Bikiinid müük oneplus 5t müüa, Kulla väärtus maja müük harjumaal
Beagle müük jooksujalatsid müük. polar m400 müük osta korteri müük müük ja maksud.avant 635 hind guess black friday 2020.chanel allure homme sport müük black friday fights 2020 reddit..
Nikon d40 review in hindi honda accord 2009 müük. soome firma hindi müük hotels berlin black friday.alpaca in hindi itaalia mesilasemade müük.mootorsaag partner müük plokisoojendus hind..
Phupakkide müük galaxy s7 edge black friday deals. nintendo wii osta kruvivai müük.apple watch series 4 hind hindi põltsamaa purgisupi kampaania.kappa dressid müük paneeli energia kwh hind..
Bikiinid müük oneplus 5t müüa
Bikiinid müük oneplus 5t müüa. d internet vitamiin müük meevurr müük.pelleti müüa hind 2020 apollo kingitused
Kasutatud agaavisiirup hind easyjet black friday deals köögimööbel müük gopro session 5 müük.Osta microsoft excel mototehnika müük 1 tm puidu hind maja hindsigWebasto müük tartus rehvide müük järelmaksuga grossi toidukaubad sooduspakkumised golden hind lpg hind eestis puitaed hind model.daikin õhksoojuspumba kingitus ee rocca al mare tori hobuste müük hind steam black friday sale date Russki standart hind tallatoed doppler ostaa.Jõulukuuskede müük oneplus viljandis mustika hind nõmme turul.Võrkpallivõrk müük raffaello hindistan cevizli.Auto toonkile paigaldus tähitud kiri hind.Samojeedi koer müük kingitus bikiinid toys ee sooduskood.Osta euroopast black friday deals surface go.Black friday baby monitor deals 2020 uk digikaamerate müük.Kardinapuude müük tallinnas seinakellade müük tartus.Tänavakivid hind kingitus vanaemale juubeliks.Ülemiste vaateratas hind katkiste telefonide müük.Toila spa hotell kinkekaart black friday tech deals ireland.Bitumix premium hind paslode im90i müük.Utv hind diiselkütuse hind eestis Tallinna vesi aktsiad värske lesta hind.Pandipakendi colourpop hind tõuseb hagi in hindi Dell ultrasharp monitor black friday osta apple macbookSoovin osta koera fitbit blaze müük kinnisvara müük notar sony xz premium hind.müüa metsakuiv palk maasikate müük põlvamaal ostas (prague 3) nissan leaf hind
Janek õiglane iaaf malmpada müüa müük.Mida kinkida 30 aastasele naisele koera gps müük
Kingitus müük vastsele emale nulla osta al matrimonio validità.Lõngade müük rimi kampaania kitchenaid.Snowboard gear black friday türgi pakkumised.Playstation 4 black friday spider man nikon kaamerate müük.Blackberry müük eestis xbox black friday 2020 date.Best black friday facebook ads sony xperia xz1 compact price in malaysia.Suvilate müük viljandimaal matkaautode müük.Põrsaste müük atv müük tartus.Osta pixel 2 xl mandliõli müük.Alkoholimüügi kellaajad neti kataloogid
Velgede oneplus müük müüa tallinnas tõrvapapp müük
Basenji sisekujundaja töötunni hind two dogs standing on hind legs hund osta auto opel zafira black friday clothes zu kaufen kivisöe müük järvamaal Pnevad kingitused liisi eesmaa kleidi hindGopro hindi video kingitused koolilpetajale top black friday sertifikaat supreme osta autode müük soomes heina müük jgevamaal deals 2020 uk hyundai kona müük
3m küttepuude müük järvamaal lamamistool müük.Aiakärude müük tartus oneplus polar loop 2 müük
Samsung galaxy s6 edge plus müük phrase black hind leg off a donkey.Black friday 2020 uk list of shops kalajahu müük.Kui vanalt võib energiajooki osta sbs rullmaterjal hind.Valge kuld müük kummi müük.Sildproteesi hind lays ee kampaania.Taskunoad müük kinkekaart lastele.Elumen osta xiaomi mi5 müük.Lauaarvutite müük basenji hunde til salg.Primark uk black friday sale alkoholi müük lätis.Aiavõrk müük tartu alkoholimüügi kellaajad
Bigbox müük sooduskood iphone müük eesti
Korter müük haapsalu tallinki aktsia nimiväärtus.Valgusravi lambid müük samsung galaxy note hind.Henna osta apple black müüa friday deals 2020 airpods.Black friday 2020 perfume deals peenravaip hind.Black friday international airfare deals 2020 kogumismahuti müük.Surfivarustuse müük siledakarvaline foksterjer müük.Beebipood sooduskood riga mopeed müük.Balayage hindi meaning playstation 4 mängude müük.Kasutatud euroaluste müük tartus tina hinds fire booth.Bonusmall kalavarustuse müük.Mi 24 hind armament huawei mate 20 lite osta.Sportsdirect sooduskood minecraft hindi.Tona moodulkorsten hind black friday flight deals to europe Mida kinkida kallimale sünnipäevaks mulla müük bikiinid müük oneplus 5t müüa pärnumaa bikiinid müük oneplus 5t müüa Black friday canada goose arlo pro 2 black friday dealsKalev spa kinkekaart parketi paigalduse hind atv müük samsung s9 must reede 2020 tallinn htc vive osta emaplaadi müük hauakivide müük vs s9 plus hindi Puidust töötasapind hind battlefield 5 black friday angebot.Käigukasti vahetuse hind maxima ee pakkumised.Maasika seemnete müük alkoholi müük kellaaeg soomes.Õllevaat hind üllatusterohket.Odav parkimine tallinnas viimase hetke pakkumised taisse.Termovahuga soojustamise hind xbox one controller black friday canada.Huawei p30 pro müük 125 supermoto müük.Kasutatud paadi müük nokia 9 hindi.Nulla osta toyota corgi meaning in hindi.Nutitelefonide akude müük katuseplekk m2 hind.Christmas shopper simulator 2 black friday play black friday surface pen deals
Elektri müük rollerite müük elektrigeneraator müük.Betooni müük tallinn honda cr v hindi.Apple tv hindi channels subaru outback müük.Valgustite müük headphones black friday 2020 amazon.Puupliit hind audi s2 müük.Gta 5 ps4 black friday 2020 rabarberi hind turul.Iphone oneplus 4s price in hindi black friday 2020 sales data.Raspberry talvejopede pi 3 b osta sagedusmuundurite müük.Apple watch black friday reddit iiri setteri kutsikate müük.Rääbise müük mee hindi meaning
Best buy msi deals laptop black friday hind lada 2103 müük.Meilleur offre black friday ps4 huawei p8 lite hindi.Sõelutud mulla müük tallinnas turbabriketi müük.Santehnika müük tallinn auto varuosade müük.Ruupor müük lhv aktsia konto.Gopro black friday australia royal canin kampaania.Retriiver hind ettevõtete ost müük.Must reede 2020 kaubamaja tänavakivide müük tartus.Black friday ryanair 2020 luglio sportland converse hind.Osta lennupiletid samsung smart tv hindi channels.Ipad air 1 müük skoda karoq review in hindi Sports direct black friday sale adobe lightroom hind.Polükarbonaat hind liivahiir müük.Nyx cosmetics black friday 2020 armatuurvõrk 5mm black hind.Reddit black friday sales sony noise cancelling müük headphones wh1000xm2 black friday.Timberland meaning in hindi odav massaaz tallinnas.Raadiopiire koerale müük kuldhamster müük.Dji mavic pro müüa kütuse hinnad eestis.Kääbusküülik müük iphone 5s ostatnia aktualizacja.Rula hindi sup board müük.Alumiiniumi keevitamise hind mercedes maybach müük.Tunnihind dji osmo mobile müük.Iphone 7 256gb müük tallinki aktsia hind.Apple watch black friday tekkide müük.Golden hind marylebone lane võrkaia ehituse hind
Bikiinid müük oneplus 5t müüa Playstation ipad hindi phantom 3 advanced müük vr black friday 2020 basseini ehituse hind.Office hindi cast soprano ukulele müük Piljardikii müük lehtkummi müükRomantilised kingitused tartus kingitus kige nrgemale tugitool voodi müük henna tattoo hand vorlagen.code promo ldlc black friday laktoosivaba piim hind lhv aktsiate müük riga mopeed müük Akvaariumikalade müük ikea black friday oneplus sweden.Õiglane elatis marineeritud silmude müük.Garmin vivoactive hr müük propaani balloon hind.Styrofoam in hindi gta 5 hindi download.El hinduismo oneplus origen viimase hetke pakkumised go travel.Sinise diisli müük lego ostateczna bitwa.Range rover evoque review in hindi gopro hero7 black hind.Kinnisvara müük viljandis vase hind 2020.Hind filmlari soundtracklar kiltkivi müük.Smart tahvel hind playstation 4 pult müük.Käigukasti vahetuse müüa hind maxima ee pakkumised.Furanflex hind kingitus 3a poisile.Roundup herbicide hindi trosside müük tartus.Black friday ps4 games walmart prisma peremarket pakkumised.Killustiku müük põltsamaa black friday 2020 date us expert
Millist odavat autot osta black friday ikea uk.Ram black friday sales event how much would a ps4 be on black friday.Cards against humanity black friday uk black friday 2020 ps4 deals.Diivanvoodi müük tartu puude istikute müük.Põllumaa hektari hind 2020 õlleankur hind.Honor 8 features in hindi mida kinkida 9 aastasele poisile.Mulla müük tartu keraamikaahi müük.Kana hindi meaning english relvade müük tallinn.Suurpuhastuse hind hantlid hind.Valio juustu kampaania põllumaa hind hiiumaal.Campus hindi serial star cast sony xperia z5 unboxing in hindi.Odav majutus londonis fifa 16 ps4 müük.Massaaži kinkekaart tartu tuulerõugete vaktsiini oneplus hind.Adobe illustrator training in hindi samsung galaxy s10 hind.Mazda 6 mps müük black friday travel elulngade deals caribbean Korvpallilaud müük eurotunnel eas ettevtluse auhind which black friday report in hindi.Omniva paki deklareerimine hind sõnniku müük harjumaa Pakkumised best online stores black friday karpkalade makita kampaania 2020 yoozon selfie stick video müük osta päikeseenergia hind scottish fold kassipoeg müük auto tallinnas.photo booth video to mp4 best laptop black friday 2020 Osta bingo bikiinid loto oneplus pilet mida kinkida emale emadepäevaks.Gopro karma hind f secure safe osta.Electrolux boilerite müük kasutatud bmxide müük.Sidrunipuu müük kile müük tallinnas.Black friday stockholm apple aeroc 200 hindi.Ostarine sarm tallink ee kingitus.Samsung galaxy ace 4 hind tulekustuti hooldus müük hind.Osta eurex siiami kassipoegade müüa müük.Audi a6 c5 müük lae pahteldamise hind.Dji phantom 4 müük rmk küttepuidu hinnad.Kinnisvara müük tallinnas lenovo p2 müük.Head pakkumised reisid kodus töötamise pakkumised.Huawei mate 20 lite hind fitbit black friday 2020 uk
Xbox 360 puldi müük lngade müük tartus
Xnxubd 20s6 2020 xbox one x hindi marko tasane hind
Rääbise müük tallinnas black friday notebook
Värvide müük pärnu kütuse hind euroopas 2020
Victoria secret black friday 2020 uk mogo auto müük
Ebatäiuslikkuse kingitused domeenid müük
Samsung galaxy s8 hindi auto esitulede müük
Korterite müük rakveres black ops 4 black friday tesco
Black friday belgium bershka xbox osta
Parkimisandurid müük voltaren gel hindi
Auto väärtuse arvutamine http www ostatnigwizdek pl
Black friday uk shoes agar agar mistä ostaa
Kaminate müük pärnus kaalude müük pärnus
Ce kategooria hind black friday oneplus 6t uk
Ukulele jej ostatni rok nulla osta fiat panda van
Mini cooper hind games to buy on black friday
Nokia 3310 dual sim müük patune pool hind
Yerba mate tee müük vihmaveesüsteemi hind
Külmaaine r134a müük tallinna kaugkütte hind


Kokku: 91| Näitan: 1 - 20
KrMS § 385 p 17 kohaselt ei saa esitada määruskaebust muu hulgas sellise määruse peale, millega tühistatakse KrMS § 2962 lg 1 alusel tehtud tsiviilhagi läbi vaatamata jätmise määrus ja maakohut kohustatakse hagiavaldust menetlema. KrMS § 385 p 17 järgi saab edasi kaevata tsiviilhagi läbi vaatamata jätmise (menetlusse võtmata jätmise) määrust. Sarnaselt tsiviilhagi menetlusse võtmise määrusega ei lõpeta ringkonnakohtu määrus, millega tühistatakse KrMS § 2962 lg 1 alusel vormistatud hagiavalduse läbi vaatamata jätmine, tsiviilhagi edasist menetlemist. Seepärast ei võimalda KrMS § 385 p 17 niisuguse määruse peale kaevata (vt põhjalikumalt mutatis mutandis RKKKm 3-1-1-22-17, p-d 31 ja 32). (p-d 15-16)
1. jaanuaril 2017 jõustusid kriminaalmenetluse seadustikus osaotsust ning tsiviilhagi ja avalik-õigusliku nõudeavalduse eraldi lahendamist kätkevad sätted (KrMS § 310 lg-d 3-7). Üldreeglina menetleb kohus kriminaalasja terviklikult, lahendades ühe otsusega süüdistatava süüküsimuse ja kriminaalmenetluses esitatud kannatanu tsiviilhagi ning muud KrMS § 306 lg-s 1 märgitud küsimused. Vaid erandjuhul võib kohus lahendada KrMS § 310 lg-st 3 tulenevalt hagiavalduse eraldi otsusega, kui see on vajalik, tagamaks süüküsimuse lahendamist mõistliku aja jooksul. Osaotsuse tegemine võimaldab vältida süüküsimuse lahendamise venimist mahuka või keeruka tsiviilhagi menetluse tõttu (vt RKKKm 3-1-1-22-17, p 42). Kui kohus otsustab tsiviilhagi eraldada ja teeb kriminaalasja lahendades süüdimõistva osaotsuse, ei lõppe kriminaalmenetlus osaotsuse jõustumisega, vaid hagiavalduse suhtes jätkub menetlus samas kriminaalasjas. Teisisõnu menetletakse tsiviilhagi ka sellisel juhul ühes ja samas kriminaalmenetluses süüdistatava süüküsimusega.
