text:
Lääne-Nigula valla tunnustuse avaldamise kord – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla tunnustuse avaldamise kord
Lääne-Nigula valla tunnustuse avaldamise kord - sisukord
§ 3 Lääne-Nigula valla aukodaniku nimetus ja vapimärk
§ 4 Lääne-Nigula valla suur teenetemärk ja teenetemärk
§ 5 Lääne-Nigula valla tänukiri
§ 6 Auhind „Lääne-Nigula valla aasta ……..“
§ 7 Osavalla tänukiri
RT IV, 04.01.2019, 26
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 6 lg 3 p 2 ja Lääne-Nigula valla põhimääruse § 4 lõike 2 alusel.
(1) Määruse eesmärgiks on tunnustuse avaldamine Lääne-Nigula vallas.
(2) Määrus sätestab Lääne-Nigula valla tunnustusavalduste liigid ja kirjelduse ning reguleerib nende taotlemise ja kätteandmise korda.
(1) Lääne-Nigula valla tunnustusavaldused on valla aukodaniku nimetus, vapimärk, suur teenetemärk, teenetemärk, valla tänukiri, osavalla tänukiri ja austav tiitel „Lääne-Nigula valla aasta ……..“.
(2) Lääne-Nigula valla vapimärk (edaspidi vapimärk) on Lääne-Nigula valla vapi kujuline rinnamärk. Vapimärgi täpse kujunduse joonisena kinnitab Lääne-Nigula Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(3) Lääne-Nigula valla teenetemärkide (edaspidi teenetemärk) täpse kujunduse joonisena kinnitab vallavalitsus.
(4) Lääne-Nigula valla tänukiri (edaspidi tänukiri) vormistatakse A4 formaadis kvaliteetpaberil ning sellel on kujutatud Lääne-Nigula valla vapp. Tänukirja täpse kujunduse kinnitab vallavalitsus.
(5) Lääne-Nigula valla osavalla tänukiri (edaspidi osavalla tänukiri) vormistatakse A4 formaadis kvaliteetpaberil. Tänukirja täpse kujunduse kinnitab vastav osavallakogu.
(6) „Lääne-Nigula valla aasta ……..“ on austav tiitel, mis antakse koos tänukirja ja Lääne-Nigula valla meenega. Austav tiitel antakse, et väärtustada jooksval aastal vallale olulise tähtsusega ettevõtmist, eluvaldkonda või eriala ning tunnustada selle eestvedajat (eestvedajaid).
(7) Tänukirjaga tunnustuse avaldamisel võib aukirjale või tänukirjale lisada Lääne-Nigula valla meene.
§ 3. Lääne-Nigula valla aukodaniku nimetus ja vapimärk
(1) Aukodaniku nimetus antakse füüsilisele isikule erilise auavaldusena Lääne-Nigula vallale elutööna osutatud väljapaistvate teenete eest. Aukodaniku nimetusega kaasneb Lääne-Nigula vapimärk.
(2) Vapimärgid on nummerdatud. Koos vapimärgiga antakse isikule vastav aukodaniku tunnistus.
(3) Aukodaniku kandidaate võivad esitada kõik Lääne-Nigula valla elanikud ja Lääne-Nigula vallas tegutsevad juriidilised isikud. Vallavalitsus informeerib teenetemärgi kandidaatide esitamise võimalusest valla veebilehel ja sotsiaalmeedias vähemalt 30 päeva enne kandidaatide esitamise tähtaega.
(4) Aukodaniku nimetuse võib ühes aastas anda üldreeglina kuni kolmele isikule. Vapimärgi andmise otsustab Lääne-Nigula Vallavolikogu (edaspidi volikogu) kuulates ära volikogu kultuuriküsimustega tegeleva komisjoni ja vallavalitsuse arvamuse.
(5) Vapimärke antakse üks kord aastas: 24. Veebruariks- iseseisvuspäevaks.
(6) Ühele isikule antakse aukodaniku nimetus ja vapimärk ainult üks kord.
§ 4. Lääne-Nigula valla suur teenetemärk ja teenetemärk
(1) Teenetemärk antakse austusavaldusena füüsilisele isikule järgmistel juhtudel:
1) Lääne-Nigula valla elanikule, kes on oma õpingutes, töös või muul alal saavutanud valla, maakonna, riiklikul või rahvusvahelisel tasandil silmapaistvaid tulemusi;
2) isikule, kes on pikaajaliselt osalenud vallateenistuses;
3) ettevõtjale või ettevõtte juhile, kes on edukalt arendanud ettevõtlust ja Lääne-Nigula valla majanduselu ning pakkunud tööd Lääne-Nigula valla elanikele, isiklike ja ettevõtete juubelite puhul;
4) Kodanikuühiskonna eestvedajale, kellel on silmapaistev roll kodanikuühiskonna või külaelu arendamisel Lääne-Nigula vallas;
5) välisriigi kodanikule, kes on programmide, projektide vms kaudu kaasa aidanud Lääne-Nigula valla sotsiaalsele, majanduslikule ja kultuurilisele arengule;
6) Eesti Vabariigi kodanikele ja ametiisikutele, kes on oma isikliku tegevusega kaasa aidanud Lääne-Nigula valla sotsiaalsele, majanduslikule ja kultuurilisele arengule;
7) isik on muul viisil märkimisväärselt toetanud Lääne-Nigula valda ja pälvinud vallavolikogu või- valitsuse põhjendatud austuse ja lugupidamise.
(2) Suur teenetemärk antakse lõikes 1 sätestatud tingimustel austusavaldusena füüsilisele isikule järgmistel juhtudel:
1) isik on varem juba pälvinud valla teenetemärgi;
2) isiku tegevuste kaalu ja tähtsust arvestades erilise austusavaldusena.
(3) Teenetemärgi kandidaate võivad esitada kõik Lääne-Nigula valla elanikud ja Lääne-Nigula vallas tegutsevad juriidilised isikud. Vallavalitsus informeerib teenetemärgi kandidaatide esitamise võimalusest valla veebilehel ja sotsiaalmeedias vähemalt 30 päeva enne kandidaatide esitamise tähtaega.
(4) Teenetemärgi ja suure teenetemärgi andmise otsustab vallavalitsus.
(5) Erakorraliste saavutuste puhul võib vallavalitsus teenetemärgi anda käesolevas paragrahvis sätestatud korda järgimata.
(6) Teenetemärk antakse üldreeglina 24. veebruariks- iseseisvuspäevaks; Lääne-Nigula valla omavalitsuse moodustamise aastapäevaks või muu olulise tähtpäeva või sündmuse puhul.
(7) Teenetemärgid on nummerdatud. Koos teenetemärgiga antakse isikule vastav tunnistus.
(8) Teenetemärki võib kanda üksnes isik, kellele see on antud.
(9) Teenetemärk ja suur teenetemärk antakse ühele isikule üks kord.
§ 5. Lääne-Nigula valla tänukiri
(1) Lääne-Nigula valla tänukiri antakse:
1) Lääne-Nigula valla mittetulundusühingute, laulukooride, muusikaansamblite, spordiseltside, näitemänguseltside, kodukaunistamise seltside, külaseltside jm eestvedajatele, isiklike või vastavate ühingute, pikaajaliste töötajate jm juubelite puhul, edukalt läbiviidud suurürituste, võidetud tähtsate konkursside ja võistluste puhul;
2) Lääne-Nigula valla poolt isikule, ettevõttele või kollektiivile kes on toetanud valla poolt või koostöös vallaga organiseeritud üritust;
(2) Tänukirja andmise otsustab vallavanem käskkirjaga või vallavalitsus korraldusega. Tänukirja võib anda mitu korda aastas vastavalt vajadusele.
(3) Tänukirjaga tunnustuse avaldamisel võib tänukirjale lisada Lääne-Nigula valla meene.
§ 6. Auhind „Lääne-Nigula valla aasta ……..“
(1) Auhind „Lääne-Nigula valla aasta …….“ (edaspidi auhind) antakse isikule, mittetulundusühingule, ettevõttele või kollektiivile, kelle eestvedamisel on vallas aset leidnud tunnustatavas valdkonnas ettevõtmine või sündmus, mis aasta jooksul on vallale ja valla elanikele olnud olulise tähtsusega ning mis on positiivselt mõjutanud valla arengut ja tuntust.
(2) Jooksval aastal tunnustatavad valdkonnad valib volikogu kultuuriküsimustega tegelev komisjon.
(3) Auhinna andmiseks viib vallavalitsus läbi avaliku konkursi, millele võivad auhinna saajate kandidaate esitada kõik Lääne-Nigula valla elanikud ja Lääne-Nigula vallas asuvad juriidilised isikud koos põhjendusega, miks see ettevõtmine või sündmus on olnud oluline Lääne-Nigula valla jaoks.
(4) Konkursi täpsed tingimused, kandidaatide esitamise korra ja tähtajad, hääletamise korra ja tähtajad ning konkursi tulemused kooskõlastab volikogu kultuuriküsimustega tegelev komisjon ja kehtestab vallavalitsus.
(5) Auhind antakse üldreeglina 24. veebruariks- iseseisvuspäevaks; Lääne-Nigula valla omavalitsuse moodustamise aastapäevaks või muu olulise tähtpäeva või sündmuse puhul.
§ 7. Osavalla tänukiri
(1) Osavalla tänukiri antakse:
1) osavalla mittetulundusühingute, laulukooride, muusikaansamblite, spordiseltside, näitemänguseltside, kodukaunistamise seltside, külaseltside jm eestvedajatele, isiklike või vastavate ühingute, pikaajaliste töötajate jm juubelite puhul, edukalt läbiviidud suurürituste, võidetud tähtsate konkursside ja võistluste puhul;
2) isikule, ettevõttele või kollektiivile kes on toetanud osavalla poolt või koostöös osavallaga organiseeritud üritust;
(2) Tänukirja andmise otsustab osavallakogu otsusega või osavallavanem korraldusega. Tänukirja võib anda mitu korda aastas vastavalt vajadusele.
(3) Tänukirjaga tunnustuse avaldamisel võib tänukirjale lisada valla või osavalla meene.
(1) Ametiasutus registreerib esitatud taotlused ning kontrollib esitatud taotluste nõuetele vastavust.
(2) Ametiasutusel on vajaduse korral õigus ja kohustus hankida lisainformatsiooni ning küsida taotlejalt täiendavaid andmeid.
(3) Puuduste esinemisel taotluses informeerib ametiasutus sellest taotlejat ning annab puuduste kõrvaldamiseks aega 10 kalendripäeva.
(4) Ametiasutus lõpetab menetluse tunnustusavalduse andmiseks, kui taotleja ei kõrvalda taotluses esinevaid puudusi tähtajaks või vallavalitsus tuvastab valeandmete teadliku esitamise.
(5) Taotluse mitterahuldamist ei põhjendata.
(6) Vallavalitsus peab arvestust tunnustuse saajate kohta ja korraldab valla kodulehel tunnustuse saajate avalikustamise.
(1) Vallavalitsus kinnitab tunnustustaotluse vormid.
(2) 2018. aastal omistatud valla vapimärgi kavalerid loetakse valla aukodanikeks.
1) Kullamaa Vallavolikogu 19.04.2013 määrus nr. 8 „Kullamaa valla tunnustamise kord“;
2) Lääne-Nigula Vallavolikogu 15.06.2015 määrus nr 12 „ Lääne-Nigula valla tunnustamise avaldamise kord“;
3) Martna Vallavalikogu määrus 14.02.2012 nr 58 „ Martna valla tunnustuse avaldamise kord“;
4) Noarootsi Vallavolikogu 23.05.2016 määrus nr 64 „ Noarootsi tunnustuse avaldamise kord“.

matches:
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 6
§ 4
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


Tallinna Linnavalitsus 25.11.2015 korraldus number 1752
Redaktsiooni kehtivus: 25.11.2015 - ...
1752-k
Kohanimeseaduse § 3 lg 7 p-de 1 ja 2, § 4 lg 1 p 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 6 lg-te 1 ja 2, § 7 lg 2 p 3 ja lg 6, § 13 lg 1 ja Tallinna Linnavolikogu 29. mai 2014 määruse nr 15 „Tallinna kohanimede määramise kord“ § 1 lg 3 p 5, § 2 lg 2 p 2 ja § 5 lg 3 alusel ning tulenevalt Tallinna Linnavalitsuse 23. septembri 2015 korraldusega nr 1391-k kehtestatud „Lagedi tee 8 kinnistu ja lähiala detailplaneeringust“ ja Tallinna Linnavalitsuse 23. augusti 2006 korraldusega nr 1676-k kehtestatud „Lagedi tee 8a, 14, 16b ja 16c kruntide detailplaneeringust“
1. Määrata Lasnamäe linnaosas Väo asumis Lagedi tee 8 kinnistu ja lähiala detailplaneeringuga ja Lagedi tee 8a, 14, 16b ja 16c kruntide detailplaneeringuga tekkivatele uutele tänavatele lisatud skeemi kohaselt järgmised nimed:
1.1 Väo tee (olemasoleva tänavanime leviala pikendamine);
1.2 Pendi tänav.
2. Lasnamäe Linnaosa Valitsusel tagada uute tänavasiltide paigaldamine detailplaneeringuga ette nähtud hoonestuse väljaehitamise ajaks.
3. Tallinna Linnaplaneerimise Ametil teha korraldus teatavaks Lasnamäe Linnaosa Valitsusele, Osaühingule Tallinna Elektrijaam, OÜ-le Väo Paas, ScanBuild OY-le ja Property Alliance Ltd-le.
Lisa - Väo tee pikendamise ja Pendi tänava skeem


Rakvere linna ehitusmääruse kinnitamine – Riigi Teataja
Rakvere linna ehitusmääruse kinnitamine
KO 2004, 69, 593
Vastu võetud 28.01.2004 nr 2
Aluseks võttes kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punktis 29 sätestatu, Rakvere Linnavolikogu määrab:
1. Kinnitada Rakvere linna ehitusmäärus (lisatud).
2. Määrus jõustub 5. veebruaril 2004. a.
Volikogu esimees Mihkel JUHKAMI
Rakvere Linnavolikogu 28. jaanuari 2004. a
määrusega nr 2
RAKVERE LINNA EHITUSMÄÄRUS
§ 1. Ehitusmääruse ülesanded ja reguleerimisala
1. Rakvere linna ehitusmääruse (edaspidi ehitusmäärus ) ülesanne on linna ruumilise planeerimise, ehitiste projekteerimise, ehitamise üldiste põhimõtete ja reeglite seadmine planeerimisseaduse ja ehitusseaduse nõuete täpsustamiseks ning Rakvere Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu), Rakvere Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) ülesannete (edaspidi pädevus) ja tähtaegade määramine.
