text:
Täitemenetluse seadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus (elatise võlgnike survestamine) – Riigi Teataja
RT I, 19.03.2019, 1
07.03.2019 otsus nr 409
1) paragrahvi 26 lõike 4 esimeses lauses asendatakse sõnad „§ 1772 lõikes 1 nimetatud õiguste ja lubade kohta” sõnadega „§-s 1772 nimetatud õiguste ja lubade ning dokumentide kohta”;
2) paragrahvi 37 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) arestitud vara veo, ladustamise ja valve kulud, sealhulgas üleandmise märke alusel kohtutäiturile üleantud sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja äraveo ja hoidmisega seotud kulud, ning muud vara hoidmisega seotud kulud;”;
3) paragrahvi 63 lõikes 11 asendatakse sõnad „elatisevõlgnevus, ning selle olemasolu korral sissenõutava võla jäägi suurus” sõnadega „elatise võlgnevus, ning selle olemasolu korral sissenõutava võla jäägi suurus, seda sissenõudva kohtutäituri nimi, telefoninumber ja e-posti aadress ning täitemenetluse number”;
4) seadustikku täiendatakse §-dega 711 ja 712 järgmises sõnastuses:
„§ 711. Elatise võlgniku sõiduki ja muu liiklusregistrisse kantud asja kohtutäiturile üleandmine
(1) Kui elatise võlgnik ei ole käsutamise keelumärkega sõidukit või muud liiklusregistrisse kantud asja kohtutäiturile vabatahtlikult üle andnud, võib kohtutäitur vajaduse korral kaasata politseiametniku sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja kättesaamiseks elatise võlgniku otsesest valdusest.
(2) Kui kohtutäitur soovib kaasata politseiametniku keelumärkega sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja valduse kättesaamiseks, teeb ta liiklusregistrisse sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja käsutamise keelumärke juurde lisamärke „Üle anda kohtutäiturile”. Kui lisamärke on teinud mitu kohtutäiturit, antakse hoiule võetud sõiduk või muu liiklusregistrisse kantud asi üle esimesel järjekohal oleva lisamärke teinud kohtutäiturile.
(3) Politseiametniku poolt käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud märke alusel hoiule võetud sõiduk või muu liiklusregistrisse kantud asi loetakse üleandmise märke teinud kohtutäituri valdusesse läinuks.
(4) Politseiametnik märgib sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja valduse üleandmise protokolli andmed asja, selle üldise seisundi, elatise võlgniku ja üleandmise märke teinud kohtutäituri kohta. Politseiametnik edastab protokolli üleandmise märke teinud kohtutäiturile.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud protokolli kantavate andmete täpse loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 712. Politseiametniku õigused elatise võlgniku sõiduki ja muu liiklusregistrisse kantud asja kohtutäiturile üleandmisel
(1) Käesoleva seadustiku §-s 711 nimetatud käsutamise keelumärkega sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja valduse üleandmiseks on politseiametnikul õigus:
1) tutvuda politsei andmekogus sisalduvate andmetega sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja kohta;
2) tutvuda liiklusregistris sisalduvate andmetega sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja omaniku, selle suhtes kehtestatud käsutamise keelumärgete ja kohtutäiturile üleandmise märgete kohta;
3) tuvastada sõiduki või muu liiklusregistrisse kantud asja valdaja isikusamasus korrakaitseseaduse §-s 32 sätestatud korras;
4) peatada sõiduk või muu liiklusregistrisse kantud asi korrakaitseseaduse §-s 45 sätestatud korras;
5) võtta sõiduk või muu liiklusregistrisse kantud asi hoiule, kasutades selleks elatise võlgniku suhtes vajaduse korral vahetut sundi korrakaitseseaduses sätestatud korras nii kaua, kui see on eesmärgi saavutamiseks vältimatu;
6) anda hoiule võetud sõiduk või muu liiklusregistrisse kantud asi üle isikule, kellest Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koda on teatanud Politsei- ja Piirivalveametile.
(2) Politseiametnik võib tutvuda käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud andmetega ka kohtutäiturile üleandmise märke olemasolu kontrollimiseks.”;
5) seadustikku täiendatakse §-ga 1171 järgmises sõnastuses:
„§ 1171. Kolmanda isiku teabe andmise kohustus sularahatehingu puhul
(1) Kui seaduse või määruse kohaselt tuleb isik enne rahalise kohustuse täitmist tuvastada ning kui rahaline kohustus täidetakse sularahas ja selle suurus ületab 5000 eurot, peab tuvastamiskohustusega isik eelnevalt tuvastama, kas tegemist on elatise võlgnikuga. Kui tegemist on elatise võlgnikuga, siis keeldub tuvastamiskohustusega isik elatise võlgnikule rahalise kohustuse täitmisest ning teatab viivitamata elatise nõuet menetlevale kohtutäiturile võlgniku nõudest tema vastu.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul võib tuvastamiskohustusega isik elatise võlgnikule rahalise kohustuse täita, kui kohtutäitur ei ole viie tööpäeva jooksul teate saatmisest arvates nõuet arestinud.
(3) Kui tuvastamiskohustusega isik täidab käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatust olenemata elatise võlgnikule sularahas rahalise kohustuse, loetakse tuvastamiskohustusega isiku kohustus elatise võlgniku ees täitmata jäänuks ning kohtutäituril on õigus nõuda arestimisaktiga tuvastamiskohustusega isikult rahalise kohustuse täitmist elatise sissenõudja kasuks oma ametialasele kontole.
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud kohustust ei kohaldata krediidiasutusele krediidiasutuste seaduse tähenduses.”;
6) paragrahvi 135 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui isik, kellele võlgnik teeb töölepingu alusel tööd või osutab teenust, on kohustatud kolmandale isikule raha maksma või tegema sellise toimingu, mida nende suhte laadi tõttu võib käsitada osalise või täieliku tasuna võlgniku töölepingu alusel töötamise või teenuse osutamise eest, võib kolmanda isiku nõude arestida võlgniku kohta tehtud täitedokumendi alusel nagu võlgniku nõude.”;
7) paragrahvi 174 lõiget 3 täiendatakse punktiga 22 järgmises sõnastuses:
„22) lapse elatise nõuded, sealhulgas lapse elatise nõude osa, mis on elatisabi maksmise tõttu riigile üle läinud;”;
8) paragrahvi 174 lõike 3 punktis 3 asendatakse sõnad „punktide 1–21 kohaselt” sõnadega „punktide 1–22 kohaselt”;
9) seadustiku 81. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
ÕIGUSTE PIIRAMINE, LUBADE KEHTIVUSE PEATAMINE JA DOKUMENTIDE KEHTETUKS TUNNISTAMINE LAPSE ELATISE VÕLGNEVUSE KORRAL”;
10) paragrahvi 1771 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 1771. Hoiatus õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatamise ja dokumentide kehtetuks tunnistamise ning nende andmise keelamise kohta”;
11) paragrahvi 1771 lõike 1 sissejuhatavas lauseosas asendatakse sõnad „§ 1772 lõikes 1 loetletud õigused ja lubade kehtivus peatatakse” sõnadega „§-s 1772 loetletud õigusi piiratakse, lubade kehtivus peatatakse või dokumendid tunnistatakse kehtetuks”;
12) paragrahvi 1771 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) põhjendab, miks hoiatuses märgitud õiguse piiramine, loa kehtivuse peatamine või dokumendi kehtetuks tunnistamine ja nende andmise keelamine oleks tema suhtes ebaõiglane, eelkõige juhul, kui elatise tasumata jätmiseks oli mõjuv põhjus või kui õiguse piiramine, loa kehtivuse peatamine või dokumendi kehtetuks tunnistamine takistaks oluliselt võlgniku ja tema ülalpeetavate toimetulekut.”;
13) paragrahvi 1771 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kohtutäitur võib ühe hoiatuse kehtivuse ajal esitada kohtule mitu avaldust võlgniku õiguste piiramiseks, lubade kehtivuse peatamiseks või dokumendi kehtetuks tunnistamiseks ja nende andmise keelamiseks.”;
14) paragrahvi 1771 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Kohtutäitur selgitab enne hoiatuse tegemist välja, kas võlgnikul on käesoleva seadustiku §-s 1772 nimetatud õigusi, lube või dokumente. Kui võlgnikul ei ole ühtegi käesoleva seadustiku §-s 1772 nimetatud õigust, luba ega dokumenti, ei esita kohtutäitur võlgnikule käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud hoiatust.”;
15) paragrahvi 1771 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Hoiatuse kehtivus lõpeb, kui jõustub kohtulahend, millega jäetakse rahuldamata kohtutäituri avaldus võlgniku õiguste piiramiseks, lubade kehtivuse peatamiseks või dokumentide kehtetuks tunnistamiseks ja nende andmise keelamiseks käesoleva seadustiku § 1774 lõike 2 punkti 3 alusel või mis lõpetab võlgniku õiguste piiramise ja lubade kehtivuse peatatuse ning nende või dokumentide andmise keelamise käesoleva seadustiku § 1775 alusel.”;
16) paragrahvi 1771 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Võlgniku õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatamise või dokumentide kehtetuks tunnistamise kohta tehtava hoiatuse vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
17) paragrahvi 1772 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 1772. Õiguste piiramine, lubade kehtivuse peatamine ja dokumentide kehtetuks tunnistamine ning nende andmise keelamine võlgnevuse korral”;
18) paragrahvi 1772 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhtudel võib kohus määrusega tunnistada kehtetuks järgmised võlgniku dokumendid ning keelata nende andmise kuni kaheks aastaks:
2) välismaalase pass;
3) pagulase reisidokument;
4) ajutine reisidokument;
7) diplomaatiline pass.”;
19) paragrahvi 1772 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui kohus piirab käesoleva paragrahvi alusel võlgniku õigust, peatab loa kehtivuse või teeb mõlemat või tunnistab võlgniku dokumendi kehtetuks, keelab ta ka vastava õiguse või loa või dokumendi või nende kõigi andmise sama kohtumäärusega.
(3) Kohus võib korraga piirata mitut käesolevas paragrahvis nimetatud õigust, peatada mitme loa kehtivuse või tunnistada mitu dokumenti kehtetuks ning keelata nende andmise. Õiguse piiramisel, loa kehtivuse peatamisel või dokumendi kehtetuks tunnistamisel ning nende andmise keelamisel võtab kohus arvesse käesoleva seadustiku § 1774 lõikes 2 sätestatut.”;
20) paragrahvi 1773 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 1773. Kohtutäituri avaldus võlgniku õiguste piiramiseks, lubade kehtivuse peatamiseks ja dokumentide kehtetuks tunnistamiseks ning nende andmise keelamiseks”;
21) paragrahvi 1773 lõike 1 sissejuhatavas lauseosas asendatakse sõnad „§ 1772 lõikes 2 nimetatud õiguste ja lubade kehtivuse peatamiseks” sõnadega „§-s 1772 nimetatud õiguste piiramiseks, lubade kehtivuse peatamiseks või dokumentide kehtetuks tunnistamiseks”;
22) paragrahvi 1773 lõike 2 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) teabe, milliste võlgniku õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatamise või dokumentide kehtetuks tunnistamisega ning nende andmise keelamisega sissenõudja nõustub;”;
23) paragrahvi 1773 lõike 2 punktid 6 ja 7 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„6) võlgniku põhjendused elatise tasumata jätmise ning piiratava õiguse, peatatava loa või kehtetuks tunnistatava dokumendi ning andmiseks keelatava õiguse, loa või dokumendi vajalikkuse kohta;
7) teabe, millised käesoleva seadustiku §-s 1772 nimetatud õigused, load või dokumendid võlgnikul on;”;
24) paragrahvi 1774 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 1774. Õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatamise ja dokumentide kehtetuks tunnistamise ning nende andmise keelamise avalduse läbivaatamine ja määruskaebuse esitamine”;
25) paragrahvi 1774 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kohus vaatab kohtutäituri avalduse võlgniku õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatamise või dokumentide kehtetuks tunnistamise ja nende andmise keelamise kohta läbi hagita menetluses.”;
26) paragrahvi 1774 lõike 2 sissejuhatavas lauseosas asendatakse sõnad „Kohus ei peata võlgniku õigusi” sõnadega „Kohus ei piira võlgniku õigusi, ei peata lubade kehtivust, ei tunnista dokumente kehtetuks”;
27) paragrahvi 1774 lõike 2 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) põhjendanud, et õiguse piiramine, loa kehtivuse peatamine või dokumendi kehtetuks tunnistamine oleks tema suhtes ebaõiglane, eelkõige juhul, kui elatise tasumata jätmiseks esines mõjuv põhjus või kui õiguse piiramine, loa kehtivuse peatamine või dokumendi kehtetuks tunnistamine ning nende andmise keelamine takistaks oluliselt võlgniku ja tema ülalpeetavate toimetulekut.”;
28) paragrahvi 1774 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kohus toimetab võlgnikule ja kohtutäiturile kätte võlgniku õiguse piiramise, loa kehtivuse peatamise, dokumendi kehtetuks tunnistamise ning nende andmise keelamise kohtumääruse.
(4) Kohus toimetab jõustumismärkega määruse asjaomasele asutusele kätte kohtumääruses märgitud õiguse piiramiseks, loa kehtivuse peatamiseks, dokumendi kehtetuks tunnistamiseks ning nende andmise keelamiseks vajalike toimingute tegemiseks.”;
29) paragrahvi 1774 lõikes 5 asendatakse sõnad „õiguse peatamise tõttu teha” sõnadega „õiguse piiramise, loa kehtivuse peatamise või dokumendi kehtetuks tunnistamise tõttu teha”;
30) paragrahvi 1774 lõike 6 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Võlgniku õiguse piiramise, loa kehtivuse peatamise või dokumendi kehtetuks tunnistamise ning nende andmise keelamise maakohtu määruse peale võivad menetlusosalised esitada määruskaebuse tsiviilkohtumenetluse seadustikus sätestatud tähtaegadel ja korras.”;
31) paragrahvi 1775 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 1775. Võlgniku õiguste piiramise, lubade kehtivuse peatatuse ning nende ja dokumentide andmise keelamise lõpetamine”;
32) paragrahvi 1775 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kohus lõpetab määrusega võlgniku õiguse piiramise ja loa kehtivuse peatatuse ning nende või dokumendi andmise keelamise võlgniku avalduse alusel, kui:”;
33) paragrahvi 1775 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) õiguse piiramise ja loa kehtivuse peatamise ning nende või dokumendi andmise keelamise lõpetamata jätmine oleks võlgniku suhtes ebaõiglane;”;
34) paragrahvi 1775 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kohus toimetab avaldajale ja kohtutäiturile kätte määruse, mis lõpetab võlgniku õiguse piiramise või loa kehtivuse peatatuse ja selle või dokumendi andmise keelamise.