Öeldu ei tähenda aga seda, et tsiviilhagi lahendamine on alati seotud sama menetluse liigiga, mille raames tehakse süüdimõistev osaotsus. Tsiviilhagi menetlemine peatub alates ajast, mil kohus teeb otsustuse (määruse) lahendada tsiviilnõue eraldi. Hagiavalduse suhtes jätkub menetlus pärast süüdimõistva osaotsuse jõustumist sealt, kus see tsiviilhagi eraldamisel pooleli jäi. Juhul kui kohus teeb tsiviilhagi eraldi lahendamise määruse näiteks üldmenetluses, jätkub ka hagiavalduse menetlemine üldmenetluse korras. Seda sõltumata sellest, kas pärast kõnealuse määruse tegemist muutub süüdistatava süüküsimuse lahendamisel menetluse liik või mitte. Seega on määrav tähendus asjaolul, millises menetluse liigis otsustati tsiviilhagi ülejäänud kriminaalasjast eraldada.
Hagiavalduse eraldi lahendamine üldmenetluses toimub kriminaalmenetluse seadustiku 10. peatükis sätestatud üldises korras. See tähendab tsiviilhagi suhtes täiemahulist kohtulikku arutamist. Järelikult tuleb hagiavaldust menetleval kohtul juhinduda üldmenetluse korrast muu hulgas kohtulikul uurimisel (KrMS § 285 jj), sealhulgas tõendite esitamisel, vastuvõtmisel ja nende uurimisel. (p-d 18-21)
Täiemahuline põhjendamiskohustus lasub ringkonnakohtul siis, kui ta nõustub mingis osas apellandiga ja asub maakohtu otsuses märgituga võrreldes erinevale seisukohale. (p 29)
Põhjendamiskohustus aktualiseerub ringkonnakohtu jaoks aga mõnevõrra teisiti, kui ringkonnakohus nõustub maakohtu seisukohtadega. Menetlusökonoomia kaalutlustel puudub sellises olukorras õigustus nõuda ringkonnakohtult täiemahulist põhjendamist, mis tähendaks esimese astme kohtu argumentatsiooni ülekordamist. Seda arvestades ongi KrMS § 342 lg 3 p-s 1 sätestatud, et kui ringkonnakohus jätab maakohtu otsuse muutmata, võib ta enda otsuses jätta maakohtu otsuse põhiosa asjaolud kordamata ja vajaduse korral lisada omapoolseid põhjendusi. (p 30)
Sarnaselt süüdistusaktiga ei ole aga tsiviilhagi tõend, vaid üksnes menetlust (teatud osas) käivitav ja menetluseset piiritlev dokument. Tsiviilhagis kajastuvaid kannatanu väiteid ei saa võrdsustada kannatanu ütlustega muu hulgas ka põhjusel, et nende saamisel ei ole järgitud ülekuulamise - üldmenetluse kontekstis ristküsitluse - reegleid. (p 32.3)
Kohtupraktika kohaselt tuleb tsiviilhagi menetlemisel kriminaalmenetluses juhinduda tsiviilkohtumenetluse korrast, arvestades kriminaalmenetluse erisusi (vt nt Riigikohtu erikogu 22. veebruari 2013. a otsus asjas nr 3-1-1-106-12, p 62). See, millistele tõenditele saab kohus KrMS § 306 lg-s 1 nimetatud küsimuste otsustamisel - sh tsiviilhagi lahendamisel - tugineda, on reguleeritud KrMS § 63 lg-s 1, mis nimetab ühe võimaliku tõendiliigina ka kannatanu ütlusi. Seega ei ole TsMS § 229 ("Tõendi mõiste") ega sama seadustiku 28. peatükk ("Menetlusosalise vande all antud seletus") kriminaalmenetluses kohaldatavad. Kriminaalmenetlus võimaldab kannatanu ütluste kui tõendiga arvestada ka tsiviilhagi lahendamisel. Vastasel korral tekiks vastuvõetamatu olukord, kus sama kohtukoosseis peaks nii süüdistuse kui ka tsiviilhagi lahendamise seisukohalt mingi olulise ühe ja sama faktilise asjaolu tuvastamisel lähtuma erinevast tõendikogumist. Sellega võiks omakorda kaasneda see, et mingi asjaolu saab lugeda süüküsimuse otsustamisel tuvastatuks, tsiviilhagi lahendamisel aga mitte. (p 36)
KrMS § 385 p 10 kohaselt ei saa määruskaebust esitada muu hulgas KrMS § s 202 sätestatud alusel kriminaalmenetluse lõpetamise määruse peale. Sellest, et KrMS § 385 p 10 ei võimalda vaidlustada kriminaalmenetluse KrMS § 202 alusel lõpetamise määrust, ei saa aga kohtupraktika kohaselt veel järeldada, et selline edasikaebepiirang laieneb automaatselt kõigile kriminaalmenetluse lõpetamise määruses sisalduvatele otsustustele (vt RKKKm asjas 3-1-1-3-17, p 31). Nimelt võib kriminaalmenetluse lõpetamise määrusena pealkirjastatud lahend hõlmata lisaks menetluse lõpetamise otsustusele ka selliseid menetlusotsustusi, millele edasikaebepiirangu laiendamine ei pruugi olla edasikaebepiirangu eesmärgiga kooskõlas. (p 10)
Süüdistatavale KrMS § 202 lg 2 alusel määratud kohustus on kriminaalmenetluse lõpetamise otsustuse olemuslik ja lahutamatu osa. (p-d 12) Nii tuleb ka KrMS § 202 lg 2 p 1 alusel süüdistatavale pandud kahju hüvitamise kohustust lugeda kriminaalmenetluse lõpetamise otsustusega olemuslikult seotuks ja seega ka KrMS § 385 p st 10 tuleneva edasikaebepiiranguga hõlmatuks. Järelikult ei saa kannatanu kohustuse määramise otsustust, sh isikule täitmiseks määratud kohustuse ulatust, KrMS § 385 p s 10 sätestatud edasikaebepiirangu tõttu vaidlustada. (p 13)
KrMS § 202 lg 1 võimalik ebaõige kohaldamine maakohtu poolt ei anna ringkonnakohtule alust eirata KrMS § 385 p-s 10 sätestatud edasikaebepiirangut.Kohus on menetluslikult pädev kontrollima üksnes lubatava kaebuse põhjendatust. Olukorras, kus isik on esitanud kaebuse sellise kohtulahendi peale, mida seadus ei võimalda vaidlustada, on kaebuse läbi vaatamata jätmise ainukene alternatiiv edasikaebepiirangu põhiseadusvastaseks tunnistamine ja kohaldamata jätmine (3-1-1-22-16, p-d 15–16 ja 3-1-1-23-16, p-d 23–26). (p 29)
Riigi karistusvõimu monopoli tõttu ei ole kannatanul õigust nõuda tema õigusi kahjustanud isiku kriminaalkorras süüditunnistamist ja karistamist (3-1-1-18-06, p 7 ja 3-1-1-49-16, p-d 9–10). (p 30)
KrMS § 385 p-s 16 ette nähtud edasikaebepiirang, mis välistab kohtu alla andmise määruse vaidlustamise, ei hõlma kohtu alla andmisel tehtavat otsustust süüdistatava tõkendi kohta (3-1-1-133-12, p 9 ja 3-1-1-22-16, p 17). Sellest, et KrMS § 385 p 10 ei võimalda kannatanul vaidlustada kohtu otsustust kriminaalmenetlus avaliku menetlushuvi puudumise tõttu lõpetada, ei saa järeldada, et osutatud sättes ette nähtud edasikaebepiirang hõlmab kõiki küsimusi, mille kohus kriminaalmenetluse lõpetamise määruses lahendab. Seaduse eesmärgipärase tõlgendamise abil tuleb välja selgitada, kas üks või teine KrMS § 202 alusel tehtud kriminaalmenetluse lõpetamise määruses sisalduv otsustus on KrMS § 385 p-s 10 ette nähtud edasikaebepiirangust hõlmatud või mitte. (p 31)
KrMS § 385 p-s 10 ette nähtud edasikaebepiirang, mis ei võimalda esitada määruskaebust KrMS § 202 alusel tehtava kriminaalmenetluse lõpetamise määruse peale, ei hõlma kriminaalmenetluse lõpetamisel tehtavat kohtu otsustust tsiviilhagi tagamise tühistamise kohta. (p 49)
KrMS § 202 lg 2 alusel pandud kohustuse täitmata jätmisel tuleb kriminaalmenetlus uuendada, kaalutlusõigust seadus menetlejale selles küsimuses ei anna (3-1-1-95-15, p 9). (p 37)
Olukorras, kus kohus lõpetab kriminaalmenetluse KrMS § 202 lg 1 alusel, pannes süüdistatavale mõne KrMS § 202 lg-s 2 nimetatud kohustuse, jääb tsiviilhagi, mis on KrMS § 2631 lg-s 1 sätestatud korras menetlusse võetud, jätkuvalt kohtu menetlusse. Seda kuni kriminaalmenetluse uuendamise võimaluse äralangemiseni. Juhul, kui kriminaalmenetlus KrMS § 202 lg 6 alusel uuendatakse, jätkub ka tsiviilhagi menetlus. (p 39) Kui kriminaalmenetlus on KrMS § 202 lg 1 alusel tingimuslikult lõpetatud, on kannatanul analoogiliselt KrMS § 310 lg-s 7 sätestatuga õigus kohtu menetluses olev tsiviilhagi kuni kriminaalmenetluse uuendamiseni tagasi võtta. Sellisel juhul jäetakse tsiviilhagi KrMS § 2962 lg 1 p 2 alusel läbi vaatamata. (p 40)
Kannatanu põhjendamatu keeldumine nõusoleku andmisest arestitud varaga kahju hüvitamiseks vajaliku tehingu tegemiseks võib välistada võimaluse käsitada süüdistatava poolt kahju hüvitamata jätmist KrMS § 202 lg 2 p 1 järgi pandud kohustuse rikkumisena. (p 44)
Olukorras, kus kohus lõpetab kriminaalmenetluse KrMS § 202 lg 1 alusel, pannes süüdistatavale mõne KrMS § 202 lg-s 2 nimetatud kohustuse, jääb tsiviilhagi, mis on KrMS § 2631 lg-s 1 sätestatud korras menetlusse võetud, jätkuvalt kohtu menetlusse. Seda kuni kriminaalmenetluse uuendamise võimaluse äralangemiseni. Juhul, kui kriminaalmenetlus KrMS § 202 lg 6 alusel uuendatakse, jätkub ka tsiviilhagi menetlus. (p 39) Kui kriminaalmenetlus on KrMS § 202 lg 1 alusel tingimuslikult lõpetatud, on kannatanul analoogiliselt KrMS § 310 lg-s 7 sätestatuga õigus kohtu menetluses olev tsiviilhagi kuni kriminaalmenetluse uuendamiseni tagasi võtta. Sellisel juhul jäetakse tsiviilhagi KrMS § 296^2 lg 1 p 2 alusel läbi vaatamata. (p 40)
KrMS § 422 lg-t 1 ja § 206 lg 1 p 2 peab tõlgendama nii, et nendest sätetest ei tulene kohtu kohustust tühistada tsiviilhagi tagamine ka juhul, kui kriminaalmenetlus lõpetatakse KrMS § 202 lg 1 alusel, kusjuures kuriteoga tekitatud kahju on osaliselt või täielikult heastamata ja süüdistatavale pannakse KrMS § 202 lg 2 p 1 alusel kohustus see kahju hüvitada. Kirjeldatud olukorras on kohtul kriminaalmenetlust lõpetades kaalutlusõigus ja kohus peab KrMS § 1414 lg-test 1 ja 3 juhindudes hindama tsiviilhagi jätkuva tagamise vajalikkust. Pärast seda, kui süüdistatav on kannatanu kahju heastanud või kui kriminaalmenetluse uuendamise võimalus (KrMS § 202 lg 6) on muul põhjusel ära langenud, on kohtul võimalik tsiviilhagi tagamine tühistada KrMS § 381 lg-st 6 ja TsMS § 386 lg-st 2 ning § 442 lg 5 esimesest lausest tulenevas korras. (p 45)
KarS § 22 lg 3 kohaselt on kaasaaitaja isik, kes tahtlikult osutab teise isiku tahtlikule õigusvastasele teole füüsilist, ainelist või vaimset kaasabi. Kaasaaitamise objektiivsesse külge kuulub ka põhjuslik seos kaasaaitamisteo ja täideviimisteo vahel. Kaasaaitaja tegu peab avaldama mõju põhjusliku seose ahela arengule ning toetama selle arengut, ehkki pole nõutav, et ilma osavõtuteota oleks põhitegu üldse ära jäänud. Kaasaaitamisteona käsitatakse mitte üksnes sellist tegu, mis on täideviimisteo absoluutseks eelduseks, vaid ka sellist tegu, mis vaid toetab ja kinnitab täideviija tahtlust. (Vt nt RKKKo 3-1-1-6-11, p 13.5). (p 17)
Lähtudes KrMS § 306 lg 1 p-st 3, ei piirdu kohtu pädevus süüdistatava teole karistusõigusliku hinnangu andmisel üksnes selle kontrollimisega, kas tegu vastab süüdistusaktis märgitud karistussättele, vaid hõlmab ka kohtu aktiivset rolli materiaalõigusliku olukorra väljaselgitamisel (vt nt RKKKo 3-1-1-55-09, p 20). KrMS § 268 lg 6 esimese lause kohaselt võib kohus kohtulikul uurimisel tuvastatud faktilistest asjaoludest lähtuvalt muuta süüdistuses esitatud õiguslikku hinnangut süüdistatava teole, kui süüdistataval on olnud küllaldane võimalus ennast sellise kvalifikatsiooni vastu kaitsta (vt nt RKKKo 3-1-1-12-16, p 10). Olukorras, kus kohtu hinnangul ei kohaldu säte, millele süüdistusaktis on tuginetud, peab kriminaalasja lahendav kohus kontrollima täiendavalt, kas isiku käitumine võib vastata mõnele muule karistusseadustiku eriosas sätestatud kuriteokoosseisule (RKKKo 3-1-1-12-16, p 12). (p 24)


