Raamatupidamise seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Raamatupidamise seaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus
RT I 2009, 54, 363
Vastu võetud 29.10.2009
Vabariigi Presidendi 11. novembri 2009. a otsusega nr 552
§ 1. Raamatupidamise seaduses (RT I 2002, 102, 600; 2009, 19, 116) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 3 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
« 13) majandusaasta aruande taksonoomia – majandusaasta aruande standardiseeritud elementide ja sidusbaaside kogum.»;
2) paragrahvi 14 lõike 1 kaks viimast lauset tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 14 lõike 2 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) äriühingute puhul majandusaasta kasumi jaotamise või kahjumi katmise ettepaneku koostamine;»;
4) seadust täiendatakse §-ga 141 järgmises sõnastuses:
« § 141. Majandusaasta aruande taksonoomia
(3) Raamatupidamiskohustuslane lähtub majandusaasta aruande ja sellega koos esitatavate dokumentide koostamisel käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel kehtestatud taksonoomiast ning käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel kehtestatud aruandevormidest.
(6) Käesoleva paragrahvi lõiget 3 ei kohaldata riigi, riigiraamatupidamiskohustuslase, kohaliku omavalitsuse üksuse, Eestis registreeritud avalik-õigusliku juriidilise isiku ja füüsilisest isikust ettevõtja majandusaasta aruandele ning välismaa äriühingu aruandele, mille esitab filiaali juhataja registrile avaldamiseks.»;
5) paragrahvi 18 lõiked 3 ja 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Raamatupidamiskohustuslane, kelle majandusaasta aruandele ei kohaldata käesoleva seaduse § 141 lõiget 3 ja kes koostab oma raamatupidamise aastaaruande vastavalt Eesti heale raamatupidamistavale, peab jätkuvalt kasutama käesoleva seaduse lisas 1 toodud bilansiskeemi ja ühte lisas 2 toodud kasumiaruande skeemidest. Bilansi ja kasumiaruande skeemide kirjeid võib täiendavalt liigendada ning nendele võib lisada uusi kirjeid, kui see suurendab aruande informatiivsust.
(4) Tegevusaladel, kus see on põhjendatud majandustegevuse iseloomu tõttu, võib käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud raamatupidamiskohustuslane kasutada käesoleva seaduse lisades toodutest erinevaid bilansi- ja kasumiaruande skeeme. Käesoleva seaduse lisades toodust erineva skeemi valikul tuleb lähtuda ühest käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud raamatupidamistavast ning vastaval tegevusalal tegutsemist reguleerivate muude õigusaktide nõuetest.»;
6) paragrahvi 21 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Raamatupidamise aastaaruande lisad peavad vastama ühele käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud raamatupidamistavale.»;
7) paragrahvi 24 lõike 2 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 25 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Raamatupidamiskohustuslase tegevjuhtkond kirjutab raamatupidamiskohustuslase majandusaasta aruandele koos kuupäeva märkimisega alla viivitamata pärast seda, kui asjaomane organ on aruande heaks kiitnud.»;
9) paragrahvi 28 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Raamatupidamiskohustuslane, kes on aruandeaastal või sellele eelnenud majandusaastal olnud konsolideeriv üksus, koostab lõppenud majandusaasta kohta käesoleva seaduse § 14 lõikes 1 nimetatud aruande konsolideerimisgrupi majandusaasta aruandena, mis koosneb konsolideerimisgrupi raamatupidamise aastaaruandest ja tegevusaruandest.»;
10) paragrahv 451 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 62 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
« (11) Käesoleva seaduse § 141 lõige 3 kohaldub raamatupidamiskohustuslasele, kes korraldab oma raamatupidamist rahvusvahelise finantsaruandluse standardite alusel, kelle peamine ja püsiv tegevus on krediidiasutuste seaduse mõistes finantsteenuste osutamine, kes koostab konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande või likvideerimis- ja lõpparuande või kes korraldab oma raamatupidamist muu hulgas vastavalt § 35 lõikele 2, aruandeperioodil, mis algab 2011. aasta 1. jaanuaril või hiljem, kui aruanne koostatakse või esitatakse pärast 2012. aasta 1. jaanuari.
(12) Vabariigi Valitsus võib määrusega kindlaks määrata asutused ja avalikke ülesandeid täitvad isikud, kelle suhtes ei kohaldata käesoleva seaduse § 141 lõikes 4 nimetatud keeldu kuni kahe aasta jooksul arvates keelu kehtestamisest. Vabariigi Valitsus võib määrusega eelnimetatud üleminekuaega lühendada.»;
12) paragrahvi 62 lõikest 5 jäetakse välja tekstiosa «§ 451»;
13) seaduse lisa 3 lõiget 8 täiendatakse tekstiga järgmises sõnastuses:
«– mittetulundusühingust raamatupidamiskohustuslase liikmete arv füüsiliste ja juriidiliste isikute kaupa;
– tegevjuhtkonna ja kõrgema juhtorgani liikmetele raamatupidamiskohustuslase poolt aruandeaastal arvestatud tasu, olulised soodustused (tekkepõhiselt arvestatuna) ja potentsiaalsed kohustused, samuti töötajatele arvestatud tasu üldsumma ja keskmine töötajate arv lõppenud majandusaastal.»
§ 2. Äriseadustikus (RT I 1995, 26–28, 355; 2009, 51, 349) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 32 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Majandusaasta aruanne ja sellega koos esitatavad dokumendid, samuti käesolevas seadustikus sätestatud andmed kasumi jaotamise või kahjumi katmise kohta ning volitus eespool nimetatud dokumentide ja andmete esitamiseks esitatakse äriregistrile käesoleva seadustiku § 67 4. lõike punkti 1 alusel justiitsministri määrusega kehtestatud korra kohaselt elektrooniliselt.»;
2) paragrahvi 97 lõike 1 esimene lause tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 97 lõige 11 tunnistatakse kehtetuks;
4) seadustikku täiendatakse §-ga 971 järgmises sõnastuses:
« § 971. Majandusaasta aruande kinnitamine ja esitamine äriregistrile
(1) Majandusaasta aruande kinnitavad osanikud. Juhul kui täisosanikuks on osaühing, aktsiaselts, tulundusühistu või mittetulundusühing, esitatakse kinnitatud majandusaasta aruanne koos audiitori järeldusotsusega, kui audiitorkontroll on kohustuslik, kasumi jaotamise või kahjumi katmise ettepanekuga ja müügitulu jaotusega äriregistrile kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest.
(2) Koos majandusaasta aruandega esitatakse äriregistrile andmed käesoleva seadustiku § 97 1. lõike kohaselt otsustatud jaotamisele kuuluva kasumiosa suuruse kohta või andmed § 97 4. lõike kohaselt kaetud kahjumi suuruse kohta, kui see teave ei ilmne majandusaasta aruandest. Kui kasumi jaotamise või kahjumi katmise otsus võetakse vastu pärast majandusaasta aruande esitamist, siis esitatakse eelnimetatud andmed koos järgmise majandusaasta aruandega.
(3) Müügitulu jaotus peab sisaldama andmeid aruandeaasta müügitulu kohta kuni kümne suurema tegevusala kaupa käesoleva seadustiku § 4 6. lõike alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande korral esitatakse müügitulu jaotus konsolideeriva üksuse konsolideerimata kasumiaruande asjaomaste andmete alusel.»;
5) paragrahvi 179 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Juhatus esitab kinnitatud majandusaasta aruande koos kasumi jaotamise või kahjumi katmise ettepanekuga, müügitulu jaotusega ja audiitori järeldusotsusega, kui audiitorkontroll on kohustuslik, äriregistrile kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest. Koos majandusaasta aruande esitamisega teatab juhatus äriregistrile, missugusel käesoleva seadustiku §-s 176 nimetatud viisil on osanikud otsustanud kahjumi katta. Kui võrreldes eelmise majandusaasta aruande kinnitamise ajaga on osanike andmed muutunud, esitatakse koos majandusaasta aruandega ka uus osanike nimekiri majandusaasta aruande kinnitamise seisuga. Nimekirjas tuleb märkida § 182 1. lõikes nimetatud andmed, osaniku aadressi asemel näidatakse üksnes elu- või asukohariik.»;
6) paragrahvi 179 lõige 41 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 179 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Müügitulu jaotus peab sisaldama andmeid aruandeaasta müügitulu kohta kuni kümne suurema tegevusala kaupa käesoleva seadustiku § 4 6. lõike alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande korral esitatakse müügitulu jaotus konsolideeriva üksuse konsolideerimata kasumiaruande asjaomaste andmete alusel.»;
8) paragrahvi 333 lõikes 1, § 388 pealkirjas, § 419 lõikes 3, § 463 lõikes 3, § 496 lõikes 3 ja § 502 lõikes 3 asendatakse sõna «aastaaruanne» sõnadega «majandusaasta aruanne» vastavas käändes;
9) paragrahvi 334 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Juhatus esitab kinnitatud majandusaasta aruande koos kasumi jaotamise või kahjumi katmise ettepanekuga, müügitulu jaotusega ja audiitori järeldusotsusega äriregistrile kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest. Koos majandusaasta aruande esitamisega teatab juhatus, missugusel käesoleva seadustiku §-s 301 nimetatud viisil on üldkoosolek otsustanud kahjumi katta.»;
10) paragrahvi 334 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Müügitulu jaotus peab sisaldama andmeid aruandeaasta müügitulu kohta kuni kümne suurema tegevusala kaupa käesoleva seadustiku § 4 6. lõike alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande korral esitatakse müügitulu jaotus konsolideeriva üksuse konsolideerimata kasumiaruande asjaomaste andmete alusel.»;
11) paragrahvi 335 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Juhatus esitab käesoleva paragrahvi 2. lõikes nimetatud andmed kasumi jaotamise otsuse kohta äriregistrile koos majandusaasta aruandega, kui see teave ei ilmne majandusaasta aruandest. Kui kasumi jaotamise otsus võetakse vastu pärast majandusaasta aruande esitamist, siis esitatakse eelnimetatud andmed koos järgmise majandusaasta aruandega.»;
12) paragrahvi 388 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Välismaa äriühingu filiaali juhataja peab ühe kuu jooksul arvates äriühingu majandusaasta aruande kinnitamisest või seitsme kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest esitama filiaali asukoha äriregistrile äriühingu audiitorkontrolli läbinud ja kinnitatud majandusaasta aruande. Aruande esitamise nõuet ei kohaldata Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi äriühingutele, kelle majandusaasta aruannet ei pea asukohariigi õigusaktide kohaselt avalikustama.»;
13) paragrahvi 388 lõiked 3 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 390 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) filiaali juhataja ei esita käesoleva seadustiku §-s 388 nimetatud tähtaegade kestel nõutavat majandusaasta aruannet ega tee seda ka registripidaja määratud lisatähtaja jooksul.»;
15) paragrahv 523 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 5231 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Käesoleva seadustiku § 32 lõikes 3 sätestatut kohaldatakse majandusaasta aruannetele, mis koostatakse 2009. aasta 1. jaanuaril või hiljem algava aruandeperioodi kohta.»
