Jõustumine: 01.01.201724.06.201601.01.201603.04.201530.05.201411.04.201429.04.201308.07.201125.04.201019.01.200928.01.200723.09.200627.05.200501.05.200410.04.200419.07.200318.05.2003
Määrus kehtestatakse «Kalapüügiseaduse» (RT I 1995, 80, 1384; 1996, 27, 567; 1998, 108/109, 1784; 1999, 10, 152; 54, 583; 95, 843; 2000, 13, 92; 54, 348; 81, 514; 2001, 18, 88; 2002, 41, 250; 61, 375; 63, 387; 2003, 9, 43; 2004, 2, 9) § 17 lõike 1 ja §19 lõike 4 ning «Majandusvööndi seaduse» (RT 1993, 7, 105; RT I 2002, 61, 375; 63, 387) §6 lõike 1 punkti 1 alusel.
(1) Määrus reguleerib kalapüüki siseveekogudes, sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis ja agarikupüüki meres.
§2. Lubatud kalapüügivahendid
§3. Õngpüünised
6) lendõng, mis koosneb ridvast, rullist, õngenöörist ja konksust, millega püügil kasutatakse veepinnal ujuvat looduslikku sööta või kunstpeibutist;
7) haakeõng, mis koosneb õngeridvast, õngenöörist, raskusest ja kuni kolmest nöörile kinnitatud üheharulisest õngekonksust, mille teraviku ja sääre vaheline kaugus ei ületa 15 mm;
8) põhjaõng (tonka, krunda), mis koosneb õngenöörist, raskusest, kuni kolmest lipsudega kinnitatud üheharulisest konksust, võib olla varustatud ridva või ujukiga;
9) ankurdamata und – koosneb õngenöörist, ühest kuni kolmeharulisest konksust ja ujukist, millele on keritud õngenöör, ning võib olla varustatud vahetrossi ja lisaraskusega. Püügivahend ei või olla kinnitatud põhja, kalda, paadi külge või mujale;
10) õngejada, mis koosneb õngeliinist ja sellele lipsude abil kinnitatud õngekonksudest;
11) põhjaõngejada – veekogu põhja asetatud õngejada;
12) triivõngejada – ujuv ankurdamata õngejada, mis triivib hoovuse või tuule toimel;
13) mail – ankurdatud õngejada, mille konksud on ujukitega või ujuva õngeliini abil põhjast kõrgemale tõstetud.
(3) Lant on käesoleva määruse tähenduses puust, metallist või muust materjalist valmistatud peibutis, mis imiteerib kala looduslikku toitu.
§4. Allveepüügivahendid
2) harpuun – kidadega või ilma nendeta kuni kolmeharuline torkevahend, mida lastakse harpuunpüssist või torgatakse kalasse. Harpuunpüssita võib harpuuni kasutada ainult lesta- ja kammeljapüügiks.
§5. Vähipüügivahendid
§6. Nakkepüünised
1) nakkevõrk ehk võrk – selistele (nööridele) rakendatud tasapinnaline võrksein. Võrkude piirarvu ja püügiõiguse tasu arvestamisel loetakse arvestusliku võrgu suuruseks võrk, mille ülemise selise pikkus on 70 m, või võrgujada üldpikkusega kuni 70 m;
2) abar – nakkevõrk, millele on ühele või mõlemale küljele juurde rakendatud suuresilmne võrgulina;
6) võrgujada – omavahel järjestikku ühendatud kaks või enam nakkevõrku.
§7. Lõkspüünised
1) mõrd – ühe või mitme juhtaia, tiibade, mis moodustavad karjaaia või karjaaiad ja ühe või mitme pujusega varustatud pealt kinnise mõrrakere või mõrrakeredega lõkspüünis;
2) rivimõrd ehk angerjarüsa – tiibadeta üldjuhul jadasse asetatav mõrd suu kõrgusega kuni 0,5 m, mille kaks ühe või mitme pujusega varustatud keret on paigutatud ühe juhtaia kummassegi otsa;
3) ääremõrd – mõrd, mille suu kõrgus ei ületa 3 m. Mõrra suu kõrguseks loetakse mõrra suus kere külge ühendatud tiiva (kariaia) rakendatud osa pikkust;
4) avaveemõrd – mõrd, mille suu kõrgus on üle 3 m;
6) juhtaiata mõrd – ühe või mitme pujusega, võrgulinast, vitstest või muust materjalist mõrrakere ja tiibadega või ilma nendeta lõkspüünis, millel puudub juhtaed;
8) silmumõrd – kuni 0,5 m suukõrgusega vitstest, traadist või muust materjalist lõkspüünis, millel puudub juhtaed.
§8. Kurnpüünised
§9. Traalpüünised
1) traalnoot – traalpüünis, mis on rakendatud mittejäigale karkassile ja mille horisontaalne avatus saadakse traallaudade või muude tarindite abil või vedamisega kahe laevaga (kaksiktraalnoot);
4) tragi – jäigale karkassile rakendatud traalpüünis agarikupüügiks.
§10. Kirjeldamata püügivahendite ja -viiside kasutamine
§11. Piirangud püügivahendite kasutamisele
1) püüda kala müttamisega, elektriga, mürk- või narkootiliste ainetega, torkeriistadega (v.a harrastuslikul allveekalapüügil), haakeriistadega, tulirelvadega, lõhkelaengutega; kasutada siseveekogudel jääalusel püügil söödana eluskala;
2) sulgeda püünistega üle 1/3 veekogu või väina laiusest, välja arvatud määruse §-s 35 toodud juhtudel. Vabaks tuleb jätta väina või veekogu ristlõike sügavaim osa;
4) seisevpüüniste, välja arvatud silmutorbik, juhtaiata mõrd, vähinatt ja õngpüünis, asetamine püügile lähemale kui 50 m juba püügil olevatele seisevpüünistele, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti;
6) kasutada harrastuslikul kalapüügil samaaegselt rohkem kui 3 sama või eri liiki püügivahendit, välja arvatud vähipüügil;
7) kasutada allveekalapüügil autonoomset hingamisvahendit ja kunstlikku valgustust.
§12. Lubatud tarindid
(1) Erandina § 11 punktis 5 sätestatust on sisemeres ja siseveekogudes lubatud kasutada:
1) igasuguse traalnooda ja põhjanooda pära alumise osa kulumise kaitseks jämedamast niidist (nöörist) katet, mis on valmistatud samast kiust kui pära noodalina ning mille pikkus ei ületa 3/4 pära silindrilise osa pikkusest. Kattekoti võib kinnitada pärale ainult piki eesmist ja külgmist äärt;
2) igasuguse traalnooda ja põhjanooda pära tugevuse tõstmiseks pära silindrilise osa välisküljele kinnitatud silindrilist tugevduskotti, mille silmasuurus peab olema vähemalt kaks korda suurem kui päras, kuid mitte alla 80 mm;
3) traalnootade ja põhjanootade päras kinnitatud mittepöörduvat pujust või horisontaaltasapinnaga viltust, pära lõpu poole tõusvat noodalinast paneeli (edaspidi tõusutee), mille silmasuurus on väiksem kui päras. Pujus või tõusutee võib olla kinnitatud kas pära sees või selle ees ja selle kinnitamise kaugus traalipära lõpust peab olema vähemalt 3 korda suurem kui pujuse või tõusutee enda pikkus.
(2) Lõike 1 punktis 2 nimetatud tugevduskott võib olla kinnitatud traalipärale:
(3) Territoriaalmeres ja majandusvööndis on lubatud kasutada tarindeid vastavalt EL nõukogu määruse 88/98/EÜ, millega kehtestatakse tehnilised meetmed Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi vete kalavarude kaitseks (Euroopa Liidu Teataja L 009, 15.01.1998, lk 1 – 16), art 7.
§13. Püügivahendite kontrollimise sagedus
Kalapüügil peab püüniste kontrollimise sagedus vältima saagi riknemise püünises.
§14. Nõuded püügivahendite tähistamisele sisemeres, kuni 4 meremiili kaugemal territoriaalmere lähtejoonest, sise- ja piiriveekogudes
(1) Sisemeres ja kuni 4 meremiili kaugemal territoriaalmere lähtejoonest, Narva jões ja veehoidlas, Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves, Suures Emajões ja Võrtsjärves peavad seisevpüünised ja nende jadad ning kalade kunstkoelmute jadad olema tähistatud avaveepoolses otsas kahe ühele vardale ülestikku asetatud lipuga, teises otsas ühe lipuga.
(11) Erandina lõikes 1 sätestatust peavad Narva jões hüdroelektrijaama tammist suudmeni silmutorbikute jadad olema tähistatud kaldapoolses otsas ujuva poiga, millele on märgitud kalapüügiloa number ja jadas olevate silmutorbikute arv.
(4) Lõikes 1 nimetamata siseveekogudes määrab tähistusviisi loa väljaandja, arvestades püügipiirkonna eripära.
§15. Nõuded püügivahendite tähistamisele territoriaalmere lähtejoonest kaugemal kui 4 meremiili
§16. Nõuded püügivahendite märgistusele
§17. Silmasuuruse mõõtmine
(3) Territoriaalmeres ja majandusvööndis mõõdetakse kalavõrkude silmasuurust vastavalt EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 6 ning EL komisjoni määrusele 129/2003/EÜ, millega sätestatakse kalavõrkude silmasuuruse ja võrguniidi jämeduse määramise üksikasjalik eeskiri (Euroopa Liidu Teataja L 022, 25.01.2003, lk 5 – 14).
§18. Aastaringsed püügikeelud ja nõuded püügivahendile
2) püüda traalpüünistega Irbe väinas alal, mis on piiritletud läänest Oviši majaka (57 º 34,10 N; 21º42,90 E) ja Loode majaka (57º58,34 N; 21º58,03 E) vahelise sirgega ning idast Kolka neeme (57º45,60 N; 22º36,40 E) ja Kaavinina majaka (57º58,95 N; 22º11,77 E) vahelise sirgega;
4) püüda Liivi lahes laevaga, mille masinavõimsus ei vasta EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ, millega määratakse 2004. aastaks kindlaks kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes (Euroopa Liidu Teataja L 344, 31.12.2003, lk 1 – 119), IV lisa p 11 nimetatule.
(2) Traalpüügil Liivi lahes ei tohi traalnooda vertikaalne ava stabiilsel püügire˛iimil olla üle 12 m, mõõdetuna ülemise selise keskpunktist alumise selise keskpunktini.
§19. Tähtajalised püügikeelud
§20. Lubatud silmasuurused
(1) Traalpüügil sisemeres ei tohi üheski traalnooda osas (v.a pujus, kui selle kinnituskoht on traali kalakoti lõpust vähemalt kolme pujuse pikkuse kaugusel) silmasuurus olla:
1) räimepüügil Rahvusvahelise Mereuuringute Nõukogu (International Council for the Exploration of the Sea) poolt määratud alapiirkondades (edaspidi alapiirkond) 28 (v.a Liivi laht) ja 29 lõuna pool 59º30 N põhjalaiust – väiksem kui 28 mm;
2) räimepüügil alapiirkonnas 29 põhja pool 59º30 N põhjalaiust ning Soome lahes – väiksem kui 16 mm;
3) kilupüügil – väiksem kui 16 mm;
4) tursapüügil traalnoodal, mille päras on spetsiaalne «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind – väiksem kui 105 mm;
5) tursapüügil traalnoodal ilma «BACOMA» tüüpi selektiivsustarindita ja mis on valmistatud ühekordsest nöörist noodalinast nööri jämedusega (läbimõõduga) mitte üle 6 mm või kahekordsest nöörist valmistatud noodalinast nööri jämedusega mitte üle 4 mm – väiksem kui 130 mm ja traalipäras vähemalt 8 m pikkuselt (mõõdetuna lappes) jagavtropist ettepoole – väiksem kui 140 mm;
6) lesta-, merilesta- ja kammeljapüügil traalnoodal, mille päras on spetsiaalne «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind – väiksem kui 105 mm;
7) lesta-, merilesta- ja kammeljapüügil alapiirkonnas 28 ja alapiirkondades 32 ja 29 lõuna pool 59º30 N põhjalaiust tavalise päraga traalnoodal – väiksem kui 110 mm.