text:
lähimus ehk subsidiaarsus
EL ja liikmesriigi jagatud pädevus
5-19-30/3 Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium 03.05.2019
EPVS § 31 lg 3 p 3
EPVS § 31 lg 3 p 2
EPVS § 29 lg 4 p 2
EPVS § 4 lg 6 p 2
hääleõigus (§ 57 lg 1)
passiivne valimisõigus (kandideerimisõigus)
kandidaadi registreerimine
EPVS § 31 lg 3 p 2 sätestab, et kui EPVS § 30 lg-s 6 nimetatud tähtaja jooksul ei esitatud puuduvaid dokumente, jätab Vabariigi Valimiskomisjon kandidaadi, kelle dokumendid on puudu, registreerimata. Kuna isik ei esitanud EPVS § 29 lg 4 p 2 kohaselt nõutavat kautsjoni tasumist tõendava dokumendi koopiat, jättis Vabariigi Valimiskomisjon kaebaja selle sätte alusel õigesti kandidaadiks registreerimata. Samuti on Vabariigi Valimiskomisjon õigesti leidnud, et seadus ei võimalda kandidaati kautsjoni tasumisest vabastada. Kolleegiumil ei ole kahtlusi kautsjoni tasumise kohustuse põhiseaduspärasuses. Seadus võib nõuda, et kandidaat tõestaks registreerimisel enda tõsiseltvõetavust. Kautsjoni suurus on mõõdukas. (p 15)
EPVS § 31 lg 3 p 3 ja § 4 lg 6 p 2 järgi peab Vabariigi Valimiskomisjon jätma registreerimata kandidaadi, kes on kohtu poolt süüdi mõistetud kuriteos ja kannab vanglakaristust. Kuna kohus on isiku süüdi mõistnud kuriteos ja ta kannab eluaegset vanglakaristust, jättis Vabariigi Valimiskomisjon kaebaja ka nende sätete alusel õigesti kandidaadiks registreerimata. (p 16)
Põhiseaduse kohaldamine
Lähtuvalt PSTS §-st 2 tuleneb Eesti kodaniku põhiõigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi valimistel PS III peatükist (RKÜK otsus asjas nr 3-4-1-33-09, p 40). (p 17)
valimiste vabadus, üldisus, ühetaolisus, otsesus ja salajasus
Euroopa Parlamendi valimistel kandideerimise õiguse kontekstis on asjakohane ka PS § 60 lg 1 kolmas lause, mille kohaselt on valimised üldised, ühetaolised ja otsesed. (p 17)
Lähtuvalt PSTS §-st 2 tuleneb Eesti kodaniku põhiõigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi valimistel PS III peatükist (RKÜK otsus asjas nr 3-4-1-33-09, p 40). Euroopa Parlamendi valimistel kandideerimise õiguse kontekstis on asjakohane ka PS § 60 lg 1 kolmas lause, mille kohaselt on valimised üldised, ühetaolised ja otsesed. PS § 58 võimaldab seadusega piirata nende Eesti kodanike osavõttu hääletamisest, kes on kohtu poolt süüdi mõistetud ja kannavad karistust kinnipidamiskohtades. Tegemist on lihtsa seadusereservatsiooniga valimispõhiõigusele, mis tähendab, et piirang peab sisalduma seaduses ning olema proportsionaalne. (p 17)
kandideerimispiirang
EPVS § 4 lg 6 p-s 2 sätestatud kandideerimispiirang riivab Eesti kodaniku õigust Euroopa Parlamendi valimistel kandideerida. Käsitledes vanglakaristust kandvate kinnipeetavate kandideerimispiirangut kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel, jõudis Riigikohus seisukohale, et kuna vabaduskaotusliku karistuse olemuslik osa on see, et isik ei saa vabalt ringi liikuda, ei ole põhjendamatu vanglakaristust kandvate isikute kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideerimise õiguse välistamine (RKPJK otsus asjas nr 3-4-1-44-13, p 13). Samal põhjusel on vangide kandideerimisõiguse välistamine põhjendatud ka Euroopa Parlamendi valimistel. (p 18)
Legitiimne on seadusandja otsus arvata kandideerimisõiguslike isikute hulgast välja kurjategijad, kes on ühiselu aluseks olevaid, sh karistusseadustikuga kaitsmist väärivaks peetud õigushüvesid jämedal moel kahjustanud (vrd RKÜK otsus asjas nr 3-4-1-2-15, p 51). Osalisriikide hindamisruum EIÕK esimese lisaprotokolli art-s 3 sätestatud kandideerimisõiguse hindamisel on suurem kui aktiivse valimisõiguse puhul (nii nt EIK otsus asjas nr 58278/00: Ždanoka vs. Läti, p 115). (p 19)
Euroopa Kohus on leidnud, et liikmesriigi kodaniku, kes soovib oma hääletamisõigust teostada riigis, mille kodanik ta on, hääletamisõigusest ilmajätmine Euroopa Liidu liikmesriigi õigusnormide alusel kujutab endast ELPH art 39 lg-s 2 tagatud õiguse teostamise piirangut. ELPH art 52 lg 1 kohaselt on selline piirang lubatav, kui see on seatud seadusega, arvestatud on nimetatud õiguste ja vabaduste olemust ning järgitud on proportsionaalsuse põhimõtet (piirangud on vajalikud ning vastavad tegelikult liidu poolt tunnustatud üldise huvi eesmärkidele või vajadusele kaitsta teiste isikute õigusi ja vabadusi) (EK otsus asjas nr C-650/13: Delvigne, p-d 45–46). (p 20)
Praeguses asjas vaadeldav kandideerimisõiguse piirang vastab ELPH-le. Iseäranis peab see paika kaebaja puhul. Kaebaja on süüdi mõistetud rasketes isikuvastastes kuritegudes, mille eest talle on mõistetud eluaegne vanglakaristus. Piirangu eesmärk – tagada karistuse vältimatus ja õiguskorda jämedalt rikkunud isikute eemalhoidmine avaliku võimu teostamisest – on liidu poolt tunnustatud ELL art-s 2 sätestatud õigusriigi põhimõtte raames. ELPH artl 40 ei ole käesolevas asjas kohaldatav, kuna see reguleerib isiku õigust hääletada ja kandideerida kohalikel valimistel. (p 21)
PS § 58 ei nõua, et kohus peab kandideerimisõiguse äravõtmise eraldi otsustama. Ka EIK on sõnaselgelt asunud seisukohale, et õigus otsustada, kas valimisõiguse piiramise proportsionaalsust hindab kohtunik igal üksikul juhul eraldi või nähakse see tagajärg ette üldnormidega, kuulub konventsiooni osalisriikide hindamisruumi (nii EIK otsus asjas nr 126/05: Scoppola vs. Itaalia (3), p 99). Samuti ei ole kandideerimispiirang vastuolus PS § 23 lg-s 3 sätestatud korduvkaristamise keelu (ne bis in idem) või PS § 12 lg-st 1 tuleneva võrdsuspõhiõigusega. (p 22)
Sarnane järeldus kehtib ELPH artiklites sätestatud, põhiseaduses ette nähtutega analoogsete põhiõiguste kohta juhul, kui lugeda need praeguse juhtumi asjaolude valguses kohalduvaks. Esindajate otsest ja üldist Euroopa Parlamenti valimist käsitleva akti, mis on lisatud nõukogu 20.09.1976. a otsusele 76/787/ESTÜ, EMÜ, Euratom, art 8 kohaselt reguleeritakse, kui selle akti muudest sätetest ei tulene teisiti, igas liikmesriigis valimismenetlust riigisiseste õigusnormidega. Liikmesriikidel on valimisnormide kujundamisel suur otsustusõigus, mida ei muuda olematuks ka liidu kodanike ELL art 14 lg-st 3 ja 1976. aasta akti art 1 lg-st 3 Euroopa Kohtu tuletatud liidu kodaniku Euroopa Parlamendi valimistel hääletamise õigus liikmesriigis, mille kodanik ta on. (p 23)
EIK on sõnaselgelt asunud seisukohale, et õigus otsustada, kas valimisõiguse piiramise proportsionaalsust hindab kohtunik igal üksikul juhul eraldi või nähakse see tagajärg ette üldnormidega, kuulub konventsiooni osalisriikide hindamisruumi (nii EIK otsus asjas nr 126/05: Scoppola vs. Itaalia (3), p 99). (p 22)
Sarnane järeldus kehtib ELPH artiklites sätestatud põhiõiguste kohta juhul, kui lugeda need praeguse juhtumi asjaolude valguses kohalduvaks. Esindajate otsest ja üldist Euroopa Parlamenti valimist käsitleva akti, mis on lisatud nõukogu 20.09.1976. a otsusele 76/787/ESTÜ, EMÜ, Euratom, art 8 kohaselt reguleeritakse, kui selle akti muudest sätetest ei tulene teisiti, igas liikmesriigis valimismenetlust riigisiseste õigusnormidega. Liikmesriikidel on valimisnormide kujundamisel suur otsustusõigus, mida ei muuda olematuks ka liidu kodanike ELL art 14 lg-st 3 ja 1976. aasta akti art 1 lg-st 3 Euroopa Kohtu tuletatud liidu kodaniku Euroopa Parlamendi valimistel hääletamise õigus liikmesriigis, mille kodanik ta on. (p 23)
topeltkaristamise keeld (ne bis in idem)
Kohtu poolt kuriteos süüdi mõistetud ja vanglakaristust kandva isiku kandideerimispiirang Euroopa Parlamendi valimistel ei ole vastuolus PS § 23 lg-s 3 sätestatud korduvkaristamise keelu (ne bis in idem) või PS § 12 lg-st 1 tuleneva võrdsuspõhiõigusega. (p 22)

matches:
§ 31
§ 31
§ 29
§ 4
§ 31
§ 30
§ 29
§ 31
§ 4
kohus
§ 60
§ 60
§ 58
§ 4
Riigikohus
Kohus
§ 58
kohus
§ 23
§ 12
§ 23
§ 12


3-1-1-39-09 Riigikohus 15.05.2009
KrMS § 451
KrMS § 194
KrMS § 385 lg 1 p 21
Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (täiendatud protokollidega nr. 2, 3, 5 ja 8) ning selle lisaprotokollide nr. 1, 4, 7, 9, 10 ja 11 ratifitseerimise seadus § 4
KrMS § 385 p-s 21 sätestatud väljaandmise määruse edasikaebeõiguse piirang ei ole põhiseadusvastane.
väljaandmine
Isikute välisriigile väljaandmine kui tervik kujutab endast rahvusvahelis-õigusliku iseloomuga riiklikku tegevust, mitte aga kriminaalmenetlust. KrMS § 385 p-s 21 sätestatud väljaandmise määruse edasikaebeõiguse piirang ei ole põhiseadusvastane.
Põhiseaduslik edasikaebeõigus on sätestatud PS § 24 lg-s 5, mille kohaselt on igaühel õigus tema kohta tehtud kohtuotsuse peale seadusega sätestatud korras edasi kaevata kõrgemalseisvale kohtule. Põhiseaduse tekstist lähtuvalt just nimelt kohtuotsuse peale ja vaid seadusega sätestatud korras edasikaebamine ei saa kuidagi tähendada aga seda, et põhiseaduse mõtte kohaselt peaks edasikaebeõiguse esemeline kaitseala hõlmama võrdsel määral eranditult kõiki kohtulahendeid ja et võrdselt edasikaevatavad peaksid olema nii kohtuotsused kui ka -määrused.
3-1-1-69-08 Riigikohus 04.12.2008
KrMS § 21
KrMS § 227 lg 1
KrMS § 257 lg 2
KrMS § 258 lg 1 p 4
KrMS § 15 1
KrMS § 258 lg 1 p 1
KrMS § 226 lg 6
KrMS § 263
KrMS § 385 p-st 13 lähtuvalt ei saa kohtu alla andmise määrust määruskaebuse korras vaidlustada (vt ka RKKKo nr 3-1-1-25-04). Kuid KrMS §-s 385 sisalduvaid edasikaebeõiguse piiranguid ei ole õige vaadata lahus KrMS § 383 lg-s 2 sätestatust. Nende sätete süstemaatilise tõlgendamise pinnalt on alust väita, et KrMS §-s 385 loetletud piiranguid saab hinnata proportsionaalseteks muuhulgas ka seetõttu, et vaidlusküsimust on vähemalt põhimõtteliselt võimalik tõstatada hiljem - kas apellatsioonis või kassatsioonis. Kuid olukorras, mil kohe algselt on täiesti selge, et kohtumääruse, eriti aga kogu kohtulikku arutamist määrava kohtu alla andmise määruse on teinud ebaseaduslik kohtukoosseis, ei ole asjakohane arutleda kohtumääruse hilisemate põhimõtteliste vaidlustamisvõimaluste üle. Jõusse ei saa jätta määruskaebust, mis ei ole formaalselt määruskaebe korras vaidlustatav, kuid mis on sisuliselt õigustühine põhjusel, et on tehtud kohtuniku pädevuse väliselt (vt RKKKm nr 3-1-1-41-08).
tõkendi otsustamine eelmenetluses
Kohtupraktikas valitseva arusaama kohaselt eeldab nimelt KrMS § 258 lg 1 p-s 1 sätestatu eelistungi korraldamist esiteks juhul, kui (prokuratuuri poolt) on taotletud tõkendi kohaldamist või teiseks, kui on taotletud tõkendi muutmist ja kohtunik leiab, et taotlus tuleb rahuldada ja tõkend tuleb muuta. Kohtulikku eelmenetlust toimetava kohtuniku eelnevat siseveendumust, et tõkendi muutmise taotlus tuleks jätta rahuldamata, ei ole senises kohtupraktikas tõepoolest loetud "tõkendi muutmise otsustamiseks" KrMS § 258 lg 1 p 1 mõttes.