§ 3. Ametiühingute seaduse (RT I 2000, 57, 372; 2009, 13, 78) § 10 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Ametiühing esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 4. Erakonnaseaduse (RT I 1994, 40, 654; 2007, 24, 126) § 122 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Erakonna üldkoosolek või põhikirja järgi seda asendav organ kinnitab igal aastal erakonna majandusaasta aruande ja esitab selle mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 5. Kirikute ja koguduste seadust (RT I 2002, 24, 135; 2009, 13, 78) täiendatakse §-ga 251 järgmises sõnastuses:
« § 251. Majandusaasta aruanne
Mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud usuline ühendus ja usuühing esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 6. Kohaliku omavalitsuse üksuste liitude seadust (RT I 2002, 96, 565) täiendatakse §-ga 111 järgmises sõnastuses:
« § 111. Majandusaasta aruanne
Liit esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 7. Korteriühistuseaduse (RT I 1995, 61, 1025; 2009, 13, 78) § 15 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Korteriühistu esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 8. Maaparandusseadust (RT I 2003, 15, 84; 2009, 34, 224) täiendatakse §-ga 611 järgmises sõnastuses:
« § 611. Majandusaasta aruanne
Maaparandusühistu esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 9. Mittetulundusühingute seaduses (RT I 1996, 42, 811; 2009, 51, 349) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 36 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Juhatus esitab registrile kinnitatud majandusaasta aruande koos andmetega aruandeaasta põhitegevusala kohta äriseadustiku § 4 lõike 6 alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest. Andmete esitamisel aruandeaasta põhitegevusala kohta lähtutakse tegevusalast, millele on aruandeaastal kulutatud kõige rohkem töötunde või muid ressursse.»;
2) paragrahvi 78 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Majandusaasta aruanne ja sellega koos esitatavad dokumendid esitatakse registrile elektrooniliselt äriseadustiku § 67 lõike 4 punkti 1 alusel justiitsministri määrusega kehtestatud korras.»
§ 10. Notariaadiseaduse (RT I 2000, 104, 684; 2009, 51, 349) § 571 tekstist jäetakse välja sõnad «või hiljem».
§ 11. Sihtasutuste seaduses (RT I 1995, 92, 1604; 2009, 51, 349) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Majandusaasta aruanne ja sellega koos esitatavad dokumendid esitatakse registrile elektrooniliselt äriseadustiku § 67 lõike 4 punkti 1 alusel justiitsministri määrusega kehtestatud korras.»;
2) paragrahvi 34 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Juhatus esitab registrile kinnitatud majandusaasta aruande koos audiitori järeldusotsuse ja andmetega aruandeaasta põhitegevusala kohta äriseadustiku § 4 lõike 6 alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest. Andmete esitamisel aruandeaasta põhitegevusala kohta lähtutakse tegevusalast, millele on aruandeaastal kulutatud kõige rohkem töötunde või muid ressursse.»
§ 12. Tarbijakaitseseaduse (RT I 2004, 13, 86; 2009, 49, 331) § 15 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Tarbijaühendus esitab majandusaasta aruande mittetulundusühingute seaduse § 36 lõike 5 ja § 78 lõike 3 kohaselt ilma põhitegevusala andmeteta.»
§ 13. Tulundusühistuseaduses (RT I 2002, 3, 6; 2009, 51, 349) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 72 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Juhatus esitab kinnitatud majandusaasta aruande koos kasumi jaotamise ettepaneku, müügitulu jaotuse ja audiitori järeldusotsusega, kui audiitorkontroll on kohustuslik, või revidendi arvamusega elektrooniliselt äriseadustiku § 67 lõike 4 punkti 1 alusel justiitsministri määrusega kehtestatud korras äriregistrile kuue kuu jooksul arvates majandusaasta lõppemisest.»;
2) paragrahvi 72 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
« (31) Müügitulu jaotus peab sisaldama andmeid aruandeaasta müügitulu kohta kuni kümne suurema tegevusala kaupa äriseadustiku § 4 lõike 6 alusel kehtestatud Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori kohaselt. Konsolideerimisgrupi majandusaasta aruande korral esitatakse müügitulu jaotus konsolideeriva üksuse konsolideerimata kasumiaruande asjaomaste andmete alusel.»


text:
Uued võimalused käibemaksu maha arvamiseks - Raamatupidaja
Tõnis Elling tutvustab uusi võimalusi käibemaksu maha arvamiseks
Kas teadsid, et sisendkäibemaksu saab maha arvata ka siis, kui müüja ei ole registreeritud käibemaksukohustuslane? Leinonen OÜ nõustamisüksuse juht Tõnis Elling selgitab, millistel tingimustel seda teha saab.
Oktoobris jõudis Riigikohtus lõpule vaidlus selle üle, kas ostja saab sisendkäibemaksu maha arvata, kui müüja ei olnud müügi hetkel nõuetekohaselt käibemaksukohustuslaseks registreeritud[1]. Euroopa Kohus on selleteemalisi vaidlusi lahendanud juba mitmeid ja kohus on korduvalt öelnud, et kui isik käitub nagu maksukohustuslane ja tema poolt väljastatud arvel on näha kõik vajalikud rekvisiidid, siis ei takista ostja sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust müüjapoolsed võimalikud formaalsuste täitmata jätmised (näiteks ei olnud müüja nõuetekohaselt registreeritud käibemaksukohustuslaseks).
Nüüd jõudis esmakordselt üks selline vaidlus ka Eestis Riigikohtusse välja. Riigikohus toetus otsuse tegemisel ulatuslikule Euroopa Kohtu praktikale selles osas ja sellega on ka Eestis seni kehtinud seaduse grammatiline tõlgendamine ajalooks saanud.
Riigikohus rõhutas, et käibemaksuseaduse (KMS) sätteid tuleb tõlgendada kooskõlas käibemaksudirektiiviga[2].
Kuigi KMS § 29 lg 3 p 1, § 31 lg 1 ja § 3 lg 1 grammatilisel tõlgendamisel võib jõuda järeldusele, et sisendkäibemaksu on võimalik arvestada ainult teiselt käibemaksukohustuslasena registreeritud või selleks kohustatud isikult saadud arve alusel, ei ole selline tõlgendus kooskõlas Euroopa Kohtu seisukohtadega käibemaksudirektiivist tuleneva sisendkäibemaksu mahaarvamise tingimuste kohta.
Käibemaksudirektiivi art 168 järgi on sisendkäibemaksu mahaarvamise tingimusteks, et maksukohustuslane peab kaupu või teenuseid kasutama oma maksustatavate tehingute tarbeks ja et neid kaupu või teenuseid peab talle tarnima või osutama mõni teine maksukohustuslane. Direktiivist ei tulene, et maksukohustuslase staatus sõltub käibemaksukohustuslase registreeringu olemasolust. Samuti ei tähenda asjaolu, et maksukohustuslasest tarnija ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud seda, et tema väljastatud arve alusel ei saa sisendkäibemaksu maha arvata, kui arve sisaldab kõiki direktiivis nõutud andmeid[3].
Euroopa Kohus on otsesõnu selgitanud, et käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse puhul on tegemist kõigest kontrolliotstarbelise vorminõudega, mis ei saa seada kahtluse alla õigust käibemaksu maha arvata, kui selle õiguse tekkimise materiaalõiguslikud tingimused on täidetud[4].
Riigikohus oli teiselt poolt maksuhalduriga nõus, et liikmesriikidel on õigus rakendada oma finantshuvide kaitseks ja maksudest kõrvalehoidmise vältimiseks vajalikke meetmeid, sh kehtestada lisaks registreerimiskohustusele muid kohustusi (käibemaksudirektiivi art 273 lg 1). Samas ei või direktiivi art 273 lg 2 järgi nimetatud võimalust kasutada selleks, et kehtestada täiendavaid arvetega seotud kohustusi lisaks direktiivi 3. peatükis sätestatud kohustustele. Liikmesriigi võetavad meetmed ei tohi minna kaugemale nende kehtestamise eesmärgist ja seada kahtluse alla käibemaksu mahaarvamise õigust, mis on ühise käibemaksusüsteemi aluspõhimõte[5].