(2) Lõikes 1 nimetatud spetsiaalse «BACOMA» tüüpi selektiivsustarindi silmasuurus peab olema 110 mm.
(3) Traalpüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis peab traalnooda silmasuurus vastama EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 5 ja IV lisas nimetatule ning «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind peab vastama EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisas nimetatule.
(4) Traalpüügil Liivi lahes ei tohi üheski traalnooda osas (v.a pujus, kui selle kinnituskoht on traali kalakoti lõpust vähemalt kolme pujuse pikkuse kaugusel) silmasuurus olla räimepüügil väiksem kui 16 mm.
§21. Püügivahendi püügivalmidus
(1) Sisemerel ei loeta traalnoota püügivalmis olevaks, kui:
1) traallauad on jäigalt kinnitatud laeva poordi või traallooga külge;
2) vaierid ei ole ühendatud traallaudadega ja kaablid grunttropiga;
3) traalnooda rull on kaetud ja kinni soritud.
(2) Territoriaalmerel ja majandusvööndis lähtutakse püügivahendi püügivalmiduse hindamisel EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 8.
§22. Püügikeelud
(1) Räime- ja meritindipüügil peab mõrra ja kastmõrra lina silmasuurus olema vähemalt 24 mm.
(4) Pärnu lahes Liu–Pikknina ühendussirgest põhja pool peab avaveemõrra lina silmasuurus olema mõrrapäras vähemalt 24 mm ja teistes mõrra osades vähemalt 80 mm.
(5) Pärnu lahes Liu–Pikknina ühendussirgest põhja pool on keelatud kasutada kahe ja enama päraga avaveemõrdu.
§23. Nõuded mõrdade ja kastmõrdade püügile asetamisele
4) kastmõrdade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 600 m külgsuunas ja 300 m muus suunas. Kastmõrra juhtaia lubatud pikkus on kuni 600 m.
§24. Nõuded silmasuurusele
(1) Sisemeres on keelatud kasutada nootasid, välja arvatud traal- ja seisevnoodad, mille lina silmasuurus:
1) räime- ja meritindipüügil on väiksem kui 24 mm;
2) tursapüügil põhjanoodal, mille päras on spetsiaalne «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind, on väiksem kui 105 mm;
3) tursapüügil tavalise päraga põhjanoodal on väiksem kui 120 mm;
4) lestapüügil alapiirkonnas 28 põhjanoodal on väiksem kui 110 mm;
5) lestapüügil alapiirkondades 32 ja 29 lõuna pool 59º30 N põhjalaiust tavalise päraga põhjanoodal on väiksem kui 110 mm;
6) lestapüügil alapiirkondades 32 ja 29 lõuna pool 59º30 N põhjalaiust põhjanoodal, mille päras on spetsiaalne «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind, on väiksem kui 105 mm;
7) punktides 1–6 nimetamata kalaliikide püügil on väiksem kui 48 mm.
(3) Territoriaalmeres ja majandusvööndis peab nooda silmasuurus vastama EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 5 ja IV lisas nimetatule ning «BACOMA» tüüpi selektiivsustarind peab vastama EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisas nimetatule.
(4) Meritindipüügil ning §24 lõike 1 punktides 1 –6 nimetamata kalaliikide püügil territoriaalmeres ja majandusvööndis on keelatud kasutada nootasid, välja arvatud traal- ja seisevnoodad, mille lina silmasuurus on väiksem kui § 24 lõike 1 punktis 1 või 7 sätestatud.
§25. Püügikeelud
(1) Pärnu lahes põhja pool Liu–Pikknina ühendussirget on keelatud kasutada:
(2) Lõhe- ja meriforellipüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 9 sätestatut.
§26. Nõuded silmasuurusele
(1) Nakkevõrgu silmasuurus peab kalapüügil sisemeres olema:
1) lõhepüügil vähemalt 157 mm;
2) lestapüügil alapiirkonnas 28 vähemalt 110 mm;
3) lestapüügil alapiirkondades 32 ja 29 lõuna pool 59º30 N põhjalaiust vähemalt 100 mm;
4) tursapüügil vähemalt 110 mm;
5) [kehtetu - RT I 2004, 29, 202 – jõust. 1.05.2004]
(2) Nakkevõrgu silmasuurus peab olema:
1) kilupüügil 20–40 mm;
2) meritindipüügil 24–40 mm;
3) räimepüügil vähemalt 28 mm.
(3) Lõigetes 1 ja 2 nimetamata kalaliikide püügil on keelatud kasutada nakkevõrke väiksema silmasuurusega kui 70 mm.
(4) Keelatud on kasutada ankurdatud ujuvvõrke või triivvõrke, mille silmasuurus on väiksem kui 157 mm.
(5) Territoriaalmeres ja majandusvööndis peab nakkevõrgu silmasuurus vastama EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 5 ja IV lisas esitatule ning EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisa p 1.2 esitatule.
§27. Üldnõuded seisevvõrkude ja nende jadade püügile asetamisele
§28. Nõuded püügivahenditele lõhe-, meriforelli- ja tursapüügil
(1) Lõhe- ja meriforellipüügil sisemeres on lubatud:
1) ühel laeval asetada püügile kuni 600 triivvõrku, kusjuures ühe triivvõrgu ülemise selise pikkus tohib olla kuni 35 m;
2) ühel laeval asetada püügile kuni 2000 triivõnge;
3) hoida lõhet ja meriforelli püüdval laeval tagavaraks kuni 100 triivvõrku ja kuni 200 õngekonksu üle nende üheaegselt püügile asetamiseks lubatud hulga.
(2) Lõike 1 punktis 3 nimetatud varupüünised tuleb hoida kasutusel olevaist püünistest eraldi.
(22) Lõhe- ja meriforellipüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 9 sätestatut.
(3) Tursapüügil sisemeres ei tohi:
1) võrkude püügiloleku aeg võrkude vettelaskmise algusest kuni võrkude väljavõtmise lõpuni ületada 48 tundi;
2) võrgujada kogupikkus ületada laevadel üldpikkusega 12 m ja alla selle – 12 km;
3) võrgujada kogupikkus ületada laevadel üldpikkusega üle 12 m – 24 km.
(4) Tursapüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisa p 1.2 sätestatut.
§29. Püügivahendi püügivalmidus
(1) Merel ei loeta võrke ja õngejadasid püügivalmis olevaiks, kui:
1) võrgud on kaetud ja kinni soritud;
2) õngeliinid ja -konksud on soritud kastidesse.
§30. Püügikeelud
3) püük seisevpüünistega Lämmijärves ning Piirissaare ja Kolpino saare ümbruses 300 m laiusel alal kogu tähistatud faarvaatri ulatuses – aastaringselt;
5) püük nakkevõrguga kaldast arvates kaugemal kui 1 km – 15. maist 15. juunini;
6) püük nakkevõrguga kaldast arvates 1 km laiusel veealal Peipsi järves ja 500 m laiusel veealal Lämmi- ja Pihkva järves – 6. maist 15. augustini ja 20. oktoobrist 20. novembrini;
7) püük nakkevõrguga Pihkva järves ja Lämmijärves lõuna pool Uhtinina neeme ja Sigovitsi neeme ühendavat sirget – 15. maist 15. juunini;
9) püük kurnpüünistega Pihkva järves ja Lämmijärves lõuna pool Uhtinina neeme ja Sigovitsi neeme ühendavat sirget – 15. maist 15. augustini.
§31. Nõuded silmasuurusele
1) kaldast arvates 1 km laiusel veealal Peipsi järves ning 500 m laiusel veealal Lämmijärves ja Pihkva järves muid silmasuurusi kui 56–76 mm;
§32. Nõuded püügivahendite püügile asetamisele
4) Lämmi- ja Pihkva järves ei tohi seisevvõrgujada pikkus ületada 500 m, jadade vaheline kaugus üksteisest peab olema kaldast arvates 1 km laiusel veealal vähemalt 100 m ja kaldast kaugemal kui 1 km vähemalt 500 m;
5) Lämmi- ja Pihkva järves peab kaldast kaugemal kui 1 km nakkevõrkude ja mõrdade vaheline kaugus üksteisest olema vähemalt 500 m.
§33. Püügikeelud
2) püük nakkevõrgu, liivi ja kuuritsaga lõheliste kudejõgedes, mis on määratud «Ranna ja kalda kaitse seaduse» (RT I 1995, 31, 382; 1999, 95, 843; 2001, 50, 290; 2002, 61, 375; 63, 387; 99, 597, 2003, 15, 84) § 9 lõike 5 alusel – aastaringselt;
3) püük merre suubuvates jõgedes tiibadega mõrraga, välja arvatud püük silmumõrra ja tiibadeta juhtaiata mõrraga;
4) püük nakkevõrguga Pärnu jões Sindi tammist mereni – aastaringselt;
5) püük lihtkäsiõngega, käsiõngega, põhjaõngega , allveepüügivahenditega ja ankurdamata unnaga lisas 1 nimetatud jõgedes või nende osades – aastaringselt;
6) püük nakkevõrguga Narva jões allpool hüdroelektrijaama tammi – 1. juunist 1. detsembrini;
7) püük Emajões ja Koosa jões mõrdadega, kui nende vahekaugus on alla 250 m;
8) püük Võrtsjärves nakkevõrkudega jääkatte lagunemisest kuni 15. juunini, jääkatte puudumisel 1. aprillist 15. juunini;
9) püük seisevpüünistega Võrtsjärves Tondisaare – Pähksaare joonest mõlemale poole 250 m ulatuses – jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 1. aprillist) kuni 15. juunini;
10) püük Võrtsjärves mõrraga, mille juhtaia või juhtaedade pikkus kokku ületab 150 m;
11) püük Võrtsjärves jadasse asetatud mõrdadega, kui jada üldpikkus ületab 1000 m või jadade pikivahe on alla 50 m.
(2) Jägala jões Linnamäe tammist Peetri-Jaani saareni on vees viibides püük lihtkäsiõnge, käsiõnge, põhjaõnge ja spinninguga keelatud 1. aprillist 20. juunini. Kalapüük Peetri-Jaani saarelt on keelatud aastaringselt.
(3) Lõheliste kudejõgedes on käesoleva määruse §41 lõike 1 punktides 2 –4 toodud lõheliste püügikeelu ajal keelatud kalapüük vees viibides, välja arvatud silmupüügil silmutorbikute ja silmumõrdadega.
§34. Nõuded silmasuurusele
1) mõrras vähemalt 24 mm;
3) nakkevõrgul vähemalt 60 mm.
§35. Nõuded püügivahendite püügile asetamisele
1) Amme jões väljavoolul Kuremaa järvest;
2) Amme jões väljavoolul Kaiavere järvest;
3) Mudajões väljavoolul Saadjärvest.