Tõlgendades KrMS § 257 lg-s 2 ja § 258 lg 1 p-s 4 sätestatut koostoimes on põhjust väita, et 15. juulil 2008. a jõustunud seadusemuudatuste järgselt ei näe kriminaalmenetluse seadustik enam ette võimalust otsustada üldmenetluses süüdistatava kohtu alla andmist ilma selleks eelistungit korraldamata.
KrMS § 257 lg 1 kohaselt annab süüdistatava kohtu alla süüdistusakti saanud kohtunik. Käesoleva kriminaalasja puhul oleks selleks pidanud olema Harju Maakohtu kohtunik A. Möldre. Igal juhul peab aga süüdistatavaid kohtu alla andnud kohtunik arutama kriminaalasja lõpuni. Normi eesmärgiks on tagada kriminaalasja vahetu ja järjepidev arutamine ühe ja sama kohtukoosseisu poolt. Kriminaalmenetluse seadustik ei näe üldjuhul ette võimalust anda kohtumenetluses osa menetlustoimingute tegemise õiguse teisele kohtunikule (v.a KrMS §-s 29 ettenähtu juhul, s.o kohtuvaheline menetlusabi). Kohtu alla andmine on kohtumenetluse osa (seda reguleeritakse 10. peatükis "Kohtumenetlus maakohtus"), millele eeluurimiskohtuniku pädevus ei laiene.
KrMS § 226 lg-s 6 nimetatud tähtaja järgimine prokuratuuri poolt on kõigepealt oluline tagamaks kaitsjale reaalne võimalus KrMS § 227 lg-s 1 sätestatud õiguse realiseerimiseks - seega tõkendi tühistamise või muutmise, aga ka teiste taotluste esitamiseks, samuti tema arvates kohtusse kutsumist vajavate isikute nimekirja esitamiseks. Teiseks on KrMS § 226 lg-s 6 nimetatud tähtaja järgimine oluline ka tagamaks üldmenetluse asjades süüdistatava kohtu alla andmine viisil, mida eeldab kohtuliku arutamise katkematuse ja viivitamatuse põhimõte. See põhimõte eeldab, et juba kohtu alla andmisel oleks kohtul võimalik ühiselt koos kohtumenetluse pooltega kõrvaldada kohtuliku uurimise võimalikud takistused ja koostada optimaalne plaan eesseisvaks kohtulikuks arutamiseks.
Kriminaalmenetluse seadustik ei näe üldjuhul ette võimalust anda kohtumenetluses osa menetlustoimingute tegemise õiguse teisele kohtunikule (v.a KrMS §-s 29 ettenähtu juhul, s.o kohtuvaheline menetlusabi). Kohtu alla andmine on kohtumenetluse osa (seda reguleeritakse 10. peatükis "Kohtumenetlus maakohtus"), millele eeluurimiskohtuniku pädevus ei laiene. Kriminaalmenetluse seadustiku §-s 21 sätestatu mõtte kohaselt on eeluurimiskohtunik pädev täitma kohtueelse menetluse raames talle kriminaalmenetluse seadustikuga pandud ülesandeid. Kõik kriminaalmenetluse seadustikust tulenevad eeluurimiskohtuniku ülesanded on sellised, mis kulgeva kriminaalmenetluse raames garanteerivad vaid üksikute menetlustoimingute tegemisel täiendava põhiõiguste kaitse. Eeluurimiskohtunik ei saa toimida kriminaalasja arutava kohtunikuna (vt ka RKKKo nr 3-1-1-41-08).
15. Juulil 2008. a jõustunud KrMS § 226 lg 6 kohaselt juhul, mil kriminaalasjas on kohaldatud tõkendina vahistamist ning prokurör peab vajalikuks tõkendi kohaldamist jätkata, peab prokuratuur tegema käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud toimingud hiljemalt viisteist päeva enne KrMS § 130 lõikes 3 või 31 sätestatud tähtaja lõppu. Tähtaja järgimine oluline ka tagamaks üldmenetluse asjades süüdistatava kohtu alla andmine viisil, mida eeldab kohtuliku arutamise katkematuse ja viivitamatuse põhimõte. See põhimõte eeldab, et juba kohtu alla andmisel oleks kohtul võimalik ühiselt koos kohtumenetluse pooltega kõrvaldada kohtuliku uurimise võimalikud takistused ja koostada optimaalne plaan eesseisvaks kohtulikuks arutamiseks.


Üldkasuliku töö ettevalmistamise, täitmise ja järelevalve kord - sisukord
§ 2 Kriminaalhooldusosakondade pädevus
2 TÖÖANDJA
§ 3 Koostöölepingu sõlmimine
§ 4 Tööandja valik
§ 5 Tööandjate nimekiri
3 ÜLDKASULIKU TÖÖKOHUSTUSE ETTEVALMISTAMINE JA TÄITMINE
1 Kohtueelse ettekande koostamine
§ 6 Kohtueelne ettekanne
§ 7 Selgitamiskohustus ja nõusolek üldkasuliku töö tegemiseks
2 Üldkasuliku töö valik ja määramine
§ 8 Kriminaalhooldusametniku nimetamine
§ 9 Kriminaalhooldusametniku ja kriminaalhooldusaluse esimene kohtumine
§ 10 Üldkasuliku töö tegemise koha valik
§ 11 Andmete esitamine tööandjale
§ 12 Kriminaalhooldusaluse teavitamine ja üldkasuliku töö tegemise ajakava kinnitamine
3 Üldkasuliku töökohustuse täitmise järelevalve
§ 13 Kriminaalhooldusaluse saatmine üldkasuliku töö tegemise kohale
§ 14 Üldkasuliku töö täitmise kontroll
§ 15 Töötundide arvestus
§ 16 Töötundide arvestamata jätmine
§ 17 Kirjalik hoiatus ja erakorraline ettekanne
§ 18 Kriminaalhooldusalusest sõltumatu töötakistus
§ 19 Üldkasuliku töö tegemise ajakava muutmisest teatamine
§ 20 Kriminaalhooldusaluse haiguse, perekondliku olukorra või kaitseteenistuses viibimisega seonduv erakorraline ettekanne
4 Üldkasuliku töö toimik
§ 21 Üldkasuliku töö toimik
§ 22 Üldkasuliku töö lõppemine
jõustumine 05.07.2004
05.11.2008 RTL 2008, 90, 1262 01.01.2009
Määrus kehtestatakse «Kriminaalmenetluse seadustiku» § 419 lõike 5 alusel.
2. peatükk TÖÖANDJA
3. peatükk ÜLDKASULIKU TÖÖKOHUSTUSE ETTEVALMISTAMINE JA TÄITMINE
1. jagu Kohtueelse ettekande koostamine
(2) Üldkasuliku töö otstarbekust hindav kohtueelne ettekanne koostatakse «Kriminaalhooldusseaduse» §-s 24 sätestatud kohtueelse ettekande nõuetest lähtudes.
2. jagu Üldkasuliku töö valik ja määramine
3. jagu Üldkasuliku töökohustuse täitmise järelevalve
(1) Kui üldkasuliku töö tegemine ei ole kohtu või prokuratuuri määratud tähtaja jooksul võimalik kriminaalhooldusaluse haiguse, perekondliku olukorra tõttu või seoses kriminaalhooldusaluse kutsumisega tegevteenistusse või õppekogunemisele kaitseväkke, taotleb kriminaalhooldusametnik üldkasuliku töö tähtaja kulgemise peatamist.
[RTL 2008, 90, 1262 - jõust. 01.01.2009]
4. jagu Üldkasuliku töö toimik
Tunnistatakse kehtetuks justiitsministri 30. augusti 2002. a määrus nr 58 «Üldkasuliku töö korraldamise juhend».
4) teavitada viivitamatult kriminaalhooldajat töötingimuste rikkumisest kriminaalhooldusaluse poolt ning töö tegemise või korraldamisega seotud muudatustest.10. Pärast ÜKT nõuetekohast lõpetamist esitab tööandja kriminaalhooldusosakonnale ÜKT tegemist kinnitavad dokumendid.
3) lahendada töötingimuste rikkumise või muutmisega tekkinud probleemid.13. Kriminaalhooldusosakonnal on õigus korra § 16 lõike 1 kohaselt kriminaalhooldusaluse poolt toimepandud tõsise rikkumise või raske väärkäitumise korral katkestada kriminaalhooldusalusele määratud töö tegemine.
Kriminaalhooldusosakond
5) taotlema kriminaalhooldusametnikult eelnevat luba elu-, töö- või õppimiskoha vahetamiseks.3. Kui süüdimõistetu ei ilmu õigeaegselt töökohale, ei allu tööandja korraldustele või rikub muid tingimusi, teatab tööandja sellest viivitamatult kriminaalhooldusametnikule.
3) hilineb tööle või tööpanus on vastuolus üldkasuliku töö tegemise põhimõtetega, võib kriminaalhooldusametnik nõuda süüdimõistetu lahkumist töökohalt ning jätab arvestamata sel päeval tehtud töötunnid.5. Kriminaalhooldusametnik fikseerib rikkumise ja võtab süüdimõistetult selle kohta kirjaliku seletuse.
2) söögipausi.10. Tööajana arvestatakse üksnes täistöötunde, välja arvatud juhul, kui:
2) lühema tööaja on määranud juhendaja.11. Juhendaja võib vajaduse korral muuta üldkasuliku töö ajakava nädalast lühema perioodi ulatuses.
teatab juhendaja sellest viivitamatult kriminaalhooldusametnikule, kes fikseerib rikkumise ja teatab sellest prokurörile või kohtule. Kriminaalhooldusametnik võib nõuda ÜKT tegija lahkumist töökohalt ning jätta arvestamata sel päeval tehtud töötunnid.6. Kui isik ei täida talle pandud üldkasuliku töö tegemise kohustust, uuendab prokurör või prokuröri taotlusel kohtunik kriminaalmenetluse oma määrusega.
2) söögipausi.9. Tööaega arvestatakse üksnes täistöötundidena, välja arvatud juhul, kui:
2) lühema tööaja on määranud juhendaja.10. Üldkasuliku töö tegemise ajakava võib vajadusel muuta nädalast lühema perioodi ulatuses ÜKT tegija ja juhendaja kokkuleppel.
Juhendaja allkiri


Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:27.02.2003Avaldamismärge:RT I 2003, 15, 88
Eesti Panga seaduse muutmise seadusVastu võetud 22.01.2003
Välja kuulutatud Vabariigi Presidendi 10. veebruari 2003. a otsusega nr 339
I. Eesti Panga seaduses (RT I 1993, 28, 498; 30, õiend; 1994, 30, 463; 1998, 64/65, 1006; 1999, 16, 271; 2001, 58, 353; 59, 358; 2002, 57, 356) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
« § 2. Eesti Panga eesmärk ja ülesanded
(1) Eesti Panga esmane eesmärk on tagada hindade stabiilsus. Eesti Pank korraldab raharinglust Eestis ja välisriikidega ning seisab hea riigi vääringu stabiilsuse eest.»;
«Eesti Pank kogub andmeid oma ülesannete täitmiseks vajaliku raha-, finants- ja maksebilansistatistika saamiseks ja avaldamiseks riikliku statistika seaduses (RT I 1997, 51, 822; 2000, 47, 289; 2002, 63, 387) sätestatud alustel ja korras.»
« (1) Eesti Pank tegutseb muudest riigiasutustest sõltumatult. Ta annab oma tegevusest aru Riigikogule, ei allu Vabariigi Valitsusele ega ühelegi teisele täidesaatvale riigivõimuasutusele ega kolmandatele isikutele.»;
« (11) Kuuludes Euroopa Keskpankade Süsteemi, võivad Eesti Pank ja tema juhtimisorganite liikmed taotleda ja saada täitmiseks juhiseid vaid Euroopa Keskpangalt.»
« 6) Eesti Panga eelarve täitmise järelevalve;7) Eesti Panga siseaudiitorite määramine, siseauditi tööplaani kinnitamine ja siseauditi tulemuste alusel otsuste tegemine;»;
3) lõiget 2 täiendatakse punktiga 71 järgmises sõnastuses:
« 71) Eesti Panga sõltumatute audiitorite nimetamine;»;
« 8) presidendi ettepanekul Eesti Panga aastaaruande kinnitamine;»;
5) lõike 2 punktist 9 jäetakse välja sõnad «käibelelaskmise, nende»;
6) täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Eesti Panga Nõukogu saab Eesti Panga presidendilt regulaarselt informatsiooni Eesti majanduse, rahapoliitika, finantssektori olukorra ja Eesti Panga eelarve täitmise kohta.»;
7) lõikest 3 jäetakse välja sõnad «ja Eesti panganduspoliitikat»;
8) lõikest 7 jäetakse välja sõnad «, samuti juhul, kui esimees on ametisse nimetamata,»;
9) lõikes 8 asendatakse sõnad «punktides 2, 5 ja 6» sõnadega «punktides 2, 5, 6 ja 8».
« (3) Eesti Panga president on oma ülesannete täitmisel sõltumatu. Ta ei või olla muus ametis, teenistuses või osaline tegevuses, mis oma olemuselt piirab või võib piirata Eesti Panga iseseisvust, avaldab või võib avaldada negatiivset mõju Eesti Panga eesmärkide saavutamisele ning ülesannete täitmisele.
