1. Kuna keskkonnaluba on haldusakt, siis kohaldatakse selle kehtetuks tunnistamisele haldusakti kehtetuks tunnistamise kohta sätestatut (vt HMS §-d 64–70). Seejuures võib keskkonnaloa kehtetuks tunnistamine olla täiendavalt reguleeritud ka mõnes keskkonnaseadustiku eriosa seaduses. Siinkohal ei käsitleta eraldi HMS ega keskkonnaseadustiku eriosa seaduste haldusakti kehtetuks tunnistamise regulatsiooni. Oluline on tähele panna, et KeÜS ei tegele kehtetuks tunnistatava keskkonnaloa õigusvastasuse või õiguspärasuse küsimustega, samuti ei erista KeÜS keskkonnaloa edasiulatuvat või tagasiulatuvat kehtetuks tunnistamist ega kehtetuks tunnistamist isiku kahjuks või kasuks. Kõigis nimetatud aspektides tuleb lähtuda eeskätt HMS regulatsioonist.
2. KeÜS § 62 eristab keskkonnaloa kehtetuks tunnistamisel kahte erinevat kehtetuks tunnistamise aluste gruppi: KeÜS § 62 lg 1 koondab juhtumid, mil keskkonnaluba tunnistatakse alati kehtetuks, ning § 62 lg 2 võimaldab keskkonnaloa andjal otsustada loa kehtetuks tunnistamise üle kaalutlusõigusest lähtuvalt.
3. Keskkonnaloa andjal puudub kaalutlusruum, kui keskkonnaloa kehtetuks tunnistamist taotleb loa omaja (KeÜS § 62 lg 1 p 1). Seega tähendab loa omaja esitatud taotlus, et loa kehtetuks tunnistamise menetluse lõppresultaat on üldjoontes teada, ja selleks on loa kehtetuks tunnistamine. See aga ei tähenda, et taotlust oleks võimalik rahuldada automaatselt. Loa kehtetuks tunnistamiseks võib olla vajalik loa omaja tegevuse lõpetamiseks asjakohaste tingimuste esitamine (nt maavara kaevandamise loa kehtivuse lõpetamisel rekultiveerimistingimuste määramine). Kui loa omaja tegevus on selline, mis lõppemisel enam keskkonda ei mõjuta, siis puudub vajadus kehtetuks tunnistamise menetluses sisuliste otsuste järele ning keskkonnaloa kehtetuks tunnistamise saab otsustada lihtsalt ja kiiresti (vt ka KeÜS § 62 lg 4 kommentaari käesoleva kommentaari punktides 6-6.1).
3.1. Keskkonnaluba tunnistatakse kehtetuks loa omaja surma korral (kui loa omaja on füüsiline isik) või loa omaja õigusvõime lõppemisel, kui puudub õigusjärglus (kui loa omaja on juriidiline isik). Loa omaja surma korral on loa kehtetuks tunnistamise eelduseks täiendavalt asjaolu, et loaga lubatud tegevus on seotud loa omaja isikuga. See tähendab, et loa omaja surma tõttu on kaotsi läinud ka loaga lubatud tegevuse eelduseks olnud kompetents. Samas ei ole surnud isiku kaotsi läinud teadmised ainumäärav kriteerium, sest tihti on võimalik, et tegevust jätkavad pärijad või pärijate määratud isikud, kellel on vastav võimekus olemas ja kes vajadusel võivad taotleda omale vajalikud registreeringud või litsentsid.
3.2. Kui KeÜS § 62 lg 1 p-s 1 sätestatud alus (loa omaja taotlus) lähtub loa omaja tahtest ja vastavast tahteavaldusest, siis KeÜS § 62 lg 1 p 2 näol on tegemist faktiga, paratamatusega. Teatav erisus peitub ka kehtetuks tunnistamise menetluste tulemis. Nagu eelpool öeldud, võib kehtetuks tunnistamise taotluse menetlus tähendada taotleja tegevuse revideerimist ja n-ö lahtiste otste sidumist haldusorgani kontrolli all. Loa omaja surma korral või õigusvõime lõppemisel on võimalused selleks ahtad. Keskkonnaloa andja peab samas praktilised probleemid, mis loa kehtetuks tunnistamisega kaasnevad, kõigele vaatamata lahendama. See tähendab, et vajadusel tuleb esitada nõue pärandvara osas või osaleda likvideerimismenetluses. Nende võimaluste puudumisel tuleb loa andjal aga leida ise vahendid ja võimalused vajalikeks tegevusteks.
3.3. Keskkonnaluba tunnistatakse kehtetuks, kui loa omaja ei ole kahe aasta jooksul loa saamisest arvates asunud talle loaga antud õigusi realiseerima (KeÜS § 62 lg 1 p 3). See loa kehtetuks tunnistamise alus aitab vältida piiratud ressursi – milleks loodusvarasid tuleb pidada – kasutusõiguse reserveerimist piiramatuks ajaks. Samuti on sellise regulatsiooni eesmärgiks tagada, et teatud ajal olnud informatsiooni alusel (nt KMH aruanne) antud õiguse realiseerimist ei lükataks kaugesse tulevikku ja sellega seotud kohustusi hakataks täitma (nt seirekohustused) arvestades, et keskkonnaolukord võib muutuda. KeÜS § 62 lg 1 p 3 seob loa kehtetuks tunnistamise lubatud tegevuse alustamisega. Tekib küsimus, kas loa saab kehtetuks tunnistada, kui isik on teinud ettevalmistusi tegevuse alustamiseks, kuid tegevust ennast pole suutnud reaalselt alustada. Näiteks on tehtud ettevalmistusi kaevandamiseks (koostatud vajalikud projektid, ehitatud juurdepääsuteed või tootmisterritooriumid), kuid kaevandamisega pole veel füüsiliselt alustatud. Mahukate tegevuste puhul võivad sellised ettevalmistused olla nii ajaliselt kui ka rahaliselt väga kulukad. Kuna seadus sellel alusel kehtetuks tunnistamisele iseenesest kaalutlusõigust ette ei näe, tuleb otsuse proportsionaalsuse tagamiseks tõlgendada lubatud tegevuse alustamist ilmselt pigem laiendavalt ja käsitada sellena ka vajalikke suuremaid ettevalmistusi. Seejuures saab arvestada sellisteks ettevalmistusteks mõistlikult vajaliku ajaga, et vältida olukorda, kus loa omaja võib püüda ettevalmistuste varjus pikaks ajaks oma tegevuse seisata. Teisalt võtavad mõnikord ettevalmistavad tegevused lubamatult kaua (mitmeid aastaid) aega ka haldusorganite tegevusetuse/viivituse tõttu või muudel loa omajast sõltumatutel põhjustel. Seepärast tuleks keskkonnaloa andjal vastava loa kehtetuks tunnistamise aluse rakendamisel olla pigem ettevaatlik.
3.4. KeÜS § 62 lg 1 p 4 alusel tunnistab keskkonnaloa andja loa kehtetuks, kui ilmneb, et luba taotledes on esitatud teadlikult valeandmeid või võltsitud dokumente. Valeandmete esitamine või dokumendi võltsimine viitavad sellele, et isiku enda arvates ta tõepäraseid andmeid esitades keskkonnaluba ei saaks. Vastasel juhul puuduks igasugune põhjus esitada valeandmeid või võltsida dokumenti. Kuna valeandmete esitamise või dokumendi võltsimise korral tuleb loa andjal luba seadusest tulenevalt kehtetuks tunnistada, siis ei ole oluline, milliste andmete kohta on teadlikult valetatud või kas dokument, mida võltsiti, oli loa andmise suhtes otsuse tegemisel üldse oluline. Valeandmete esitamine ja dokumendi võltsimine on kuriteod (vt KarS § 280 ja § 344 ning § 345), mistõttu ei ole haldusorganil võimalik kaaluda, kas ja millistel tingimustel võiks sellise pettuse tähelepanuta jätta.
4. Erinevalt KeÜS § 62 lg-st 1 on sama paragrahvi lõikesse 2 koondatud loa kehtetuks tunnistamise alused, mille esinemise korral on keskkonnaloa andjale jäetud kaalutlusruum. KeÜS § 62 lg 2 hõlmab juhtumeid, mil luba tunnistatakse kehtetuks tervikuna. Loa osaline kehtetuks tunnistamine tähendab loa tingimuste muutmist, mistõttu tuleb sellisel juhtumil kohaldada KeÜS § 59.
4.1. KeÜS § 62 lg 2 p 1 järgi võib keskkonnaloa kehtetuks tunnistada keskkonnaloa muutmisega samadel alustel (vt KeÜS § 59 kommentaari), kui avalikke või kolmanda isiku huve ei ole võimalik loa muutmise kaudu kaitsta. See tähendab, et keskkonnaloa saab kehtetuks tunnistada siis, kui loa muutmise kaudu pole võimalik soovitud tulemuseni jõuda. KeÜS § 62 lg 2 p-st 1 nähtub seega selgelt, et loa kehtetuks tunnistamine on kõige viimane ja radikaalseim samm avaliku ja kolmanda isiku huvi kaitsel, millele eelnevalt tuleb kaaluda loa muutmist.
4.2. KeÜS § 62 lg 2 p 2 järgi võib keskkonnaloa kehtetuks tunnistada, kui loa omaja ei täida loaga või õigusaktiga sätestatud nõudeid ning loa kehtetuks tunnistamise kaudu kaitstakse olulist avalikku huvi või kui loa omajat on loa või õigusakti nõuete rikkumise eest juba varasemalt karistatud. Seega hõlmab KeÜS § 62 lg 2 p 2 juhtumeid, mil loa omaja on rikkunud talle loast või õigusaktist tulenevaid kohustusi.
4.3. KeÜS § 62 lg 2 punkti 2 eristabki sama lõike punktist 1 loa omaja tegevuse mittevastavus kehtestatud nõuetele. Erinevalt KeÜS § 62 lg 2 p-st 1 eeldab § 62 lg 2 p 2 kohaldamine, et loa omaja on eiranud mingit temal lasuvat kohustust. Seejuures ei ole alati oluline ka selle tegevuse tagajärg (nt keskkonnaoht). Kui loa omajat on loa nõuete rikkumise eest varasemalt karistatud, siis võib keskkonnaloa kehtetuks tunnistada vaatamata sellele, et rikkumisega ei kahjustata avalikku huvi. Loa või õigusaktide nõuete taaskordne rikkumine viitab sellele, et loa omajal on keskkonna ja tervise kaitseks kehtestatud nõuete täitmisega järjepidevalt raskusi. Kui loa andja leiab, et rikkumised on tõsised ja võivad tulevikus kaasa tuua soovimatuid tagajärgi, siis on võimalik pidevate rikkumiste tõttu tunnistada luba kehtetuks ka juhul, kui seni pole rikkumistega ebasoodsaid tagajärgi kaasnenud. Seejuures tuleb muidugi arvesse võtta proportsionaalsuse nõuet, arvestades, et keskkonnaloa kehtetuks tunnistamine on isiku jaoks eelduslikult üsna koormavate tagajärgedega.
4.4. Kui loa andja hinnangul on senised rikkumised loa omaja poolt hõlpsasti kõrvaldatavad ja need ei nõua loa kohest kehtetuks tunnistamist, siis on KeÜS § 62 lg 2 p 2 alusel võimalik siduda loa kehtivus loa või õigusaktide nõuete järgimisega (nt kohustada loa omajat teatud tähtaja jooksul rikkumist kõrvaldama, kusjuures selle tingimuse järgimata jätmisel kaotab luba kehtivuse).
4.5. Varasem karistatus ei ole aga ainus kehtetuks tunnistamise eeldus. Kui loa või õigusakti nõuete eiramine kahjustab olulist avalikku huvi, siis võib loa kehtetuks tunnistada ka esmakordsel rikkumise tuvastamisel. Keskkonnaloa andja peab hindama tekkinud olukorda tervikuna: millised riskid või ohud kaasnevad tegevuse jätkamisega, kuidas mõjutab loa kehtetuks tunnistamine või kehtetuks tunnistamata jätmine kolmandate isikute õigusi (nt lähedal elavad inimesed, käitise töötajad) ning kas soovitavat tulemust oleks võimalik saavutada loa kehtivuse peatamise või loa muutmisega. Kui loa andja leiab, et loa või õigusakti nõuete rikkumine on avalikke huve oluliselt kahjustanud ning avalikke huve ei ole võimalik tõhusalt kaitsta teisiti, kui loa kehtivuse lõpetamisega, siis tuleb tunnistada luba kehtetuks.
5. KeÜS § 62 lg 3 välistab keskkonnaloa kehtetuks tunnistamisel HMS § 67 lg 4 p 2 kohaldamise. HMS § 67 lg 4 p 2 järgi ei saa isik haldusakti kehtetuks tunnistamisel tugineda usaldusele, kui kehtetuks tunnistamise võimalus on ette nähtud seaduses või haldusaktis. Seega kõrvaldab KeÜS § 62 lg 3 isiku õiguspärase ootuse ja usalduse kaitse kohaldamisele HMS § 67 lg 4 p-st 2 tuleneva piirangu ja laiendab seeläbi mõnevõrra isiku usalduse kaitset. Analoogne on ka KeÜS § 59 lg 3, mistõttu vt lähemalt KeÜS § 59 lg 3 kommentaari.