§36. Püügikeelud kõikides veekogudes
1) kalapüük Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Jägala, Pirita, Keila, Vääna, Vasalemma, Punapea jõe ning Õngu ja Pidula oja suudmele lähemal kui 1000 m – aastaringselt;
6) aastaringselt kalapüük Pärnu lahes alal, mis on piiratud Pärnu jõe vasakpoolse muuliga (vaadatuna allavoolu), rannajoonega ja Side tänava mõtteliseks pikenduseks oleva liiniga, mis läbib punkte koordinaatidega 58 º 22,3 ' N, 24 º 30,3' E ja 58 º 21,6' N, 24 º 29,7' E ning viimasega punktis koordinaatidega 58 º 21,6' N, 24 º 29,7' E ristuva ja muuli otsa läbiva liiniga, välja arvatud tindipüük mõrdadega 1. märtsist kuni jääkatte lagunemiseni;
9) kalapüük Hullo lahes põhja pool sirget, mis läbib punkte koordinaatidega 58º57,3' N põhjalaiust, 23º13,06' O idapikkust ning 58º57,3' N põhjalaiust, 23º17,06' O idapikkust – 25. oktoobrist kuni jääkatte tekkeni, jääkatte puudumisel 31. detsembrini;
10) kalapüük Sviby lahe idaosas alal, mis paikneb Upholmi neeme Hobulaiu põhjatipuga ja edasi Hobulaiu lõunamajakat Sviby sadamaga ühendavate sirgete vahel – 25. oktoobrist kuni jääkatte tekkeni, jääkatte puudumisel 31. detsembrini;
11) kalapüük Haapsalu Tagalahes Uuemõisa–Tahuküla joonest ida poole täies ulatuses – jääminekust (jääkatte puudumisel 15. märtsist) kuni 15. maini;
13) kalapüük Koolimäe lahes alal, mis jääb Koolimäe oja suudmele lähemale kui 500 m – jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel 15. märtsist) kuni 15. maini;
17) püüda lesta ja kammeljat alapiirkondades 28 ja 29 sisemeres –15. veebruarist 15. juunini;
18) püüda lesta ja kammeljat alapiirkonnas 32 sisemeres – 15. veebruarist 15. juunini;
19) [kehtetu - RT I 2004, 29, 202 – jõust. 1.05.2004]
20) püüda merilesta alapiirkondades 28 ja 29 lõuna pool 59º30' N põhjalaiust sisemeres – 15. veebruarist 15. maini;
23) püüda turska sisemeres 1. juunist 31. augustini:
24) aastaringselt kalapüük Ujula abajas põhja pool punktide 58º 14,58' N, 22º 28,42' E ja 58º 14,58' N, 22º 28,59' E ühendusjoont, välja arvatud kalapüük lihtkäsiõnge, käsiõnge ja sikutiga ning ajavahemikus 1. novembrist kuni 31. märtsini püük kurnpüünistega.
(2) Lesta-, merilesta- ja kammeljapüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 2 sätestatut. Tursapüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisa p 4 sätestatut.
§38. Kalapüügi keeluajad ja -alad Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves
4) aastaringselt kalapüük Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelisele kontrolljoonele Peipsi järves lähemal kui 200 m, Lämmi- ja Pihkva järves lähemal kui 50 m;
5) püüda rääbist jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel 1. maist) kuni 20. juunini ja 1. novembrist 30. detsembrini;
7) püüda haugi 1. aprillist 15. maini;
§39. Aastaringsed kalapüügi keeluajad ja -alad teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv
(1) Aastaringselt on keelatud kalapüük Vainupea, Riguldi, Punapea, Tirtsi, Vanajõe, Lemmejõe, Rannametsa (k.a Timmkanal) jões ning Mägara, Kongla, Rihula, Karepa, Koolimäe, Kurdla, Kuusalu, Kaberla, Treppoja, Kolga, Männiku, Priivitsa, Loode, Poama, Õngu, Pidula ja Jämaja ojas ning Kiruma peakraavis, välja arvatud:
1) silmupüük torbikuga ja juhtaiata mõrraga;
2) vähipüük vähim��rra ja vähinataga;
3) püük lihtkäsiõngega Lemmejões, Rannametsa jões ning Kolga, Männiku, Priivitsa, Loode ojas 15. aprillist 15. maini.
(2) Aastaringselt on keelatud kalapüük jõgedes jugadest, tammidest (paisudest) allavoolu järgmises ulatuses:
2) Narva jões – hüdroelektrijaama paisust esimese maanteesillani;
3) Kunda jões – elektrijaama paisust suudmeni, välja arvatud silmupüük silmutorbiku ja silmumõrraga Lontova sillast allavoolu;
4) Vasalemma jões – Vanaveski tammist 500 m;
5) punktides 1–4 nimetamata jõgedes – 100 m.
(3) Narva jões hüdroelektrijaama tammist esimese maanteesillani võib keskkonnaminister lubada kalastuskaardi alusel piiratud ulatuses püüki landi või rakisega varustatud spinningu või lendõngega.
(4) Aastaringselt on keelatud kalapüük jõgedes jugadest, tammidest (paisudest) ja sildadest allavoolu järgmises ulatuses:
1) Pada jões – Bökmani tammist suudmeni;
2) Toolse jões – Selja–Kunda maantee sillast suudmeni;
3) Selja jões – Varangu sillast suudmeni;
4) Mustoja jões – Vihula tammist suudmeni;
5) Altja jões – Oandu tammist suudmeni;
6) Võsu jões – Laviku tammist suudmeni;
7) Loobu jões – Joaveski tammist suudmeni;
8) Valgejões – Kotka tammist suudmeni;
10) Loo jões – Loo tammist suudmeni;
11) Keila jões – joast suudmeni;
12) Vääna jões – Hüüru sillast suudmeni.
(5) Lõikes 4 toodud püügikeeld ei kehti kaugemal kui 100 m tammist või paisust silmupüügil silmutorbiku ja silmumõrraga ning vähipüügil.
(6) Keskkonnaminister võib lõikes 4 nimetatud aladel, välja arvatud 100 m tammist allavoolu ning Loobu ja Keila jões, lubada kalastuskaardi alusel piiratud ulatuses püüki landi või rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega.
3) Peetri jõgi –kogu ulatuses.
2) kutselise ja piiratud kalapüügi vahenditega Suures Emajões lähtest kuni Jõesuu maanteesillani;
3) kutselise ja piiratud kalapüügi vahenditega Võrtsjärves Suure Emajõe muulide vahel ja muulidele lähemal kui 100 m ning Pühaste (Küünra) oja suuet ja Ainsaare põhjatippu ühendavast sirgest lõuna pool.
§40. Tähtajalised kalapüügi keeluajad ja -alad teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv
2) kutselise ja piiratud kalapüügi vahenditega Väikeses Emajões suudmest ülesvoolu kuni Jõgeveste sillani – 1. aprillist 15. juunini;
4) Narva jões Narva veehoidlast ülesvoolu ja Narva veehoidlast ülesvoolu Narva jõkke suubuvates veekogudes, vanajõgedes ja sootides – jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 15. märtsist) 15. maini;
5) Lahepera järve Peipsi järvega ühendavas Naelavere peakraavi lõigus (Lahe jõgi), Koosa, Kargaja, Agali, Kalli ja Kaevandu jões, Leegu järve ja Kalli jõge ühendavas kanalis ning Ahijärves, Võngjärves, Koosa järves Tartumaal, Lahepera, Kalli, Keeri ja Leegu järves –1. maist 25. maini;
1) Pärlijõgi Võru maakonnas –kogu ulatuses;
2) Võhandu jõgi –Jõksi järvest kuni Vagula järveni;
§41. Püügikeelud kalaliikide kaupa teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv
2) lõhet ja meriforelli Narva, Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Jägala, Pirita, Vääna, Keila, Vasalemma ja Pärnu jões – 1. septembrist 30. novembrini;
4) jõeforelli 15. septembrist 31. detsembrini;
7) rääbist jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 1. maist) 1. juulini ja 10. novembrist 30. detsembrini;
8) haugi jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 15. märtsist) 10. maini, välja arvatud Võrtsjärves;
9) haugi Võrtsjärves jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 15. märtsist) 30. aprillini;
10) latikat 1. maist 20. juunini, välja arvatud Võrtsjärves;
11) linaskit 20. juunist 20. juulini;
12) [kehtetu - RT I 2004, 21, 143 – jõust. 10.04.2004]
14) koha jääkatte lagunemisest (jääkatte puudumisel – 15. aprillist) 15. juunini;
(2) Lõike 1 punktis 2 sätestatud tähtajal võib keskkonnaminister lubada kalastuskaardi alusel piiratud ulatuses püüki landi või rakisega varustatud spinninguga või lendõngega Narva ja Selja jões, Valgejões, Jägala, Pirita ja Vääna jões.
§42. Keeluaegade muutmine
Keskkonnaminister võib kalavarude ohustatuse korral ajutiselt muuta kalakaitse- ja teadusasutuste ettepanekul määruse § 37 punktis 22, § 38 punktides 5–11 ja § 41 lõikes 1 toodud püügikitsenduste algus- ja lõpptähtaegu.
§43. Kalade alammõõdud
(1) Kalade alammõõdud ning mõõtmise nõuded on toodud määruse lisas 5. Kui alamm��õdu kehtivusala ei ole täpsustatud, kehtib alammõõt igal pool.
(11) Lesta-, merilesta-, kammelja-, angerja- ja lõhepüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 3 ja III lisas sätestatut. Tursapüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisa p 3 sätestatut.
(2) Alammõõdud ei kehti räime, kilu, meritindi, tursa, kammelja, lesta ja merilesta püügil lihtkäsiõngega.
§44. Kaaspüügi tingimused
1) [kehtetu - RT I 2004, 21, 143 – jõust. 10.04.2004]
2) turska sisemeres – kuni 5% kaaluliselt tursasaagist;
3) rääbist – kuni 10% arvuliselt rääbisesaagist;
4) angerjat püügil õngpüünistega – kuni 10% ja mõrrapüügil – kuni 5% arvuliselt angerjasaagist;
5) lesta, merilesta ja kammeljat sisemeres – kuni 5% arvuliselt nende liikide kogusaagist;
6) ahvenat meres, siiga, vimba, latikat, haugi, säinast, lutsu, linaskit – kuni 5%, võrgupüügil – kuni 8% arvuliselt selle kalaliigi saagist;
7) koha – kuni 5%, võrgupüügil – kuni 8%, Peipsi järvel põhjanoodapüügil – kuni 15% arvuliselt kohasaagist.
(2) Mõõdulise kala, mille püük antud ajal, kohas või püünisega on keelatud või mille püük pole püügiloaga ette nähtud, kaaspüüki, välja arvatud räime ja kilu püük, lubatakse järgmiselt:
1) lesta ja merilesta tursa traalpüügil sisemeres – 10% kaaluliselt tursasaagist;
2) [kehtetu - RT I 2004, 29, 202 – jõust. 1.05.2004]
3) turska räime- ja kilupüügil sisemeres – 3% kaaluliselt kogusaagist;
4) meritinti kilu ja räime traalpüügil – piiramatult;
5) lesta püügil seisevnooda, võrgu ja mõrraga sisemeres – 10% kaaluliselt kogusaagist;
6) lõhet ja meriforelli meres ning siiga, vimba, latikat, haugi, säinast, koha, lutsu, linaskit – kuni 8% võrguga püügil, kuni 5% muude püünistega püügil – arvuliselt kõigi nende liikide kogusaagist.
(21) Lesta-, merilesta-, kammelja- ja tursapüügil territoriaalmeres ja majandusvööndis kohaldatakse EL nõukogu määruse 88/98/EÜ art 2 –4 sätestatut ning EL nõukogu määruse 2287/2003/EÜ IV lisa p 2 sätestatut.
(3) Räime ja kilu kaaspüüki lubatakse järgmiselt:
1) räime lubatud kaaspüügi arvestamisel lähtutakse EL nõukogu määruses 1434/98, millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks otstarbeks kui inimtoiduks (Euroopa Liidu Teataja L 191, 7.07.1998, lk 10 – 12), sätestatust;
2) kilu kaaspüüki räimepüügil, kui ettevõtjale eraldatud kilupüügivõimalus on ära kasutatud –45% kaaluliselt kogusaagist.
(31) Kilu ja räime suhte arvutamiseks traalpüügi saagis kasutatakse juhusliku proovi kogumise meetodit. Kilu ja räime kaaluline osakaal proovi kogukaalust arvutatakse lisas 6 toodud metoodika alusel.
(32) Kilu ja räime osakaalu määramiseks traalpüügi kogu saagis tuleb võtta vähemalt kolm proovi. Proov peab koosnema vähemalt 3 kilogrammist kalast, sisaldades üksnes kilu ja räime.