(3) Kohtumääruses märgitud õiguse piiramise või loa kehtivuse peatamise ja selle või dokumendi andmise keelamise lõpetamisega seotud toimingute tegemiseks toimetab kohus asjaomasele asutusele kätte jõustumismärkega määruse.”.
1) paragrahvi 12 täiendatakse lõigetega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui kohus on keelanud dokumendi väljaandmise täitemenetluse seadustiku § 1772 lõike 11 alusel, keeldutakse dokumendi väljaandmisest kuni kohtumääruses määratud tähtaja lõppemiseni või kuni isiku suhtes jõustub täitemenetluse seadustiku § 1775 lõike 1 alusel tehtud kohtumäärus.
(5) Prokuratuuri või kriminaalasjas kohtueelset menetlust läbiviiva uurimisasutuse ettepanekul keeldutakse käesoleva seaduse § 2 lõike 2 punktides 2–8 sätestatud dokumendi väljaandmisest isikule, kes on kuulutatud tagaotsitavaks või kellele on kriminaalmenetluses kohaldatud tõkendina elukohast lahkumise keeldu või kautsjonit.”;
2) paragrahvi 121 täiendatakse lõikega 24 järgmises sõnastuses:
„(24) Käesoleva seaduse § 2 lõike 2 punktides 1–8 sätestatud dokumenti ei või väljastada Välisministeeriumi kaudu, volitatud esindajale ega posti teel, kui isik on kuulutatud tagaotsitavaks või talle on kriminaalmenetluses kohaldatud tõkendina elukohast lahkumise keeldu või kautsjonit.”;
3) paragrahvi 13 täiendatakse lõigetega 14 ja 15 järgmises sõnastuses:
„(14) Kohus tunnistab dokumendi kehtetuks täitemenetluse seadustiku § 1772 lõike 11 alusel. Dokument on kehtetu kohtumääruse jõustumisest arvates.
(15) Käesoleva seaduse § 2 lõike 2 punktides 2–8 sätestatud dokument tunnistatakse prokuratuuri või kriminaalasjas kohtueelset menetlust läbiviiva asutuse ettepanekul kehtetuks, kui nimetatud dokumendi kasutaja on kuulutatud tagaotsitavaks või talle on kriminaalmenetluses kohaldatud tõkendina elukohast lahkumise keeldu või kautsjonit.”;
4) paragrahvi 13 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–3 ning lõigetes 14, 15 ja 2 nimetatud juhtudel teavitab dokumendi kehtetuks tunnistanud asutus dokumendi kasutajat dokumendi kehtetuks tunnistamisest põhjendamatu viivituseta.”;
5) paragrahvi 15 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Kohtul on õigus tunnistada täitemenetluse seadustiku § 1772 lõike 11 alusel kehtetuks käesoleva paragrahvi lõike 4 punktides 2–7 nimetatud dokumendid ning käesoleva paragrahvi lõike 5 punktis 1 nimetatud diplomaatiline pass.”.
Kohtutäituri seaduse § 9 lõiget 1 täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
„Kohtutäitur vastutab ka politseiametniku poolt täitemenetluse seadustiku §-de 711 ja 712 alusel tegutsedes süüliselt tekitatud kahju eest.”.
1) paragrahvi 174 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna „piirangute” sõnadega „, kohtutäiturile üleandmise märgete”;
2) paragrahvi 174 lõiget 3 täiendatakse pärast sõna „piirangute” sõnadega „ning kohtutäiturile üleandmise märgete”.
Käesolev seadus jõustub 2021. aasta 1. jaanuaril.

matches:
§ 712
§ 1774
§ 1775
kohus
kohus
Kohus
kohus
§ 1774
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
kohus
§ 1772
§ 1775
§ 2
§ 2
Kohus
§ 1772
§ 2
§ 1772
§ 9


Viru-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Viru-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri
Viru-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
§ 11 Biolagunevate jäätmete kogumise jakäitlemise nõuded
§ 17 Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
7 Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete käitlemine
§ 18 Korraldamata jäätmeveo üldnõuded
§ 19 Korraldamata jäätmeveo piirkond
8 Ehitusjäätmete käitlemise nõuded
§ 20 Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
§ 21 Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
§ 22 Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
9 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise nõuded
§ 23 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
§ 24 Järelevalve ja vastutus
RT IV, 09.03.2016, 20
Vastu võetud 02.03.2016 nr 3
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 36 5 ja § 22 lõike 2, jäätmeseaduse § 71 lg 1 ja 2 ning pakendiseaduse § 15 lg 1 alusel.
(1) Viru-Nigula valla jäätmehoolduseeskiri (edaspidi: eeskiri) reguleerib jäätmehoolduse korraldamist Viru-Nigula valla haldusterritooriumil.
(1) Jäätmehooldust Viru-Nigula valla haldusterritooriumil korraldavad eeskirjas sätestatud organid ja isikud vastavalt jäätmehooldust reguleerivatele õigusaktidele ja eeskirjale.
(2) Viru-Nigula Vallavalitsus:
1) otsustab jäätmehoolduse korraldamisega seotud küsimusi, mis on õigusaktide alusel tema pädevusse antud.
2) korraldab jäätmehooldust ja selle arendamist;
3) kontrollib jäätmete liigiti kogumist ja jäätmekäitlustoiminguid Viru-Nigula valla haldusterritooriumil;
4) nõustab jäätmevaldajaid ja levitab jäätmekäitlusealast teavet;
5) korraldab Viru-Nigula alevikku, Pada ja Vasta küladesse vajalikul hulgal jäätmemahutite paigaldamise ning regulaarse tühjendamise;
6) tagab kalmistule ja ühiskondlike hoonete lähedusse vajalikul hulgal jäätmemahutite paigutamise ning tagab nende regulaarse tühjendamise;
7) teostab järelevalvet eeskirja täitmise üle.
(4) Olmejäätmete sortimisel tekkekohas tuleb liigiti koguda vähemalt järgmised jäätmeliigid:
6) põlevjäätmed, sealhulgas puit ja plastid;
(7) Jäätmete käitlemine, sh jäätmete põletamine on lubatud selleks ettenähtud kohtades. Küttekolletes võib põletada immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit või kartongi.
1) kinnisasjal kinnisasja omanik;
2) kui kinnistu on koormatud hoonestusõigusega, siis hoonestaja;
3) ehitise kui vallasaja juurde kuuluval ehitise teenindamiseks vajalikul maal (edaspidi: krunt) ehitise omanik;
4) muu isik
(2) Jäätmevaldaja on kohustatud sortima ja liigiti koguma enda valduses olevaid jäätmeid eeskirja ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuete kohaselt ning korraldatud jäätmeveo piirkonnas andma korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed üle jäätmevedajale.
(3) Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete vedamiseks peab jäätmevaldaja sõlmima jäätmevedajaga või –käitlejaga jäätmekäitluslepingu või vedama tema tekitatud või tema valduses olevad jäätmed ise jäätmekäitluskohta või taaskasutama neid kehtivate nõuete kohaselt.
(4) Jäätmevaldaja on kohustatud omama või rentima piisavas koguses ja suurusega olmejäätmete mahuteid
(5) Jäätmemahuti, välja arvatud ühismahuti, paigaldamine väljapoole jäätmevaldaja kinnistut tuleb kooskõlastada vastava kinnistu omanikuga. Jäätmete kogumismahuti peab vastama käesolevas eeskirjas ettenähtud tingimustele.
(6) Jäätmevaldaja peab vältima ohtlike jäätmete segunemist, mitte segama ohtlikke jäätmeid omavahel või tavajäätmetega või mistahes ainega.
(7) Jäätmete nõuetekohase käitlemise eest vastutab jäätmevaldaja, kes on kohustatud käitlema tema valdusesolevaid jäätmeid vastavalt käesoleva eeskirjaga ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuetele või andma need käitlemiseks üle selleks õigust omavale isikule.
(8) Kui jäätmevaldajat pole võimalik kindlaks määrata või ta ei täida jäätmete nõuetekohase käitlemise kohustust, korraldab jäätmete kogumist ja vedu jäätmete asukohajärgse kinnisasja omanik või valdaja või krundi valdaja. Kui kinnisasja omanik või valdaja või krundi valdaja ei korralda nimetatud tegevusi, on järelevalvet teostaval ametiisikul õigus kohaldada asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatut.
(1) Vallavalitsus korraldab jäätmete sortimist ja liigiti kogumist, et võimaldada jäätmete taaskasutamist võimalikult suures ulatuses.
(2) Kinnistul või krundil tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, tuleb koguda liigiti. Taaskasutatavad jäätmed tuleb liigiti koguda selleks ettenähtud jäätmemahutitesse.
(4) Jäätmeid ei ole lubatud jätta jäätmemahuti lähedusse, välja arvatud erandkorras pakendatult segaolmejäätmed, kui mahuti on ületäitunud.
11) üle 40 oC tuhka;
12) taaskasutatavaid jäätmeid, mille kogumine on korraldatud.
(7) Suurjäätmed on olmejäätmed, mis oma suurte mõõtmete tõttu (mööbel, WC-potid, vannid, kraanikausid jms) ei mahu segaolmejäätmete kogumismahutisse. Suurjäätmed tuleb koguda eraldi ja jäätmetekitaja on kohustatud tellima eraldi nende äraveo, andma üle vastavat jäätmeluba omavale isikule või toimetama nimetatud jäätmed ise Lääne-Viru Jäätmekeskusesse.
(1) Korraldatud olmejäätmeveo piirkondades tuleb paber ja papp koguda muudest jäätmetest eraldi.
(2) Kui kinnistul on elamu või mõni muu hoone, mille kütmiseks kasutatakse tahkekütust, võib pappi ja paberit äärmisel juhul põletada küttekoldes. Põletamine küttekoldes on lubatud mahus või ulatuses, mis on vajalik tule koldes süütamiseks.
(3) Kogumismahutisse liigiti kogutav paber ja papp ei tohi olla määrdunud või vettinud ning ei tohi sisaldada muid materjale.
(1) Elektri- ja elektroonikaseadmed, sh külmkapid, elektripliidid, pesumasinad ja telerid ning neist tekkinud jäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia kogumiskohta, Jäätmekeskusesse või uue toote ostmise korral müügikohta.
(2) Kasutuskõlbmatuks muutunud patareid ja akumulaatorid tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia kogumiskohta, Lääne-Viru Jäätmekeskusesse või müügikohta.
(3) Vanarehvid tuleb üle anda tootja või tootjavastutusorganisatsiooni määratud kogumispunkti, jäätmekeskusesse või uue rehvi ostmise korral müügikohta /rehviettevõttesse.
(4) Romusõiduk tuleb üle anda tootja või tootja esindaja määratud kogumiskohta või vanametalli kogumiskohta.
(4) Ohtlikke jäätmeid tuleb säilitada nii, et need ei reostaks pinna- ja põhjavett ega põhjustaks teisi keskkonnakahjustusi. Vedelaid ohtlikke jäätmeid peab säilitama kindlalt suletavas mahutis, mis välistab nende sattumise maapinnale, põhjavette või kanalisatsiooni.
(5) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed (nt. kasutuskõlbmatuks muutunud õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid ning elavhõbelambid ja - kraadiklaasid) korjatakse kokku ohtlike jäätmete kogumisringi käigus või neid saab tuua ka Piira külas asuvasse MTÜ-sse Lääne-Viru Jäätmekeskus.
(6) Ohtlike jäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmekäitlejale. Valdaja peab takistama kõrvaliste isikute ligipääsu ohtlikele jäätmetele.
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja panna pakendijäätmete mahutisse (edaspidi: pakendimahuti), viia Jäätmekeskusesse või anda üle pakendiettevõtjale /taaskasutusorganisatsioonile.
(2) Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed peavad olema tühjad ja vastama pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsiooni kehtestatud nõuetele. Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed peavad olema puhtad ja kuivad, ei tohi levitada haisu ega määrida teisi pakendimahutis olevaid pakendeid ja pakendijäätmeid.
(4) Tagatisrahata pakendijäätmete pakendikonteinerite asukohad, miinimumarvu ja miinimummahu ning nende tühjendamissageduse määrab Viru-Nigula Vallavalitsus.
(5) Tagatisrahaga pakendi vastuvõtmine peab olema korraldatud vahetult müügikohas või selle teenindusmaa piires. Tagatisrahaga pakendisse pakendatud kaupa müüv isik ei pea tagatisrahaga pakendit tagasi võtma, kui müügikoha suurus on alla 20 m².
(6) Pakendimahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas info, kus on kirjas, mis liiki pakendeid või pakendijäätmeid sinna tohib paigutada ja pakendimahuti valdaja või seda teenindava jäätmekäitleja telefoninumber.
(1) Pakendiettevõtja on kohustatud lõppkasutajalt või tarbijalt tasuta tagasi võtma müüdud kauba müügipakendi ja –pakendijäätmed.
(2) Müüdud kauba müügipakendi ja -pakendijäätmete tagasivõtmise nõue hõlmab vaid pakendit, mille tüüp, kuju ja suurus vastavad selles müügikohas müüdava kauba pakendile.
(3) Pakendiettevõtja võib lõigetes 1 ja 2 nimetatud kohustused lepingu alusel delegeerida
taaskasutusorganisatsioonile.
(4) Taaskasutusorganisatsioon on kohustatud sõlmima vallavalitsusega lepingu, milles määratakse kindlaks pakendikonteinerite asukohad, miinimummaht, tüüp, välimus, tühjendamissagedus, haldamine ja nende korrashoid.
(5) Tagatisrahata pakendi jäätmete kogumisel peab taaskasutusorganisatsioon tagama pakendikonteinerite tiheduse vastavalt Pakendiseaduse § 17¹ nõuetele.