6. KeÜS § 62 lg 4 näeb ette kaks alust, mille esinemisel tunnistatakse keskkonnaluba kehtetuks avatud menetluseta. Avatud menetluse kohaldamata jätmine tähendab, et haldusakt antakse HMS §-des 35–45 sätestatud korda järgides ning mõistagi lähtudes KeÜS 5. peatüki normidest, mis ei puuduta avatud menetlust (KeÜS § 45, § 49). Seejuures tuleb aga tagada menetlusosaliste õiguste kaitse, näiteks ärakuulamine. Haldusakti teatavakstegemine toimub samuti üldkorras. Seega peaks avatud menetluse ärajätmine võimaldama aega kokku hoida ja vähendada halduskoormust. Oluline on ka see, et vähem toiminguid hõlmav menetlus nõuab osapooltelt vähem ressursse (puudub vajadus teadete ja kuulutuste avaldamiseks), mistõttu on taoline menetlus eelduslikult odavam.
6.1. Keskkonnaloa võib avatud menetluseta kehtetuks tunnistada, kui loa kehtivusega kaasneb keskkonnaoht või oluline keskkonnahäiring. Avatud menetluse kohaldamine tähendaks keskkonnaohu või olulise keskkonnahäiringu kõrvaldamises viivitust, kuna selle menetluse kohaldamine võtab arvukate menetlustoimingute tõttu tavapärasest enam aega. Lisaks ei ole avatud menetlust otstarbekas kohaldada juhul, kui loa kehtetuks tunnistamisega kaasnevad väheolulised mõjud. Kui tegevuse lõppemine kellelegi olulist mõju ei avalda, siis puuduvad eelduslikult ka isikud, kelle kaasamiseks tuleks avatud menetlust kohaldada.


Tallinna linna ametiasutuste palgajuhend – Riigi Teataja
Tallinna linna ametiasutuste palgajuhend - sisukord
§ 12 Välisprojektis osalemise tasu
§ 16 Hüvitis teenistuja töövõime säilitamiseks ja tervise taastamiseks
§ 17 Hüvitis töötaja töövõime kaotuse või hukkumise korral
4 JA PUHKUSETASU
5 JA AMETNIKU PALGA AVALIKUSTAMINE
§ 20 Palgajuhendi ülevaatamine ja avalikustamine
§ 21 Ametniku palga avalikustamine
6 TEENISTUSSE VÕTMINE, PALGA MÄÄRAMINE VÕI TÖÖTASU KOKKULEPPIMINE, TEENISTUSKOHALE ESITATAVAD NÕUDED NING TÖÖTAJALE KOONDAMISEST ETTETEATAMINE
§ 22 Linna juhid
§ 23 Linna juhtide ametikohale nimetamine ja teenistusest vabastamine
§ 24 Linna juhtide palga määramine
§ 25 Linna juhtidele kehtestatud nõuded
§ 26 Struktuuriüksuste juhid
§ 27 Struktuuriüksuste juhtide teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
§ 28 Struktuuriüksuste juhtide palga või töötasu määramine
§ 29 Struktuuriüksuste juhtidele kehtestatud nõuded
§ 30 Muud teenistujad
§ 31 Muude teenistujate teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
§ 32 Muude teenistujate palga või töötasu määramine
§ 33 Muudele teenistujatele kehtestatud nõuded
§ 34 Muud teenistujad
§ 35 Muude teenistujate teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
§ 36 Muude teenistujate palga või töötasu määramine
§ 37 Muudele teenistujatele kehtestatud nõuded
§ 38 Töölised
§ 39 Töölise tööle võtmine ja töölt vabastamine
§ 40 Töötajale koondamisest etteteatamine
§ 41 Õigusakti kehtetuks tunnistamine
RT IV, 18.06.2015, 13
Vastu võetud 12.06.2014 nr 18
RT IV, 27.06.2014, 2
11.06.2015 RT IV, 18.06.2015, 1 01.08.2015
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 36 ning avaliku teenistuse seaduse § 14 lg 3 ja § 63 lg 2 alusel.
(1) Palgajuhend on Tallinna linna ametiasutuste (edaspidi ametiasutus) ametnikele palga ja töötajatele töötasu määramise ja maksmise kord, milles nähakse ette põhipalga vahemikud, samuti palga ja töötasu maksmise aeg ja viis, muutuvpalga ning muude lisatasude ja hüvitiste maksmise tingimused ja kord. Palgajuhendis kirjeldatakse teenistuja teenistusülesannete täitmiseks vajalikud nõuded haridusele, töökogemusele, teadmistele ja oskustele.
(2) Palgajuhendi eesmärk on kujundada linnateenistust väärtustav läbipaistev palgasüsteem, tagada teenistujatele konkurentsivõimelise tasu maksmine ja luua selgus, millistest komponentidest teenistuja palk või töötasu koosneb, et tagada teenistujate võrdsetel alustel ja teenistuskoha strateegilist mõju ning teenistuja töö tulemuslikkust arvestav kohtlemine.
(3) Palgajuhendi lisa on "Põhipalga vahemikud".
(4) Palgajuhendi täitmine on ametiasutusele ja teenistujale kohustuslik.
1) ametiasutus - linnavolikogu kantselei, linnakantselei, linnaarhiiv, linnavalitsuse ametid ja linnaosade valitsused;
3) ametnik - ametiasutusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev isik, kes teostab avalikku võimu. Ametnik nimetatakse ametikohale ja vabastatakse teenistusest avaliku teenistuse seaduse alusel. Ametniku teenistuskohta nimetatakse ametikohaks;
4) asendustasu - puuduva teenistuja ülesannete täitmise eest määratav ja makstav lisatasu, mida määratakse ajutiselt äraoleva teenistuja asendamise või ajutiselt vaba teenistuskoha ülesannete täitmise eest, kui asendamine ei ole ette nähtud teenistuja ametijuhendis või töölepingus;
5) kauaaegne linnateenistus - summeeritud töötamine ametiasutustes alates kümnest töötatud aastast;
6) lisatasu täiendavate teenistusülesannete täitmise eest - ametijuhendis või töölepingus sätestamata teenistusülesannete täitmise eest makstav täiendav tasu;
7) muutuvpalk - teenistuja palga või töötasu ebaregulaarne osa, mida võib maksta tulemuspalgana, lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest või preemiana erakordsete teenistusalaste saavutuste eest;
8) palk - ametnikule makstav põhipalk, muutuvpalk, eritingimustes töötamise lisatasu, valveaja lisatasu ning asendustasu;
9) preemia - erakordsete teenistusalaste saavutuste eest määratav ja makstav täiendav tasu;
10) põhipalk - teenistuja palga või töötasu fikseeritud osa, mis on määratud teenistuskoha ülesannete, teenistuskoha nõuete, vastutuse ulatuse ning teenistuja teenistusalaste teadmiste, oskuste, kogemuste ja võimekuse põhjal;
11) põhipalga vahemik - põhipalga miinimum- ja maksimummäära vahemik;
12) teenistuja - ametiasutusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev ametnik või eraõiguslikus töösuhtes olev töötaja;
13) teenistuskoht - ametiasutuse teenistuskohtade koosseisus ette nähtud ameti- või töökoht;
14) tulemuspalk - aasta töötulemuste hindamise alusel tööplaanis kavandatud ja kalendriaastaks kokkulepitud eesmärkide saavutamise ja ülesannete täitmise eest määratav ja makstav täiendav tasu;
15) töötaja - ametiasutusega eraõiguslikus töösuhtes olev isik, kes ei teosta avalikku võimu, vaid teeb avaliku võimu teostamist toetavat tööd. Töötaja töötab töölepingu alusel ning tema teenistuskohta nimetatakse töökohaks;
16) töötasu - töötajale makstav tasu, mis koosneb põhipalgast, muutuvpalgast, eritingimustes töötamise lisatasust, valveaja lisatasust ja asendustasust.
(1) Ametiasutuse teenistuskohtade koosseisus määratakse kindlaks teenistuskohtade nimetus, jaotus ameti- ja töökohaks, teenistuskoha tähtaegsus ja koormus.
(2) Tallinna Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu) kinnitab otsusega ametiasutuse struktuuri ja teenistuskohtade koosseisu järgnevaks aastaks üldjuhul enne linnaeelarve vastuvõtmist.
(3) Tallinna Linnavalitsusel (edaspidi linnavalitsus) on õigus teha eelarveaasta jooksul muudatusi ametiasutuse, v.a linnavolikogu kantselei struktuuris ja teenistuskohtade koosseisus linnavolikogu poolt ametiasutusele kinnitatud töötasukulude piires.
(4) Lähtudes linnavolikogu kinnitatud ametiasutuse struktuurist ja teenistuskohtade koosseisust ning teenistuskohtade gruppidele kehtestatud põhipalga vahemikest, kinnitab linnavolikogu esimees linnavolikogu kantselei ning linnavalitsus teiste ametiasutuste koosseisunimestikud koos teenistuskohtade põhipalga vahemikega.
(5) Ametiasutuse personalikulude planeerimise alused järgmiseks eelarveaastaks kinnitatakse linnavalitsuse korraldusega.
(6) Teenistujale palga määramisel ja töötasu kokkuleppimisel ning maksmisel lähtutakse avaliku teenistuse seadusest ja töölepingu seadusest. Põhipalga määramise alus on ametiasutusele linna eelarves kinnitatud töötasukulud, ametiasutuse teenistuskohtade koosseis koos põhipalga vahemikega ja palgajuhend.
(7) Ametiasutus maksab ametnikele palka ja töötajatele töötasu sarnastel alustel.
(8) Ametniku teenistusest vabastamisel ja töötajaga töölepingu lõpetamisel lähtutakse hüvitiste maksmisel riigi ja linna õigusaktidest.
(9) Linna personaliteenistus arendab personalijuhtimise ja -arvestuse, palgakorralduse ja töötasustamise valdkonda ning kontrollib töötasustamise vastavust seadusele ning palgajuhendile.
Teenistuskohale esitatavate hariduse ja töökogemuse nõuete alusel ning vastutusest ja teenistusülesande täitmise iseloomust lähtuvalt määratakse teenistuskohad gruppidesse järgmiselt:
2) struktuuriüksuste juhid;
3) muud teenistujad.
2) lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest (sh lisatasu välisprojektitöö eest);
3) preemiana (v.a paragrahvi 10 lõikes 1 sätestatud preemia);
4) põhipalga suurendusena välisprojektitöö eest.
(1) Teenistuskohtade gruppide kaupa on palgajuhendi lisas kehtestatud põhipalga vahemikud.
(2) Teenistuja põhipalk määratakse teenistuskohale kehtestatud põhipalga miinimum- ja maksimummäära vahemiku piires, lähtudes teenistuskoha mõjust linna ja ametiasutuse strateegiliste eesmärkide täitmisele ja elluviimisele, teenistuskohale esitatavatest nõuetest, töö reguleeritusest, ülesannete keerukusest, juhtimise, vastutuse ja koostöö ulatusest, teenistuja võimekusest ja töösooritusest ning vastutusest tööprotsesside eest.
(3) Ametniku põhipalga määrab käskkirjaga tema ametisse nimetamise õigust omav isik. Töötaja põhipalk lepitakse kokku töölepingus. Ettepaneku põhipalga määramiseks või kokku leppimiseks teeb struktuuriüksuse juht.
(4) Põhjendatud juhtudel on erandina lubatud linna juhtidele, struktuuriüksuste juhtidele ja tippspetsialistidele määrata vastava teenistuskohtade grupi põhipalga maksimummäärast kuni 20 protsenti suurem põhipalk.
(5) Teenistuja põhipalk vaadatakse üldjuhul läbi üks kord aastas, ametiasutuse järgmise aasta eelarve projekti koostamise ajal. Põhipalga ülevaatamise eeldus on üldjuhul teenistuja ja tema vahetu juhi arenguvestluse tulemus. Selle alusel võib teenistuja vahetu juht esitada ametiasutuse juhile ettepaneku suurendada teenistuja põhipalka.
(1) Muutuvpalka makstakse ametiasutusele linna eelarves selleks ettenähtud vahendite arvelt nende vahendite olemasolul.
(1) Tulemuspalga võib teenistujale määrata tööplaanis kavandatud ja kalendriaastaks teenistujaga kokku lepitud eesmärkide saavutamise ja ülesannete täitmise eest. Tulemuspalk määratakse ühekordse tasuna teenistuja kalendriaasta töötulemuste hindamise alusel.
(2) Järgmise kalendriaasta eesmärgid, soovitava tulemuse ja täitmise ajakava lepivad teenistuja ja vahetu juht kokku arenguvestlusel ning need fikseeritakse tööplaanis ja teenistuja arenguvestluse kokkuvõttes.