4) proovi võtmisel ei tohi kalu võtta kätega, selleks tuleb kasutada kahva, labidat, kühvlit või muud sarnast abivahendit.
(4) Jõgedes on lõhe, meriforelli ja jõeforelli kaaspüük keelatud.
(5) Tindipüügil Peipsi, Pihkva ja Lämmijärves ei tohi alamõõdulise kala kaaspüük ületada 2% kaaluliselt kogusaagist.
(6) Kui kalaliigi püük on koguseliselt piiratud, arvestatakse tema kaaspüük antud liigi püügikvoodi katteks, välja arvatud lõikes 7 toodud juhul.
(7) Räime- ja kilupüügil arvestatakse kaaspüük räime või kilu püügikvoodi katteks.
§45. Nõuded lubatud kaaspüügiprotsendi ületamisel
(3) [kehtetu - RT I 2004, 21, 143 – jõust. 10.04.2004]
§46. [käesolevast tekstist välja jäetud]
§47. Määruse rakendamine
(4) Paragrahvi 20 lõike 1 punkt 5 ja §24 lõike 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks 1. maist 2004. a.
VEEKOGUD VÕI NENDE OSAD, KUS PÜÜK LIHTKÄSIÕNGEGA, KÄSIÕNGEGA, PÕHJAÕNGEGA, ALLVEEPÜÜGIVAHENDITEGA JA ANKURDAMATA UNNAGA ON AASTARINGSELT KEELATUD
lähtest Sämi sillani
lähtest Reopalu jõe suudmeni
Kidatse oja
Nuutri oja
Nasva jõgi
Laisma kraav (Hiiumaa)
Peipsi, Pihkva ja Võrtsjärves
Lest ja merilest
Määrus kehtestatakse «Kalapüügiseaduse» § 17 lõike 1 ja §19 lõike 4 ning «Majandusvööndi seaduse» §6 lõike 1 punkti 1 alusel.
11) põhjaõngejada – koosneb ankurdatud õngeliinist ja sellele lipsude abil kinnitatud õngekonksudest ning on asetatud veekogu põhja;
12) triivõngejada – koosneb ankurdamata õngeliinist ja sellele lipsude abil kinnitatud õngekonksudest ning triivib hoovuse või tuule toimel;
13) mail – koosneb ankurdatud õngeliinist ja sellele lipsude abil kinnitatud õngekonksudest, mis on ujukite või ujuva õngeliini abil põhjast kõrgemale tõstetud.
2) –4) [kehtetud - RT I 2005, 28, 201 – jõust. 27.05.2005]
6) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 – jõust. 27.05.2005]
4) seisevpüüniste, välja arvatud silmutorbik, vähinatt ja õngpüünis, asetamine püügile lähemale kui 50 m juba püügil olevatele seisevpüünistele, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti;
5) [kehtetu – RT I 2004, 21, 143 – jõust. 1.05.2004]
1) peab avaveemõrra lina silmasuurus olema mõrrapäras vähemalt 24 mm ja teistes mõrra osades vähemalt 60 mm;
(5) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 – jõust. 27.05.2005]
5) rivimõrdade ja rivimõrra jadade kaugus üksteisest ning avavee- ja ääremõrdadest peab olema vähemalt 100 m külgsuunas ja 50 m muus suunas.
3) [kehtetu – RT I 2004, 21, 143 – jõust. 1.05.2004]
3) püük seisevpüünistega L��mmijärves ning Piirissaare ja Kolpino saare ümbruses 300 m laiusel alal kogu tähistatud faarvaatri ulatuses – aastaringselt;
7) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 – jõust. 27.05.2005]
5) Lämmi- ja Pihkva järves peab kaldast kaugemal kui 1 km nakkevõrkude ja mõrdade vaheline kaugus üksteisest olema vähemalt 500 m;
2) püük nakkevõrgu, liivi ja kuuritsaga lõheliste kudejõgedes, mis on määratud «Looduskaitseseaduse» § 51 lõike 2 alusel – aastaringselt;
3) püük merre suubuvates jõgedes tiibadega mõrraga, välja arvatud püük Nasva jõel ning püük silmumõrra ja silmutorbikuga;
8) püük Võrtsjärves nakkevõrkudega jääkatte lagunemisest 31. augustini, jääkatte puudumisel 1. aprillist 31. augustini;
9) püük seisevpüünistega Võrtsjärves Tondisaare – Pähksaare joonest mõlemale poole 250 m ulatuses – jääkatte lagunemisest 1. novembrini, jääkatte puudumisel 1. aprillist 1. novembrini;
15) püük spinningu ja lendõngega Jägala jões Linnamäe tammist suudmeni ja Pirita jões Vaskjala tammist suudmes asuva muuli lõpuni 1. septembrist 31. detsembrini.
(4) Keskkonnaminister võib lõike 1 punktis 15 nimetatud jõgedel lubada kalastuskaardi alusel piiratud ulatuses püüki spinningu ja lendõngega.
1) kalapüük Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Jägala, Pirita, Keila, Vääna, Vasalemma, Punapea jõe ja Pidula oja suudmele lähemal kui 1000 m – aastaringselt;
4) kalapüük määruse lisas 4 loetletud vooluveekogude suudmetele lähemal kui 500 m ��� 1. septembrist 30. novembrini;
1) silmupüük torbikuga ja silmumõrraga ;
2) vähip��ük vähimõrra ja vähinataga;
5) punktides 1–4 nimetatud jõgede muudest tammidest ja paisudest ning nendes punktides nimetamata jõgede tammidest ja paisudest allavoolu – 100 m.
10) latikat 1. maist 20. juunini, välja arvatud Võrtsjärves ning püük lihtkäsiõnge ja käsiõngega;
(3) Keskkonnaminister võib ajutiselt suurendada või vähendada koha või haugi alammõõtu Peipsi, Lämmi- või Pihkva järvel , kui see on vajalik tulenevalt Eesti Vabariigi Valitsuse ja Vene Föderatsiooni Valitsuse vahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalavarude säilitamise ja kasutamise alase koostöö kokkuleppe alusel moodustatud Valitsustevahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve Kalapüügi Komisjoni soovitustest.
[RT I 2004, 21, 143 �� jõust. 10.04.2004]


text:
Võlatunnistuses on lubatud intressi ja viivist arvestada vaid esialgse laenulepingu järgselt põhivõlalt. VÕS § 113 lg 6 on kategoorilise sisuga imperatiivne norm, mille rikkumise vältimatuks tagajärjeks on seda keeldu rikkuva kokkuleppe tühisus. VÕS § 113 lg 6 esimene lause keelab nimetatud kokkulepped nii etteulatuvalt kui ka pärast intressi (sh viivise) sissenõutavaks muutumist. Sätte kohaldamist ei saa vältida ühe võlasuhte teisega asendamise teel (vt ka Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 19. veebruari 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-169-13, p 29). (p 13)
3-2-1-15-14 Riigikohus 26.03.2014
VÕS § 93 lg 4 esimese lause kohaselt tuleb lähtuda kohustuse ümberarvutamisel vahetuskursist kohustuse sissenõutavaks muutumise ajal. VÕS § 93 lg 4 teise lause kohaselt võib võlausaldaja küll nõuda tasumist kas kohustuse sissenõutavaks muutumise või tegeliku tasumise ajal kehtiva vahetuskursi alusel, kui võlgnik ei ole rahalist kohustust õigel ajal täitnud. (p 13)
3-2-1-61-09 Riigikohus 16.06.2009
Kui ringkonnakohus tühistab maakohtu otsuse ja teeb uue otsuse, peab ta võtma seisukoha maakohtu menetluses poolte esitatud kõigi väidete ja vastuväidete kohta. TsMS § 232 lg 1 paneb kohtule kohustuse hinnata kõiki tõendeid igakülgselt, täielikult ja objektiivselt.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-102-04. Kolmanda isiku poolt kohustise täitmine TsK § 175 lg 2 alusel ei eelda kolmanda isiku ja võlgniku vahelise laenulepingu olemasolu.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-102-04. Ühe maksega on võimalik täita mitu erinevat kohustust või üks kohustus osaliselt.

matches:
§ 113
§ 113
Riigikohus
§ 93
§ 93
Riigikohus
§ 232
§ 175


Tubakasuits :: Terviseamet TerviseametHüppa sisu juurde	Sisukaart | Est | Eng | Rus
» Keskkonnatervis » Siseõhk » Tubakasuits
TubakasuitsEestis reguleerib tubaka tarvitamist 2005. aastal vastu võetud tubakaseadus. 2012. aastal valmis Sotsiaalministeeriumi juhtimisel ning ekspertide ja huvigruppide koostöös Tubakapoliitika roheline raamat. Raamat keskendub tubakatoodete atraktiivsuse vähendamisele, alaealistele kättesaadavuse piiramisele, tubaka alternatiivtoodete turustamise reguleerimisele, suitsuvaba keskkonna edendamisele ja salaturu piiramisele.22. märtsist 2015 ja 8. juulist 2016 hakkasid kehtima tubakaseaduse ja sellega seonduvate seaduste muudatused. Esimesel seaduse muudatuse ringil laiendati tubakaseaduse reguleerimisala ka tubakatoodetega seonduvatele toodetele, mille alla kuuluvad tubakatoodetega sarnaselt kasutatavad tooted (kõik tooted, mis imiteerivad tubakatoote tarvitamist, sh e-sigaretid nii nikotiiniga kui ilma, taimselt suitsetatavad tooted ja tubakatarvitamiseks mõeldud tooted – piibud, vesipiibud jm piibu- ja sigaretitarvikud). Teise seaduse muudatuse ringil täiendati Tubakaseadust elektroonilise sigareti ja elektroonilise sigareti täitevedeliku turustamise nõuetega. Nõuded kehtestati elektroonilise sigareti pakendamisele, märgistamisele, pakendile lisatavale infolehele ja koostisele ning lisandus enne toote turustamist pädeva asutuse, kelleks on terviseamet (kui ei ole seaduses sätestatud teisiti), teavitamise ja iga-aastase aruandluse kohustus. Täiendati tubakatoodete koostisosadest teavitamise nõudeid, lisati teatud lisaainete, uudsest tubakatootest ja taimsest tubakatootest teavitamise nõue. Samuti kehtestati tubakatoodete ja tubakatootega seonduvate toodete piiriülene kaugmüügi keeld. Tubakaseaduse muudatused tehti seoses muutunud Euroopa Liidu õigusega.Suitsuvaba keskkonna tagamiseks ja rahvatervise kaitseks on alates 2017. aastast plaanis kaotada hoonetes suitsetamisalad. Suitsetamisala eristab suitsuruumist see, et ala pole piiratud, kuid seal toimib paikne ventilatsioon. Edaspidi on plaanis ka suitsuruumide keelamine hoonetes. Üheks eesmärgiks on muuta riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutused suitsuvabaks.Kavas on rajada üldkasutatavate hoonete ukseavade ette suitsuvaba kaitsevöönd vähemalt 3 meetri raadiuses uksest. Samuti piirata suitsetamist avalikes randades, kontserdi- ja peopaikades ning vabaõhuüritustel. Maailma Terviseorganisatsioon (WHO – World Health Organization) soovitab suitsetamise keelata kõikjal.Populaarseks on tänapäeval saanud nn vesipiibukohvikud. Tubakaseaduse järgi võib toitlustusettevõttes vesipiipu tarvitada ainult suitsuruumis või siis väljaspool siseruume müügikoha vahetus läheduses asuvas hooajalises laienduses (§ 31 lg 1). Ehk siis sees tohib vesipiipu tarbida suitsuruumis, aga suvel ka väliterrassil. Suitsuruumis ei tohi toimuda tubakaseaduse järgi (§ 31 lg 3) toitlustamist.