§ 11. Biolagunevate jäätmete kogumise jakäitlemise nõuded
(1) Liigiti kogutud biolagunevad aia- ja haljastusjäätmed ning köögi- ja sööklajäätmed tuleb võimalusel komposteerida või viia Jäätmekeskusesse või vastavat luba omavasse jäätmekäitluskohta.
(2) Okste ja prahi põletamine on lubatud jäätmevaldaja kinnistu piires tuulevaikse ilmaga naabreid mittehäirival viisil. Tule tegemise koht peab paiknema vähemalt 15 m kaugusel mistahes ehitisest või põlevmaterjali lahtisest hoiukohast ja vähemalt 30 m kaugusel metsast.
(3) Isiklikul kinnistul tekkivaid biolagunevaid jäätmeid on lubatud kompostida oma kinnistu piirides. Väljaspool oma kinnistut on biolagunevaid jäätmeid lubatud kompostida ainult jäätmeloaga jäätmekäitluskohas.
(4) Välikaminates, grillahjudes jt hoonevälistes küttekolletes võib oksi ja risu põletada aastaringselt.
Okste, risu ja leheprahi põletamine väljaspool oma kinnistu piire on keelatud.
(5) Kompostitav materjal tuleb paigutada, ladustada ja käidelda tervisele ja ümbruskonnale kahjutult ning selliselt, et see ei põhjustaks kahjurite ja haisu levikut.
(7) Kompostimisnõu ja -aun peab paiknema joogiveekaevust vähemalt 15 m kaugusel, naaberkinnistust vähemalt 3 m kaugusel ja ehitisest vähemalt 5 m kaugusel, kui naaberkinnistute või -ehitiste omanikud ei lepi kokku teisiti.
(8) Heitvee kogumis- ja settekaevude setteid ning käimlajäätmeid ei tohi kasutada komposti valmistamiseks ega laotada territooriumile.
(9) Haljasaladel ja kalmistutel tekkivaid biolagunevaid aia- ja haljastujäätmeid ei ole lubatud ladestada olmejäätmete konteinerisse. Need tuleb koguda liigiti ja võimalusel kompostida või üle anda vastavat luba omavasse jäätmekäitluskohta.
1) mahuteid, mida on võimalik jäätmeveoki tõstemehhanismiga tühjendada
(3) Jäätmemahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas kiri või märk, mis viitab kogutavale jäätmeliigile (v.a. segaolmejäätmetel)
(4) Kokkuleppel jäätmekäitlejaga võib kasutada ka teistsuguseid jäätmemahuteid, mis ei põhjusta ohtu keskkonnale ning vastavad eeskirja nõuetele.
(5) Jäätmevedaja vahetumisel ei ole uuel jäätmevedajal õigust nõuda jäätmevaldaja poolt eelmiselt jäätmevedajalt välja ostetud jäätmemahuti vahetamist juhul, kui jäätmemahuti on tehniliselt korras ja seda on võimalik mehhaaniliselt tühjendada.
(3) Suuremad kui 240 liitrised jäätmemahutid ei tohi olla jäätmeveoki lähimast võimalikust peatumiskohast üldjuhul kaugemal kui 5 m. Kaugust veokini arvestatakse punktist kuhu vedajal on võimalik sõita.
Erandjuhtudel määratakse see vahemaa jäätmeveolepinguga.
(4) Jäätmevaldajale kuuluvad või valduses olevad ligipääsuteed jäätmemahutitele peavad olema piisava kandevõimega, talvisel ajal lumest puhastatud ja vabad muust transporti takistavatest esemetest.
(5) Jäätmemahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest kinnistul ja krundil vastutab jäätmevaldaja.
(6) Vedaja on kohustatud koristama jäätmemahutite paiknemiskoha, kui see on prahistatud vedaja süül toimumata jäänud tühjenduskorra tõttu.
(7) Üldkasutatavale territooriumile jäätmemahutite paigaldamist korraldab vallavalitsus.
(8) Kaubandusettevõtted, ametiasutused ja teenindusettevõtted on kohustatud vähemalt lahtioleku ajaks paigaldama olmejäätmete kogumismahutid hoone sissepääsude juurde. Mahuti nõuetekohase paigutamise ja ümbruse korrashoiu tagab jäätmevaldaja.
(9) Avalikel üritustel vastutab jäätmekäitluse, sh. jäätmemahutite paigaldamine eest, ürituse korraldaja.
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitunud jäätmevaldaja jäätmete veo jäätmekäitluskohta korraldab jäätmevedaja.
Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete veo jäätmekäitluskohta korraldab jäätmevaldaja.
(3) Pakendimahutit, paberi ja kartongi mahutit tühjendatakse kord kuus.
(4) Olmejäätmete mahuteid tühjendatakse Viru-Nigula alevikus iga kahe nädala tagant, Pada ja Vasta külades iga nelja nädala tagant.
(6) Jäätmed, mille säilitamine jäätmevaldaja territooriumil kujutab endast vahetut ohtu inimeste tervisele, tuleb valdaja korraldusel ära vedada koheselt.
(9) Jäätmete vedu on keelatud kella 23.00-st kuni 07.00-ni.
(1) Jäätmetekitajate vähesuse ja hajutatuse tõttu ei ole kogu Viru-Nigula valla territoorium kaetud korraldatud olmejäätmeveoga (Jäätmeseaduse § 66 lg 3)
(2) Viru-Nigula valla haldusterritooriumil on korraldatud jäätmevedu Viru-Nigula alevikus ja Pada külas alates 8-korteriliste elamute juurest.
Vasta külas on korraldatud jäätmevedu koolimaja juurest.
(3) Viru-Nigula aleviku elanikel on kohustus ühineda korraldatud jäätmeveoga, sõlmides lepingu kas:
1) Viru-Nigula Vallavalitsusega
2) Vastavat litsentsi omava jäätmekäitlusfirmaga.
(4) Viru-Nigula valla külade elanikel on võimalus tuua oma olmejäätmeid Viru-Nigula alevikus asuvatesse ühiskonteineritesse, kui Viru-Nigula Vallavalitsus sõlmib nendega vastavasisulise lepingu.
(5) Korraldatud jäätmeveoga on hõlmatud segaolmejäätmed. Korraldatud jäätmeveoga võidakse hõlmata ka teisi jäätmeliike, kui seda tingib oluline avalik huvi.
(6) Viru-Nigula vald ostab jäätmeveoteenust selleks litsentsi omavalt firmalt
(7) Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud:
1) ühissõidukipeatustes, tänavatel, kergteedel ning haljasaladel paiknevate avalikult kasutatavate jäätmemahutite tühjendamine ja nendes jäätmemahutites asuvad jäätmed;
(1) Viru-Nigula Vallavalitsus valib Viru-Nigula aleviku, Vasta ja Pada külades jäätmevedaja hanke korras.
(2) Kõige soodsama hinnapakkumise teinud jäätmefirmaga sõlmitakse leping jäätmete äraveoks.
§ 17. Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
Viru-Nigula aleviku ühismahuti kasutamisel on jäätmekäitluslepingu sõlmimine kohustuslik. Ühismahuti kasutaja loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks.
7. peatükk Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete käitlemine
§ 18. Korraldamata jäätmeveo üldnõuded
(1) Üldjuhul on kõikidel Viru-Nigula valla elanikel kohustus sõlmida jäätmeveoleping jäätmete äraveoks. Jäätmeveolepingu võib sõlmida:
1) Viru-Nigula Vallavalitsusega;
(2) Viru-Nigula Vallavalitsus võib vabastada jäätmevaldaja jäätmeveo lepingu sõlmimise kohustusest, kui:
1) jäätmete vähesuse tõttu on jäätmeveolepingu sõlmimine ebaotstarbekas (nt majapidamises elab üks inimene);
2) jäätmevaldaja käitleb ise oma jäätmed
3) jäätmevaldaja veab ise oma jäätmed jäätmekäitluskohta
4) jäätmevaldaja taaskasutab oma jäätmeid
§ 19. Korraldamata jäätmeveo piirkond
Korraldamata jäätmeveo piirkond on kogu Viru-Nigula valla territoorium, välja arvatud Viru-Nigula alevik, Pada küla 8-korteriline elamu ja Vasta külas paiknev koolimaja.
8. peatükk Ehitusjäätmete käitlemise nõuded
§ 20. Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
§ 21. Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(4) Mahukad ehitusjäätmed, mida kaalu või mahu tõttu pole võimalik paigutada mahutisse ja mida ei anta kohe üle jäätmekäitlejale, paigutatakse krundi piires selleks eraldatud territooriumile nende hilisemaks transportimiseks jäätmekäitluskohta.
(5) Kasvupinnas tuleb koorida eraldi ja kasutada samal ehitusel haljastamiseks. Ülejäävat kasvupinnast käsitletakse kaevisena ning selle kasutamine toimub vastavalt maapõueseaduse nõuetele.
§ 22. Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(1) Ohtlikud ehitusjäätmed on ehitamisel tekkivad jäätmed, mis ohtlike omaduste tõttu võivad põhjustada kahju tervisele ja keskkonnale ning nõuavad käitlemisel erimenetlust.
9. peatükk Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise nõuded
§ 23. Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
(1) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutajad on:
1) Perearst ja pereõde;
2) hooldusõed, kes hooldavad patsiente kodus;
3) veterinaararst
(2) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutajad peavad välja töötama sisemised juhised jäätmete liigiti kogumiseks ja edasiseks käitlemiseks.
(3) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmed tuleb koguda eraldi, pakendada tulenevalt jäätmeliigi eripärast ja anda üle vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlusettevõttele. Tervishoiu- ja veterinaarteenuse jäätmeteks on:
1) tervishoiuasutuses tekkinud olmejäätmed, mida ei ole võimalik taaskasutada ning mis ei vaja erikäitlust, sh koristusjäätmed;
2) teravad ja torkivad jäätmed, mis tuleb asetada suletavasse kanistrisse;
3) nakkusohtlikud jäätmed, mis on märgitud jäätmenimistus üldkoodi 18 all tärniga, tuleb pakkida eraldi jäätmekotti;
4) ravimijäätmed, mis on riknenud või mille kehtivusaeg on lõppenud. Ravimeid ei eemaldata originaalpakendist.
§ 24. Järelevalve ja vastutus
(1) Jäätmehoolduseeskirjas sätestatud jäätmehooldusnõuete rikkumise eest karistatakse vastavalt jäätmeseaduse, karistusseadustiku ja väärteomenetluse seadustiku nõuetele.
(2) Jäätmete keskkonda viimisega ja jäätmetest põhjustatud reostusega seonduva kahju, sealhulgas jäätmete käitlemisega ja jäätmetest põhjustatud reostuse likvideerimisega seotud kulud hüvitab jäätmete keskkonda viinud isik ehk saastaja.
(3) Ebaseaduslikult keskkonda viidud jäätmeid käitleb ja nendest põhjustatud reostuse likvideerimise korraldab jäätmete ebaseaduslikult keskkonda viija oma kulul.
(4) Käesoleva eeskirja nõuete rikkumise eest teeb ettekirjutuse keskkonnajärelevalve asutus või vallavalitsuse poolt määratud isik. Kui saastaja ettekirjutust ei täida, võib ettekirjutuse teinud keskkonnajärelvalveasutus või vallavalitsus ettekirjutuse täitmise tagamiseks rakendada sunnivahendeid asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras
(5) Kui saastajat ei ole kindlaks tehtud ühe aasta jooksul jäätmete keskkonda viimise asjas süüteomenetluse alustamisest arvates samuti juhul, kui jäätmete ja reostuse likvideerimisega ei ole võimalik keskkonnakaitselistest kaalutlustest lähtuvalt viivitada, korraldab jäätmete käitlemise ja reostuse likvideerimise keskkonnajärelevalve asutuse või vallavalitsuse ettekirjutuse alusel maa omanik, kellele kuuluval maal jäätmed või reostus asub.
(6) Kui kohustatud isik jätab keskkonnaohutuse seisukohalt muu olulise teo tegemata, võib keskkonnajärelvalveasutus või vallavalitsus teha sellekohase ettekirjutuse ning selle täitmata jätmise korral rakendada sunnivahendit asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
Tunnistada kehtetuks Viru-Nigula Vallavolikogu 29.03.2005 määrus nr 6 “Viru-Nigula valla jäätmehoolduseeskirja kehtestamine”.
Ervins Veitsurs


text:
3-1-1-42-09 Riigikohus 20.05.2009
KarS § 29
hädaseisundi mõiste
Hädaseisundi esinemist kontrollides tuleb eristada hädaolukorda (oht õigushüvele) ja koosseisupärast tegu (päästetoiming), mida oli vaja toime panna ohu kõrvaldamiseks või vähendamiseks. Oht on olukord, kus on põhjust tõsiselt karta õigushüve kahjustumist. Oht tuvastatakse objektiivsest kõrvaltvaatlejast lähtuvalt. Päästmistoiming on tegu, millega täidetakse mõne õiguserikkumise koosseis, kuid mis on ohu kõrvaldamiseks või vähendamiseks objektiivselt vajalik ja mis subjektiivselt on kantud päästmistahtest. Hädaseisundi korral on õigushüve päästmistoiming üksnes siis õigustatud, kui hüve päästmiseks ei olnud muud võimalust. Hädaseisundit ei ole, kui isikul oli võimalus abi kutsuda. Ohu kõrvaldamiseks valitud vahend peab olema sobiv ja kahjustatud hüve jaoks säästvaim. Seejuures tuleb lähtuda proportsionaalsuse põhimõttest, s.t õigushüvede kaalumisest. Võrdsete hüvede korral võrreldakse ähvardava ohu suurust. Hinnata tuleb ka ohu kõrvaldamiseks või vähendamiseks toimepandud koosseisupärase teo ohtlikkust laiemas tähenduses (RKKKo nr 3-1-1-95-06 ja nr 3-1-1-1-01).
Proportsionaalsuse nõue tähendab kaitstava ja kahjustatava huvi omavahelist kaalumist, mis seisneb hüvede võrdlemises. Olukorras, kus vaadeldavad hüved - inimes(t)e elu ja tervis – on võrdse väärtusega, on määrav kaitstavat hüve ähvardava ohu suurus rikkumisega ohustatava õigushüvega võrreldes. Nii loetakse üks hüve enam ohustatuks, kui seda ähvardab konkreetne oht teist hüve ähvardava abstraktse ohuga võrreldes.