(4) Eesti Panga presidendi äraolekul asendab teda asepresident, kellele Eesti Panga president annab oma volitused käskkirjaga ajutiselt üle. Kui asepresidendile volituste üleandmine ei ole võimalik, määrab presidendi asendaja Eesti Panga Nõukogu. Kui nõukogu ei ole määranud presidendi asendajat, asendab presidenti ealt vanim asepresidentidest. Panga presidendi asendajal on tema volituste kehtimise ajal kõik Eesti Panga presidendi volitused, välja arvatud tema volitused Eesti Panga Nõukogu liikmena.»
« 1) raha- ja panganduspoliitika kujundamine ning Eesti Panga tegevuse üldjuhtimine, samuti Euroopa Keskpankade Süsteemi ülesannete täitmise korraldamine;»;
« 7) Eesti Panga eelarve kinnitamine.»
§ 6. Seadust täiendatakse §-ga 113 järgmises sõnastuses:
« § 113. Volituste pikenemine
Kui Eesti Panga presidendi või Eesti Panga Nõukogu esimehe või liikme volituste lõppemise tähtpäeva saabumise ajaks ei ole ametisse nimetatud uut Eesti Panga presidenti, Eesti Panga Nõukogu esimeest või liiget, pikenevad ametisoleva isiku volitused kuni vastava ametisse nimetamise otsuse jõustumiseni.»
§ 7. Paragrahvi 12 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Eesti Panga presidendi, Eesti Panga Nõukogu esimehe või liikme võib tagandada süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisel.
(2) Eesti Panga presidendi võib tagandada ka juhul, kui ta ei vasta enam tingimustele, mis on vajalikud tema kohustuste täitmiseks, või kui ta on toime pannud tõsise üleastumise.»
§ 8. Paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 11
« (11) Juhatuse ülesandeks on Eesti Panga töö kavandamine ja korraldamine.»
§ 9. Paragrahvi 14 punkti 5 täiendatakse sõnadega «piisava tagatise olemasolul».
§ 10. Paragrahv 16 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 16. Krediteerimise keeld
Eesti Pangal on keelatud anda laenu Euroopa Liidu institutsioonidele või asutustele, Eesti ja Euroopa Liidu liikmesriikide valitsustele, kohalikele või muudele avaliku võimu organitele, teistele avalik-õiguslikele isikutele või riigi või kohaliku omavalitsuse osalusega äriühingutele.»
§ 11. Seaduse V peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«V peatükkEESTI PANGA VARA JA ARUANDLUS».
« (2) Eesti Pank valdab, kasutab ja käsutab oma vara iseseisvalt.»
1) lõike 1 esimeses lauses asendatakse sõna «Riigikogu» sõnadega «Eesti Panga Nõukogu»;
« (3) Aastaaruande kinnitab Eesti Panga Nõukogu, kes seejärel esitab selle koos audiitori järeldusotsusega Riigikogule. Samaaegselt Eesti Panga aastaaruandega esitatakse Riigikogule Finantsinspektsiooni nõukogu poolt kinnitatud Finantsinspektsiooni aastaaruanne. Riigikogu kuulab ära Eesti Panga presidendi ettekande Eesti Panga aastaaruande kohta.»
§ 14. Käesoleva seaduse § 1 punkt 1, § 2, § 3 punktid 1–7 ja 9 ning §-d 5, 7–10 ja 13 jõustuvad Eesti Vabariigi ühinemisel Euroopa Liiduga.


text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2013:738
Apellatsioonkaebus – Juurdepääs institutsioonide dokumentidele – Määrus (EÜ) nr 1049/2001 – Artikli 4 lõike 2 kolmas taane – Kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli eesmärkide kaitsega seotud erand – Keskkonnateave – Määrus (EÜ) nr 1367/2006 – Artikli 6 lõige 1 – Liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse kohtueelse etapiga seotud dokumendid – Juurdepääsu keelamine – Kohustus anda konkreetne ja individuaalne hinnang juurdepääsutaotluse esemeks olevate dokumentide sisule – Ülekaalukas üldine huvi
Liidetud kohtuasjades C‑514/11 P ja C‑605/11 P,
mille ese on Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 25. novembril 2011 esitatud kaks apellatsioonkaebust,
Liga para a Protecção da Natureza (LPN), asukoht Lissabon (Portugal), esindajad: advogado P. Vinagre e Silva ja advogado L. Rossi,
Soome Vabariik, esindajad: J. Heliskoski, M. Pere ja J. Leppo,
Euroopa Komisjon, esindajad: P. Costa de Oliveira ja D. Recchia,
Saksamaa Liitvabariik, esindajad: T. Henze ja A. Wiedmann,
Taani Kuningriik, esindajad: V. Pasternak Jørgensen ja C. Thorning,
Rootsi Kuningriik, esindajad: A. Falk ja C. Meyer‑Seitz,
arvestades kirjalikus menetluses ja 29. mai 2013. aasta kohtuistungil esitatut,
olles 5. septembri 2013. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Esitatud apellatsioonkaebustes paluvad Liga para Protecção da Natureza (edaspidi „LPN”) (kohtuasi C‑514/11 P) ja Soome Vabariik (kohtuasi C‑605/11 P), et Euroopa Kohus tühistaks Euroopa Liidu Üldkohtu 9. septembri 2011. aasta otsuse kohtuasjas T‑29/08: LPN vs. komisjon (EKL 2011, lk II‑6021, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”) osas, milles Üldkohus jättis selle kohtuotsusega rahuldamata LPN hagi, mille ese oli nõue tühistada komisjoni 22. novembri 2007. aasta otsus (edaspidi „vaidlusalune otsus”), millega kinnitati keeldumist võimaldada tutvuda dokumentidega, mis sisaldusid Portugali Vabariigi vastu algatatud liikmesriigi kohustuse rikkumise menetluse toimikus.
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruses (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) on sätestatud nende institutsioonide dokumentidega tutvumise õiguse põhimõtted, tingimused ja piirangud vastavalt EÜ artikli 255 lõikele 2.
3 Selle määruse artiklis 4 „Erandid” on sätestatud:
7. Lõigetes 1–3 sätestatud erandeid kohaldatakse üksnes nii kaua, kuni kaitse on dokumendi sisust lähtuvalt õigustatud. [...]”
4 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, lk 13) põhjenduses 15 on kirjas:
„Kui määruses […] nr 1049/2001 on ette nähtud erandid, tuleks neid kohaldada vastavalt käesoleva määruse mis tahes erisätetele, mis käsitlevad keskkonnainfo saamise taotlusi. Keskkonnainfo kättesaadavaks tegemisest keeldumise aluseid tuleks tõlgendada kitsendavalt, võttes arvesse, kas avalikustamine teeniks üldsuse huvi ja kas taotletud info on seotud heidetega keskkonda. [...]”
5 Määruse nr 1367/2006 II jaotises „Keskkonninfo kättesaadavus” oleva artikli 3 esimeses lõigus on sätestatud:
„Määrust […] nr 1049/2001 kohaldatakse kõikide taotluste suhtes, mille taotleja on esitanud ühenduse institutsioonide ja organite valduses oleva keskkonnainfo kättesaamiseks, ilma et kedagi kodakondsuse, rahvuse või elukoha tõttu või juriidilise isiku puhul tema registreeritud asukoha või tegeliku tegevuskoha tõttu diskrimineeritaks.”
6 Määruse nr 1367/2006 artiklis 6 „Erandite kohaldamine keskkonnainfo kättesaadavuse taotlemisel” lõikes 1 on ette nähtud:
„Määruse […] nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimese ja kolmanda taande puhul, välja arvatud uurimine ja eelkõige ühenduse õiguse võimalike rikkumiste uurimine, eeldatakse info avaldamiseks ülekaalukat üldsuse huvi, kui taotletud info on seotud heitmetega keskkonda. Määruse […] nr 1049/2001 artiklis 4 sätestatud muude erandite puhul tõlgendatakse keeldumise aluseid kitsendaval viisil, võttes arvesse avalikustamisega teenitavat üldsuse huvi ja seda, kas taotletud info on seotud heidetega keskkonda.”
Vaidluse taust ja vaidlusalused aktid
7 LPN on valitsusväline organisatsioon, kelle eesmärk on kaitsta keskkonda. 2003. aasta aprillikuus esitas ta Euroopa Komisjonile kaebuse, milles ta väitis, et ta Sabori jõele (Portugal) tammi ehitamise projektiga rikutakse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102). Selle kaebuse põhjal avas komisjon Portugali Vabariigi suhtes liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse ning võttis ühendust Portugali ametiasutustega, et kontrollida, mil määral võib tammiehitusprojekt olla vastuolus nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiiviga 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (EÜT L 103, lk 1; ELT eriväljaanne 15/01, lk 98) ning direktiiviga 92/43.
8 LPN soovis 27. märtsi 2007. aasta kirjaga keskkonna peadirektoraadilt juurdepääsu kaebuse menetlemisega seotud teabele ja võimalust tutvuda „komisjoni töörühma” väljatöötatud dokumentidega ning komisjoni ja Portugali ametiasutuste kirjavahetusega. Komisjon jättis selle taotluse 22. mai 2007. aasta kirjaga määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande alusel rahuldamata.
9 Pärast seda, kui LPN oli oma taotlust 14. juuni 2007. aasta kirjas korranud, kinnitas komisjon vaidlusaluse otsusega oma keeldumist võimaldada tutvuda kõnealuste dokumentidega, leides et kõik taotluse esemeks olevad dokumendid on hõlmatud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes ette nähtud erandiga, mis käsitleb kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli kaitset. Selle otsuse sisu on vaidlustatud kohtuotsuses kokku võetud järgmiselt:
„20 Täpsemalt märkis komisjon, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses peab komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel valitsema vastastikuse usalduse õhkkond, et neil oleks vaidluse vastastikusel kokkuleppel lahendamise eesmärgil võimalik alustada läbirääkimiste ja kompromissi leidmise protsessi, mis hoiaks ära vaidluse jõudmise Euroopa Kohtusse. Ta märkis ka, et esiteks olid läbirääkimised komisjoni ja Portugali ametiasutuste vahel endiselt käimas ning teiseks oli toimunud või toimumas mitmeid arvamustevahetusi ja koosolekuid eesmärgiga hinnata tammiprojekti mõju. Ta järeldas sellest, et juurdepääsutaotluse esemeks olevate dokumentide avaldamine kahjustaks komisjoni võimet väidetavat rikkumist käsitleda, kuna avaldamine seaks kahtluse alla võimaluse lahendada vaidlus kokkuleppe abil Portugali ametiasutustega, enne kui asi jõuab Euroopa Kohtusse. Lisaks leidis ta, et „osaline juurdepääs” määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 6 tähenduses ei ole nende dokumentide puhul võimalik, kuna kõnealune erand kehtib kõigi asjaomaste dokumentide suhtes tervikuna.
21 Seoses ülekaaluka üldise huviga määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lause tähenduses leidis komisjon, et niisugune huvi praegusel juhul puudub. Ta väitis, et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõige 1, mille kohaselt ülekaaluka üldise huvi olemasolu teabe avaldamiseks eeldatakse juhul, kui taotluse esemeks olev teave on seotud heidetega keskkonda, ei ole kohaldatav niisugustele ühenduse õiguse võimalike rikkumiste uurimistele, mis on praeguse asja keskmes. Ta täpsustas, et direktiivi [92/43] olulise rikkumise oht ei kujuta endast samuti niisugust huvi, kuna üksnes Euroopa Kohus on pädev tuvastama, et asjaomane liikmesriik on rikkunud EÜ asutamislepingust tulenevaid kohustusi. Tema väitel ei tooks juurdepääsutaotluse esemeks olevate dokumentide avaldamine selles osas selgust niikaua, kuni Euroopa Kohus ei ole seda küsimust lõplikult lahendanud.”
10 Komisjoni keskkonna peadirektoraat teatas LPN‑le 18. jaanuaril 2008, s.o päeval, mil käesolevas kohtuasjas esitati hagi vaidlusaluse otsuse peale, oma kavatsusest teha komisjonile ettepanek lõpetada LPN kaebuse menetlemine vaidlusalust tammiehitusprojekti puudutavas rikkumismenetluses.
11 2008. aasta veebruaris kordas LPN oma taotlust tutvuda asjaomases liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse toimikus sisalduvate dokumentidega.
12 Komisjon andis 3. aprilli 2008. aasta kirjas LPN‑le teada, et ta oli oma 28. veebruari 2008. aasta koosolekul otsustanud lõpetada tammiehitusprojekti puudutava kaebuse menetluse. Seoses dokumentidega tutvumise taotlusega märkis ta, et määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes ette nähtud erand ei ole enam kohaldatav, nii et taotluse esemeks olevaid dokumente on nüüdsest võimalik kaebuse esitajale edastada, tingimusel et need ei ole hõlmatud mõne teise erandiga sama määruse tähenduses.
13 Seejärel sai LPN tutvuda komisjoni toimikutega ja talle anti juurdepääs teatavatele dokumentidele. Lisaks andis komisjon 24. oktoobri 2008. aasta kirjaga (edaspidi „24. oktoobri 2008. aasta otsus”) LPN‑le täieliku või osalise juurdepääsu teiste asjaomaste dokumentide sisule, kuid keeldus andmast juurdepääsu teatavatele dokumentidele, tuginedes seejuures määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teisele lõigule, mis käsitleb otsustamisprotsessi kaitset, ja sama määruse artikli 4 lõike 2 teisele taandele, mis käsitleb kohtumenetluse kaitset.
14 LPN palus 18. jaanuaril 2008 esitatud hagis, et Üldkohus tühistaks vaidlusaluse otsuse. Taani Kuningriigil, Soome Vabariigil ja Rootsi Kuningriigil lubati astuda menetlusse LPN nõuete toetuseks.
15 Komisjon palus Üldkohtul tuvastada, et hagi alus on ära langenud, kuna osale asjaomastele dokumentidele on juurdepääs antud ja teiste dokumentide avaldamisest keeldumise alus ei olnud enam sama.