Terviseameti pädevus tubakaseadusest tulenevalt on järgmine:1) Vastavalt Tubakaseaduse § 10 peab tubakatooteid võõrandamiseks Eestisse toov või Eestis tubakatooteid tootev ettevõtja esitama terviseametile enne uue või muudetud tubakatoote turule viimist tootemarkide ja -liikide kaupa elektroonilises vormis aruande. Terviseametile tuleb esitada teave ja aruanne Euroopa Liidu ühise portaali kaudu. Uudsest tubakatootest, elektrooniliste sigarettide ja täitepakendite koostisest ning taimse suitsetatava toote koostisest teatamine on toodud sama seaduse § 101, 102 ja 103(Tubakatoodete turule viimisest)2) Vastavalt Tubakaseaduse § 32 teostab terviseamet järelevalvet tubakatoote ja tubakatootega seonduva toote koostisest teavitamise, teatavatest erinimekirja kantud lisaainetest teavitamise ja uudsest tubakatootest teavitamise kohta kehtestatud nõuetest kinnipidamise ning suitsetamisruumile ja suitsetamisalale kehtestatud nõuete järgimise üle vastavalt ameti põhimääruses sätestatud ülesannetele.
Tubakaseaduse § 29 järgi suitsetamiseks keelatud kohad:(1) Suitsetamine on keelatud:1) laste hoolekandeasutuse ruumides ja asutuse piiratud maa-alal;2) koolieelse lasteasutuse, põhikooli, gümnaasiumi, kutseõppeasutuse, huvikooli, avatud noortekeskuse või noorte püsilaagri ja noorte projektlaagri ruumides ning nende piiratud maa-alal;3) apteegi ruumides;4) ettevõtte tootmis- ja laoruumis;5) kaupluse ja rändkaupluse müügisaalis; 6) toitlustusettevõttes, välja arvatud käesoleva seaduse § 31 lõikes 1 sätestatud ruumis;7) ettevõttes, kus pakutakse kaubandustegevuse seaduse § 3 lõike 2 punktis 4 nimetatud teenuseid või muid teenuseid, klientidele avatud ruumis (välja arvatud majutusettevõttes);8) sportimiseks ettenähtud ruumis;9) riietusruumis ja tualettruumis, kui need ei ole erakasutuses;10) ühistranspordi ootekojas, reisijate ootesaalis ja reisiterminalis;11) sõitjateveoteenuse osutamiseks kasutatavas sõidukis, välja arvatud käesoleva seaduse § 30 lõike 2 punktis 6 nimetatud sõidukis;12) tanklaeva, kütusemahuti või tankuri vahetus läheduses;13) tule- või plahvatusohtlike kemikaalide läheduses, tule- või plahvatusohtlike ruumidega objektil, ohtlike veoste laadimise kohas, pealelaadimist ootavate saadetiste lähedal, seisva veoüksuse juures ja veoüksuses;14) lõhkematerjali lao territooriumil, lõhkematerjali hoidmiskohast laeval kuni 20 meetri kaugusel, pürotehniliste toodete lao ruumides või lõhkematerjali sisaldava laskemoona läheduses;15) kaevanduse kaeveõõntes, lambikodade ja laadimislaudade ruumides ning šahtisuudmele lähemal kui 20 meetrit;16) padrunite laadimisel püssirohu läheduses, relvahoidlas, relvalaos või relvaruumis;17) metsas ja muu taimestikuga kaetud alal tuleohtlikul ajal;18) jalakäijate tunnelis;19) korterelamu koridoris, trepikojas ja korterelamu muus üldkasutatavas ruumis;20) õigusaktis ettenähtud muus kohas.(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud kohtades on tubakatootega sarnaselt kasutatava toote tarvitamine keelatud.
Tubakaseaduse § 30 järgi kohad, kus suitsetamine on piiratud(2) Järgmistes kohtades on suitsetamine lubatud üksnes suitsetamisruumis või suitsetamisalal:1) riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuse ruumides;2) kõrgkooli ruumides;3) kultuuriasutuse ruumides;4) vabaajakeskuse ruumides;5) tervishoiuteenust osutava asutuse või ettevõtte ruumides;6) kohalikus rongis, kaugsõidurongis ja reisilaevas;7) ruumis, kus korraldatakse õnnemängu, kihlvedu või totalisaatorit;8) ettevõtte kontoriruumis ja muudes üldkasutatavates ruumides;9) spordihoones ning spordi- ja puhkerajatises. (3) Suitsetamisruum on ehitises või sõidukis asuv ruum, mille kohta kehtivad järgmised nõuded:1) ruum on tähistatud suitsetamist lubava sõnalise teabe või sellekohase tingmärgiga;2) ruumis asub nähtaval kohal mõistlikus suuruses eestikeelne teave: «Suitsetamine kahjustab tervist!»;3) ruum on alarõhuline;4) õhu väljatõmme ruumis on vähemalt 8,4 liitrit sekundis ruutmeetri kohta, kusjuures ruumi mittekasutamisel võib õhu väljatõmmet vähendada 25 protsendini normaalõhuvahetusest;5) õhu väljatõmbe ventilatsioonisüsteem on iseseisev ja pidev või ühendatud teiste pidevalt toimivate õhu väljatõmbe süsteemidega eraldi püstiku kaudu.
(4) Suitsetamisala on ehitises või sõidukis asuv piireteta ala, millel on paikne ventilatsioonisüsteem ja mille kohta kehtivad järgmised nõuded:1) ala on tähistatud suitsetamist lubava sõnalise teabe või sellekohase tingmärgiga;2) alal asub nähtaval kohal mõistlikus suuruses eestikeelne teave: «Suitsetamine kahjustab tervist!»;3) toimiv ventilatsioonisüsteem tagab, et õhk liigub suitsetamisalalt otse väliskeskkonda. Tubakaseaduse § 31 toob nõuded suitsetamisele toitlustusettevõttes: (1) Toitlustusettevõttes on suitsetamine lubatud üksnes suitsetamiseks ettenähtud suitsetamisruumis või toitlustusettevõtte müügikoha vahetus läheduses väljaspool siseruume asuval hooajalisel laiendusel.(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud suitsetamisruumis ei toimu toitlustamist, mille korral müüakse toitu koos valmistamise ja serveerimisega kohapeal tarbimiseks või serveerimisega kohapeal tarbimiseks.(3) Müüjal on õigus jätta teenindamata isik, kes eirab toitlustusettevõttes suitsetamise kohta kehtivaid keelde ja piiranguid, ning nõuda selle isiku lahkumist.
Täiendavat lugemist Eestis tegeleb tubaka tarvitamise uurimisega ja infomaterjalide välja andmisega Tervise Arengu Instituut. Nende koduleheküljelt leiab mitmeid materjale tubakaga seoses, muuhulgas alljärgnevad:„Mis peitub sigaretis?“„Hoia tervis tööl. Tubakas“„Vesipiip. Müüdid ja ohud“„Tubakas. Nõuanded loobumiseks“ „Tubaka mõju rasedatele ja lastele“
Terviseameti materjale:Sihtuuringu “Tubakaseaduse täitmine kultuuriasutustes, spordiasutustes ning kinnipidamisasutustes“ kokkuvõte 2010. aastalTubakavaba keskkonna järelevalve Tervisekaitseinspektsiooni/Terviseameti poolt aastatel 2008-2011 Veel lugemist:Informatsiooni tubaka tarvitamise kohta leiab terviseinfo veebilehelt. Maailma Terviseorganisatsiooni kolmas raport: Tubakatoodete reguleerimise teaduslik alus. Viimati uuendatud: teisipäev, 27 september 2016 16:26


Võru valla aleviku- ja külavanema statuut – Riigi Teataja
Võru valla aleviku- ja külavanema statuut
Võru valla aleviku- ja külavanema statuut - sisukord
§ 3 Vanema valimine
§ 4 Ühise vanema valimine
§ 5 Aleviku või külaelanike üldkoosoleku toimumisest teatamine
§ 6 Vanemat valiva üldkoosoleku läbiviimine
§ 7 Vanema õigused
§ 8 Vanema ülesanded
§ 9 Vanema vastutus
§ 10 Vanema ülesannetest vabastamine
§ 11 Vanema ametitegevusega seotud kulude hüvitamine
§ 12 Kohaliku omavalitsuse ülesanded
RT IV, 17.12.2019, 12
Vastu võetud 11.12.2019 nr 81
Määrus kehtestaks kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse 6 lõike 3 punkti 2 ja § 58 lõike 3, Võru vallavolikogu maaelukomisjoni 04.12.2018, 08.01.2019, 05.02.2019, 19.03.2019, 09.04.2019, 04.06.2019 protokolliliste otsuste ja ettepanekute, Võru valla mittetulundusühingute ümarlaual tehtud ettepanekute alusel ning arvestades aleviku- ja küla külavanema kohustuste ja õiguste ning ülesannete täpsema määratlemise vajadusega.
Määrus reguleerib Võru valla aleviku- ja külavanema (edaspidi vanem) valimise korda, kandidaadile esitatavaid nõudeid, nimetatute õigusi ja kohustusi ning volituste kestuse perioodi.
1) valla alevik või küla - Võru valla haldusterritooriumil paiknev küla või alevik;
2) vanem - aleviku või küla esindaja, kes on valitud hääleõiguslike elanike poolt statuudi alusel ning juhindub oma tegevuses aleviku või küla ühistest huvidest ja seisukohtadest;
3) ühine aleviku- või külavanem - ühist piiri omava aleviku-küla valitud esindaja, kes esindab alevikke ja/või külasid võrdsetel alustel;
4) küla üldkoosolek - küla ja/või aleviku elanike koosolek asjaomase küla ja/või aleviku vanema valimiseks ja/või küla või alevikuga seotud küsimuste otsustamiseks;
5) hääleõiguslik isik - vähemalt 16. aastane asjaomase aleviku-ja/või küla füüsiline isik, kelle alaline elukoht on või kinnisvara asub selles alevikus või külas. Üldkoosolekul on õigus laiendada hääleõiguslike isikute ringi.
§ 3. Vanema valimine
(1) Võru valla haldusterritooriumil asuv alevik ja/või küla võib soovi korral valida aleviku- ja/või külavanema.
(2) Alevikule ja/või külale valitakse üks vanem aleviku ja/või küla üldkoosolekul.
(3) Vanemat valiva aleviku- või küla üldkoosoleku kokkukutsumise saavad algatada aleviku- ja/või külaelanik(ud).
(4) Igal üldkoosolekul osaleval hääleõiguslikul aleviku- või külaelanikul on vanema valimisel üks hääl. Hääletamine on isiklik, hääle edasivolitusõiguseta.
(5) Hääletamise läbiviimiseks üldkoosolekul valitakse koosolekul osalejate seast vähemalt kolmeliikmeline valimiskomisjon.
(7) Salajane hääletamine viiakse läbi hääletussedelite abil. Valimiskomisjon viib salajase hääletamise läbi ja koostab hääletamise tulemuste kohta protokolli.
(8) Vanem valitakse täisealiste aleviku- või külaelanike hulgast, kelle alaline elukoht on Võru vallas asjaomases alevikus või külas.
(9) Vanem valitakse külaelanike üldkoosolekul poolthäälteenamusega vähemalt kolmeks aastaks või kuni viieks aastaks. Aleviku või küla vanema valimiseks peab üldkoosolekul osalema vähemalt 30% aleviku või küla elanike arvust rahvastikuregistri andmetel.
(10) Vanema kandidaat seatakse üles üldkoosolekul osalejate poolt.
(11) Vanema kandidaadiks saab esitada isiku, kes osaleb üldkoosolekul, kus valitakse vanem.
(12) Vanema kandidaadid peavad esitama koosolekul nõusoleku kandideerimiseks ning see kantakse üldkoosoleku protokolli.
(13) Vanemaks valitakse kandidaat, kes kogub kõige rohkem hääli.
(14) Juhul kui enim hääli saavad võrdselt kaks kanditaati viiakse läbi kordushääletamine enim hääli saanud kahe kandidaadi vahel.
(15) Statuudis reguleerimata valimistoimingute üle otsustab üldkoosolek.