Euroopa Kohus on korduvalt leidnud, et maksukohustuslasel on õigus maha arvata käibemaks, mille ta on tasunud teisele maksukohustuslasele, kes ei ole end käibemaksukohustuslasena registreerinud, kui arvetel on märgitud direktiivis nõutud andmed, eeskätt teave, mis võimaldab tuvastada arve koostanud isiku ja osutatud teenuste või tarnitud kauba laadi[6].
Tuginedes eelnevalt viidatud Euroopa Kohtu praktikale jõudis Riigikohus järeldusele, et sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust ei saa seada sõltuvusse ja ostja mahaarvamise õiguse kasutamist keelata ainuüksi põhjusel, et arve väljastaja ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud, kui arve sisaldab kõiki andmeid, mis võimaldavad tuvastada tehingute sisu ja toimumise arvel märgitud isikute vahel.
[1] 3-15-838
[2] 3-3-1-51-15
[3] C-277/14: PPUH Stehcemp, p-d 28, 33, 34, 40 ja 41.
[4] C-183/14: Salomie ja Oltean, p 60.
[5] C-438/09: Dankowski, p 37.
[6] C-438/09, p 38; C-324/11: Tóth, p-d 32–34.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2017/11/20/uued-voimalused-kaibemaksu-maha-arvamiseks

matches:
Kohus
kohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 29
§ 31
§ 3
Kohus
Riigikohus
Kohus
Riigikohus


Kadrina 30. aprill 2008 nr 79
Kadrina Kunstidekooli põhimäärus
Määrus kehtestatakse huvikooli seaduse § 7 lõigete 1 ja 2 alusel ning lähtuvalt haridus- ja teadusministri 21. märtsi 2007 määruses nr 24 „Huviharidusstandard“ ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõikes 2 sätestatust.
Kadrina Kunstidekooli (edaspidi kool) põhimäärus sätestab kooli ametliku täieliku nime ja asukoha, kooli liigi vastavalt huviharidusstandardile, kooli tegevuse eesmärgi ja ülesanded, kooli juhtimis- ja õppekorralduse, koolitöötajate ja õppurite õigused ning kohustused, kooli finantseerimise alused, alused kooli ümberkorraldamiseks ja tegevuse lõpetamiseks ning põhimääruse muutmise korra.
§ 2. Kooli nimi Kooli ametlik ja täielik nimi on Kadrina Kunstidekool. Ametlik lühend puudub.
§ 3. Kooli asukoht Kooli asukoht on:
(1) Kadrina Kunstidekool on Kadrina valla hallatav asutus, mille asutamise, ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Kadrina Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu).
(2) Kool tegutseb haridus- ja teadusministri antud koolitusloa alusel ning registreeritakse riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikus registris ja Eesti Hariduse Infosüsteemis (EHIS).
(3) Kool juhindub oma tegevuses kehtivatest õigusaktidest, eelkõige huvikooli seadusest, huviharidusstandardist, huviala riiklikest raamõppekavadest, Kadrina Vallavolikogu ja Vallavalitsuse õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
§ 5. Pitsat
Koolil on oma nimega pitsat. Pitsat on sõõrikujuline ja 35 millimeetrilise läbimõõduga. Pitsati sõõri ülemisel äärel on kiri KADRINA VALLAVALITSUS, sõõri alumisel äärel kiri LÄÄNE-VIRUMAA ja keskel KADRINA KUNSTIDEKOOL.
§ 6. Õppekeel Kooli õppekeel on eesti keel.
(1) Asjaajamine koolis toimub lähtuvalt arhiiviseaduses, avaliku teabe seaduses, isikuandmete kaitse seaduses, digitaalallkirja seaduses, märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seaduses, Vabariigi Valitsuse kehtestatud asjaajamiskorra ühtsetes alustes ja kooli asjaajamiskorras sätestatust.
(3) Asjaajamise korraldus reguleeritakse kooli asjaajamiskorraga, mille kehtestab kooli direktor käskkirjaga.
§ 9. Haldusmenetlus Kooli tegevusega seotud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades huvikooli seaduses ja selle alusel antud õigusaktides märgitud erisusi.
(1) Kooli tegevuse eesmärk on anda muusikalist ja kunstialast põhiharidust ning valmistada õppureid ette professionaalse muusika- ja kunstihariduse saamiseks. Üldkultuuri valdkonnas on eesmärgiks anda muusika-, tantsu- ja kunstiõpet.
(2) Kool võib oma põhitegevuse kõrval ja seda kahjustamata anda täiskasvanutele vabahariduslikku muusika- ja kunstikoolitust.
(1) Kooli teeninduspiirkond on Kadrina valla haldusterritoorium. Kool võimaldab muusika- ja kunstihariduse ning tantsuõppe omandamist eelkõige Eesti rahvastikuregistri andmetel Kadrina vallas elavatele lastele ja täiskasvanutele.
(2) Väljastpoolt Kadrina valda elavaid lapsi võetakse vastu vabade kohtade olemasolul.
(3) Alaliselt väljaspool Kadrina valda elavate laste vastuvõtu taotlemiseks esitab lapsevanem või lapse seaduslik esindaja lisaks avaldusele garantiikirja elukohajärgsest kohalikust omavalitsusest, millega omavalitsus kohustub katma oma territooriumil alaliselt elava lapse õpilaskoha maksumuse vastavalt Kadrina vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) poolt kinnitatud õpilaskoha maksumusele ja selle alusel esitatavale arvele.
§ 12. Kooli ülesanded Kooli ülesanded on:
1) laste ja noorte muusika- ja kunstialaste võimete avastamine ja kavakindel arendamine ning valla kultuurielu edendamine;
2) muusika- ja kunstialase koostöö arendamine valla asutuste vahel;
3) lastevanemate ja ametiasutuse koostöö korraldamine õppetegevuse läbiviimiseks;
4) koostöö korraldamine kooli ja valla kultuurielu edendamiseks teiste muusika- ja kunstialaste ühingute, liitude ja asutustega;
5) koolitöötajatele täiendkoolituseks tingimuste loomine.
1) muusikaosakond
2) kunstiosakond
3) üldkultuuri osakond
(2) Muusika- ja kunstiosakonna tegevus on üles ehitatud huvialaliikide kaupa.
(3) Muusikaosakonna huvialad on:
1) klahvpillid – klaver, akordion;
2) keelpillid – viiul, klassikaline kitarr;
3) puhkpillid – puupuhkpillid: flööt, plokkflööt, saksofon, oboe, klarnet ja vaskpuhkpillid;
4) rühmaained – solfedžo, muusikalugu, muusikateooria, koosmusitseerimine, rühmalisaaine;
5) lisaained – lisapill, saateklass, noodi lugemine.
(4) Muusikaosakonna vaba õppekavaga õppesse võetakse lapsi vastu vabade kohtade olemasolul samadele huvialadele nagu põhiõppes.
(5) Kunstiosakonna huvialad on:
1) joonistamine;
2) maalimine;
3) kompositsioon;
4) vormiõpetus (skulptuur);
5) kunstiajalugu.
(6) Kunstiosakonna vaba õppekavaga õppesse võetakse lapsi vastu vabade kohtade olemasolul samadele huvialadele nagu põhiõppes.
(7) Muusika- ja kunstihariduse andmine toimub õppeastmete kaupa.
(8) Muusikahariduse õppeastmed on:
4) lisa-aasta(d) - kuni üleminekuni kutseharidusele.
(9) Kunstihariduse õppeastmed on:
1) eelkool 1-2 õppeaastat;
2) põhikooli noorem aste 1.-2. klass;
3) põhikooli vanem aste 3.-5. klass;
4) lisa-aasta(d) 1-2 õppeaastat.
(10) Üldkultuuri valdkonnas tegutsevad koolis rahvatantsu- ja kunstiringid ning antakse vokaalõpet.
(1) Eelkooli ülesandeks on suunata lapsi mängult õppimisele ning selgitada välja eeldused ja suunata õige huviala valikule.
(2) Põhikooli noorema ja vanema astme ülesandeks on
1) õppurite loomevõimete ja pillimänguoskuse kavakindel arendamine;
2) loomeprotsessi seaduspärasuste ja etappide tundmaõppimine;
3) kunstiteoste retseptsiooni- ja interpretatsioonivõimalustega tutvumine;
4) aktiivse ja püsiva suhte loomine visuaalse kunstikultuuriga;
5) tehniliste oskuste arendamine; 6) professionaalse kunstihariduse omandamiseks ettevalmistamine.
(1) Õpe koolis toimub õppuri alus-, põhi-, üld-, kesk- või kutsealast huvikoolitust pakkuvate õppeasutuste õppetegevusest vabal ajal.
(2) Kooli õppekorralduse aluseks on huviharidusstandardi ja huviala riikliku raamõppekava alusel koostatud huvikooli õppekava.
(3) Õpe koolis toimub õpperühmades ja/või individuaalselt põhiõppes või vaba õppekavaga õppes.
(4) Õppe korraldamise aluseks on õppeaasta. 2. jagu Õppekava, kooli vastuvõtmine ja koolist väljaarvamine ning õpperühmade moodustamine
1) Huviala riiklikust raamõppekavast lähtuvalt koostab kool muusika- ja kunstialase huvihariduse andmiseks õppekava.
(3) Õppekava on aluseks igaks õppeperioodiks kehtestatavate tunnijaotuskavade ja tööplaanide koostamisel.
(2) Ettepanekuid kooli õppekava muutmiseks, uue kehtestamiseks või olemasoleva kehtetuks tunnistamiseks võib teha vallavolikogu, vallavalitsus, kooli hoolekogu või õppenõukogu.
§ 19. Kooli vastuvõtmine ja koolist väljaarvamine Kooli vastuvõtmise, koolist väljaarvamise ja kooli lõpetamise tingimused ja korra kehtestab vallavalitsus.