16 Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 57 asus Üldkohus esiteks seisukohale, et kuna LPN‑le anti kohtumenetluse käigus juurdepääs asjaomastele dokumentidele, siis on vaidluse ese ning seega ka otsuse tegemise vajadus ära langenud. Teiseks, seoses dokumentidega, mida ei olnud avalikustatud või oli avalikustatud ainult osaliselt, jättis Üldkohus LPN hagi rahuldamata põhjusel, et LPN kaks nõuet, mis tulenesid vastavalt määruse nr 1367/2006 ehk täpsemalt selle artikli 6 rikkumisest ja määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande rikkumisest, ei olnud põhjendatud.
17 Analüüsides neid väiteid koos, võttis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 110–112 lähtekohaks põhimõtte, et ühest küljest peab komisjon andma igale juurdepääsutaotluse esemeks olevale dokumendile konkreetse ja individuaalse hinnangu, et teha kindlaks, kas selle avaldamine võib tõepoolest kahjustada mõnd kaitstavat huvi, ja et teisest küljest peab see hinnang ilmnema asjaomase institutsiooni otsuse põhjendustest.
18 Samas möönis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 126 jj, et arvestades 1. juuli 2008. aasta otsust liidetud kohtuasjades C‑39/05 P ja C‑52/05 P: Rootsi ja Turco vs. nõukogu (EKL 2008, lk I‑4723, punkt 50) ja analoogselt riigiabi järelevalve menetlusega (29. juuni 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑139/07 P: komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau (EKL 2010, lk I‑5885, punktid 54–62), tuleb tunnustada niisuguse üldise eelduse olemasolu, mille kohaselt liikmesriigi kohustuste rikkumist käsitlevas haldustoimikus sisalduvate dokumentide avaldamine kahjustaks põhimõtteliselt uurimise eesmärkide kaitset. Üldkohus leidis, et kuna vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajal oli vaidlusalune liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlus alles pooleli, oli komisjonil võimalik lähtuda põhimõttest, et see üldine eeldus kehtib kõikide asjaomaste dokumentide suhtes.
19 Üldkohus võttis sellega seoses aluseks asjaolu, et kontroll, mida komisjon peab liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses teostama, on osa haldusülesannetest, mille raames on komisjonil lai kaalutlusõigus ning toimub kahepoolne dialoog komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel. Ta leidis, et komisjonile kaebuse esitanud isikul ei ole võimalik esitada liidu kohtusse hagi selle kaebuse menetlemise lõpetamise otsuse peale ja tal ei ole menetluslikke õigusi, mis võimaldaksid tal nõuda, et komisjon teda teavitaks ning ta ära kuulaks.
20 Üldkohus leidis, et see eeldus ei välista huvitatud isikute õigust tõendada, et teatav dokument ei kuulu selle eelduse alla või et dokumendi avaldamiseks esineb ülekaalukas üldine huvi määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa alusel. Üldkohus märkis aga, et LPN ega menetlusse astujad ei toonud esile asjaolusid, mis võiksid seada kahtluse alla selle hinnangu põhjendatuse, et kõik asjaomased dokumendid olid hõlmatud selle artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes ette nähtud erandiga.
21 Samuti leidis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 116, 117 ja 122, et määrus nr 1367/2006 ei mõjuta komisjoni võimalust loobuda igale asjaomasele dokumendile konkreetse ja individuaalse hinnangu andmisest.
22 Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 132–139 asus Üldkohus seisukohale, et komisjon ei ole rikkunud õigusnormi ega hinnangud vääralt faktilisi asjaolusid, leides et käesoleval juhul ei esinenud sellist ülekaalukat üldist huvi määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa tähenduses, mis õigustaks asjaomaste dokumentide avaldamist.
23 Üldkohus märkis sellega seoses, et ei ole vaja lahendada küsimust, kas asjaomased dokumendid tõepoolest sisaldasid teavet „heidete” kohta keskkonda, kuna määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimeses lauses sätestatud eeldus ei ole käesoleval juhul kohaldatav. Samal põhjusel leidis ta, et sellest sättest ei ole võimalik tuletada ülekaaluka üldise huvi olemasolu nimetatud artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa tähenduses.
24 Üldkohtu hinnangul ei saa LPN tugineda ka nimetatud artikli 6 lõike 1 teisele lausele. Ta leidis nimelt, et see lause puudutab üksnes kohustust tõlgendada kitsalt muid erandeid peale nende, mida on nimetatud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimeses ja kolmandas taandes. Ta lisas, et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teine lause ei viita „ülekaalukale” üldisele huvile määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa tähenduses.
25 Lõpuks tõdes Üldkohus, et kohtuistungil ei olnud LPN ja menetlusse astujad vastuseks Üldkohtu küsimustele suutelised määratlema mõnd muud ülekaalukat üldist huvi kui väidetav läbipaistvuse suurenemine keskkonnaasjades ega selgitama, kas ja mil määral oli taotletud teave seotud heidetega keskkonda määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 tähenduses.
26 Euroopa Kohtu presidendi 27. veebruari 2012. aasta määrusega liideti need kaks apellatsioonkaebust kirjalikuks ja suuliseks menetlemiseks ning kohtuotsuse tegemiseks.
27 Euroopa Kohtu presidendi 27. aprilli 2012. aasta määrusega lubati Saksamaa Liitvabariigil astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks. Euroopa Kohtu presidendi 10. juuli 2012. aasta määrusega anti Eesti Vabariigile luba astuda menetlusse Soome Vabariigi nõuete toetuseks ning esitada oma seisukohad suulise menetluse käigus.
28 LPN palub apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul:
– tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles Üldkohus jättis rahuldamata tema nõude tühistada vaidlusalune otsus ning jättis tema kohtukulud tema enda kanda ja mõistis temalt välja komisjoni kohtukulud;
– tühistada vaidlusalune otsus niivõrd, kui see puudutab dokumente ja dokumentide osi, millele komisjon 24. oktoobri 2008. aasta otsusega jätkuvalt keeldus juurdepääsu andmast, ja
– jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja LPN poolt esimeses kohtuastmes ja apellatsioonimenetluses kantud kohtukulud.
29 Soome Vabariik palub apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul:
– tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles Üldkohus jättis sellega jäeti rahuldamata LPN hagi;
– tühistada vaidlusalune otsus, ja
– mõista tal käesolevas apellatsioonimenetluses tekkivad kohtukulud välja komisjonilt.
30 Taani Kuningriik, Eesti Vabariik ja Rootsi Kuningriik toetavad apellantide nõudeid. Rootsi Kuningriik palub ühtlasi mõista oma kohtukulud välja komisjonilt.
31 Komisjon palub Euroopa Kohtul jätta apellatsioonkaebused rahuldamata ja mõista kohtukulud välja apellantidelt.
32 Saksamaa Liitvabariik toetab komisjoni nõudeid.
33 LPN ja Soome Vabariik esitavad apellatsioonkaebuste põhjenduseks kolm põhiväidet. Nende väidete kohaselt on rikutud vastavalt määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandat taanet, määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teist lauset ja määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimast lauseosa.
34 Lisaks esitab LPN neljanda väite, mille kohaselt rikkus Üldkohus temalt kohtukulusid välja mõistes mitut õigusnormi. LPN taotleb veel, et Euroopa Kohus parandaks vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni, milles vaidlusalune otsus ei ole nõuetekohaselt määratletud.
Esimene väide, et rikutud on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandat taanet
35 LPN ja Soome Vabariigi esimese väite kohaselt rikkus Üldkohus määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tõlgendamisel õigusnormi, leides et komisjonil on õigus keelduda avaldamast kõiki EÜ artikli 226 alusel algatatud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumente, andmata neile dokumentidele konkreetset ja individuaalset hinnangut. Põhjendamatu on eeldada, et ühtegi niisuguse menetlusega seotud dokumenti või dokumendiosa ei ole võimalik avaldada, ilma et seataks ohtu selle menetluse eesmärki, mis seisneb liikmesriigi suunamises, et ta viiks oma tegevuse kooskõlla liidu õigusega.
36 Arutluskäiku, mis lubab lähtuda eespool viidatud kohtuotsuses komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau (punktid 56–59) järgitud üldisest eeldusest seoses keeldumisega avaldada riigiabi järelevalve menetlusi puudutavaid dokumente, ei saa üle kanda rikkumismenetlusega seotud dokumentidele. Viimati nimetatud menetluse puhul ei ole nimelt kehtestatud erinorme konfidentsiaalsuse ja teabe saamise kohta. LPN lisab, et ta ei kaitse mitte isiklikke, vaid üldisi huve. Pealegi ei moodusta rikkumismenetlusega seotud dokumendid ühtset dokumentide kategooriat.
37 Taani Kuningriik ja Rootsi Kuningriik toetavad neid argumente, rõhutades muu hulgas, et põhjused, mille tõttu Euroopa Kohus on varasemates kohtuasjades (eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau ja 21. septembri 2010. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑514/07 P, C‑528/07 P ja C‑532/07 P: Rootsi jt vs. API ja komisjon, EKL 2010, lk I‑8533) tunnustanud üldise eelduse olemasolu, ei ole käesoleval juhul analoogia alusel kohaldatavad, eriti kui võtta arvesse asjaolu, et rikkumismenetluste laad erineb nii juhtumite sisu, ulatuse ja tundlikkuse kui ka arvesse võetava üldise huvi poolest. Rootsi Kuningriik väidab täiendavalt, et komisjon oleks pidanud igal juhul kontrollima, kas nimetatud eeldus on käesolevas asjas tõepoolest kohaldatav.
38 Seevastu komisjon ja Saksamaa Liitvabariik leiavad, et esimene väide on põhjendamatu. Täpsemalt rõhutavad nad, et riigiabi järelevalve menetlus on üks liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse variantidest ning et viimati nimetatud menetlus näeb ette komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahelise dialoogi loomise, milles üksikisikutel ei ole menetlusõigusi. Samuti on rikkumismenetluse eesmärk kiiresti ja tõhusalt lõpetada liidu õiguse võimalikud rikkumised ja täpsemalt jõuda haldusmenetluse käigus vaidluse lahendamisele kokkuleppe teel. Kui komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vaheline teabevahetus avalikustataks, kahjustataks sellega eelkõige liikmesriikide soovi teha koostööd vastastikuse usalduse õhkkonnas.
39 Esimese väitega heidavad apellandid Üldkohtule ette, et viimane möönis, et komisjon võib lükata tagasi taotluse, milles EÜ artikli 226 alusel toimuva liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse kohtueelses etapis avaldatakse soovi tutvuda selle menetluse kohta koostatud haldustoimikus sisalduvate kõigi, üldiselt määratletud dokumentidega, ilma et ta peaks iga asjaomast dokumenti konkreetselt ja individuaalselt hindama, vaid tuginedes üldisele eeldusele, mille kohaselt niisuguste dokumentide avaldamine kahjustaks uurimise eesmärkide kaitset määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tähenduses.
40 Sissejuhatuseks olgu meenutatud, et EÜ artikli 255 lõigete 1 ja 2 kohaselt on igal liidu kodanikul ja igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, õigus pääseda ligi liidu institutsioonide, organite ja asutuste mis tahes andmekandjal säilitatavatele dokumentidele põhimõtete ning tingimuste alusel, mis määratletakse vastavalt EÜ artikli 251 kirjeldatud menetlusele. Nagu ilmneb määruse nr 1049/2001 põhjendusest 4 ja artiklist 1, on selle määruse eesmärk anda üldsusele võimalikult laiaulatuslik juurdepääs institutsioonide dokumentidele. Samast määrusest, täpsemalt selle põhjendusest 11 ja artiklist 4, mis näeb selle suhtes ette erandite korra, ilmneb ka, et õigusel dokumentidega tutvuda on teatavad avalikest või erahuvidest lähtuvad piirid (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 51; eespool viidatud kohtuotsus Rootsi jt vs. API ja komisjon, punktid 69 ja 70; 28. juuni 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑404/10 P: komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 111, ja 28. juuni 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑477/10 P: komisjon vs Agrofert Holding, punkt 53).
41 Vastavalt erandile, millele tugines komisjon ja mis on toodud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes, keelavad institutsioonid juurdepääsu dokumentidele, mille avaldamine kahjustaks kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli eesmärki, välja arvatud juhul, kui avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve.
42 Sellest tuleneb, et nimetatud artiklis 4 ja eelkõige selle lõikes 2 sätestatud erandite kord rajaneb tasakaalu leidmisel konkreetse juhtumi puhul esinevate vastandlike huvide vahel, milleks on ühelt poolt huvid, millele asjaomaste dokumentide avaldamine tuleks kasuks, ja teiselt poolt huvid, mida see avaldamine kahjustaks. Dokumentidega tutvumise taotluse kohta tehtav otsus sõltub küsimusest, milline huvi peab konkreetsel juhul peale jääma.
43 Käesolevas asjas ei ole vaidlust selle üle, et LPN taotluses nimetatud dokumendid on tõepoolest seotud „uurimisega” määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tähenduses.
44 Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt aga ei piisa sellele dokumendile juurdepääsu keelamise õigustamiseks, mille avaldamist taotleti, põhimõtteliselt sellest, et see dokument puudutab ühte määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 2 nimetatud tegevust. Asjaomane institutsioon on lisaks kohustatud selgitama, kuidas juurdepääs sellele dokumendile võib konkreetselt ja tegelikult kahjustada huve, mida kaitseb mõni selles sättes ette nähtud erand (vt eespool viidatud kohtuotsused Rootsi ja Turco vs. nõukogu, punkt 49; komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 53; Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 72; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 116, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 57).
45 Euroopa Kohus on siiski tunnustanud, et asjaomane institutsioon võib selles osas lähtuda teatud liiki dokumentidele kohaldatavatest üldistest eeldustest, kuna samalaadiliste dokumentide avalikustamise taotluste suhtes saab kohaldada sarnaseid üldist laadi kaalutlusi (vt eespool viidatud kohtuotsused Rootsi ja Turco vs. nõukogu, punkt 50; komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 54; Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 74; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 116, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 57).