§ 4. Ühise vanema valimine
Omavahel ühist piiri omavad alevikud või külad võivad valida ühise vanema, kui elanikud nii otsustavad.
§ 5. Aleviku või külaelanike üldkoosoleku toimumisest teatamine
Teade vanema valimise kohta peab olema välja pandud vastavas alevikus või külas ning vajadusel kasutama sotsiaalmeediat vähemalt kaks nädalat enne vanema valimise üldkoosoleku toimumist.
§ 6. Vanemat valiva üldkoosoleku läbiviimine
(1) Üldkoosolekul osalejad registreeritakse ning üldkoosolek protokollitakse.
(2) Üldkoosoleku alguses valivad hääleõiguslikud aleviku või külaelanikud üldkoosoleku juhataja ja protokollija. Üldkoosoleku juhataja juhib üldkoosolekut ja viib läbi salajase hääletamise. Üldkoosoleku protokollija tagab üldkoosoleku käigu ja otsuste protokollimise. Protokollile kirjutavad alla üldkoosoleku juhataja ja protokollija.
(3) Üldkoosoleku juhataja esitab vanema valimise kohta koostatud protokolli koos registreerimislehega vallavalitsusele kümne (10) tööpäeva jooksul üldkoosoleku toimumise päevast arvates.
(4) Vallavalitsus sõlmib üldkoosolekul valitud vanemaga lepingu käesolevas statuudis sätestatud ülesannete täitmiseks.
§ 7. Vanema õigused
1) vastavalt vajadusele kutsuda kokku esindatava aleviku või küla üldkoosolekuid;
2) esindada vastavat alevikku või küla ja osaleda sõnaõigusega vallavolikogu istungil või kutsutuna vallavalitsuse istungile, kui arutatakse tema poolt esindatava aleviku või küla puudutavaid küsimusi;
3) taotleda alevikule või külale raha valla eelarvest vastavalt kehtestatud Võru valla kordadele ning toetusi erinevatest allikatest, lähtudes üldkoosolekul kinnitatud otsustest;
4) saada kohalikust omavalitsusest oma ülesannete täitmiseks vajalikku teavet;
5) juhtida aleviku- või külaelanike ning aleviku või küla territooriumil viibivate füüsiliste ja juriidiliste isikute tähelepanu heakorda, avalikku käitumist jms puudutavatele probleemidele;
6) astuda vanema kohalt tagasi, kutsudes selleks kokku üldkoosoleku;
7) saada tagasivalituks uueks ametiajaks.
§ 8. Vanema ülesanded
Vanema ülesanded on:
1) korraldada infovahetust külaelanike ning vallavalitsuse, vallavolikogu ja muude institutsioonide vahel;
2) teavitada kohalikku omavalitsust aleviku- või küla probleemidest;
3) osaleda valla poolt korraldatavatel MTÜ-de ümarlaua koosolekutel;
4) teavitada Võru Vallavalitsust külas elavatest abivajajatest ning võimaluse korral korraldada nende abistamist;
5) organiseerida alevikus ja/või külas ühistegevust, ärgitada aleviku- ja/või külaelanikke koostööle;
6) viia vähemalt üks kord aastas läbi aleviku ja/või küla üldkoosolek ja esitada aruanne vanema tegevuse kohta;
7) korraldama võimalusel aleviku ja/või küla ajaloo kogumine ja kroonika pidamine;
8) suhelda ja teha koostööd alevikus ja/või külas tegutsevate kodanike ühendustega;
9) koordineerida ja aidata korraldada aleviku või küla ühistegevusi ning ellu viia ühisprojekte;
10) ametiaja lõppemisel kutsuda kokku üldkoosolek uue vanema valimiseks.
§ 9. Vanema vastutus
Vanem on aruandekohustuslik külaelanike üldkoosoleku ees.
§ 10. Vanema ülesannetest vabastamine
(1) Vanema omal soovil vanema ülesannetest vabastamiseks esitab vanem sellekohase teate üldkoosolekule. Võru Vallavalitsus lõpetab vanemaga lepingu üldkoosoleku protokolli alusel.
(2) Vanema ülesannetest vabastamine külaelanike nõudmisel toimub külaelanike üldkoosolekul.
(3) Vanema volitused lõpevad kui vähemalt üks alljärgnev tingimus on täidetud:
1) uue vanema valimisel;
2) elukoha muutumisel;
3) surma korral.
(4) Vanem vabastatakse ülesannete täitmisest üldkoosoleku poolt vastuvõetud ja protokollitud otsuse alusel.
§ 11. Vanema ametitegevusega seotud kulude hüvitamine
(1) Vanemal on õigus taotleda kord aastas Võru Vallavalitsuselt vanema ülesannete täitmisega seotud kulude hüvitamist.
(2) Vallavalitsus hüvitab vanema põhjendatud kulud vanema poolt esitatud avalduse ja kuludokumentide alusel.
(3) Võru Vallavalitsus hüvitab kulud kuni 300 euro ulatuses ühes kalendriaastas.
(4) Taotlus kulude hüvitamiseks tuleb vanemal esitada hiljemalt jooksva aasta 10. detsembriks Võru Vallavalitsusele. Taotluse põhjendatuse korral hüvitatakse kulud kümne (10) tööpäeva jooksul, kuid mitte hiljem kui jooksva aasta 31. detsembriks.
(1) Võru Vallavalitsuse kultuurispetsialist peab valitud vanemate nimistut.
(2) Vallavalitsus säilitab üldkoosoleku protokollid vanema valimise kohta viis (5) aastat ning vanemaga sõlmitud lepingud säilitatakse kümme (10) aastat peale lepingu lõppemist.
(3) Võru Vallavalitsus annab informatsiooni vanemale tema statuudist tulenevate ülesannete täitmiseks.
Tunnistada kehtetuks Vastseliina Vallavolikogu 19.03.2004 määrus nr 11 „Vastseliina valla külavanema statuudi kinnitamine“.
Määrus jõustub alates 01.01.2020.


text:
Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise kord – Riigi Teataja
Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise kord
Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise kord - sisukord
§ 1 Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise eesmärk
§ 2 Suure-Jaani valla hariduspreemiad
2 KANDIDAATIDE ESITAMINE, NEILE ESITATAVAD NÕUDED, KOMISJONI TÖÖKORD
§ 4 Kandidaatidele esitatavad nõuded
§ 5 Komisjoni moodustamine ja hariduspreemiate määramise otsustamine
RT IV, 31.12.2012, 61
Vastu võetud 26.01.2012 nr 72
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse paragrahvi 30 lõike 1 punkti 3 alusel.
§ 1. Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise eesmärk
Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramise eesmärgiks on tähtsustada õpetaja rolli, tunnustada Suure-Jaani valla haridusasutusi, haridusjuhte ning teisi pedagoogilisi töötajaid ja isikuid, kelle töö ja isiklik eeskuju on oluliselt kaasa aidanud noorte kujunemisele mitmekülgselt arenenud isiksusteks ning kelle tegevus on positiivselt mõjutanud Suure-Jaani valla hariduselu.
§ 2. Suure-Jaani valla hariduspreemiad
(1) Suure-Jaani valla hariduspreemiad on:
2) aasta alus- ja üldhariduse õpetaja preemia;
3) aasta huviharidustöötaja preemia;
4) aastate õpetaja preemia;
5) aasta haridusjuhi preemia.
(2) Suure-Jaani valla hariduspreemia saanule omistatakse tiitel ja määratakse rahaline preemia vastavalt §-le 5.
2. peatükk KANDIDAATIDE ESITAMINE, NEILE ESITATAVAD NÕUDED, KOMISJONI TÖÖKORD
(1) Suure-Jaani valla hariduspreemiate määramiseks võivad kandidaate esitada füüsilised ja juriidilised isikud, vallavalitsuse hallatavad asutused ning isikute ühendused.
(2) Põhjendatud taotlus hariduspreemiate määramiseks esitatakse Suure-Jaani vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) 15. septembriks.
§ 4. Kandidaatidele esitatavad nõuded
(1) Hariduse aastapreemia antakse füüsilisele ja juriidilisele isikule, vallavalitsuse hallatavatele asutusrele ning isikute ühendusele, kes oma tegevusega on saavutanud silmapaistvaid ja Suure-Jaani vallale olulise tähtsusega tulemusi hariduse valdkonnas eelmise õppeaasta jooksul.
(2) Aasta õpetaja preemia antakse isikule, kes on eelmisel õppeaastal saavutanud väljapaistvaid töötulemusi haridusasutuse, Suure-Jaani valla, maakonna või üleriigilisel tasandil.
(3) Aastate õpetaja preemia antakse isikule, kes on aastate jooksul saavutanud väljapaistvaid töötulemusi haridusasutuse, Suure-Jaani valla, maakonna või üleriigilisel tasandil.
(4) Aasta haridusjuhi preemia antakse juhile, kes on eelmisel õppeaastal saavutanud väljapaistvaid töötulemusi hariduselu edendamisel haridusasutuse, Suure-Jaani valla, maakonna või üleriigilisel tasandil.
§ 5. Komisjoni moodustamine ja hariduspreemiate määramise otsustamine
(1) Kandidaatide vastavust esitatud nõuetele hindab komisjon, mille koosseisu kuuluvad:
1) vallavolikogu hariduse, kultuuri ja vaba aja komisjoni esimees;
2) vallavalitsuse haridus- ja kultuurinõunik;
3) vallavalitsuse spordi- ja noorsootöönõunik;
4) kaks vallavalitsuse määratud esindajat;
5) valla noortevolikogu esindaja.
(2) Komisjoni koosseisu kinnitab vallavalitsus.
(3) Komisjon esitab väljavalitud kandidaadid vallavalitsusele kinnitamiseks, preemia suuruse määramiseks ja maksmiseks hiljemalt iga-aasta 20. septembriks.
(4) Sobivate kandidaatide puudumisel võib vallavalitsus jätta mõnes kategoorias preemia määramata.

matches:
§ 1
§ 2
§ 4
§ 5
§ 1
§ 2
§ 4
§ 5


Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord, ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded, lõhnaaine esinemise määramise kord ja määramiseks kasutatavate meetodite loetelu – Riigi Teataja
Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord, ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded, lõhnaaine esinemise määramise kord ja määramiseks kasutatavate meetodite loetelu
Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord, ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded, lõhnaaine esinemise määramise kord ja määramiseks kasutatavate meetodite loetelu - sisukord
§ 2 Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord
§ 3 Ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded
§ 4 Lõhnaaine esinemise kaebuse sisu
§ 5 Lõhnaaine esinemise määramise kord
§ 6 Lõhnaaine esinemise määramiseks kasutatavad meetodid
§ 7 Mõõtmistulemuste analüüs
§ 8 Mõõtmistulemuste hinnang
Vastu võetud 02.07.2007 nr 50
RTL 2007, 57, 1018
jõustumine 14.07.2007
Määrus kehtestatakse «Välisõhu kaitse seaduse» § 34 lõigete 3 ja 5 alusel.
Määruses kehtestatakse välisõhus lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord, ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded, lõhnaaine esinemise määramise kord ja määramiseks kasutatavate meetodite loetelu.
§ 2. Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma moodustamise kord
(1) Lõhnaaine esinemise määramise ekspertrühma (edaspidi ekspertrühm) liigid vastavalt moodustajale on:
1) keskkonnaministeeriumi ekspertrühm, mille moodustab keskkonnaminister käskkirjaga ja mis koosneb Keskkonnaministeeriumi valitsemisala asutuste esindajatest;
2) teadus- ja arendusasutuse ekspertrühm, mille moodustab Eesti Teadusinfosüsteemi teadus- ja arendusasutuste alamregistrisse kantud isik;
3) turu-uuringute ekspertrühm, mille moodustab turu-uuringutega tegelev isik.
(2) Igal konkreetsel juhul lõhnaaine esinemist määrava ekspertrühma liigi otsustab Keskkonnainspektsioon, võttes arvesse §-s 3 nimetatud ekspertrühma liikmele esitatavaid nõudeid.