(3) Tulemuspalga määramise ettepaneku koos põhjendustega esitab teenistuja vahetu juht struktuuriüksuse juhile. Struktuuriüksuse teenistujate tulemuspalga ettepanekud esitab struktuuriüksuse juht ametiasutuse juhile, kes teeb otsuse tulemuspalga määramise kohta.
(4) Kui tulemuspalga määramise aluseks on ametiasutuse või struktuuriüksuse kollektiivne tulemus, määratakse tulemuspalka kõikidele teenistujatele võrdsetel alustel.
(5) Tulemuspalga määramise käskkirjas märgitakse ajavahemik, mille eest tulemuspalk määratakse.
(6) Tulemuspalka ei määrata:
(7) Tulemuspalk makstakse välja koos detsembrikuu palga või töötasuga.
(2) Teenistujale lisatasu määramise ettepaneku teeb ametiasutuse juhile struktuuriüksuse juht. Ettepanekus peavad olema kindlaks määratud teenistusülesanded ja ajavahemik, mille jooksul ülesannet täidetakse. Lisatasu määratakse ametiasutuse juhi käskkirjaga või vormistatakse töölepingus.
(3) Lisatasu määratakse sõltuvalt lisaülesannete mahust ja iseloomust. Lisatasu maksmine otsustatakse ja vormistatakse üldjuhul enne lisaülesannete täitma asumist ametiasutuse juhi käskkirja või töölepinguga, milles fikseeritakse lisaülesanded, lisatasu suurus ja ajavahemik, mille jooksul ülesannet täidetakse.
(4) Lisatasu täiendavate teenistusülesannete täitmise eest on lubatud ühele teenistujale kuus maksta kuni 20 protsenti teenistuja kuu põhipalgast, arvestades paragrahvi 7 lõikes 2 sätestatut.
(1) Teenistujale, kellel täitub 10, 15, 20 jne aastat teenistust ametiasutustes, avaldatakse tänu kauaaegse linnateenistuse eest, antakse rinnamärk ja määratakse ametiasutuse juhi käskkirjaga preemia.
(2) Kauaaegse linnateenistuse eest määratakse preemiat järgmiselt: 10-aastase teenistuse eest 260 eurot, 15-aastase teenistuse eest 325 eurot, 20-aastase teenistuse eest 390 eurot, 25-aastase teenistuse eest 455 eurot, 30-aastase teenistuse eest 520 eurot, 35-aastase teenistuse eest 585 eurot, 40-aastase teenistuse eest 650 eurot, 45-aastase ja pikema teenistuse (viie aasta kaupa) eest 715 eurot.
(3) Teenistuskohustuste silmapaistvalt hea täitmise eest on ametiasutuse juhil õigus määrata teenistujale preemiat. Preemia määramise ettepaneku koos põhjendustega ja perioodiga, mille eest preemia määratakse, esitab ametiasutuse juhile struktuuriüksuse juht..
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud preemiat ei maksta ametnikule distsiplinaarkaristuse kehtivuse ajal ja töölepingu seaduse paragrahvi 88 lõike 3 kohase kirjaliku hoiatuse saanud töötajale aasta jooksul hoiatuse tegemisest.
(1) Teenistujale puuduva teenistuja ülesannete andmisel ja lisatasu maksmisel lähtutakse avaliku teenistuse seaduse paragrahvist 57.
(2) Puuduva teenistuja teenistusülesannete täitmise eest juhul, kui teenistuja ei ole asendamise ajal vabastatud oma ülesannete täitmisest, määratakse asendamise ajal ühele teenistujale lisatasu maksimaalselt 25 protsenti asendatava teenistuja põhipalgast. Kui puuduva teenistuja ülesanded jagatakse mitme teenistuja vahel, on lubatud asendajatele määrata kokku kuni 60 protsenti asendatava põhipalgast.
(3) Asendamise mahus ja asendustasus lepitakse üldjuhul kokku enne asendama asumist.
(4) Puhkuse ajal asendamise eest asendustasu üldjuhul ei maksta.
(5) Asendustasu määramise käskkirjas märgitakse asendamise periood, asendustasu suurus, asendustasu protsent asendatava teenistuja põhipalgast ja viide asendatava teenistuja ametijuhendile, milliseid teenistusülesandeid asendamise ajal täidetakse.
§ 12. Välisprojektis osalemise tasu
1) suurendada põhipalka;
(3) Välisprojekti raames tehtava lisatöö tasustamine teenistujale, kes töötab põhikohal täistööajaga, on lubatud lõikes 2 loetletud tasustamise liikide rakendamisel ja järgmistel tingimustel:
1) põhipalga suurendamine, lisatasu või töö- või võlaõigusliku lepinguga kokkulepitud töötasu ühes kuus kokku võib moodustada kuni 20 protsenti teenistuja põhipalgast;
2) teenistuja tööaeg erinevates välisprojektides võib moodustada kokku kuni 20 protsenti seaduses sätestatud kuu täistööajast.
(4) Välisprojekti meeskonna koosseis (projekti eest vastutava isiku ja meeskonnaliikmete nimed), projektijärgsed ülesanded, projektis töötamise periood ja projekti töö tasustamine vormistatakse ametiasutuse juhi käskkirjaga ja töötaja puhul lepitakse kokku ka tema töölepingus.
(5) Välisprojekti raames töötatud aja kohta on kohustus pidada välisprogrammiga ette nähtud tööajatabelit. Kui välisprojekti rahastaja ei ole tööajatabeli vormi ette andnud, peetakse töötatud aja kohta tööajatabelit.
(6) Lõikes 2 ettenähtud tasud kaetakse välisprojekti eelarves töötasudeks ettenähtud vahenditest.
(8) Lisatasu välisprojekti raames töötatud lisatundide eest arvutatakse projekti tööajatabelis kajastatud töötundide ning projektis lubatud abikõlbliku tunnitasu alusel.
(10) Tulemuspalka võib välisprojekti tulemuste saavutamise eest teenistujale määrata välisprojekti lõppedes, tulemuspalka põhikohal täidetavate teenistusülesannete täitmise eest võib määrata üldistel alustel.
(3) Palka ja töötasu makstakse üks kord kuus ametiasutuse töökorralduse reeglites ja/või töölepingus sätestatud palga maksmise tähtajal teenistuja poolt kirjalikult teatatud pangakontole. Kui palga ja töötasu maksmise päev on puhkepäev, makstakse palk või töötasu sellele eelneval tööpäeval. Pangakonto muutmisest teavitab teenistuja palgaarvestajat kirjalikult.
(4) Teenistuja kirjalikul nõusolekul võib ametiasutus tema palgast või töötasust kinni pidada ametiasutuse arvel tehtavatele kuludele kehtestatud limiiti ületavate kulude summa.
(5) Teenistujale väljastatakse teatis arvestatud ning makstud palga või töötasu, puhkusetasu, neist tehtud kinnipidamiste, muude arvestatud tasude ja hüvitiste ning teenistuja eest arvestatud sotsiaalmaksu ja töötuskindlustusmakse kohta. Teenistujal on õigus saada selgitusi talle palga või töötasu määranud isikult ja palgaarvestajalt.
(1) Linna juhile hüvitatakse mobiiltelefoni kulud. Linna juhile võib hüvitada isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulud sõitude kohta arvestuse pidamisel või võib võimaldada kasutada ametiautot. Kulude hüvitamise piirmäärad (v.a linnavolikogu kantselei) kehtestatakse linnapea käskkirjaga..
(2) Teistele teenistujatele võib hüvitada mobiiltelefoni kulud ja isikliku sõiduauto töö- või ametisõitudeks kasutamise kulud sõitude kohta arvestuse pidamisel või vajadusel võimaldada kasutada ametiautot. Kulude hüvitamise ja ametiauto kasutamise vajaduse üle otsustab ja hüvitise määrab ametiasutuse juht käskkirjaga.
§ 16. Hüvitis teenistuja töövõime säilitamiseks ja tervise taastamiseks
Teenistujale võib töövõime säilitamiseks ja tervise taastamiseks maksta üks kord kalendriaastas hüvitist kuni teenistuja kuu põhipalga ulatuses linnapea käskkirja ning linna personaliteenistuse poolt antud põhimõtete alusel. Alla aasta linna ametiasutuses pideva töötamise korral makstakse hüvitist proportsionaalselt töötatud ajaga. Vähem kui neljakuulise töötamise korral hüvitist ei maksta. Hüvitis makstakse välja koos juunikuu palga või töötasuga.
§ 17. Hüvitis töötaja töövõime kaotuse või hukkumise korral
(1) Töötaja tunnistamisel püsivalt töövõimetuks või hukkumisel seoses teenistusülesannete täitmisega õnnetusjuhtumi või tema vastu toimepandud ründe või tema poolt kuriteo tõkestamise tagajärjel makstakse hüvitisi järgmiselt:
1) töötaja tunnistamisel püsivalt töövõimetuks makstakse talle hüvitist, lähtudes Sotsiaalkindlustusameti esmakordse püsiva töövõimetuse ekspertiisi otsusest töövõime osalise kaotuse korral töötaja ühe kuu põhipalga ulatuses ja töövõime täieliku kaotuse korral kolme kuu põhipalga ulatuses;
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud hüvitiste maksmiseks eraldatakse vahendid linnavalitsuse reservfondist.
4. peatükk JA PUHKUSETASU
(1) Teenistujale kohaldatakse töölepingu seaduse paragrahvides 54-71 sätestatud puhkuseregulatsiooni.
(3) Puhkusetasu (v.a õppepuhkus, isapuhkus ja lapsepuhkus) arvutatakse kas teenistuja keskmise töötasu alusel või jätkatakse ametnikule määratud palga või töötajaga kokku lepitud töötasu maksmist, juhul kui see on teenistujale soodsam.
(5) Kui teenistuja puhkus katkestatakse poolte kokkuleppel või katkeb puhkus teenistuja haiguse tõttu ning teenistujale on puhkusetasu üle kantud, arvestatakse puhkusetasu ümber ja enam makstud summa peetakse kinni järgneva kuu või järgnevate kuude palgast või töötasust.
5. peatükk JA AMETNIKU PALGA AVALIKUSTAMINE
§ 20. Palgajuhendi ülevaatamine ja avalikustamine
(1) Palgajuhend vaadatakse üle üldjuhul kord aastas ning vajadusel muudetakse palgajuhendit alates järgmise kalendriaasta 1. jaanuarist.
(2) Palgajuhendi muutmisel vormistatakse teenistujate palga ja töötasu muudatused ühe kuu jooksul ning neid kohaldatakse palgajuhendi muudatuste jõustumisest alates.
(3) Käesolev palgajuhend avalikustatakse Tallinna veebilehel.
§ 21. Ametniku palga avalikustamine
(3) Käesoleva paragrahvi lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse ka volikogu esimehe, aseesimehe, fraktsiooni või linnavalitsuse liikme juures abistavaid või nõustavaid ülesandeid täitvate töötajate töötasu ning tööülesannetest tuleneva muu tulu avalikustamisel.
6. peatükk TEENISTUSSE VÕTMINE, PALGA MÄÄRAMINE VÕI TÖÖTASU KOKKULEPPIMINE, TEENISTUSKOHALE ESITATAVAD NÕUDED NING TÖÖTAJALE KOONDAMISEST ETTETEATAMINE
§ 22. Linna juhid
(1) Linna juhtidele rakendatakse palgajuhendi lisas teenistuskohtade grupile "Linna juhid" kehtestatud põhipalga vahemikke.
(2) Linna juhid on järgmised ametnikud:
2) linna direktor ja linna sisekontrolör (edaspidi linna direktor);
3) ameti juhataja ja linnaarhiivi juhataja (edaspidi ameti juhataja);
4) linnaosa vanem;
5) linnavolikogu kantselei juhataja.
§ 23. Linna juhtide ametikohale nimetamine ja teenistusest vabastamine
(1) Linnasekretäri nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest seaduses sätestatud korras linnapea. Tööandja teisi õigusi ja kohustusi teostab linnapea.
(2) Linna direktor on linna valdkondliku teenistuse juht, kes sisulistes küsimustes allub linnapeale. Linnapea ettepanekul vaadatakse linna direktori ametikohale nimetamise või teenistusest vabastamise küsimus enne läbi linnavalitsuse istungil ja otsus vormistatakse korraldusega, mille alusel nimetab linna direktori ametisse ja vabastab ametist linnasekretär.
(3) Linnavalitsuse liikmete tööjaotuses nimetatud vastava valdkonna linnavalitsuse liige teeb linnapeale ettepaneku talle alluva ameti juhataja ametikohale nimetamise ja teenistusest vabastamise kohta. Ameti juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest linnavalitsus linnapea ettepanekul. Tööandja teisi õigusi ja kohustusi teostab linnapea.
(4) Linnaosa vanema nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest linnavalitsus linnapea ettepanekul, kuulates ära linnaosa halduskogu arvamuse. Linnaosa vanema volituste tähtaeg ei tohi ületada linnavolikogu volituste tähtaega. Tööandja teisi õigusi ja kohustusi teostab linnapea.
(5) Linnavolikogu kantselei juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest linnavolikogu esimees. Tööandja teisi õigusi ja kohustusi teostab samuti linnavolikogu esimees.
§ 24. Linna juhtide palga määramine
(1) Linna juhile põhipalga määramisel lähtutakse ametijuhendis sätestatud ja ametikohal nõutavast teadmiste ja oskuste tasemest, juhtimise ulatusest ja juhi vastutuse määrast ning arvestades tema individuaalset tulemuslikkust.
(2) Linnasekretäri põhipalga määrab linnapea, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalga määramine vormistatakse linnapea käskkirjaga linnasekretäri ametikohale nimetamisel või põhipalga muutmisel. Samuti vormistatakse linnapea käskkirjaga kõik teised linnasekretäri palgamuudatused.
(3) Linna direktori põhipalga määramise ettepaneku teeb linnapea, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalga määramine vormistatakse linnasekretäri käskkirjaga linna direktori ametikohale nimetamisel või põhipalga muutmisel. Samuti vormistatakse linnasekretäri käskkirjaga kõik teised linna direktori palgamuudatused.
(4) Ameti juhataja põhipalga määrab ametikohale nimetamisel linnavalitsus, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust, ja see vormistatakse linnavalitsuse korraldusega. Edaspidised ameti juhataja palgamuudatused vormistatakse linnapea käskkirjaga.
(5) Linnaosa vanema põhipalga määrab ametikohale nimetamisel linnavalitsus, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust, ja see vormistatakse linnavalitsuse korraldusega. Edaspidised linnaosa vanema palgamuudatused vormistatakse linnapea käskkirjaga.
(6) Linnavolikogu kantselei juhataja põhipalga määrab linnavolikogu esimees, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalga määramine vormistatakse linnavolikogu esimehe käskkirjaga linnavolikogu kantselei juhataja ametikohale nimetamisel või põhipalga muutmisel. Samuti vormistatakse linnavolikogu esimehe käskkirjaga kõik teised linnavolikogu kantselei juhataja palgamuudatused.
§ 25. Linna juhtidele kehtestatud nõuded
(1) Linna juhina võib teenistusse võtta kõrgharidusega isiku, kes valdab eesti keelt C1-tasemel ja omab ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega.
(2) Linnasekretäriks võib nimetada isiku, kes vastab Tallinna põhimääruse paragrahvi 51 lõikes 2 sätestatud nõuetele.
(3) Linna juhi ametikohal on soovitav töökogemus avalikus teenistuses riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses.
(4) Linna juhi ametikohal on nõutav:
1) tööks vajalike riigi ja Tallinna õigusaktide tundmine ning nende kasutamise oskus;
2) juhtimisalane oskusteave ja vähemalt kaheaastane juhtimiskogemus struktuuriüksuse või organisatsiooni juhtimisel;
§ 26. Struktuuriüksuste juhid
(1) Struktuuriüksuste juhtidele rakendatakse palgajuhendi lisas teenistuskohtade grupile "Struktuuriüksuste juhid" kehtestatud põhipalga vahemikke.
(2) Struktuuriüksuste juhid on:
1) valdkonnajuhid - linna ombudsman, linna valdkondliku teenistuse osakonna juhataja, ametiasutuse juhi asetäitja ja ameti teenistuse direktor;
2) keskastme juhid - osakonna juhataja ja osakonna juhataja asetäitja;
3) esmatasandi juhid - väikese struktuuriüksuse (sektor, talitus, büroo jms) juht või alluvatega juhtivspetsialist.
§ 27. Struktuuriüksuste juhtide teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
(1) Linna valdkondliku teenistuse osakonna juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või temaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnasekretär linna direktori ettepanekul. Osakonna juhataja asetäitja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või temaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnasekretär osakonna juhataja ettepanekul kooskõlastatult linna direktoriga.
(2) Linna ombudsmani nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest linnavolikogu heakskiidul linnavolikogu esimees. Tööandja teisi õigusi ja kohustusi teostab linnavolikogu esimees.
(3) Linnavolikogu kantselei osakonna juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu linnavolikogu kantselei juhataja kooskõlastatult linnavolikogu esimehega.
(4) Ameti juhataja asetäitja, ameti teenistuse direktori ja osakonna juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või temaga sõlmib ja lõpetab töölepingu ameti juhataja. Teenistuse koosseisus oleva osakonna juhataja ametikohale nimetamiseks ja teenistusest vabastamiseks või temaga töölepingu sõlmimiseks ja lõpetamiseks teeb ettepaneku teenistuse direktor. Osakonna juhataja asetäitja ametikohale nimetamiseks ja teenistusest vabastamiseks või temaga töölepingu sõlmimiseks ja lõpetamiseks teeb ettepaneku osakonna juhataja kooskõlastatult teenistuse direktoriga.
(5) Linnaosa vanema asetäitja ja linnaosa valitsuse osakonna juhataja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või temaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnaosa vanem. Osakonna juhataja asetäitja nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu linnaosa vanem osakonna juhataja ettepanekul.
(6) Esmatasandi juhi nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu ametiasutuse juht struktuuriüksuse juhi ettepanekul.
§ 28. Struktuuriüksuste juhtide palga või töötasu määramine
(1) Struktuuriüksuse juhile põhipalga määramisel lähtutakse ametijuhendis sätestatud ja ameti- või töökohal nõutavast teadmiste ja oskuste tasemest ning arvestatakse tema individuaalset tulemuslikkust, juhtimise ulatust ja vastutuse määra.
(2) Ametniku ametisse nimetamise või töötajaga töölepingu sõlmimise õigust omav isik määrab teenistuja põhipalga, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalk määratakse ametisse nimetamise õigust omava isiku käskkirjaga või töölepinguga. Ametisse nimetamise õigust omava isiku käskkirjaga või töölepinguga vormistatakse ka kõik teised ametniku palga või töötaja töötasu muudatused.
(3) Linna ombudsmani põhipalga määrab linnavolikogu esimees, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalga määramine vormistatakse linnavolikogu esimehe käskkirjaga linna ombudsmani ametikohale nimetamisel või põhipalga muutmisel. Samuti vormistatakse linnavolikogu esimehe käskkirjaga kõik teised linna ombudsmani palgamuudatused.
§ 29. Struktuuriüksuste juhtidele kehtestatud nõuded
(1) Valdkonna juhina ja keskastme juhina võib teenistusse võtta kõrgharidusega isiku, kes valdab eesti keelt C1-tasemel ja omab ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega. Soovitatav on töökogemus avalikus teenistuses riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses.
(2) Esmatasandi juhi teenistuskohal on nõutav kõrgharidus ja eesti keele oskus C1-tasemel ning ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega.
(3) Linna ombudsmaniks võib nimetada isiku, kes vastab Tallinna põhimääruse paragrahvi 544 lõikes 3 sätestatud nõuetele.
(4) Struktuuriüksuse juhi teenistuskohal on nõutav tööks vajalike riigi ja Tallinna õigusaktide tundmine ning nende kasutamise oskus ja tööks vajalik arvuti kasutamise oskus.
§ 30. Muud teenistujad
(1) Muudele teenistujatele rakendatakse palgajuhendi lisas teenistuskohtade grupile "Muud teenistujad" kehtestatud põhipalga vahemikke.
(2) Muud teenistujad on:
1) tippspetsialistid - haldussekretärid, analüütikud, eksperdid jt isikud, kes omavad linnaorganisatsioonis strateegilise tähtsuse ja mõjuga arengut ning protsesse algatavat ja kujundavat rolli;
2) nõunikud - täidavad nõustavaid ülesandeid. Nõunikud on linnavolikogu nõunik, linna ombudsmani nõunik, linnavolikogu esimehe nõunik (tähtajaline), linnavolikogu aseesimehe nõunik (tähtajaline), linnavolikogu fraktsiooni nõunik-abi (tähtajaline), linnavalitsuse nõunik, linnapea nõunik (tähtajaline), abilinnapea nõunik (tähtajaline), linnaosa valitsuse nõunik;
3) valdkonna asjatundjad - valdkonna arendajad, kes lahendavad keerukamaid, vähem reguleeritud ülesandeid, töötavad välja protseduure ning nõustavad spetsiifilises valdkonnas;
4) keskastme spetsialistid - täidavad vähem reguleeritud ülesandeid, osalevad protseduuride väljatöötamisel;
5) spetsialistid - protsesside teostajad etteantud piirides ja assisteeriva töö tegijad;
6) töölised - tehnilise ja toetava töö tegijad.
§ 31. Muude teenistujate teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
(1) Ametniku nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või töötajaga sõlmib ja lõpetab töölepingu ametiasutuse juht struktuuriüksuse juhi ettepanekul.
(2) Linnaosa valitsuse haldussekretäri nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest linnaosa vanem kooskõlastatult linnasekretäriga.
(3) Linnavolikogu nõunikuga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnavolikogu kantselei juhataja kooskõlastatult linnavolikogu esimehega.
(4) Linnavolikogu esimehe nõunik ja linnavolikogu aseesimehe nõunik töötavad tähtajalise töölepingu alusel. Töötajaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnavolikogu kantselei juhataja linnavolikogu esimehe või linnavolikogu aseesimehe ettepanekul. Linnavolikogu esimehe nõunik ja linnavolikogu aseesimehe nõunik võetakse tööle linnavolikogu volituste ajaks, kuid mitte kauemaks kui linnavolikogu esimehe või linnavolikogu aseesimehe volituste lõpuni.
(5) Linnavolikogu fraktsiooni nõunik-abi töötab tähtajalise töölepingu alusel. Töötajaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnavolikogu kantselei juhataja linnavolikogu fraktsiooni esimehe ettepanekul. Linnavolikogu fraktsiooni nõunik-abi võetakse tööle linnavolikogu volituste ajaks, kuid mitte kauemaks kui fraktsiooni tegevuse lõppemiseni.
(6) Linnavalitsuse nõuniku nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või temaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnasekretär linnapea ettepanekul.
(7) Linnapea nõunik ja abilinnapea nõunik töötavad tähtajalise töölepingu alusel. Töötajaga sõlmib ja lõpetab töölepingu linnasekretär linnapea või abilinnapea ettepanekul. Linnapea nõunik võetakse tööle linnavalitsuse volituste ajaks. Abilinnapea nõunik võetakse tööle linnavalitsuse volituste ajaks, kuid mitte kauemaks kui abilinnapea volituste lõpuni.
(8) Linnaosa valitsuse nõuniku nimetab ametikohale ja vabastab teenistusest või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu linnaosa vanem.
§ 32. Muude teenistujate palga või töötasu määramine
(1) Muudele teenistujatele põhipalga või töötasu määramisel lähtutakse ametijuhendis sätestatud ja ameti- või töökohal nõutavast teadmiste ja oskuste tasemest ning teenistuskoha tegevuse ulatusest.
(2) Ametisse nimetamise või töölepingu sõlmimise õigust omav isik määrab ametniku ja töötaja põhipalga, lähtudes teenistuskohale kinnitatud põhipalga vahemikust. Põhipalk määratakse ametisse nimetamise õigust omava isiku käskkirjaga või töölepinguga. Ametisse nimetamise õigust omava isiku käskkirjaga või töölepinguga vormistatakse ka kõik teised ametniku palga või töötaja töötasu muudatused.
§ 33. Muudele teenistujatele kehtestatud nõuded
(1) Tippspetsialisti ja valdkonna asjatundja teenistuskohal on nõutav kõrgharidus ja eesti keele oskus C1-tasemel ja ühe võõrkeele oskus B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega ning arvestatav töökogemus ja süvateadmised teenistuskoha valdkonnas.
(2) Nõunikuna võib teenistusse võtta vähemalt keskharidusega isiku, kes valdab eesti keelt C1-tasemel ja omab ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega.
(3) Keskastme spetsialisti teenistuskoht eeldab üldjuhul kõrgharidust.
(4) Spetsialisti teenistuskohal on nõutav vähemalt keskharidus.
(5) Ametnikuna võib teenistusse võtta isiku, kes valdab eesti keelt C1-tasemel ja omab ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega.
(6) Töötajana (v.a töölised) võib tööle võtta isiku, kes valdab eesti keelt B1-tasemel ja omab ühe võõrkeele oskust B1-tasemel ametialase sõnavara valdamisega.
(7) Muude teenistujate teenistuskohtade gruppi kuuluval teenistuskohal (v.a töölised) on nõutav tööks vajalike riigi ja Tallinna õigusaktide tundmine ning nende kasutamise oskus ja tööks vajalik arvuti kasutamise oskus.
§ 34. Muud teenistujad
[Kehtetu - RT IV, 18.06.2015, 1 - jõust. 01.08.2015]
§ 35. Muude teenistujate teenistusse või tööle võtmine ja teenistusest või töölt vabastamine
§ 36. Muude teenistujate palga või töötasu määramine
§ 37. Muudele teenistujatele kehtestatud nõuded
§ 38. Töölised
§ 39. Töölise tööle võtmine ja töölt vabastamine
§ 40. Töötajale koondamisest etteteatamine
Töölepingu erakorralisel ülesütlemisel koondamise tõttu teatatakse töötajale koondamisest ette sõltuvalt tema töösuhte kestusest tööandja juures, milleks loetakse summeeritud töötamist linna ametiasutustes.
§ 41. Õigusakti kehtetuks tunnistamine
Lisa Põhipalga vahemikud


text:
Komisjoni aruanne määruse (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) rakendamise kohta 2008. aastal
/* KOM/2009/0331 lõplik */
Komisjoni aruanne määruse (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) rakendamise kohta 2008. aastal /* KOM/2009/0331 lõplik */
Brüssel 2.7.2009
KOM(2009) 331 lõplik
määruse (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) rakendamise kohta 2008. aastal
Käesolev 2008. aasta aruanne on koostatud vastavalt üldsuse juurdepääsu Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele käsitleva määruse (EÜ) nr 1049/2001[1] artikli 17 lõikele 1.
Aruande lisas on esitatud statistilised andmed dokumentidele juurdepääsu taotluste läbivaatamise kohta. Sellega seoses tuleks rõhutada, et statistilised andmed hõlmavad ainult taotlusi juurdepääsuks avaldamata dokumentidele ning neist on välja jäetud taotlused, millega soovitakse juurdepääsu juba avaldatud dokumentidele, samuti teabetaotlused.
1. Läbipaistvuspoliitika[2]
30. aprillil 2008 võttis komisjon vastu üldsuse juurdepääsu dokumentidele käsitleva määruse muutmisettepaneku. Tegemist on 2007. aastal korraldatud rohelisel raamatul[3] põhineva avaliku konsultatsiooni järelmeetmega, mille olulisust oli Euroopa Parlament korduvalt rõhutanud. Seadusandliku võimu kaks haru uurisid muutmisettepanekut aasta teisel poolel.
2. Registrid ja veebisaidid
2.1. 2008. aasta lõpus sisaldus komisjoni dokumendiregistris 102 582 dokumenti (vt lisatud tabel).
2.2. Määruse artikli 9 lõikes 3 on sätestatud, et tundliku sisuga dokumendid[4] kantakse registrisse üksnes nende nõusolekul, kellelt dokument pärineb. 2008. aastal ei kuulunud registrisse ühtegi tundlikku dokumenti selle sätte tähenduses.
2.3. EUROPA serveris asuva veebisaidi „Läbipaistvus ja juurdepääs dokumentidele” külastatavus on olnud järgmine:
Külastajate arv | Külastuste arv | Kuvatud veebilehed |
Kokku | 40 845 | 57 419 | 72 410 |
Igakuine keskmine | 3 404 | 4 785 | 6 034 |
3. Koostöö muude institutsioonide ja liikmesriikidega
Määruse rakendamise eest vastutavad kolme institutsiooni talitused jätkasid 2008. aastal muu hulgas teabefoorumi pidamist määruse rakendamisega seotud juriidiliste küsimuste arutamiseks.
4. Juurdepääsutaotluste analüüs
4.1. Esialgsete taotluste arvu pidev kasv, mida on täheldatud juba alates määruse vastuvõtmisest, toimus ka 2008. aastal, kusjuures sel aastal esitati taotlusi 1 001 võrra (ehk ligi 25 %) rohkem kui 2007. aastal .
4.2. Kordustaotluste arv langes tunduvalt: 2007. aastal registreeriti 273 kordustaotlust ning 2008. aastal seevastu vaid 156 taotlust.
4.3. Valdkonniti jaotusid taotlused nii, et transpordi ja energeetika, siseturu, konkurentsi, õigusalase koostöö, keskkonna ning ettevõtluspoliitika valdkonnas esitatud taotlused moodustasid üle 40 % kõigist taotlustest.
4.4. Taotluste esitajate jaotumises ühiskondlik-majanduslike kategooriate järgi ilmnes taas teadusringkondadest pärinevate taotluste suur osakaal, mis jäi endiselt suurimaks, moodustades taotlustest üle 30 %.
4.5. Taotluste geograafiline jaotumine ei muutunud. Et paljude rahvusvaheliste äriühingute ja advokaadibüroode ning Euroopa tasandil tegutsevate ühingute ja valitsusväliste organisatsioonide bürood asuvad Belgias, esitasid Belgia eraisikud või seal asuvad organisatsioonid ligikaudu 20 % taotlustest. Lisaks sellele pärineb enamik taotlusi kõige suurema rahvaarvuga liikmesriikidest: Saksamaalt, Itaaliast, Prantsusmaalt, Ühendkuningriigist, Hispaaniast ja Madalmaadest, kus esitati kokku peaaegu pooled taotlustest (49,86 %). Uute liikmesriikide osakaal jäi tagasihoidlikuks.
5. Erandite kohaldamine juurdepääsuõiguse suhtes
5.1. Positiivse vastuse saanud esialgsete taotluste protsent tõusis eelmise aastaga võrreldes tunduvalt (ligikaudu 10 %).
82,68 % juhtudest (võrrelduna 72,71 %ga 2007. aastal) võimaldati juurdepääs dokumendi täistekstile ja 3,33 % juhtudest (võrrelduna 3,88 %ga 2007. aastal) võimaldati dokumentidele osaline juurdepääs.
5.2. Esmaste otsuste kinnitamise protsent vähenes oluliselt (ligi 20 % langus: 48,08 % juhtudest 2008. aastal võrrelduna 66,30 %ga 2007. aastal).
Pärast esmast keeldumist täielikult rahuldatud taotluste protsent kasvas veidi (18,59 % juhtudest võrrelduna 15,38 %ga 2007. aastal). Pärast esmast keeldumist osalist juurdepääsu lubavate otsuste protsent peaaegu kahekordistus (33,33 % juhtudest võrrelduna 18,32 %ga 2007. aastal).
5.3. Esmase keeldumise kaks peamist põhjust olid endiselt:
- kontrollimise, uurimise või audiitorkontrolli eesmärgi kaitsmine (artikli 4 lõike 2 kolmas taane), mis 2007. aastaga võrreldes veidi tõusis (26,63 % keeldumistest võrrelduna 23,48 %ga 2007. aastal);
- komisjoni otsustamisprotsessi kaitsmine (artikli 4 lõige 3), mis 15,22 % juhtudest oli seotud sisekasutuseks mõeldud arvamustega ning 13,5 % juhtudest veel vastu võtmata otsusega, mis moodustasid kokku 28,72 % keeldumistest (võrreldes 31,31 %ga 2007. aastal).
Rahvusvaheliste suhete kaitsmine ja ärihuvide kaitsmine etendasid endiselt olulist rolli, moodustades vastavalt 14,4 % (võrrelduna 10,79 %ga 2007. aastal) ja 10,24 % (võrrelduna 10,98 %ga 2007. aastal) keeldumise põhjendustest.
5.4. Korduva keeldumise peamised põhjendused olid järgmised:
- uurimise eesmärgi kaitse (27,85 % võrrelduna 24,75 %ga 2007. aastal);
- ärihuvide kaitse (24,89 % võrrelduna 25,25 %ga 2007. aastal);
- komisjoni otsustamisprotsessi kaitsmine, mis 17,3 % juhtudest oli seotud veel vastu võtmata otsusega ning 12,24 % juhtudest sisekasutuseks mõeldud arvamustega, mis moodustasid kokku 29,54 % keeldumistest (võrrelduna 17,4 %ga 2007. aastal).
6. Euroopa ombudsmanile esitatud kaebused
6.1. 2008. aastal lõpetas ombudsman 16 komisjoni vastu esitatud kaebuse uurimise, mis olid seotud dokumentide edastamisest keeldumisega:[5]
4 kaebust, mille puhul ombudsman ei tuvastanud hea haldustava rikkumist |
5 kaebust, mille ombudsman lõpetas kriitilise ja/või muu märkusega |
7 kaebust, mille ombudsman lõpetas ilma edasise uurimiseta |
6.2. Ombudsman sai 2008. aasta jooksul neliteist kaebust dokumentide edastamisest keeldumise kohta.
7. Kohtule esitatud kaebused
7.1. Kohtuasjades, mis on seotud komisjoni täieliku või osalise keeldumisega võimaldada juurdepääsu dokumentidele määruse 1049/2001 alusel, on Esimese Astme Kohus teinud viis otsust.
7.1.1. Esimese Astme Kohtu 30. jaanuari 2008. aasta otsus, kohtuasi T-380/04, Ioannis Terezakis versus komisjon:
Esimese Astme Kohus tühistas osaliselt komisjoni otsuse, millega keelduti võimaldamast juurdepääsu kahele dokumendile: auditiaruandele ning Ateena lennujaama ja ühe kontserni vahelisele lepingule.
Kohus asus seisukohale, et auditiaruande avaldamisest keeldumine on õiguspärane, kuna aruannet tuleb kaitsta uurimise/audiitorkontrolli kestuse ajal.
Mis puudutab lepingut, siis oli komisjon mõningaid andmeid juba levitanud ja kohus leidis, et hagejale oleks pidanud edastama vähemalt need andmed. Seetõttu tühistas kohus osaliselt komisjoni otsuse, kuna komisjon oli keeldunud võimaldamast osalist juurdepääsu lepingule.
7.1.2. Esimese Astme Kohtu 5. juuni 2008. aasta otsus, kohtuasi T-141/05, Internationaler Hilfsfonds eV versus komisjon:
Kohus nõustus komisjoni argumentidega ja jättis tühistamishagi rahuldamata vastuvõetamatuse tõttu, märkides, et vaidlusalune otsus üksnes kinnitas varasemat otsust, mida ei olnud selleks ettenähtud tähtaja jooksul aga vaidlustatud.
Kohus eristas selgelt Euroopa ombudsmani menetlust ja kohtumenetlust, rõhutades, et tegemist on kahe erineva menetlusviisiga. Veel selgitas kohus, et ombudsmani otsus – isegi kui sellega tuvastatakse haldustava rikkumine – ei kujuta endast uut elementi, mis võimaldaks hagejal esitada tühistamishagi varasema otsuse peale, mis on muutunud lõplikuks vaidlustamistähtaja möödumise tõttu.
Hageja kaebas otsuse edasi Euroopa Kohtusse.
7.1.3. Esimese Astme Kohtu 9. septembri 2008. aasta otsus, kohtuasi T-403/05, MyTravel Group plc versus komisjon:
Kohus kuulutas õiguspäraseks kaks komisjoni otsust (välja arvatud ühe dokumendi osas), millega viimane keeldus lubamast juurdepääsu konkurentsi valdkonna dokumentidele mitme erandi alusel („otsustamisprotsess”, „õigusnõuanne” ja „uurimine”). Seevastu tühistas kohus otsuse osas, mis käsitles üht dokumenti, millele komisjon keeldus andmast juurdepääsu, tuues ettekäändeks „uurimise” erandi, mida kohus pidas aga liiga ebamääraseks.
Kohus tõi eeskätt esile järgmist:
- kui tegemist on otsustamisprotsessiga, peab institutsioonidel olema õigus kaitsta oma sisenõupidamisi ja -arutelusid, kui see on üldsuse huvides vajalik, et tagada nende võime täita oma ülesandeid eelkõige haldusvõimu teostamisega seotud otsuste tegemisel;
- kuivõrd määrus reguleerib üldsuse juurdepääsu dokumentidele, ei ole selliste üksik- või erahuvide puhul tegemist asjaoluga, mida tuleks arvestada selles määruses ettenähtud huvide kaalumise raames.
Rootsi kaebas otsuse edasi Euroopa Kohtusse.
7.1.4. Esimese Astme Kohtu 10. septembri 2008. aasta otsus, kohtuasi T-42/05, Rhiannon Williams versus komisjon:
Selles kohtuasjas esitas hageja üldjoontes kaks väidet: esiteks juurdepääsu kaudne keelamine dokumentidele, mis „pidid olemas olema”, ning teiseks vaidlustatud otsuses osutatud dokumentidele juurdepääsu keelamine erandite alusel, mida tõlgendati ja rakendati valesti.
Mis puudutab esimest väidet, siis tühistas kohus komisjoni otsuse, tuletades meelde, et institutsioonid on kohustatud aitama taotlejal määratleda taotlus võimalikult täpselt ja et juhul kui taotlus ei ole selge hoolimata osutatud abist, peab institutsioon sõnastama oma vastuse väga täpselt, vastasel juhul võib ebatäpne vastus sisaldada kaudset keeldumist võimaldada juurdepääs määratlemata dokumentidele. Kaudne keeldumine on põhjendamata keeldumine ja sellel alusel tühistatav.
Mis puudutab dokumente, millele selgelt keelati juurdepääs, siis kinnitas kohus täielikult komisjoni otsust.
7.1.5. Esimese Astme Kohtu 18. detsembri 2008. aasta otsus, kohtuasi T-144/05, Pablo Muñiz versus komisjon:
Kohus tühistas komisjoni otsuse, millega viimane keeldus võimaldamast juurdepääsu tariifse klassifitseerimise valdkonna komiteemenetlusega seotud dokumentidele „otsustamisprotsessi” erandi alusel.
Kohus möönis, et otsustamisprotsessi kaitsmine sihipärase välissurve vastu võib olla õiguspärane põhjus juurdepääsu piiramiseks. Sellegipoolest tuleks kohtu arvates niisuguse surve olemasolu kindlaks teha ja lisaks tõendada, et esineb põhjendatult eeldatav risk, et nimetatud välissurve võiks vastuvõetavat otsust oluliselt mõjutada.
7.2. 2008. aastal esitati 23 uut hagi, sealhulgas 4 apellatsioonkaebust komisjoni poolt määruse nr 1049/2001 alusel langetatud otsuste peale:[6]
Kohtuasi C-506/08P, Rootsi / MyTravel Group plc ja komisjon | Kohtuasi C-362/08P, Internationaler Hilfsfonds eV / komisjon | Kohtuasi C-281/08P, Landtag Schleswig-Holstein / komisjon |
Kohtuasi C-28/08P, komisjon / The Bavarian Lager Co. Ltd | Kohtuasi T-509/08, Ryanair Ltd / komisjon | Kohtuasi T-500/08, Ryanair Ltd / komisjon |
Kohtuasi T-499/08, Ryanair Ltd / komisjon | Kohtuasi T-498/08, Ryanair Ltd / komisjon | Kohtuasi T-497/08, Ryanair Ltd / komisjon |
Kohtuasi T-496/08, Ryanair Ltd / komisjon | Kohtuasi T-495/08, Ryanair Ltd / komisjon | Kohtuasi T-494/08, Ryanair Ltd / komisjon |
Kohtuasi T-474/08, Dieter C. Umbach / komisjon | Kohtuasi T-437/08, CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) / komisjon | Kohtuasi T-383/08, New Europe / komisjon |
Kohtuasi T-380/08, Pays-Bas / komisjon | Kohtuasi T-362/08, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH / komisjon | Kohtuasi T-344/08, EnBW Energie Baden-Württemberg AG / komisjon |
Kohtuasi T-342/08, Edward William Batchelor / komisjon | Kohtuasi T-250/08, Edward William Batchelor / komisjon | Kohtuasi T-221/08, Guido Strack / komisjon |
Kohtuasi T-186/08, Liga para Protecção da Natureza (LPN) / komisjon | Kohtuasi T-29/08, Liga para Protecção da Natureza (LPN) / komisjon |
8. Järeldused
8.1. Taotluste iseloom ja keeldumiste põhjused:
Nagu eelnevatel aastatel, selgus taotluste analüüsimisel, et oluline osa juurdepääsutaotlustest on seotud komisjoni kontrollitegevusega ühenduse õiguse kohaldamisel. Väga paljudel juhtudel esitati juurdepääsutaotlus selleks, et saada dokumente, millele taotluse esitajad võiksid kaebuse korral toetuda, näiteks ühenduse õiguse väidetava rikkumise puhul või halduskaebuse või kohtumenetluse korral, mis käsitleb näiteks komisjoni otsust konkurentsipoliitika valdkonnas. Oluline on märkida, et need taotlused on enamasti seotud väga mahukate dokumentidega, mille analüüsimisega kaasneb märkimisväärne halduskoormuse kasv.
Lisaks tuleb märkida, et komisjoni otsustamisprotsessi kaitsega seotud erandile viidatakse peamiselt üksiktasandi küsimusi käsitleva otsustamisprotsessi kaitsmiseks. Õigusloome valdkonnas tehakse aina rohkem dokumente üldsusele otse kättesaadavaks, ootamata komisjonile nende kohta juurdepääsutaotluse esitamist. Komisjoni peadirektoraadid on loonud eri poliitikasuundi käsitlevad veebilehed ja avalikustanud nende kaudu märkimisväärse hulga dokumente.
Ärihuvide kaitsega seotud erandit kohaldati peamiselt nende juurdepääsutaotluste korral, mis esitati konkurentsipoliitikat käsitlevate toimikute kohta.
Komisjoni ettepanek määrus uuesti sõnastada tuginebki nendele suundumustele, mis on aastate jooksul aina enam süvenenud.
8.2. Kohtupraktika areng:
Esimese Astme Kohus on kinnitanud oma lahenditega kahte punkti:
- juurdepääsutaotluse aluseks olnud dokumente tuleb üldjuhul hinnata konkreetselt ja individuaalselt;
- hageja erahuvi olemasolul ei ole keeldumise õiguspärasuse hindamisel tähtsust;
- „uurimise/audiitorkontrolli” erandit kohaldatakse kogu uurimise/audiitorkontrolli kestuse ajal.
Lisaks täpsustas Esimese Astme Kohus veel kahte aspekti:
- Euroopa ombudsmani menetlust ja kohtumenetlust tuleb selgelt eristada, sest tegemist on kahe erineva menetlusviisiga;
- institutsioonidel peab olema õigus kaitsta oma sisenõupidamisi ja -arutelusid, eeskätt sihipärase välissurve vastu, kui see on üldsuse huvides vajalik, et tagada nende võime täita oma ülesandeid eelkõige haldusvõimu teostamisega seotud otsuste tegemisel;
- sellegipoolest peavad institutsioonid näitama niisuguse surve olemasolu ja lisaks tõendama, et esineb põhjendatult eeldatav risk, et nimetatud välissurve võiks vastuvõetavat otsust oluliselt mõjutada, eriti õigusloome valdkonnas;
- kaudne keeldumine on põhjendamata keeldumine ja sellel alusel tühistatav.
Määruse nr 1049/2001 kohaldamist käsitlev statistika
1. REGISTRI SISU
2007 | 2 431 | 6 647 | 129 | 717 | 3.255 | 13 179 |
2008 | 2 295 | 8 882 | 131 | 747 | 3.640 | 15 695 |
Kokku | 15 753 | 46 762 | 790 | 1 597 | 21.985 | 102 582 |
ESIALGSED TAOTLUSED
2. TAOTLUSTE ARV
3. VASTUSED
arv | % | arv | % | arv | % |
KORDUSTAOTLUSED
4. TAOTLUSTE ARV
5. VASTUSED
KEELDUMISTE JAOTUS KOHALDATUD ERANDI JÄRGI (%)
6. ESIALGSED TAOTLUSED
4.1.a. Avalike huvide kaitse – esimene taane – avalik julgeolek | 1,53 | 1,19 | 0,18 |
4.1.a. Avalike huvide kaitse – teine taane – kaitsepoliitilised ja sõjalised küsimused | 0,60 | 2,23 | 0,82 |
4.1.a. Avalike huvide kaitse – kolmas taane – rahvusvahelised suhted | 7,06 | 10,98 | 10,24 |
4.1.a. Avalike huvide kaitse – neljas taane – rahandus-, raha- või majanduspoliitika | 1,19 | 1,26 | 2,9 |
4.1.b. Eraelu puutumatuse ja isikupuutumatuse kaitse | 4,85 | 5,04 | 5,98 |
4.2. Esimene taane – ärihuvide kaitse | 8,94 | 10,79 | 14,4 |
4.2. Teine taane – kohtumenetluse ja õigusnõustamise kaitse | 7,49 | 6,08 | 6,52 |
4.2. Kolmas taane – kontrollimiste, uurimise ja audiitorkontrolli kaitse | 30,72 | 23,48 | 26,63 |
4.3 Esimene lõik – otsustamisprotsess, otsust ei ole veel vastu võetud | 14,30 | 12,02 | 13,5 |
4.3. Teine lõik – otsustamisprotsess, otsus on juba vastu võetud: esialgsete arutelude ja konsultatsioonide raames sisekasutamiseks esitatud arvamused | 19,06 | 19,29 | 15,22 |
4.5. Liikmesriigi keeldumine | 4,26 | 7,64 | 3,62 |
Kokku | 100,00 | 100,00 | 100,00 |
7. KORDUSTAOTLUSED
4.1.a. Avalike huvide kaitse – esimene taane – avalik julgeolek | 0,00 | 0,9 | 0,42 |
4.1.a. Avalike huvide kaitse – teine taane – kaitsepoliitilised ja sõjalised küsimused | 0,49 | 0,4 | 0,42 |
4.1.a Avalike huvide kaitse – kolmas taane – rahvusvahelised suhted | 3,40 | 2,2 | 5,91 |
4.1.a Avalike huvide kaitse – neljas taane – rahandus-, raha- või majanduspoliitika | 0,97 | 0,4 | 0,84 |
4.1.b Eraelu puutumatuse ja isikupuutumatuse kaitse | 13,59 | 4,8 | 5,06 |
4.2 Esimene taane – ärihuvide kaitse | 16,50 | 25,25 | 24,89 |
4.2 Teine taane – kohtumenetluse ja õigusnõustamise kaitse | 10,19 | 4,8 | 3,8 |
4.2 Kolmas taane – kontrollimiste, uurimise ja audiitorkontrolli kaitse | 27,18 | 24,75 | 27,85 |
4.3 Esimene lõik – otsustamisprotsess, otsust ei ole veel vastu võetud | 7,77 | 5,7 | 17,3 |
4.3. Teine lõik – otsustamisprotsess, otsus on juba vastu võetud: esialgsete arutelude ja konsultatsioonide raames sisekasutamiseks esitatud arvamused | 9,71 | 11,7 | 12,24 |
4.5. Liikmesriigi keeldumine | 10,19 | 19,1 | 1,27 |
TAOTLUSTE JAOTUS
8. TAOTLUSTE ESITAJATE ÜHISKONDLIK-MAJANDUSLIKE KATEGOORIATE JÄRGI (%)
Teadusringkonnad | 32,08 | 31,85 | 31,03 |
Kodanikuühiskond (huvirühmad, tööstus, valitsusvälised organisatsioonid jne) | 17,27 | 17,77 | 18,26 |
Ühiskonnaliikmed, kelle ühiskondlik-majanduslik kuuluvus ei ole märgitud | 16,55 | 15,33 | 16,75 |
Riigiasutused (välja arvatud ELi institutsioonid) | 15,67 | 15,69 | 14,19 |
Advokaadid | 10,43 | 9,69 | 11,01 |
Muud ELi institutsioonid | 6,85 | 6,75 | 6,3 |
Ajakirjanikud | 1,14 | 2,90 | 2,46 |
9. TAOTLUSTE GEOGRAAFILISE PÄRITOLU JÄRGI (%)
Saksamaa | 18,67 | 15,58 | 16,89 |
Itaalia | 8,41 | 8,18 | 8,54 |
Prantsusmaa | 9,31 | 9,32 | 8 |
Ühendkuningriik | 5,73 | 5,76 | 6,34 |
Hispaania | 5,33 | 5,92 | 5,29 |
Madalmaad | 5,35 | 4,42 | 4,83 |
Muud | 0,63 | 1,76 | 2,63 |
Märkimata | 1,64 | 1,16 | 2,61 |
Poola | 2,61 | 2,41 | 2,57 |
Taani | 1,55 | 1,23 | 2,45 |
Austria | 3,18 | 2,71 | 2,11 |
Kreeka | 1,2 | 1,5 | 1,93 |
Rootsi | 1,24 | 1,46 | 1,44 |
Iirimaa | 1,15 | 0,82 | 1,28 |
Tšehhi Vabariik | 1,08 | 0,89 | 1,26 |
Šveits | 0,77 | 0,82 | 1,18 |
Soome | 0,78 | 1,43 | 1,08 |
Ameerika Ühendriigid | 0,89 | 0,61 | 1,02 |
Ungari | 0,95 | 0,86 | 0,86 |
Leedu | 1,21 | 0,55 | 0,62 |
Rumeenia | 0,2 | 0,96 | 0,58 |
Norra | 0,51 | 0,32 | 0,36 |
Bulgaaria | 0,25 | 0,94 | 0,36 |
Sloveenia | 0,31 | 1,8 | 0,32 |
Läti | 0,2 | 0,14 | 0,28 |
Slovakkia | 0,37 | 0,59 | 0,24 |
Jaapan | 0,18 | 0,2 | 0,24 |
Küpros | 0,26 | 0,25 | 0,22 |
Hiina (sh Hong Kong) | 0,08 | 1,01 | 0,14 |
Eesti | 0,37 | 0,29 | 0,1 |
Venemaa | 0,11 | 0,05 | 0,1 |
Mehhiko | 0,02 | 0,05 | 0,1 |
Horvaatia | 0,22 | 0,43 | 0,08 |
Uus-Meremaa | 0,08 |
Austraalia | 0,15 | 0,07 | 0,06 |
Brasiilia | 0,05 | 0,04 | 0,06 |
Türgi | 0,22 | 0,12 | 0,04 |
Iisrael | 0,09 | 0,12 | 0,04 |
Lõuna-Aafrika Vabariik | 0,04 |
Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik | 0,08 | 0,04 | 0,02 |
Albaania | 0,05 | 0,02 | 0,02 |
Egiptus | 0,14 | 0 |
ELi liikmesriigid | 93,93 | 92,28 | 99,46 |
Kandidaatriigid | 0,22 | 0,12 | 0 |
Muud | 3,49 | 4,55 | 0 |
Märkimata | 2,37 | 3,05 | 0,54 |
10. VALDKONDADE JÄRGI (%)
Peadirektoraat/talitus | 2007 | 2008 |
SG – peasekretariaat | 10,19 | 9,38 |
TREN – transpordi ja energeetika peadirektoraat | 7,54 | 8,18 |
MARKT – siseturu ja teenuste peadirektoraat | 6,46 | 7,28 |
COMP – konkurentsi peadirektoraat | 7,32 | 7,18 |
JLS – õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat | 8,45 | 6,69 |
ENV – keskkonna peadirektoraat | 6,11 | 6,07 |
ENTR – ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat | 5,48 | 5,91 |
SANCO – tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat | 4,27 | 5,74 |
TAXUD – maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat | 4,82 | 5,17 |
ADMIN – personali ja halduse peadirektoraat | 2,34 | 4,08 |
EMPL – tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraat | 3,1 | 3,72 |
AGRI – põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat | 4,11 | 3,6 |
REGIO – regionaalpoliitika peadirektoraat | 3,69 | 3,42 |
TRADE – kaubanduse peadirektoraat | 2,48 | 2,72 |
RELEX – välissuhete peadirektoraat | 4,09 | 2,39 |
INFSO – infoühiskonna peadirektoraat | 2,21 | 2,3 |
SJ – õigustalitus | 1,34 | 1,75 |
DEV – arengu peadirektoraat | 2,12 | 1,67 |
AIDCO – EuropeAid koostöötalitus | 1,27 | 1,55 |
ELARG – laienemise peadirektoraat | 3,18 | 1,5 |
EAC – hariduse ja kultuuri peadirektoraat | 1,58 | 1,4 |
RTD – teadusuuringute peadirektoraat | 1,64 | 1,23 |
ECFIN – majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat | 1,07 | 1,23 |
FISH – kalandus- ja merendusasjade peadirektoraat | 0,95 | 1,13 |
BUDG – eelarve peadirektoraat | 1,31 | 1,07 |
COMM – teabetalitus | 0,73 | 0,85 |
OLAF – Euroopa Pettustevastane Amet | 0,45 | 0,62 |
CAB – volinike kabinetid | 0,16 | 0,43 |
DGT – kirjaliku tõlke peadirektoraat | 0,4 | 0,32 |
ADMIN (Brüsseli Infrastruktuuriamet OIB) | 0,22 | 0,28 |
EPSO – Euroopa Personalivaliku Amet | 0,08 | 0,23 |
ESTAT – Statistikaamet | 0,24 | 0,22 |
PMO – üksikisikute rahaliste õiguste haldus- ja maksetalitus | 0,13 | 0,18 |
ECHO – Humanitaarabi Amet | 0,21 | 0,15 |
JRC – Teadusuuringute Ühiskeskus | 0,02 | 0,13 |
IAS – sisekontrolli talitus | 0,1 | 0,07 |
BEPA – Euroopa poliitikanõustajate büroo | 0,06 | 0,07 |
OPOCE – väljaannete talitus | 0,03 | 0,05 |
SCIC – ühendatud tõlke- ja konverentsitalitus | 0,02 | 0,02 |
DIGIT – informaatika peadirektoraat | 0,03 | 0 |
FC – finantskontrolli peadirektoraat | 0,02 | - |
Kokku: | 100 | 100 |
[2] Lisateavet läbipaistvuspoliitika kohta leiab Euroopa Liidu bülletäänist järgmisel aadressil: http://europa.eu/bulletin/en/200804/p101006.htm#anch0006.
[3] KOM(2007) 185, 18.4.2007.
[4] „Tundliku sisuga dokumendid on dokumendid, mis pärinevad institutsioonidest või nende loodud asutustest, liikmesriikidest, kolmandatest riikidest või rahvusvahelistest organisatsioonidest ning mis on liigitatud kui „TRÈS SECRET/TOP SECRET”, „SECRET” või „CONFIDENTIEL” vastavalt asjaomase institutsiooni eeskirjadele, mis kaitsevad Euroopa Liidu või selle ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve artikli 4 lõike 1 punktis a osutatud valdkondades, eelkõige avaliku julgeoleku alal, kaitsepoliitilistes ja sõjalistes küsimustes” (artikli 9 lõige 1).
[5] Üksikasjalikum teave kõnealuste kaebuste kohta on esitatud Interneti-aadressil: http://www.euro-ombudsman.eu.int/decision/en/default.htm.
[6] Üksikasjalikum teave nende kohtuasjade kohta on esitatud Interneti-aadressil: http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fr.

matches: Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


Metsakorraldaja katsetöödele ja eksamitele esitatavad nõuded, katsetööde ja eksamite korraldamise, tulemuste hindamise ning metsakorraldaja tunnistuse andmise, pikendamise ja kehtetuks tunnistamise kord – Riigi Teataja
Metsakorraldaja katsetöödele ja eksamitele esitatavad nõuded, katsetööde ja eksamite korraldamise, tulemuste hindamise ning metsakorraldaja tunnistuse andmise, pikendamise ja kehtetuks tunnistamise kord
Metsakorraldaja katsetöödele ja eksamitele esitatavad nõuded, katsetööde ja eksamite korraldamise, tulemuste hindamise ning metsakorraldaja tunnistuse andmise, pikendamise ja kehtetuks tunnistamise kord - sisukord
§ 1 Metsakorraldaja
§ 2 Metsakorraldaja katsetööde ja eksami korraldamise kord
§ 3 Eksami ja katsetöö sooritamise taotlemine
§ 5 Eksamile esitatavad nõuded ja eksami korraldamine
§ 6 Eksami tulemuste hindamine
§ 7 Korduseksami sooritamine
§ 8 Katsetööle esitatavad nõuded
§ 9 Katsetöö ettevalmistamine ja sooritamine
§ 10 Katsetöö tulemuste hindamine
§ 11 Korduskatsetöö sooritamine
§ 12 Tunnistuse väljaandmine
§ 121 Tunnistuse pikendamine
§ 122 Tunnistuse kehtetuks tunnistamine
§ 13 Vaidemenetlus
RT I, 29.08.2017, 3
[RT I, 29.08.2017, 1 - jõust. 01.09.2017]
Vastu võetud 21.12.2006 nr 82
RTL 2006, 93, 1724
15.04.2008 RTL 2008, 32, 478 26.04.2008
16.05.2011 RT I, 20.05.2011, 1 23.05.2011
05.04.2012 RT I, 10.04.2012, 7 13.04.2012
24.07.2014 RT I, 29.07.2014, 3 01.08.2014
28.08.2017 RT I, 29.08.2017, 1 01.09.2017
Määrus kehtestatakse «Metsaseaduse» § 122 lõike 5 alusel.
[RT I, 29.07.2014, 3 - jõust. 01.08.2014]
§ 1. Metsakorraldaja
Metsakorraldajana käsitletakse käesolevas määruses füüsilist isikut, kes on sooritanud eksami ja katsetöö metsakorraldustööde teoorias ja praktikas käesolevas määruses kehtestatud korras ning kes omab selle kohta kehtivat metsakorraldaja tunnistust (edaspidi tunnistus).
§ 2. Metsakorraldaja katsetööde ja eksami korraldamise kord
[RT I, 20.05.2011, 1 - jõust. 23.05.2011]
(1) Metsakorraldaja katsetööd ja eksami korraldab Keskkonnaagentuur, kelle direktor moodustab selleks komisjoni ja määrab komisjoni esimehe.
(2) Komisjoni esimees nimetab komisjoni koosseisust komisjoni aseesimehe, kes asendab komisjoni esimeest tema äraolekul.
(3) Komisjon on otsustusvõimeline, kui kohal on vähemalt kolm liiget, nende hulgas komisjoni esimees või aseesimees.
(4) Komisjon võtab otsused vastu häälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral on määrav komisjoni esimehe või tema äraolekul aseesimehe hääl.
(5) Komisjoni töövorm on koosolek, mille kutsub kokku komisjoni esimees.
(6) Komisjon täidab järgmisi ülesandeid:
1) kinnitab õppematerjali loetelu;
2) kinnitab eksamil esitatavad küsimused;
3) eksamineerib metsakorraldajakandidaate;
4) valib maa-ala katsetöö teostamiseks;
5) määrab eksperdid eksperdihinnangu andmiseks;
6) korraldab katsetöö teostamise.
(7) [Kehtetu - RT I, 20.05.2011, 1 - jõust. 23.05.2011]
(8) Komisjoni protokolle ning komisjoni tööga seotud dokumente säilitatakse Keskkonnaagentuuris 6 aastat, tunnistuse taotlejate isiklikke toimikuid 50 aastat.
§ 3. Eksami ja katsetöö sooritamise taotlemine
(1) Metsakorraldaja eksami ja katsetöö sooritamise taotlemiseks peab taotleja:
2) esitama Keskkonnaagentuurile avalduse.
2) metsandusalast haridust tõendava dokumendi koopia.
(3) Komisjonil on õigus nõuda taotlejalt või teistelt isikutelt avalduses esitatud või avaldusele lisatud dokumentides sisalduvate andmete täpsustamiseks ja kontrollimiseks lisateavet.
(1) Komisjon tutvub avalduse ja dokumentidega ning otsustab eksamile lubamise või lubamata jätmise.
(2) Komisjon teatab hiljemalt kahe nädala jooksul avalduse laekumisest arvates taotlejale kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis eksamile lubamisest ning eksami toimumise ajast ja kohast.
(3) Eksami toimumise aeg määratakse mitte hiljemaks kui kaks kuud pärast avalduse esitamist.
(4) Komisjon ei luba taotlejat eksamile, kui taotleja ei vasta käesoleva määruse § 3 lõikes 1 esitatud nõuetele või ei ole esitanud käesoleva määruse § 3 lõikes 2 nõutud dokumente või on esitanud valeandmeid.
(5) Eksamile lubamata jätmisest teatab komisjon taotlejale kahe nädala jooksul avalduse laekumisest.
§ 5. Eksamile esitatavad nõuded ja eksami korraldamine
(1) Eksam koosneb 30 küsimusega kirjalikust valikvastustega testist.
(2) Eksamipiletid kinnitatakse eksami toimumisega samal päeval vahetult ennem eksami algust ja need peavad käsitlema järgmisi valdkondi:
1) metsandusalased õigusaktid;
2) metsatakseerimine;
3) metsakorraldus;
4) metsatüpoloogia;
5) keskkonnakaitsealased õigusaktid;
6) metsabioloogia;
7) metsakasvatus;
8) geodeesia;
9) metsakaitse;
10) dendroloogia.
(3) Eksami sooritamise ajaline kestus on maksimaalselt kaks tundi.
(4) Eksami ajal viibib kohal vähemalt üks komisjoni esindaja.
(5) Eksami ajal on keelatud kasutada abi- ja lisavahendeid, samuti kõrvaliste isikute abi ning suunavaid märkusi, mis võivad mõjutada eksami iseseisvat sooritamist. Kui eksamineeritav rikub eksamil kehtivat korda, eksam katkestatakse ning loetakse mittesooritatuks.
[RT I, 10.04.2012, 7 - jõust. 13.04.2012]
(6) Eksam toimub taotlejale teatatud ajal ja kohas.
(7) Kui taotleja ei saa mõjuvatel põhjustel talle teatatud ajal eksamit sooritada ja teavitab sellest komisjoni vähemalt üks nädal enne eksami toimumist, teatatakse talle eksami toimumise uus aeg ja koht.
(8) Kui taotleja ei ilmu eksamile ning ta ei ole eksamile ilmumata jätmisest ettenähtud aja jooksul komisjoni teavitanud, loetakse eksam mittesooritatuks. Põhjuseks märgitakse „ei ilmunud eksamile”.
§ 6. Eksami tulemuste hindamine
(1) Komisjon hindab eksami sooritanud isiku teadmisi järgmiselt:
1) eksam sooritatud;
2) eksam sooritamata.
(2) Eksam loetakse sooritatuks, kui eksami sooritaja vastab õigesti vähemalt 24 küsimusele.
(3) Eksami korraldamise ja eksami tulemuste hindamise kohta vormistatakse protokoll koos otsusega eksami sooritanute ja mittesooritanute kohta. Dokumendile kirjutavad alla kõik komisjoni tööst osa võtnud komisjoni liikmed. Kui komisjoni liikmel on komisjoni seisukohaga võrreldes eriarvamus, kantakse see protokolli eriarvamusel olija taotlusel.
(4) Komisjon teeb eksamitulemuste kohta tehtud otsuse taotlejale teatavaks kahe nädala jooksul eksami toimumisest. Eksami sooritanud isikule teatatakse katsetöö tegemise aeg ja kogunemiskoht sama tähtaja jooksul.
§ 7. Korduseksami sooritamine
(1) Korduseksami sooritamist võib taotleda mitte varem kui kahe nädala möödumisel eelmise eksami tulemuse teadasaamisest, esitades selleks kirjaliku või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis avalduse komisjoni esimehe nimele.
(2) Korduseksami sooritamisele kohaldatakse käesoleva määruse § 4 lõigetes 2 ja 3 ning §-des 5–6 sätestatut.
(3) Kalendriaasta jooksul võib eksamit sooritada kolm korda.
§ 8. Katsetööle esitatavad nõuded
(1) Katsetöö korraldatakse komisjoni valitud maa-alal, mis peab vastama järgmistele nõuetele:
1) maa-ala koosseisus olev metsamaa peab sisaldama 15 eraldist, mille kogupindala on 15–30 ha;
2) metsamaal peab olema esindatud vähemalt kolm erinevat arenguklassi, peapuuliiki ja metsakasvukohatüüpi;
3) maa-ala peab sisaldama vähemalt 25 puistuelementi, mille osakaal rindes ületab 20%;
4) maa-ala ei tohi paikneda kaitseala loodusreservaadis või sihtkaitsevööndis.
(2) Katsetöö korraldaja annab katsetöö sooritajale maa-ala inventeerimise materjalid, milleks on:
1) aerofoto koopia, millel on piiritletud ja nummerdatud kirjeldatavad eraldised;
2) eraldise takseerandmete nummerdatud lehed, millele on märgitud määratavad takseertunnused ning eraldisel määratavad rinded.
(3) Katsetöö sooritajal on õigus kasutada ülepinnalisel inventeerimisel kasutatavaid mõõteriistu ja abimaterjale, milleks on kompass, kõrgusmõõtja, vedrulint, relaskoop, ümbermõõdulint, juurdekasvupuur, luup, klupp, mullasond, niitkaugusmõõtja, puistute tagavara standardtabelid, asjakohased õigusaktid.
(4) Katsetöö käigus tuleb katsetöö sooritajal määrata 15-l metsamaa eraldisel järgmised takseertunnused:
1) kasvukohatüüp;
2) igal märgitud üksikpuude rindel ja noorendike esimesel rindel puude arv hektari kohta, teiste arenguklasside esimesel ning teisel rindel (esinemise korral) rinnaspindala ruutmeetrites hektari kohta. Kui rinnaspindala vahetu mõõtmine pole võimalik, määratakse rinnaspindala standardtabeli järgi visuaalselt hinnatud täiuse alusel;
3) keskkonnaministri 16. jaanuari 2009. a määruse nr 2 «Metsa korraldamise juhend» nõuete kohaselt iga eraldamist vajava puistuelemendi kohta koosseisukordaja, koosseisu puuliik, keskmine kõrgus meetrites, keskmine rinnasdiameeter sentimeetrites, keskmine vanus aastates.
(5) Katsetöö sooritamiseks antakse aega seitse tundi.
(6) Katsetöö eraldise takseerandmete lehe allkirjastavad katsetöö sooritaja ja komisjoni esindaja. Katsetöö sooritaja peab allkirjastama ka katsetöös tehtud parandused.
§ 9. Katsetöö ettevalmistamine ja sooritamine
(1) Katsetööle lubatakse isikud, kes on viimase 24 kuu jooksul sooritanud eksami käesoleva määruse § 6 lõike 2 kohaselt.
(2) Katsetöö korraldatakse ajavahemikus 1. maist 31. oktoobrini.
(3) Kui ilmastikuolud, nagu laussadu või ohtlikult tugev tuul ei võimalda katsetöö sooritamist, lepitakse kokku uus katsetöö sooritamise aeg ja kogunemiskoht.
(4) Kui eksami sooritanu ei saa mõjuvatel põhjustel määratud ajal katsetööd sooritada ja teavitab sellest komisjoni vähemalt üks nädal enne katsetöö toimumist, teatab komisjon katsetöö uue aja ja kogunemiskoha.
(5) Kui eksami sooritanu ei ilmu katsetööle ning ta ei ole katsetööle ilmumata jätmisest ettenähtud aja jooksul komisjoni teavitanud, loetakse katsetöö mittesooritatuks. Katsetöö mittesooritamise põhjuseks märgitakse „ei ilmunud katsetööle”.
(6) Katsetöö ajal peab kohal olema vähemalt üks komisjoni liige, kes korraldab katsetööd.
(7) Katsetöö korraldaja tutvustab katsetöö sooritajatele katsetöö nõudeid ja korda ning näitab aerofotol katsetöö lähtekoha.
(8) Katsetöö sooritajal on katsetöö ajal keelatud kasutada abi- ja lisavahendeid, mida ei ole loetletud käesoleva määruse § 8 lõikes 3, samuti kõrvaliste isikute abi ning suunavaid märkusi, mis võivad mõjutada katsetöö iseseisvat sooritamist. Katsetöö korra rikkumise tuvastamisel loetakse katsetöö mittesooritatuks.
(9) Kui katsetöö loetakse mittesooritatuks eelmises lõikes nimetatud alusel, ei lubata katsetöö sooritajal järgmise 24 kuu jooksul katsetööd uuesti sooritada.
§ 10. Katsetöö tulemuste hindamine
(1) Komisjon hindab katsetöö sooritanud isiku oskusi järgmiselt:
1) katsetöö sooritatud;
2) katsetöö sooritamata.
(2) Komisjon võrdleb takseertunnuseid, mille katsetöö sooritaja on käesoleva määruse § 8 lõike 4 kohaselt määranud ja lõike 6 kohaselt vormistanud samadele tunnustele antud eksperdihinnanguga.
(3) Eksperdihinnangu koostab mõõtval meetodil antava ühishinnanguna komisjoni poolt määratud vähemalt kaks eksperti.
(4) Kui katsetöö sooritaja määratud tunnus erineb eksperdihinnangus antust enam kui lubab käesoleva määruse lisas 3 fikseeritud lubatud vigade piirmäär või kui katsetöö sooritaja on jätnud tunnuse määramata, arvestatakse talle viga.
(5) Katsetöö loetakse sooritatuks, kui katsetöös:
1) on vähem kui 4 viga metsakasvukohatüübi määramisel;
2) on vähem kui 5 viga takseertunnuste määramisel käesoleva määruse § 8 lõike 4 punkti 2 kohaselt;
3) on vähem kui 6 viga takseertunnuste määramisel käesoleva määruse § 8 lõike 4 punkti 3 kohaselt;
4) kõrguse, rinnasdiameetri või rinnaspindala määramise süstemaatiline viga ei ole suurem kui 10% või vanuse määramise süstemaatiline viga ei ole suurem kui 10 aastat.
(6) Kui käesoleva paragrahvi lõike 5 punktides 1–4 nimetatud lubatud vigade arvust on vähemalt ühes punktis vigade arv ületatud, loetakse katsetöö mittesooritatuks.
(7) Tulemuste hindamise leht ja katsetöö korraldamise protokoll ning komisjoni otsus katsetöö sooritanute või mittesooritanute kohta vormistatakse komisjoni koosolekul käesoleva määruse § 6 lõike 3 kohaselt.
(8) Kui katsetöö sooritaja esitab vormistatud katsetöö katsetöö korraldajale käesoleva määruse § 8 lõikes 5 märgitust hiljem, loetakse katsetöö mittesooritatuks.
(9) Komisjon teeb otsuse katsetöö tulemuste kohta katsetöös osalenutele teatavaks kahe nädala jooksul pärast katsetöö tegemist.
§ 11. Korduskatsetöö sooritamine
(1) Korduskatsetöö tegemist võib taotleda mitte varem kui kahe nädala möödumisel eelmise katsetöö tulemuse teadasaamisest. Selleks tuleb esitada komisjoni esimehe nimele kirjalik või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis avaldus.
(2) Korduskatsetöö sooritamisele kohaldatakse käesoleva määruse §-des 9–10 sätestatut.
(3) Kalendriaasta kestel võib katsetööd teha kolm korda.
§ 12. Tunnistuse väljaandmine
(1) [Kehtetu - RT I, 20.05.2011, 1 - jõust. 23.05.2011]
(2) Keskkonnaagentuur annab eksami ja katsetöö edukalt sooritanud isikule tema vajalikke tööoskusi ja teadmisi kinnitava tunnistuse.
(3) Keskkonnaagentuur saadab taotlejale vormistatud tunnistuse posti teel väljastusteatega tähtkirjaga käesoleva määruse § 10 lõikes 9 märgitud aja jooksul.
(4) Kui tunnistus on hävinud või kaotsi läinud või kui selle tekst ei ole loetav, annab Keskkonnaagentuur tunnistuse omaniku kirjaliku taotluse alusel välja tunnistuse duplikaadi.
(5) Keskkonnaagentuur kannab isikud, kellele tunnistus on antud metsakorraldajate andmebaasi.
(6) Tunnistust omavate isikute nimed avaldatakse Keskkonnaagentuuri veebilehel.
§ 121. Tunnistuse pikendamine
(1) Tunnistuse kehtivuse pikendamiseks tuleb esitada Keskkonnaagentuurile kirjalik taotlus vähemalt 30 päeva enne tunnistuse kehtivusaja lõppemist.
1) taotleja nime, isikukoodi ja kontaktandmeid;
(3) Keskkonnaagentuur kontrollib tunnistuse kehtivuse pikendamise taotleja vastavust „Metsaseaduse” § 122 lõikes 42 sätestatud tingimustele.
(4) Kui taotleja vastab tunnistuse kehtivuse pikendamise tingimustele, väljastab Keskkonnaagentuur talle sama numbriga uue tunnistuse.
(5) Kui taotleja ei vasta tunnistuse kehtivuse pikendamise tingimustele või pikendamise taotlus on esitatud pärast lõikes 1 sätestatud tähtaega, jätab Keskkonnaagentuur tunnistuse kehtivuse pikendamata.
(6) Tunnistuse kehtivuse pikendamata jätmise otsusest teavitab Keskkonnaagentuur tunnistuse omanikku posti teel või elektrooniliselt kümne tööpäeva jooksul vastava otsuse tegemisest arvates.
§ 122. Tunnistuse kehtetuks tunnistamine
(1) „Metsaseaduse” § 122 lõike 51 punktides 1 või 2 sätestatud rikkumiste korral võib Keskkonnaagentuur tunnistada metsakorraldaja tunnistuse kehtetuks.
(2) Tunnistuse kehtetuks tunnistamise aluseks olevad rikkumised ei tohi olla vanemad kui üks kalendriaasta.
(3) Enne tunnistuse kehtetuks tunnistamise otsuse tegemist on tunnistuse omanikul õigus anda omapoolne selgitus. Ärakuulamise ajast teavitatakse tunnistuse omanikku posti teel või elektrooniliselt.
(4) Kui tunnistuse omanik ei ilmu määratud ajal selgitusi andma ja ei ole neid selleks ajaks ka kirjalikult esitanud, võib Keskkonnaagentuur teha tunnistuse kehtetuks tunnistamise otsuse tunnistuse omanikku ära kuulamata.
(5) Tunnistuse kehtetuks tunnistamise kirjalik otsus peab sisaldama:
2) kehtetuks tunnistatava tunnistuse numbrit;
3) kehtetuks tunnistatava tunnistuse omaniku nime ja isikukoodi;
4) tunnistuse kehtetuks tunnistamise tinginud asjaolusid;
5) otsust tunnistada tunnistus kehtetuks;
6) otsuse teinud ametiisiku nime ning allkirja.
(6) Tunnistuse kehtetuks tunnistamise otsuse saadab Keskkonnaagentuur tunnistuse omanikule posti teel või elektrooniliselt kümne tööpäeva jooksul vastava otsuse tegemisest arvates.
§ 13. Vaidemenetlus
(1) Tunnistuse taotlejal on õigus esitada eksami või katsetöö tulemuse vaidlustamiseks Keskkonnaagentuurile vaie «Haldusmenetluse seadusega» kehtestatud tingimustel ja korras.
(2) Taotlejal või tunnistuse omanikul on õigus esitada vaie tunnistuse andmata või kehtivuse pikendamata jätmise või kehtetuks tunnistamise otsuse vaidlustamiseks Keskkonnaagentuurile „Haldusmenetluse seadusega” kehtestatud tingimustel ja korras.
Lisa 1 [Kehtetu – RT I, 20.05.2011, 1 – jõust. 23.05.2011]
Lisa 2 [Kehtetu – RT I, 20.05.2011, 1 – jõust. 23.05.2011]
Lisa 3 Lubatud vigade piirmäärad
Lisa 4 [Kehtetu – RT I, 20.05.2011, 1 – jõust. 23.05.2011]