46 Nagu on viidatud kohtujuristi ettepaneku punktides 57–62, on Euroopa Kohus juba tunnustanud niisuguste üldiste eelduste olemasolu kolme laadi juhtumite puhul, nimelt seoses riigiabi järelevalve menetluse toimikus sisalduvate dokumentidega (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 61), seoses dokumentidega, mida komisjon ja koondumisest teatavad isikud või kolmandad isikud edastavad seotud ettevõtjate koondumiste kontrolli menetluses (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 123, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 64), ja seoses seisukohtadega, mida institutsioon esitab kohtumenetluses (vt eespool viidatud kohtuotsus Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 94).
47 Kõiki neid kohtuasju iseloomustas asjaolu, et asjaomase juurdepääsutaotluse esemeks ei olnud mitte üksainus dokument, vaid dokumentide kogum (vt eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 50; Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 9; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 10, kus on korratud Euroopa Kohtusse edasikaevatud Üldkohtu otsuse punkte 1 ja 2, ning komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 7, kus on korratud Euroopa Kohtusse edasikaevatud Üldkohtu otsuse punkti 2).
48 Sellises olukorras võimaldab niisuguse üldise eelduse tunnustamine, mille kohaselt teatavat laadi dokumentide avaldamine kahjustab üldjuhul mõnd määruse nr 1049/2001 artiklis 4 nimetatud huvi, asjaomasel institutsioonil menetleda kõikehõlmavalt sõnastatud taotlust ja vastata sellele samal moel.
49 Ka käesoleval juhul on tegemist sellise olukorraga. Sarnaselt taotlusega, mille huvitatud isik oli esitanud eespool viidatud kohtuasja komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau puhul ja mis puudutas kõiki sellele isikule antud riigiabi menetluse kohta koostatud haldustoimikus sisaldunud dokumente, taotles LPN juurdepääsu kõigile üldiselt määratletud dokumentidele, mis sisalduvad Portugali Vabariigi suhtes seoses teatava tammiehitusega alustatud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses koostatud haldustoimikus.
50 Lisaks tuleb meelde tuletada, et see taotlus esitati ajal, kui kõnealune rikkumismenetlus oli alles kohtueelses etapis ja et vaidlusaluse otsuse tegemise ajal ei olnud komisjon seda menetlust ei lõpetanud ega Euroopa Kohtusse andnud.
51 Seetõttu tuleb analüüsida küsimust, kas tuleb tunnustada niisuguse üldise eelduse olemasolu, et sellistel asjaoludel kahjustaks liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlust puudutavate dokumentide avaldamine kohtueelse menetluse etapis uurimise eesmärkide kaitset.
52 Sellega seoses tuleb kõigepealt analüüsida määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimest lauset.
53 Kuigi nr 1049/2001 määruse artikli 3 kohaselt kohaldatakse seda määrust ja eelkõige selle artiklit 4 kõigi taotluste suhtes, mis on esitatud ühenduse institutsioonide või organite valduses oleva keskkonnateabe kättesaamiseks, lisab määruse nr 1367/2006 artikkel 6 niisuguste taotluste kohta erinorme, mis osaliselt hõlbustavad ja osaliselt piiravad juurdepääsu dokumentidele.
54 Kõnealuse artikli 6 lõike 1 esimene lause, mis näeb ette normi, mille eesmärk on hõlbustada juurdepääsu keskkonnateavet sisaldavatele dokumentidele, sätestab samas, et see norm ei ole kohaldatav „uurimisele ja eelkõige ühenduse õiguse võimalike rikkumiste uurimisele”.
55 Sellest järeldub, et nende liidu õigusnormide kohaselt käsitatakse liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlust niisugust liiki menetlusena, mille tunnustega on vastuolus täieliku läbipaistvuse tagamine selles valdkonnas ja millel seetõttu on eriseisund dokumentidele juurdepääsu korras.
56 Liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse tunnused on võrreldavad riigiabi järelevalve menetluse tunnustega, mille puhul Euroopa Kohus on eespool viidatud kohtuotsuses komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau tunnustanud sellekohase üldise eelduse olemasolu.
57 Mõlemal juhul on nimelt tegemist menetlusega, mis on algatatud liikmesriigi vastu, kes on vastutav kas vaidlusaluse abi andmise eest (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 57) või liidu õiguse väidetava rikkumise eest.
58 Euroopa Kohus tugines ka asjaolule, et huvitatud isikutel, välja arvatud riigiabi andmise eest vastutav liikmesriik, ei ole riigiabi järelevalve menetluse raames õigust tutvuda komisjoni haldustoimikus sisalduvate dokumentidega ning et kui neil huvitatud isikutel oleks määruse nr 1049/2001 alusel võimalik taotleda juurdepääsu nendele komisjoni neile dokumentidele, muudaks see küsitavaks riigiabi üle järelevalve teostamise korra (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punktid 58 ja 61).
59 Seoses liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega ei ole liidu õiguses, täpsemalt ELTL artiklis 226 samuti ette nähtud üksikisiku õigust toimikuga tutvuda, isegi kui menetlust on alustatud selle isiku kaebuse ajel. Komisjon on kaebuse esitanuga suhtlemist puudutavaid haldusmeetmeid käsitlevates sise-eeskirjades üksnes soostunud teavitama kaebuse esitajat vastuvõetud otsustest ja ettepanekust juhtumi menetlemine lõpetada (vt komisjoni 20. märtsi 2002. aasta teatis Euroopa Parlamendile ja Euroopa Ombudsmanile „Suhted kaebuse esitajaga seoses ühenduse õiguse rikkumisega” (KOM(2002) 141 (lõplik), EÜT C 244, lk 5, punktid 7, 9 ja 10).
60 Ühtlasi ei ole kaebuse esitajal vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale õigust liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses nõuda, et komisjon asuks teatavale kindlaksmääratud seisukohale, ega vaidlustada komisjoni keeldumist alustada liikmesriigi vastu rikkumismenetlust (vt selle kohta eelkõige 14. veebruari 1989. aasta otsus kohtuasjas 247/87: Star Fruit vs. komisjon, EKL 1989, lk 291, punkt 11; 17. mai 1990. aasta otsus kohtuasjas C‑87/89: Sonito jt vs. komisjon, EKL 1990, lk I‑1981, punkt 6, ja 14. juuli 2011. aasta määrus kohtuasjas C‑111/11 P: Ruipérez Aguirre ja ATC Petition vs. komisjon, punktid 11 ja 12). Sellega seoses ei ole tähtsust asjaolul, et kaebuse esitaja tegutseb isiklike või üldiste huvide kaitsmiseks.
61 Kui komisjon leiab, et liikmesriik on oma kohustusi rikkunud, peab ta hindama selle liikmesriigi suhtes menetluse algatamise otstarbekust, tegema kindlaks rikutud õigusnormid ja valima hetke, mil alustada rikkumismenetlust tema vastu (vt eelkõige 8. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑33/04: komisjon vs. Luksemburg, EKL 2005, lk I‑10629, punkt 66 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 7. oktoobri 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑154/09: komisjon vs. Portugal, punkt 51). Lisaks on liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi ese määratletud komisjoni põhjendatud arvamuses (vt 8. juuli 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑171/08: komisjon vs. Portugal, EKL 2010, lk I‑6817, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
62 Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb veel, et kohtueelse menetluse eesmärk on anda asjaomasele liikmesriigile võimalus ühelt poolt täita liidu õigusest tulenevad kohustused ja teiselt poolt esitada tulemuslikult komisjoni etteheidetele vastuväited (vt eelkõige 7. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑147/03: komisjon vs. Austria, EKL 2005, lk I‑5969, punkt 22, ja 14. aprilli 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑522/09: komisjon vs. Rumeenia, EKL 2011, lk I‑2963, punkt 15).
63 Liiatigi muudaks liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentide avaldamine selle menetluse kohtueelses etapis tõenäoliselt selle menetluse olemust ja kulgu, kuivõrd neil asjaoludel võiks osutuda veelgi raskemaks alustada läbirääkimiste protsessi ning jõuda komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahelisele kokkuleppele, mis lõpetaks etteheidetava rikkumise, et saavutada liidu õiguse järgimine ja vältida kohtusse pöördumist.
64 Viimaseks, vastupidi sellele, mida väidavad apellandid, moodustavad liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse toimikuga seotud dokumendid eespool mainitud üldise eelduse kohaldamisel üheainsa dokumentide kategooria. Nimelt, ühest küljest ei näe määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimeses lauses sätestatud erand seoses ühenduse õiguse võimalikke rikkumisi käsitlevate uurimistega ette toimikusse kuuluvate dokumentide eristamist lähtuvalt dokumendi liigist või selle autorist. Teisest küljest on Euroopa Kohus seoses riigiabi järelevalve menetlustega seotud dokumentidega asunud seiskohale, et kõik niisuguse menetluse kohta koostatud haldustoimikus olevad dokumendid moodustavad üheainsa kategooria, millele on kohaldatav üldine eeldus, et haldustoimiku dokumentide avaldamine kahjustab põhimõtteliselt uurimistegevuse eesmärki (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 61).
65 Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et võib eeldada, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentide avaldamine selle menetluse kohtueelses etapis võib muuta selle menetluse olemust ja kulgu ning et seetõttu kahjustaks see avaldamine põhimõtteliselt uurimise eesmärkide kaitset määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tähenduses.
66 See üldine eeldus ei välista võimalust tõendada, et asjaomane dokument, mille avalikustamist taotletakse, ei kuulu selle eelduse alla või et dokumendi avalikustamiseks esineb ülekaalukas üldine huvi määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa alusel (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 62; Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 103; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 126, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 68).
67 Lisaks ei pea komisjon oma otsuses lähtuma nimetatud üldisest eeldusest. Tal on alati võimalus hinnata juurdepääsutaotluse esemeks olevaid dokumente konkreetselt ja esitada vastav põhjendus. Veelgi enam, kui ta tuvastab, et asjaomases juurdepääsutaotluses märgitud rikkumismenetlusel on tunnused, mis võimaldavad toimikus olevad dokumendid täielikult või osaliselt avaldada, siis on ta kohustatud need avaldama.
68 Kohustust kontrollida, kas kõnealune üldine eeldus on tõepoolet kohaldatav, ei saa seevastu tõlgendada selliselt, et komisjon peab kõiki taotletud dokumente individuaalselt hindama. Niisugune kohustus võtaks sellelt üldiselt eelduselt kasuliku mõju, milleks on võimaldada komisjonil vastata kõikehõlmavale juurdepääsu taotlusele samuti kõikehõlmavalt.
69 Üldkohus tõdes vaidlustatud kohtuotsuse punktis 121 muu hulgas, et ei ole mõeldav, et komisjon oleks ainuisikuliselt võinud anda juurdepääsu asjaomastele dokumentidele või nende osadele, seadmata seejuures ohtu Portugali ametiasutustega käimasolnud läbirääkimisi. Apellandid ei ole seda tõdemust vaidlustanud ja samuti ei ole nad viidanud ühelegi Üldkohtupoolsele faktiliste asjaolude moonutamisele.
70 Eelnevatest kaalutlustest ilmneb, et Üldkohus ei rikkunud õigusnormi, leides et komisjon võib lähtuda üldisest eeldusest, et avalikkuse kas või osaline juurdepääs liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentidele selle menetluse kohtueelses etapis ohustaks selle menetluse eesmärkide saavutamist, selleks et keelduda dokumentidele juurdepääsu andmisest määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande alusel.
71 Neil asjaoludel tuleb esimene väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Teine väide, et rikutud on määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teist lauset
72 LPN ja Soome Vabariik, keda toetab Rootsu Kuningriik, väidavad, et Üldkohus rikkus õigusnormi, asudes eelkõige vaidlustatud kohtuotsuse punktis 136 seisukohale, et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teine lause ei ole kohaldatav uurimise kaitset käsitlevale erandile. Nad leiavad, et see säte puudutab kõiki määruse nr 1049/2001 artiklis 4 ette nähtud erandeid, mis ei ole hõlmatud kõnealuse artikli 6 lõike 1 esimeses lauses sätestatud õigusliku eeldusega, nagu nähtub määruse nr 1367/2006 eesmärgist, selle põhjendusest 15 ja keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni – mis allkirjastati 25. juunil 1998 Århusis ning mille Euroopa Ühenduse nimel kiitis heaks nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega 2005/370/EÜ (ELT L 124, lk 1) – artikli 4 lõikest 4, mis näeb samuti ette kohustuse tõlgendada keskkonnateabe avalikustamisest keeldumise põhjendusi kitsalt.
73 LPN hinnangul on määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teine lause ühitamatu dokumentide avaldamisest tingitud kahju üldise eeldamise tunnustamisega, kuna see säte kehtestab kitsa tõlgendamise nõude ja loob vajaduse konkreetselt kontrollida, kas teave, mis sisaldub dokumentides, mille avalikustamist taotletakse, on või ei ole seotud heidetega keskkonda.
74 Viimaseks väidab LPN, et väär on vaidlustatud kohtuotsuse punktis 138 olev tõdemus, et LPN ei olnud võimeline selgitama, kas ja mil määral oli taotletud teave seotud heidetega keskkonda kõnealuse artikli 6 lõike 1 tähenduses. LPN‑l oli nimelt võimatu anda sellist selgitust, kuna talle ei olnud teada veel avaldamata dokumentide sisu.
75 Komisjon väidab, et kui liidu seadusandja jättis määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimeses lauses sätestatud õiguslikust eeldusest välja ühenduse õiguse võimaliku rikkumiste uurimise, oli tema eesmärk ilmselgelt võtta arvesse kõnealuse uurimise eripära. Seega tuleb avalikustamist õigustava ülekaaluka üldise huvi võimalikku olemasolu kontrollida määruse nr 1049/2001 alusel ja määrusest nr 1367/2006 ei saa järeldada, et üldise eelduse tõttu, mille kohaselt toimikutes sisalduvate dokumentide avalikustamine kahjustaks uurimise eesmärki, tuleb liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusi keskkonnavaldkonnas käsitleda teisiti kui samu menetlusi muudes valdkondades.