§ 3. Ekspertrühma liikmele esitatavad nõuded
(1) Lõhnaaine esinemise määramiseks standardi EVS 888 meetodeid kasutava ekspertrühma liige peab vastama nimetatud standardis ekspertrühma liikmele esitatud nõuetele ja olema testitud n-butanooli suhtes vastavalt standardile EVS-EN 13725.
(2) Lõhnaaine esinemise määramiseks standardi EVS 887-1 või EVS 887-2 meetodeid kasutava ekspertrühma liige peab vastama Turundus- ja Ühiskonnauuringute Rahvusvahelise Läbiviimise Rahvusvahelise Eeskirja (ICC/ESOMAR International Code of Marketing and Social Research Practice) nõuetele.
(3) Lõhnaaine esinemise määramiseks standardi EVS-EN 13725 meetodeid kasutava ekspertrühma liige peab vastama nimetatud standardis ekspertrühma liikmele esitatud nõuetele.
(4) Standardite EVS 888 või EVS-EN 13725 alusel lõhnaaine esinemise määramisega tegeleva ekspertrühma liige ei tohi olla teenistus- või töösuhetes hinnatava saasteallika valdajaga ning peab olema oma hinnangutes erapooletu.
§ 4. Lõhnaaine esinemise kaebuse sisu
(1) Lõhnaaine esinemise kaebus (edaspidi kaebus) sisaldab järgmisi andmeid:
1) kaebuse esitaja nimi ja kontaktandmed;
2) lõhnaaine esinemiskoht ja aeg;
3) paikne saasteallikas, mis oletatavalt põhjustab lõhnaaine teket või levimist.
(2) Võimaluse korral esitab kaebuse esitaja lisaks lõikes 1 nimetatud andmetele kaebuses lõhnaaine ligikaudse esinemissageduse tundides päeva kestel ja päevades aasta kestel.
§ 5. Lõhnaaine esinemise määramise kord
(1) Keskkonnainspektsioon teeb viieteistkümne tööpäeva jooksul kaebuse saamisest arvates otsuse ekspertrühma kokkukutsumise kohta.
(2) Ekspertrühma kokkukutsumise otsuses märgitakse:
1) lõhnaaine esinemise määramise meetodi nimetus;
2) lõhnaaine esinemise määramisel kasutatava standardi nimetus;
3) lõhnaaine esinemist määrava ekspertrühma liik;
4) lõhnaaine esinemise määramise orienteeruv tähtaeg.
(3) Keskkonnainspektsioon võib enne ekspertrühma kokkukutsumise otsuse tegemist esitada saasteallika valdajale ettepaneku vabatahtlikult koostada lõhnaaine vähendamise tegevuskava.
(4) Ekspertrühma kokkukutsumise otsus saadetakse Keskkonnaametile, kaebuse esitajale ja saasteallika valdajale. Ekspertrühma kokkukutsumata jätmise otsusest teavitatakse Keskkonnaametit ja kaebuse esitajat.
(5) Ekspertrühma ei kutsuta kokku:
1) kui saasteallikas ei saa tulenevalt selle tegevuse iseloomust lõhnaainet levitada;
2) kui eelhinnangu kohaselt on toimunud saastatuse taseme piirväärtuse ületamine;
3) kui kaebus on esitatud sõnniku laotamisest tekkiva lõhnaaine lühiajalise esinemise kohta ja sõnniku laotamisel on järgitud sõnniku hoidmise ja laotamise parima võimaliku tehnika nõudeid;
4) kui saasteallika valdaja on koostanud lõhnaaine vähendamise tegevuskava ja Keskkonnaamet on selle kinnitanud;
5) kui saasteallika valdaja koostab Keskkonnainspektsiooni ettepanekule tuginedes vabatahtlikult lõhnaaine vähendamise tegevuskava.
§ 6. Lõhnaaine esinemise määramiseks kasutatavad meetodid
Lõhnaaine esinemise määramiseks kasutab ekspertrühm järgmisi standardiseeritud meetodeid eraldi või omavahel kombineerituna:
1) standard EVS 886-1 «Lõhnaainete hajumine atmosfääris. Osa 1: Põhialused»;
2) standard EVS 887-1 «Lõhnade mõju ja selle hindamine. Osa 1: Lõhnahäiringu psühhomeetriline hindamine. Küsimustikud»;
3) standard EVS 887-2 «Lõhnade mõju ja selle hindamine. Osa 2: Häirivate omaduste väljaselgitamine küsitluste teel»;
4) standard EVS 888 «Lõhnaainete määramine välisõhus välimõõtmiste teel»;
5) standard EVS-EN 13725 «Õhukvaliteet. Lõhnaainete kontsentratsiooni määramine dünaamilise olfaktomeetria abil».
§ 7. Mõõtmistulemuste analüüs
(1) Lõhnaaine esinemise osakaal loetakse elanikkonnale soovimatut lõhnataju tekitavaks järgmistel juhtudel:
1) standardi EVS 886-1 meetodit kasutades, kui modelleerimistulemused näitavad aasta lõikes vähemalt 15%-list aasta lõhnatundide ületamist;
2) standardite EVS 887-1 ja EVS 887-2 meetodeid kasutades vastavalt standardites esitatud kriteeriumitele;
3) standardi EVS 888 hajumissuuna meetodit kasutades, kui positiivsete mõõtmistulemuste osakaal on suurem kui 50%;
4) standardi EVS 888 rastermeetodit kasutades, kui positiivsete mõõtmistulemuste osakaal on suurem kui 15%.
(2) Lõike 1 punktis 3 nimetatud standardi meetodit kasutades on tulemus positiivne juhul, kui lõhnaaine esinemise osakaal ületab 50% vähemalt ühes mõõtepunktis teostatud 3 × 10-minutilisest üksikmõõtmiste mõõtetulemuste summast. Positiivset mõõtmistulemust loetakse lõhnatunniks.
(3) Lõike 1 punktis 4 nimetatud standardi meetodit kasutades on tulemus positiivne juhul, kui lõhnaaine esinemise osakaal ületab 15% vähemalt ühes hindamisruudus teostatud üksikmõõtmiste mõõtetulemuste summast. Positiivset mõõtmistulemust loetakse lõhnatunniks.
§ 8. Mõõtmistulemuste hinnang
(1) Lõhnaaine esinemise mõõtmistulemuse hinnang sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:
1) viide ekspertrühma kokkukutsumise otsuse kuupäevale ja numbrile;
2) saasteallika iseloomustus, sh saasteallika paiknemise kirjeldus;
3) piirkonna meteoroologiliste tingimuste lühikirjeldus, sh valdavad tuulesuunad;
4) lõhnaaine esinemist määranud ekspertrühma nimetus, koosseis ja lõhnaaine esinemise määramiseks kasutatud metoodika;
5) mõõtmistulemused;
6) ekspertrühma hinnang lõhnaaine esinemise kohta.
(2) Hinnang saadetakse Keskkonnaametile, kaebuse esitajale ja saasteallika valdajale.


Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused – Riigi Teataja
Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused
Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused - sisukord
§ 2 Üleandmise akt
§ 3 Üüri ja kõrvalkulude tasumine lepingu sõlmimisel ja lõpetamisel
§ 4 Üürniku kohustused eluruumi kasutamisel
§ 5 Eluruumi üleandmine lepingu lõppemisel
§ 6 Määruse rakendamine
§ 7 Määruse kehtetuks tunnistamine
Kehtna Vallavalitsus
RT IV, 24.05.2014, 21
Vastu võetud 20.05.2014 nr 6
(1) Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused (edaspidi tingimused) määratlevad üürilepingu (edaspidi leping) täitmise tingimused Kehtna valla (edaspidi vald) omandis oleva eluruumi (edaspidi eluruum) korral. Tingimused täpsustavad Kehtna Vallavolikogu (edaspidi volikogu) kehtestatud valla omandis olevate eluruumide kasutamise üldtingimusi. Tingimused on kehtivate ja sõlmitavate lepingute lahutamatuks lisaks.
(2) Käesolevas määruses käsitletakse mõisteid alljärgnevas tähenduses:
1) üür - tasu eluruumi kasutamisõiguse eest võlaõigusseaduse § 271 mõttes;
2) kõrvalkulud - tasu üldotstarbeks kasutatava elektrienergia, prügiveo, soojusenergia, veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuste ja muude kommunaalteenuste eest, maamaks ja kulutused hoonekindlustusele, tasu elamu (kus asub eluruum) korrahoiu ja valitsemiskulude ning muude teenuste ja tegude eest, mis on seotud eluruumi või vastava elamu kasutamisega ja parendamisega;
3) üürileandja – Kehtna Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus);
4) valitseja – isik, kes korteriomandiseaduse järgi teostab vastavate elamute valitsemist ja korrashoidu ning esindab üürileandjat valla õigusaktides sätestatud alustel.
(3) Tingimusi kohaldatakse sotsiaaleluruumide kasutamisel ja eluruumide kasutamisel majades, kus puudub valitseja, ulatuses, mille määrab ära valla vastav õigusakt või leping.
(4) Leping sõlmitakse vastava vormi (lisa nr 1) järgi. Lepingu sõlmimisel märgitud vormi mittejärgimiseks peab olema üürileandja kirjalik nõusolek.
(5) Eluruumi varakindlustuslepingu sõlmib ja nõuab üürnikelt vastavad maksed valla esindajana valitseja.
(6) Üürnik vastutab tema poolt eluruumi või elamu kasutamisel teistele majaelanikele või kolmandatele isikutele tekitatud kahju eest.
§ 2. Üleandmise akt
(1) Eluruumi üleandmise akt (lisa nr 2) vormistatakse valitseja poolt eluruumi üürniku kasutusse andmise hetkel ning selles märgitakse kommunaalteenuste mõõturite näidud. Aktis märgitakse üürniku kasutusse antavad esemed ja seadmed ning kirjeldatakse nende seisukorda, samuti eluruumi seisukorda ja esinevaid puudusi üleandmisel.
(2) Akt on üheks aluseks võimalike vaidluste lahendamisel, mis puudutavad üürniku kasutusse antavate esemete ja seadmete olemasolu ning nende seisukorda ja eluruumi seisukorda.
(3) Eluruumi vastuvõtmise akt vormistatakse valitseja poolt hetkel, kui üürnik loobub eluruumi tegelikust kasutamisest ja annab selle täielikult tagasi valitseja valdusse. Eluruumi vastuvõtmise akti sisu suhtes kehtivad eluruumi üleandmise akti suhtes kehtivad nõuded.
§ 3. Üüri ja kõrvalkulude tasumine lepingu sõlmimisel ja lõpetamisel
(1) Eluruumi kasutamise esimesel ja viimasel kuul tasub üürnik üüri 1/30 kuu üürisummast iga päeva eest, mil eluruum on olnud üürniku kasutuses. Eluruumi kasutamise esimesel ja viimasel kuul tasub üürnik mõõturitega mittemõõdetavate kõrvalkulude eest 1/30 kuu kõrvalkulude summast iga päeva eest, mil eluruum on olnud üürniku kasutuses.
(2) Maksmisele kuuluvate päevade arvu kindlaksmääramisel lähtutakse vastavalt eluruumi üleandmise või vastuvõtmise akti vormistamise kuupäevast. Mõõturitega mõõdetavate kõrvalkulude eest tasutakse vastavalt tegelikule tarbimisele.