2. Ehitusmäärus reguleerib planeeringute koostamise, ehitiste projekteerimise, ehitamise ja ehitiste kasutamisega seonduvat Rakvere linna haldusterritooriumil.
Ehitusmääruses kasutatakse mõisteid alljärgnevas tähenduses:
1. vastav ajaleht on regulaarselt ilmuv kohalik ajaleht, mis on määratud linnavalitsuse poolt linna ametlike teadete avaldamise kohaks;
2. Rakvere veebileht www.rakvere.ee on linna ametlik interneti võrgulehekülg;
3. kaitse alla võetud maa-alad on looduskaitsealad, riigikaitselised alad, muinsuskaitsealad ja nende kaitsevööndid, kinnismälestised ja nende kaitsevööndid;
4. miljööväärtusega ala on üldplaneeringu või detailplaneeringuga määratletud maa-ala, mille terviklik miljöö kuulub säilitamisele oma ajalooliselt väljakujunenud tänavavõrgu, haljastuse, hoonestusviisi, ühtse ja omanäolise arhitektuuri või muu avaliku huvi tõttu;
5. olulise ruumilise mõjuga objekt on objekt, millest tingitud transpordivood, saasteainete hulk, külastajate hulk, tooraine või tööjõu vajadus või muud tegurid muudavad objekti kavandatavas asukohas senisega võrreldes oluliselt ning mille mõju ulatub suurele territooriumile;
6. lähteseisukoht on linnavolikogu või linnavalitsuse kinnitatud dokument, milles määratakse ära linna lähteseisukohad planeeringu koostamiseks, konkretiseeritakse planeeringu koostamise eesmärk või planeeringu vormistamise nõuded;
7. kontseptuaalne planeering on vastava eriala spetsialisti või spetsialistide grupi koostatud planeering või ruumiline arengukava, mis on hilisema üldplaneeringu või detailplaneeringute koostamise aluseks ning vajadusel arendustegevuse elluviimise lähtealuseks;
8. üldplaneeringu või detailplaneeringu projekt on linnavalitsuse või linnavolikogu menetluses olev kehtestamata planeeringu projekt;
9. ajutine ehitis on piiratud ajavahemikuks, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks ehitatud ehitis, mille ajutisus ei sõltu ehitise suurusest, ehitamisel kasutatud materjalidest või ehitamise tehnoloogiast;
10. korterelamu on ühe või mitme korrusega ja kahe või enama korteriga elamu.
LINNAVOLIKOGU JA LINNAVALITSUSE ÜLESANNETE JAOTUS
Linnavolikogu pädevus on:
1. linna üldise ehituspoliitika suunamine ja kujundamine;
2. üldplaneeringu ja teemaplaneeringu algatamine, vajadusel nende lähteseisukohtade kinnitamine, üldplaneeringu ja teemaplaneeringu projekti vastuvõtmine ning üldplaneeringu ja teemaplaneeringu kehtestamine ja kehtetuks tunnistamine;
3. naaberomavalitsuste üldplaneeringute kooskõlastamine;
4. kinnisasja sundvõõrandamise taotluse esitamine;
5. kinnisasja omaniku nõudel kinnisasja võõrandamise otsustamine, kui kehtestatud planeeringuga nähakse ette kinnisasja kasutamine avalikul otstarbel või piiratakse oluliselt kinnisasja senist kasutamist või muudetakse senine kasutamine võimatuks;
6. linnavolikogu poolt kehtestatud detailplaneeringu kehtetuks tunnistamine;
7. detailplaneeringu kehtestamine, välja arvatud käesoleva määruse § 4 punktis 4 sätestatud juhtudel.
8. Rakvere linna kaevetööde eeskirja ja tasumäärade kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
9. Rakvere linna heakorraeeskirja kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
10. Rakvere linna avaliku korra eeskirja kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
11. Rakvere linna ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise ning nende kasutamise eeskirja kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
12. Rakvere linna ehitusmääruse kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine.
Linnavalitsuse pädevus on:
1. linna üldise ehituspoliitika elluviimine;
2. planeerimis-, projekteerimis- ja ehitusalase tegevuse korraldamine;
3. detailplaneeringu algatamine, vajadusel lähteseisukohtade kinnitamine ning detailplaneeringu projekti vastuvõtmine;
4. detailplaneeringu kehtestamine, kui:
a) detailplaneering on koostatud vastavuses kehtestatud üldplaneeringuga ja kõigi avalikul väljapanekul esitatud vastuväidetega on arvestatud;
b) detailplaneeringu koostamisel on planeeringu avalikustamise nõue kooskõlas planeerimisseaduse §-ga 22 asendatud planeeritava krundi ja naaberkruntide omanike kooskõlastustega;
5. naaberomavalitsuste detailplaneeringute kooskõlastamine;
6. linnavalitsuse kehtestatud detailplaneeringu kehtetuks tunnistamine;
7. vastavas ajalehes vähemalt üks kord aastas informatsiooni avaldamine kavatsetavate üldplaneeringute ja detailplaneeringute kohta;
8. lepingute sõlmimine huvitatud isikutega planeeringute koostamiseks;
9. lepingute sõlmimine huvitatud isikutega detailplaneeringukohaste krundiväliste rajatiste väljaehitamise kohta;
10. osalemine planeeringute koostamise käigus tekkivate planeeringuvaidluste lahendamise korraldamises ja seisukoha esitamine vastuväidete kohta;
11. osalemine järelevalve käigus lahendamata jäänud eriarvamuste lahendamisel;
12. planeeringu avaliku väljapaneku ja arutelu tulemuste alusel planeeringus vajalike paranduste ja täienduste tegemise otsustamine;
13. vajadusel projekteerimistingimuste ja ehitiste arhitektuursete ja ehituslike lisatingimuste väljastamine;
14. ehitusprojektide ja mõõdistusprojektide nõuetele vastavuse kontrollimine;
15. väikeehitise eskiiside kooskõlastamine;
16. ehitise nõuetele vastavuse kontrollimine;
17. vajadusel ehitise või ehitusprojekti nõuetele vastavuse kontrollimiseks ekspertiiside tegemise korraldamine;
18. ehitusettevõtja, projekteerimisettevõtja, ehitusuuringuid tegeva ettevõtja, omanikujärelevalvet tegeva ettevõtja, ehitusgeoloogilisi ja geodeetilisi töid tegeva ettevõtja, ehitusprojektide ekspertiise tegeva ettevõtja, ehitiste ekspertiise tegeva ettevõtja ja ehitusjuhtimisega tegeleva ettevõtja nõuetele vastavuse kontrollimine;
19. vajadusel ehitistega toimunud avariide põhjuste uurimise korraldamine;
20. ehitise ülevaatuse teostamine enne kasutusloa väljastamist;
21. vajadusel ehitise ülevaatuse teostamisele kaasata pädevaid isikuid ja institutsioone;
22. haljastuse likvideerimislubade väljastamine;
23. kaevelubade väljastamine;
24. teede ja tänavate sulgemislubade väljastamine;
25. ehitusgeoloogiliste ja geodeetiliste tööde korraldamine;
26. reklaami paigaldamislubade väljastamine;
27. jäätmelubade väljastamine;
28. ehituslubade väljastamine ja kehtetuks tunnistamine;
29. kirjalike nõusolekute väljastamine;
30. kasutuslubade väljastamine ja kehtetuks tunnistamine;
31. avalikus kasutuses olevale territooriumile monumentide, skulptuuride ja mälestustahvlite paigalduslubade väljastamise otsustamine;
32. ehitusjärelevalve korraldamine;
33. ehitusjärelevalve tegemise pädevusega ametikohtade määramine;
34. ettekirjutuste tegemine;
35. ettekirjutuste tegemise pädevusega ametnike määramine;
36. riiklikule ehitisregistrile andmete esitamine;
37. kinnisasja sundvõõrandamise korraldamine;
38. planeeringute vormistamisnõuete kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
39. ehitusprojektide vormistamisnõuete kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
40. Rakvere linna topo-geodeetiliste mõõdistus- ja uurimistööde korra kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
41. Rakvere linna haljastuse likvideerimisloa taotlemise ja väljastamise korra kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
42. Rakvere linna reklaamieeskirja kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
43. Rakvere linna jäätmehoolduseeskirja kehtestamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine;
44. vajadusel arhitektuurikomisjoni ja valminud ehitise ülevaatuse komisjoni koosseisu määramine ja töökorra kehtestamine;
45. vajadusel linna sihipärase ruumilise arengu tagamiseks, linnaruumi oluliselt mõjutavate planeeringute ja ehitiste eskiislahenduste läbivaatamiseks ja arhitektuurivõistluste korraldamiseks ning ehitusprojektide läbivaatamiseks nõuandvate komisjonide moodustamine, nende koosseisu määramine ja töökorra kehtestamine;
46. nõusoleku andmine mitme hoonega hoonestatud krundi jagamiseks nende hoonete omanike vahel mitmeks krundiks, kui kinnistu jagamise sooviga ei kaasne detailplaneeringu koostamise kohustust tingivate hoonete ehitamise soovi;
47. nõusoleku andmine naaberkruntide piiride muutmiseks ilma detailplaneeringut koostamata, kui piiride muutmine ei too endaga kaasa nende kruntide senise ehitusõiguse, välja arvatud ehitusalune pindala ja seniste kasutamistingimuste muutumist ning toimub naaberkruntide omanike kokkuleppel;
48. katastriüksuse sihtotstarbe või sihtotstarvete määramine kehtestatud detailplaneeringu alusel;
49. katastriüksuse sihtotstarbe või sihtotstarvete või katastriüksuse osa uue sihtotstarbe määramine ehitusseaduse kohase ehitise või selle osa kasutamise otstarbe muutmisel ehitise kasutusloas nimetatud ehitise või selle osa kasutamise otstarbe või otstarvete alusel, kui muutmine ei too kaasa ehitamist ja puudub kehtestatud detailplaneering;
50. katastriüksuse sihtotstarbe või sihtotstarvete või katastriüksuse osa uue sihtotstarbe määramine ehitusseaduse kohases ehitusloas või kirjalikus nõusolekus nimetatud ehitise kasutamise otstarbe või otstarvete alusel, kui ehitise või selle osa kasutamise otstarbe muutmisega kaasneb ehitamine, mis ei too kaasa detailplaneeringu koostamise kohustust ja puudub kehtestatud detailplaneering;
51. katastriüksuse sihtotstarbe või sihtotstarvete või katastriüksuse osa uue sihtotstarbe määramine ehitusmääruse § 4 punktide 48 ja 49 juhtudel ja korras detailplaneeringu olemasolu korral;
52. dokumentide säilitamise korraldamine.
§ 5. Planeerimise üldnõuded
1. Linna ruumilisel planeerimisel lähtutakse planeerimisseadusest.
2. Linna planeerimise ja ehitustegevuse põhialuseks on linna üldplaneering.
3. Planeerimisseaduse kohaselt korraldab linnavalitsus üldplaneeringu, üldplaneeringut täpsustavate teemaplaneeringute ja detailplaneeringute koostamise, lisaks Rakvere linnas kontseptuaalse planeeringu koostamise.
4. Algatatud planeeringust informeeritakse avalikkust ühe kuu jooksul vastavas ajalehes ja Rakvere veebilehel arvates planeeringu algatamise otsuse tegemise päevast.
5. Miljööväärtusega alad ja seal kehtivad piirangud seatakse üldplaneeringuga või üldplaneeringut muutva detailplaneeringuga.
6. Linnavalitsus või linnavolikogu võib keelduda planeeringu algatamisest ja selle kehtestamisest tuginedes kaalutlusõigusele. Otsus peab olema põhjendatud linna majanduslike, õiguslike, sotsiaalsete, funktsionaalsete, esteetiliste, liiklustehniliste, looduslike ja muude tegurite tasakaalustatud käsitlusega.
§ 6. Detailplaneering
1. Detailplaneeringu algatamisest huvitatud isik esitab detailplaneeringu algatamiseks linnavalitsusele avalduse.
2. Detailplaneeringu algatab linnavalitsus vastava korraldusega kahe nädala jooksul avalduse esitamise päevast arvates.
3. Vajadusel võib linnavalitsus lisada algatamise korraldusele lähteseisukohad.
4. Põhjendatud juhtudel, komplitseeritud linnaehitusliku olukorra puhul, võib linnavalitsus planeeringu koostamise käigus soovitada linnaruumi oluliselt mõjutavatele planeeritavatele ehitistele eskiisprojekti koostamist.
5. Detailplaneeringu projekt koostatakse ja säilitatakse kahes eraldi kaustas:
a) planeeringu põhikaust, mis koosneb seletuskirjast ja joonistest ning vajadusel teostatavatest ja planeeringut mõjutavatest uuringutest (dendroloogiline uuring, muinsuskaitse eritingimused jm);
b) planeeringu pass, mis koosneb planeeringu menetlemisega seotud dokumentidest (volikogu või linnavalitsuse otsused, kuulutused vastavas ajalehes, avalikustamisel tehtud märkused, avaliku arutelu protokoll jm).
6. Detailplaneeringu projekt esitatakse linnavalitsusele digitaalselt ja paberkandjal kolmes eksemplaris, millest üks on originaalkooskõlastustega eksemplar.
7. Detailplaneeringu projekt esitatakse linnavalitsusele hiljemalt kahe aasta jooksul detailplaneeringu algatamise otsuse päevast arvates. Kui detailplaneeringu projekti ei esitata tähtaegselt, kaotab detailplaneeringu algatamise otsus kehtivuse.
8. Detailplaneeringu vastuvõtmise otsuse teeb linnavalitsuse poolt selles volitatud isik, allkirjastades linnavalitsuse sisese planeeringu projekti menetlusprotokolli, pärast vajalike spetsialistide kirjalikke kooskõlastusi.
9. Planeeringu passi komplekteerib linnavalitsuse ametnik.
10. Detailplaneeringu võib kehtestada osaliselt.
11. Erinevate algatamise otsustega algatatud detailplaneeringuid võib siduda ühiseks planeeringuprojektiks.
12. Detailplaneeringu ala võib vajadusel planeeringu koostamise käigus muuta, teavitades sellest asjasse puutuvate kinnistute omanikke või kruntide kasutajaid.
13. Detailplaneering peab olema vormistatud lähtuvalt linnavalitsuse kehtestatud vormistamisnõuetest.
§ 7. Ehitamise üldnõuded
1. Rakvere linnas on lubatud projekteerida ja ehitada esteetiliselt sobivaid, kõrgel arhitektuursel tasemel ja linnaruumi rikastavaid hooneid ja rajatisi.
2. Linnaehituslikult väärtuslike alade ja uusehitiste kõrge kaasaegse arhitektuurse taseme tagamiseks tuleb olulist ruumilist mõju omavatele objektidele korraldada vähemalt kolme eri osavõtjaga kutsutud või avalik arhitektuurikonkurss.
3. Ehitise projekteerimisel ja ehitamisel tuleb arvestada ehitusseaduses ning teistes seadustes ja õigusaktides sätestatud kohustuslike nõuetega ehitistele ja ehitamisele.
4. Ehitise projekteerimisel ja ehitamisel kaitse alla võetud maa-aladel tuleb arvestada vastavates seadustes ja õigusaktides sätestatud nõuetega.
5. Kõik ehitise või krundiga seonduvad tegevused tuleb eelnevalt kooskõlastada linnavalitsusega.
6. Ehitamiseks on vajalik ehitusluba või kirjalik nõusolek, välja arvatud väikeehitise ehitamiseks ehitusaluse pindalaga kuni 20 m 2.
7. Ehitusluba või kirjalik nõusolek ei anna õigust ehitada ehitusloale märgitud maaüksuse või ehitise omaniku loata.
8. Enne ehitamise alustamist tuleb tellida ehitise (uusehitus ja laiendamine), välja arvatud väikeehitise, mahamärkimine riiklikus erinõuetega tegevusaladel tegutsevate ettevõtjate registris registreeritud isikult.
9. Kui ehitustööde tegemiseks on vajalik kasutada naaberkruntide või -kinnistute maa-ala, võib see toimuda naaberkruntide kasutajate või kinnistute omanike nõusolekul.
10. Ehitamine peab toimuma vastavalt ehitusloa saanud ehitusprojektile või vastavalt linnavalitsuse poolt kooskõlastatud väikeehitise eskiisidele.
11. Paikne kütteseade peab vastama ehitise või kütteseadme projektile.
12. Ehitamisel tekkival vajadusel muuta ehitusloa väljastamisel aluseks olnud ehitusprojekti, esitab omanik muudatusi iseloomustavad joonised linnavalitsusele kooskõlastamiseks enne ehitustööde jätkamist. Muudatusjoonised liidetakse esialgse ehitusprojekti kõikidele eksemplaridele või esitab linnavalitsus uue ehitusprojekti või selle osa koostamise ja ehitusloa taotlemise nõude.
13. Tehnovõrkude, teede ja tänavate ehitamiseks ja remondiks ning muude vajalike kaevetööde tegemiseks linna territooriumil tuleb taotleda linnavalitsuselt kaeveluba vastavalt Rakvere linna kaevetööde eeskirjale. Ehitus- ja remonttööde tegemisega kaasnevatest kaevetöödest põhjustatud üldkasutatava tee, tänava, väljaku, pargi, parkla või puhkeala sulgemine või osaline sulgemine toimub vastavalt Rakvere linna kaevetööde eeskirjas sätestatule.
14. Korterelamute välisilmet muutvate ehitusprojektide kooskõlastamisel, nõusoleku, ehitusloa või kirjaliku nõusoleku taotlemisel (värvipassid, akende ja uste vahetamine, fassaadide konstruktsiooni muutmine, fassaadi- ja katusekatete vahetamine, rõdude ja lodžade kinniehitamine jms) võib linnavalitsusele taotluse esitada ühistu, lisades taotlusele väljavõtte korteriomandi omanike üldkoosoleku vastavast otsusest.
15. Korterelamute korterite ümberehitamine, kui muudetakse korterite planeeringut uute avade tegemisega mittekandvatesse seintesse või kui lammutatakse mittekandvaid seinu, on lubatud ühistu poolt kooskõlastatud nõuetele vastava ehitusprojekti alusel, mis esitatakse linnavalitsusele säilitamiseks ja vajadusel muudatuste sisseviimiseks ehitisregistrisse.
16. Korterelamute tehnosüsteemide muutmine on lubatud ühistu poolt kooskõlastatud ja nõuetele vastava ehitusprojekti alusel ning kirjaliku nõusoleku või ehitusloa olemasolul.
17. Rajatavatele ja renoveeritavatele hoonetele kesklinnas ning avalikkusele suunatud funktsiooniga hoonetele kogu linnas tuleb rajada hoonega piirnevaid kõnniteid kattev varikatus.
18. Kruntide avaliku linnaruumiga (tänavad, pargid, haljasalad jm) külgnevad piirdeaiad ei tohi olla kõrgemad kui 1,2 m. Kõrgema piirdeaia rajamine on lubatud ainult erijuhtudel ja linnavalitsuse nõusolekul.
19. Kruntidevahelised piirdeaiad rajatakse või muudetakse naabritega kokkuleppel ja vajadusel linnavalitsuse nõusolekul kõrgusega kuni 1,8 m. Kõrgema piirdeaia rajamine on lubatud erijuhtudel linnavalitsuse loal.
20. Ehitisele vaivundamendi rajamise korral elamurajoonides ja nendega piirneval alal kuni 500 m ulatuses on keelatud vaiade rammimine ning vaiad tuleb pinnasesse puurida.
PROJEKTEERIMINE, EHITUSLUBA, KASUTUSLUBA
§ 8. Projekteerimise alustamine
1. Projekteerimise alustamisest ja vajadusel ehitusprojekti koostamise lähteandmete saamiseks peab asjast huvitatud isik linnavalitsust informeerima ja esitama vormikohase teatise, mis peab sisaldama järgmisi andmeid:
a) avalduse esitaja andmed;
b) projekteeritava ehitise lühikirjeldus või eskiisjoonised;
c) projekteeritava ehitise asukoha plaan;
d) andmed ehitise tehnovarustuse kohta (vesivarustus, kanalisatsioon, sademevee kanalisatsioon, soojavarustus, elektrivarustus, sidevarustus jms).
2. Ehitusprojekti koostamise lähteandmed on:
a) kehtiv detailplaneering detailplaneeringu koostamise kohustuse korral;
b) vajadusel detailplaneeringu nõudeid täpsustavad ehitise arhitektuursed ja ehituslikud lisatingimused;
c) projekteerimistingimused detailplaneeringu koostamise kohustuse puudumise korral;
d) muinsuskaitse eritingimused muinsuskaitsealal või mälestisel;
e) projekteeritava ehitise asukoha maaüksuse ehitusgeoloogiliste ja -geodeetiliste tööde tulemused;
f) tehnilised tingimused ehitise tehnovarustuse kohta;
g) detailplaneeringuga määratud ehitised, mille ehitusprojekti koostamisel on vaja läbi viia keskkonnamõju hindamine;
h) ehitusmäärus.
3. Projekteerimistingimused koostab ja väljastab linnavalitsus 15 päeva jooksul teatise esitamise päevast arvates.
4. Projekteerimistingimuste kehtivusaeg on kaks aastat, kui projekteerimistingimustes ei ole ette nähtud teisiti.
5. Linnavalitsusel on õigus projekteerimistingimuste kehtivusaega pikendada asjast huvitatud isiku põhjendatud taotlusel.
§ 9. Ehitusprojekt
1. Ehitusloa taotlemiseks esitatav ehitusprojekt peab olema koostatud lähtuvalt ehitusseadusest, kehtestatud õigusaktidest, linnavalitsuse kehtestatud vormistamisnõuetest ja vastama Eesti standardile «Hoone projekt» EVS 811:2002.
2. Ehitise ja krundiga seotud tehnovõrkude, juurdepääsuteede, parkimiskohtade, haljastuse, piirete lahendused ja jäätmete käitlemine on ehitusprojekti lahutamatud osad.
3. Arhitektuurse lahenduse vaidlustamisel linnavalitsuse poolt ehitise linnaruumi sobimatuse tõttu, suunatakse ehitusprojekt hinnangu saamiseks arhitektuurikomisjonile. Arhitektuurikomisjoni poolt negatiivse hinnangu saanud ehitusprojekti linnavalitsus ei kooskõlasta ja ehitusluba ei väljasta.
§ 10. Väikeehitise eskiisid
1. Väikeehitise ehitamine peab toimuma vastavalt linnavalitsusega kooskõlastatud väikeehitise eskiisidele, millel andmed väikeehitise asukoha ja omaniku kohta, olulised tehnilised andmed, asendiplaan gabariitmõõtude ja kaugustega naaberkinnistute, -kruntide piiridest ja ehitistest, põhiplaan ning vähemalt kaks vaadet. Väikeehitise eskiisid peavad olema koostatud mõõtkavas ja vormistatud tasemel, mis võimaldab üheseltmõistetavalt hinnata kavandatavat väikeehitist.
2. Linnavalitsusel on õigus enne väikeehitise eskiiside kooskõlastamist ja väikeehitise ehitamiseks kirjaliku nõusoleku andmist nõuda põhjendatud juhtudel ehitise ohutusest, samuti detailplaneeringust, projekteerimistingimustest ning ehitise arhitektuursetest ja ehituslikest lisatingimustest lähtuvalt ehitusprojekti.
3. Väikeehitise ehitamisel kaitse alla võetud maa-aladel tuleb arvestada vastavates seadustes ja õigusaktides sätestatud nõuetega.
§ 11. Ehitusluba
1. Ehitusloa saamiseks tuleb linnavalitsusele esitada:
a) vormikohane taotlus paberkandjal;
b) nõuetekohane ehitusprojekt (vähemalt standardi EVS 811:2002 staadiumile Eelprojekt vastav) kahes eksemplaris, paberkandjal;
c) riigilõivu tasumist tõendav dokument;
d) kokkulepped vastavalt planeerimisseaduse § 41 lõikele 5 tehnovõrgu või -rajatise ehitamiseks teisele isikule kuuluvale kinnisasjale;
e) linnavalitsuse kirjalik nõusolek tehnovõrgu või rajatise ehitamiseks riigile või linnale kuuluvale maale;
f) vajadusel teised seaduses sätestatud dokumendid.
2. Ehitusluba väljastatakse linnavalitsuse poolt korralduse alusel 20 päeva jooksul ehitusloa taotluse ja nõuetele vastava ehitusprojekti või vastava nõude olemasolul ehitusprojekti ekspertiisi, ehitusuuringu või arhitektuurikomisjoni hinnangu saamise päevast arvates.
3. Ehitusloa tunnistab kehtetuks linnavalitsus 10 päeva jooksul vastava taotluse esitamise päevast või ehitusloa kehtetuks tunnistamise aluseks olevate asjaolude teadasaamise päevast arvates.
4. Ehitusluba on tähtajatu, välja arvatud käesoleva paragrahvi punktis 5 nimetatud juhul.
5. Ajutise ehitise ehitamise korral määrab linnavalitsus ehitusloas ajutise ehitise kasutamise aja, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks.
6. Ehitusluba kaotab kehtivuse, kui ehitamist ei ole alustatud kahe aasta jooksul ehitusloa väljaandmise päevast arvates.
7. Ehitamise alustamise päevaks loetakse esimest ehitusprojektile vastavate tööde teostamise päeva.
§ 12. Kirjalik nõusolek
1. Kirjaliku nõusoleku saamiseks tuleb linnavalitsusele esitada:
b) väikeehitise eskiisid või nõuetekohane ehitusprojekt kahes eksemplaris paberkandjal.
2. Kirjaliku nõusoleku väljastab linnavalitsus korralduse alusel 10 päeva jooksul kirjaliku nõusoleku taotluse saamise päevast arvates või ehitusprojekti nõude korral nõuetele vastava ehitusprojekti saamise päevast arvates.
3. Kirjalik nõusolek on tähtajatu.
4. Kirjalik nõusolek kaotab kehtivuse, kui ehitamist ei ole alustatud kahe aasta jooksul kirjaliku nõusoleku andmise päevast arvates.
§ 13. Ehitise kasutusluba
1. Ehitise kasutusloa saamiseks tuleb ehitise omanikul (omanikel) vähemalt viis tööpäeva enne soovitavat ehitise ülevaatust linnavalitusele esitada:
b) ehitusprojekt, mille kohaselt ehitis on ehitatud, ja ehitise mõõdistusprojekt enne 2003. aasta 1. jaanuari ehitatud ehitiste korral;
c) seadustes ja teistes kehtestatud õigusaktides nõutud ehitamise tehniliste dokumentide originaalid või tõestatud koopiad (sh uute ehitiste, tehnovõrkude ja krundi teostusmõõdistamise joonised paberkandjal ja digitaalsel kujul, vajadusel ehitusjärgse mõõdistamise joonised jm);
d) riigilõivu tasumist tõendav dokument;
e) kokkulepped vastavalt planeerimisseaduse § 41 lõikele 7 teisele isikule kuuluvale kinnisasjale ehitatud tehnovõrgu või rajatise kohta.
2. Ajutisele ehitisele kasutusloa taotlemise korral võib kasutusloa taotluse esitada ehitusloa taotleja.
3. Väikeehitisele ei ole vaja kasutusluba, välja arvatud juhul, kui seda kasutatakse elamiseks.
4. Kasutusluba väljastatakse pärast valminud ehitise ülevaatust ja õigusaktidega ettenähtud nõuetele vastavaks tunnistamist.
5. Ehitise või selle osa kasutamise otstarbe muutmiseks, kui see ei too kaasa ehitustöid, peab ehitise omanik (omanikud) taotlema uue kasutusloa. Kasutusloa saamiseks peab ehitise omanik (omanikud) linnavalitsusele esitama vormikohase taotluse paberkandjal, nõuetekohase mõõdistusprojekti ja riigilõivu tasumist tõendava dokumendi.
6. Kasutusloa väljastab linnavalitsus korralduse alusel 20 päeva jooksul kasutusloa väljastamiseks vajaliku viimase dokumendi või vastava nõude olemasolul ekspertiisi saamise päevast arvates.
7. Kasutusloa tunnistab kehtetuks linnavalitsus 10 päeva jooksul vastava taotluse esitamise päevast või kasutusloa kehtetuks tunnistamise aluseks olevate asjaolude teadasaamise päevast arvates.
8. Kasutusluba on tähtajatu, välja arvatud käesoleva paragrahvi punktis 9 nimetatud juhul.
9. Ajutisele ehitisele väljastatakse kasutusluba ehitusloas määratud tähtajaks, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks.
1. Ehitise lammutusloa saamiseks tuleb ehitise omanikul (omanikel) linnavalitsusele esitada:
b) linnavalitsusega kooskõlastatud geodeetiline alusplaan või krundi plaan, kus on näidatud lammutatav ehitis;
c) märge geodeetilisel alusplaanil või krundi plaanil võimalike ohtlike jäätmete ja nende koguste kohta;
d) riigilõivu tasumist tõendav dokument.
2. Linnavalitsusel on õigus nõuda põhjendatud juhtudel lammutamise projekti, millega lahendatakse tehnovõrkudest lahtiühendamine, lammutusala piirded, tööde tehnoloogiline käik, ehitusjäätmete käitlemine ja maaüksuse lammutamise järgne heakorrastamine.
3. Ehitusloa lammutamiseks väljastab linnavalitsus korralduse alusel 20 päeva jooksul ehitusloa taotluse ja nõuetele vastava lammutusprojekti (vajadusel) saamise päevast arvates.
4. Õigusliku aluseta ehitatud ehitise omanik peab sellise ehitise lammutama ettekirjutusega määratud tähtajaks, viisil ja tingimustel.
5. Kui ajutine ehitis ei ole likvideeritud ehitusloas ja kasutusloas määratud tähtajaks või õigusliku aluseta ehitatud ehitis ei ole lammutatud ettekirjutusega määratud tähtajaks, korraldab linnavalitsus ehitise likvideerimise asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
EHITISE JA KRUNDI KORRASHOID
§ 15. Ehitise ja krundi korrashoid
1. Ehitise omanik on kohustatud tagama temale kuuluva ehitise ning selle juurde kuuluva maaüksuse ja sellega piirneva puhastusala korrashoiu ja ohutuse ehitamise ajal, ehitise kasutamisel ja selle lammutamisel.
2. Ehitisel peab olema korrastatud välimus. Hoonete välisseinte kate, aknad, uksed, karniisid, katused, korstnad, vihmaveetorud ja muud fassaadielemendid peavad olema terved ja hooldatud.
3. Inimese elule, tervisele või varale või keskkonnale ohtliku ehitise omanik peab sellise ehitise kas viima vastavusse ehitisele esitatavatele nõuetele või selle lammutama.
4. Kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud ehitis ei vasta ehitisele esitatavatele nõuetele või seda ei lammutata, teeb linnavalitsus sellise ehitise omanikule ettekirjutuse, millega määrab tähtaja avariiohu kõrvaldamiseks. Ettekirjutuse täitmata jätmisel korraldab ehitise nõuetele vastavusse viimise või lammutamise linnavalitsus asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
5. Ehitise omanik on kohustatud tagama ehitise seintesse paigaldatud geodeetiliste märkide (reeperite) korrashoiu.
§ 16. Riiklik ehitisregister
1. Riikliku ehitisregistri andmete esitaja ja andmete kinnitatud väljavõtete tegija on linnavalitsuse määratud ametnik.
1. Ehitusmääruse sätteid kohaldatakse ka ehitise kui vallasasja ning selle omaniku või valdaja suhtes.
2. Ehitusmääruse rikkumine toob kaasa Eesti Vabariigi õigusaktides ettenähtud vastutuse.


text:
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (teine koda)
Eelotsusetaotlus – Eelotsuse kiirmenetlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Direktiiv (EL) 2016/343 – Artikli 7 lõige 4 – Süütuse presumptsiooni teatavate aspektide ja õiguse viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul tugevdamine – Õigus vaikida ja õigus ennast mitte süüstada – Prokuröri ja kuriteo toimepanija vahel sõlmitud kokkulepe – Sellise kokkuleppe heakskiitmine kohtuniku poolt – Tingimus – Teiste süüdistatavate nõusolek – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Kohaldamatus
Kohtuasjas C‑467/19 PPU,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Spetsializiran nakazatelen sadi (kriminaalasjade erikohus, Bulgaaria) 19. juuni 2019. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. juunil 2019, kriminaalasjas järgmise isiku suhtes:
menetluses osalevad:
koosseisus: koja president A. Arabadjiev, kohtunikud T. von Danwitz, C. Vajda (ettekandja), P. G. Xuereb ja A. Kumin,
arvestades eelotsusetaotluse esitanud kohtu 19. juuni 2019. aasta taotlust, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. juunil 2019, lahendada eelotsusetaotlus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 alusel kiirmenetluses,
arvestades teise koja 10. juuli 2019. aasta otsust see taotlus rahuldada,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul (ELT 2016, L 65, lk 1), artikli 7 lõiget 4, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikleid 47 ja 52 ning tõhususe ja võrdse kohtlemise põhimõtteid.
2 Taotlus on esitatud kriminaalasjas nelja Bulgaaria kodaniku – QR, YM, ZK ja HD – suhtes seoses nende kuulumisega organiseeritud kuritegelikku ühendusse.
3 Harta artikkel 20 „Võrdsus seaduse ees“ sätestab:
„Kõik on seaduse ees võrdsed“
4 Harta artikkel 51 „Reguleerimisala“ näeb ette:
„1. Harta sätted on subsidiaarsuse põhimõtet arvesse võttes ette nähtud liidu institutsioonidele, organitele ja asutustele ning liikmesriikidele üksnes liidu õiguse kohaldamise korral. Seepärast austavad nad õigusi, järgivad põhimõtteid ning edendavad nende kohaldamist oma asjaomase pädevuse kohaselt, võttes arvesse liidule aluslepingute muudes osades antud volituste piire.
2. Harta ei laienda liidu õiguse reguleerimisala kaugemale senisest pädevusest, ei lisa liidule uusi pädevusvaldkondi ja ülesandeid ega muuda aluslepingute teistes osades määratletud pädevust ja ülesandeid.“
5 Direktiivi 2016/343 põhjenduses 9 on märgitud:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on tugevdada õigust õiglasele kohtulikule arutamisele kriminaalmenetluses, sätestades ühised miinimumnormid, mis käsitlevad süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kohtulikul arutelul.“
6 Direktiivi artiklis 1 „Reguleerimisese“ on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis sätestatakse ühised miinimumnormid, mis käsitlevad
a) süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte kriminaalmenetluses,
b) õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul.“
7 Direktiivi artikkel 2 „Kohaldamisala“ on sõnastatud järgmiselt:
8 Sama direktiivi artikli 7 „Õigus vaikida ja õigus ennast mitte süüstada“ lõikes 4 on ette nähtud:
„Liikmesriigid võivad lubada oma kohtutel võtta karistuse mõistmisel arvesse kahtlustatava ja süüdistatava koostöövalmidust.“
9 Kriminaalmenetluse seadustiku (Nakazatelno-protsesualen kodeks, edaspidi „NPK“) artikli 381 „Karistuse kokkulepe kohtueelses menetluses“ lõigetes 1–6 on sätestatud, et kui süüdistatav tunnistab oma süüd, võib ta oma kaitsja vahendusel sõlmida prokuröriga kirjaliku kokkuleppe kokkuleppekohase karistuse mõistmiseks. Sellise kokkuleppega tunnistab isik end süüdi, loobub üldkorras toimuvast kriminaalmenetlusest ning nõustub sellega, et talle mõistetakse kindlaksmääratud karistus. Sel viisil mõistetud karistus on alati kergem sellest, mis süüdistatavale oleks mõistetud siis üldkorras toimuvas menetluses.
10 NPK artikli 381 lõikes 7 on ette nähtud:
„Kui menetlust on alustatud mitme isiku suhtes […], võivad kokkuleppe sõlmida mõned nendest […]“.
11 NPK artiklis 382 „Kohtu otsus kokkuleppe kohta“ on sätestatud:
„1. Prokurör esitab kokkuleppe vahetult pärast selle koostamist koos kohtuasja materjalidega esimese astme kohtule.
5. Kohus võib teha ettepaneku kokkuleppe muutmiseks, mida arutatakse prokuröri ja kaitsjaga. Süüdistatav kuulatakse ära viimasena.
6. Lõpliku kokkulepe, mille on allkirjastanud prokurör, kaitsja ja süüdistatav, lisatakse kohtu toimikusse.
7. Kohus kiidab kokkuleppe heaks niivõrd, kuivõrd see ei ole vastuolus seadusega ega heade kommetega.
8. Kui kohus ei kiida kokkulepet heaks, saadab ta kohtuasja prokurörile tagasi. Sellisel juhul ei ole süüdistatava ülestunnistusel […] tõendusjõudu. […]“.
12 NPK artiklis 383 „Karistuse kokkuleppe tagajärjed“ on sätestatud, et kohtu heakskiidetud kokkuleppel on jõustunud kohtuotsuse toime.
13 NPK artiklis 384 „Karistuse kokkulepe kohtumenetluses“ on ette nähtud:
„1. „[…] kohus võib karistuse kokkuleppe pärast kohtumenetluse alustamist heaks kiita […].
3. Nendel juhtudel kiidetakse karistuse kokkulepe heaks alles pärast kõikide poolte nõusoleku saamist.“
14 Eelotsusetaotlusest nähtub, et Spetsializirana prokuratura (prokuratuur, Bulgaaria) alustas nelja isiku, nimelt QRi, YMi, ZK ja HD suhtes kriminaalmenetlust ning esitas süüdistusakti Spetsializiran nakazatelen sadile (kriminaalasjade erikohus, Bulgaaria).
15 QRi süüdistatakse selles, et ta juhtis organiseeritud kuritegelikku ühendust, mille eesmärk oli panna toime selliseid kuritegusid nagu liigkasuvõtmine ja väljapressimine. Ülejäänud kolme isikut süüdistatakse selles kuritegelikus ühenduses osalemises.
16 QRi süüdistatakse ka nelja väljapressimise toimepanemises. Esimese väljapressimise on ta väidetavalt toime pannud koos HDga, teise koos HD ja ZK‑ga, kolmanda üksi ning neljanda koos ZK ja YMga. Nende nelja juhtumi puhul on kinnitatud, et need pandi toime kõnesoleva organiseeritud kuritegeliku ühenduse huvides.
17 QR tunnistas end kõikides nendes süüdistuspunktides süüdi. Tema kaitsja ja prokurör sõlmisid kirjaliku kokkuleppe, mille kohaselt mõistetakse talle kergem karistus, kui on ette nähtud seaduses. Kuna QR on selle kokkuleppega nõustunud, kirjutasid prokurör, QR ja tema kaitsja sellele alla.
18 YM ja tema kaitsja ei andnud kokkuleppe sõlmimiseks nõusolekut ning on sellele vastu. ZK ja tema kaitsja leidsid, et nõusoleku andmine või selle andmisest keeldumine on tarbetu, sest YMi vastuseis takistabki juba kõnesoleva kokkuleppe sõlmimist. HD ja tema kaitsja ei ole selle kohta avaldust teinud.
19 Vastavalt riigisisestele menetlusnormidele esitati kokkulepe eelotsusetaotluse esitanud kohtule heakskiitmiseks. Nimetatud kohus selgitab, et juhul, kui selline kokkulepe on kriminaalmenetluses sõlmitud kohtumenetluse etapis ja olukorras, kus on mitu süüdistatavat, võib pädev kohus selle heaks kiita alles pärast kõigi poolte nõusoleku saamist. Ta täpsustab sellega seoses, et seda nõuet tõlgendati sõnasõnaliselt Varhoven kasatsionen sadi (Bulgaaria kõrgeim kassatsioonikohus) teatud lahendites nii, et sellise kokkuleppe heakskiitmiseks on vaja saada kõikide kriminaalmenetluses süüdistatavate nõusolek.
20 Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et see, kui süüdistatav annab nõusoleku, et kaassüüdistatav sõlmib karistuse mõistmise kohta kokkuleppe, suurendab tõenäosust, et selle süüdistatava suhtes toimuv menetlus lõpeb süüdimõistva otsusega. Esiteks muudaks sellise kokkuleppe sõlmimine kaassüüdistatava poolt selle süüdistatava menetluses tunnistajaks, kes võib teha avaldusi, mis kahjustavad teisi süüdistatavaid. Teiseks tuleneb osast riigisisesest kohtupraktikast, et sellist kokkulepet loetakse kõigi süüdistatavate suhtes kohtuotsuseks, millega lahendatakse asi sisuliselt.
21 Siiski on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud küsimus, kas nõue saada kõigi süüdistatavate nõusolek on kooskõlas direktiivi 2016/343 artikli 7 lõikega 4, harta artikli 47 esimese ja teise lõiguga ning artikli 52 lõikega 1 ning tõhususe ja võrdse kohtlemise põhimõtetega.
„Kas niisugune kohtupraktika, millega meil on tegemist ja mis puudutab riigisiseseid õigusnorme, mis käsitlevad süüdistaja ja kaitsja vahel sõlmitud karituse kokkuleppe heakskiitmist ja näevad selle kokkuleppe heakskiitmise tingimusena ette teiste süüdistatavate nõusoleku, mida on vaja alles menetluse kohtulikus etapis, on kooskõlas direktiivi 2016/343 artikli 7 lõikega 4, harta artiklitega 47 ja 52 ning tõhususe ja võrdse kohtlemise põhimõtetega?“
23 Eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas taotluse lahendada käesolev eelotsusetaotlus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 alusel eelotsuse kiirmenetluses.
24 Oma taotluse põhjenduseks märkis ta muu hulgas, et QRi peetakse eelvangistuses ja et tema kinnipidamine sõltub esitatud küsimusele antavast vastusest, kuna ilma Euroopa Kohtu vastuseta ei saa ta otsustada põhikohtuasjas kõne all oleva kokkuleppe üle, mis näeb ette lühendatud vangistuse.
25 Seoses sellega tuleb rõhutada esiteks, et käesolev eelotsusetaotlus puudutab direktiivi 2016/343 tõlgendamist, mis kuulub EL toimimise lepingu kolmanda osa V jaotisega reguleeritud valdkonda, mis puudutab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. Eelotsusetaotluse võib seega lahendada Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklis 23a ja Euroopa Kohtu kodukorra artiklis 107 ette nähtud eelotsuse kiirmenetluses.
26 Teiseks, mis puutub kiireloomulisusse, siis tuleb Euroopa Kohtu praktika kohaselt arvesse võtta asjaolu, et põhikohtuasjas kõnesolevalt isikult on praegu võetud vabadus ja tema vahi all pidamine sõltub selle kohtuasja vaidluse lahendusest (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika). Käesoleval juhul nähtub Euroopa Kohtule esitatud toimiku materjalidest, et QRilt on võetud vabadus ja tema kinnipidamine sõltub põhikohtuasja lahendusest.
27 Neil asjaoludel otsustas Euroopa Kohtu teine koda 10. juulil 2019 ettekandja‑kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist rahuldada eelotsusetaotluse esitanud kohtu taotlus lahendada käesolev eelotsusetaotlus kiirmenetluses.
30 Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2016/343 artikli 7 lõiget 4, harta artikli 47 esimest ja teist lõiku ning artikli 52 lõiget 1, tõhususe põhimõtet ja harta artiklis 20 sätestatud võrdse kohtlemise põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui selleks, et kohus kiidaks heaks karistuse kokkuleppe – nagu on kõne all põhikohtuasjas –, mis on sõlmitud kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatava isiku ja prokuröri vahel, peab olema täidetud tingimus, et teised isikud, keda sellesse kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatakse, annavad selle kokkuleppe sõlmimiseks nõusoleku.
31 Sellega seoses tuleb märkida, et direktiivi 2016/343 artikli 2 kohaselt kohaldatakse direktiivi füüsiliste isikute suhtes, kes on kriminaalmenetluses kahtlustatavad või süüdistatavad. Seda kohaldatakse kõigis kriminaalmenetluse etappides alates hetkest, kui isikut kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo või väidetava kuriteo toimepanemises, kuni otsuse tegemiseni selle kohta, kas isik on asjaomase kuriteo toime pannud, ja see otsus on muutunud lõplikuks. Eelotsusetaotlusest ilmneb aga, et nelja põhikohtuasjas käsitletavat isikut süüdistatakse kriminaalmenetluses, milles lõplikku otsust selle kohta, kas nad on asjaomase kuriteo toimepanemises süüdi, pole veel tehtud.
32 Selles kontekstis on oluline märkida, et direktiivi 2016/343 eesmärk – nagu see tuleneb direktiivi põhjendusest 9 ja artiklist 1 – on sätestada ühised miinimumnormid, mis käsitlevad süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kohtulikul arutelul (5. september 2019. aasta kohtuotsus AH jt (Süütuse presumptsioon), C‑377/18, EU:C:2019:670, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika).
33 Nii on direktiivi 2016/343 artiklis 7 sätestatud teatavad ühtsed eeskirjad, mis reguleerivad õigust vaikida ja õigus ennast mitte süüstada. Selles kontekstis on artikli 7 lõikes 4 märgitud, et liikmesriigid võivad lubada oma kohtutel võtta karistuse mõistmisel arvesse kahtlustatavate ja süüdistatavate koostöövalmidust.
34 Viimati nimetatud säte piirdub seega sellega, et annab liikmesriikidele võimaluse – õiguse vaikida ja õiguse ennast mitte süüstada kontekstis – lubada kohtutel karistust mõistvate otsuste tegemisel võtta arvesse süüdistatavate koostööd. Seega, kuna see säte ei pane liikmesriikidele kohustust tagada, et kohtud seda koostööd arvesse võtaksid, siis ei anna see süüdistatavale mingit õigust lühemale karistusele, kui ta teeb õiguskaitseasutustega koostööd, näiteks sõlmides prokuröriga kokkuleppe, milles ta tunnistab oma süüd.
35 Lisaks ei ole direktiivi 2016/343 artikli 7 lõikes 4 täpsustatud korda ega tingimusi, mis reguleeriksid vajaduse korral kohtute võimalust võtta oma otsuste tegemisel arvesse süüdistatavate koostöövalmidust: see kord ja need tingimused kuuluvad ainult liikmesriikide õiguse reguleerimisalasse.
36 Sellest järeldub, et direktiivi 2016/343 artikli 7 lõige 4 ei reguleeri küsimust, kas karistuse kokkulepe heakskiitmisel võib olla nõutav selline nõusolek, nagu on kõne all põhikohtuasjas.
37 Mis puutub harta sätetesse, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab, siis tuleb märkida, et harta ei ole põhikohtuasjas kohaldatav.
38 Harta artikli 51 lõike 1 kohaselt on selle sätted ette nähtud liikmesriikidele üksnes liidu õiguse rakendamise korral. Sama artikli lõike 2 kohaselt ei laienda harta liidu õiguse reguleerimisala kaugemale senisest pädevusest, ei „lisa liidule uusi pädevusvaldkondi ja ülesandeid […] ega muuda aluslepingute teistes osades määratletud pädevust ja ülesandeid“. Seega hartat arvestades peab Euroopa Kohus liidu õigust tõlgendama liidule antud pädevuse piirides (10. juuli 2014. aasta kohtuotsus Julián Hernández jt, C‑198/13, EU:C:2014:2055, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).
39 Nagu nähtub harta artiklile 51 antud selgitustest, mida tuleb harta artikli 52 lõike 7 alusel nõuetekohaselt arvesse võtta, kinnitab selles artiklis 51 ette nähtud rakendamise mõiste Euroopa Kohtu praktikat liidu põhiõiguste kui liidu selliste üldiste põhimõtete kohaldatavuse kohta, mis on välja töötatud enne harta jõustumist ning mille kohaselt liidu õiguskorras tagatud põhiõiguste järgimise kohustus lasub liikmesriikidel üksnes liidu õiguse kohaldamisega seoses (10. juuli 2014. aasa kohtuotsus Julián Hernández jt, C‑198/13, EU:C:2014:2055, punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika).
40 Sellega seoses on oluline märkida, et mõiste „liidu õiguse kohaldamine“ harta artikli 51 tähenduses eeldab teatava seose olemasolu liidu õigusakti ja vaidlusaluse riigisisese meetme vahel, mis ulatub kaugemale sellest, et asjaomaste valdkondade puhul on tegemist naabervaldkondadega või et üks neist valdkondadest avaldab teisele kaudset mõju (10. juuli 2014. aasta kohtuotsus Julián Hernández jt, C‑198/13, EU:C:2014:2055, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
41 Euroopa Kohus on muu hulgas järeldanud, et liidu põhiõigused ei ole liikmesriikide õigusnormide suhtes kohaldatavad, kui asjaomast valdkonda reguleerivad liidu õiguse normid ei näe liikmesriikidele põhikohtuasjas vaidluse all olevas olukorras ette mingeid konkreetseid kohustusi (10. juuli 2014. aasta kohtuotsus Julián Hernández jt, C‑198/13, EU:C:2014:2055, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
42 Käesoleval juhul, nagu nähtub käesoleva määruse punktist 34, ei pane liidu õigus liikmesriikidele mingit kohustust võtta oma otsuse tegemisel arvesse kahtlustatavate ja süüdistatavate koostöövalmidust, eelkõige sellise kokkuleppe sõlmimise teel prokuröriga, milles isik tunnistab oma süüd ja saab selle eest lühema karistuse.
43 Järelikult ei saa sellist nõusoleku tingimust, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis peab olema täidetud karistuse kokkuleppe heakskiitmiseks, pidada harta artikli 51 lõike 1 tähenduses liidu õigust rakendavaks.
44 Mis puutub tõhususe põhimõttesse, siis piisab, kui märkida – nagu nähtub käesoleva kohtumääruse punktist 34 –, et liidu õigus ei anna süüdistatavale õigust sõlmida prokuröriga sellist kokkulepet, nagu on kõne all põhikohtuasjas, saades selle eest lühema karistuse. Järelikult ei ole tõhususe põhimõte kohaldatav sellise nõusoleku nõude suhtes nagu põhikohtuasjas käsitletav, mis on kõnealuse kokkuleppe heakskiitmise eelduseks.
45 Neil asjaoludel tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2016/343 artikli 7 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et see ei reguleeri küsimust, kas selleks, et kohus kiidaks heaks karistuse kokkuleppe – mis on kõne all põhikohtuasjas –, mis on sõlmitud kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatava isiku ja prokuröri vahel, peab olema täidetud tingimus, et teised isikud, keda sellesse kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatakse, annavad selle kokkuleppe sõlmimiseks nõusoleku.
46 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul, artikli 7 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et see ei reguleeri küsimust, kas selleks, et kohus kiidaks heaks karistuse kokkuleppe – mis on kõne all põhikohtuasjas –, mis on sõlmitud kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatava isiku ja prokuröri vahel, peab olema täidetud tingimus, et teised isikud, keda sellesse kuritegelikku ühendusse kuulumises süüdistatakse, annavad selle kokkuleppe sõlmimiseks nõusoleku.

matches: Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus


Päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise, surma või töövõimetuks jäämise korral makstava hüvitise ja kulude arvutamise, määramise ning maksmise kord ja ulatus – Riigi Teataja
Päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise, surma või töövõimetuks jäämise korral makstava hüvitise ja kulude arvutamise, määramise ning maksmise kord ja ulatus
Päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise, surma või töövõimetuks jäämise korral makstava hüvitise ja kulude arvutamise, määramise ning maksmise kord ja ulatus - sisukord
§ 5 Taotluse menetlemise erijuhud
4 HÜVITISE MAKSMINE JA KULUDE HÜVITAMINE NING HÜVITAMISE ULATUS
§ 6 Hüvitise maksmine ja kulude hüvitamine
RT I 2010, 65, 487
Vastu võetud 10.09.2010 nr 49
Määrus kehtestatakse «Päästeteenistuse seaduse» § 15 ja «Päästeseaduse» § 41 lõike 14 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse päästeteenistujale asutuse põhiülesannetest tulenevate teenistuskohustuste täitmise tõttu ja päästetööl osalevale vabatahtlikule päästjale hukkumise või päästetööl saadud vigastuse tagajärjel saabunud surma korral makstava hüvitise (edaspidi ühekordne hüvitis), püsivalt töövõimetuks jäämise korral makstava hüvitise (edaspidi püsiva töövõimetuse hüvitis) ning matuse korraldamise kulude (edaspidi matusekulud) ja ravi- ja ravimikulude hüvitamise taotlemise, arvutamise, määramise ning maksmise kord ja ulatus.
(2) Määruses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse «Haldusmenetluse seaduse» sätteid, arvestades «Päästeteenistuse seadusest» ja «Päästeseadusest» tulenevaid erisusi.
(3) Päästeteenistuja asutuse põhiülesannetest tulenevate teenistuskohustuste täitmisel ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise või saadud vigastuse tagajärjel saabunud surma, vigastada saamise või haigestumise asjaolude väljaselgitamine ja registreerimine toimub «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» § 24 lõike 6 alusel kehtestatud korra kohaselt.
(1) Päästeasutus informeerib temale teadaolevaid õigustatud isikuid ühekordse toetuse saamise õigusest alates vastava õiguse tekkimisest.
(2) Isik, kellel on õigus saada «Päästeteenistuse seaduse» § 14 lõigetes 1 ja 3 ning «Päästeseaduse» § 41 lõigetes 1 ja 3 ettenähtud hüvitist, esitab päästeteenistuja ametikohajärgse ning päästetööl osalev vabatahtlik päästja päästeasutuse juhile, mille juurde vabatahtlik päästja on arvatud, taotluse hüvitise saamiseks. Taotlus tuleb esitada kuue kuu jooksul arvates päästeteenistuja asutuse põhiülesannetest tulenevate teenistuskohustuste täitmisel ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise või saadud vigastuse tagajärjel saabunud surma päevast või püsiva töövõimetuse määramise päevast.
1) püsiva töövõimetuse esmakordse ekspertiisi otsus;
2) surmatunnistus päästeteenistuja või päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise korral ja hüvitise saamise õigust tõendav dokument;
3) päästetööl osaleva vabatahtliku päästja puhul palgatõend tema keskmise palga arvutamiseks.
(3) Päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja matused korraldanud isik esitab päästeasutusele matusekulude hüvitamise taotluse, millele on lisatud matusekulude tasumist tõendavad maksedokumendid. Taotlus tuleb esitada kuue kuu jooksul arvates matuse päevast.
(4) Kui päästeteenistuja matused on korraldanud päästeasutus, esitab päästeasutuse juht kantud matusekulude hüvitamiseks taotluse koos matusekulusid tõendavate dokumentidega Päästeameti peadirektorile.
(5) Päästeteenistuja ja päästetööl osalev vabatahtlik päästja, kellel on õigus saada ravi- ja ravimikulude hüvitist, esitab päästeasutusele ravi- ja ravimikulude hüvitamise taotluse, millele on lisatud ravi- ja ravimikulude tasumist tõendavad maksedokumendid. Taotlus tuleb esitada ühe kuu jooksul arvates ravi- või ravimikulusid tõendava dokumendi väljastamise päevast.
(6) Kui taotlusele ei ole lisatud kõiki vajalikke dokumente või dokumendid on vormistatud puudulikult, teavitab päästeasutus taotluse esitajat sellest kirjalikult ning määrab tähtaja lisadokumentide esitamiseks või puuduste kõrvaldamiseks.
(1) Taotluse ja kõigi vajalike dokumentide saamisel koostab päästeasutus 10 tööpäeva jooksul taotluse läbivaatamise kokkuvõtte, millele lisatakse:
1) ühekordse hüvitise taotlemise korral ametkondliku juurdluse kokkuvõte;
(3) Taotluse läbivaatamise kokkuvõtte kinnitab päästeasutuse juht.
(4) Ravi- ja ravimikulude hüvitamise hüvitise taotluse läbivaatamise kokkuvõtte võib kinnitada päästeasutuse juhi volitatud ametiisik.
(1) Taotluse läbivaatamise kokkuvõte on aluseks ühekordse hüvitise ning püsiva töövõimetuse hüvitise maksmiseks ja matusekulude ning ravi- ja ravimikulude hüvitamiseks.
(2) Päästeasutuse juht esitab taotluse ja taotluse läbivaatamise kokkuvõtte ning kokkuvõtte aluseks olevad dokumendid Päästeameti peadirektorile kolme tööpäeva jooksul, arvates taotluse läbivaatamise kokkuvõtte koostamisest.
(3) Juhul kui Päästeameti eelarvest ei ole võimalik «Päästeteenistuse seaduse» § 14 lõigetes 1 ja 3 ning «Päästeseaduse» § 41 lõigetes 1 ja 3 ettenähtud hüvitiste maksmisega ning hukkunud päästeteenistuja ja vabatahtliku päästja matusekulude hüvitamisega kaasnevaid kulusid katta, edastab Päästeamet taotluse ja taotluse läbivaatamise kokkuvõtte ning kokkuvõtte koostamise aluseks olevad dokumendid 10 tööpäeva jooksul arvates nende saamisest Siseministeeriumile läbivaatamiseks ja teavitab sellest taotlejat.
(4) Siseministeerium vaatab lõikes 2 nimetatud taotluse läbi ja esitab taotluse saabumisele järgnevast päevast arvates 30 kalendripäeva jooksul taotluse raha eraldamiseks Vabariigi Valitsuse reservist vastavalt kehtivale korrale.
§ 5. Taotluse menetlemise erijuhud
(1) Päästeameti peadirektorile makstakse hüvitist ja hüvitatakse kulud käesolevas määruses ettenähtud korras, arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
(2) Päästeameti peadirektor esitab «Päästeteenistuse seaduse» § 14 lõikes 3 ettenähtud hüvitise saamiseks ning lõikes 11 ettenähtud kulude hüvitamiseks taotluse Siseministeeriumile.
4. peatükk HÜVITISE MAKSMINE JA KULUDE HÜVITAMINE NING HÜVITAMISE ULATUS
§ 6. Hüvitise maksmine ja kulude hüvitamine
«Päästeteenistuse seaduse» § 14 lõigetes 1, 3 ja 11 ning «Päästeseaduse» § 41 lõigetes 1, 3 ja 12 ettenähtud hüvitise maksmisega ning hukkunud päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja matusekulude ning ravi- ja ravimikulude hüvitamisega kaasnevad kulud kaetakse Päästeameti eelarvest. Juhul kui Päästeameti eelarve vahenditest ei ole võimalik kulusid katta, esitab Siseministeerium taotluse raha eraldamiseks Vabariigi Valitsuse reservist vastavalt kehtivale korrale.
(1) Riik kannab hukkunud päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja «Riikliku matusetoetuse seaduse» §-s 3 sätestatud matuse korraldamise kulud kuni Riigikogus igaks eelarveaastaks kehtestatud matusetoetuse suuruse kümnekordses ulatuses.
(2) Välisriigis hukkunud päästeteenistuja Eestisse toimetamise kulud kannab riik ning nimetatud kulusid ei arvestata lõikes 1 nimetatud matusekulude ulatuse määramisel.
Päästetööl vigastada saanud või haigestunud päästeteenistuja ning päästetööl osaleva vabatahtliku päästja ravi- ja ravimikulud hüvitab päästeasutus osas, mida «Ravikindlustuse seaduse» ja selle alusel antud õigusaktide kohaselt ei hüvita Eesti Haigekassa.
(1) Kui seoses päästeteenistuja hukkumise või asutuse põhiülesannetest tulenevate teenistuskohustuste täitmise tagajärjel saabunud surma ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja hukkumise või päästetööl saadud vigastuse tagajärjel saabunud surma korral taotleb hüvitist mitu õigustatud isikut, jagatakse hüvitise summa nende vahel võrdselt.
(2) Kui on olemas mitu õigustatud isikut, kellel on õigus hüvitist saada, kuid nad kõik ei ole taotlust esitanud ja taotluse esitamise tähtaeg ei ole veel möödunud, siis tehakse otsus osalise hüvitise maksmise kohta.
(4) Taotluse esitamiseks ettenähtud tähtaja möödumisel tehakse lõplik otsus hüvitise maksmise kohta, mille alusel makstakse taotluse esitajatele välja ülejäänud osa hüvitisest.
(1) Päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja püsiva töövõimetuse hüvitis makstakse välja osade kaupa. Hüvitise osa suurus sõltub Sotsiaalkindlustusameti esmakordse või korduvekspertiisi otsuses määratud püsiva töövõime kaotuse kestusest.
(2) Hüvitise osa suurus saadakse, kui hüvitise määramise aluseks olev päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja vigastuse saamise kuule eelnenud «Töölepingu seaduse» alusel arvutatud keskmine töötasu korrutatakse töövõimetuse perioodi kuude arvuga.
(3) Kui päästetööl osalev vabatahtlik päästja ei töötanud vigastuse saamisele eelneval perioodil, siis hüvitise suurus saadakse, kui päästetööl osaleva vabatahtliku päästja vigastada saamise ajal kehtinud palga alammäär korrutatakse töövõimetuse perioodi kuude arvuga.
(4) Väljamakstavate osade summa ei tohi ületada hüvitise maksimummäära, mis on esmakordse ekspertiisi otsuse alusel määratud.
(5) Püsiva töövõime kaotusega päästeteenistuja ja päästetööl osalev vabatahtlik päästja on kohustatud korduvekspertiisi otsuse esitama päästeasutusele 10 tööpäeva jooksul korduvekspertiisi otsuse tegemise päevast.
(6) Kui päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja töövõime kaotuse ulatus ja töövõime kaotuse kestus ei muutu korduvekspertiiside otsuste alusel, makstakse püsiva töövõimetusega päästeteenistujale ja päästetööl osalevale vabatahtlikule päästjale esmakordse ekspertiisi otsuse alusel arvutatud osamakset edasi.
(7) Kui päästeteenistujale ja päästetööl osalevale vabatahtlikule päästjale korduvekspertiisiga püsivat töövõime kaotust ei määrata, siis hüvitist edasi ei maksta.
(8) Kui päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja püsiva töövõime kaotuse ulatus korduvekspertiisiga muutub, lähtutakse hüvitise edasisel maksmisel korduvekspertiisiga määratud püsiva töövõime kaotuse ulatusele vastavast hüvitise määrast.
(9) Kui päästeteenistuja ja päästetööl osaleva vabatahtliku päästja püsiva töövõime kaotuse kestus korduvekspertiisiga muutub, arvestatakse hüvitise osa ümber vastavalt töövõimetuse perioodi kuude arvule.
(10) Kui Sotsiaalkindlustusameti poolt korduvekspertiisil määratud püsiva töövõime kaotuse periood algab esmakordsele ekspertiisile järgneval kalendriaastal, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat palka selle aasta tarbijahinnaindeksiga, mil algas esmakordse ekspertiisi alusel püsiv töövõime kaotus.
(11) Kui korduvekspertiisiga määratud töövõime kaotuse periood algab hiljem kui lõikes 9 sätestatu, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat palka tarbijahinnaindeksiga alates püsiva töövõime kaotuse esmakordse määramise aastast kuni viimasele korduvekspertiisile eelneva aastani.


RT I, 29.10.2015, 16
Vastu võetud 27.10.2015 nr 13
1) paragrahvi 5 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
„(9) Põld lõike 8 tähenduses määratletakse, lähtudes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 549–607) artikli 67 lõike 4 punktis a sätestatust.”;
„(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 nimetatud toetuse saaja täidab oma põllumajanduslikus tegevuses ja kogu põllumajandusliku majapidamise maal põllumajandusministri 14. jaanuari 2015. a määruses nr 4 „Maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise nõuded” sätestatud nõudeid ning Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 32 lõike 2 kohaselt avaldatud kohustuslikke majandamisnõudeid.”;
3) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Lõike 1 punktides 2–5 nimetatud nõudeid ei pea järgima põllu puhul, mis on väiksem kui 0,3 hektarit.”.
„(1) Toetust antakse taotlusel märgitud loomarühma kuuluva looma heaolu soodustavate tegevuste elluviimise eest ühe kalendriaasta jooksul (edaspidi kohustus).”;
2) paragrahvi 3 lõike 1 punkti 1 täiendatakse pärast sõna „veise” tekstiosaga „(edaspidi veis)”;
3) paragrahvi 4 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna „arv” sõnaga „kokku”;
4) paragrahvi 5 lõige 8 sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Toetust võib taotleda sigade ja munakanade kohta, keda peetakse kohustuseaastal põllumajandusloomade registris registreeritud loomakasvatushoones. Toetust võib taotleda hobuste kohta, keda peetakse kohustuseaastal põllumajandusloomade registris registreeritud loomakasvatushoones või -rajatises, mis kaitseb loomi halbade ilmastikuolude eest. Toetust võib taotleda veiste, vasikate, lammaste ja kitsede kohta, kui taotleja peab nimetatud ja taotlusel märgitud loomarühma kuuluvaid loomi vähemalt kohustuseaasta 1. jaanuarist kuni 1. aprillini ja 1. detsembrist 31. detsembrini põllumajandusloomade registris registreeritud loomakasvatushoones või -rajatises, mis kaitseb loomi halbade ilmastikuolude eest.”;
5) paragrahvi 5 lõikes 12 asendatakse tekstiosa „lõikes 6 toodud” tekstiosaga „lõikes 7”;
6) paragrahvi 8 lõike 3 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
„4) ühe hektari rohumaa kohta on kuni 1,4 loomühikut karjatatavaid loomi, võttes arvesse kõik taotleja kasutuses olevad rohumaad, taotleja majapidamises 2. mai seisuga peetavad lambad ja kitsed, mahepõllumajanduse registrisse kantud mahepõllumajanduslikult peetavad veised ja vasikad ning taotlusel märgitud veised, vasikad ja hobused.”;
7) paragrahvi 12 lõike 4 punkti 1 täiendatakse pärast sõna „veise,” sõnaga „vasika,”.
1) paragrahvi 8 lõike 1 punktid 5 ja 6 sõnastatakse järgmiselt:
„5) põllumaa, millel kasvatatakse kuni kolmel järjestikusel kalendriaastal heintaimi ja hiljemalt heintaimede kasvatamise kolmandale järjestikusele kalendriaastale järgneval kohustuseaastal kasvatatakse seal punktis 1 või 4 nimetatud põllumajanduskultuuri;
6) punktides 2 ja 5 nimetamata rohumaa.”;
„(4) Toetust antakse lõike 1 punktis 6 nimetatud rohumaa kohta, mille iga hektari kohta on taotlejal sellisel arvul mahepõllumajanduslikult peetavaid veiseid, hobuseid, lambaid või kitsi, et loomkoormus hektari kohta on vähemalt 0,2 loomühikut komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 II lisa kohaselt, või mille iga kuni 0,1 hektari kohta on üks mesilaspere, kui taotleja taotleb toetust § 3 lõikes 2 või § 4 lõikes 2 nimetatud mesilaspere kohta.”;
3) paragrahvi 8 lõige 5 sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Toetust ei anta toetusõigusliku maa kohta, mida on kohustuseaastal hoitud mustkesas või mis on jäetud sööti, ega lõike 1 punktis 6 nimetatud toetusõigusliku rohumaa kohta, mille iga hektari kohta ei ole taotlejal lõikes 4 sätestatud arvul mahepõllumajanduslikult peetavaid veiseid, hobuseid, lambaid või kitsi või kui ühe mesilaspere kohta on üle 0,1 hektari rohumaad, kui taotleja taotleb toetust § 3 lõikes 2 või § 4 lõikes 2 nimetatud mesilaspere kohta.”;
4) paragrahvi 11 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Paragrahvides 12 ja 13 sätestatud nõudeid ei pea täitma alla 0,3 hektari suurusel põllul. Paragrahvides 14 ja 15 ning paragrahvi 12 lõikes 6 sätestatud juhul ei arvata alla 0,3 hektari suurust põldu põllumajandusliku majapidamise põllumaa hulka.”;
5) paragrahvi 15 lõigetes 1–3 asendatakse sõnad „toetusõiguslik maa” sõnadega „põllumajandusliku majapidamise põllumaa” vastavas käändes;
6) paragrahvi 20 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kohustuse vähendamiseks ei loeta kohustuseaastal kohustusealuse maa mustkesas hoidmist, sööti jätmist ega seda, kui § 8 lõike 1 punktis 6 nimetatud rohumaa iga hektari kohta on taotlejal § 8 lõikes 4 sätestatust väiksemal arvul mahepõllumajanduslikult peetavaid veiseid, hobuseid, lambaid või kitsi või kui ühe mesilaspere kohta on üle 0,1 hektari rohumaad, kui taotleja taotleb toetust § 3 lõikes 2 või § 4 lõikes 2 nimetatud mesilaspere kohta.”;
7) paragrahvi 27 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) 2015. aastal kohustuse võtnud taotleja peab olema osalenud § 16 lõikes 1 nimetatud mahepõllumajandusliku tootmise algkoolitusel või õppepäeval teise kohustuseaasta 1. novembriks.”.
§ 4. Maaeluministri 22. aprilli 2015. a määruse nr 42 „Natura 2000 alal asuva põllumajandusmaa kohta antav toetus” muutmine
Maaeluministri 22. aprilli 2015. a määruse nr 42 „Natura 2000 alal asuva põllumajandusmaa kohta antav toetus” § 4 tekst sõnastatakse järgmiselt:
„Toetust võib taotleda põllumajandusliku tegevusega tegelev füüsiline isik, juriidiline isik või juriidilise isiku staatuseta isikute ühendus (edaspidi koos taotleja).”.


§ 7 Reovee kohtkäitlusloa taotlemine olemasolevatele kohtkäitlusrajatisele tiheasustusaladel
§ 8 Reovee kohtkäitlusrajatise kasutamine ja hooldus
§ 9 Reovee kohtkäitlusrajatise likvideerimine
RT IV, 06.03.2014, 98
Vastu võetud 27.02.2014 nr 12
(2) Reovee kohtkäitlusrajatiste paigaldamine ja rajamine toimub ehitusseaduse, veeseaduse ja nende rakendusaktide, Anija valla ehitusmääruse ja eeskirja kohaselt.
5) omapuhasti – rajatis, kus kõrvaldatakse reoained ja ebasoovitavad organismid reoveest mehaaniliste (septik), bioloogiliste või füüsikalis-keemiliste võtetega (väikepuhasti);
6) purgimine – reovee purgimiskohta väljalaskmine;
8) heitvesi – loodusesse tagasi juhitav omapuhastis puhastatud kasutusel olnud vesi.
(3) Reovee kogumismahuti on lubatud paigaldada alale, mida Anija valla üldplaneeringu ning Anija valla ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni arendamise kava (edaspidi ÜVK) kohaselt ei kaeta ühiskanalisatsiooniga.
(4) Ühiskanalisatsiooniga kaetud alal on erandkorras lubatud kasutada reovee kogumiseks olemasolevat lekkekindlat reovee kogumismahutit eeskirja § 7 sätestatud loa alusel.
(5) Omapuhasti kasutamine ja rajamine Anija valla reoveekogumisaladel on keelatud.
1) paigaldada kirjaliku nõusoleku alusel ajutise lahendusena lekkekindel metallist reovee kogumismahuti alale, kus lähima kahe aasta jooksul rajatakse ühiskanalisatsioon. Selleks tuleb Anija Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) esitada ehitusseaduse järgne kirjaliku nõusoleku taotlus koos kinnistu asendiplaaniga;
(3) Reovee kogumismahuti väljavahetamisel samaväärse vastu asukohta, materjali ja oluliselt reovee kogumismahuti mahtu muutmata (maksimaalne vahe 2 m3) tuleb vallavalitsusele esitada vabas vormis avaldus koos kinnistu asendiplaaniga. Sel juhul on tööde teostamise aluseks vallavalitsuse kirjalik kooskõlastus.
1) kui reovee kogumismahuti paigaldatakse koos hoone ehitamise või rekonstrueerimisega (vastava ehitusprojekti ja ehitusloa järgi), siis eraldi ehitise teatist esitama ei pea. Reovee kogumismahuti andmed esitatakse koos hoone kasutusloa taotlusega;
2) kirjaliku nõusoleku alusel paigaldatud reovee kogumismahuti kohta tuleb esitada vallavalitsusele ehitise teatis viie tööpäeva jooksul reovee kogumismahuti paigaldamise päevast arvates. Vallavalitsuse keskkonnaspetsialistil on õigus nõuda reovee kogumismahuti ülevaatust ja katsetamist enda juuresolekul;
3) vallavalitsuse kirjaliku kooskõlastuse alusel paigaldatud reovee kogumismahuti kasutusse võtmiseks ehitise teatist esitama ei pea.
(1) Omapuhasti rajamiseks tuleb vallavalitsusele esitada projekteerimistingimuste taotlus.
(2) Omapuhasti ehitusprojekt peab olema koostatud või kontrollitud vastavat pädevust omava isiku (ettevõtja äriseadustiku tähenduses) poolt.
(3) Omapuhasti rajamiseks väljastab vallavalitsus vastavalt ehitusseadusele kas ehitusloa või kirjaliku nõusoleku.
(4) Omapuhasti kasutusele võtmise tingimused:
§ 7. Reovee kohtkäitlusloa taotlemine olemasolevatele kohtkäitlusrajatisele tiheasustusaladel
(2) Nõuetekohase taotluse ja vajalikud lisaandmed esitanud kinnistu omanikule väljastab vallavalitsus reovee kohtkäitlusloa käesoleva eeskirja lisas 2 toodud vormi kohaselt ühe kuu jooksul arvates taotluse esitamisest tingimusel, et reovee käitlemine on võimalik keskkonnakaitse ja tervisekaitselise ohutuse ning käesoleva eeskirja nõudeid järgides.
(5) Reovee kohtkäitlusloas määratakse käidelda lubatava reovee liik ja kogus, reovee käitlusviis ning vajadusel nõuded reoveele ja käitlusrajatistele.
(6) Enne käesoleva määruse jõustumist ehitatud reovee kohtkäitlusrajatistele tiheasustusaladel tuleb taotleda reovee kohtkäitluse luba hiljemalt 01. jaanuariks 2015.
§ 8. Reovee kohtkäitlusrajatise kasutamine ja hooldus
§ 9. Reovee kohtkäitlusrajatise likvideerimine
1) reovee kohtkäitlusrajatis tuleb enne likvideerimist tühjaks vedada ja tühjendusjärgselt puhtaks pesta eeskirja § 10 lõikes 1 nimetatud ettevõtja poolt;
3) pinnasest eemaldatud reovee kohtkäitlusrajatise süvend tuleb täita pinnasega;
3) reovee kogumismahuti või omapuhasti sisaldis ning pesemise käigus kogunenud vedelikud tuleb üle anda eeskirja § 10 lõikes 1 nimetatud ettevõtjale.
(3) Reovett on lubatud purgida üksnes spetsiaalsetesse purgimiskohtadesse. Väljaspool spetsiaalseid purgimiskohti on reovee keskkonda juhtimine keelatud.
(7) Reovee kohtkäitlusrajatise tühjendamise, äraveo ning purgimise ajal tekkiva keskkonnareostuse puhul kannab vastutust eeskirja § 10 lõikes 1 nimetatud ettevõtja.
Lisa nr 1 TAOTLUS
Lisa nr 2 KÄITLUSLUBA


Kohtute Raamatupidamiskeskuse põhimäärus – Riigi Teataja
Kohtute Raamatupidamiskeskuse põhimäärus
Vastu võetud justiitsministri 26. novembri 2004 a määrusega nr 74 ( RTL 2004, 151. 2289), jõust. 01.01.2005
Muudetud järgmise justiitsministri määrusega (kuupäev, number, avaldamine Riigi Teatajas, jõustumise aeg):
11.05.2005 nr 21 (RTL 2005, 53, 747) 27.05.2005
Määrus kehtestatakse « Vabariigi Valitsuse seaduse» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677; 2001, 7, 16; 53, 305; 59, 358; 94, 578; 100, 646; 102, 677; 2002, 57, 354; 87, 505; 90, 520; 96, 563; 2003, 4, 22; 21, 122; 51, 349; 81, 542; 88, 590; 2004, 22, 148) § 43 lõike 5 alusel ja kooskõlas Vabariigi Valitsuse 8. oktoobri 1996. a määrusega nr 244 kinnitatud «Valitsusasutuste hallatavate riigiasutuste moodustamise ja ümberkorraldamise ning nende tegevuse lõpetamise korraga» (RT I 1996, 73, 1300; 1998, 118–120, 1898; 1999, 57, 603; 92, 828; 2002, 91, 525; 99, 585; 2004, 72, 508).
§1. Kohtute Raamatupidamiskeskus
(1) Kohtute Raamatupidamiskeskus (edaspidi Keskus) on Justiitsministeeriumi hallatav riigiasutus. Keskuse ametlik ingliskeelne nimetus on «Courts Centre of Accounting».
Keskus asub Tartus, postiaadress on Kalevi 1, 51010 Tartu.
(2) Keskuse tegevust suunab ja koordineerib Justiitsministeeriumi üldosakonna finants- ja varahaldustalituse juhataja ministrilt saadud volituste piires.
§4. Revideerimise kord
§5. Finantseerimine ja eelarve
(1) Keskus on riigieelarvest finantseeritav asutus, millel on oma eelarve ja pangaarved.
(2) Keskuse eelarve kinnitab, muudab ja eelarve täitmist kontrollib minister või tema poolt volitatud isik.
§6. Keskuse sümboolika
(1) Keskusel on sõõrikujuline 35-millimeetrise läbimõõduga pitsat, mille keskel on väikese riigivapi kujutis ning Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras registreeritud sümboolika.
§7. Keskuse tegevusvaldkond ja põhiülesanne
(1) Keskuse tegevusvaldkonnaks on justiitsministri määratud Justiitsministeeriumi valitsemisala valitsusasutustele ja hallatavatele riigiasutustele (edaspidi teenindatavad riigiasutused) raamatupidamise teenuse pakkumine.
(2) Keskuse põhiülesanne on teenindatavate riigiasutuste raamatupidamisarvestuse ning riigi nõuete täitmisele saatmise ja arvestuse korraldamine. Riigi nõueteks loetakse Eest Vabariigi varalised nõuded, mis on tekkinud kohtumenetluse tulemusena, kusjuures Eesti Vabariik ei ole olnud menetlusosaline.
§8. Keskuse ülesanded
(1) Keskuse põhiülesandest tulenevalt on Keskusel raamatupidamisarvestuse planeerimisel, korraldamisel ja arendamisel järgmised ülesanded:
1) teenindatavate riigiasutuste raamatupidamisarvestuse korraldamine vastavalt kehtivatele õigusaktidele;
2) teenindatavate riigiasutuste teenistujate, töötajate ja töövõtulepingu alusel töötavate isikute töötasu ja muude väljamaksete õigeaegne arvestamine ja kandmine ettenähtud pangaarvele;
3) teenindatavate riigiasutuste finantsoperatsioonide teostamine;
4) osalemine teenindatavate riigiasutuste põhivara ja immateriaalsete väärtuste inventeerimisel;
5) teenindatavate riigiasutuste perioodiliste aruannete ja aastaaruannete koostamine ja esitamine;
6) teenindatavate riigiasutuste raamatupidamisdokumentide säilitamine õigusaktides ettenähtud tähtaja jooksul;
7) muude teenindatavate riigiasutuste raamatupidamise sise-eeskirjades toodud kohustuste täitmine;
8) raamatupidamissüsteemi juurutamine, arendamine ja rakendamine;
9) uute süsteemide ja protseduuride arendamises ning rakendamises osalemine;
10) teenindatavate riigiasutuste nõustamine ja varustamine vajalike raamatupidamisandmetega eelarve projekti koostamisel;
11) teenindatavate riigiasutuste nõustamine ja varustamine vajalike raamatupidamisandmetega sisekontrolli ja juhtimissüsteemi tõhustamiseks.
(2) Keskuse põhiülesandest tulenevalt on Keskusel riigi nõuete täitmisele saatmise ja arvestuse korraldamisel järgmised ülesanded:
1) nõuete üle arvestuse pidamine, sh vabatahtliku täitmise kontrollimine e-riigikassa või kohtu arveldusarve vahendusel;
2) nõuete edastamine kohtutäiturile sundtäitmise korraldamiseks täitemenetluse seadustikus ettenähtud korras;
3) riigi esindamine nõuetega seonduvates kohtu-, täite- või pankrotimenetluses, sh vajalike õiguslike hinnangute andmine.
§9. Keskuse struktuur ja teenistujate koosseis
Keskuse struktuur ja teenistujate koosseis on sätestatud käesoleva määruse lisas 1.
§10. Keskuse struktuuriüksused
(1) Keskuse struktuuriüksusteks on osakonnad.
(2) Keskuse koosseisu kuuluvad raamatupidamise osakond ning riiginõuete osakond.
(3) Raamatupidamise osakonna põhiülesanded on nimetatud käesoleva määruse § 8 lõikes 1.
(4) Riiginõuete osakonna põhiülesanded on nimetatud käesoleva määruse § 8 lõikes 2.
§11. Keskuse juhtimine
(1) Keskust esindab ja selle tööd juhib Keskuse juhataja, kellega sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingu justiitsminister Justiitsministeeriumi kantsleri ettepanekul.
(2) Osakonnad alluvad juhatajale vahetult alluvate osakonnajuhatajate kaudu ja ta koordineerib, suunab ja kontrollib nende tegevust.
(3) Juhataja äraolekul täidab juhataja ülesandeid raamatupidamise osakonna juhataja.
§12. Juhataja ülesanded
3) korraldab nii Keskuse kui teenindavate riigiasutuste raamatupidamise ja statistiliste aruannete koostamist ja esitamist õigusaktidega ettenähtud korras;
4) esindab Keskust suhetes riigi- ja omavalitsusorganitega, samuti teiste asutuste ja institutsioonidega ning kohtus;
5) sõlmib Keskuse nimel lepinguid ja annab volitusi Keskuse esindamiseks, sh esindamiseks kohtus;
6) sõlmib, muudab ja lõpetab Keskuse töötajatega töölepinguid, kohaldab ergutusi ja määrab distsiplinaarkaristusi ning saadab töölähetusse;
7) korraldab Keskuse tegevusega seotud õigusaktide eelnõude kavandite koostamist ja edastab vastavad ettepanekud Justiitsministeeriumile;
8) käsutab Keskuse valduses olevat riigivara ja vastutab selle säilimise eest;
9) valmistab ette Keskuse eelarve eelnõu ja esitab selle justiitsministrile;
10) käsutab eelarvevahendeid Keskuse ülesannete täitmiseks ja vastutab eelarve täpse ja sihipärase täitmise eest;
11) annab Keskuse töö juhtimiseks ja koordineerimiseks ning asjaajamise korraldamiseks käskkirju ja suulisi või kirjalikke korraldusi;
12) kinnitab Keskuse struktuuriüksuste põhimäärused ning moodustab vajadusel projekti- ja töörühmi vastavalt Keskuse täidetavatele ülesannetele;
13) kinnitab Keskuse töö sisekorraeeskirjad ja tagab nende täitmise;
14) korraldab teenistusliku järelevalve ja siseauditi teostamist Keskuses;
15) täidab muid ülesandeid, mis on antud õigusaktiga või justiitsministri või tema volitatud isiku poolt.
§13. Osakonnajuhataja ülesanded
2) annab Keskuse juhatajale aru osakonna tegevusest;
4) teeb Keskuse juhatajale ettepanekuid osakonna struktuuri, koosseisu ja töökorralduse kohta, osakonna töötajate palkade, toetuste või distsiplinaarkaristuste määramise ning ergutuste kohaldamise kohta;
5) allkirjastab või viseerib osakonnas koostatud dokumendid vastavalt Keskuse asjaajamiskorrale;
6) täidab teisi osakonna põhimäärusega talle pandud või Keskuse juhataja antud ülesandeid.
§14. Ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
justiitsministri 26. novembri 2004. a määrusega nr 74
KOHTU RAAMATUPIDAMISKESKUSE STRUKTUUR JA KOOSSEIS
Juhataja abi/sekretär
RIIGINÕUETE OSAKOND
[RTL 2005, 53, 747 – jõust. 27.05.2005]


Konkurss "Värvid Vändra valda" - Vändra Vald
Kahjuks käesoleval, 2017 aastal, Värvid Vändra valda taotlusi vastu ei võeta, kuna ettevõte enam värvidele soodustust ei tee.
Selgusid konkursi Värvid Vändra valda parimad!
Konkurss Värvid Vändra valda on toimunud alates 2007 aastast. Tänavune hindamisvoor oli kümnes. Nagu möödunud aastatel, nii ka sellel aastal vaatas Vändra vallavolikogu eelarve-ja majanduskomisjon üle 2016. aastal Vändra vallas värvitud hooned.
2016 aasta jooksul olid värvimistöödega lõpule jõudnud ainult kaks majaomanikku. Kermo Toobal Kaansoo külas oli värvinud aia, mis oli jätkuks eelmistel aastatel tehtule. Kogu kompleks moodustas ühe stiilse terviku ja harmoneerus hästi keskkonda. Imbi Tõnisson Metsaküla külas oli renoveerinud ja disaininud kenasti puukuuri.
Komisjoni ettepanekul kinnitas Vändra Vallavolikogu 20.06.2017 istungil konkursi võitjaks Kermo Toobali hooned Kaansoo külas, auhinnaks 195 eurot. Teise koha sai Imbi Tõnisson puukuur Metsküla külas, auhinnaks 130 eurot.
Vändra valla arengunõunik
I koht Kermo Toobal Kaansoo külas
II koht Imbi Tõnisson Metsakülas
Pilte majadest vaata kodulehekülje galeriist
KONKURSI VÄRVID VÄNDRA VALDA LÄBIVIIMISE KORD
Kinnitatud Vändra Vallavolikogu määrusega nr.5, 16.04.2013.a.
Määrus kehtestatakse "Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse" § 3 punkti 1, § 6 lõike 1, lõike 3 punkti 1, § 22 lõike 1 punkti 5 alusel.
§ 1.Konkursi korraldamise eesmärk
Motiveerida Vändra valla majaomanikke ehitiste korrastamisele ja seeläbi aidata kaasa valla üldilme parandamisele. Konkurss Värvid Vändra valda (edaspidi konkurss) viiakse läbi iga-aastaselt.
§ 2.Konkursil osalemine
(1) Konkursil osalemiseks esitab vallas asuva hoone omanik Vändra Vallavalitsusele (edaspidi Vallavalitsusele) kirjaliku avalduse. Avalduses märgitakse värvitava pinna suurus, ligikaudne remondi alguse ja lõpptähtaeg, kirjeldatakse lühidalt plaanitavaid töid ja soovitavaid värvilahendusi. Teostatavad remonditööd peavad hõlmama kogu hoone fassaadiosa värvimist.
(2) Avalduste esitamise tähtaeg lõpeb igal aastal10.septembril.
(3) Konkursi viib läbi vallavalitsus, fikseerides hoonevälisfassaadi ja detailide olukorra ning vajadusel lisab pildimaterjali.
(4) Konkursil osaleja saab osavõtukaardi, mille alusel saab värvi ostmisel hinnaalandust Vändra kauplusest Remont ja Viimistlus 45% Eskaro värvide ostul ja 30% soodustust Pinotexi ostul, millest 20% tasub vald.
(5) Remondi lõpetamisest teavitab hoone omanik vallavalitsust hiljemalt järgmise aasta 01.maiks.
§ 3.Konkursist kokkuvõtete tegemine
(1) Konkursist kokkuvõtete tegemiseks moodustab vallavalitsus ajutise komisjoni kuhu peale vallavalitsuse liikmete kuulub veel üks liige igast vallavolikogu alatisest komisjonist (edaspidi komisjon).
(2) Komisjon teeb kõigi konkursil osalenud hoonete ülevaatuse järgmise aasta maikuu jooksul ning võtab vastu otsuse, milles järjestatakse 3 paremat. Otsus esitatakse vallavolikogule kinnitamiseks.
(3) Kolme paremini ja terviklikumalt renoveeritud hoone omanikku premeeritakse:
I koht 195 eurot;
II koht 130 eurot;
III koht 65 eurot.
(4) Vallavolikogul on õigus sõltuvalt konkursil osalemise aktiivsusest määrata teistsugust preemiasummat, arvu või anda välja eripreemiaid.
(5) Konkursist langevad välja hooned, mille renoveerimisel on rikutud hea ehitustava nõudeid või ehitus- ja planeerimisseadust.
(1) Vändra Vallavolikogu 17.04.2012.a. määrus nr.15 "Konkursi Värvid Vändra valda läbiviimise kord" lugeda kehtetuks.
(2) Määrus jõustub 01.juunist 2013.a.


Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määruse nr 453 "Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord" ja Vabariigi Valitsuse 28. märtsi 2001. a määruse nr 108 "Teenistuslähetuse kulude hüvitamise ja päevaraha maksmise tingimused, ulatus ja kord" muutmine – Riigi Teataja
Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määruse nr 453 "Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord" ja Vabariigi Valitsuse 28. märtsi 2001. a määruse nr 108 "Teenistuslähetuse kulude hüvitamise ja päevaraha maksmise tingimused, ulatus ja kord" muutmine
RT I 2005, 40, 313
Vastu võetud 07.07.2005 nr 155
Määrus kehtestatakse «Eesti Vabariigi töölepingu seaduse» § 51 lõike 4, «Avaliku teenistuse seaduse» § 40 lõike 1 ja § 43 lõike 3 ja «Palgaseaduse» § 27 lõike 3 alusel ning kooskõlas «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktiga 1, § 31 lõike 1 punktiga 7 ning § 48 lõike 4 punktiga 4.
§ 1. Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määruses nr 453 «Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord» (RT I 2000, 102, 680; 2002, 105, 618) tehakse järgmised muudatused:
«Määrus kehtestatakse «Eesti Vabariigi töölepingu seaduse» § 51 lõike 4 ja «Palgaseaduse» § 27 lõike 3 alusel ning kooskõlas «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktiga 1, § 19 lõike 3 punktiga 10, § 31 lõike 1 punktiga 7 ja § 48 lõike 4 punktiga 4 ning «Sotsiaalmaksuseaduse» § 2 lõike 1 punktiga 7.»;
2) paragrahvi 1 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
«Samuti sätestatakse tingimused ning piirmäärad, millele vastavaid tööandja või tema asemel kolmanda isiku poolt makstavaid töölähetuse kulude hüvitisi ja päevaraha ei maksustata.»;
3) määrust täiendatakse §-ga 11 järgmises sõnastuses:
« § 11. Määruses sätestatakse tingimused ja piirmäärad, millele vastavaid loomeliidu poolt loovisikule seoses tema loometööga seotud lähetusega makstavaid sõidu- ja majutuskulude hüvitisi ning päevaraha ei maksustata. Sõidu- ja majutuskulud hüvitatakse kulu tõendava dokumendi alusel. Välisvaluutas tehtud kulude hüvitamisel kohaldatakse §-s 4 sätestatut. Päevaraha maksmisel kohaldatakse määruse §-des 9 ja 11 sätestatut ning lähetuse vormistamisel §-s 3 sätestatut.»;
4) määruse § 11 sõnastatakse järgmiselt:
« § 11. Määruses sätestatakse tingimused ja piirmäärad, millele vastavaid loomeliidu poolt loovisikule seoses tema loometööga seotud lähetusega ning «Spordiseaduse» §-s 7 nimetatud isikule seoses spordilähetusega makstavaid sõidu- ja majutuskulude hüvitisi ning päevaraha ei maksustata. Sõidu- ja majutuskulud hüvitatakse kulu tõendava dokumendi alusel. Välisvaluutas tehtud kulude hüvitamisel kohaldatakse §-s 4 sätestatut. Päevaraha maksmisel kohaldatakse määruse §-des 9 ja 11 sätestatut ning lähetuse vormistamisel §-s 3 sätestatut.»;
5) paragrahvi 6 lõiget 2 täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
«Kui majutuskulud on lõikes 1 sätestatud alammäärast väiksemad, võib töötaja lähetusest keelduda.»;
6) paragrahvist 12 jäetakse välja sõnad «või seda asendav toiduraha»;
7) määrust täiendatakse §-ga 121 järgmises sõnastuses:
« § 121. Juhul kui töötajale maksab päevaraha kolmas isik, on tööandja kohustatud päevarahana maksma vähemalt §-s 10 sätestatud alammäära ja kolmanda isiku poolt makstava summa vahe. Töötaja on kohustatud esitama tööandjale kolmanda isiku kinnituse päevaraha maksmise kohta või ise kinnitama selle saamist.»;
8) paragrahvi 13 preambul sõnastatakse järgmiselt:
« § 13. Maksustamisele ei kuulu järgmised «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktis 1 ja § 31 lõike 1 punktis 7 nimetatud isikutele makstavad töölähetuse kulude hüvitised:»;
9) paragrahvi 13 preambul sõnastatakse järgmiselt:
« § 13. Maksustamisele ei kuulu järgmised «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktis 1, § 19 lõike 3 punktis 10 ja § 31 lõike 1 punktis 7 nimetatud isikutele makstavad töölähetuse kulude hüvitised:»;
10) paragrahv 14 sõnastatakse järgmiselt:
« § 14. Maksustamisele ei kuulu «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktis 1 ja § 31 lõike 1 punktis 7 nimetatud isikutele makstav päevaraha, mis ei ületa riigisisesel lähetusel 80 krooni päevas ja välislähetusel 500 krooni päevas.»;
11) paragrahv 14 sõnastatakse järgmiselt:
« § 14. Maksustamisele ei kuulu «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punktis 1, § 19 lõike 3 punktis 10 ja § 31 lõike 1 punktis 7 nimetatud isikutele makstav päevaraha, mis ei ületa riigisisesel lähetusel 80 krooni päevas ja välislähetusel 500 krooni päevas.»;
12) määrust täiendatakse §-dega 141 ja 142 järgmises sõnastuses:
« § 141. Juhul kui päevaraha maksab ainult kolmas isik või lisaks tööandjale ka kolmas isik, kohaldatakse päevarahale või päevarahade summale §-s 14 sätestatud piirmäära, arvestades esimesena tööandja makstavat päevaraha.
§ 142. Piirmäära ületav osa, mida maksab tööandja, maksustatakse «Tulumaksuseaduse» § 48 lõike 4 punkti 4 ja «Sotsiaalmaksuseaduse» § 2 lõike 1 punkti 7 alusel. Piirmäära ületav osa, mida maksab kolmas isik, maksustatakse tulumaksuga «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punkti 1 või § 31 lõike 1 punkti 7 alusel. Kolmanda isiku makstud päevarahalt tulumaksu kinnipidamisel võetakse tööandja poolt kasutamata päevaraha maksuvaba osa arvesse juhul, kui kolmandal isikul on tööandja kinnitus töötajale makstava päevaraha suuruse kohta.»
§ 2. Vabariigi Valitsuse 28. märtsi 2001. a määruses nr 108 «Teenistuslähetuse kulude hüvitamise ja päevaraha maksmise tingimused, ulatus ja kord» (RT I 2001, 33, 178; 2002, 105, 618) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahv 2 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahv 9 sõnastatakse järgmiselt:
« § 9. Lähetusega seotud majutuskulude alammäär on riigisisesel lähetusel 200 krooni ja välislähetusel 800 krooni ööpäevas, ülemmäär riigisisesel lähetusel 1200 krooni ja välislähetusel 2000 krooni ööpäevas. Kui majutuskulud on majutuskulude alammäärast väiksemad, võib teenistuja lähetusest keelduda. Ministeeriumi kantsleril ja muu ametiasutuse juhil on õigus lubada välja maksta ka piirmäärast kallima majutuskoha kasutamise kulud, kui puudub võimalus kasutada piirmäärale vastava hinnatasemega majutuskohta.»;
3) paragrahv 14 sõnastatakse järgmiselt:
« § 14. Päevaraha makstakse järgmiselt:
1) riigisisese lähetuse korral 80 krooni päevas ja välislähetuse korral 500 krooni päevas;
2) ministeeriumi kantsler ja muu ametiasutuse juht võib päevaraha määra vähendada kuni 70 protsenti, kui lähetuskohas viibimise ajal tagatakse lähetatule tasuta toitlustamine;
3) kui teenistujale maksab päevaraha muu isik või asutus, on teenistuja kohustatud esitama ametiasutusele muu isiku või asutuse kinnituse päevaraha maksmise kohta või ise kinnitama selle saamist ning ametiasutus on kohustatud maksma päevarahana punktis 1 sätestatud päevaraha määra ja muu isiku või asutuse poolt makstava summa vahe.»;
4) paragrahvi 16 preambul sõnastatakse järgmiselt:
« § 16. Maksustamisele kuulub:»;
5) paragrahvi 16 punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
« 2) päevaraha osas, mis riigisisesel lähetusel ületab 80 krooni päevas ja välislähetusel 500 krooni päevas;»;
6) määrust täiendatakse paragrahvidega 161 ja 162 järgmises sõnastuses:
« § 161. Juhul kui päevaraha maksab ainult muu isik või asutus või lisaks ametiasutusele ka muu isik või asutus, kohaldatakse päevarahale või päevarahade summale §-s 16 sätestatud piirmäära, arvestades esimesena ametiasutuse makstavat päevaraha.
§ 162. Piirmäära ületav osa, mida maksab ametiasutus, maksustatakse «Tulumaksuseaduse» § 48 lõike 4 punkti 4 ja «Sotsiaalmaksuseaduse» § 2 lõike 1 punkti 7 alusel. Piirmäära ületav osa, mida maksab muu isik või asutus, maksustatakse tulumaksuga «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punkti 1 või § 31 lõike 1 punkti 7 alusel. Muu isiku või asutuse makstud päevarahalt tulumaksu kinnipidamisel võetakse ametiasutuse poolt kasutamata päevaraha maksuvaba osa arvesse juhul, kui väljamakse tegijal on ametiasutuse kinnitus teenistujale makstava päevaraha suuruse kohta.»
§ 3. Määruse jõustumine:
1) määrust rakendatakse tagasiulatuvalt 1. juulist 2005. a.
2) paragrahvi 1 punkti 3 rakendatakse tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2005. a.
3) paragrahvi 1 punktid 1, 4, 9 ja 11 jõustuvad 1. jaanuaril 2006. a.