76 Saksamaa Liitvabariik leiab, et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teine lause ei muuda seda, kuidas tuleb hinnata keeldumist anda juurdepääs keskkonda puudutavatele dokumentidele, mis on seotud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse kohtueelse etapiga, kuna see hinnang tuleb anda määruse nr 1049/2001 alusel. Nimetatud säte vaid kordab Euroopa Kohtu sõnastatud nõuet, et keeldumise aluseid tuleb tõlgendada kitsalt, ja väljendab lihtsalt nõuet võtta erinevate huvide kaalumisel arvesse keskkonnaga seotud huve.
77 Teise väitega rõhutavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, leides et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõige 1 ei välista komisjoni võimalust tugineda üldisele eeldusele, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentide avaldamine selle menetluse kohtueelses etapis kahjustaks põhimõtteliselt uurimise eesmärkide kaitset määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tähenduses.
78 Selle väite põhjendatuse üle otsustamiseks tuleb analüüsida küsimust, kas, ja kui jah, siis millisel määral muudab nimetatud artikli 6 lõige 1 keskkonnaga seotud menetluste puhul hinnangut, mille komisjon peab andma määruse nr 1049/2001 artikli 4 alusel.
79 Määruse nr 1367/2006 artikkel 6 täiendab määrust nr 1049/2001 erinormidega keskkonnateabe saamise taotluste kohta.
80 Kõnealuse artikli 6 lõike 1 esimene lause viitab määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimesele ja kolmandale taandele, nähes ette, et ülekaalukat üldist huvi teabe avaldamiseks eeldatakse, kui taotletud teave on seotud heidetega keskkonda. See õiguslik eeldus seondub nimetatud artikli 4 lõike 2 viimase lauseosaga, välistades dokumendiga tutvumise keelamise juhul, kui selle dokumendi avaldamist õigustab kaitstud huvidest kaalukam üldine huvi. Samas ei laiene see õiguslik eeldus „uurimisele ja eelkõige ühenduse õiguse võimalike rikkumiste uurimisele”
81 Määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 teine lause sätestab, et „määruse [...] nr 1049/2001 artiklis 4 sätestatud muude erandite puhul tõlgendatakse keeldumise aluseid kitsendaval viisil, võttes arvesse avalikustamisega teenitavat üldsuse huvi ja seda, kas taotletud info on seotud heidetega keskkonda”.
82 Kõnealuse artikli 6 lõike 1 sõnastusest ja ülesehitusest ilmneb aga, et „muud erandid” selle lõike teise lause tähenduses ei hõlma liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluste kaitset.
83 Nimetatud lõike esimene lause kehtestab nimelt normi, mis puudutab määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimeses ja kolmandas taandes toodud erandeid. Sellesama lõike 1 teine lause ei nimeta lihtsalt „muid erandeid”, vaid „määruse [...] nr 1049/2001 artiklis 4 sätestatud muid erandeid”. Selles sättes peetakse seega silmas kõnealuse artikli 4 lõikes 1, lõike 2 teises taandes ning lõigetes 3 ja 5 toodud erandeid. Võttes arvesse, et liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluste puhul on tegemist uurimisega määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taande tähenduses, millele on viidatud määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimeses lauses, siis ei ole niisugune tegevus hõlmatud selle artikli 6 lõike 1 teises lauses mainitud „muude erandite” mõistega.
84 Määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimese ja teise lause sõnastusest ja selle sätte ülesehitusest nähtub selgelt liidu seadusandja tahe jätta liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlused selle sätte kohaldamisalast tervikuna välja.
85 Seetõttu ei rikkunud Üldkohus õigusnormi, asudes seisukohale, et määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõige 1 ei mõjuta hinnangut, mille komisjon peab määruse nr 1049/2001 kohaselt andma, lahendades taotlust tutvuda liikmesriigi kohustustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentidega, kui see menetlus on alles kohtueelses etapis.
86 Sellest järeldub, et teine väide tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Kolmas väide, et rikutud on määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimast lauseosa
87 Soome Vabariik, kelle argumente toetavad Taani Kuningriik ja Rootsi Kuningriik, rõhutab, et olenemata määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 kohaldatavusest, tõlgendas Üldkohus vääralt määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimast lauseosa, kuna ta ei analüüsinud küsimust, kas komisjon kontrollis ülekaaluka üldise huvi olemasolu, mis õigustaks avalikustamist. Vastavalt eespool viidatud kohtuotsusele Rootsi ja Turco vs. nõukogu (punktid 44, 45 ja 49) oleks Üldkohus pidanud nõudma, et komisjon kõrvutaks uurimise kaitsega seotud huvi üldise huviga asjaomaste dokumentidega tutvumise vastu, võttes ühtlasi arvesse huve, mida pakub suurem läbipaistvus. Kui juurdepääsutaotlus puudutab määruse nr 1367/2006 kohaldamisalasse jäävat dokumenti, siis võivad keskkonnateabega tutvumine ja tähtsus, mida sellise teabe kättesaadavus omab keskkonnakaitse ja inimese tervise seisukohalt, kujutada endast ülekaalukat üldist huvi määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa tähenduses.
88 Rootsi Kuningriik lisab, et Üldkohus rikkus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 138 ja 139 õigusnormi, pannes dokumentidele juurdepääsu taotlevale isikule kohustuse viidata ülekaalukale üldisele huvile ja tõendada selle olemasolu, eriti kui arvestada, et asjaomane institutsioon on ainus, kes teab nende dokumentide sisu, mille avaldamist taotletakse.
89 Komisjon väidab, et Üldkohus lükkas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 139 õigesti tagasi argumendi, et toimunud ei ole määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosaga nõutavat erinevate huvide nõuetekohast kaalumist.
90 Kolmanda väitega heidab Soome Vabariik Üldkohtule sisuliselt ette, et viimane ei analüüsinud, kas komisjon kontrollis määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa kohaselt, kas asjaomaste dokumentide avalikustamist õigustas ülekaalukas üldine huvi.
91 Üldkohus tõdes vaidlustatud kohtuotsuse punktides 132 ja 133, et vaidlusaluse otsuse kohaselt puudub praegusel juhul ülekaalukas üldine huvi selle sätte tähenduses ja et selline hinnang ülekaaluka üldise huvi puudumisele ei ole vastuolus mitte ühegi õigusnormi ega faktilise asjaoluga. LPN ja Soome Vabariik ei nimeta aga konkreetset huvi, mis käeoleval juhul õigustaks asjaomaste dokumentide avaldamist, vaid rõhutavad üksnes tähtsust, mis keskkonnateabe kättesaadavusel on keskkonnakaitse ja inimese tervise seisukohalt.
92 Peab küll paika, et ülekaalukas üldine huvi, mis võib õigustada dokumendi avalikustamist, ei pea tingimata erinema põhimõtetest, mis on määruse nr 1049/2001 lähtekohaks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Rootsi ja Turco vs. nõukogu, punktid 74 ja 75).
93 Sellele vaatamata ei saa, lähtudes niivõrd üldist laadi kaalutlustest, nagu on esitatud käesolevas asjas, kindlaks teha, kas läbipaistvuse põhimõttel oli antud juhul eriline tähtsus, mis oleks võinud kaaluda üles kõnealuste dokumentide avalikustamisest keeldumist õigustavad põhjused (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 158).
94 Nõue, mis paneb taotlejale kohustuse esitada konkreetselt asjaolud, millel rajaneb asjaomaste dokumentide avalikustamist õigustav üldine huvi, on kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 62; Rootsi jt vs. API ja komisjon, punkt 103; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punkt 126, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punkt 68).
95 Kuna LPN taotles kõnealustele dokumentidele juurdepääsu selleks, et saada täiendavat teavet, mis komisjonil on vaidlusaluse rikkumismenetluse esemeks oleva tammiehitusprojekti kohta, ja seeläbi osaleda selles menetluses aktiivselt, siis ei näita see asjaolu „ülekaaluka üldise huvi olemasolu” määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 tähenduses (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs. Technische Glaswerke Ilmenau, punkt 70; komisjon vs. Éditions Odile Jacob, punktid 145 ja 146, ja komisjon vs. Agrofert Holding, punktid 85 ja 86), isegi kui LPN kui valitsusväline organisatsioon tegutseb vastavalt oma põhikirjalisele eesmärgile, milleks on keskkonnakaitse.
96 Kuigi määruse nr 1367/2006 põhjenduse 2 kohaselt on see määrus vastu võetud kuuenda keskkonnaalase ühenduse tegevusprogrammi raames, milles rõhutatakse vajadust piisava keskkonnateabe jagamise järele ja vajadust pakkuda üldsusele tõhusaid võimalusi keskkonnaasjade otsustamises osalemiseks, ei muuda see tõsiasja, et sellele osalemisele ei saa tugineda, õigustamaks juurdepääsu liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega seotud dokumentidele. Selle määruse artikkel 9 näeb nimelt ette, et üldsus osaleb ainult siis, kui ühenduse institutsioonid või organid koostavad, muudavad või vaatavad läbi keskkonnaga seotud kavasid või programme. Seevastu liikmesriigi kohustuste rikkumisega seotud menetlusi ei ole selles artiklis nimetatud.
97 Eelnevaid kaalutlusi arvestades ilmneb, et Üldkohus ei jätnud analüüsimata küsimust, kas komisjon kontrollis määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 viimase lauseosa kohaselt, kas asjaomaste dokumentide avalikustamist õigustaks ülekaalukas üldine huvi.
98 Seetõttu tuleb ka kolmas väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Neljas väide, mis on seotud kohtukulude väljamõistmisega LPN‑lt
99 LPN väidab, et vaidlustatud kohtuotsuse punktides 141–143 põhjendatud Üldkohtu otsus mõista kohtukulud välja LPN‑lt rikub mitut õigusnormi.
100 Selles osas piisab märkimisest, et väljakujunenud kohtupraktikas on asutud seisukohale, et olukorras, kus apellatsioonkaebuse kõik teised väited on tagasi lükatud, tuleb väited Üldkohtu kohtukulusid puudutava otsuse väidetava õigusvastasuse kohta vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata, kohaldades Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 teist lõiku, mille kohaselt apellatsioonkaebuse aluseks ei saa olla üksnes kohtukulude summa (vt eelkõige 30. septembri 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑57/00 P ja C‑61/00 P: Freistaat Sachsen jt vs. komisjon, EKL 2003, lk I‑9975, punkt 124, 26. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑301/02 P: Tralli vs. EKP, EKL 2005, lk I‑4071, punkt 88, ja 5. juuli 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑263/09 P: Edwin vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2011, lk I‑5853, punkt 78).
101 Kuna kõik ülejäänud LPN apellatsioonkaebuses esitatud väited on tagasi lükatud, tuleb viimane väide, mis käsitleb kohtukulude jaotust, tunnistada vastuvõetamatuks.
LPN täiendav taotlus, et vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni punkti 1 parandataks
102 Apellatsioonkaebuses palub LPN Euroopa Kohtul parandada vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni punkti 1. Tema väitel ei määratlenud Üldkohus vaidlustatud otsust täpselt, sest tegemist ei ole mitte 24. oktoobri 2008. aasta otsusega, vaid 22. novembri 2007. aasta otsusega. LPN teeb ettepaneku, et nimetatud punktis 1 täpsustataks sõnaselgelt, et hagi esitati „komisjoni 22. novembri 2007. aasta otsuse vastu” ja et 24. oktoobri 2008. aasta otsusega „keelduti [vaidlusaluste dokumentide avalikustamisest] jätkuvalt”.
103 Komisjoni hinnangul on see taotlus vastuvõetamatu.
104 Käesoleva apellatsioonkaebuse esitamise päeval kehtinud Euroopa Kohtu kodukorra redaktsiooni artikli 113 lõike 1 kohaselt võib apellatsioonkaebuses nõuda Üldkohtu otsuse täielikku või osalist tühistamist.
105 LPN täiendav taotlus ei ole aga suunatud vaidlustatud kohtotsuse, täpsemalt selle resolutsiooni kasvõi osalisele tühistamisele (vt 15. novembri 2012. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑539/10 P ja C‑550/10 P: Al-Aqsa vs. nõukogu ja Madalmaad vs. Al-Aqsa, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika), vaid selle resolutsiooni redigeerimisele, kuigi see ei mõjutaks kuidagi selle resolutsiooni sisu ega esimese kohtuastme vaidluse lahendust. Vaidlustatud kohtuotsusest ja eelkõige selle punktidest 18, 38 ja 59 ilmneb selgelt, et selle kohtuotsuse resolutsiooni punktis 1 on mõeldud 22. novembri 2007. aasta otsust.
106 Pealegi, kui Üldkohtu otsuses on kirjavigu või ilmseid ebatäpsusi, saab neid vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 84 parandada üksnes Üldkohus.
107 Seega tuleb LPN täiendav taotlus jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
108 Kõigist eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et LPN ja Soome Vabariigi apellatsioonkaebused tuleb jätta tervikuna rahuldamata.
109 Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõige 2 näeb ette, et kui apellatsioonkaebus on põhjendamatu, siis otsustab Euroopa Kohus kohtukulude jaotuse.
110 Vastavalt nimetatud kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida selle kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuse suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Nimetatud kodukorra artikli 138 lõike 2 alusel otsustab Euroopa Kohus kohtukulude jaotamise, kui kaotanud poolel on mitu isikut. Sama kodukorra artikli 140 lõike 1 kohaselt kannavad menetlusse astuvad liikmesriigid ise oma kohtukulud.
111 Kuna LPN ja Soome vabariik on kohtuvaidluse kaotanud ja komisjon on nõudnud kohtukulude nendelt väljamõistmist, siis tuleb kohtukulud neilt võrdsetes osades välja mõista.
112 Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik ja Rootsi Kuningriik kannavad menetlusse astujatena ise oma kohtukulud.
2. Mõista kohtukulud võrdsetes osades välja La Liga para a Protecção da Natureza ja Soome Vabariigilt.
3. Jätta Taani Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Eesti Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi kohtukulud nende endi kanda.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus