Põhimäärus – Tartu lasteaed Midrimaa
Tartu Lasteaia Midrimaa põhimäärus
Midrimaa_põhimäärus
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõike 3, § 15 lõike 1 ja Tartu linna põhimääruse § 47 lõike 1 alusel.
Koolieelse munitsipaallasteasutuse nimetus on Tartu Lasteaed Midrimaa (edaspidi lasteasutus).
§ 2. Haldusala ja õiguslik seisund
Lasteasutus on Tartu Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) hallatav asutus ja tegutseb linnavalitsuse haridusosakonna (edaspidi haridusosakond) haldusalas.
§ 3. Lasteasutuse liik
Lasteasutuse liik on lasteaed.
Lasteasutus asub Tartus. Lasteasutuse aadress on Vanemuise tn 28, Tartu.
Lasteasutuse teeninduspiirkond on Tartu linn.
(1) Lasteasutuse direktor moodustab vastavalt vajadusele sõime-, lasteaia- ja liitrühmad.
(2) Lastehoiu-, sobitus- ja erirühmi võib direktor moodustada haridusosakonna nõusolekul.
§ 7. Õppe- ja kasvatustegevuse keel
Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse keel on eesti keel.
§ 8. Asjaajamine
(1) Lasteasutuse asjaajamist korraldatakse linnavalitsuse kehtestatud korras.
(2) Lasteasutusel on koduleht http://www.midrimaa.ee, mille kaudu teeb lasteasutus üldsusele kättesaadavaks avalikustamist vajavad dokumendid ja andmed.
§ 9. Pitsat ja sümboolika
(1) Lasteasutusel on oma sümboolika.
(2) Lasteasutusel on oma nimetuse ja sümboolikaga dokumendiplangid ja pitsat.
§ 10. Eelarve ja pangakonto
(1) Lasteasutusel on oma eelarve, mis on Tartu linna eelarve osa.
(2) Lasteasutus kasutab linnavalitsuse pangakontosid, mis kuuluvad kontsernikonto koosseisu.
Tegevuse eesmärgid ja ülesanded
§ 11. Tegevuse eesmärgid
Lasteasutuse tegevuse eesmärgid on:
1) võimaldada hoidu ja alushariduse omandamist ühe aasta ja viie kuu kuni seitsme aasta vanustele lastele ja lastele, kelle koolikohustuse täitmise alustamine on edasi lükatud;
2) osutada lapsehoiuteenust ühe aasta ja viie kuu kuni kolme aasta vanustele lastele.
§ 12. Ülesanded
Lasteasutuse ülesanded on:
1) luua lapse vanusele vastavad tingimused ja võimalused lapse hoidmiseks või lapsehoiuteenuse osutamiseks;
2) luua tingimused ja võimalused alushariduse omandamiseks lapse ealisi, soolisi ning individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades;
3) luua tingimused ja võimalused hariduslike erivajadustega laste õpetamiseks, korraldada logopeedilist nõustamist ning pakkuda vajadusel teisi tugi- ja nõustamisteenuseid;
4) luua tingimused ja võimalused tervikliku isiksuse kujunemiseks, kes on sotsiaalselt tundlik, vaimselt erk, ennast usaldav, kaasinimesi arvestav ja keskkonda väärtustav;
5) hoida ja tugevdada lapse tervist ning soodustada tema emotsionaalset, kõlbelist, sotsiaalset, vaimset ja kehalist arengut;
6) tagada lasteasutuse arengukavas ja tegevuskavas sätestatud eesmärkide saavutamine ja tegevuste läbiviimine;
7) tagada lapse lasteasutuses viibimise ajal tema vaimne ja füüsiline turvalisus ning tervise kaitse;
8) korraldada õigusaktides sätestatud nõuete ja tervisliku toitumise põhimõtete alusel laste toitlustamist vastavalt päevakavale;
9) teha lapse hoidmisel ning õppe- ja kasvatustegevuse korraldamisel koostööd vanemate, sotsiaal- ja tervishoiutöötajate, lastekaitse spetsialistide, haridusosakonna, teiste koolieelsete lasteasutuste ja muude organisatsioonidega;
10) kasutada lasteasutusele eraldatud ressursse (raha, hooned, õppevahendid jne) sihipäraselt ja otstarbekalt õppe- ja kasvatustegevuse kvaliteedi kindlustamiseks;
11) luua töötajatele tingimused oma erialaste ja pedagoogiliste teadmiste täiendamiseks, sealhulgas korraldada töötajatele tööalaseid koolitusi.
Lasteasutuse juhtimine
§ 13. Lasteasutuse direktor
(1) Lasteasutust juhib direktor, kes vastutab lasteasutuse tegevuse eesmärkide ja ülesannete elluviimise, õppe- ja kasvatustegevuse, põhimääruse alusel lasteasutuses läbiviidava muu tegevuse, lasteasutuse üldseisundi ja arengu ning raha õiguspärase, sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest, samuti lasteasutuse kasutada antud linnavara heaperemeheliku majandamise, säilimise ning korrashoiu eest.
(2) Lasteasutuse direktor kindlustab lasteasutuse tulemusliku ja häireteta töö ning lasteasutuse kodukorra ja töökorralduse reeglite täitmise.
§ 14. Lasteasutuse direktori ülesanded
(1) Lasteasutuse direktor:
1) korraldab lasteasutuse õppekava ja arengukava koostamist ja elluviimist, lasteasutuse sisehindamist ning tagab lapse arengut toetava õppekeskkonna kujundamise;
2) moodustab vastavalt vajadusele sõime-, lasteaia- ja liitrühmad ning haridusosakonna nõusolekul lapsehoiurühmad;
3) korraldab õigusaktide alusel laste vastuvõtmise lasteasutusse ja sealt väljaarvamise;
4) korraldab õigusaktides sätestatud nõuetele vastavalt hariduslike erivajadustega laste õppe- ja kasvatustegevust, moodustab selleks haridusosakonna nõusolekul sobitus- ja erirühmad;
5) teavitab lapsevanemaid muudatustest lasteasutuse töökorralduses;
6) korraldab lasteasutuse tegevuse korraldamiseks loodud organite tegevust ning tagab nende seaduslike ja pädevuse piires vastuvõetud otsuste täitmise;
7) otsustab personalivajaduse üle, kinnitab õigusaktides sätestatud korras lasteasutuse töötajate koosseisu, korraldab konkursse töötajate leidmiseks, sõlmib koosseisus ettenähtud ametikohtade täitmiseks töölepinguid, muudab, lõpetab ja ütleb neid üles, võtab töötajaid vastutusele töölepingu rikkumise eest;
8) loob lasteasutuse töötajatele töötervishoiu ja tööohutuse seaduses ning selle alusel vastuvõetud õigusaktides sätestatud nõuetele vastavad töötingimused;
9) koostab ja kehtestab õigusaktides ettenähtud pädevuse piires lasteasutuse tegevust reguleerivad dokumendid (korrad, juhendid, juhised jne), sealhulgas sisehindamise korra, arenguvestluste läbiviimise korra, töökorralduse reeglid;
10) korraldab isikuandmete kaitset ja avalikule teabele juurdepääsu, samuti teabele juurdepääsupiirangute kehtestamise;
11) tagab lasteasutuse eelarve täitmise vastavalt õigus- ja haldusaktidega sätestatud nõuetele;
12) tagab riigiasutuste, linnavalitsuse ja selle struktuuriüksuste nõutud aruannete koostamise ja esitamise, lasteasutuse, laste ja pedagoogidega seotud andmete kandmise kohustuslikesse andmekogudesse ja infosüsteemidesse;
13) koordineerib lasteasutuse osalemist siseriiklikes ja rahvusvahelistes projektides ja programmides ning tagab nende kaudu linnale võetud kohustuste tulemusliku täitmise;
14) täidab muid õigus- ja haldusaktide ning töölepinguga talle pandud tööülesandeid ja kohustusi.
(2) Ülesannete täitmiseks lasteasutuse direktor oma pädevuse piires:
1) esindab lasteasutust ja teeb Tartu linna nimel tehinguid, mis on suunatud käesolevas põhimääruses, õigus- ja haldusaktides sätestatud või töölepingus kokkulepitud ülesannete täitmisele;
2) planeerib lasteasutuse eelarve tulud ja kulud;
3) annab käskkirju;
4) annab töötajatele tööalaseid korraldusi;
5) esitab haridusosakonnale või haridusosakonna kaudu linnavalitsusele lasteasutuse tegevuseks vajalike dokumentide eelnõusid;
6) moodustab ajutisi töörühmi või komisjone;
7) korraldab hankeid;
8) allkirjastab lasteasutuse nimel dokumente;
9) teeb teisi vajalikke toiminguid.
Lasteasutuse tegevuse korraldamiseks loodud organid
§ 15. Lasteasutuse pedagoogiline nõukogu
(1) Lasteasutusel on pedagoogiline nõukogu, mis täidab õigusaktides sätestatud ülesandeid.
(2) Pedagoogilise nõukogu töökorra kinnitab lasteasutuse direktor käskkirjaga.
§ 16. Lasteasutuse hoolekogu
Lasteasutusel on hoolekogu, mille liikmete valimise kord, volituste kestus ning ülesanded on kehtestatud linnavolikogu määrusega. Hoolekogu täidab ka muudes õigusaktides hoolekogule pandud ülesandeid.
§ 17. Lasteasutuse juhtkond
(1) Lasteasutusel on juhtkond, mis on direktorile lasteasutuse tegevusega seotud küsimuste lahendamisel nõuandev organ.
(2) Lasteasutuse juhtkonna koosseisu ja töökorra kinnitab lasteasutuse direktor käskkirjaga.
Õppe- ja kasvatustegevuse alused
§ 18. Õppekava
(2) Lasteasutuse õppekava kinnitab direktor käskkirjaga pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(3) Lasteasutuse õppekava läbinule annab lasteasutus välja koolivalmiduskaardi, milles on kirjeldatud lapse arengu tulemused.
§ 19. Õppe- ja kasvatustegevuse korraldus
Lasteasutusel on lasteasutuse tegevuskava ja igal rühmal päevakava, mille koostamisel arvestatakse koolieelse lasteasutuse riiklikku õppekava, lasteasutuse õppekava, laste vanust ning Lõuna-Eesti ja Tartu kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteasutuse tegevuskavad ja rühmade päevakavad kinnitab direktor käskkirjaga.
§ 20. Kodukord
(1) Lasteasutusel on kodukord, mille koostab direktor ja esitab kinnitamiseks lasteasutuse hoolekogule. Lasteasutuse kodukorras nähakse muuhulgas ette:
1) rühma tegevustes osalemise korraldus;
2) laste ja lasteasutuse töötajate vaimset ja füüsilist turvalisust ohustavate olukordade ennetamise, neile reageerimise, juhtumitest teavitamise, nende juhtumite lahendamise ning meetmete rakendamise kord;
3) laste tervise kaitsmiseks ja haiguste ennetamiseks rakendatavad meetmed;
4) lasteasutuse hoones ja territooriumil keelatud tegevused;
5) lasteasutuse tegevuse korraldamiseks tehtud otsustest või kinnitatud dokumentidest lapsevanema või eestkostja (edaspidi vanem) teavitamise kord;
6) kodukorra rikkumise eest kohaldatavad meetmed.
(2) Kodukord on lastele, vanematele ja lasteasutuse töötajatele täitmiseks kohustuslik.
§ 21. Lapse tervise kaitse
Lasteasutus tagab lapse lasteasutuses viibimise ajal tema ohutuse ja tervise kaitse vastavalt õigusaktides kehtestatud nõuetele.
Laste ja vanemate õigused ja kohustused
§ 22. Laste õigused
1) võtta osa tegevustest, mis tagavad alushariduse omandamise, sealhulgas kavandada oma tegevust ja osaleda valikute tegemisel;
§ 23. Vanemate õigused ja kohustused
1) tuua laps lasteasutusse Tartu haridusteenuste haldamise infosüsteemis ARNO kinnitatud koha kasutamise alguspäevast;
2) tuua laps lasteasutusse ja viia sealt ära vanemale sobival ajal, järgides lasteasutuse päevakava ning õigus- ja haldusaktidest tulenevaid nõudeid;
3) saada pedagoogilt regulaarselt teavet lapse arengu ja õppimise kohta;
4) olla kaasatud õppe- ja kasvatustegevuse kavandamisse ja läbiviimisse;
5) nõuda mõistlikkuse piires vajalike tingimuste loomist lapse mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele;
6) saada tuge ja nõu õppe- ja kasvatusküsimustes;
7) tutvuda lasteasutuse õppe-, tegevus- ja päevakavaga, kodukorraga, menüüga ja muude lasteasutuse tegevust reguleerivate dokumentidega;
8) olla valitud hoolekogu liikmeks;
9) saada lasteasutusest ja haridusosakonnast teavet lasteasutuse töökorralduse, õppe- ja kasvatustegevuse ning oma õiguste kohta;
10) pöörduda oma õiguste kaitseks lasteasutuse direktori, hoolekogu, pedagoogilise nõukogu ja haridusosakonna poole.
1) looma lapsele soodsad tingimused arenemiseks ja lasteasutuses alushariduse omandamiseks;
2) pidama kinni lasteasutuse päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest;
3) tasuma õigusaktide alusel kohatasu ja toitlustamise eest;
4) täitma lasteasutuse kodukorda, linnavalitsuse kehtestatud koha kasutamise tingimusi ning kandma vastutust nende rikkumise eest;
5) informeerima lasteasutust enda ja lapse kontaktandmete muutumisest;
6) informeerima lasteasutust lapse eripäradest ja tervisehäiretest, sealhulgas nakkushaigusest, millega võib kaasneda teiste laste haigestumine;
7) hoiduma lasteasutuse kasutuses olevate esemete kahjustamisest.
