abiteenistujal on õigus pöörduda töölepingust tulenevate vaidluste lahendamiseks maakohtusse Eesti Vabariigi töölepingu seaduse § 143 sätestatud tähtaja jooksul.