(1) Õpperühmad moodustatakse klasside kaupa lähtuvalt õppurite vanusest ja tasemest. Rühmad moodustakse solfedžo, muusikaloo, muusikateooria, koosmusitseerimise ja kunstiainete huvialade tarvis. Pilliõpet antakse üldjuhul individuaaltundides.
(2) Rühmad moodustatakse arvestusega, et ühes rühmas ei ole rohkem kui 10 õppurit.
(1) Õppeaasta algab 1. septembril ja lõpeb järgmise kalendriaasta 31. augustil.
1) Õppeperiood on vähemalt 175 kalendripäeva.
(1) Kooli juhib direktor, kes peab tagama kooli tulemusliku ja häireteta töö ning kodukorra täitmise, kes vastutab kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(2) Direktor peab kooli ja enda tegevusest aru andma vallavalitsusele kui teenistusliku järelevalve teostajale.
1) teeb kooli kasuks vallavalitsuse nimel tehinguid ulatuses, mis on vajalikud kooli, selle alusel antud õigusaktide või põhimääruses ja direktori töölepingus sätestatud ülesannete täitmiseks;
(4) Kooli direktoriga sõlmib, muudab, peatab ning lõpetab töölepingu vallavanem või tema volitatud isik.
Direktorit asendab direktori puhkusel või töölähetuses olemise ajal, haigestumise või vabastamise korral kõigi õiguste ja kohustustega isik, kellele on töölepingu või asutuse juhi käskkirjaga tehtud ülesandeks direktori ülesannete täitmine.
(6) Õppeaasta esimesel koosolekul valib õppenõukogu oma liikmete seast õppenõukogu sekretäri kogu õppeaastaks.
(7) Õppenõukogu koosolekud protokollitakse. Protokoll peab vastama asjaajamise korraldamist reguleerivatele õigusaktidele ning olema kättesaadav hiljemalt kuuendal päeval koosoleku toimumise päevast arvates. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija.
§ 30. Kooli hoolekogu Kooli hoolekogu (edaspidi hoolekogu) on kooli juures tegutsev organ, kelle ülesanne on suunata kooli tegevust ning teha ettepanekuid kooli direktorile ja vallavalitsusele kooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes.
(1) Hoolekogus on viis kuni üheksa liiget.
(2) Hoolekogusse kuuluvad vallavalitsuse esindaja, vastavalt õppenõukogu otsusele kaks õppe- ja kasvatustegevusega seotud koolitöötajate esindajat, lastevanemate üldkoosoleku otsusel kaks lapsevanemate esindajat, õppurite esindaja või kooli toetavate organisatsioonide esindaja.
(4) Hiljemalt ühe nädala jooksul pärast hoolekogu kinnitamist kutsub direktor kokku hoolekogu esimese koosoleku. Hoolekogu esimesel koosolekul valitakse hoolekogu töö korraldamiseks hoolekogu esimees.
(6) Hoolekogu esimehe valimised korraldab esimesel koosolekul kooli direktor. § 32. Hoolekogu ülesanded Hoolekogu:
6) teeb ettepanekuid kooli tasuliste teenuste ja huvihariduse andmisel lapsevanema poolt kaetava osalustasu kehtestamise ning selle suuruse kohta;
(7) Hoolekogu võtab vastu otsuseid avalikul hääletamisel. Otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletab rohkem koosolekul viibivatest liikmetest kui vastu. Hoolekogu otsused on kooli direktorile täitmiseks.
(8) Hoolekogu koosolekud protokollitakse. Protokolli koostamiseks nimetatakse koosoleku algul protokollija. Protokoll peab vastama asjaajamise korraldamist reguleerivatele õigusaktidele ning olema kättesaadav hiljemalt kuuendal päeval koosoleku toimumise päevast arvates. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija.
(1) Koolitöötajad on pedagoogid (direktor, õpetaja, kontsertmeister, klaverisaatja, ringijuht) ja kooli teenindav personal.
(2) Koolitöötajate koosseisu kinnitab direktor käskkirjaga, kooskõlastades selle vallavalitsusega .
(4) Töökorralduslikud kohustused, õigused ja vastutus sätestatakse kooli töösisekorraeeskirjaga. Töösisekorraeeskirja kinnitab direktor, kooskõlastades selle enne kinnitamist tööinspektsiooniga.
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad temale Kadrina vallalt või teistelt isikutelt ja asutustelt koolile sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud ruumid, rahalised vahendid, inventar ja muu vara.
(2) Kooli valduses olev vara on Kadrina valla omand.
(3) Kooli vara valdamine, kasutamine ja käsutamine ning varaliste kohustuste võtmine toimub vallavolikogu kehtestatud vallavara eeskirjaga.
(1) Kooli tegevust finantseeritakse valla eelarvest ja muudest allikatest saadud vahenditest.
5) isikute annetused.
(3) Õppekulude osaliseks katmiseks on koolil õigus võtta õppetasu. Õppetasu suuruse kinnitab hoolekogu ettepanekul vallavalitsus.
(4) Kooli finantstegevust juhib koostöös hoolekoguga direktor.
(5) Kooli raamatupidamise arvestust peetakse valla raamatupidamises õigusaktidega kehtestatud korras.
(6) Kooli eelarve täitmise aruande kinnitab vallavolikogu.
(1) Hoolekogul, õppenõukogul või direktoril on käesolevas paragrahvis sätestatud korras õigus otsustada õpilase õppetasust vabastamise üle või teha õppetasu maksmisel soodustusi.
(2) Õppetasu maksmisel on õigus teha soodustus kuni 50% ulatuses õppetasust juhul, kui õpilane on puudunud koolist mõjuva põhjusega vähemalt kaks nädalat, 75% ulatuses juhul, kui õpilane on puudunud mõjuva põhjusega vähemalt kolm nädalat ja 100% ulatuses juhul, kui õpilane ei ole osalenud õppetöös mõjuva põhjusega terve kalendrikuu jooksul. Soodustuse tegemise aluseks on lapsevanema avaldus.
Kool esitab oma tegevuse kohta finants- ja statistilisi aruandeid vallavalitsusele õigusaktidega kehtestatud korras ning tähtaegadel.
(1) Riiklikku järelevalvet kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri volitusel Lääne-Viru maavanem.
(2) Teenistuslikku järelevalvet kooli ja koolidirektori tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle teostab vallavalitsus.
(1) Kooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsustab vallavolikogu.
(2) Kooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsusest teatatakse kirjalikult lapsevanematele, koolitöötajatele ning Haridus- ja Teadusministeeriumile vähemalt neli kuud enne ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise tähtaega.
Määrus jõustub 05. mail 2008.


Privaatsuspoliitika - Halinga Vallavalitsus
Isikuandmete töötlemise reeglistik Halinga Vallavalitsuses
Halinga Vallavalitsus kui ametiasutus (edaspidi vallavalitsus) töötleb isikute andmeid seaduse ja nende alusel antud õigusaktidega kohalikule omavalitsusele ja tema hallatavatele asutustele pandud ülesannete täitmisel ja täitmiseks. Isikuandmete töötlemisel lähtutakse isikuandmete kaitse seadusest ning Andmekaitse Inspektsiooni juhistest.
Isikuandmetega dokumente säilitatakse vastavalt vallavalitsuse dokumentide loetelus märgitud säilitustähtajale (üldjuhul 5 aastat). Dokumendid, mille säilitustähtaeg on möödas hävitatakse seaduses ettenähtud korras. Statistikat ja asutuse tegevuse kokkuvõtteid avaldame umbisikuliselt, ilma isikunimede ja kontaktandmeteta.
Tulenevalt avaliku teabe seadusest on vallavalitsusel kohustus teatud osa dokumentidest ja teabest asutuse veebilehel avaldada või muul viisil igaühele kättesaadavaks teha.
Avalikustatud teabe kohta annab selgitusi ametikohustuste järgi vallasekretär või tema asendaja.
Oma tegevuse käigus kogub ja töötleb vallavalitsus isikuandmeid ja isikute eraelu puudutavat teavet.
Seadused on isikuandmete ja eraelu puudutava teabe menetlemiseks ja töötlemiseks näinud ette kitsendused. Vallavalitsuse sisemise töökorraldusega püütakse tagada, et eraelu võimalikult vähe riivataks ning avaliku teabe seaduses asutusesiseseks teabeks tunnistatud isikuandmed ei satuks kolmandate isikute valdusesse.
Alljärgnevalt on välja toodud, millisel eesmärgil vallavalitsus isikuandmeid ja eraelu puudutavat teavet töötleb ning kuidas vastavaid andmeid kaitstakse või avalikkusele kättesaadavaks tehakse.
Isikuandmed avalikustatakse ainult juhul, kui avalikustamise kohustus tuleneb seadusest. Eraisikute kirjad (nii saabunud kui ka välja saadetud) registreeritakse vallavalitsuse elektroonilises dokumendiregistris Amphora. Dokumendiregistrile on kõikidel juurdepääs valla veebilehelt www.halingavald.ee.
Avaliku teabe seadusest lähtuvalt märgitakse dokumendiregistrisse kirja saatja ja saaja kohta nimi, aadress ja muud kontaktandmed. Dokumendiregistri avalikust vaatest on võimalik näha ainult isiku nime (aadressile ja kontaktandmetele ligipääsu ei ole). Kui dokumendiregistri väljadel olevast infost ilmneb teave, mis Avaliku teabe seaduse (§ 35) alusel võib riivata kirja saatja eraelu või isikuandmete kaitse seadusest lähtuvalt kajastada delikaatseid isikuandmeid, on veebipõhises dokumendiregistri avalikus vaates näha kirja saatja või saaja nime initsiaalid või „eraisik" (näiteks sotsiaalvaldkond). Muul juhul avalikustatakse dokumendiregistris kirja saaja või saatja ees- ja perekonnanimi.
Vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seadusele (§ 23 lõiked 1 ja 5, § 31 lg 1, § 51 lõiked 6 ja 7) avaldatakse volikogu määrus Riigi Teatajas ja jõustub kolmandal päeval pärast avaldamist, kui määruses ei ole sätestatud hilisemat tähtpäeva. Volikogu määrused ja otsused ning istungite protokollid on kättesaadavad kõigile dokumendihaldussüsteemis Amphora.
Kui õigusakti või protokolli sisus on asutusesiseks kasutamiseks mõeldud teavet, siis õigusakti või protokolli ei avalikustata. Õigusakt avalikustatakse koos isikuandmetega juhul, kui vastav kohustus tuleneb seadusest.
Vastavalt haldusmenetluse seadusele on vallavalitsusel õigus dokumendi resolutiivosa (dokumendi osa, millega kedagi kohustatakse midagi tegema) avaldada kas üleriiklikus või kohalikus ajalehes või võrguväljaandes Ametlikud Teadaanded. Dokumendi resolutiivosa avalikustatakse, kui
Võrguväljaandes Ametlikud Teadaanded avalikustab vallavalitsus isikuandmeid ka juhul, kui seda näeb ette eriseadus või selle alusel antud õigusakt (vt Riigi Teataja seadus, Ametlike Teadaannete põhimäärus)
Eraisikutele edastatud või eraisikutelt saadud dokumendid on valdavalt juurdepääsupiiranguga, isikliku kontaktteabe (kodune aadress, isiklik e-posti aadress ja telefoninumber jms) sattumine teabenõude korras või dokumendiregistri otseligipääsu kaudu piiramatu hulga võõraste isikute kätte võib oluliselt kahjustada Teie eraelu puutumatust. Seetõttu seame juurdepääsupiirangu avaliku teabe seaduse (AvTS-i) § 35 lg 1 p 12 alusel.
Muu kirjas märgitud teabe osas sõltub juurdepääsu piiramine dokumendi sisust. Võimalikud juurdepääsupiirangute alused sätestab avaliku teabe seaduse § 35.
Vastavalt isikuandmete kaitse seadusele ja avaliku teenistuse seadusele on vallavalitsuse, vallavolikogu ja nende moodustatud komisjonide liikmed nii volituste ajal kui ka pärast volituste lõppemist ning vallavalitsuse teenistujad nii teenistussuhte ajal kui pärast selle lõppemist kohustatud hoidma salajas teiste inimeste perekonna- ja eraellu puutuvaid andmeid ning muud konfidentsiaalsena saadud informatsiooni. Kui omavalitsusorgan või komisjon ei vaja seisukoha andmiseks või otsustamiseks otseselt isikuandmeid, edastab vallavalitsus dokumendid organi liikmetele isikuandmeteta või muu konfidentsiaalse teabeta.
Eriseadustest tulenevalt on vallavalitsusel teatud asjades kohtuvälise menetleja õigused. Väärteomenetlust reguleerib üksikasjalikult väärteomenetluse seadustik koos kriminaalmenetluse seadustikuga. Menetlusalune isik ja tema esindaja saavad materjalidega tutvuda seadustikus ettenähtud korras. Väärteoteate esitaja saab materjalidega tutvuda teabenõude esitamisega, arvestades kehtestatud juurdepääsupiiranguid. Väärteoteate esitaja andmed avaldab vallavalitsus teistele menetlusosalistele ulatuses, mis on menetlusseadustikes ette nähtud ning asja lahendamiseks vajalik. Väärteomenetluses ei tagata tunnistaja anonüümsust korruptsiooni vastase seaduse alusel korruptiivsest teost teatamisel ja lastekaitsega seotud ülesannete täitmisel.
Igaühel on õigus küsida vallavalitsuselt enda kohta käivaid isikuandmeid ning teavet ja õigus tutvuda kõikide tema kohta kogutud andmetega. Seda õigust võib piirata üksnes seaduse alusel. Kui soovite andmete väljastamist paberil, võtakse seaduse kohaselt paljundustasu alates 21. leheküljest 0,19 eurot lehekülje eest.
2. millisel eesmärgil ning millisele seadusele või muule õigusaktile tuginedes tema andmeid töödeldakse:
1. pöörduda suulise järelepärimisega telefoni teel (vallasekretäri või registripidaja) või ametniku vastuvõtul,
2. esitada kirjalik taotlus (Uus 53, Pärnu-Jaagupi alev, 87201 Pärnu maakond; e-post: halinga@halingavald.ee),
3. taotleda teabenõude avaliku teabe seaduse korras Teie isikuandmetega dokumentide väljastamist,
Lähtuvalt isikuandmete kaitse seadusest väljastab vallavalitsus nõutavad isikuandmed või põhjendab andmete väljastamisest või teabe andmisest keeldumist taotluse saamise päevale järgneva viie tööpäeva jooksul. Olenevalt taotletavatest andmetest võib eriseadus isikuandmete kohta teabe ja isikuandmete väljastamise korra suhtes näha ette erandi.
1. kahjustada teiste isikute õigusi ja vabadusi, eraelu puutumatust või isikuandmete kaitset,
2. takistada kuriteo tõkestamist või kurjategija tabamist või raskendada tõe väljaselgitamist kriminaalmenetluses,
Igal isikul on õigus nõuda enda või esindatava (eestkostetava) ebaõigete isikuandmete parandamist. Selleks tuleb kas suuliselt või kirjalikult teha vastav tähelepanek vallavalitsusele. Asjakohase teabe võib edastada kas asja menetlevale või menetlenud ametnikule või vallavalitsuse üldkontaktidele (tel 44 73 700, e-post halinga@halingavald.ee). Paranduste tegemiseks võib vallavalitsus nõuda täiendavaid tõendeid.
Kui isikuandmete töötlemise nõue ei tulene seadusest, peab vallavalitsus isikuandmete töötlemiseks saama Teilt vabal tahtel kirjaliku nõusoleku (vt isikuandmete kaitse seaduse § 12). See on põhjus, miks erinevatele preemiatele, konkurssidele esitamiseks või valla veebilehel või Valla Teatajas isikuga seotud andmete edastamiseks või avalikustamiseks on vaja ka vastava isiku nõusolekut.
Võrgulehe külastamine või küsitluses osalemine
Kui külastate meie võrgulehega ja tutvute sealse teabega, piirduvad Teie kohta säilitatavad andmed Teie kasutatava arvuti või arvutivõrgu internetiaadressiga (IP-aadressiga), Teie kasutatava arvuti või arvutivõrgu internetiteenuse pakkuja nime ja aadressiga ning külastamise ajaga (kellaeg, kuupäev ja aasta).
Me ei seo teavet isikut tuvastava teabega ja avaldame seda üksnes isikustamata kujul. Säilitame andmeid vaid selle kohta, millist veebi osa Te külastasite ja kui kaua seal peatusite. Neid andmeid kasutame ainult turvatehnilistel eesmärkidel ja veebi külastusstatistika koostamiseks, et selle põhjal veebi arendada ja muuta see külastajasõbralikumaks.
Dokumente, mis sisaldavad eraelulist teavet ja millele oleme seadnud juurdepääsupiirangu, toimetame adressaadini tähitud posti teel. E-posti teel edastame dokumente ainult eraisiku soovil ja nõusolekul.
Eraisikutega seotud menetlusdokumente edastame teistele riigiasutustele turvalise dokumendivahetuskeskuse kaudu (asutustevahelise dokumendivahetuse infosüsteem).
Meile tööle kandideerides lähtume kandidaadi enda avaldatud teabest ja avalikest allikatest. Kandidaadil on õigus teada, milliseid andmeid me tema kohta kogume, tutvuda meie kogutud andmetega, anda selgitusi ja esitada vastuväiteid. Kandidaadi dokumentidega tutvuvad ainult värbamisprotsessis osalevad töötajad. Eeldame, et kandidaadi poolt soovitajatena nimetatud isikutega võime suhelda ilma lisaloata. Teiste kandidaatide andmeid ei avaldata. Kandidaatide andmed on juurdepääsupiiranguga teave, millele kolmandad isikud (sh pädevad asutused) saavad juurdepääsu ainult seaduses sätestatus juhtudel. Mittevalituks osutunud kandidaatide andmeid säilitame vaidlustamistähtaja jooksul (1 aasta).
Halinga Vallavalitsus sai delikaatsete isikuandmete töötlemiseks uue loa 2014. aastal viieks aastaks (kuni 6.06.2019) vastavalt isikuandmete kaitse seaduse § 27 lõikele 3.


text:
Määrus (EÜ) nr 44/2001 – Kohtualluvus – Lepinguväline kahju – Autori varalised õigused – Kaitstud teost reprodutseeriv andmekandja – Internetis avaldamine – Kahju tekkimise paiga kindlaksmääramine
Kohtuasjas C‑170/12,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Cour de cassation’i (Prantsusmaa) 5. aprilli 2012. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 11. aprillil 2012, menetluses
– Pinckney, esindaja: avocat J. de Salve de Bruneton,
– Euroopa Komisjon, esindaja: A.‑M. Rouchaud‑Joët,
olles 13. juuni 2013. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil‑ ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, 16.1.2001, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42; edaspidi „määrus”) artikli 5 punkti 3.
2 Taotlus on esitatud Prantsusmaal elava P. Pinckney ja Austrias asutatud äriühingu KDG Mediatech AG (edaspidi „Mediatech”) vahelises kohtuvaidluses selle äriühingu poolt P. Pinckney varalisele autoriõigusele väidetavalt tekitatud kahju hüvitamise nõude üle.