§ 24. Koostöö vanemaga
(1) Lasteasutuse pedagoogid teevad vanemaga lapse arengu toetamiseks koostööd, mis põhineb dialoogil, vastastikusel usaldusel ja lugupidamisel.
(2) Pedagoog teavitab regulaarselt vanemat lapse arengust ja õppimisest ning õppe- ja kasvatustegevuse korraldusest.
(3) Lapse arengu hindamiseks ja toetamiseks viib pedagoog vanemaga vähemalt üks kord õppeaastas läbi arenguvestluse, kus annab tagasisidet lapse arengust ja õppimise tulemustest, selgitab välja vanema seisukohad ja ootused lapse arengu suhtes.
(4) Vanemal võimaldatakse osaleda õppe- ja kasvatustegevuse kavandamises ja läbiviimises ning anda tagasisidet lasteasutuse tegevusele rühma vanemate koosolekute ja hoolekogu koosolekute kaudu.
Lasteasutuse töötajad
§ 25. Lasteasutuse töötajate õigused ja kohustused
(1) Lasteasutuse töötajate tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus on määratud töölepingus (sealhulgas ametijuhendis) ja töökorralduse reeglites, kollektiivlepingus, lasteasutuse kodukorras, seadustes ja nende alusel antud õigus- ja haldusaktides.
(3) Õpetajate kohustus on arendada lapsi lasteasutuse õppekava alusel, järgides lasteasutuse tegevuskava ja rühma päevakava. Õpetajad on kohustatud toetama ja nõustama vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
(4) Tugispetsialistide kohustus on pakkuda lapsele vajalikke tugiteenuseid.
(5) Lasteasutuse teiste töötajate kohustus on tagada lasteasutuse häireteta ja tulemuslik töö, asjaajamise korraldamine, heaperemehelik majandamine, linnavara ja muude esemete säilimine ning korrasolek.
(6) Lasteasutuse töötajad on kohustatud andma teavet linnavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitse küsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(7) Lasteasutuse töötajatel on õigus:
1) täiendada oma erialaseid või pedagoogilisi teadmisi vastavalt töölepingu seadusele ja täiskasvanute koolituse seadusele;
3) esitada lasteasutuse direktorile ettepanekuid õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ning pöörduda oma õiguste kaitseks haridusosakonna poole.
(8) Lasteasutuse töötajatel on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse ja tema perekonna kohta, välja arvatud juhul, kui andmete avaldamise kohustus tuleneb seadusest.
Lasteasutuse tegevuseks loodud tingimused
§ 26. Vara
(1) Lasteasutuse kasutuses olev vara on lasteasutusele sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu linnavara, õigused ning hüved. Lasteasutuse kasutuses oleva linnavara omanik on Tartu linn.
§ 27. Rahalised vahendid ja raamatupidamine
(1) Lasteasutuse tegevust rahastatakse riigieelarvest ja linnaeelarvest, sihtotstarbelistest ning projektipõhistest eraldistest ja annetustest ning õppekavavälisest tasulisest tegevusest saadud laekumistest.
(2) Lasteasutuse õppekavavälised tegevused on:
1) toitlustamine;
2) huvitegevus;
3) lasteasutuse kasutuses oleva vara üürimine ja rentimine;
4) koolituste korraldamine;
5) kultuuriürituste korraldamine;
6) paljundusteenus.
(3) Lasteasutuse direktor otsustab, kas õppekavavälist tegevust viiakse läbi tasulise või tasuta teenusena. Tasuliste teenuste hinnad (välja arvatud toitlustamine) kehtestatakse linnavolikogu kehtestatud korras.
(4) Lasteasutuse raamatupidamisarvestust korraldab rahandusosakond koos lasteasutuse direktoriga vastavalt õigus- ja haldusaktidele.
§ 28. Haldusjärelevalve
(1) Haldusjärelevalvet lasteasutuse õppekasvatustegevuse üle teeb Haridus- ja Teadusministeerium õigus- ja haldusaktides sätestatud tingimustel ja korras.
(2) Kui haldusjärelevalve tulemusel tehtud ettekirjutuse täitmata jätmisel rakendatakse sunniraha, tasutakse see lasteasutuse eelarvest.
§ 29. Teenistuslik järelevalve
Lasteasutuse ja lasteasutuse direktori tegevuse õiguspärasuse, sihipärasuse ja otstarbekuse üle teeb teenistuslikku järelevalvet linnavalitsus.
§ 30. Lasteasutuse ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Lasteasutuse ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsustab linnavolikogu.
(2) Lasteasutuse tegevuse lõpetamisel tagab linnavalitsus lastele võimaluse jätkata koha kasutamist teises lasteasutuses.
(3) Lasteasutuse tegevuse lõpetamisel täidab lasteasutuse direktor lasteasutuse tegevuse käigus Tartu linnale võetud kohustused ja nõuab sisse võlad, arvestades linnavalitsuse asjakohaste juhistega.
Andmekaitsetingimused_lasteaiad_06.11
Tartu Lasteaed Midrimaa andmekaitsetingimused
Tartu Lasteaed Midrimaa töötleb isikuandmeid eelkõige avaliku ülesande, seadusest tuleneva kohustuse või lepingu täitmiseks vastavalt seadusele ja nende alusel antud õigusaktidele.
Tartu Lasteaed Midrimaa isikuandmete töötlemise peamiseks eesmärgiks on alushariduse pakkumine, lastele hoiu võimaldamine ning õppe- ning kasvatustegevuse läbiviimine.
Õppe- ja kasvatustegevuse läbiviimiseks, sealhulgas Teiega tõhusa infovahetuse korraldamiseks, kasutame lasteaia e-päevikut Eliis. E-päeviku keskkonnale on juurdepääs piiratud vastavalt kasutajale antava kasutajatunnuse ja salasõnaga või muu turvalise autentimisviisiga. Igal kasutajal on võimalik tutvuda e-päeviku keskkonna vahendusel tema kohta kogutud isikuandmetega ja parandada vajadusel enda kohta käivaid teatud andmeid.
Haridusteenuse osutamiseks kasutab Tartu Lasteaed Midrimaa Tartu haridusteenuste haldamise infosüsteemi ARNO. Tartu Lasteaed Midrimaa kannab registrisse koolieelses lasteasutuses kohta kasutava lapse andmed vastavalt Tartu haridusteenuste haldamise infosüsteemi ARNO põhimäärusele. Registrile on isikul tavakasutajana juurdepääs enda ja oma lapse andmetele aadressil tartu.ee/arno. Registris on võimalik tutvuda enda ja oma lapse kohta kogutud isikuandmetega ja parandada vajadusel teatud enda kohta käivaid andmeid.
Avalikustame enda lasteaia kodulehel ja/või lasteaia poolt hallatavates sotsiaalmeedia kanalites pilte/videomaterjali avalikest üritustest (näiteks lõpuaktused, spordivõistlused). Muudel juhtudel küsime Teilt lapse piltide/videomaterjali avalikustamiseks nõusolekut
Järgnevate õiguste teostamiseks saate pöörduda Tartu Lasteaed Midrimaa poole e-posti aadressil midrimaa@raad.tartu.ee. Teie kui andmesubjekti õigused on täpsemalt sätestatud isikuandmete kaitse üldmääruse artiklites 15-22.
Teil on õigus saada teavet, milliseid Teie andmeid ja kuidas Tartu Lasteaed Midrimaa töötleb. Teie pöördumisele vastame hiljemalt ühe kuu jooksul. Vastamise tähtaega on võimalik pikendada isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 12 lõike 3 alusel 60 päeva võrra, võttes arvesse päringule vastamise keerukust ja taotletavate andmete mahtu. Teavitame Teid vastamise tähtaja pikendamisest ja viivituse põhjustest 30 päeva jooksul alates päringu saamisest. Kui keeldume päringule vastamisest, siis selgitame keeldumise aluseid ja põhjuseid. Teie kohta käivad andmed väljastame vastavalt Teie soovile kas paberil või elektrooniliselt.
Tartu Lasteaed Midrimaa on määratud andmekaitsespetsialist vastavalt isikuandmete kaitse üldmääruse artiklitele 37-39. Isikuandmete töötlemise toiminguid puudutavate täiendavate küsimuste korral saate pöörduda andmekaitsespetsialisti poole aadressil andmekaitse@raad.tartu.ee.
Copyright © 2020 Tartu lasteaed Midrimaa.


Valveaja eest prokuröridele lisatasu maksmise kord ja juhud – Riigi Teataja
Valveaja eest prokuröridele lisatasu maksmise kord ja juhud
Valveaja eest prokuröridele lisatasu maksmise kord ja juhud - sisukord
§ 1 Lisatasu maksmise alus
§ 2 Valveaja eest lisatasu maksmiseks ettenähtud prokuröride arv
§ 3 Lisatasu suurus
RT I, 26.01.2018, 22
Vastu võetud 30.03.2011 nr 19
RT I, 01.04.2011, 12
01.09.2016 RT I, 06.09.2016, 5 09.09.2016, osaliselt rakendatakse 1. septembrist 2016. a.
25.01.2018 RT I, 26.01.2018, 21 29.01.2018, rakendatakse tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2018. a.
Määrus kehtestatakse „Prokuratuuriseaduse” § 222 lõike 3 alusel.
§ 1. Lisatasu maksmise alus
Prokurörile, kes on riigi peaprokuröri kinnitatud valvegraafiku alusel töövälisel ajal kättesaadav ettenägematute või edasilükkamatute teenistusülesannete täitmiseks, makstakse valveaja eest lisatasu.
§ 2. Valveaja eest lisatasu maksmiseks ettenähtud prokuröride arv
(1) Lisatasu valveaja eest makstakse valveks ettenähtud prokuröride ametikohtade arvu järgi järgmiselt:
1) Riigiprokuratuuris kuni üks prokurör;
2) Lõuna Ringkonnaprokuratuuris kuni kolm prokuröri;
[RT I, 06.09.2016, 5 - jõust. 09.09.2016]
3) Lääne Ringkonnaprokuratuuris kuni kaks prokuröri;
4) Põhja Ringkonnaprokuratuuris kuni viis prokuröri;
5) Viru Ringkonnaprokuratuuris kuni kolm prokuröri.
(2) Kui Riigiprokuratuuris või ringkonnaprokuratuuris on samal ajal valves rohkem kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud arv prokuröre, jaguneb käesoleva määruse § 3 kohaselt arvutatud lisatasu vastavas prokuratuuris tegelikult valves olevate prokuröride vahel.
§ 3. Lisatasu suurus
(1) Prokurörile valveaja eest makstava lisatasu määramise aluseks võetakse prokuratuuriseaduse § 22 lõikes 3 kehtestatud abiprokuröri minimaalne ametipalk. Tunnitasu arvestamisel ametipalgast lähtutakse 169 töötunnist kuus.
[RT I, 26.01.2018, 21 - jõust. 29.01.2018, rakendatakse tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2018. a.]
(2) Lisatasu suurus ühe valveaja tunni eest on üheksa protsenti käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tunnitasust.
Määrust rakendatakse 1. aprillist 2011. a.


text:
URANTIA RAAMAT, 81. Kiri. Nüüdisaegse tsivilisatsiooni areng
URANTIA RAAMAT - 81. Kiri. Nüüdisaegse tsivilisatsiooni areng
§ 1. Tsivilisatsiooni häll
§ 2. Tsivilisatsiooni tööriistad
§ 3. Linnad, käsitööndus ja äri
§ 4. Segarassid
§ 5. Kultuurühiskond
§ 6. Tsivilisatsiooni säilitamine
81. Kiri. Nüüdisaegse tsivilisatsiooni areng
Paper 81 : Development of Modern Civilization
VAATAMATA Caligastia ja Aadama lähetustes ettenähtud maailmaparandamiskavade elluviimise tõusudele ja mõõnadele jätkus inimliigi üldine orgaaniline evolutsioon inimese progressi ja rassi arengu astmestikul. Evolutsioon võib küll takerduda, kuid ei saa katkeda.
Kavandatust arvuliselt väiksema violetse rassi mõju viis tsivilisatsiooni edasi ning see on Aadama ajast saadik kaugelt enam edasi liikunud kui inimkond suutis saavutada kogu oma eelnenud, peaaegu miljon aastat kestnud eksistentsi jooksul.
Peaaegu kolmkümmend viis tuhat aastat pärast Aadama aega oli tsivilisatsiooni häll Edela-Aasias, ulatudes Niiluse orust itta ja veidi põhja poole üle Põhja-Araabia, läbi Mesopotaamia ja edasi Turkestani. Selles, et tsivilisatsioon tekkis kõnealuses piirkonnas, oli otsustav osa kliimal.
Just Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias toimunud suured klimaatilised ja geoloogilised muutused lõpetasid adamiitide varased ränded, sest laienenud Vahemeri tõkestas nende tee Euroopasse ja kallutas migratsioonivoo põhja ja ida poole Turkestani. Selleks ajaks, kui maismaakerkimised ja nendega kaasnenud kliimamuutused ligikaudu 15 000 a eKr lõpule jõudsid, oli tsivilisatsioon kogu maailmas seiskunud, kui mitte arvestada kääriva andiitide kultuuri bioloogilisi varusid, mida piirasid ikka veel idast Aasia mäed ja läänest Euroopa üha laienevad metsad.
Kliima areng viis nüüd lõpule selle, mida ei õnnestunud saavutada teistel teguritel — sundis Euraasia inimese loobuma küttimisest ja asuma arenenumate tegevuste, karjakasvatuse ja põllumajanduse juurde. Evolutsioon võib toimuda küll aeglaselt, kuid on äärmiselt tõhus.
Kuna varajaste põlluharijate seas oli orjade kasutamine laialt levinud, pidasid nii karjakasvataja kui ka kütt põllumeest endast alamaks. Maaharimine jäi terveteks ajastuteks alandavaks tegevuseks; sealt ka arvamus, et mullatöö on needus, kuigi see on suurim kõigist õnnistustest. Isegi Kaini ja Aabeli ajal olid karjakasvatajate ohvrid kõrgemalt hinnatud kui põlluharijate omad.
Inimene arenes kütist põllumeheks tavaliselt karjakasvatamise kaudu ja nii toimus ka andiitidega, aga nüüd sundis kliima terveid hõime sageli küttidest otsejoones edukateks põllumeesteks muutuma. Kuid see otsene karjakasvatuselt põllundusele siirdumine esines vaid neis piirkondades, kus rahvad olid violetse tüvikonnaga tugevasti segunenud.
Arenevad rahvad (näiteks hiinlased) õppisid varakult seemet külvama ja põlluvilju kasvatama, sest olid näinud juhuslikult niiskunud või lahkunute haudadesse toiduks kaasa pandud seemnete idanemist. Kuid kõikjal Edela-Aasias, viljakates jõeorgudes ja jõeäärsetel tasandikel, rakendasid andiidid täiustatud põllumajandusmeetodeid, mille olid pärinud oma esivanematelt, kelle jaoks põllumajandus ja aiandus olid teises aias põhitegevusteks.
Aadama järeltulijad olid kõikjal Mesopotaamia ülemise serva mäestikes tuhandeid aastaid kasvatanud nisu ja otra, mida aias oli täiustatud. Aadama ja Aadamapoja järglased kohtusid siin, kauplesid ja segunesid omavahel.
Need sunnitud muutused elutingimustes muutsidki nii suure osa inimsoost kõigesööjateks. Nisu, riisi ja köögivilja kombineerimine kariloomade lihaga oli suureks edusammuks nende iidsete rahvaste tervise ja elujõu parandamisel.
Kultuuri areng sõltub tsivilisatsiooni eelduseks olevate tööriistade arengust. Vahendid, mida inimene metslusest väljumiseks kasutas, olid just nii tõhusad, et vabastasid inimese jõu kõrgemate ülesannete täitmiseks.
Teie, kes te elate uuema aja puhkeva kultuuri ja ühiskonna progressi alguses, kellel on tegelikult ka veidi aega ühiskonna ja tsivilisatsiooni üle järele mõelda, ei tohi jätta arvestamata asjaolu, et teie varajastel esivanematel peaaegu ei olnudki vaba aega, mida oleks võinud mõtisklustele ja ühiskonna üle mõtlemisele pühendada.
Inimtsivilisatsiooni esimesed neli suurt edusammu olid:
1. tule taltsutamine;
2. loomade kodustamine;
3. vangide orjastamine;
4. eraomand.
Kuigi esimene suur avastus, tuli, avas lõpuks uksed teaduse maailma, oli sel ürginimese jaoks selles mõttes vähe väärtust. Inimene keeldus tunnistamast, et igapäevastel nähtustel on omad looduslikud põhjused.
Kui küsida tule päritolu kohta, siis asendus lihtne lugu Andonist ja ränikivist peagi legendiga sellest, kuidas keegi Prometeus olevat selle taevast varastanud. Vanaaja inimesed otsisid kõigile arusaamatutele loodusnähtustele üleloomulikke seletusi; ja seda teevad ka paljud nüüdisaja inimesed. Loodusnähtuste niinimetatud depersonaliseerimisele on kulunud ajastuid ning see protsess pole praegugi lõpule jõudnud. Ent tänu tõeliste põhjuste siirale, ausale ja kartmatule otsingule ongi sündinud nüüdisaegne teadus: see on muutnud astroloogia astronoomiaks, alkeemia keemiaks ja maagia meditsiiniks.
Kui inimene ei teinud masinate-eelsel ajajärgul tööd ise, pidi ta selle tegemiseks kasutama loomi. Loomade kodustamine andis talle elavad tööriistad, mille arukas kasutamine sillutas teed nii põllundusele kui ka transpordile. Ilma loomadeta ei oleks inimene saanud oma ürgsest olekust hilisema tsivilisatsiooni tasemeteni tõusta.
Enamik loomi, kes kodustamiseks kõige paremini sobisid, elas Aasias, eriti selle kesk- ja edelapiirkondades. See oli üks põhjusi, miks tsivilisatsioon arenes seal kiiremini kui teistes maailma osades. Paljusid neist loomadest oli juba varem kaks korda kodustatud ja andiitide ajajärgul taltsutati nad taas. Kuid koer elas koos küttidega juba sellest ammusest ajast, mil sinine inimene ta kodustas.
Turkestani andiidid olid esimesed inimesed, kes suurte hulkadena hobuseid kodustasid, ja see on veel üks põhjus, miks nende kultuur nii pikka aega valdavaks jäi. Juba 5000 a eKr kasvatasid Mesopotaamia, Turkestani ja Hiina põllumehed lambaid, kitsi, lehmi, kaameleid, hobuseid, kodulinde ja elevante. Nad kasutasid koormakandjana härga, kaamelit, hobust ja jakki. Mõnda aega oli koormakandjaks inimene ise. Ühel sinise rassi valitsejal oli koormakandjate koloonias sada tuhat meest.
Orjuse ja maa eraomanduse institutsioonid tulid koos põllundusega. Orjus tõstis isanda elatustaset ja jättis rohkem vaba aega ühiskonnakultuurile.
Metslane on looduse ori, kuid teaduslik tsivilisatsioon annab inimkonnale aegamööda üha enam vabadust. Tänu loomadele, tulele, tuulele, veele, elektrile ja muudele veel avastamata energiaallikatele on inimene vabanenud ja vabastab end ka edaspidi vajadusest lakkamatult ränka tööd teha. Vaatamata ajutistele probleemidele, mida tekitas arvukate masinate leiutamine, annavad niisugused mehaanilised leiutised lõppkokkuvõttes hindamatut kasu. Tsivilisatsioon ei saa kunagi õitsele puhkeda, ammugi kinnistuda, kui inimesel ei teki vaba aega mõtlemiseks, kavandamiseks, uute ja paremate toimimisviiside leiutamiseks.
Algul inimene lihtsalt hõivas endale peavarju, elas etteulatuvate kaljuservade all või koobastes. Järgmisena võttis ta perele onni ehitamiseks kasutusele looduslikud materjalid, puidu ja kivi. Viimasena astus ta loova elamuehituse etappi, õppis valmistama telliseid ja muid ehitusmaterjale.
Turkestani mäestikurahvad olid esimesed hilisemad rahvad, kes ehitasid oma kodud puidust; need majad olid üsna sarnased esimeste Ameerika kolonistide varajaste palkonnidega. Kõikjal tasandikel valmistati inimeste elamuid tellistest, hiljem põletatud tellistest.
Vanemad jõeäärsed rahvad tagusid oma onnide ehitamiseks maasse ringikujuliselt pikki vaiu; vaiade ülemised otsad seati kokku, nii et need moodustasid justkui onni raamistiku, mis põimiti rooga läbi, nii et valmis maja meenutas tohutut kummuli korvi. Selle ehitise võis saviga üle määrida ja pärast päikese käes kuivamist oli see väga hea ilmastikukindel elupaik.
Neist varajastest onnidest pärineski hilisem idee põimida igat liiki korve. Üks inimrühm jõudis nende vairaamide niiske saviga määrimisel tekkivatest moodustistest mõtteni valmistada keraamikat. Keraamika kõvendamine põletamise teel avastati siis, kui üks neist saviga kaetud algelistest onnidest juhuslikult põlema süttis. Vana aja kunstid tekkisid sageli varajaste rahvaste igapäevaelu juhuslikest sündmustest. Igatahes oli see peaaegu täielikult nii inimkonna evolutsioonilise arengu Aadamaeelsel perioodil.
Kuigi Vürsti kaaskond oli keraamika esmakordselt kasutusele võtnud ligikaudu pool miljonit aastat varem, oli savinõude valmistamine enam kui saja viiekümne tuhandeks aastaks peaaegu lakanud. Savinõude valmistamist jätkasid vaid laheäärsed Sumeri-eelsed nodiidid. Keraamika taaselustati Aadama ajal ja see levis üheaegselt Aafrika, Araabia ja Kesk-Aasia kõrbealadele laienemisega ning jõudis järjestikuste täiustatud meetodite lainetena Mesopotaamiast kogu idapoolkerale.
Neid andiitide ajajärgu tsivilisatsioone ei saa alati jälgida nende keraamika või muude kunstide etappide järgi. Nii Dalamatia kui ka Eedeni aeg muutis inimarengu sujuva kulu märksa keerukamaks. Sageli juhtub, et hilisemad vaasid ja tarbeesemed on algelisemad kui puhaste andiidi rahvaste varasemad tooted.
Turkestani rikkalike niitudega avarate jahi- ja karjamaade klimaatiline hävimine, mis algas ligikaudu 12 000 a eKr, sundis nende alade elanikke üle minema muudele tegevusaladele ja algelise tootmise vormidele. Mõned hakkasid kasvatama kodustatud kariloomi, teistest said põllupidajad või veest toidu kogujad, kuid kõrgemat tüüpi arukad andiidid eelistasid tegelda kaubanduse ja tootmisega. Sai isegi tavaks, et terved hõimud pühendusid mingi ühe tootmisharu arendamisele. Niiluse orust kuni Hindukušini ja Gangesest kuni Kollase jõeni sai arenenumate hõimude põhitegevusalaks maaviljelus, mille kõrval tegeldi ka kaubandusega.
Kaubanduse kasv ja tooraine töötlemine mitmesugusteks toodeteks aitas otseselt kaasa nende varaste poolrahumeelsete kogukondade tekkimisele, mis levitasid nii mõjukalt tsiviliseeritud kultuuri ja kunste. Enne laialdase maailmakaubanduse epohhi põhinesid sotsiaalsed kogukonnad hõimudel — laiendatud perekondadel. Tänu kaubandusele pidid inimesed suhtlema endast erinevate inimolenditega, mis kiirendas kultuuride vastastikust viljastavat mõju.
81:3.2 (903.4) The increase in trade and in the manufacture of raw materials into various articles of commerce was directly instrumental in producing those early and semipeaceful communities which were so influential in spreading the culture and the arts of civilization. Before the era of extensive world trade, social communities were tribal — expanded family groups. Trade brought into fellowship different sorts of human beings, thus contributing to a more speedy cross-fertilization of culture.
Ligikaudu kaksteist tuhat aastat tagasi koitis sõltumatute linnade ajastu. Neid algelisi kaubandus-ja tootmislinnu ümbritsesid alati põllundus-ja karjakasvatuspiirkonnad. Elatustaseme tõus edendas küll tööstust, kuid ärge arvake, et varane linnaelu oleks eriti peen olnud. Varased rahvad ei olnud ei ülearu korralikud ega puhtad ja keskmise algelise kogukonna elupaik kerkis iga kahekümne viie aastaga kolmekümne kuni kuuekümne sentimeetri võrra üksnes mustuse ja prahi kogunemise tulemusena. Mõned niisugused vana aja linnad kerkisid samuti ümbritsevast maapinnast väga kiiresti kõrgemale, sest nende põletamata mudaonnid püsisid lühikest aega ja uued elamud tavatseti ehitada otse vana elamu varemetele.
Sellele varajaste tööstus-ja kaubanduslinnade epohhile oli iseloomulik metallide laialdane kasutamine. Te olete juba leidnud Turkestanist pronksskulptuuri, mis pärineb ajast 9000 a eKr, ja andiidid õppisid varakult ka raua, kulla ja vasega töötama. Ent arenenumatest tsivilisatsioonikeskustest kaugemal oli olukord hoopis teine. Polnud mingeid selgesti eristatavaid perioode nagu kiviaeg, pronksiaeg või rauaaeg; kõik kolm eksisteerisid erinevates paikkondades ühel ja samal ajal.
Kuld oli esimene metall, mida inimene hakkas otsima, sest seda oli kerge töödelda; algul kasutati kulda ainult ehete valmistamiseks. Järgmisena võeti kasutusele vask, aga laialdaselt levis see metall alles siis, kui sellele hakati lisama tina, et valmistada kõvemat pronksi. Vase ja tina segamise pronksiks avastas üks Turkestani adamsoniit, kelle vasekaevandus oli mägedes juhtumisi kõrvuti tinalademega.
Algelise tootmise ja tööstuse ilmumisega sai kaubandusest kiiresti tsivilisatsiooni leviku kõige olulisem mõjur. Maismaa- ja mereteede avanemine kaubanduseks hõlbustas tunduvalt reisimist ja kultuuride, samuti tsivilisatsioonide segunemist. 5000 a eKr oli hobune kõigis tsiviliseeritud ja pooltsiviliseeritud riikides üldkasutatav loom. Neil hilisematel rahvastel olid kodustatud hobune ja mitu liiki vankreid ja kaarikuid. Ratast oli kasutatud juba pikka aega, kuid nüüd hakati ratastega sõidukeid nii kaubanduse kui ka sõja tarbeks valmistama.
Rändkaupmees ja ringiuitav maadeuurija aitasid tsivilisatsiooni edasiviimisele rohkem kaasa kui kõik muud mõjurid kokku. Sõjalised vallutused, koloniseerimine ja hilisemate religioonide misjonäride ettevõtmised aitasid samuti kultuuri levitada, ent need olid teisejärgulised tegevused, võrreldes kaubandussuhetega, mida kunstide ja rakendusteaduste kiire areng üha enam tihendas.
Rahvaste segunemine Aadama tüvikonnaga kiirendas tsivilisatsiooni arengut ning ergutas nende seiklus- ja teadmishimu, nii et enamik Euraasiast ja Põhja-Aafrikast oli peagi täis andiitide kiiresti paljunevaid segunenud järeltulijaid.
Ajalooliste aegade koidikuks olid inimkonna liitrassid levinud üle kogu Euraasia, Põhja-Aafrika ja Vaikse ookeani saarte. Ja tänapäeva rassid on tekkinud Urantia viie põhilise inimtüvikonda segunemisest ning taassegunemisest.
Igal Urantia rassil olid omad iseloomulikud füüsilised jooned. Adamiidid ja nodiidid olid piklikupealised, andoniidid laiapealised. Sangikrassid olid keskmisepealised, kollased ja sinised inimesed aga laiemapealised. Andoniitide tüvikonnaga segunenud sinised rassid olid selgelt laiapealised. Teisesed sangikud olid keskmise- või piklikupealised.
Kuigi ka koljumõõtmed aitavad rasside päritolu tuvastada, on kogu skelett tunduvalt usaldusväärsem. Urantia rasside varases arengus oli algselt viit erinevat tüüpi skelette:
1. andoniidid, Urantia põliselanikud;
2. esmased sangikud — punased, kollased ja sinised;
3. teisesed sangikud — oranžid, rohelised ja indigod;
4. nodiidid, dalamaatlaste järeltulijad;
5. adamiidid, violetne rass.
Kui need viis suurt rassi ulatuslikult segunesid, kaldus nende jätkuv segunemine sangikute pärandi domineerimise tõttu andoniidi tüüpi varjutama. Laplased ja eskimod on andoniidi ja sinise sangikrassi segud. Nende skeletis on põliselanike andoniitide tüüp kõige enam säilinud. Ent adamiidid ja nodiidid on teiste rassidega sedavõrd segunenud, et neid võib eristada vaid üldise kaukaasia klassina.
Seetõttu on viimase kahekümne tuhande aasta vanuste inimjäänuste leidudes võimatu viit algset tüüpi selgelt eristada. Nende skeleti uurimisel selgub, et inimkond jaguneb praegu üldjoontes kolmeks:
1. kaukaasia rass — andiidi segu nodiidi ja adamiidi tüvikondadest, mida hiljem on mõjutanud esmase ja (veidi) teisese sangikrassi lisandid ning üsna ulatuslik ristumine andoniitidega. Sellesse rühma kuuluvad õhtumaa valged rahvad koos mõnede India ja Turaani rahvastega. Seda alarühma ühendav tegur on andiidi pärandi suurem või väiksem osa;
81:4.11 (905.2) 1. The Caucasoid — the Andite blend of the Nodite and Adamic stocks, further modified by primary and (some) secondary Sangik admixture and by considerable Andonic crossing. The Occidental white races, together with some Indian and Turanian peoples, are included in this group. The unifying factor in this division is the greater or lesser proportion of Andite inheritance.
2. mongoliidid — esmane sangiktüüp, hõlmab algset punast, kollast ja sinist rassi. Sellesse rühma kuuluvad hiinlased ja ameerika indiaanlased. Euroopas on mongoliidset tüüpi mõjutanud segunemine teiseste sangikute ja andoniitidega, veelgi enam andiidi vere sissevool. Selles rühmas on ka malai ja teised indoneesia rahvad, kuigi neis on suur teisese sangikvere osakaal;
81:4.12 (905.3) 2. The Mongoloid — the primary Sangik type, including the original red, yellow, and blue races. The Chinese and Amerinds belong to this group. In Europe the Mongoloid type has been modified by secondary Sangik and Andonic mixture; still more by Andite infusion. The Malayan and other Indonesian peoples are included in this classification, though they contain a high percentage of secondary Sangik blood.
3. negriidid — teisene sangiktüüp, kuhu kuulusid algselt oranž, roheline ja indigorass. Sellele tüübile on kõige iseloomulikumad neegrid ning seda leidub kõikjal Aafrikas, Indias ja Indoneesias, kus elavad teisesed sangikrassid.
81:4.13 (905.4) 3. The Negroid — the secondary Sangik type, which originally included the orange, green, and indigo races. This is the type best illustrated by the Negro, and it will be found through Africa, India, and Indonesia wherever the secondary Sangik races located.
Põhja-Hiinas on kaukaasialik ja mongoliidne tüüp mõningal määral segunenud; Vahemere idarannikul on kaukaasialik ja negriidne tüüp omavahel segunenud; Indias nagu Lõuna-Ameerikaski on esindatud kõik kolm tüüpi. Kolmel säilinud tüübil on ka iseloomulik skelett, mis aitab kindlaks määrata praeguste inimeste esivanemaid.
Bioloogiline evolutsioon ja tsivilisatsioon ei tarvitse omavahel korrelatsioonis olla; orgaaniline evolutsioon võib igal ajajärgul takistamatult kulgeda, vaatamata kultuuri samaaegsele mandumisele. Ent kui vaadelda inimajaloo pikemaid perioode, võib täheldada, et evolutsiooni ja kultuuri vahel tekib lõppkokkuvõttes põhjuslik seos. Evolutsioon võib kultuurita edasi liikuda, kuid tsivilisatsioon ei saa õitseda ilma rassi piisava eelneva arenguta. Aadam ja Eeva ei loonud inimühiskonna progressile võõrast tsivilisatsiooni, Aadama veri lisas rassidele loomupärast võimekust ning kiirendas majanduslikku arengut ja tööstuse edasiliikumist. Aadama annetumine lisas rassidele ajujõudu, kiirendades sellega tunduvalt loomulikke evolutsiooniprotsesse.
Põllunduse, loomade kodustamise ja arhitektuuri täiustamisega pääses inimkond järk-järgult kohutavast lakkamatust olelusvõitlusest ja hakkas otsima võimalusi oma elu meeldivamaks muutmiseks, sellega algasid ka püüdlused kõrgemate ja veelgi kõrgemate aineliste mugavuste poole. Tootmise ja tööstuse abil lisab inimene oma surelikule elule üha enam naudinguid.
Ent kultuurühiskond ei ole suur ja heategev päritud privileegidega isikute klubi, kuhu kõik inimesed sünnivad liikmemaksu maksmata ja täiesti võrdsetena. Pigem on see maiste töötajate innustunud ja üha edasiliikuv gild, mis võtab oma ridadesse vaid üllamaid neist töörügajaist, kes püüavad muuta maailma paremaks, et nende lapsed ja lapselapsed võiksid siin järgmistel ajajärkudel elada ja edeneda. Ja see tsivilisatsioonigild võtab suurt sisseastumistasu, nõuab ranget ja karmi distsipliini, karistab kõiki teisitimõtlejaid ja mittemugandujaid, kuid annab vähe isikuvabadusi või -õigusi, välja arvatud need, mis kindlustavad paremini ühiste ohtude ja inimkonna huku vastu.
Sotsiaalne ühendus on üks ellujäämiskindlustuse vorme, mis on inimestele kasulikuks osutunud; seetõttu on enamik inimesi nõus maksma selle eest kindlustuspreemiaid eneseohverduse ja isikuvabaduste kärpimise näol, mida ühiskond nõuab oma liikmetelt vastutasuks parema grupiviisilise kaitstuse eest. Lühidalt öeldes, praegune sotsiaalne mehhanism on katse ja eksituse meetodil põhinev kindlustussüsteem, mis peaks andma teataval määral kindlustunnet ja kaitset selle vastu, et ei pöördutaks tagasi neisse kohutavatesse antisotsiaalsetesse tingimustesse, mis olid iseloomulikud inimsoo varastele kogemustele.
Ühiskonnast saab niimoodi koostöösüsteem, mis kindlustab kodanikuvabadused institutsioonide kaudu, majandusliku vabaduse kapitali ja leiutiste kaudu, sotsiaalse vabaduse kultuuri kaudu ja vägivallast vabanemise politseisüsteemi kaudu.
Võim ei ole õigus, kuid see kindlustab siiski igale järgmisele põlvkonnale üldtunnustatavad õigused. Valitsuse esmaülesanne on määratleda õigus ja õiglus ning reguleerida õiglaselt klassivahesid, kindlustada õiguskorra järgi võrdsed võimalused. Iga inimõigusega kaasneb mõni ühiskondlik kohustus; grupi eesõigus on kindlustusmehhanism, mis nõuab eksimatult ja täies ulatuses sisse kindlustuspreemiaid grupi teenimise näol. Ja grupi õigusi tuleb kaitsta samuti kui indiviidi õigusi, mille hulka kuulub ka seksuaalsete kalduvuste reguleerimine.
Grupipoolsele regulatsioonile alluv vabadus on ühiskonna evolutsiooni seaduspärane siht. Piiranguteta vabadus on vaid ebastabiilse ja kergemeelse inimmeele tulutu ja ebatõeline unistus.
Bioloogiline evolutsioon on kulgenud küll alati tõususuunas, kuid kultuuri areng lähtus Eufrati orust suures osas lainetena, mis aja möödudes järjest nõrgenesid, kuni lõpuks kõik Aadama otsesed järeltulijad olid suundunud Aasia ja Euroopa tsivilisatsioone rikastama. Rassid ise ei segunenud täielikult, kuid nende tsivilisatsioonid segunesid üsna suurel määral. Kultuur levis tõepoolest aegamööda üle kogu maailma. Ja seda tsivilisatsiooni tuleb säilitada ning edasi arendada, sest tänapäeval ei ole uusi kultuuriallikaid ega ka andiite, kes tsivilisatsiooni aeglast progressi ergutaksid ja edasi viiksid.
Praegu Urantial arenev tsivilisatsioon on välja kasvanud järgmistest teguritest ja tugineb neile:
1. Looduslikud tingimused. Ainelise tsivilisatsiooni iseloom ja ulatus on suuresti määratud olemasolevate loodusressurssidega. Kultuuri evolutsioonis on oma osa kliimal, ilmastikul ja arvukatel füüsilistel tingimustel.
Andiitide epohhi algul oli kogu maailmas ainult kaks suurt avarat ja viljakat jahipidamisala. Üks oli Põhja-Ameerikas ning ameerika indiaanlaste valduses; teine asus Turkestanist põhja pool ja oli osaliselt hõivatud kollase-andoniidi rassi poolt. Otsustavad tegurid kõrgema kultuuri väljaarenemisel Edela-Aasias olid rass ja kliima. Andiidid olid suur rahvas, kuid otsustav tegur, mis määras nende tsivilisatsiooni kulu, oli Iraani, Turkestani ja Sinkiangi üha tugevnev põuasus, mis sundis neid leiutama ja kasutusele võtma uusi ja arenenumaid viise, kuidas üha viljatumatelt maadelt vaevaliselt elatist hankida.
Mandrite vastastikune asend ja muud maadejaotuse tegurid mõjutavad oluliselt seda, kas valitseb rahu või peetakse sõda. Väga vähestel urantialastel on olnud nii soodsat võimalust jätkuvalt ja häirimatult areneda kui Põhja-Ameerika rahvastel, kes on peaaegu igast küljest kaitstud määratu ookeaniga.
81:6.5 (907.2) The configuration of continents and other land-arrangement situations are very influential in determining peace or war. Very few Urantians have ever had such a favorable opportunity for continuous and unmolested development as has been enjoyed by the peoples of North America — protected on practically all sides by vast oceans.
2. Kogutud vara. Kultuur pole kunagi arenenud vaesuses, kuna vaba aeg on tsivilisatsiooni progressiks väga oluline. Ilma ainelise rikkuseta võib omandada küll moraalse ja vaimse väärtusega individuaalse iseloomu, kuid tsivilisatsioon saab tekkida ainult neis ainelise jõukuse tingimustes, mis edendavad vaba aega ja edasipüüdlikkust.
Ürgsetel aegadel oli elu Urantial tõsine ja raske. Ja just selleks, et pääseda lakkamatust võitlusest ja lõputust rügamisest, kaldus inimkond pidevalt liikuma tervisliku troopilise kliima poole. Kuigi need soojemad asustuspiirkonnad vabastasid inimest mõnevõrra pingelisest olelusvõitlusest, kasutasid sellised kergemat elu otsivad rassid ja hõimud oma ärateenimata vaba aega harva tsivilisatsiooni edendamiseks. Ühiskonda on alati viinud edasi nende rasside mõtted ja kavad, kes on oma aruka tööga õppinud nõudma maalt elatist väiksema pingutusega ja lühemate tööpäevadega ning saanud selliselt nautida väljateenitud ja kasulikku puhkeaega.
3. Teaduslikud teadmised. Tsivilisatsiooni ainelised aspektid peavad alati ootama teaduslike andmete kogunemist. Pärast vibu ja noole avastamist ja loomade kasutuselevõtmist jõuallikana kulus veel kaua aega, kuni inimene õppis tuult ja vett tööle rakendama ja seejärel auru ning elektrit kasutama. Ent tsivilisatsiooni töövahendid täiustusid aegamööda. Kangakudumisele, keraamikale, loomade kodustamisele ja metallitöötlemisele järgnes kirjaoskuse ja trükinduse ajastu.
Teadmistes peitub jõud. Kultuuri arengu kiirenemisele kogu maailmas on alati eelnenud leiutised. Teadus ja leiutustegevus said kõige enam hoogu trükipressi leiutamisest ning kõigi nende kultuuri- ning leiutustegevuste vastastikune mõju on kultuuri arengut tohutult kiirendanud.
Teadus õpetab inimest kõnelema uut matemaatika keelt ja treenib tema mõtted nõudlikult täpseks. Teadus stabiliseerib ka filosoofiat vigade kõrvaldamise teel ja puhastab religiooni, hävitades ebausku.
4. Inimressursid. Inimjõud on tsivilisatsiooni levikuks tingimata vajalik. Muude tingimuste võrdsuse korral domineerib arvukama rahva tsivilisatsioon väiksema rahva tsivilisatsiooni üle. Kui rahvaarv ei küüni teatava piirini, jääb rahva eesmärk täielikult teostumata; kuid elanike arvu kasvul on ka piir, mille ületamine oleks hukatuslik. Rahvaarvu kasv üle inimese ja maa optimaalse, normaalse suhtarvu toob kaasa kas elatustaseme languse või territooriumi kohese laiendamise rahumeelse edasitungimise või sõjaliste vallutuste, jõuga hõivamise teel.
Sõja laastamistöö kohutab teid vahel, kuid peaksite arvestama vajadust suurendada surelike arvu, et tekiks küllaldaselt võimalusi sotsiaalseks ja moraalseks arenguks; suur viljakus mingil planeedil tekitab peagi aga tõsise ülerahvastatuse probleemi. Enamik asustatud maailmu on väikesed. Urantia on keskmine või keskmisest veidi väiksem planeet. Riigi elanikkonna optimaalne stabiliseerimine edendab kultuuri ja hoiab ära sõdu. Ja tark rahvas teab, millal tuleks kasvamine lõpetada.
Ent ka loodusvarade poolest rikkaim ja tehnilistelt vahenditelt arenenuim manner liigub edasi vähe, kui rahva intellekt on alla käimas. Teadmisi võib saada haridusega, kuid tarkust, mis on tõelise kultuuri jaoks tingimata vajalik, võib omandada vaid kogemustest ja seda saavad teha loomupäraselt arukad naised ning mehed. Niisugune rahvas oskab oma kogemustest õppida, ta võib saada tõeliselt targaks.
5. Aineliste varude tõhus ärakasutamine. Palju sõltub tarkusest, mida ilmutatakse oma loodusvarade, teaduslike teadmiste, kogutud vara ja inimpotentsiaali ärakasutamisel. Varase tsivilisatsiooni põhitegur oli ühiskonna tarkade juhtide rakendatud jõud; arenenumad kaasaegsed sundisid tsivilisatsiooni ürginimesele tegelikult jõuga peale. Seda maailma on suures osas valitsenud hästiorganiseeritud ja arenenumad vähemused.
Võim ei anna õigust, kuid võim on teinud kõik, mis ajaloos on ja on olnud. Urantia on alles viimasel ajal jõudnud punkti, kus ühiskond on valmis võimu ja õiguse eetiliste küsimuste üle arutlema.
6. Keele tähtsus. Tsivilisatsiooni levik sõltub keelest. Elavad ja arenevad keeled kindlustavad tsiviliseeritud mõtlemise ja kavandamise leviku. Varastel ajajärkudel toimus keele alal oluline edasiminek. Praegu oleks vaja keelt palju edasi arendada, et areneva mõtte väljendamist hõlbustada.
Keel arenes rühmadesse ühinemise tulemusena, iga kohalik rühm arendas sõnaliseks suhtlemiseks välja oma süsteemi. Keel kasvas ž estide, märkide, hüüete, imiteerivate helide, intonatsiooni ja rõhu kasutamise kaudu tähestiku hääldamiseks. Keel on inimese kõige suurem ja kasulikum mõtlemisvahend, kuid pääses õitsengule alles siis, kui ühiskonnagruppidel tekkis veidi vaba aega. Kalduvus keelega mängida tekitab uusi sõnu — slängi. Kui enamik inimesi võtab mõne slängisõna omaks, sulandub see tavakeelde. Dialektide teket illustreerib „lapsekeele” kasutamine perekonnas.
81:6.17 (908.6) Language evolved out of group associations, each local group developing its own system of word exchange. Language grew up through gestures, signs, cries, imitative sounds, intonation, and accent to the vocalization of subsequent alphabets. Language is man’s greatest and most serviceable thinking tool, but it never flourished until social groups acquired some leisure. The tendency to play with language develops new words — slang. If the majority adopt the slang, then usage constitutes it language. The origin of dialects is illustrated by the indulgence in “baby talk” in a family group.
Keelelised erinevused on rahu levikule alati suureks takistuseks olnud. Kultuuri laienemisele kogu rassi, mandri või maailma ulatuses peab eelnema dialektidest jagusaamine. Ühtne keel edendab rahu, kindlustab kultuuri ja teeb inimesed õnnelikumaks. Isegi kui säilivad vaid mõned üksikud maailma keeled, mõjutab nende omandamine juhtivate kultuurrahvaste poolt tugevasti ülemaailmse rahu ja õitsengu saavutamist.
Urantial on küll ühise keele väljakujunemise poole väga vähe liigutud, kuid rahvusvahelise ärisuhtluse sisseseadmisega on saavutatud üsna palju. Kõiki rahvusvahelisi suhteid tuleks edendada, olgu siis keele, kaubanduse, kunsti, teaduse, võistlusmängude või religiooni alal.
7. Mehaaniliste seadmete tõhusus. Tsivilisatsiooni areng on otseselt seotud tööriistade, masinate ja turustuskanalite täiustumise ja omandamisega. Täiustunud tööriistad ning leidlikud ja tõhusad masinad määravad võistlevate rühmade püsimajäämise tsivilisatsiooni arenguareenil.
Varastel aegadel kasutati maaviljeluses ainsa energiaallikana inimtööd. Inimeste asendamine härgadega kulges visa võitlusega, sest inimesed jäid tööta. Viimasel ajal on inimesi hakanud asendama masinad ja iga niisugune samm aitab otseselt kaasa ühiskonna progressile, sest vabastab inimesed väärtuslikumate ülesannete täitmiseks.
Tarkusest juhinduv teadus võib saada inimese suureks sotsiaalseks vabastajaks. Tehnikaajastu võib osutuda hukatuslikuks vaid rahvale, kelle intellektuaalne tase on liiga madal, et avastada neid tarku meetodeid ja läbimõeldud võtteid edukaks kohanemiseks üleminekuraskustega, mis tulenevad paljude inimeste liiga ootamatust töökaotusest pärast uut tüüpi, tööd säästvate masinate liiga kiiret leiutamist.
8. Tunglakandjate olemus. Ühiskondlik pärand võimaldab inimesel toetuda kõigi nende õlgadele, kes on elanud enne teda ja andnud kultuuri ja teadmiste kogumisse mingigi panuse. Selles kultuuritungla järgmisele põlvkonnale edasiandmises on põhiinstitutsiooniks alati kodu.Tähtsuselt järgmised on mäng ja ühiskondlik elu ning viimasena kool, mis keerukas ja kõrgesti organiseeritud ühiskonnas on küll niisama asendamatu.
Putukad on sündides täielikult haritud ja valmis eluks — tegelikult küll väga piiratud ja puhtinstinktiivseks eksistentsiks. Inimlaps sünnib ilma hariduseta, seetõttu on inimesel võimalik noorema põlvkonna hariduse kaudu suuresti mõjutada tsivilisatsiooni arengu kulgu.
81:6.24 (909.5) Insects are born fully educated and equipped for life — indeed, a very narrow and purely instinctive existence. The human baby is born without an education; therefore man possesses the power, by controlling the educational training of the younger generation, greatly to modify the evolutionary course of civilization.
Kahekümnenda sajandi suurimad mõjurid, mis on aidanud tsivilisatsiooni ja kultuuri edasi viia, on ülemaailmsete reiside tunduv kasv ja sidevahendite enneolematu täiustumine. Kuid hariduse täiustumine ei ole avarduva ühiskonnastruktuuriga sammu pidanud; nüüdisaegne eetikatunnetuski on arenenud rohkem intellektuaalses ja teaduslikus suunas. Ja nüüdisaegse tsivilisatsiooni vaimne areng ning koduinstitutsiooni kaitsmine on seiskunud.
9. Rassiideaalid. Iga põlvkonna ideaalid veavad oma otsestele järglastele ette saatusevaod. Ühiskonna tunglakandjate kvaliteedist oleneb, kas tsivilisatsioon liigub edasi või tagasi. Ühe põlvkonna kodud, kirikud ja koolid määravad ära järgmise põlvkonna suuna. Rassi või rahva moraalne ja vaimne jõud otsustab suures osas tsivilisatsiooni arengutempo.
Ideaalid tõstavad allika, kust sotsiaalne oja alguse saab, kõrgemale, kuid ükski oja ei tõuse oma allikast ülespoole, ükskõik missugust survevõtet või suunajuhtimist ka ei rakendataks. Ka tsivilisatsiooni kõige ainelisemate aspektide liikumapanev jõud peitub ühiskonna kõige vähemainelistes saavutustes. Arukus võib tsivilisatsiooni mehhanismi oma kontrolli all hoida, tarkus seda suunata, kuid vaimne idealism on energia, mis inimkultuuri tõeliselt ühelt saavutuste tasandilt teisele tõstab ja edasi viib.
Algul oli elu võitlus eksistentsi nimel; praegu on see võitlus elatustaseme pärast; järgmisena saab see võitluseks mõtlemise kvaliteedi eest, mis on inimeksistentsi tulevane maine siht.
10. Asjatundjate kooskõlastatud tegutsemine. Varane tööjaotus ja sellele lisandunud spetsialiseerumine on tsivilisatsiooni tohutult edasi viinud. Praegu sõltub tsivilisatsioon spetsialistide töö edukast koordineerimisest. Ühiskonna avardudes tuleb leida mingi viis erinevate spetsialistide kokkuviimiseks.
Ühiskonna, kunsti, tehnika ja tööstuse asjatundjaid on aina rohkem ning nad on üha oskuslikumad ja osavamad. Võimete mitmekesistumine ja tööhõivealased erinevused nõrgestavad ja lagundavad lõppkokkuvõttes inimühiskonda, kui ei töötata välja tõhusaid koordineerimis- ja koostöövahendeid. Ent niisuguseks leidlikkuseks ja spetsialiseerumiseks võimeline intellekt peaks olema täiesti kompetentne kavandama küllaldasi kontrolli- ja kohandamismeetodeid kõigi probleemide jaoks, mis tulenevad leiutustegevuse kiirest kasvust ja kultuuride avardumistempo kiirenemisest.
11. Meetmed oma koha leidmiseks. Ühiskonna arengu järgmist ajajärku iseloomustab üha suurenev ja avarduv spetsialiseerumine parema ja tõhusama koostöö ning koordineerimise kaudu. Mida enam töö mitmekesistub, seda enam kasvab vajadus leida mingi võte inimeste suunamiseks sobivale tööle. Masinad ei ole Urantia tsiviliseeritud rahvaste seas tööpuuduse ainus põhjus. Tööjõu paigutamise probleemi raskendab veelgi majanduse komplekssus ja üha suurem tööstuslik ning erialane spetsialiseerumine.
Ei piisa sellest, et õpetada inimesi tööd tegema; keerulises ühiskonnas tuleb ette näha ka tõhusad meetodid, et igaüks leiaks oma koha. Enne kui õpetada kodanikele väga kitsale erialale keskendunud elatise teenimise viise, tuleks neil omandada vähemalt üks lihttöö, amet või elukutse, mida nad võiksid teha, kui neil ajutiselt erialast tööd ei ole. Ükski tsivilisatsioon ei suuda suuri töötute klasse pikka aega ülal pidada. Abi vastuvõtmine riigikassalt moonutab ja demoraliseerib aja jooksul ka parimaid kodanikke. Isegi eraisikute heategevus, mis on suunatud füüsiliselt tervetele kodanikele, muutub pikapeale hukutavaks.
Nii tugevasti spetsialiseerunud ühiskond ei suhtu hästi vana aja rahvaste iidsetesse kogukonna- ja feodaaltavadesse. Tõsi küll, paljusid üldkasutatavaid teenuseid saab vastuvõetaval viisil ja kasulikult ühiskonnastada, kuid hea koolitusega ja ülimalt spetsialiseerunud inimolendite juhtimiseks on kõige parem valida mõni arukas koostöövorm. Ajakohane koordineerimine ja vennalik regulatsioon aitab pikemaajalise koostöö loomisele paremini kaasa kui vanemad ja algelisemad meetodid, kommunism või jõul põhinevad diktaatorlikud juhtimisinstitutsioonid.
12. Koostöötahe. Üks inimühiskonna arengu suuri takistusi on inimkonna suuremate, rohkem ühiskonnastunud inimrühmade ja väiksemate, vastupidise meelsusega asotsiaalsete ühenduste, eriti ühiskonnavastaselt meelestatud üksikisikute huvide ja heaolu vaheline vastuolu.
Ühegi rahva tsivilisatsioon ei püsi kaua, kui selle haridussüsteem ja religioossed ideaalid ei innusta kõrgemat tüüpi arukale patriotismile ja oma rahvale pühendumisele. Ilma seda liiki aruka patriotismi ja kultuurilise solidaarsuseta kalduvad kõik riigid ääremaade kadeduse ja kohaliku omakasupüüdlikkuse tõttu lagunema.
Ülemaailmse tsivilisatsiooni säilitamine sõltub sellest, kas inimolendid õpivad rahus ja vendluses koos elama. Ilma tõhusa koostööta ohustavad tööstuslikku tsivilisatsiooni üleliia spetsialiseerumise ohud: monotoonsus, piiratus ning kalduvus sigitada usaldamatust ja kadedust.
13. Tõhus ja tark juhtimine. Tsivilisatsioon sõltub palju, väga palju entusiastlikust ja tõhusast koormavedamisvaimust. Suure raskuse tõstmisel ei ole kümnest mehest palju rohkem kasu kui ühest, kui nad ei tõsta kõik koos — kõik samal hetkel. Ja see meeskonnatöö, ühiskondlik koostöö, sõltub juhtimisest. Varasemad ja praegused tsivilisatsioonid on põhinenud kodanikkonna arukal koostööl tarkade ja edumeelsete juhtide alamaina; kuni inimene pole jõudnud kõrgemale arengutasemele, sõltub tsivilisatsioon alati targast ja energilisest juhtimisest.
81:6.37 (911.2) 13. Effective and wise leadership. In civilization much, very much, depends on an enthusiastic and effective load-pulling spirit. Ten men are of little more value than one in lifting a great load unless they lift together — all at the same moment. And such teamwork — social co-operation — is dependent on leadership. The cultural civilizations of the past and the present have been based upon the intelligent co-operation of the citizenry with wise and progressive leaders; and until man evolves to higher levels, civilization will continue to be dependent on wise and vigorous leadership.
Kõrged tsivilisatsioonid sünnivad targast korrelatsioonist ainelise rikkuse, intellektuaalse suuruse, moraalse väärtuse, sotsiaalse tarkuse ja kosmilise taipamisega.
14. Ühiskondlikud muutused. Ühiskond ei ole jumalik institutsioon, see on edeneva evolutsiooni nähtus. Tsivilisatsiooni edasiliikumine takerdub alati, kui selle juhid teevad liiga aeglaselt neid muudatusi ühiskonnakorras, mis on olulised oma ajastu teaduse arenguga sammu pidamiseks. Vaatamata kõigele sellele ei tohiks midagi põlata ainult seepärast, et see on vana, ega võtta ühtki ideed tingimusteta vastu vaid seepärast, et see on uudne ja uus.
Seetõttu ei tohiks inimene karta ühiskonna mehhanismidega katsetada. Kuid katsetused kultuurilise kohanemise vallas peaksid alati olema nende kontrolli all, kes tunnevad põhjalikult ühiskonna arengu ajalugu; ja neile uuendajatele peaksid tingimata nõu andma targad inimesed, kellel on ühiskonnas või majanduses kavandatavate katsete alal praktilisi kogemusi. Ühtki suurt muudatust ühiskonnas või majanduses ei tohiks püüda läbi viia äkki. Aeg on inimestele oluline igat liiki kohandumisteks, olgu need füüsilised, sotsiaalsed või majanduslikud. Vaid moraalsed ja vaimsed kohandumised saavad toimuda pikema järelemõtlemiseta, kuid isegi nende aineliste ning sotsiaalsete vastukajade täielikuks väljakujundamiseks on vaja aega. Rassiideaalid annavad põhilist tuge ja kindlustunnet neil kriitilistel aegadel, mil tsivilisatsioon on üle minemas ühelt tasemelt teisele.
81:6.40 (911.5) Man should be unafraid to experiment with the mechanisms of society. But always should these adventures in cultural adjustment be controlled by those who are fully conversant with the history of social evolution; and always should these innovators be counseled by the wisdom of those who have had practical experience in the domains of contemplated social or economic experiment. No great social or economic change should be attempted suddenly. Time is essential to all types of human adjustment — physical, social, or economic. Only moral and spiritual adjustments can be made on the spur of the moment, and even these require the passing of time for the full outworking of their material and social repercussions. The ideals of the race are the chief support and assurance during the critical times when civilization is in transit from one level to another.
15. Kokkuvarisemise vältimine üleminekuperioodil. Ühiskond kujuneb ajastute jooksul katse ja eksituse kaudu; see on läbi teinud valikulised kohanemised ja ümberkohanemised inimkonna ajastuid väldanud tõusul looma tasandilt inimese tasandile planeedi staatuse järjestikustel etappidel. Igal tsivilisatsioonil on igal hetkel suur oht murduda üleminekul varasematelt juurdunud meetoditelt uuele ja paremale, kuid läbiproovimata tulevikukorrale.
81:6.41 (911.6) 15. The prevention of transitional breakdown. Society is the offspring of age upon age of trial and error; it is what survived the selective adjustments and readjustments in the successive stages of mankind’s agelong rise from animal to human levels of planetary status. The great danger to any civilization — at any one moment — is the threat of breakdown during the time of transition from the established methods of the past to those new and better, but untried, procedures of the future.
Progress sõltub väga olulisel määral juhtimisest. Tarkus, taipamine ja ettenägelikkus on vältimatud rahva püsimajäämiseks. Tsivilisatsioon ei satu kunagi päriselt ohtu enne, kui hakkab kaduma selle võimekas juhtimine. Ja tarkade juhtide arv ei ole kunagi ületanud üht protsenti elanikkonnast.
Just neid arenguredeli pulki mööda ronis tsivilisatsioon tasemele, kus võis käivitada need võimsad mõjurid, mis on kulmineerunud kahekümnenda sajandi kultuuri kiires levikus. Ja vaid neid põhitõdesid järgides võib inimene säilitada oma praeguse tsivilisatsiooni ning kindlustada selle jätkuva arengu ja püsimajäämise.
Niisugune on olnud kokkuvõttes maakera rahvaste pikk-pikk võitlus tsivilisatsiooni sisseseadmiseks pärast Aadama aega. Praegune kultuur on selle pingelise arengu lõpptulemus. Enne trükikunsti leiutamist toimus progress suhteliselt aeglaselt, sest ükski põlvkond ei suutnud oma eelkäijate saavutusi nii kiiresti ära kasutada. Ent nüüd sööstab inimkond edasi juba kõigi nende ajastute jooksul kogunenud hool, millest tsivilisatsioon on läbi murdnud.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6


15.02.2017 Kolmapäev
Stella Zdobnõh, vandeaudiitor Foto: rup.ee
KMS-i § 16 lg 2 p 2, 3 ja 6 ning lg 3 p 1 ja 2 tutvudes saab selgeks, et kinnisvara soetamisel tasutava käibemaksuga puutub raamatupidaja kokku järgmistel juhtudel:
I. Kui soetatakse järgmisi kinnisvaraobjekte:
uusehitis enne selle esmast kasutuselevõttu. KMS-i § 16 lg 2 p 2 kohaselt tuleb uusehitise müük maksustada käibemaksuga (muidugi ainult siis, kui uusehitis müüakse enne selle esmast kasutuselevõttu: juba kasutuses olnud kinnisvaraobjekti müümisel ei saa rääkida „uusehitisest“; taoline ehitis liigub „uusehitiste“ kategooriast „juba kasutuses olnud kinnisvara“ kategooriasse);oluliselt parendatud ehitis või selle osa. KMS-i § 16 lg 2 p 3 kohaselt tuleb käibemaksuga müüa mitte ainult uusehitised, vaid ka oluliselt parendatud ehitised või nende osad. Ehitis loetakse oluliselt parendatuks, kui parendusega seotud kulutused ületavad vähemalt 10% ehitise või selle osa soetusmaksumust enne parendamist;
ehitamiseks kavandatud maatükid, mille peal ei asu veel ühtegi ehitist. KMS-i § 16 lg 2 p 3 kohaselt peavad ettevõtjad selliste maatükkide müümisel nende hinnale käibemaksu lisama.
II. Sellesama KMS-i § 16 lg 2 p 3 kohaselt võib kõiki teisi kinnisvaraobjekte (välja arvatud eespool loetletud) osta ilma käibemaksuta, kuna nende võõrandamine on käibemaksuga maksustamisest vabastatud, kuid neid võidakse soetada ka käibemaksuga. Kui sellise kinnisvara müüja tahab seda käibemaksuga müüa, võib ta seda teha, kuid peab teavitama sellest Maksu- ja Tolliametit enne käibe toimumist (KMS § 16 lg 3 p 2) Erandiks on kasutatud eluhooned ja -ruumid, nende müügil ei ole käibemaksu lisamine lubatud. Kui kinnisasi ostetakse müüja poolt KMS-i § 16 lg 2 p 3 alusel kinnisasja müügihinnale lisatud käibemaksuga, tuleks ostjal meeles pidada, et seda käibemaksu peab ta tasuma mitte müüjale, vaid otse riigile, kuna tal (ostjal) tekib KMS-i § 411 alusel käibemaksuga pöördmaksustamise deklareerimise kohustus.
III. Kinnisvaraobjekti saab muidugi mitte ainult osta, vaid ka ehitada. Ehitamise puhul sisaldab suurem osa ehituskulutusi (materjalid, teenused jm) tasumisele kuuluvat käibemaksu. Tehtud kulutustest kujuneb ehitatud objekti soetamishind ning nende kulude kohta esitatud arvetele lisatud käibemaks ongi see käibemaks, mida tuleb maksta kinnisvara soetamisel.
Oletame, et raamatupidaja puutub kokku olukorraga, kus tema tööandja või klient soetab (ostab või ehitab) kinnisvaraobjekti, mille hind sisaldab käibemaksu. Mida peab raamatupidaja selle käibemaksuga tegema? Kas tal tuleb see käibedeklaratsiooni koostamisel maha arvata või mitte?
Vastuse sellele küsimusele leiate varsti ilmuvas ajakirjas Raamatupidamisuudised nr 1, 2017. Kui te ei ole veel jõudnud tellida ajakirja Raamatupidamisuudised 2017, saate seda teha SIIT. Veebruaris on eriti hea hind!


text:
Nõuame võlad sisse - Raamatupidaja
Nõuame võlad sisse
27. veebruar 2017 11:02
Vandeadvokaat Triinu Hiob annab nõu, kuidas võlgu käsitleda
Majandusaastat kokku võttes tasub vaadata kriitilise pilguga üle klientide võlgnevused ja otsustada, kuidas neile läheneda: kas rääkida kliendiga läbi, anda asjale ametlik käik või kanda võlg ebatõenäoliselt laekuvana maha. Üheskoos leitud lahendus on enamasti parem kui kohtusse pöördumine.
Kui võlgnik võlga tunnistab ja on valmis selle tasuma, kuid ajutised rahalised raskused takistavad kohest maksmist, tasub nii võla tunnistamise fakt kui ka kokkulepitud maksetähtaeg või -graafik kirjalikult fikseerida. Kui kokkulepe jääb mingil põhjusel täitmata, on võla nõudmine kohtus lihtsam. Veelgi parem on sõlmida maksegraafik notari juures ja lisada kokkuleppesse võlgniku kohustus alluda kohesele sundtäitmisele. Sellist kokkulepet on võimalik kohtutäiturile esitada täitemenetluse alustamiseks kohtusse pöördumata, kui võlgnik oma kohustused täitmata jätab.
Vahel tuleb siiski paratamatult esitada nõue kohtusse. Kohtuveskid jahvatavad sageli aeglaselt. Samas on tavapärasele hagimenetlusele ka lihtsamaid alternatiive, mis võivad ettevõtjale abiks olla, et võlg sisse nõuda.
Lihtne ja kiire maksekäsumenetlus
Väiksemate nõuete jaoks, mille puhul arve saajaga tegelikult vaidlust ei ole, kuid majanduslikel vms põhjustel on arve tasumata jäänud, on tsiviilkohtumenetluse seadustikus ette nähtud maksekäsu kiirmenetlus. See on niisuguste nõuete maksmapanekuks kõige lihtsam ja kiirem viis. Statistika kohaselt lahendatakse maksekäsuasjad keskmiselt vähem kui kahe kuuga, mis on palju lühem tavapärasest hagimenetlusest.
Maksekäsu avalduse saab esitada nõuete puhul, mis koos kõrvalnõuetega, s.t intresside ja viivistega ei ületa 6400 eurot. See ei tähenda, et maksekäsu kiirmenetlus oleks välistatud, kui kliendi võlg ettevõtja ees on kokku suurem. Kui võlgnevus on kujunenud mitmest arvest, mis ühekaupa jäävad alla piirmäära, on ettevõtjal võimalik esitada mitu maksekäsu kiirmenetluse avaldust. Näiteks kui klient on jätnud tasumata neli 2400-eurost arvet, ei saa kogu 9600-eurost võlga küll lahendada ühes maksekäsumenetluses, kuid ettevõtja saab arved rühmitada ja esitada kohtule kaks avaldust, kumbki kahe arve osas.
Maksekäsumenetlus põhineb ühtsetel, lihtsatel vormidel, mille täitmisega saab iga ettevõtja ise hakkama. Kogu asjaajamine on elektrooniline – avalduse saab täita avaliku e-toimiku portaalis. Avalduses tuleb nõudeid kirjeldada ja nõuete aluseks olevaid fakte selgitada, kuid ei pea viitama seadustele. Kohtuistungit maksekäsumenetluses ei peeta.
Avalduse esitamisel maksekäsu kiirmenetlusele on riigilõiv märgatavalt väiksem, võrreldes n-ö tavalise kohtumenetlusega. Maksekäsu avalduse riigilõiv on 3% nõudest. Näiteks 6400-eurose võla puhul on maksekäsu avalduse riigilõiv 192 eurot. Võrdluseks: hagi esitamise riigilõiv oleks sama võlgnevuse sissenõudmisel 450 eurot.
Pärast maksekäsu avalduse saamist teeb kohus võlgnikule makseettepaneku ja annab 14-päevase tähtaja nõudele võimalike vastuväidete esitamiseks. Kui võlgnik vastuväidet ei esita, annab kohus välja maksekäsu, mis on viivitamata täidetav ja millega on võimalik pöörduda kohtutäituri poole.
Maksekäsu kiirmenetlus sobib ainult selliste võlgnevuste sissenõudmiseks, mille puhul teise poolega vaidlust ei ole. Kui võlgnik, saanud makseettepaneku, teatab vastuseks, et vaidleb sellele vastu, ei saa kohus maksekäsku välja anda. Sel juhul läheb vaidlus edasi tavalises hagimenetluses, kus kumbki pool peab oma väiteid tõendama ja kohus teeb otsuse tõendite pinnalt. Maksekäsumenetluse hagimenetluseks üleminekul peab nõudja maksma juurde ka riigilõivu.
Kui lepingupartner, kellel on tekkinud Eesti ettevõtja ees võlgnevus, asub välisriigis, tähendab see paljudel juhtudel, et kohtusse tuleb pöörduda välisriigis.
Kui võlgu on jäänud mõnes teises Euroopa Liidu liikmesriigis asuv lepingupartner, on võimalik kasutada võimalusi, mida pakub Euroopa maksekäsumenetlus.
Euroopa maksekäsumenetlus on Euroopa Liidu ülene võlgnevuste sissenõudmise mehhanism, mis on loodud EL-i määrusega nr 1896/2006. Euroopa maksekäsumenetlust saab kasutada kõigis EL-i riikides peale Taani.
Euroopa maksekäsumenetlus toimib sarnaselt eelkirjeldatud riigisisese maksekäsu kiirmenetlusega. Seegi on vaidlustamata nõuete tarbeks mõeldud menetlus, mis on võrreldes tavakorras kohtus käimisega kiirem ja lihtsam ning väiksemate kuludega. Erinevalt Eesti reeglitest ei ole Euroopa maksekäsumenetluses nõuete rahalist piirmäära ette nähtud.
Menetlus põhineb tüüpvormidel, mis on kättesaadavad kõigis EL-i keeltes, sh eesti keeles. Probleemiks on aga see, et paljud liikmesriigid ei tunnista maksekäsuavaldusi muus kui nende ametlikus keeles. Ingliskeelseid dokumente tunnistavad peale Eesti vaid Iirimaa, Prantsusmaa, Küpros, Malta, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik. Kuigi Euroopa maksekäsuavalduse lihtsus võimaldab selle ettevõtjal iseseisvalt täita, on üldjuhul tarvilik siiski vähemalt tõlgi abi.
Euroopa väikeste nõuete menetlus
EL-i määrusega nr 861/2007 on loodud eraldi menetlus väikeste, kuni 2000-euroste nõuete jaoks. Erinevalt Euroopa maksekäsumenetlusest saab sel viisil kohtule menetlemiseks esitada ka nõudeid, mille puhul on pooltel vaidlus. Väikeste nõuete menetlust saab kasutada mõnes teises EL-i liikmesriigis asuvalt kliendilt võla sissenõudmiseks, erand kehtib vaid Taani suhtes, kes on teinud erandi EL-i õigusala koostööst.
Seegi menetlus on tavapärasest täismahus kohtumenetlusest lihtsam ja põhineb tüüpvormidel. Pooled ei pea andma nendevahelisele suhtele õiguslikku hinnangut ehk seaduse tundmine ei ole nõude maksmapanekuks vältimatult vajalik. Seepärast pole väikeste nõuete menetluses pooltel kohustust kasutada advokaati. Siiski tuleb arvestada, et menetlus toimub keeles, milles vastavas riigis kohtuasju menetletakse, mistõttu ei pruugi ettevõtja olla võimeline võtma menetlusest osa asjaomase riigi juristi või vähemalt tõlgi abita.
Kui maksekäsumenetlused on kirjalikud, siis Euroopa väikeste nõuete menetluses võib kohus pidada ka kohtuistungi. Samas võidakse kohtuistung pidada näiteks videokonverentsina, nii et pole tarvis teise riiki kohale sõita.
Kui kaua saab nõudeid maksma panna?
Eesti seaduste järgi aegub enamik nõudeid kolme aastaga. Pärast aegumistähtaja lõppu on küll võimalik nõue kohtule esitada, ent kui võlgnik esitab nõudele aegumise vastuväite, jätab kohus hagi rahuldamata. Üldjuhul pole mõtet esitada nõuet kohtusse pärast aegumisaja möödumist.
Kokkulepitud tasu maksmise nõuded hakkavad aeguma mitte arvel näidatud maksetähtpäevast, vaid vastava kalendriaasta lõpust.
Kui võlgnik nõuet tunnustab, näiteks sõlmitakse kokkulepe, milles võlgnik kinnitab võlgnevust ja lubab selle tasuda, saadab võla kohta ühepoolse kinnituse või tasub osa võlast, siis aegumine katkeb ja algab uuesti. See tähendab, et kolmeaastast aegumistähtaega hakatakse uuesti arvestama alates võla tunnistamisest.
Aegumine võib ka peatuda. Kõige tavalisem juhtum, mil aegumine peatub, on pooltevahelised läbirääkimised nõude üle. Siis on aegumine peatunud läbirääkimiste ajaks ehk tavapärasele kolmeaastasele aegumistähtajale lisandub läbirääkimistele kulunud aeg. Siiski ei saa isegi vahepealsete läbirääkimiste korral soovitada nõude esitamise jätmist ajale, mil nõude sissenõutavaks muutumisest on möödunud üle kolme aasta, sest vaidlused selle üle, kas aegumine oli peatunud (kas läbirääkimised toimusid või mitte), pole haruldased.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/02/27/nouame-volad-sisse?+raamatupidaja-rss+%28www.raamatupidaja.ee%29

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Vallavara valitsemise korra kehtestamine – Riigi Teataja
Vallavara valitsemise korra kehtestamine
Vallavara valitsemise korra kehtestamine - sisukord
§ 1 Eeskirja eesmärk
§ 5 Asja ostmine, teenuse või ehitustöö tellimine maksumusega alla riigihanke piirmäära
§ 6 Asja ostmine, teenuse või ehitustöö tellimine riigihanke korras
§ 7 Vallale varaliste kohustuste võtmine
§ 8 Peremehetu ehitise hõivamine.
§ 11 Vallavara enampakkumise korras kasutusse andmine
§ 18 Lepingute muutmine ja uuendamine ning vallavara allrendile või -üürile andmine
§ 20 Vallavara võõrandamise mõiste
§ 21 Vallavara võõrandamise tingimused
§ 25 Vallavara müük enampakkumise korras
§ 26 Vallavara müük eelläbirääkimistega pakkumise korras
§ 28 Vallavara erastamine
§ 29 Vallavara koormamise mõiste
§ 30 Reaalservituudi, reaalkoormatise või ostueesõiguse seadmine
§ 31 Isikliku servituudi seadmine
§ 32 Hoonestusõiguse seadmine
§ 33 Hoonestusõiguse seadmise algatamine ja ettevalmistamine
§ 34 Hoonestusõiguse lepingu tingimused
§ 35 Ehitise omaniku kasuks hoonestusõiguse seadmine
§ 38 Varasemate õigusaktide kehtetuks tunnistamine ja määruse jõustumine
RT IV, 28.12.2012, 47
Vastu võetud 08.04.2008 nr 13
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 6 ja Raasiku valla põhimääruse § 39 lõike 2 alusel.
§ 1. Eeskirja eesmärk
Raasiku vallavara valitsemise eeskiri (edaspidi eeskiri) sätestab Raasiku valla omandis oleva vara (edaspidi vallavara) valdamise, kasutamise ja käsutamise korra.
Vallavaraks käesoleva eeskirja tähenduses on vallale kuuluv kinnis- ja vallasvara ning rahaliselt hinnatavad õigused ja kohustused.
(3) Vallavara valitsejad ja kasutajad on kohustatud nende valitsemisel olevat või kasutada antud vallavara majandama heaperemehelikult ning hoolitsema kõigiti selle säilimise ja korrashoiu eest. Vallavara majandamisega seotud lepingud sõlmib vallavara valitseja, kui käesolevast eeskirjast või vallavara kasutusse andmise otsusest ei tulene teisiti.
(4) Vallavara jaotuse valitsejate vahel ja vallavara üleandmise otsustab vallavalitsus. Vallavara maksumusega alla 2000,00 eurot üleandmine ühelt valitsejalt teisele võib toimuda vastavate valitsejate kokkuleppel.
(5) Vallavara üleandmisel koostavad üleandja ja vastuvõtja akti, milles näidatakse üleandmise alus, vara koosseis, vara soetamismaksumus ja kulum. Üleandmise-vastuvõtmise akt koostatakse kolmes eksemplaris, millest üks jääb üleandjale, üks vastuvõtjale ja üks raamatupidamisele.
(6) Vallavalitsuse valitseda on vallale kuuluvad varalised õigused, sealhulgas väärtpaberid. Väärtpaberitest tulenevaid õigusi teostatakse seaduses ning vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktides sätestatud korras.
Vallavara arvestust korraldab vallavalitsus raamatupidamise seaduses ja selle alusel antud õigusaktides ning vallavalitsuse raamatupidamise sise-eeskirjas sätestatud korras.
§ 5. Asja ostmine, teenuse või ehitustöö tellimine maksumusega alla riigihanke piirmäära
1) vallavara valitseja jooksva aasta eelarve kuludes ettenähtud vahendite piires, kui vara hind ei ületa 6400,00 eurot ja vallavara omandamine on vajalik nimetatud vallavara valitseja korrapärase tegevuse tagamiseks;
2) vallavolikogu, kui sellega võetakse vallale rahalisi kohustusi, mida ei ole ette nähtud jooksva aasta eelarve kuludes või mille võtmist pole delegeeritud vallavalitsusele;
(4) Pärandi ja kingi vastuvõtmise ning leiu omandamise otsustab vallavalitsus.
§ 6. Asja ostmine, teenuse või ehitustöö tellimine riigihanke korras
§ 7. Vallale varaliste kohustuste võtmine
§ 8. Peremehetu ehitise hõivamine.
(1) Ehitise peremehetuse selgitab välja vallavalitsus vastavalt vabariigi valitsuse poolt kinnitatud peremehetu ehitise hõivamise korrale.
(2) Pärast ehitise arvelevõtmist avaldab vallavalitsus ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded ja kohalikus ajalehes teate hõivatava ehitise, selle asukoha ning viimase teadaoleva omaniku kohta. Teade peab sisaldama üleskutset esitada vastuväiteid ehitise peremehetuse või selle kohaliku omavalitsuse poolt hõivamise kohta teates määratud tähtpäevaks. Vastuväidete esitamise tähtaeg ei või olla lühem kui kaks kuud.
(3) Vallavolikogu vaatab läbi esitatud vastuväited ja otsustab, kas ehitis on peremehetu või mitte.
(4) Pärast volikogu otsuse jõustumist ehitise peremehetuse tuvastamise kohta võtab hõivaja ehitise oma valdusse, mille kohta koostatakse senise valdaja või hooldajaga akt. Nimetatud akt koos volikogu otsusega on aluseks hõivaja kandmiseks riiklikusse ehitusregistrisse ehitise omanikuna.
1) kasutusse antakse inventari;
2) kasutusse antakse vastava vallavara valitseja kasutuses olevaid ruume mitte kauemaks kui 24 tunniks (kultuuriüritusteks, kaubanduse korraldamiseks jmt);
(3) muudel juhtudel otsustab vara kasutusse andmise vallavalitsus.
(4) Vallavara kasutusse andmiseks peab andma loa vallavolikogu, kui:
(5) Vallavara kolmandate isikute kasutusse andmisel ei või kasutusse andmise tähtaeg olla pikem kui:
2) kinnisasja puhul – kakskümmend viis aastat, v.a juhul kui pikem tähtaeg tuleneb seadusest võib pikemaks tähtajaks kasutusse andmine on avalikes huvides.
(6) Vallavara üüritasu suuruse määramisel peab võimalusel arvestama samas piirkonnas, samal otstarbel ja seisukorras ning samadel tingimustel kasutatava vara tasumäärasid.
(7) Vallavara võib tasuta või alla turuhinna kasutusse anda ainult lähtudes avalikest huvidest. Vara kasutusse andmise otsustaja peab sellist otsust põhjendama.
(9) Vallavara kasutusse andmise lepingu sõlmimise otsustab vallavalitsus. Kui vallavara kasutusse andmine kuulub vallavalitsuse hallatava asutuse pädevusse, sõlmib vara kasutusse andmise lepingu vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 2 vastava vallavara valitseja.
(10) Vallavara kasutamisest laekuv tasu laekub valla eelarvesse.
§ 11. Vallavara enampakkumise korras kasutusse andmine
(1) Enampakkumise ettevalmistamise käigus kinnitab vallavalitsus oma korraldusega:
4) sõlmitava lepingu põhitingimused;
(2) Enampakkumise läbiviimisest antakse teada vastava kuulutuse kaudu maakondlikus ajalehes, vajadusel ühes üleriigilise leviga ajalehes või muus teabe edastamise kanalis. Kuulutus avaldatakse vähemalt 15 päeva enne enampakkumise läbiviimist. Teistkordsel enampakkumisel võib kuulutuse avaldamise tähtaeg olla lühem. Kuulutus peab sisaldama järgmisi enampakkumise tingimusi ja andmeid:
2) vallavara nimetus, täpne asukoht ja iseloomustus või teave võimalusest tutvuda varaga kuulutuses nimetatud kohas ja ajal;
4) enampakkumise läbiviimise viis (suuline, kirjalik);
6) enampakkumises osalemise osavõtumaks ja tagatisraha, nende tasumise tähtajad ning viis.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kuulutuse avaldamise tagab enampakkumise läbiviija.
(3) Pakkumised registreeritakse nende saabumise järjekorras (ära märgitakse saabumise kuupäev ja kellaaeg). Pakkumised, mis ei ole esitatud tähtaegselt või ei vasta eelnimetatud nõuetele, enampakkumises ei osale. Pakkumine loetakse esitatuks kuupäeval, mis on märgitud saatekoha postitemplis, selle puudumisel sihtkoha postitemplis või pakkumise saabumisel selleks ettenähtud kohta, kui pakkumist ei saadetud posti kaudu.
(6) Pakkumiste avamise kohta koostatakse protokoll. Protokolli kantakse pakkuja nimi ja pakutud summa. Protokollile kirjutavad alla kõik kohalviibinud komisjoni liikmed. Kõigil pakkujatel on õigus ise või esindajate kaudu osaleda pakkumiste avamisel ning tutvuda pakkumiste avamise protokolliga § 13 lõikes 4 sätestatud korras.
(7) Kui kirjaliku pakkumise korral on vähemalt kahe suurema pakkumise summad võrdsed, annab enampakkumise komisjon võrdse pakkumise teinud pakkujatele õiguse esitada uus kirjalik
pakkumine viie tööpäeva jooksul. Kui kindlaksmääratud ajaks ei tee pakkujad uut pakkumist, tunnistatakse enampakkumine nurjunuks.
4) enampakkumise võitjaks osutus § 11 lõikes 2 nimetatud isik;
(4) Kui enampakkumist ei toimu, enampakkumine kuulutatakse nurjunuks, tulemusi ei kinnitata või võitjaga lepingut ei sõlmita, otsustab vallavalitsus, kas korraldada uus enampakkumine, anda vara kasutusse otsustuskorras või käsutada seda muul viisil.
(4) Vallavara kasutusse andmine eelläbirääkimistega pakkumise korras toimub käesoleva eeskirja §-des 10–12, 14 ja 15 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) eelläbirääkimistega pakkumise kuulutusse märgitakse lisaks eeskirja § 10 lõikes 2 nimetatud andmetele ära eelläbirääkimistega pakkumise lisatingimused ning pakkumise võitja väljaselgitamise alused;
§ 18. Lepingute muutmine ja uuendamine ning vallavara allrendile või -üürile andmine
(1) Vallavara kasutaja peab tema kasutusse antud vallavara parendamiseks tehtavad tööd kooskõlastama vallavalitsuse määratud vallavara valitsejaga enne vastavate töödega alustamist. Kooskõlastamisel hinnatakse planeeritavate tööde jaotumist vajalikeks, kasulikeks ja toreduslikeks kulutusteks asjaõigusseaduse tähenduses.
(4) Vallavara parendamisega seotud kulud hüvitatakse tulevikus tasumisele kuuluva rendi arvel (s.t. vallavara kasutaja vabastatakse tasu maksmisest). Rentniku võib rendi tasumisest vabastada alles pärast ehituse kasutusloa saamist ning tehtud tööde kohta vallavara valitsejale dokumentatsiooni esitamist.
§ 20. Vallavara võõrandamise mõiste
Vallavara võõrandamine on vallavara müük või muul viisil kolmandate isikute omandisse andmine käesolevas eeskirjas kehtestatud tingimustel ja korras.
§ 21. Vallavara võõrandamise tingimused
(2) Vallavalitsus või vallavalitsuse hallatav asutus, kelle valitseda oli võõrandatud vara, kontrollib võõrandamise lepingu täitmist ja on kohustatud tarvitusele võtma kõik seaduslikud abinõud vältimaks vallale kahju tekitamist.
1) vallavolikogu, kui võõrandatava vara bilansiline maksumus on suurem kui kuus tuhat nelisada (6400) eurot või vara võõrandatakse enampakkumiseta ning selle bilansiline maksumus on suurem kui kolm tuhat kakssada (3200) eurot või vara võõrandatakse tasuta või alandatud hinna eest ning sellise vara väärtus on suurem kui kuussada nelikümmend (640) eurot või vara võõrandatakse eelläbirääkimistega pakkumisel;
2) vallavara valitseja, kui võõrandatava vara jääkmaksumus on alla 640,00 euro (v.a. kinnisasjad ja ehitised kui vallasasjad);
(2) Vallavara võõrandamise lepingu ning vajadusel asjaõiguslepingu ja hüpoteegi seadmise lepingu sõlmimise otsustab vallavalitsus. Kui vallavara võõrandamise otsustamine kuulub vallavara valitseja pädevusse, sõlmib vallavara võõrandamise lepingu vastava vallavara valitseja. Järelmaksuga müügi korral sätestatakse lepingus selle täitmise tagatised.
(3) Vallavara müügilepingu ning vajadusel asjaõiguslepingu ja hüpoteegi seadmise lepingu sõlmib vallavanem või §-s 21 lg 1 p 2 nimetatud juhul vallavalitsuse hallatava asutuse juht.
4) kui võõrandatakse vallavalitsuse või vallavalitsuse hallatava asutuse poolt tellitud ning valla eelarvest rahastatud väikevahendeid võõrandaja määratud hinnaga;
5) muudel juhtudel lähtudes arengukavas kajastatud avalikest huvidest.
§ 25. Vallavara müük enampakkumise korras
(1) Vallavara müük enampakkumise korras toimub käesoleva eeskirja paragrahvides 10-15 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) enampakkumise kuulutuses märgitakse lisaks eeskirja paragrahvi 10 lõikes 2 nimetatud andmetele ära müüdava vara ostjale üleandmise kord, ostuhinna tasumise kord ja tähtajad ning ostuhinna järelmaksuga tasumisel lepingu täitmise tagatised. Käesolevas punktis nimetatud andmeid võib mitte avaldada, kuid sellisel juhul peab kuulutus sisaldama lepinguga tutvumiseks ettenähtud kohta ja aega;
§ 26. Vallavara müük eelläbirääkimistega pakkumise korras
(4) Vallavara müük eelläbirääkimistega pakkumise korras toimub käesoleva eeskirja §-des 10, 12, 14 ja 15 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) eelläbirääkimistega pakkumise kuulutusse märgitakse lisaks eeskirja § 10 lõikes 2 nimetatud andmetele eelläbirääkimistega pakkumise lisatingimused ning pakkumise võitja väljaselgitamise alused;
9) pärast eelläbirääkimistega pakkumise tulemuste kinnitamise korralduse saamist on eelläbirääkimistega pakkumise võitja kohustatud tasuma müügihinna või järelemaksu rakendamisel osa sellest pakkumise tingimustes ettenähtud suuruses ja tähtaja jooksul;
§ 28. Vallavara erastamine
(1) Vallavara erastamine toimub seaduses, käesolevas eeskirjas ja teistes erastamist reguleerivates õigusaktides sätestatud korras.
(2) Erastamise korraldamise aluseks on vallavolikogu poolt kinnitatud erastamisprogramm.
(3) Erastamise korraldajaks on vallavalitsus.
§ 29. Vallavara koormamise mõiste
Vallavara koormamine käesoleva eeskirja tähenduses on valla omandis olevale kinnisasjale reaalservituudi, isikliku servituudi, reaalkoormatise, asjaõigusliku ostueesõiguse või hoonestusõiguse seadmine.
§ 30. Reaalservituudi, reaalkoormatise või ostueesõiguse seadmine
§ 31. Isikliku servituudi seadmine
(3) Isiklik servituut seatakse tasu eest või tasuta. Tasu suuruse määrab kindlaks isikliku servituudi seadmise otsustaja. Tasu suuruse kindlaksmääramisel kaasatakse vajadusel sõltumatu ekspert. Tasuta isikliku servituudi seadmine võib toimuda seaduses sätestatud juhtudel või arengukavas kajastatud avalikest huvidest lähtuvalt.
(4) Isikliku servituudi seadmise lepingu ja asjaõiguslepingu sõlmib vallavanem.
§ 32. Hoonestusõiguse seadmine
(4) Hoonestusõiguse seadmise lepingu ja asjaõiguslepingu sõlmib vallavanem.
§ 33. Hoonestusõiguse seadmise algatamine ja ettevalmistamine
(3) Hoonestusõiguse seadmiseks vajalike ettevalmistustööde lõppedes võtab vallavolikogu vastu otsuse hoonestusõiguse seadmiseks või enampakkumise korraldamiseks, mis peab sisaldama järgmisi andmeid:
(4) Hoonestusõiguse seadmisel otsustuskorras ei märgita otsusesse käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 6–7 ja 9 nimetatud andmeid.
(5) Hoonestusõiguse seadmine enampakkumise korras toimub käesoleva eeskirja §-des 10–15 sätestatud korras arvestades järgmisi erisusi:
2) enampakkumise kuulutuses märgitakse lisaks eeskirja § 10 lõikes 2 nimetatud andmetele hoonestusõiguse tähtaeg ning hoonestamise tingimused ja tähtaeg;
§ 34. Hoonestusõiguse lepingu tingimused
§ 35. Ehitise omaniku kasuks hoonestusõiguse seadmine
(2) Ehitise omaniku kasuks hoonestusõiguse seadmisel lähtutakse käesoleva eeskirja §-de 31-33 sätetest.
1) vallavolikogu, kui vara jääkmaksumus on 6400 eurot või rohkem;
[ - jõust. 21.02.2011]
2) vallavalitsus, kui vara jääkmaksumus on väiksem kui 6400 eurot;
1) vallavalitsus, kui nõue on väiksem kui 3200,00 eurot või kui nõue on lootusetu või selle sissenõudmine ei ole majanduslikult põhjendatud;
§ 38. Varasemate õigusaktide kehtetuks tunnistamine ja määruse jõustumine


text:
§ 4 Lugejate andmete kasutamine
§ 5 Teavikute laenutamine ja kasutamine
§ 6 Lugeja õigused
§ 7 Lugeja kohustused
RT IV, 25.10.2019, 15
Vastu võetud 17.10.2019 nr 42
(1) Jõelähtme valla keskraamatukogu (edaspidi raamatukogu) kasutamise eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib raamatukogu ja selle haruraamatukogude teeninduse korraldust, lugejate õigusi ja kohustusi.
(2) Jõelähtme valla raamatukogu on üldkasutatav raamatukogu, mille teenuseid võib kasutada igaüks.
(3) Käesolevat eeskirja tutvustatakse lugejale lugejaks registreerimisel ning selle täitmine on raamatukogu kasutajatele kohustuslik.
(1) Raamatukogu põhiteenused on teavikute (teavik – mistahes materiaalne objekt, millele on talletatud informatsioon, nt. trükis, foto, heliplaat) kohalkasutus, kojulaenutus ja ning avalikule teabele üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu juurdepääsu võimaldamine. Raamatukogu põhiteenused on tasuta.
(2) Lugejate andmebaasi kantakse järgmised lugeja isikuandmed:
5) kuni 15-aastase isiku puhul ka lapsevanema või seadusliku esinadaja isikuandmed.
(3) Lugejaks registreerumisel annab lugeja nõusoleku oma isikuandmete kasutamiseks.
(4) Lugejaandmeid kontrollitakse ja täpsustatakse ning vajadusel parandatakse kord aastas lugeja raamatukogu külastusel. Lugeja on kohustatud teavitama raamatukogu oma isiku- või kontaktandmete muutumisest 30 päeva jooksul.
(5) Võlglastel puudub võlgnevuse likvideerimiseni raamatukogust kojulaenutusõigus.
(6) Vastavalt lugeja soovile väljastatakse talle kasutajanimi ja parool, mille alusel saab ta iseseisvalt kasutada raamatukogude elektroonilist andmebaasi külastades lehekülge www.lugeja.ee.
§ 4. Lugejate andmete kasutamine
(1) Registreeritud lugeja kohta peetakse elektroonilist andmebaasi, mille eesmärgiks on osutavate teenuste sidumine lugejaga.
(2) Lugejate andmebaas on asutusesiseseks kasutamiseks, andmete juurdepääs on teenuseid osutavatel raamatukogutöötajatel, kes on kohustatud säilitama lugejaandmete konfidentsiaalsuse. Kolmandatele isikutele võimaldatakse juurdepääs ainult õigusaktides sätestatud juhtudel.
(3) Lugeja tuvastamiseks kasutatakse isikut tõendavat dokumenti. Elektronkataloogi sisenemiseks võib lugeja kasutada ID-kaarti või siseneda kasutajanime ja parooliga. Parool on raamatukogutöötajatele programmis nähtav krüpteerituna.
(4) Raamatukogu lugejate andmebaasist kustutatakse lugeja ja kuni 18-aastase isiku puhul lapsevanema või seadusliku esindaja andmed, välja arvatud statistikaga seotud isikustamata andmed, kui lugeja pole raamatukogu külastanud kolm aastat. Kui lugejal on raamatukogu ees täitmata kohustusi, ei kustutata lugeja või tema seadusliku esindaja andmeid lugejate andmebaasist. Neid andmeid säilitatakse kuni kohustuste täitmiseni.
(5) Lugejate andmebaasis sisalduvate isikuandmete kaitse tagatakse tehnoloogiliste vahenditega.
§ 5. Teavikute laenutamine ja kasutamine
§ 6. Lugeja õigused
(2) Lugejal on õigustaotleda raamatukogult teatme- ja teabeteenindust, puuduva teaviku või informatsiooni tellimist teistest raamatukogudest. Raamatukogude vahelise laenutuse (RVL) teenuse osutamisega kaasnevate kulude (koopiate valmistamine, postikulud) hüvitamise määr sõltub saatva raamatukogu seatud tingimustest ning need jäävad lugeja kanda.
(5) Ettepanekuid, arvamusi ja pretensioone võib esitada raamatukogus kohapeal, elektronposti või telefoni teel.
§ 7. Lugeja kohustused
(1) Lugeja on kohustatud täitma raamatukogu kasutamise eeskirju.
(2) Lugeja peab raamatukogust laenutatud raamatut või muud teavikut hoolikalt hoidma. Rikutud teavikust tuleb teavitada raamatukoguhoidjat.
(3) Lugeja peab teaviku tagastama laenutustähtaja jooksul või vajadusel laenutustähtaega pikendama.
(4) Raamatukogus peab lugeja säilitama korda ja vaikust ning kasutama teenuseid viisil, mis ei häiri teisi lugejaid ega kahjusta raamatukogu vara.
(5) Teaviku rikkumise ja tagastamata jätmise korral on lugeja kohustatud selle asendama samaväärsega või tasuma selle hinna kuni kümnekordses väärtuses. Alaealise poolt tekitatud kahju hüvitab lapsevanem (eestkostja).
(1) Avaliku Internetipunkti (edaspidi AIP) teenuseid võivad kasutada kõik soovijad.
(2) AIP-i arvutite kasutamiseks tuleb eelnevalt registreerida kas kohapeal või telefoni teel. Internetitöökoha kasutamiseks esitab külastaja raamatukogu lugejakaardi või isikut tõendava dokumendi. Kasutamisaeg ühele kasutajale on reeglina üks tund päevas. Lastele on arvuti kasutamise aeg pool tundi päevas.
(12) Raamatukogu töötajal on õigus arvuti kasutamine keelata, kui arvuti kasutaja ei täida eelnimetatud tingimusi.
Tunnistada kehtetuks Jõelähtme Vallavolikogu 11.05.2017 määrus nr 110 „Jõelähtme valla keskraamatukogu kasutamise eeskiri“.

matches:
§ 5
§ 6
§ 7
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7