Selleks, et tuvastada isiku poolt toimepandud süüteo karistatavus, tuleb kohtul juhinduda KarS § 2 lg-s 2 sätestatud põhimõttest, et teo eest karistatakse siis, kui see vastab süüteokoosseisule, on õigusvastane ja isik on selle toimepanemises süüdi. Enne seda, kui koosseisupärane tegu loetakse õigusvastaseks, on teo toimepanijal võimalus viidata asjaoludele, mis võivad tema teo õigusvastasuse ja sellest tulenevalt ka karistatavuse välistada.
3-1-1-69-00 Riigikohus 20.06.2000
JTS § 16 lg 4
AKKS § 39 lg 4 alusel
Jälitustegevuse tulemi vahetlt uurimata jätmist kohtus võib Riigikohus tunnistada kriminaalmenetluse seaduse oluliseks rikkumiseks AKKS § 39 lg 4 alusel.
jälitustegevusega saadud teabesalvestuse kasutamine
KrMK §-s 206 sätestatud tõendite vahenditu uurimise põhimõtte järgimine jälitustegevusega saadud teabesalvestuse suhtes eeldab seda, et teabesalvestus on obligatoorselt ka kohtuliku uurimise ese. Jälitustegevusega saadud teabesalvestuse kirjalik tekst on faktiliste asjaolude tuvastatuks lugemisel kohtuotsuses kasutatav juhul, kui kohus on veendunud, et see tekst adekvaatselt kajastab jälitustegevusega salvestatut.

matches:
Riigikohus
§ 29
§ 2
Riigikohus
§ 16
§ 39
Riigikohus
§ 39
kohus


Liikmesriik on EIK kohtuotsuse täitmiseks kohustatud võtma individuaalseid ja vajaduse korral ka üldise iseloomuga meetmeid enda õiguskorras, et tuvastatud rikkumine lõpetada ja tagajärjed heastada. Selleks tuleb kinnipeetav asetada võimalikult suures ulatuses olukorda, milles ta oleks olnud, kui konventsiooni poleks rikutud. Teistmisavalduse rahuldamata jätmisel jääks jõusse kohtuotsused, millega kaebus juurdepääsu saamiseks jäeti rahuldamata. See annaks vanglale aluse jätta rahuldamata ka kinnipeetava võimalik korduv taotlus samadele lehekülgedele juurdepääsu saamiseks. Järelikult on rikkumise kõrvaldamiseks vajalik haldusasja taasavamine. (p 19)
Teistmise aluse (HKMS § 240 lg 2 p 8) esinemine ei tähenda vältimatult, et halduskohtule esitatud kaebus veebilehtedele juurdepääsu võimaldamiseks tuleb rahuldada. (p 21)
PS § 44 lg-st 1 tuleneb igaühe õigust vabalt saada üldiseks kasutamiseks levitatavat informatsiooni. PS § 44 lg 1 sõnastus ei erista infokandjaid ega infolevitajaid, vaid eristab informatsiooni, mida levitatakse üldiseks kasutamiseks, teabest, mida ei levitata üldiseks kasutamiseks. Seega tuleb üldiseks kasutamiseks levitatava teabena mõista kogu informatsiooni, sõltumata selle edastajast ja kandjast, mis on tehtud kättesaadavaks individuaalselt kindlaksmääramata isikute ringile. Niisugune määratlus lähtub vajadusest tagada sellele põhiõigusele võimalikult lai kaitseala.
Informatsioon, mille riigi- või kohaliku omavalitsuse üksuse asutus või mõni avalik-õiguslikke funktsioone täitev isik on oma veebilehel kättesaadavaks teinud (kas vabatahtlikult või seaduses sisalduvat kohustust täites), on avalikustamise tulemusena muutunud üldiseks kasutamiseks levitatavaks informatsiooniks. Kuna kõigil isikutel on võimalik selle teabega veebilehe kaudu tutvuda, on see haaratud PS § 44 lg 1 kaitsealasse. PS § 44 lg 1 kaitseb isikuid avaliku võimu poolsete piirangute eest niisuguse informatsiooniga tutvumisel. PS § 44 lg-s 1 sisalduva põhiõiguse kasutamist riivab igasugune avaliku võimu seatud takistus individuaalselt kindlaksmääramata isikute ringile suunatud info saamisel.
Vangistusega piiratakse teatud ajaks isiku liikumisvõimalust ja võimalust realiseerida sellega olemuslikult seotud subjektiivseid (põhi)õigusi. Vangistuse kohaldamisega piiratakse ka PS § 19 lg-st 1 tuleneva vaba eneseteostuse õiguse takistamise kaudu muu hulgas isiku õigust vabalt otsustada enda suhtlusringkonna, kasutatavate suhtluskanalite ja suhtluse sisu üle. Kuna tehniliselt ei saa välistada, et kinnipeetavad ei väärkasutaks Interneti kasutamise õigust, siis on VangS § 311 kohaselt kinnipeetavatel keelatud Internetti kasutada. Erand on tehtud üksnes ametlikele õigusaktide andmebaasidele ja kohtulahendite registrile. Interneti kasutamise keeld on tingitud eelkõige vajadusest välistada kinnipeetava vanglaväline suhtlemine nendes vormides, mis ei ole vangistusseaduses ette nähtud ja mis seadusandja hinnangul ei pruugi soodustada karistuse täideviimise eesmärkide saavutamist.
Kinnipeetavatele iga uue veebilehe avamine tähendab ühtlasi suuremat turvariski, et nende kätte satub informatsioon, mis on vastuolus vangistuse täideviimise eesmärkidega. Pealegi võivad Interneti vahendusel üldiseks kasutamiseks levitatavale informatsioonile juurdepääsuga kaasneda võimalused Internetti muul otstarbel kasutada. Seega interneti-lehekülgedele ligipääsu tõkestamine, st VangS §-st 311 tulenev riive kinnipeetava PS § 44 lg-st 1 tulenevale põhiseaduslikule õigusele, on põhjendatud vajadusega saavutada vangistuse täideviimise eesmärgid, sh iseäranis ühiskondliku turvalisuse tagamise vajadus. VangS §-s 311 sätestatud piirang, millega ei võimaldata kinnipeetaval tutvuda veebilehtedega www.riigikogu.ee, www.oiguskantsler.ee ja www.coe.ee, on vangistuse täideviimise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne.


Avaleht > Ettevõtjaportaal > Majandusaasta aruanne
Ettevõtjaportaali e-aruandluskeskkond on majandusaasta aruannete elektrooniliseks esitamiseks loodud lahendus, mida saab kasutatada ID-kaardi või mobiil-ID'ga.
Aruandluskeskkonnas saab koostada põhiaruanded ja lisad, lisada täiendavaid lisasid ja dokumente, allkirjastada digitaalselt või välja printida ja allkirjastada paberil ning ka vandeaudiitoril on võimalik vandeaudiitori aruanne koostada ja kinnitada elektrooniliselt.
Kiirvalikud:
Elektroonilise majandusaasta aruande koostamisel ja esitamisel on abiks portaali tehniline kasutajatugi:
tel: +372 6696609, rik.ekanded@rik.ee [1]
Sisene Ettevõtjaportaali [2]
e-aruandluse juhendid [3]
vormid [4]
taksonoomiad [5]
projekti lühikirjeldus [6]
Kasulikku infot 2016. aasta aruande koostamiseks
Suurim ja põhimõtteline uuendus – nii üldiselt kui aruandluskeskkonnas – on see, et majandusaasta aruandes nõutava avalikustatava informatsiooni hulk sõltub edaspidi ettevõtja suurusest. Mida suurem on ettevõte, seda detailsemal kujul tuleb registrile esitatavas aruandes informatsioon avalikustada. Uute normide kohaselt jagatakse ettevõtjad nelja kategooriasse: mikroettevõtjad, väikeettevõtjad, keskmise suurusega ettevõtjad ja suurettevõtjad.
Äriühingud peavad aruande lisamisel valima ühingu kategooria lähtuvalt ühingu näitajatest ja sellest, kui detailset aruannet esitada soovitakse. Iga kategooria kriteeriumid on sätestatud Raamatupidamise seaduses [7]. Soovi korral võib ühing valida ka kõrgema kategooria.
Mikro- ja väikeettevõtja saab koostada lühendatud raamatupidamise aastaaruande, mis koosneb vähemalt kahest põhiaruandest (bilanss ja kasumiaruanne) ning lisadest. Edaspidi ei ole mikroettevõtjal enam kohustust registrile esitada tegevusaruannet. Keskmise ja suure ettevõtja aruandlusvormid vastavad suuremal määral kuni 2016. aasta lõpuni kehtivatele aruandlusvormidele.
Kui ühing soovib koostada informatiivse inglise keelse aruande, tuleb aruande üldandmetes teha vastav valik. Seejärel on võimalik paralleelselt täita nii eesti- kui ingliskeelseid vorme ning genereerida ka informatiivne ingliskeelne aruanne. Süsteemis allkirjastatakse ja registrile esitatakse ainult eestikeelne aruanne.
Lisandunud on kontrollid netovara vastavuse kontrollimiseks
Muutunud on Audiitortegevuse seaduses [8] sätestatud auditeerimise piirmäärad.
Aruande koostamisel saab märkida, kas aruande esitamisega soovitakse äriregistris juriidilise isiku kehtivate sidevahendite andmeid uuenda või mitte.
Äriregistrile esitatav e-posti aadress peab olema eelnevalt kinnitatud (e-posti aadressile saadetakse vastav kiri, kus tuleb e-posti õigsus kinnitada).
Aruande allkirjastamise etapis tuleb ära märkida aruande lõpetamise kuupäev. Majandusaasta aruande lõpetamise kuupäevaks loetakse kuupäev, millal tegevjuhtkond kiitis majandusaasta aruande heaks.
Enne aruande esitamist on võimalik valida, kas aruanne esitatakse registrile kohe või hiljem. Süsteemis on soovi korral võimalik valida kuupäev, millal aruanne automaatselt registrile esitatakse ning registris avalikult kättesaadavaks muutub.
Erisuseta ühingute (nii äriühibgute, MTÜ-de kui SA-de) puhul tuleb aruanne allkirjastada vähemalt ühe juhatuse liikme poolt.
Alates 01.01.2015 peab ühing tulenevalt Majandustegevuse seadustiku üldosa seadusest § 30 lõige 6 koos majandusaasta aruandega esitama kinnituse olemasolevate tegevuslubade ja majandustegevusteadete õigsuse kohta.
Kui aruande allkirjastajal ID-kaart puudub, tuleks allkirjastamise etapis valida aruande kinnitamine ning allkirjastajate poolt paberkandjal allkirjastatud, skaneeritud aruanne või allkirjadeleht PDF-formaadis süsteemi üles laadida.
Mittetulundusühingutel on võimalik esitada nullaruanne (tingimusel, et aruandlus- ning võrdlusperioodil peavad kõik näitajad olema nullid).
Alates 2012. aastast peavad aruande e-aruandluskeskkonnas kohustuslikke vorme täites koostama likvideerimisaruande esitajad ning riigiraamatupidamiskohustuslased, kes esitavad rahandusministeeriumile saldoandmikke. Viimaste osas on võimalik saldoandmike andmebaasi sisestatud andmed e-aruandluskeskkonda üle tuua.
Vabatahtlik võimalus vormide täitmiseks on konsolideeritud aruannete esitajatel; ettevõtjatel, kes koostavad oma majandusaasta aruannet rahvusvaheliste finantsaruandluse standardite alusel ning ettevõtjatel, kelle peamine ja püsiv tegevus on krediidiasutuste seaduse mõistes finantsteenuste osutamine. Vormide mittesobivuse korral võivad need ettevõtjad esitada eelnevalt koostatud aruande e-aruandluskeskkonnas pdf-formaadis.
Kes saavad aruande elektrooniliselt esitada
Juurdepääs majandusaasta aruande ja lisade elektrooniliseks esitamiseks võimaldatakse: juhatuse liikmele, täisosanikule, esindusõiguslikule usaldusosanikule, filiaali juhatajale, likvideerijale või pankrotihaldurile.
Samas võib esindusõiguslik isik aruande sisestamiseks ja esitamiseks anda õiguse näiteks raamatupidaja(te)le. Raamatupidaja saab sisestada andmed, hoida silma peal aruande allkirjastamisel ja jälgida, millal audiitor järeldusotsuse allkirjastab. Kui kõik vajalikud toimingud on tehtud, saab raamatupidaja, kellele on antud ka esitamise õigus, aruande registrile esitada.
Juhatuse liikmel on võimalus vandeaudiitor lisada enne aruande koostamist, et ta saaks andmete sisestamist jälgida, koostamise ajal või ka alles siis, kui kõik esindusõiguslikud isikud on oma allkirjad aruandele andnud.
e-aruandluskeskkonna etapid
Esimene ehk aruande koostamise etapp võimaldab määrata aruandlusperioodi, valida ja täita põhiaruanded ning lisad või tuua andmed keskkonda üle xbrl-faili üleslaadimise abil.
Täiendamise etapis saab muuta või täiendada eeltäidetud tiitellehte, sisestada tegevusaruande andmed ja koostada allkirjastamisele minev aruandefail.
Aruande allkirjastamiseks on e-aruandluskeskkonnas kaks võimalust- valida saab digitaalallkirjastamise või paberil allkirjastamise ja skaneeritud faili üleslaadimise vahel.
Raamatupidamise aastaaruande audiitorkontrolli etapis saab juhatuse liikme poolt määratud vandeaudiitor e-aruandluskeskkonnas koostada ning allkirjastada vandeaudiitori aruande ning selle digitaalselt allkirjastada.
Aruande registrile esitamisele eelneb äriühingute puhul kasumi jaotamise/kahjumi katmise ettepaneku ja otsuse vormide täitmine ning erinõuetega tegevusalade registrile olemasolevate tegevuslubade ja majandustegevusteadete kinnituste saatmine. Peale aruande registrile saatmist saadetakse ettevõtte e-mailile esitamist kinnitav kiri.
Aruandlusandmete kontrollimine
E-aruandluskeskkond kontrollib kogu aruande koostamise jooksul seda, kas kohustuslikud vormid ja väljad saavad täidetud, kui ka põhiaruandeid ja lisasid omavahel. Lisaks keskkonnas olevatele kontrollidele vaatab esitatud aruanded üle ka registriosakond ehk Äriregister. Juhul kui registriosakond leiab, et aruannet on vaja täiendada või esitaja ise soovib seda peale registrile saatmist korrigeerida, saab e-aruandluskeskkonnas esitada kordusaruande. Kordusaruande esitamisel annab portaal eeltäidetuna ette kõik andmed, mis kasutaja on eelmisel aruande koostamisel sisestanud ja võimaldab nende täiendamist/muutmist.
Viited seadusandlusele
Majandusaasta aruanne ja sellega koos esitatavad dokumendid ning andmed tuleb maakohtu registriosakonnale esitada kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest.
Välismaa äriühingu filiaal esitab välismaa äriühingu majandusaasta aruande maakohtu registriosakonnale ühe kuu jooksul arvates äriühingu majandusaasta aruande kinnitamisest või seitsme kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest.
Seaduslik alus aruande esitamiseks tuleb täis- ja usaldusühingule, osaühingule, aktsiaseltsile ning välismaa äriühingu filiaalile äriseadustiku (edaspidi ÄS) §-st 971 lõikest 1, § 179 lõikest 4, § 334 lõikest 2, § 388 lõikest 2, mittetulundusühingule, mittetulundusühistule, erakonnale, ametiühingule, korteriühistule, usulisele ühendusele ja usuühingule mittetulundusühingute seaduse (edaspidi MTÜS) § 36 lõikest 5, sihtasutusele sihtasutuste seaduse (edaspidi SAS) § 34 lõikest 4 ja tulundusühistule ning hooneühistule tulundusühistuseaduse § 72 lõikest 3.
Majandusaasta aruanne tuleb esitada ka siis, kui aruandeperioodil majandustegevust ei toimunud.
Majandusaasta aruanne ja sellega koos esitatavad dokumendid ning andmed esitatakse ÄS § 32 lõike 3, MTÜS § 78 lõike 3 ja SAS § 14 lõike 5 alusel elektrooniliselt. Aruande saab esitada ettevõtjaportaali e-aruandluskeskkonna või notari kaudu. Aruande elektroonilist esitamist reguleerib täpsemalt justiitsministri 28.12.2005. a määruse nr 59 “Kohtule dokumentide esitamise kord” §-d 12−125.
Kui majandusaasta aruannet ei esitata õigeaegselt või jääb see esitamata, on registripidajal õigus ilma hoiatamata trahvida nii juriidilist isikut kui ka kõiki aruande esitamiseks kohustatud isikuid ÄS § 71 alusel. Kui majandusaasta aruannet kuue kuu möödumisel seaduses sätestatud aruande esitamise tähtaja möödumisest ei esitata, algatab registripidaja ÄS § 60, MTÜS § 361 või SAS § 341 alusel juriidilise isiku suhtes järelevalvemenetluse, mis võib lõppeda juriidilise isiku registrist kustutamise või sundlõpetamisega.
Allikas URL: http://www.rik.ee/et/ettevotjaportaal/majandusaasta-aruanne
[1] rik.ekanded@rik.ee
[2] https://ettevotjaportaal.rik.ee/
[3] http://abiinfo.rik.ee/majandusaastaaruandeesitamisejuhendid
[4] http://www.easb.ee
[5] http://xbrl.eesti.ee/
[6] https://ajaveeb.just.ee/e-aruandlus/
[7] https://www.riigiteataja.ee/akt/125052012016?leiaKehtiv#para3
[8] https://www.riigiteataja.ee/akt/130122015008#jg7


text:
RT III, 14.10.2017, 1
Vastu võetud 11.10.2017 nr 34
Virgo Kruve esitas 8. oktoobril 2017 Vabariigi Valimiskomisjonile kaebuse selle kohta, et kuna valimisrakendus ei võimaldanud tal 6. oktoobril 2017 elektroonilist hääletamist üritades hääletada tühja sedeliga võrdväärselt paberil hääletajatega, on tema valimise vabadust rikutud.
Kaebaja leiab, et elektrooniliseks hääletamiseks kasutatav valijarakendus ei vasta põhiseaduse ja elektroonilist hääletamist sätestava Riigikogu valimise seaduse nõuetele. Põhiseaduse kohaselt on valimised vabad. Valimise vabaduse tagamiseks on seaduses ette nähtud ka tühja sedeli andmise vabadus, seda võimaldab pabersedeli puhul KOVVS § 54 ning see ei ole välistatud ka elektroonilisel hääletamisel vastavalt RKVS § 484 lg-tele 3 ja 4.
Seetõttu taotleb kaebaja elektroonilise hääletamise korral tühja sedeliga hääletamise võimaluse loomist, käesolevatel valimistel aga – arvestades seda, et paari päevaga ei ole võimalik valimisprogrammi muuta – elektroonilise hääletamise peatamist, häälte tühistamist ning valimispäeval jaoskonnas hääletamisele üleskutsumist.
Lisaks viitab kaebaja võimalusele, et juhul kui seadus elektrooniliselt tühja hääle andmist tõesti ei võimalda, võib see regulatsioon olla põhiseadusega vastuolus.
1. KOVVS §-de 63 ja 64 kohaselt on huvitatud isikul, kelle õigusi on vaidlustatava toiminguga rikutud, võimalik taotleda valimiste korraldaja toimingu seadusevastaseks tunnistamist. Vabariigi Valimiskomisjoni hinnangul vaidlustab kaebaja Riigi Valimisteenistuse tegevusetust elektroonilise hääletamise valijarakendusse sellise valiku lisamata jätmisel, millega isikul oleks võimalik hääletada ühegi kandidaadi registreerimisnumbrit märgistamata.
2. RKVS § 484 lg 4 kohaselt märgistab valija elektroonilisel hääletamisel oma elukohajärgse valimisringkonna selle kandidaadi, kelle poolt ta hääletab. Seega ei näe seadus ette võimalust elektroonilisel hääletamisel kehtetu sedeli andmiseks. Ka pabersedeliga hääletamisel ei näe seadus ette nn protestihääle andmise võimalust. KOVVS § 45 lg 4 kohaselt kirjutab valija hääletamissedelile selleks ette nähtud kohta ühe oma elukohajärgse valimisringkonna kandidaadi registreerimisnumbri, kelle poolt ta hääletab.
3. Kehtetu sedeli tekkimine on pabersedeli täitmisega paratamatult kaasnev võimalik tagajärg. Kehtetu (sh tühja) sedeli andmine ei ole valijale eraldi antud õigus, mida valijale elektroonilisel hääletamisel tuleks tagada. KOVVS § 54 lg-s 8 loetletud hääletamissedelite kehtetuks tunnistamise kriteeriumid, sealhulgas punkt 2, mille kohaselt loetakse kehtetuks hääletamissedel, millele ei ole kirjutatud ühegi kandidaadi registreerimisnumbrit, ei ole valijale seadusega ette nähtud õigus protestihääle andmiseks. Selle sätte alusel eraldatakse pabersedeliga hääletamisel tekkinud kehtetud sedelid (nt sedelid, millel ei ole valija kirjutatud number loetav või millele valija on ekslikult märkinud numbri, millele vastavat kandidaati vastava valimisringkonna nimekirjas ei ole) kehtivate hääletamissedelite hulgast. Kehtetu hääle andmine ei ole valimisvabadusega seotud. Aktiivse valimisõiguse puhul tähendab valimisvabadus, et valijal peab olema võimalik oma tahet takistamatult väljendada. Ka Riigikohus on märkinud, et seaduses ette nähtud erinevate hääletamisviiside kasutajad on sisuliselt erinevas olukorras ning kõikidele isikutele ei pea tagama absoluutselt võrdseid võimalusi valimistoimingu üheviisiliseks teostamiseks (RKPJKo 01.09.2005 nr 3-4-1-13-05, p 24). Seega ei tingi pelgalt asjaolu, et pabersedeliga hääletamisel ei ole võimalik välistada valija poolt sedeli rikkumist, sellise võimaluse loomise kohustust elektroonilisel hääletamisel.
4. Et seadus ei näe tühja või muul põhjusel kehtetu sedeliga hääletamist eraldi ette, nähtub ka sellest, et valimistulemuste kindlakstegemisel kehtetud hääled tähendust ei oma. KOVVS §-de 56 ja 561 kohaselt on nii lihtkvoodi kui ka erakondade ja valimisliitude viieprotsendilise valimiskünnise arvutamise aluseks ainult valimisringkonnas antud kehtivad hääled. Kehtetud hääletamissedelid lähevad küll arvesse hääletamisest osavõtnud valijate arvu kindlakstegemisel, kuid valimistulemuste kindlakstegemist hääletamisest osavõtnute protsent ei mõjuta. Seetõttu oleks hääletamissedelil kandidaatide registreerimisnumbrite kõrval tühja või kehtetu sedeli andmise võimaluse väljapakkumine valija jaoks eksitav.
5. Ülaltoodust tulenevalt tuleb jätta kaebus rahuldamata.
Jätta Virgo Kruve kaebus rahuldamata.
Vastavalt KOVVS §-le 661võib huvitatud isik, kes leiab, et Vabariigi Valimiskomisjoni otsusega rikutakse tema õigusi, esitada otsuse peale kaebuse põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduses ettenähtud korras Riigikohtule. Kaebus esitatakse Riigikohtule kolme päeva jooksul Vabariigi Valimiskomisjoni otsuse teatavakstegemisest arvates Vabariigi Valimiskomisjoni kaudu.

matches:
§ 54
§ 484
§ 484
§ 45
§ 54
Riigikohus


text:
Delaware'i konfiskeerimist Seadused - Tips for you - Tipsed.Com
konfiskeerimist on protsess, kus võlausaldaja soovib, et kohus, et kolmanda isiku pealtkuulamiseks raha on makstud võlgnikule kuid võlgu võlausaldaja jamuuta selle üle võlausaldajale.Tüüpiline näide palga arestimine toimub siis, kui hageja kohtus kostja ja võidab raha kohtuotsus.Kui hageja (nüüd võlausaldaja) on raske saada kostja (nüüd võlgnikul) maksma siis võlausaldaja võib taotleda, et kohus garneering võlgniku tööhõive palka.
kohtuotsus on rahasumma, et kohus ei määra üks pool maksma teisele.Delaware, raha kohtuotsus jääb jõusse viieks aastaks.See tähendab, et võlausaldaja on viis aastat, et koguda raha võlgniku.Kuid otsuse võlausaldajad võivad liikuda kohus elustada otsuse pärast viieaastase perioodi lõppu, esitades liikuma.Kohtuotsus võlausaldajad sageli on probleeme raha kogumine otsuse võlgnike ja palju vahendeid on olemas kohtuotsuste täitmine.Delaware osariigi seadus lubab otsuse võlausaldaja liikuda kohus ga
rneering võlgniku palgast.Teisisõnu, kohus võib nõuda kohtuotsuse võlausaldaja tööandja jätta mõned võlgniku palgast ja maksta neile palka kohtuotsuse võlausaldaja.
Federal ning Delaware riigi õiguse kohast piirangud palga konfiskeerimist.Et korralikult garneering kohtuotsus võlgniku töötasu, kohtuotsuse võlausaldaja peab vastama nii föderaal- ja Delaware osariigi seadustele.Näiteks föderaalseaduse vabastab 75 protsenti kohtuotsus võlgniku tulu palga konfiskeerimist.See tähendab, et võlgnikul on võimalik ainult garneering 25 protsenti kohtuotsus võlgniku palgatulu.Delaware osariigi seadustele, aga vabastab 85 protsenti palgatõusu tulu konfiskeerimist.Delaware, seega otsuse võlausaldaja saab ainult garneering maksimaalselt 15 protsenti otsuse võlausaldaja palka.Lisaks Delaware osariigi seadus võimaldab vaid ühe konfiskeerimist kohta võlgniku nii kohtuotsuse võlausaldaja ei saa garneeritud kohtuotsus võlgniku töötasu, kui et võlgnikul on juba tema palk garneeritud teine võlausaldaja.Lõpuks, Delaware seadus keelab pangakonto arestimine, mis koosneb kohus tellimine võlgniku panga maksma kohtuotsuse võlausaldajal raha võlgniku pangakontole.
garneering kohtuotsus võlgniku töötasu, kohtuotsuse võlausaldaja peab taotlema kohus seda teha.Delaware kohtud tegutsevad ainult palvel otsuse võlausaldaja.Otsus peab võlausaldaja täita ja esitada tsiviilkohtumenetluse Vorm 17 ja nimi ja aadress võlgniku tööandja (või vara arestimine).Kohtuotsus võlausaldaja peab sisaldama ka maakonna kohus number, kohvri tsiviilhagi number ja kohtu aadress, samuti võlausaldaja ja võlgniku andmed.Kohtuotsus võlausaldaja peab teenima (posti või anda) koopiaid täidetud vormi kohus, võlgniku ja vara arestimine.Vara arestimine siis on 20 päeva aega esitada vastus kohtule ja avaldada kas vara arestimine töötab võlgniku ja võlgniku palgast informatsiooni.
Kuidas parandada Köök Sink Leak

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


HomeELEA Ladustamise Üldtingimused
Mõisted ja üldtingimusedE-servicesTranspordi tellimineHinnapäringVäävlidirektiivKindlustusDeklareerimine IntrastatKütuselisaCMR konventsioonIncoterms 2010Veoste kinnitamineLaadimisühikudELEA autokaubaveotingimusedELEA Ladustamise ÜldtingimusedKliendidLühiülevaated
Eesti Logistika ja Ekspedeerimise Assotsiatsiooni (ELEA) üldkoosolek kinnitas 27. jaanuaril 2010. a otsusega Eesti Logistika ja Ekspedeerimise Assotsiatsiooni Ladustamise Üldtingimused (ELEA LT, edaspidi Üldtingimused), mis reguleerivad kaupade ladustamisel laopidajate ning nende klientide õigussuhteid ning kaitsevad kliente vähemalt Üldtingimustes sätestatud ulatuses. Üldtingimused tuginevad Amsterdami-Rotterdami Ladustamise Tingimustele (Warehousing Conditions Amsterdam-Rotterdam), mis on registreeritud Amsterdami ja Rotterdami Ringkonnakohtu registris 1. märtsil 1994. Üldtingimused jõustuvad 1. veebruaril 2011.
(3) Kui laopidaja osutab ka muid teenuseid ja tegutseb ekspedeerija, laevaagendi, stividori, vedaja, kindlustusmaakleri, järelevalveasutuse vmt-na, kohaldatakse lisaks Üldtingimustele ka vastava tegevusharu tavatingimusi või tingimusi, mille kohaldamises on kokku lepitud.
Üldtingimuste tähenduses:
(2) Üldtingimused avaldatakse ELEA kodulehel eesti, inglise ja vene keeles. Tõlke erinevuste korral on määrav eestikeelne tekst. 2
Laopidaja võib keelduda ladustamise tellimuse vastuvõtmisest ilma selle põhjuseid esitamata. Kui laopidaja on juhised täitmiseks vastu võtnud, võib lepingu lõpetada vastastikusel kokkuleppel, välja 3
arvatud mõjuva põhjuse olemasolul. Mõjuvaks põhjuseks loetakse eelkõige laopidajast sõltumatut hoiutingimuste muutumist, administratiivseid piiranguid, samuti ka Üldtingimuste § 27 lg 3 nimetatud põhjusi.
(4) Laopidajal on õigus kohaldada p 14.3 nimetatud toiminguid ka sellise kauba ladustamisel, mille ohtlikkus oli laopidajale teada, kuid vaid juhul, kui selline kaup kujutab vahetut ohtu.
(5) Laopidajal ei ole punktide 14.2–14.4 järgimisel kohustust hüvitada hoiuleandjale mis tahes kahju. Hoiuleandja vastutab kõigi laopidajale tekkinud kulude ja kahju eest, mis tulenevad kauba ladustamisele esitamisest, ladustamisest või kasutusele võetud abinõudest, kui sellised kulud ja kahjud või vajadus selliste abinõude kasutusele võtmiseks ei tulenenud eranditult laopidaja vigadest.
Kui hoiuleandja on laopidajale teatanud, et kaup tuuakse ladustamisele kindlas koguses või kindlaksmääratud ajal või viiakse ära kindlas koguses või kindlaksmääratud ajal, ning kui 4
hoiuleandja ei too kaupa tegelikult kohale või ei vii ära kokkulepitud koguses, viisil või ajal, peab hoiuleandja hüvitama kulud, mida laopidaja kandis seoses hoiuleandja juhiste täitmiseks määratud töötajatega või tehnika seisuajaga, mida ei kasutatud või kasutati vaid osaliselt.
§ 20. Kauba kahjustumine ja kaotsiminek
(1) Üldtingimuste aktsepteerimisega loobub Hoiuleandja kauba kahjustumisest või kaotsiminekust tulenevast nõudeõigusest kolmandate osapoolte vastu. Hoiuleandja saab kauba kahjustada saamise või kaotsimineku eest vastutavaks pidada ainult laopidajat, isegi kui laopidaja on oma tegevuse käigus kasutanud kolmandate isikute teenuseid. Laopidaja vastutusele kohaldatakse alljärgnevaid piiranguid:
(12) Hoiuleandja vastutab kauba kahjustuste eest, mille põhjustas Üldtingimustest tulenevate või laopidaja ja hoiuleandja vahel kokku lepitud hoiuleandja kohustuse täitmata jätmine või nende hilinemisega või ebaõige täitmine. 5
(4) Kui laopidaja väljastab ainult osa kaubast, teatab hoiuleandja laopidajale, millise summa eest ta soovib järelejäänud kauba kindlustada. Selle teate puudumisel on laopidajal õigus vähendada kindlustatavat väärtust omal valikul proportsionaalselt kauba hulga, kaalu, mõõdu või sisu vähenemisega. 6
(4) Nõude tasumata jätmisel müüakse pandiga tagatud kaup kokkuleppel hoiuleandjaga eraviisiliselt 7
või seaduses ettenähtud korras enampakkumisel.
(1) Laopidajal on õigus ilma, et see piiraks pandiõiguse sätete kohaldamist müüa avalikult laopidaja hoolde antud kaubad, kui hoiuleandja ei vii ladustatud kaupa ära pärast lepingu tähtaja möödumist või pärast kokkulepitud ladustamisperioodi lõppemist või mingil muul ajal juhul, kui tegemist on §-s 27 nimetatud ennetähtaegse kauba äraviimisega mõjuval põhjusel. Laopidajal on õigus tema hoolde antud kaubad ilma formaalsusi täitmata müüa või lasta müüa kohas, viisil ja tingimustel, mida laopidaja peab sobivaks, avalikult või muul seadusega lubatud viisil. Müük toimub hoiuleandja arvel ning laopidaja katab saadud tulust kõik nõuded, mis hoiuleandja võlgneb laopidajale.
(2) Kui on tõenäoline, et müügi kulu on suurem kui tulu, või kui ostjaid ei leita hoolimata mõistlikest katsetest neid leida, on laopidajal õigus kaup ära viia või hävitada. Kõigi nõuete eest, mis on suurenenud äraviimise või hävitamise kulu võrra, vastutab hoiuleandja.
§ 34. Kohaldatavad sätted
Laopidajate ja laokirjade valdajate õigussuhted alluvad I peatüki sätetele, välja arvatud siis, kui II peatüki sätted määravad, et I peatüki sätet ei kohaldata. 8
(3) Kui laokirja valdaja ei täida oma laokirjas märgitud kohustusi laopidaja ees õigeaegselt, 9
suurendatakse selle võrra laopidaja nõuet tema vastu alates päevast, kui möödusid 12 ladustamiskuud, lisaks viivistele trahviga, mis on 1% nõude summast iga kuu eest, mis ületab 12-kuulist perioodi.
§ 38. Kaotsi läinud või kahjustunud kauba hüvitamine
Kauba kaotsimineku või kahjustumise korral kohaldatakse § 20, kusjuures laokirja väljastamise päeva peetakse kauba lattu saabumise päevaks.
§ 42. Laopidaja kindlustuskohustus
(1) Laopidaja peab kauba kindlustama vaid siis, kui nii on laokirjas märgitud. Ta teeb seda laokirja valdaja arvel vastavalt § 24 sätetele.
§ 44. Nõuete summa
Laopidaja tasub laokirja valdaja nõuded pärast laokirja tagastamist ja kõigi enda laokirja valdajale esitatud nõuete kinnipidamist.
(2) Rikutud laokirja valdaja võib algse laokirja tagastamisel ja põhjustatud kulude hüvitamisel taotleda duplikaadi väljastamist. Laokirja duplikaadil märgitud kauba kirjeldus ja kogus määratakse kindlaks ainult laopidaja dokumentide alusel. 10
Allikas: www.elea.ee/et/elea-laopidajate-ueldtingmiused.html


text:
 Suhtlemiskord, sunnivahendid, lepitusmenetlus | Õigusbüroo, Tallin Claudius Õigusbüroo
Laste huvides on see, et neil on kaks vanemat, kellel on soov ja võimalused lapsi kasvatada ning perekonnaseadusest tulenevad kohustused. Suhtlemise korra määramise eesmärk on tagada eelkõige lapsele võimalus tunda lahus elavat vanemat ja säilitada lahus elava vanemaga lähedased suhted. Kuigi ka vanema aspektist on suhtlemise korraldamise eesmärk ühest küljest tagada vanemale võimalus tunda oma last ja säilitada või luua temaga isiklikud lähedased suhted, tuleb lapsega suhtlemist reguleerides mh arvestada ka vanema kohustust lapsega suhelda. Suhtlemise korraldamine on vajalik ka selleks, et lapsest lahus elav vanem osaleks lapse eest hoolitsemisel ja tema kasvatamisel. Seega tuleb lapsega suhtlemist reguleerides pidada silmas ka seda, et ühest küljest õigustatud vanem on samas ka kohustatud suhtlemise korda täitma ja osalema lapse arendamisel.
3-2-1-13-07, Tartu, 21. märts 2007. a
Vanemate õiguste võrdsuse põhimõttest tulenevalt on vanematel oma laste suhtes võrdsed õigused ja kohustused, mis tähendab eelkõige seda, et vanem ei või takistada teist vanemat vanema õiguste teostamisel. Siiski ei või vanem teostada oma õigusi vastuolus lapse huvidega, st vanemate õiguste võrdsuse põhimõtet piirab lapse huvi põhimõte. Eeltoodust johtuvalt on küll vanema ja lapse suhtlemiskorra kindlaksmääramisel oluline tagada lapsest lahus elavale vanemale õigus lapsega suhelda, kuid eelkõige on vanema ja lapse suhtlemiskord vaja kindlaks määrata lapse õiguste ja huvi tõttu.
Vastavalt EV lastekaitseseadusele (lühend LaKS)on ühest või mõlemast vanemast lahutatud lapsel õigus säilitada isiklikud suhted ja kontakt mõlema vanemaga ja lähedaste sugulastega, välja arvatud juhul, kui see kahjustab last. Seega ei pea kohus vanema ja lapse suhtlemiskorda kindlaks määrates tagama vanematele võrdset õigust lapsega suhelda. Küll tuleb lapse huvidest lähtuvalt tagada lapsele õigus suhelda temast lahus elava vanemaga. Seetõttu on õige ka seisukoht, et hoolimata vanemate õiguste ja kohustuste võrdsuse põhimõttest ei saa alati lahus elavale vanemale tagada samasugust lapsega suhtlemise ja lapse kasvatamise õigust, nagu see on lapsega koos elaval vanemal. Lapsest lahus elamine vähendab paratamatult vanema ja lapse koosolemise võimalusi.
See, kui detailselt vanema ja lapse suhtlemise kord kindlaks määratakse, sõltub eelkõige menetlusosaliste vastavatest ettepanekutest ning iga konkreetse asja eripärast. Seejuures peab suhtlemiskorra regulatsioon tagama lahus elava vanema ja lapse suhtlemisõiguse määral, mis vastab lapse huvidele ja tagab lapsele õiguse säilitada ühest vanemast lahuselu korral isiklikud suhted ja kontakt mõlema vanemaga.
Tsiviilseadustiku üldosa seaduse järgi (lühend TsMS) tuleb õiguste teostamisel ja kohustuste täitmisel toimida heas usus, mis tähendab ühtlasi seda, et ka vanemad peavad oma vanema õigusi teostama ja vanema kohustusi täitma heas usus. Samuti ei või vanemad perekonnaseaduse (lühend PKS) järgi teostada vanema õigusi vastuolus lapse huvidega ning just vanem on see, kes peab lapse õigusi ja huve kaitsma. Siit tuleneb, et vanem peab vanema õigusi teostades pidama alati silmas lapse parimaid huve ja teostama vanema õigusi heas usus ka ilma selleta, et kohus määraks kindlaks detailse suhtlemiskorra. Juhul, kui kohtul on alust arvata, et üldine suhtlemiskord ei taga lapse huve ja õigust lahus elava vanemaga suhelda, võib kohus reguleerida lahus elava vanema ja lapse suhtlemiskorras lisaks täpsemalt need küsimused ilma milleta jääks lapse õigused ja huvid kaitseta. Teatud juhtudel võib vanemate konfliktsuse tõttu olla lapse huvides see, et kohus reguleerib lahus elava vanema ja lapse suhtlemise korda täpsemini.
Juhul, kui lapsega koos elav vanem ei teosta oma õigusi kooskõlas lapse huvidega ja takistab lahus elaval vanemal lapsega suhelda, s.o ei täida kohtu kindlaks määratud suhtluskorda või raskendab selle täitmist, on võimalik vanemal algatada lepitusmenetlus last puudutava lahkheli kokkuleppel lahendamiseks. Kohus arutab vanematega lapsega suhtlemise võimatuse tagajärgi lapse heaolule ja juhib tähelepanu võimalikele sunnivahenditele määruse täitmisele sundimiseks ja suhtlemisõiguse kitsendamise või äravõtmise võimalusele, samuti võimalusele lasta end nõustada perenõustajal. Kui kohtus ei saavutata suhtlemise korraldamises ega järgnevas perenõustaja poole pöördumises kokkulepet või kui kas või üks vanematest kohtusse ei ilmu, tunnistab kohus lepitusmenetluse ebaõnnestunuks ja määrab, milliseid sunnivahendeid tuleb rakendada, millises ulatuses tuleb muuta suhtlemist puudutavat määrust või milliseid muudatusi on vaja teha vanema õigustes lapse suhtes. Kohus saab lepitusmenetluse ebaõnnestumisel teha eelkõige vanemale trahvihoiatuse ja määrata trahvi. Samuti võib kohus muuta suhtlemiskorda või teha muudatusi vanema ja lapse õigussuhtes.
Kohtu määratud lapsega suhtlemise korda kui sellist ei saa üldjuhul täita täitemenetluse korras. Täitemenetluse seadustiku (lühend TMS) järgi teeb kohtutäitur lapse üleandmise ja lapsega suhtlemise võimaldamise asjas täitetoimingu lapse elukohajärgse või erandina kohustatud isiku elukohajärgse kohaliku omavalitsuse esindaja osavõtul, kellel on eriteadmised lastega suhtlemiseks. Seega saab täitemenetluses lapsega suhtlemise võimaldamiseks põhimõtteliselt täitetoiminguid teha. Siiski, kui toimingut saab teha üksnes võlgnik (kohustatud isik) ise, kuid ta ei tee seda määratud tähtpäevaks või kui võlgnik rikub kohustust teatud toimingut taluda või toimingust hoiduda, teeb kohtutäitur sissenõudja avalduse alusel kohtule ettepaneku võlgniku trahvimiseks. Lapsega suhtlemist reguleeriva kohtumääruse täitmise tagamiseks ja rikkumise kõrvaldamiseks võib täitemenetluse toiminguid teha üksnes määruse alusel, millega kohus kohaldab lepitusmenetluse ebaõnnestumise korral vanema suhtes sunnivahendeid. Sellest tulenevalt saab lapsega suhtlemise korra täitmise tagamiseks ja rikkumise kõrvaldamiseks teha täitetoiminguid juhul, kui vanem on algatanud kohtus lepitusmenetluse, see ei ole andnud soovitud tulemusi ning kohus on pidanud vajalikuks kohaldada rikkunud vanema suhtes sunnivahendeid.
Seega saab täitetoiminguid teha eelkõige trahvimääruse täitmiseks, kuid mitte vanema ja lapse kohtumise korraldamiseks vastavalt kohtu määratud suhtlemiskorrale.
avaldus lapsega suhtlemise korra kindlaksmääramiseks ja suhtlemist puudutava kohtumääruse muutmine, vanem kahjustab lapse suhet teise vanemaga
3-2-1-32-11, Tartu, 30. mai 2011. a
Pärast kohtu määratud lapsega suhtlemiskorra kindlaksmääramist toimuva lepitusmenetluse ajal esitatud avaldus, milles palutakse määrata kindlaks lapsega suhtlemiseks teistsugune kord, on käsitatav suhtlemiskorra muutmise avaldusena. Seda kinnitab ka tsiviilkohtumenetluse seadustikus (lühend TsMS) sätestatu, mille kohaselt määrab kohus lepitusmenetluse ebaõnnestunuks tunnistamisel, millises ulatuses tuleb muuta suhtlemist puudutavat määrust.
Lähtuvalt kehtivast perekonnaseadusest muudab kohus varem tehtud lahendi, kui seda nõuavad lapse heaolu püsivalt mõjutavad kaalukad asjaolud. Lapsesse puutuvaid asju läbi vaadates teeb kohus esmajoones lapse huvidest lähtuva lahendi, arvestades kõiki asjaolusid ja asjaomaste isikute õigustatud huvi. Seega peab kohus avalduse läbivaatamisel hindama, kas vanema(te) lapsega suhtlemist korraldava määruse aluseks olevad asjaolud on muutunud ajast, kui kohus määras kindlaks suhtluskorra.
Vanematel on oma lapse suhtes võrdsed õigused ja kohustused, kui seadusest ei tulene teisiti. Lapsel, kes on ühest vanemast lahutatud, on lastekaitse seaduse järgi õigus säilitada isiklikud suhted ja kontakt ka lahus elava vanemaga, kui see ei kahjusta last. Mõlemal vanemal on kohustus ja õigus suhelda lapsega isiklikult. Seega tuleneb vanema kohustus ja ühtlasi õigus suhelda lapsega. Vanem peab hoiduma tegevusest, mis kahjustab lapse suhet teise vanemaga või raskendab lapse kasvamist. Seega tuleneb seadusest ka see, et lapsega koos elav vanem peab hoiduma tegevusest, mis kahjustab lapse suhet teise vanemaga. Kui vanem kahjustab lapse suhet teise vanemaga, rikub ta lapse õigust isiklikult suhelda mõlema vanemaga. PKS annab kohtule õiguse lapse huvides suhtlusõigust või selle kohta tehtud varasemate lahendite täitmist piirata või suhtlusõiguse teostamine või selle kohta tehtud varasemate lahendite täitmine lõpetada.
avaldus lapsega suhtlemise korra kindlaksmääramiseks ja suhtlemisõigus sõltumata sellest, kas vanemale kuulub lapse suhtes hooldusõigus, suhtlemisõiguse ulatus ning viis, suhtlemiskorra tingimused
3-2-1-83-11, Tartu, 9. november 2011. a
Kuigi kehtivas perekonnaseaduses ei ole selgelt sätestatud, et kohus saab kindlaks määrata vanema ja lapse suhtlemise korra, saab Riigikohtu arvates vanem sellise nõude kohtule siiski esitada ning kohus sellise nõude alusel vanema ja lapse suhtlemise korra ka määrata. Vanema õigus nõuda kohtult lapsega suhtlemise korra reguleerimist tuleneb vanema ja lapse vastastikusest õigusest teineteisega suhelda. Nii lapsele kui ka vanemale kuulub nimetatud suhtlemisõigus sõltumata sellest, kas vanemale kuulub lapse suhtes hooldusõigus. Suhtlusõiguse esmaseks eesmärgiks on tagada vanema ja lapse isiklike suhete tekkimine ja jätkumine eelkõige siis, kui vanemal ei ole lapse suhtes hooldusõigust, aga ka siis, kui vanematel on küll ühine hooldusõigus, kuid üks vanem ei ela lapsega koos.
Vanemad peavad ühe vanema lahuselu korral lapse heaolu silmas pidades leppima kokku, kuidas korraldada lapse elu pärast vanemate lahkuminekut parimal viisil, sh kuidas toimub hooldusõiguse teostamine lahuselu korral ning mil määral ja viisil osaleb lapse kasvatamises lapsest lahus elav vanem. Sõltumata hooldusõiguse kuuluvusest, peavad vanemad lahuselu korral kokku leppima ka selles, kuidas ja kui palju saab laps lahus elava vanemaga suhelda ning kuidas peab vanem oma suhtlemisõigust teostama ja -kohustust täitma.
Kuigi PKS-s ei ole selgelt sätestatud kohtu õigust määrata, kuidas toimub vanema ja lapse suhtlemine, on Riigikohus leidnud, et juhul, kui vanematel puudub üksmeel lapse ja lahuselava vanema suhtlemise küsimuses, on vanemal õigus pöörduda nii enda kui ka lapse õiguste ja huvide kaitseks kohtusse, et tagada vanema ja lapse suhtlemisõiguse teostamine ning vanema suhtlemiskohustuse täitmine. Sellist käsitust toetab ka PKS paragrahv, mille järgi võib kohus lapse huvides suhtlusõigust või selle kohta tehtud varasemate lahendite täitmist piirata või suhtlusõiguse teostamise või selle kohta tehtud varasemate lahendite täitmise lõpetada. Vanema ja lapse suhtlemisõiguse tagamiseks kohtusse pöördumise õigus tuleneb ka TsMS-st, mille järgi menetleb kohus tsiviilasja, kui isik pöördub seaduses sätestatud korras kohtusse oma eeldatava ja seadusega kaitstud õiguse või huvi kaitseks.
Vanema ja lapse suhtlemist korraldades määrab kohus vanema suhtlemisõiguse ulatuse ning täpsustab, mil viisil peab vanema ja lapse suhtlemine toimuma. Vältimaks vanemate olemasolevaid ja tulevikus tekkida võivaid erimeelsusi, tuleb kohtul määrata võimalikult täpselt vanema ja lapse suhtlemise viis, koht, aeg, sh kestus ja sagedus ning lapse üleandmise kord. Mh võib kohus suhtlemiskorda reguleerides täpsustada, millisest tegevusest peavad vanemad lapsega suheldes hoiduma, ning määrata vajadusel kolmanda isiku, kelle juuresolekul laps vanemaga suhtleb.
Vanema ja lapse suhtlemise korda määrates peab kohus tegema esmajoones lapse huvidest lähtuva lahendi, kuid arvestama seejuures ka kõiki asjaolusid ja asjaomaste isikute õigustatud huvi. Sellest tulenevalt peab kohus arvestama nii vanema(te) hooldusõigust, vanema(te) õigust ja huvi lapsega suhelda kui ka lapse õigust ja huvi vanema(te)ga suhelda, samuti iga üksikjuhtumi asjaolusid, ja tegema kõike seda arvesse võttes lapse huvidest juhinduva lahendi. Kohus selgitab hagita asjas ise asjaolud ja kogub selleks vajalikud tõendid, kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti.
Vanema ja lapse suhtlemist reguleerides peab kohus arvestama mh vanemate tööaega ega tohi määrata lapsega kohtumise aegu selliselt, et need kattuvad vanema tööajaga, mistõttu ei saa vanem suhtlemiskorras määratud ajal töökohustuste täitmise tõttu tegelikult lapsega koos olla. Selline suhtlemise kord ei ole täidetav ega vasta ei vanema ega lapse huvidele.
Lapse huvides on üldjuhul, selline suhtlemise kord, mis on lapsele arusaadav ja reeglipärane.
Riigikohus on leidnud, et õige ei ole arusaam, et kohus peab vanema ja lapse suhtlemise korra määrama paindlikult, sh jätma vanematele võimaluse kohtulahendi alusel ise kokku leppida, millal täpselt kokkusaamised toimuvad. Riigikohus on juhtinud tähelepanu, et vanemad taotlevad kohtus vanema ja lapse suhtlemise korra kindlaksmääramist eelkõige seetõttu, et nad ei jõua omavahel suhtlemise korras, sh suhtlemise aegades kokkuleppele. Kohtu ülesandeks on vanema ja lapse suhtlemise korda reguleerides lõpetada vanemate vaidlused lapsega suhtlemise korra, sh suhtlemise aegade üle, ning seetõttu peab vanema ja lapse suhtlemist reguleeriv kohtulahend olema suhtlemise aegade osas täpne. Kohus peab hagita menetluses tehtava määruse resolutsiooniga lahendama esitatud nõuded ja taotlused selgelt ja ühemõtteliselt.
lapsega suhtlemise korra kindlaksmääramine olukorras, kus piisava arusaamisvõimega laps ei tea ega tunne oma vanemat, erieestkostja määramine vanema ja lapse suhtlemise korraldamiseks
3-2-1-6-12, Tartu, 14. märts 2012. a
Eelduslikult on lapse huvides see, et ta teab, kes on tema vanemad, ja et ta saab lahus elava vanemaga suhelda. Sellest tulenevalt on ka lapsega koos elav vanem kohustatud üldjuhul lubama lapsel lahus elava vanemaga suhelda ning toetama igati lapse ja teise vanema kontakti, sh julgustama last teise vanemaga suhtlema ja olema lapsele teise vanemaga suhtlemisel emotsionaalselt toeks. Vanem ei tohi kahjustada lapse loomupärast suhet teise vanemaga.
Üksnes juhul, kui lahus elava vanemaga suhtlemine ei oleks lapse huvides, sh avaldaks lapsele kahjulikku mõju, võib vanem lapse heaolu tagamiseks takistada lahus elaval vanemal lapsega suhelda. Seda, kas lahus elava vanema ja lapse suhtlemise takistamine on lapse huvides põhjendatud, saab kohus hinnata vanema ja lapse suhtlemise korda määrates.
Riigikohtu arvates on ennatlik ja ebaotstarbekas määrata kindlaks lahus elava vanema ja lapse suhtlemise korda olukorras, kus piisava arusaamisvõimega laps ei tea ega tunne oma vanemat. Sellises olukorras suhtlemise korra määramisel arvestaks kohus küll lapse õigust ja eelduslikku huvi teada oma vanemat ning temaga suhelda, samuti lahus elava vanema õigust suhelda oma lapsega, kuid arvestamata jääks lapse tegelik huvi ja valmidus suhelda vanemaga, kelle olemasolust ei ole laps teadlik. Seetõttu ei pruugi suhtlemiskorra määramine olukorras, kus piisava arusaamisvõimega laps ei tea ega tunne lahus elavat vanemat, olla lapse huvides, sest ei ole teada, kuidas lapsele tõe teadasaamine mõjub, ega see, kas ja kui kiiresti laps olukorraga kohaneb ning milline kontakt tal lahus elava vanemaga tekib ja kui sage suhtlemine on lapse huvides parim.
Samuti ei saa Riigikohtu arvates kohus vanema ja lapse suhtlemist korraldades kohustada lapsega koos elavat vanemat lapsele selgitama, kes on lapse isa, kui vanem ise on sellele vastu.
Kui hooldusõiguslik vanem keeldub lapsele tema päritolu kohta teavet andmast, sest ta ei soovi, et laps saaks teada, kes on tema teine vanem, ega toeta lapse kontakti teise vanemaga, ja selline keeldumine ei ole lapse huve arvestades põhjendatud, kuritarvitab hooldusõiguslik vanem oma õigusi ja jätab sellega lapse heaolu tagamata. Sellisel juhul peab kohus kaaluma, milliseid abinõusid kasutada, et oht lapse heaolule kõrvaldada.
Kohtu sekkumisõigus hooldusõigusliku vanema otsustusõiguse teostamisse tuleneb PKS-st, kus on sätestatud, et kui lapse kehalist, vaimset või hingelist heaolu või tema vara ohustab vanema hooldusõiguse kuritarvitamine, lapse hooletussejätmine, vanemate suutmatus täita oma kohustusi või kolmanda isiku käitumine ja kui vanemad ei soovi või ei ole võimelised ohtu ära hoidma, rakendab kohus ohu ärahoidmiseks vajalikke abinõusid. Seega juhul, kui vanem ei suuda isiklikel põhjustel lapsele tema päritolu kohta teavet anda, kuigi see oleks ilmselt lapse huvides, ja takistab põhjendamatult teisel vanemal lapsega suhelda, kahjustades sellega lapse heaolu, peab kohus leidma viisi, kuidas lapse heaolu tagada. Seejuures võib kohus rakendada seadusest tulenevaid abinõusid ka omal algatusel.
Lapsele tema päritolu selgitamiseks ja vanemaga suhtlemise võimaldamiseks tuleb kohtul esmalt veenda lapsega koos elavat vanemat koostöö vajalikkuses. Kui vanem keeldub koostööst ning on jätkuvalt vastu sellele, et laps saaks teada, kes on tema teine vanem, ega toeta lapse ja teise vanema suhtlemist, jättes sellega lapse ilma isiklikust kontaktist teise vanemaga ja ohustades lapse heaolu, saab kohus lapsega koos elava vanema isikuhooldusõigust piirata, võttes vanemalt otsustusõiguse lapse ja teise vanema suhtlemist puudutavas küsimuses. Sellega kaotab lapsega koos elav vanem õiguse otsustada lapse ja teise vanema suhtlemise üle ning see tehakse ülesandeks neutraalsele kolmandale isikule.
Vanema ja lapse suhtlemise korraldamiseks vahendaja määramise võimalus tuleneb PKS-st, mille järgi nendeks toiminguteks, mida vanem teha ei saa, määratakse lapsele erieestkostja. Erieestkostja ülesandeks on sellisel juhul vanemaid ja last tundma õppida ning otsustada paindlikult lapse heaolu ja kõiki asjaolusid arvesse võttes, millal ja kus laps lahus elava vanemaga kohtub ning millal ja kuidas selgitada lapsele pärast teise vanema tundma õppimist, et tegemist on tema vanemaga, kes soovib ka edaspidi lapsega suhelda ja tema elus vanemana osaleda. Arvestades selleks puhuks määratud erieestkostja ülesandeid, peab erieestkostjaks olema isik, kelle isikuomadused ja kvalifikatsioon võimaldavad sellises komplitseeritud olukorras täita erieestkostja ülesandeid ja tagada lapse heaolu. Erieestkostjaks võib olla kohaliku omavalitsuse lastekaitsetöötaja, kellel on piisav kogemus selliste olukordade lahendamiseks.
avaldus lapsega suhtlemise korra kindlaksmääramiseks ja suhtlemine välisriigis elava vanemaga
3-2-1-113-14, Tartu, 5. november 2014. a
Lapsega suhtlemise korra määrab kohus vanema nõudel, kuid kohus võib suhtlemiseks vajalikke meetmeid kohaldada ka omal algatusel. Kohus teeb hagita menetluses määruse alles siis, kui asja on ammendavalt arutatud ja asi on lõpliku lahendi tegemiseks valmis.
Kuna suhtlemise reguleerimine on hagita asi ja kohus võib rakendada suhtlemise korraldamiseks lapse huvide tagamiseks meetmeid ka omal algatusel, tuleb kohtul lapsega suhtlemist korraldades teha kõik endast olenev, et vanema ja lapse suhtlemise kord vastaks kõiki asjaolusid ja vanemate õigustatud huve arvestades lapse huvidele.
Lisaks peab kohus last puudutavas menetluses nii vara kui võimalik ja igas menetlusstaadiumis püüdma suunata asjaosalisi asja kokkuleppel lahendama. Selleks peab kohus asjaosalised võimalikult aegsasti ära kuulama ja juhtima nende tähelepanu võimalusele kasutada perenõustaja abi. Kohus võib last puudutava menetluse ka peatada, kui sellega ei kaasne lapse huvisid ohustavat viivitust ning kui asjaosalised on valmis laskma ennast kohtuväliselt nõustada või kui kohtu arvates on muul põhjusel väljavaateid lahendada asi asjaosaliste kokkuleppel.
Kohus peab kogu menetluse ajal tegema kõik endast sõltuva, et asi või selle osa lahendataks kokkuleppel, kui see on kohtu hinnangul mõistlik. Kohus võib selleks mh esitada pooltele kompromissilepingu kavandi või kutsuda pooled isiklikult kohtusse, samuti teha neile ettepanek vaidlus kohtuväliselt lahendada või lepitaja poole pöörduda. Kui kohtu hinnangul on see kohtuasja asjaolusid ning senist menetluskäiku arvestades asja lahendamise huvides vajalik, võib ta kohustada pooli osalema lepitusseaduses sätestatud lepitusmenetluses. Kohus võib vajadusel kohustada vanemaid osalema kohtuvälises lepitusmenetluses eelkõige juhul, kui vanemad vaidlevad hooldusõiguse muudatuste või lapsega suhtlemise korraldamise üle.
Kohus peab vanema ja lapse suhtlemist reguleerides lähtuma uurimispõhimõttest ning tegema kõik endast oleneva, et veenda vanemaid lapse huvides koostööle ja kokkuleppel lapsega suhtlemist reguleerima, et vältida hilisemaid probleeme kohtulahendiga määratud suhtlemise korra täitmisel. Selleks peab kohus arutama vanematega kõiki lapsega suhtlemise küsimusi, milles vanemad on eri meelt, suunama vanemaid lapse huvides järeleandmisi tegema ning selgitama, mil viisil ta kavatseb lapsega suhtlemist reguleerida, kui vanemad jäävad lepitamatutele erimeelsustele. Last puudutavates vaidlustes on väga oluline pakkuda vanematele võimalust saada last puudutavate küsimuste lapse huvides lahendamiseks abi erialaste teadmistega nõustajalt ning teatud juhtudel määrata ka kohtuväline lepitusmenetlus erimeelsuste ületamiseks.
Üldjuhul on lapse huvides suhelda ka välisriigis elava vanemaga, sh ka selle vanema tavapärases elukeskkonnas, et laps saaks osa ka lahus elava vanema elust, keelest ja kultuurist. Seetõttu ei ole vanema soov suhelda lapsega lisaks lapsele tuttavale elukeskkonnale ka vanema elukeskkonnas iseenesest lapse huvidega vastuolus ega lapsele eelduslikult kahjulik, kuid sellist suhtlemist määrates tuleb arvestada, et reisimine lahus elava vanemaga suhtlemiseks ei muutuks lapsele ülemäära koormavaks. Seetõttu tuleb kohtul kõiki asjaolusid ja vanemate õigustatud huve kaaludes igal üksikjuhtumil hinnata, kas ja millises ulatuses vastab lapse ja vanema välisriigis suhtlemine asjast puudutatud lapse huvidele.
Lapse huve silmas pidades tuleb välisriigis suhtlemise küsimust lahendades lähtuda eelkõige asjast puudutatud lapse arengutasemest, isikuomadustest, läbisaamisest teise vanemaga jm olulistest asjaoludest, et selgitada, kas lapsel on turvaline lahus elava vanemaga välisriigis suhelda.
Kui kohtu arvates vajab laps vanemaga välisriigis suhtlemiseks või Eestis vanemaga pikemateks suhtlusperioodideks, sh vanema juurde ööbima jäämiseks kohanemisaega, saab kohus suhtlemist korraldades seda arvestada ja määrata astmelise suhtlemise korra, mille järgi muutuvad vanema ja lapse kohtumised järk-järgult pikemaks ning mõne aja möödudes saavad vanem ja laps ka koos reisida ning välisriigis suhelda.
Vältimaks vanemate olemasolevaid ja tulevikus tekkida võivaid erimeelsusi suhtlemise korra täitmisel, tuleb kohtul lapsega suhtlemist reguleerides määrata võimalikult täpselt vanema ja lapse suhtlemise viis, koht, aeg, sh kestus ja sagedus ning lapse üleandmise kord, sh ei tohi määrata lapsega kohtumise aegu selliselt, et määratud aegadel ei saa vanem tegelikult lapsega koos olla. Samuti ei tohi jätta lapsega suhtlemise küsimusi sisuliselt otsustamata, pannes vanematele kohustuse leppida mingites küsimustes ise kokku.
Üldjuhul ei ole põhjendatud sätestada lapsega suhtlemist korraldades üksnes vanema võimalus lapsega igal ajal vastavalt oma soovile suhelda, kui sellest on ette teatatud. Kuna vanemal on ka kohustus lapsega suhelda, peab kohtulahendist selgelt tulenema, millal ja kui tihti peab vanem tagama lapsele võimaluse temaga koos aega veeta.
avaldus lapsega suhtlemise korra kindlaksmääramiseks, avaldus lasteaia küsimuses ainuotsustusõiguse saamiseks ja ühele vanemale seatava lähenemiskeelu kohaldamiseks
3-2-1-91-14, Tartu, 5. november 2014. a
Kuigi Eesti Vabariigis ei ole laps kohustatud käima koolieelses lasteasutuses, võib sellise vajaduse tingida lapsevanema tööleasumine hiljemalt lapse kolmeaastaseks saamisel. Kui vanemad ei ole lapse lasteaias käimise osas ühel meelel, on põhjendatud anda selles küsimuses ainuotsustusõigus ühele lapse vanematest.
Arvestades lapse vanust ning ühe vanema soovi ja võimalust viibida lapsega koos ajal, mil laps ei saa teise vanema töökohustuste tõttu viibida koos temaga ja on kolmandate isikute hoole all, võib olla põhjendatud lubada ühel vanemal viibida lapsega sel ajal rohkem aega koos.
Vältimaks vanemate olemasolevaid ja tulevikus tekkida võivaid erimeelsusi, tuleb kohtul määrata võimalikult täpselt vanema ja lapse suhtlemise viis, koht, aeg, sh kestus ja sagedus ning lapse üleandmise kord. Muu hulgas tuleb kaaluda, kas telefoni teel kummagi vanemaga suhtlemine ja selleks ettenähtud ajad on lapse huvides või lähtub telefoni teel suhtlemise reguleerimine vanemate põhjendamatust kontrollivajadusest ja koormab last liigselt.
Võlaõigusseaduse (lühend VÕS) kohaselt, kui kahju õigusvastane tekitamine on kestev või kui kahju õigusvastase tekitamisega ähvardatakse, võib kannatanu või isik, keda ähvardati, nõuda kahju tekitava käitumise lõpetamist või sellega ähvardamisest hoidumist. Kehavigastuse tekitamise, tervise kahjustamise, eraelu puutumatuse või muu isikuõiguste rikkumise puhul võib muu hulgas nõuda kahju tekitaja teisele isikule lähenemise keelamist (lähenemiskeeld), eluaseme kasutamise või suhtlemise reguleerimist või muude sarnaste abinõude rakendamist.
Kohus peab hindama, kas taotletud lähenemise keeld on sellega taotletava eesmärgi saavutamiseks sobiv, vajalik ja mõõdukas. Lähenemiskeeldu kohaldades peab kohus arvestama juhtumi asjaolusid ja jälgima, et lähenemiskeeld ei riivaks adressaadi õigusi rohkem, kui see on keelu eesmärgist tulenevalt proportsionaalne. Selleks tuleb kohtul kaitseabinõu valikul hinnata selle sobivust (kas abinõu võimaldab ära hoida kannatanut ähvardavat isikuõiguste rikkumist) ja vajalikkust (ega rikkumist oleks võimalik sama tõhusalt vältida mõne muu abinõuga, mis koormaks lähenemiskeelu adressaati vähem) ning kaaluda ühelt poolt kahjustatud isikut ähvardava isikuõiguste rikkumise tõenäosust ja raskust ning teiselt poolt lähenemiskeelust tuleneva piirangu mõju lähenemiskeelu adressaadile. Sh peab kohus ka lähenemiskeelu ruumilise ulatuse määramisel silmas pidama juhtumi asjaolusid ja lähtuma proportsionaalsuse põhimõttest.
Nii peab asja läbi vaadates lähenemiskeelu kohaldamist vajalikuks pidades kohus ka selgitama, kas ühele vanemale seatud keeld läheneda teise vanema elukohaks olevale elamule lähemale näiteks kui 300 meetrit vastab ülal märgitule või piisab teise vanema isikuõiguste rikkumise vältimiseks väiksema ruumilise ulatusega piirangust, sh keelust viibida teise vanema elukohaks oleva kinnisasja territooriumil.
Kohus peab selgelt määratlema, milles isikule seatav piirang seisneb, sealhulgas, millised on piirangu ruumilised ja ajalised piirid ning milline on selle seos kaitstava isikuga.
© 2019 Claudius Õigusbüroo

matches: kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Riigikohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Riigikohus kohus Riigikohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus


Saarde Vallavalitsuse dokumendihaldussüsteemi põhimäärus – Riigi Teataja
Saarde Vallavalitsuse dokumendihaldussüsteemi põhimäärus
Saarde Vallavalitsuse dokumendihaldussüsteemi põhimäärus - sisukord
§ 1 Andmekogu asutamine ja põhimäärus
§ 2 Dokumendiregistri eesmärk
§ 3 Dokumendiregistri vastutav töötleja
§ 4 Dokumendiregistri volitatud töötleja
§ 5 Dokumendiregistri finantseerimine
2 DOKUMENDIREGISTRI PIDAMISE NÕUDED
§ 6 Dokumendiregistri pidamine
RT IV, 31.03.2020, 8
Vastu võetud 19.02.2020 nr 5
Määrus kehtestatakse avaliku teabe seaduse § 433 lõike 1 ja § 435 lõike 1 ning kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 2 alusel.
§ 1. Andmekogu asutamine ja põhimäärus
(1) Määrusega asutatakse Saarde valla andmekogu „Saarde Vallavalitsuse dokumendihaldussüsteem“ (edaspidi dokumendiregister) ja kehtestatakse selle pidamise kord.
(2) Dokumendiregistri nimi on Amphora.
§ 2. Dokumendiregistri eesmärk
Dokumendiregistri pidamise eesmärgiks on:
1) Saarde Vallavalitsusele saabunud ning asutuse poolt koostatud dokumentide haldamine;
§ 3. Dokumendiregistri vastutav töötleja
(1) Dokumendiregistri vastutav töötleja on Saarde Vallavalitsus ametiasutusena (edaspidi vallavalitsus).
(3) Vallasekretär määrab vastutava töötleja õigus(t)e teostaja(d), kellel on õigus täita vastutava töötleja ülesandeid (kasutajad) ning administraatori(d), kellel on õigus hallata registrit või selle osade juurdepääsuõigusi (sisuadministraator(id).
§ 4. Dokumendiregistri volitatud töötleja
(1) Registri volitatud töötlejad on Saarde Vallavalitsuse teenistujad ja registri majutaja Interinx OÜ.
(2) Saarde Vallavalitsuse teenistuja volitatud töötlejana:
(3) Interinx OÜ volitatud töötlejana:
§ 5. Dokumendiregistri finantseerimine
Dokumendiregistri pidamist finantseeritakse Saarde valla eelarvest.
2. peatükk DOKUMENDIREGISTRI PIDAMISE NÕUDED
§ 6. Dokumendiregistri pidamine
(1) Dokumendiregistrit peetakse elektroonilise andmekoguna ning andmete töötlemisel kasutatakse automatiseeritud andmetöötlust.
(3) Register kuulub riigi infosüsteemi ja on liidestatud infosüsteemide andmevahetuskihiga (DHX).
(1) Registrisse kantud andmeid töödeldakse avaliku teabe seaduses, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679, isikuandmete kaitse seaduses, muudes õigusaktides ja käesolevas põhimääruses sätestatud eesmärkidel, korras ja tingimustel.
(2) Töötleja on kohustatud tagama registrisse kantud andmete samasuse alusdokumentidele kantud andmetega. Ebaõigete andmete avastamisel registris parandab töötleja ebaõiged andmed ühe tööpäeva jooksul.
(4) Volitatud töötleja teostab andmete varundamist sagedusega üks kord päevas. Varukoopiaid säilitatakse 14 päeva jooksul.
9) mil viisil dokument saabus või väljastati (DVK, e-posti teel, posti teel, veebilehe kaudu, kulleriga või anti isiklikult üle);
13) otsused.
(3) Kasutajaõiguste andmine, muutmine, peatamine ja lõpetamine toimub Saarde Vallavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(1) Igaühel on otsejuurdepääs avalikule dokumendiregistrile Saarde valla veebilehe kaudu aadressilt www.saarde.ee seaduses sätestatud korras.
(1) Registri tegevuse lõpetamise otsustab Saarde Vallavolikogu.