3 Määruse põhjendustes 2, 11, 12 ja 15 on märgitud:
„(2) Teatavad erinevused kohtualluvust ja kohtuotsuse täitmist käsitlevates siseriiklikes eeskirjades takistavad siseturu häireteta toimimist. Olulised on sätted, millega ühtlustataks eeskirjad kohtualluvuse konflikti kohta tsiviil‑ ja kaubandusasjades ning lihtsustataks vorminõudeid, et käesoleva määrusega seotud liikmesriikide kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine oleks kiire ja lihtne.
4 Kohtualluvuse eeskirjad on esitatud määruse II peatükis, kuhu kuuluvad artiklid 2–31.
5 Määruse II peatüki 1. jakku „Üldsätted” kuuluva artikli 2 punkt 1 on sõnastatud järgmiselt:
6 Määruse samasse jakku kuuluva artikli 3 lõige 1 sätestab:
7 Määruse II peatüki 2. jaos asub muu hulgas artikkel 5. Selle artikli punkt 3 näeb ette:
8 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivis 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230) on II peatükk „Õigused ja erandid”, millesse kuuluvad muu hulgas artiklid 2–4, mis käsitlevad vastavalt õigust teoseid üldsusele edastada ja muid objekte üldsusele kättesaadavaks teha ning levitamisõigust.
9 P. Pinckney, kes elab Toulouse’is (Prantsusmaa), väidab, et ta on Aubrey Small ansambli poolt vinüülplaadile salvestatud 12 laulu autor, helilooja ja esitaja.
10 Olles avastanud, et kõnealused laulud on ilma tema loata reprodutseeritud laserplaatidel (edaspidi ka „CD‑d”), mille Mediatech valmistas Austrias ning mida Ühendkuningriigi äriühingud Crusoe ja Elegy seejärel turustasid erinevatel veebilehtedel, mis on juurdepääsetavad ka P. Pinckney Toulouse’is asuvast elukohast, esitas ta 12. oktoobril 2006 Mediatech’i vastu hagi Tribunal de grande instance de Toulouse’ile (Toulouse’i esimese astme kohus), ning nõudis tema autoriõigusele tekitatud kahju hüvitamist.
11 Mediatech esitas vastuväite, et see asi ei kuulu Prantsuse kohtute alluvusse. Tribunal de grande instance de Toulouse’i asja ettevalmistava kohtuniku 14. veebruari 2008. aasta määrusega lükati see vastuväide tagasi põhjendusega, et ainuüksi asjaolu, et P. Pinckney sai neid plaate oma Prantsusmaal asuvas elukohas Prantsusmaa üldsusele avatud veebilehe kaudu osta, oli piisav, et tõendada olulise seose olemasolu asjaolude ja väidetava kahju vahel, andes aluse selle kohtu pädevusele.
12 Mediatech esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse väites, et CD‑d olid valmistatud Austrias, kus on tema asukoht, ühe Ühendkuningriigi äriühingu tellimusel, kes turustab neid ühe veebilehe vahendusel. Nii on tema sõnul pädevad kas Austrias asuva kostja elukohajärgsed kohtud või kahju tekkimise paiga järgsed kohtud, ehk selle paiga kohtud, kus etteheidetav tegu toime pandi, milleks on Ühendkuningriik.
13 Cour d’appel de Toulouse (Toulouse’i apellatsioonikohus) leidis oma 21. jaanuari 2009. aasta otsuses, et Tribunal de grande instance de Toulouse ei ole selles asjas pädev, kuna kostja asukoht on Austrias ja kahju tekkimise paik ei saa olla Prantsusmaal, ning et ei ole vaja uurida Mediatech’i ning äriühingute Crusoe ja Elegy vastutuse küsimust, kuna ei ole väidetud, et viimased tegid Mediatech’iga koostööd.
14 P. Pinckney esitas selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse, viidates määruse artikli 5 punkti 3 rikkumisele. Ta väidab, et Prantsuse kohtu pädevus on põhjendatud ning et tema hagi jäeti alusetult läbi vaatamata.
15 Nendel tingimustel otsustas Cour de cassation menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas [määruse] artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui varalisi autoriõigusi on veebilehel avaldatud teabesisuga väidetavalt rikutud,
– siis võib isik, kes leiab, et tema õigusi on rikutud, esitada kahju hüvitamise hagi kohtusse igas liikmesriigis, mille territooriumil on või oli internetis avaldatud teabesisu juurdepääsetav, ning nõuda vaid selle kahju hüvitamist, mis tekkis selle liikmesriigi territooriumil, mille kohtusse ta pöördus,
– on lisaks vaja, et see teabesisu oleks või oleks olnud suunatud üldsusele selle liikmesriigi territooriumil, või et ilmneks mõni muu seos?
2. Kas vastus esimesele küsimusele on sama, kui väidetav autori varaliste õiguste rikkumine ei tulene elektroonilise teabesisu veebilehel avaldamisest, vaid nii nagu käesolevas asjas, veebilehel sellise andmekandja müügiks pakkumisest, millel see teabesisu on reprodutseeritud?”
16 Austria valitsus esitas väite, et eelotsuse küsimused ei ole vastuvõetavad. Tema sõnul on need põhikohtuasja asjaolusid arvestades hüpoteetilised, kuna ei puuduta mitte Mediatech’i toime pandud reprodutseerimistegu, vaid hilisemaid levitamistegusid, mille panid toime asjaomased Ühendkuningriigi äriühingud. Põhikohtuasja asjaolude kirjeldusest ei selgu, et Mediatech oleks organiseerinud CD‑de levitamise nende äriühingute poolt või et tal oleks nendega mis tahes seos.
17 Selle valitsuse arvates on esimene eelotsuse küsimus igal juhul vastuvõetamatu, kuna lähtub valest eeldusest, et elektrooniline teabesisu ehk teos kui selline avaldati veebilehel, kuigi põhikohtuasjas käsitletav pakkumus puudutas vaid andmekandjat, millel see teabesisu on reprodutseeritud.
18 Selle kohta tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt saab Euroopa Kohus jätta liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotluse läbi vaatamata vaid siis, kui on ilmselge, et taotletud liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud, et anda talle esitatud küsimustele tarvilik vastus (11. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑11/07: Eckelkamp jt, EKL I‑6845, punkt 28, ja 20. juuni 2013. aasta otsus kohtuasjas C‑259/12: Rodopi-M 91, punkt 27).
19 Euroopa Kohus on veel täpsustanud, et eelotsuse küsimuse mõte ei ole anda juhendavaid arvamusi üldiste või hüpoteetiliste küsimuste kohta, vaid küsimus esitatakse vajadusest vaidluse tõhusa lahenduse järele (2. aprilli 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑459/07: Elshani, EKL I‑2759, punkt 42).
20 Käesoleval juhul on selge, et eelotsusetaotluse esitanud kohtusse pöörduti väitega, et autori varalisi õigusi on rikutud sellega, et veebilehel pakuti kaitstud teost reprodutseerivat andmekandjat, ning põhikohtuasja vaidluse esemeks on küsimus sellest, kas Prantsuse kohtud on pädevad seda küsimust menetlusse võtma. Euroopa Kohtule teada olevatest asjaoludest ilmneb, et selle vaidluse lahend sõltub sellest, milline vastus antakse eelotsuse küsimustele, mis on kõigepealt vaja ümber sõnastada.
21 Seega on esitatud eelotsuse küsimused vastuvõetavad.
22 Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub oma küsimustes, mis vajavad ümbersõnastamist, selgitust, kas määruse artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui autori varalisi õigusi, mis on kaitstud selles liikmesriigis, kus kohtusse pöörduti, on väidetavalt rikutud, siis on see kohus pädev menetlema kahju hüvitamise hagi, mille teose autor on esitanud teises liikmesriigis asutatud äriühingu vastu, kes on selles teises liikmesriigis reprodutseerinud selle teose andmekandjale, mida müüvad kolmandas liikmesriigis asutatud äriühingud veebilehe kaudu, millele on juurdepääs ka nimetatud kohtu tööpiirkonnas.
23 Nendele küsimustele vastamiseks tuleb meenutada, et esiteks tuleb määruse sätteid tõlgendada autonoomselt, võttes arvesse määruse süsteemi ja eesmärke (16. mai 2013. aasta otsus kohtuasjas C‑228/11: Melzer, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika).
24 Erandina määruse artikli 2 lõikes 1 toodud üldpõhimõttest, mis omistab kohtualluvuse selle liikmesriigi kohtutele, mille territooriumil on kostja alaline elukoht, näeb määruse II peatüki 2. jagu ette teatava hulga valikulisi kohtualluvusi, mille hulgas esineb ka määruse artikli 5 punktis 3 sätestatud kohtualluvus (eespool viidatud kohtuotsus Melzer, punkt 23).
25 Kuna kohtualluvuse määramisel selle paiga järgi, kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda, on tegemist valikulise kohtualluvusega, tuleb seda tõlgendada kitsalt ning tõlgendus ei tohi minna kaugemale määruses otseselt ette nähtud juhtudest (eespool viidatud kohtuotsus Melzer, punkt 24).
26 Tuleb ka meenutada, et määruse artikli 5 punktis 3 kasutatud väljendis „paik, kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda” on peetud silmas nii kahju tekkimise kui ka kahju põhjustanud sündmuse paika, millest tulenevalt võib hageja omal valikul kaevata kostja kas ühe või teise asjaomase paiga kohtusse (eespool viidatud kohtuotsus Melzer, punkt 25).
27 Selles osas on väljakujunenud kohtupraktikas leitud, et määruse artikli 5 punktis 3 ette nähtud kohtualluvuse reegel põhineb vaidluse ning kahjustava sündmuse toimumise või toimuda võimise paiga kohtute vahelisel eriti tihedal seosel, mistõttu on tõrgeteta õigusemõistmise tagamiseks ja menetluse nõuetekohaseks kujundamiseks põhjendatud omistada kohtualluvus nendele kohtutele (eespool viidatud kohtuotsus Melzer, punkt 26).
28 Kui tuvastatakse üks käesoleva otsuse punktis 26 meenutatud kohtupraktikas tunnustatud seostest, siis sellega peaks olema võimalik kindlaks määrata kohtualluvus, mis on objektiivselt parimas kohas hindamaks, kas menetluse vastaspoole puhul on täidetud vastutust põhjustavad asjaolud; asja saab menetlusse võtta vaid see kohus, kelle tööpiirkonnas esineb vastav seos (vt selle kohta 25. oktoobri 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑133/11: Folien Fischer ja Fofitec, punkt 52).
29 Tuleb märkida, et erinevalt eespool viidatud kohtuotsuse Melzer asjaoludest ei puuduta käesolev põhikohtuasi võimalust kutsuda mõni väidetavatest toimepanijatest asja menetlevasse kohtusse kahju põhjustanud sündmuse paiga alusel. On nimelt selge, et viimati nimetatud paik ei asu selle kohtu tööpiirkonnas, kuhu P. Pinckney pöördus. Samas tekib eelotsusetaotluse esitanud kohtul küsimus, kas see kohus on väidetava kahju tekkimise paiga alusel pädev.
30 Seega tuleb määruse artikli 5 punkti 3 kohaldamiseks konkreetselt kindlaks määrata need tingimused, milles tekkis autoriõiguse väidetavast rikkumisest põhjustatud kahju või kahju tekkimise oht muus liikmesriigis kui see, kus kostja reprodutseeris autori teose andmekandjale, mis seejärel müüdi veebilehe vahendusel, mis oli juurdepääsetav ka selle kohtu piirkonnas, kelle poole pöörduti.
31 Euroopa Kohus on juba tõlgendanud määruse artikli 5 punkti 3 seoses väidetega interneti teel toime pandud rikkumistest, mistõttu võis kahju tekkida mitmes eri paigas (vt 25. oktoobri 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑509/09 ja C‑161/10: eDate Advertising ja Martinez, EKL 2011, lk I‑10269, ning 19. aprilli 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑523/10: Wintersteiger,).
32 Viidatud kohtupraktikast tuleneb, et esiteks võib kahju tekkimise paik selle sätte tähenduses varieeruda sõltuvalt selle õiguse laadist, mida on väidetavalt rikutud (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Wintersteiger, punktid 21–24).
33 Teiseks sõltub oht, et kahju tekib teises liikmesriigis, sellest, kas väidetav rikutud õigus on selles liikmesriigis kaitstud (vt eespool viidatud kohtuotsus Wintersteiger, punkt 25).
34 Kolmandaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktis 27 meenutatud eesmärkidele sõltub kahju tekkimise paiga kindlaksmääramine – omistamaks kohtule pädevust lahendada väidetavat lepinguvälist kahju puudutavat hagi – ka sellest, milline kohus on rikkumist käsitleva väite põhjendatuse hindamiseks parimas olukorras (eespool viidatud kohtuotsused eDate Advertising ja Martinez, punkt 48, ja Wintersteiger, punkt 27).
35 Neid põhimõtteid rakendades tegi Euroopa Kohus selle kahju tekkimise paiga kindlaksmääramisel, mis väidetavalt on põhjustatud interneti vahendusel, vahet isikuõigustel ja intellektuaal‑ ja tööstusomandi õigustel.
36 Kui isikuõigusi, mis on kaitstud kõigis liikmesriikides, on väidetavalt rikutud internetis avaldatud teabesisuga, siis võib see isik pöörduda kahju hüvitamise nõudega iga liikmesriigi kohtusse, mille territooriumil on või oli internetis avaldatud teabesisu kättesaadav. Neil kohtutel on pädevus hinnata vaid kahju, mis tekkis selle riigi territooriumil, mille kohtusse on pöördutud (vt eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising ja Martinez, punkt 52). Pealegi, kuna internetis teabesisu avaldamisega isikuõigustele tekitatud kahju saab kõige paremini hinnata selle paiga kohus, kus on isiku huvide kese, siis võib väidetav kannatanu põhjustatud kogukahju sissenõudmiseks pöörduda vaid selle paiga kohtusse (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising ja Martinez, punkt 48).
37 Seevastu väide, et on rikutud intellektuaal‑ ja tööstusomandi õigusi, mille puhul piirdub registreerimisega antud kaitse vastava liikmesriigi territooriumiga, tuleb esitada selle liikmesriigi kohtusse. Asjaomase registreeringu teinud liikmesriigi kohtud on kõige paremas olukorras hindamaks, kas kõnealust õigust on tegelikult rikutud (vt selle kohta seoses siseriiklike kaubamärkidega eespool viidatud kohtuotsus Wintersteiger, punktid 25 ja 28).
38 Nüüd tuleb kontrollida, millisel määral kohalduvad eespool viidatud pretsedendid väidetele autoriõiguste kahjustamisest.
39 Kõigepealt tuleb märkida, et autori varalised õigused alluvad sarnaselt siseriikliku kaubamärgi õigustega territoriaalsuse põhimõttele. Samas tuleb neid varalisi õigusi, muu hulgas tulenevalt direktiivist 2001/29, kaitsta automaatselt kõigis liikmesriikides, kuna vastavalt igas neist riikidest võidakse neid rikkuda, sõltuvalt kehtivast materiaalõigusest.
40 Sellega seoses tuleb kõigepealt täpsustada, et esiteks see, kas niisugustel asjaoludel, milles võib jõuda järeldusele, et selles liikmesriigis kaitstud õigust, mille kohtusse pöörduti, on rikutud, ja teiseks see, kas käsitletav rikkumine on kostjale süükspandav, selgub hagi sisulisel läbivaatamisel pädeva kohtu poolt (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Wintersteiger, punkt 26).
41 Etapis, kus hinnatakse, kas kohus on kahju hüvitamise hagi menetlemiseks pädev, ei saa kahju tekkimise paiga kindlaksmääramine määruse artikli 5 punkti 3 tähenduses sõltuda asja sisulise lahendamise kriteeriumidest, mida selles sättes ei käsitleta. See säte näeb ainsa tingimusena nimelt ette, et kahju on tekkinud või võib tekkida.
42 Niisiis ei nõua nimetatud määruse artikli 5 punkt 3 – erinevalt selle määruse artikli 15 lõike 1 punktist c, mida tõlgendati 7. detsembri 2010. aasta otsuses liidetud kohtuasjades C‑585/08 ja C‑144/09: Pammer ja Hotel Alpenhof (EKL 2010, lk I‑12527) – muu hulgas seda, et vaidlusalune tegevus oleks „suunatud” sellesse liikmesriiki, kus kohtusse pöörduti.
43 Sellest tuleneb, et autori varalise õiguse väidetava rikkumise osas on lepinguvälise kahju hüvitamise hagi lahendamise kohtualluvus juba kindlaks määratud selle kohtu kasuks, kuhu pöörduti, kui liikmesriik, kelle territooriumil see kohus asub, kaitseb neid varalisi õigusi, millele hageja tugineb, ning kui väidetav kahju võib tekkida selle kohtu tööpiirkonnas.
44 Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas tuleneb see oht eelkõige võimalusest hankida asja menetleva kohtu tööpiirkonnas juurdepääsetava veebilehe vahendusel endale selle teose reproduktsioon, millega seonduvad õigused, millele autor tugineb.
45 Kui aga liikmesriik, mille kohtusse pöörduti, pakub kaitset vaid oma territooriumil, siis on selle kohtud pädevad tuvastama vaid oma asukohaliikmesriigis tekitatud kahju.
46 Kui see kohus oleks pädev tuvastama ka teiste liikmesriikide territooriumil tekitatud kahju, asendaks ta teiste liikmesriikide kohtuid, kuigi nemad on määruse artikli 5 punkti 3 ja territoriaalsuse põhimõtte alusel põhimõtteliselt pädevad tuvastama nende endi territooriumil tekitatud kahju ning nad on paremas olukorras esiteks hindamaks, kas asjaomases liikmesriigis tagatud autori varalisi õigusi on tegelikult rikutud, ja teiseks määramaks kindlaks tekitatud kahju liigi.
47 Eeltoodust lähtudes tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui autori varalisi õigusi, mis on kaitstud selles liikmesriigis, kus kohtusse pöörduti, on väidetavalt rikutud, siis on see kohus pädev lahendama kahjunõuet, mille teose autor on esitanud teises liikmesriigis asutatud äriühingu vastu, kes on selles teises liikmesriigis reprodutseerinud selle teose andmekandjale, mida müüvad kolmandas liikmesriigis asutatud äriühingud veebilehe kaudu, millele on juurdepääs ka nimetatud kohtu tööpiirkonnas. Nimetatud kohus on pädev tuvastama vaid oma asukohaliikmesriigis tekitatud kahju.
48 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil‑ ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui autori varalisi õigusi, mis on kaitstud selles liikmesriigis, kus kohtusse pöörduti, on väidetavalt rikutud, siis on see kohus pädev lahendama kahjunõuet, mille teose autor on esitanud teises liikmesriigis asutatud äriühingu vastu, kes on selles teises liikmesriigis reprodutseerinud selle teose andmekandjale, mida müüvad kolmandas liikmesriigis asutatud äriühingud veebilehe kaudu, millele on juurdepääs ka nimetatud kohtu tööpiirkonnas. Nimetatud kohus on pädev tuvastama vaid oma asukohaliikmesriigis tekitatud kahju.

matches: Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


3-1-1-5-97 Tiit Madissoni süüdistusasjas KrK § 15 lg. 1 ja § 62 järgi – Riigi Teataja
3-1-1-5-97 Tiit Madissoni süüdistusasjas KrK § 15 lg. 1 ja § 62 järgi
RT III 1997, 6, 62
Tartus 14. jaanuaril 1997. a. 3-1-1-5-97
Riigikohtu kriminaalkolleegium koosseisus: eesistuja Jüri Ilvest ning liikmed Eerik Kergandberg ja Peeter Vaher vaatas avalikul kohtuistungil kassatsiooni korras läbi kriminaalasja
Tiit Madissoni süüdistuses KrK § 15 lg. 1 ja § 62 järgi.
Menetlusosalistena võtsid kohtuistungist osa Riigiprokuratuuri prokurör Marge Püss ja süüdimõistetu kaitsja vandeadvokaat Jüri Aland.
Tallinna Linnakohtu 25. septembri 1996. a. otsusega mõisteti T. Madisson süüdi KrK § 15 lg. 1 ja § 62 järgi ja teda karistati 2-aastase vabadusekaotusega. KrK § 41 lg. 1 alusel liideti osaliselt sellele karistusele eelmise kohtuotsusega mõistetud kandmata karistus ja lõplikuks karistuseks mõisteti 2 aastat ja 2 kuud vabadusekaotust kinnises vanglas.
T. Madisson tunnistati süüdi selles, et ta 1996. a. maikuus, olles rahulolematu kujunenud olukorraga Eestis, hakkas Kaitseliidu liikmena ette valmistama sõjaväelist riigipööret ning asus selleks looma vastavaid tingimusi. T. Madissoni poolt koostatud dokumendi «Eesti Saatus ?» kohaselt oli Eestis illegaalselt moodustatud relvastatud organisatsioon Vabastusarmee, mille eesmärgiks oli postkommunistliku reþiimi kukutamine ja sõjaväelise rahvusliku diktatuuri kehtestamine. Süüdistuse kohaselt kallutas T. Madisson Kaitseväe juhatajat ja Kaitseliidu peastaabi ohvitseri sõjaväelisele riigipöördele ning tegi turvafirma AS ESS ühele omanikule Urmas Sõõrumaale ettepaneku hakata tööle loodavas valitsuses siseministrina. T. Madisson püüdis oma erakonnakaaslase Robert Villi kaudu kontakteeruda Endel Lippmaaga kui loodava valitsuse võimaliku peaministriga. Kõigil kohtumistel konkreetsete isikutega püüdis T. Madisson jätta muljet, et sõjaväeline riigipööre on reaalne ning kergesti teostatav ning selle ettevalmistamisega tegeleb hulk inimesi. Kohtuotuse kohaselt katkes eelkirjeldatud tegevus 31. mail 1996. a. kohtualuse tahtest mitteolenevatel põhjustel seoses tema vahistamisega.
Tallinna Linnakohtu 25. septembri 1996. a. otsuse peale esitasid apellatsioonkaebused kohtualune T. Madisson ja tema kaitsja vandeadvokaat Paul Järve.
T. Madissoni kaebuse kohaselt põhineb kogu süüdistus Kaitseväe juhataja Johannes Kerdi valeütlustel. Väidetavalt sai J. Kert T. Madissoni taotlustest valesti aru ning provotseeris teda. T. Madisson kinnitab oma kaebuses, et tal polnud mingit plaani Eesti Vabariigi riigikorra vägivaldseks kukutamiseks ning tegelikult taotles ta eelnimetatud isikutelt raha Kaitseliidule, kuna seal väljakujunenud rahulolematused võinuks viia erakorralise olukorrani riigis.
Vandeadvokaat P. Järve apellatsioonkaebuses taotleti T. Madissoni õigeksmõistmist. Apellant põhistas oma kaebust asjaoluga, et kõik kriminaalasjas ülekuulatud tunnistajad kinnitasid kohtualuse nõuet hankida raha kaitseliitlaste majandusliku olukorra parandamiseks. Veel leidis kaitsja, et T. Madissoni käitumise kvalifitseerimine KrK § 15 lg. 1 ja § 62 järgi on ebaõige, sest kohtualuse plaanid olid ebareaalsed ja teostamatud.
Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi 6. novembri 1996. a. otsusega jäeti Tallinna Linnakohtu otsus muutmata ning esitatud apellatsioonkaebused rahuldamata. Kriminaalkolleegium asus seisukohale, et T. Madisson, püüdes saavutada kaitseliitlaste olukorra parandamist riigikorra vägivaldse muutmise teel, pani toime KrK § 62 järgi kvalifitseeritava kuriteo.
Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi 6. novembri 1996. a. otsuse peale esitasid kassatsioonkaebuse T. Madisson ja tema kaitsja vandeadvokaat P. Järve.
T. Madisson taotleb enese õigeksmõistmist selgitades, et ta jääb enda ja oma kaitsja P. Järve poolt esitatud apellatsioonkaebustes sisalduvate seisukohtade juurde. Kassaator palub teha kriminaalasjas sisalduvatele faktilistele asjaoludele vastav õiglane otsus.
Vandeadvokaat P. Järve taotleb ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi otsuse tühistamist ja T. Madissoni õigeksmõistist kohtuotuses sisalduvate kohtu järelduste mittevastavuse tõttu faktilistele asjaoludele, mis on toonud kaasa kriminaalseaduse ebaõige kohaldamise. Kaitsja väidab, et T. Madissoni tegevus koosnes jutuajamistest ja mõtete avaldamisest, kuid ühtegi tegu, mis oleks olnud suunatud kehtiva riigikorra muutmisele, ta toime ei pannud.
Riigikohtu kriminaalkolleegium, tutvunud kriminaalasja materjalidega, ära kuulanud süüdimõistetu kaitsja taotluse tühistada Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi 6. novembri 1996. a. otsus ja mõista T. Madisson õigeks ning prokuröri arvamuse jätta kassatsioonkaebused rahuldamata,
Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi 6. novembri 1996. a. otsus on seaduslik ja põhjendatud ega kuulu tühistamisele.
Tallinna Linnakohus ja Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegium on tõendite põhjaliku analüüsi ja nende kogumis hindamise tulemusel jõudnud õigele järeldusele, et T. Madissoni tahtlus oli suunatud KrK §-s 62 ettenähtud kuriteo toimepanemisele.
Riigikohtu kriminaalkolleegium, nõustudes ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi otsuses toodud tõendite analüüsi ja järeldustega, rõhutab järgmist.
KrK § 62 sätestab muuhulgas kriminaalvastutuse tegevuse eest, milline on suunatud Eesti Vabariigi riigikorra vägivaldsele muutmisele. Selle paragrahvi järgi süüdimõistmisel karistatakse isikut mitte veendumuste, vaadete või mõtete, vaid üksnes tegude eest. Nagu nähtub kriminaalasja materjalidest, oli T. Madissoni käitumine jõudnud reaalsete tegudeni -- ta otsis kaasosalisi oma plaanide ja ideede elluviimiseks. Ta nõudis kokkusaamist Eesti Kaitseväe juhatajaga ning kohtumisel palus viimaselt kaasabi kehtiva riigikorra vägivaldseks muutmiseks ja sõjaväelise rahvusliku diktatuuri kehtestamiseks. Uues loodavas valitsuses pakkus ta siseministri kohta Urmas Sõõrumaale. Tunnistaja Robert Villi kaudu püüdis T. Madisson astuda kontakti Endel Lippmaaga ja pakkuda viimasele uues valitsuses peaministri kohta. T. Madisson astus samuti kontakti Välisministeeriumi pressiesindaja M.-A. Kelamiga, kellelt nõudis oma ultimatiivsete nõuete edastamist peaministrile. Kohtud on jõudnud õigele järeldusele, et sellised aktiivse käitumise aktid ei saa olla enam käsitletavad mõtete avaldamisena, vaid kujutavad enesest tegevust, mis on suunatud Eesti Vabariigi riigikorra vägivaldsele muutmisele.
KrK §-s 62 ettenähtud kuriteo puhul on tegu kriminaliseeritud ja kuriteokoosseis realiseeritud niipea kui isiku mõtted ja plaanid muutuvad reaalseks tegutsemiseks. Kuna T. Madissoni tegevus oli reaalne ja oma olemuselt suunatud riigikorra vägivaldsele muutmisele, on see õigesti kvalfitseeritud KrK § 62 järgi. Siinkohal tuleb rõhutada, et KrK § 62 sätestab vastutuse igasuguse tegevuse eest, mis on suunatud riigikorra vägivaldsele muutmisele hoolimata sellest, kas tegutseja valitud vahendid ja võimalused olid sellise muudatuse teostamiseks piisavad, reaalselt teostatavad või mitte.
Tallinna Linnakohtu poolt T. Madissonile mõistetud karistus on seaduslik ja põhjendatud ning arvestatud on sellega, et uue tahtliku kuriteo pani T. Madisson toime eelmise kuriteo eest mõistetud tingimusliku vabadusekaotusliku karistusega kaasnenud katseaja kestel.
Seega ei tuvastatud kriminaalasja läbivaatamisel materiaal- ega menetlusnormide rikkumist ning karistuse mõistmisel on arvestatud karistuse mõistmise üldiste põhimõtete ja kurjategija isiksust iseloomustavate andmetega.
Juhindudes AKKS § 63 lg.-st 1 ja § 65 lg.-st 3, Riigikohtu kriminaalkolleegium
1. Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi 6. novembri 1996. a. otsus Tiit Madissoni süüdistuasjas jätta muutmata.
2. Tiit Madissoni ja tema kaitsja vandeadvokaat Paul Järve kassatsioonkaebused jätta rahuldamata.
Kohtuotsus jõustub 14. jaanuaril 1997. a. ega kuulu edasikaebamisele.