§ 4. Üürniku kohustused eluruumi kasutamisel
(1) Üürniku kohustuseks on lepingu järgi tema kasutuses oleva eluruumi:
1) seinte ja lagede korrashoid, sh krohvi- ja viimistlusparandused;
2) põranda (sh ääreliistude) korrashoid, värvimine, lakkimine, põrandakatete paigaldamine või asendamine samaväärsega;
3) välisuste põhilukkude hooldus ja asendamine, lisalukkude, uksesilmade ja -kettide paigaldamine ja asendamine, sisemiste poolte värvimine või heliisolatsiooni materjaliga katmine;
4) rõduuste sulgurite korrashoid, seestpoolt värvimine;
5) akende ja rõduuste purunenud klaaside asendamine;
6) aknaraamide ja piitade seest- ja väljastpoolt värvimine;
7) aknahingede ja sulgurite korrashoid;
8) akende ja rõduuste tihendamine;
9) aknalaudade hooldus ja akende pesemine;
10) sisseehitatud mööbli hooldus;
11) külma- ja soojaveevarustuse ning kanalisatsioonitehnika järgmiste osade hooldus ja asendamine (valamud, vannid, dušialused ja –kabiinid, veekraanid ja segistid, WC loputuskastid (sh sulgarmatuur), istepotid, istelauad, vesilukud (sifoonid), üürileandja poolt paigaldatud boiler, ühendusvoolikud, -mutrid ja –ventiilid, külma ja sooja vee torustikud alates sulgventiilist, selle puudumisel alates püstikust, kanalisatsioonitorustik alates püstikust);
12) ventilatsiooniklappide ja restide puhastamine, hooldus ja asendamine;
13) elektriseadmete järgmiste osade hooldus ja asendamine (uksekella ühendusjuhtmed, uksekell, korterisisene elektrijuhtmestik alates korteri elektrikilbist või ühiskilbist või peakaitsmetest (välja arvatud), lülitid, pistikupesad, korterisisene antennikaabel alates korteriühendusest, korteri valgustusseadmed, statsionaarsed elektriküttesüsteemid);
14) gaasiseadmetest korteris olevate vedelgaasiballoonide (koos ühendusvoolikuga) hooldus ja asendamine;
15) keskküttesüsteemide korraoleku jälgimine (sh korteriomanike ühiskasutuses olevates ruumides) ning valitseja kohene teavitamine mittekorrasolekust;
16) ahjude, pliitide, kaminate, soemüüride ja muude küttekollete puhastamine ja hooldus.
(2) Käesolevas paragrahvis loetletud kohustuste täitmise käigus paigaldatud asjade, materjalide või seadmete kaasavõtmine üürniku poolt lepingu lõppemisel on keelatud.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kohustused täidab üürnik oma kulul. Üürnik peab oma kulul hooldama ka üürniku enda tehtud eluruumi parendusi ja muudatusi ning kõrvaldama ka eluruumis pisipuudusi.
(4) Käesolevas paragrahvis märgitud tööde teostamise korral peab üürnik järgima õigusaktides märgitud nõudeid ja tingimusi.
(5) Üürnik on kohustatud lubama oma eluruumi üürileandja või elamu valitseja esindajaid elamu ja eluruumi süsteemide kontrollimiseks, samuti seaduses sätestatud juhtudel.
(6) Üürnik võib eluruumile parendusi ja muudatusi teha üksnes üürileandja eelneval kirjalikul nõusolekul, vajadusel sätestatakse nõusolekus üürnikule kulutuste võimaliku hüvitamise tingimused. Nõusoleku puudumisel võib üürileandja nõuda parenduste või muudatuste tegemisele eelnenud olukorra osalist või täielikku taastamist.
§ 5. Eluruumi üleandmine lepingu lõppemisel
(1) Üürnik on hiljemalt lepingu lõppemise päeval kohustatud eluruumi oma varast vabastama ning andma eluruumi täielikult üle valitseja valdusse. Eluruumi üleandmisel annab üürnik valitsejale üle kõik eluruumi võtmed ning vormistatakse eluruumi vastuvõtmise akt. Eluruumi üleandmisel peab see olema korrasolev arvestades normaalset kulumist ning eluruumis ei tohi olla üürniku elutegevuse jääke. Märgitud kohustuse täitmatajätmisel võidakse tekitatud kahju üürnikult sisse nõuda.
(2) Üürnik võib lepingu lõppemisel ära võtta ainult need muudatused ja parendused, mis ta on eluruumile teinud üürileandja kirjalikul loal, ning kui see on võimalik eluruumi kahjustamata.
(3) Kui üürnik lepingu lõppemisel viivitab käesolevas paragrahvis sätestatud kohustuste täitmisega peab ta kandma kõrvalkulud ja üüri ajavahemiku kohta, mil eluruum on lepingu lõppemise järgselt üürniku valduses, samuti on ta kohustatud sellel ajal täitma kõiki lepingust tulenevaid kohustusi.
§ 6. Määruse rakendamine
Määrust rakendatakse enne määruse jõustumist sõlmitud üürilepingute osas alates määruse jõustumisest tekkinud küsimuste lahendamisel.
Kehtna Vallavalitsuse 19. juuni 2007. a määrus nr 9 „Munitsipaaleluruumi üürilepingu tingimused“ tunnistatakse kehtetuks.
Määrus jõustub 10. juunil 2014. a.
Indrek Kullam
Veljo Väärsi


Saarde valla hankekord – Riigi Teataja
Saarde valla hankekord
Saarde valla hankekord - sisukord
§ 2 Saarde valla hankeplaan
§ 5 Alla lihthanke piirmäära jääva hanke korraldamine
§ 6 Sotsiaal- ja eriteenuste erimenetluse korraldamine
§ 10 Hankelepingu sõlmimine, täitmine ja muutmine
RT IV, 31.03.2018, 41
(1) Saarde valla hankekord reguleerib Saarde Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ja vallavalitsuse hallatavates asutustes (edaspidi hallatavad asutused) riigihangete korraldamist.
(2) Hanke maksumused on määruses esitatud hankelepingu maksumustena käibemaksuta, kui määruses ei ole sätestatud teisiti.
§ 2. Saarde valla hankeplaan
(1) Hangete korraldamine toimub hankeplaani alusel. Hankeplaani tuleb kanda planeeritavad hanked, vähemalt eeldatava maksumusega alates 10 000 eurot asjade ostmise ja teenuste tellimise hankelepingu puhul ning eeldatava maksumusega alates 30 000 eurot ehitustööde hankelepingu puhul.
(2) Hallatavate asutuste juhid esitavad kahe nädala jooksul pärast valla eelarve vastuvõtmist oma kava hangete korraldamiseks vallavalitsusele. Vallavalitsus koostab saadud informatsiooni ja vastuvõetud vallaeelarve alusel eelarveaastal korraldatavate hangete hankeplaani ning kinnitab selle üldjuhul hiljemalt ühe kuu jooksul pärast vallaeelarve vastuvõtmist. Hankeplaani muudetakse eelarveaasta jooksul vastavalt vajadusele.
(3) Hankeplaanis näidatakse riigihanke nimetus, kavandatav riigihanke alustamise aeg, riigihanke eest vastutav isik ning asjaolu, kas tegemist on eeldatavalt alla lihthanke piirmäära riigihankega, üle lihthanke piirmäära riigihankega või sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimiseks korraldatava riigihankega.
§ 5. Alla lihthanke piirmäära jääva hanke korraldamine
(1) Asjade ostmisel ja teenuse tellimisel, mille eeldatav maksumus on 5 000 eurost kuni 30 000 euroni ning ehitustöö tellimisel, mille eeldatav maksumus on 10 000 eurot kuni 60 000 eurot, tuleb konkurentsi ära kasutades tagada rahaliste vahendite kõige ratsionaalsem ja säästlikum kasutamine, selleks tuleb teha ettepanek pakkumuse esitamiseks vähemalt kahele isikule.
(3) Asjade ja teenuste tellimisel, mille eeldatav maksumus jääb alla 5 000 euro ning ehitustööde tellimisel, mille eeldatav maksumus jääb alla 10 000 euro, võib teha ettepaneku pakkumuse tegemiseks ühele isikule. Käesolevas lõikes sätestatud korras saadud pakkumuses esitatud asjade, teenuste või ehitustööde hind peab olema mõistlik ning põhjendatud.
§ 6. Sotsiaal- ja eriteenuste erimenetluse korraldamine
(1) Sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimisel, mille eeldatav maksumus jääb vahemikku 10 000 eurost kuni 300 000 euroni, ja eriteenuste puhul 10 000 eurost kuni 60 000 euroni, tuleb konkurentsi ära kasutades tagada rahaliste vahendite kõige ratsionaalsem ja säästlikum kasutamine, selleks tuleb teha ettepanek pakkumuse esitamiseks vähemalt kahele isikule.
(3) Sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimisel, mille eeldatav maksumus jääb alla 10 000 euro võib teha ettepaneku pakkumuse esitamiseks ühele isikule. Käesolevas lõikes sätestatud korras saadud pakkumuses esitatud teenuste hind peab olema mõistlik ning põhjendatud.
(1) Üle lihthanke piirmäära jääva hankemenetluse korraldamise otsustab vallavalitsus oma korraldusega, milles määratakse hanke nimetus, hankemenetluse liik, hanke eest vastutav isik.
(2) Hallatavad asutused korraldavad oma hankeid vastavalt eelarvele ja Saarde valla hankekorrale ise.
(3) Alla lihthanke piirmäära hankemenetluse korraldamise otsustab vallavalitsuse vastava valdkonna vastutav ametnik või hallatava asutuse juht.
(4) Hallatava asutuse taotlusel ja volitusel võib vallavalitsus läbi viia ka hallatava asutuse hankemenetluse.
(1) Hanke eest vastutav isik määratakse vallavalitsuse korraldusega.
(2) Hanke eest vastutav isik korraldab riigihanke alusdokumentide koostamise, teostab toimingud hanke väljakuulutamiseks, annab teavet ning selgitusi hanketeate ja hankedokumentide sisu kohta, valmistab ette otsuste tegemiseks vajalikud materjalid ja tagab hanketeadete ning. aruannete esitamise riigihangete registrile.
(3) Vajadusel võib moodustada riigihanke korraldamisel ühe või mitme konkreetse otsuse tegemiseks või toimingu sooritamiseks riigihanke komisjoni.
(1) Riigihanke korraldamise eest vastutav hallatava asutuse juht, riigihanke eest vastutav isik ja riigihanke komisjoni liige on kohustatud enne riigihanke korraldamise alustamist kinnitama, et tal ei esine riigihanke korraldamisega seoses huvide konflikti.
(2) Riigihanke korraldamise eest vastutav hallatava asutuse juht, riigihanke eest vastutav isik ja riigihanke komisjoni liige on kohustatud informeerima vallasekretäri asjaoludest, mis võivad tema osalemisel riigihanke korraldamisel põhjustada huvide konflikti ning vajadusel taandatakse vastav isik riigihanke korraldamisest.
§ 10. Hankelepingu sõlmimine, täitmine ja muutmine
(1) Hankeleping sõlmitakse kirjalikult, kui selle maksumus on 10 000 eurot ja enam. Hankelepingu allkirjastab Saarde vallavanem, kui vallavalitsus ei otsusta teisiti.
(2) Hankelepingu maksumusega alla 10 000 euro sõlmimise õigus on hallatava asutuse juhil, teavitades sellest eelnevalt vallavanemat. Kui hankelepingut ei sõlmita, on asja ostmise, teenuse osutamise või tööde teostamise aluseks vallavalitsuse vastava valdkonna eelarve kulude kasutamise eest vastutava ametniku või hallatava asutuse juhi kinnitatud ostudokument.
(3) Hankelepingu täitmise eest vastutav isik määratakse hankelepingu allkirjastamise hetkeks. Hankelepingu täitmise eest vastutava isiku nimi ja kontaktandmed näidatakse ära hankelepingus või lepitakse hankelepingus kokku selles, kuidas vastutav isik määratakse ja kuidas teist lepingu poolt sellest teavitatakse. Vastutava isiku muutumisel tuleb hankelepingut vastutava isiku osas vajadusel muuta.
(4) Hankelepingut võib muuta RHS sätestatud alustel. Muutmise põhjendused tuuakse ära muutmise aluseks olevas haldusaktis ja/või hankelepingus. Muutmise otsustab isik või organ kelle pädevuses on muudetud tingimustega hankelepingu sõlmimine vastavalt käesolevale määrusele.