Autoveoseaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Autoveoseaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seadus
RT I 2004, 30, 205
Vabariigi Presidendi 22. aprilli 2004. a otsusega nr 604
I. Autoveoseaduses (RT I 2000, 54, 346; 2002, 32, 190; 53, 336; 61, 375; 63, 387; 102, 601; 2003, 88, 591) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 1. Paragrahvi 3 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Sõitjate tasulist autovedu reguleerib ühistranspordiseadus (RT I 2000, 10, 58; 2001, 18, 85; 2002, 53, 336; 61, 375; 63, 387; 110, 654; 2003, 20, 116; 58, 387; 71, 471; 88, 589). Sõitjate tasulist autovedu reguleeritakse ka käesoleva seaduse §-des 21, 27 ja 28 nimetatud juhtudel.»
§ 2. Paragrahvi 5:
« (31) Vedude eest vastutava isiku vahetumise korral peab tegevusloa omanik määrama uue vastutava isiku ja teavitama sellest tegevusloa andjat 30 kalendripäeva jooksul, esitades ühtlasi käesoleva seaduse § 13 lõike 1 punktides 5 ja 6 nimetatud dokumendid isiku määramise ja ametialase pädevuse kohta.»;
« (5) Tegevusloa taotleja või selle omanik peab vastama hea maine nõudele. Tegevusloa taotleja või selle omaniku mainet peetakse heaks, kui tal ei ole seoses varasema majandustegevusega karistatust rohkem kui ühe väärteo või kuriteo eest maksu, tolli, tarbijakaitse või töö- ja puhkeaja valdkonnas või käesolevas seaduses ettenähtud tegevusloa, sõidukikaardi või veoloata veo korraldamise või riiklikku registrisse andmete esitamise korra rikkumise eest.»
§ 3. Paragrahvi 6 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Tegevusloa omanikul peab esimese sõiduki kohta, millele ta taotleb sõidukikaarti või millele see kaart on juba antud, olema vara vähemalt 140 000 krooni väärtuses, iga järgmise sõiduki korral on see summa vähemalt 80 000 krooni. Vara olemasolu tõendamiseks esitab tegevusloa omanik sõidukikaardi andjale järgmised dokumendid:
2) füüsilisest isikust vedaja esitab panga või muu asjakohaste volitustega asutuse kinnituse või tõendi kas garantiikirjana või muul samaväärsel viisil antud kinnituse või tõendina. Samal eesmärgil võib vedaja esitada oma vara ja kohustuste viimase poolaasta või aasta kinnitatud seisu ja raamatupidamise seaduse § 14 lõikes 3 toodud näitajate korral audiitori järeldusotsuse viimase aasta kohta.»
§ 4. Paragrahvi 7:
« (1) Vedude eest vastutav isik peab olema teovõimeline hea mainega isik. Isik peab olema ametialaselt pädev korraldama veosevedu ning ta on vastutav tegevusloa omaniku juures veokorralduse ning veokorraldusega seotud majandustegevuse, töökorralduse, töötasustamise, tollikorralduse, töö- ja puhkeaja nõuete täitmise, liiklusohutuse, sõidukiohutuse ja keskkonnakaitse eest.»;
« (11) Isik võib olla vedude eest vastutavaks isikuks ainult ühe vedaja juures.»;
« 3) ta ei ole oma tegevuse või tegevusetusega põhjustanud käesoleva seaduse § 5 lõikes 5 nimetatud rikkumisi, mille eest on vedajat karistatud, või kui vedaja vastav karistatus on kustunud;».
§ 5. Paragrahvi 8 lõike 3 punktis 2 asendatakse sõna «omatarbeks» sõnadega «enda vajaduseks».
§ 6. Paragrahvi 10 lõike 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) autovedu moodustab ainult osa ettevõtja tegevusest, kusjuures veokulud kaetakse muu äritegevuse arvel ja arveid veoteenuse osutamise eest ei väljastata;».
« (1) Autoveo tegevusloa taotleja esitab tegevusloa andjale järgmised dokumendid:
7) tasulise rahvusvahelise autoveo tegevusloa taotlemiseks vähemalt kaheaastase riigisisese tasulise autoveo korraldamist tõendavad dokumendid.»;
« (2) Sõidukikaardi taotleja esitab sõidukikaardi andjale järgmised dokumendid:
6) sõiduki kasutusleping, kui taotleja ei ole sõiduki omanik.»;
« (5) Kui autoveo tegevusloa või sõidukikaardi saamiseks esitatud dokumentides on puudusi, määratakse tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Puuduste kõrvaldamiseks määratud tähtajaks peatub taotluse läbivaatamiseks sätestatud tähtaeg.»
§ 8. Paragrahvi 14 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Tasulise riigisisese ja rahvusvahelise autoveo tegevusloa ja sõidukikaardi annab taotlejale Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Vabariigi Valitsuse otsusega võib nimetatud dokumente andma volitada mittetulundusühingu. Sellekohase halduslepingu sõlmib majandus- ja kommunikatsiooniminister.
(2) Kui tegevusluba ja sõidukikaarti andma on volitatud mittetulundusühing, on mittetulundusühingul õigus võtta tegevusloa ja sõidukikaardi väljastamise eest tasu, mille suurus ei ületa riigiasutuse poolt vastava tegevusloa ja sõidukikaardi väljastamise eest võetavat riigilõivu määra.»
§ 9. Paragrahvi 15 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Tegevusloa andja kontrollib taotleja esitatud andmeid äriregistrisse kantud ettevõtja puhul äriregistrist või seaduse alusel teise registrisse kantud isiku puhul sellest registrist, samuti karistusregistrist ning annab tegevusloa või teatab selle taotlejale tegevusloa andmisest keeldumisest kirjalikult 30 kalendripäeva jooksul pärast käesoleva seaduse § 13 lõikes 1 nimetatud dokumentide esitamist.»
§ 10. Paragrahvi 16:
1) sissejuhatav osa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Tegevusloa andja võib keelduda tegevusloa andmisest, kui:»;
2) täiendatakse punktiga 4 järgmises sõnastuses:
« 4) tegevusloa taotlejale on tehtud ettekirjutus käesoleva seaduse § 19 lõike 1 punktides 1, 3, 4, 5 või 6 nimetatud alustel ja sellest on möödunud vähem kui kuus kuud.»
§ 11. Paragrahvi 18 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Tasulise autoveo tegevusluba antakse esmakordselt üheks aastaks ja järgmistel kordadel viieks aastaks, kui ajavahemik eelmise tegevusloa lõppemise ja uue tegevusloa taotlemise vahel ei ületa kuut kuud. Nimetatud ajavahemiku ületamise korral antakse taotlejale tegevusluba üheks aastaks. Tegevusloa taotleja soovil võib tegevusloa anda lühemaks tähtajaks kui viis aastat.»
§ 12. Paragrahvi 19 lõiget 1 täiendatakse punktidega 3–6 järgmises sõnastuses:
« 3) tegevusloa omanik, tema vedude eest vastutav isik või tema juures töötav autojuht on rikkunud vedude korraldamisel suuremõõtmelise või raskekaalulise veose vedamiseks teeseaduse (RT I 1999, 26, 377; 93, 831; 2001, 43, 241; 50, 283; 93, 565; 2002, 41, 249; 47, 297; 53, 336; 61, 375; 63, 387; 2003, 79, 530; 88, 594) § 35 lõike 2 alusel kehtestatud eriloal märgitud nõudeid või teinud nimetatud vedusid eriloata;
6) tegevusloa omanik ei täida ametialases tegevuses liiklusseaduse (RT I 2001, 3, 6; 2002, 92, 531; 90, 521; 105, 613; 110, 654 ja 655; 2003, 26, 156; 32, õiend; 78, 522), käesoleva seaduse või nende alusel vastuvõetud õigusaktidega kehtestatud nõudeid.»
§ 13. Paragrahv 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 21. Rahvusvahelisel autoveol vajalik veoluba
(8) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud dokumente andma on volitatud mittetulundusühing, on mittetulundusühingul õigus võtta nimetatud dokumentide väljastamise eest tasu, mille suurus ei ületa riigiasutuse poolt vastava EMÜ veoloa, selle kinnitatud ärakirja ja veoloa väljastamise eest võetavat riigilõivu määra.»
§ 14. Paragrahvi 22 lõike 1 punktis 4 asendatakse sõnad «autojuhi ametikoolituse tunnistus» sõnadega «autojuhi ametikoolituse tunnistus, kui see on nõutav».
§ 15. Paragrahvi 27 lõike 1 punktid 1 ja 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) veose veol C- või C1-kategooria auto või CE- või C1E-kategooria autorongiga (edaspidi veoautojuht);
2) sõitjate veol D- või D1-kategooria bussi või DE- või D1E-kategooria bussirongiga (edaspidi bussijuht);».
§ 16. Paragrahv 31 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Käesolevas seaduses ettenähtud dokumente võivad kontrollida asjaomased ametiisikud järgmiselt:
(2) Kui autojuhil ei ole autoveol sõidukikaarti või EMÜ veoloa ärakirja ja välisriigi autojuhil veoluba või EMÜ veoloa ärakirja, kuid see on käesoleva seaduse kohaselt nõutav, on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ametiisikutel õigus vedu katkestada kuni katkestamist põhjustanud asjaolude väljaselgitamise või äralangemiseni.»
§ 17. Paragrahv 313 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 313. Sõidukikaardi või veoloa esitamata jätmine
Tasulise riigisisese või rahvusvahelise autoveoteenuse osutamisel sõidukikaardi, samuti nõutava veoloa või EMÜ veoloa ärakirja autojuhi poolt kontrollivale ametiisikule esitamata jätmise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.»
§ 18. Paragrahvi 35 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 19. Paragrahvi 36:
« (6) Käesoleva seaduse §-s 22 sätestatud nõuet alarmsõidukijuhi tunnistuse ja bussijuhi ametikoolituse läbimist näitava dokumendi kontrollimiseks esitamise kohta kohaldatakse alates 2006. aasta 1. jaanuarist, veoautojuhi ja taksojuhi ametikoolituse läbimist näitava dokumendi kontrollimiseks esitamise kohta alates 2007. aasta 1. jaanuarist.»;
2) täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
« (8) Käesoleva seaduse § 7 lõikes 11 sätestatud nõuet, mille kohaselt vedude eest vastutav isik tohib töötada ainult ühe vedaja juures, rakendatakse alates 2005. aasta 1. jaanuarist.»
II. Riigilõivuseaduses (RT I 1997, 80, 1344; 2001, 55, 331; 53, 310; 56, 332; 64, 367; 65, 377; 85, 512; 88, 531; 91, 543; 93, 565; 2002, 1, 1; 18, 97; 23, 131; 24, 135; 27, 151 ja 153; 30, 178; 35, 214; 44, 281; 47, 297; 51, 316; 57, 358; 58, 361; 61, 375; 62, 377; 90, 519; 102, 599; 105, 610; 2003, 4, 20; 13, 68; 15, 84 ja 85; 20, 118; 21, 128; 23, 146; 25, 153 ja 154; 26, 156 ja 160; 30, õiend; 51, 352; 66, 449; 68, 461; 71, 471; 78, 527; 79, 530; 81, 545; 88, 589 ja 591; 2004, 2, 7; 6, 31; 9, 52 ja 53; 14, 91 ja 92) tehakse järgmised muudatused:
§ 20. Paragrahvi 183 täiendatakse lõikega 324 järgmises sõnastuses:
« (324) Tasulise riigisisese autoveo tegevusloa väljastamise eest tasutakse riigilõivu 2000 krooni.»
§ 21. Seadust täiendatakse §-ga 1912 järgmises sõnastuses:
« § 1912. Sõidukikaardi väljastamine
(1) Tasulise riigisisese autoveo sõidukikaardi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 240 krooni.
(2) Tasulise rahvusvahelise autoveo sõidukikaardi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 240 krooni.
(3) Oma kulul korraldatava rahvusvahelise autoveo sõidukikaardi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 240 krooni.»
§ 22. Seadust täiendatakse §-ga 1913 järgmises sõnastuses:
« § 1913. Rahvusvahelise autoveo muude dokumentide väljastamine
(1) Rahvusvaheliseks autoveoks riikidevaheliste lepingute alusel nõutava veoloa väljastamise eest tasutakse riigilõivu 100 krooni.
(2) Rahvusvaheliseks autoveoks aastase Euroopa Transpordiministrite Konverentsi (CEMT) veoloa väljastamise eest tasutakse riigilõivu 5880 krooni.
(3) Euroopa Majandusühenduse veoloa väljastamise eest tasutakse riigilõivu 1530 krooni.
(4) Euroopa Ühenduse veoloa väljastamise eest tasutakse riigilõivu 1530 krooni.
(5) Euroopa Majandusühenduse veoloa kinnitatud ärakirja väljastamise eest tasutakse riigilõivu 240 krooni.
(6) Euroopa Ühenduse veoloa kinnitatud ärakirja väljastamise eest tasutakse riigilõivu 240 krooni.
(7) Euroopa Majandusühenduse veoloa alusel töötavale mitteliikmesriigi kodanikust veoautojuhile vajaliku tunnistuse väljastamise eest tasutakse riigilõivu 200 krooni.
(8) Juhuveo kontrolldokumendi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 600 krooni.»


2-17-7745/19 Riigikohtu tsiviilkolleegium 18.04.2018
TsÜS § 136 lg 3
Kuudes, nädalates ja aastates arvutatavate tähtaegade arvestamisel on oluline see, mida pidada „vastavaks päevaks“. Nimelt tuleb „vastavaks päevaks“ pidada selle sündmuse päeva või kalendripäeva, millega seadus seob tähtaja kulgemise (vt nt Riigikohtu 23. mai 2002. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-19-02, p 7; 7. detsembri 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-07, p 15).
Kuudes arvutatava tähtaja puhul ei ole TsÜS § 136 lg 3 järgi oluline, millal algab tähtaja kulgemine TsÜS § 135 lg 1 järgi, vaid oluline on see, millal lõpeb tähtaeg tähtpäeva saabumisel. (p 10)
Pankrotimenetluses nõude tunnustamise hagi esitamise tähtaja (PankrS § 106 lg 1 neljas lause) puhul on TsÜS § 136 mõttes „vastavaks päevaks“ nõuete kaitsmise koosoleku, kus nõue jäi kaitsmata, toimumise päev. (p 11)
3-2-1-116-07 Riigikohus 07.12.2007
TsÜS § 135 lg 1 määrab kindlaks tähtaja kulgemise alguse. Kui tähtpäeva saabumine on määratud kuudes arvutatava tähtajaga, saabub tähtpäev TsÜS § 136 lg 3 kohaselt viimase kuu vastaval päeval. Vastavaks päevaks on aastates, kuudes või nädalates arvutatava tähtaja puhul sündmuse toimumise päev, millega seotakse tähtaja algus.


text:
Kihnu valla hankekord – Riigi Teataja
Kihnu valla hankekord
Kihnu valla hankekord - sisukord
§ 2 Riigihangete planeerimine ja korraldamine
§ 3 Vastutav isik
§ 4 Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord ametiasutuses
§ 5 Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord hallatavates asutustes
RT IV, 05.04.2018, 65
Määrus kehtestatakse riigihangete seaduse § 9 lõigete 1 ja 3- 5 alusel.
Käesolev määrus (edaspidi kord) reguleerib hangete korraldamist Kihnu Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) poolt ning vallavalitsuse hallatavate asutuste hanketegevuse aluseid.
§ 2. Riigihangete planeerimine ja korraldamine
(2) Iga-aastase hankeplaani koostab ja kinnitab vallavalitsus korraldusega kahe nädala jooksul peale jooksva aasta eelarve kinnitamist.
(3) Hankeplaani võib aasta jooksul muuta vallavalitsuse korraldusega.
(4) Riigihanke ja lihthanke korraldamise otsustab vallavalitsus.
(5) Hangete puhul, milles hankelepingu eset rahastatakse osaliselt või täielikult mõne teise kohaliku omavalitsuse eelarvest või riigieelarvest, sealhulgas mõnest Euroopa Liidu programmist, fondist või muust sarnasest allikast, kohaldatakse hankekorda, arvestades rahastaja nõuete ja juhenditega, kui need ei ole vastuolus riigihangete seadusega (edaspidi RHS-ga).
§ 3. Vastutav isik
(1) Hanke eest vastutava isiku määrab vallavalitsus hankeplaani kinnitamisega.
(2) Hankelepingu täitmise eest vastutab hanke eest vastutav isik, kui hanke väljakuulutamisel või hiljem ei ole hankelepingu täitmise eest vastutavaks määratud muud isikut.
(3) Juhul, kui vallavalitsus ei ole hanke eest vastutavat isikut või hankelepingu täitmise eest vastutavat isikut määranud, vastutab isik, kelle vastutusalas see valdkond ametijuhendi järgi on.
§ 4. Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord ametiasutuses
(1) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta jääb vahemikku 300 kuni 5000 eurot, lähtutakse hankimisel riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest ning võetakse võimalusel ühtse tehnilise kirjelduse alusel vähemalt kolm võrreldavat pakkumist.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõuet ei pea täitma, kui tellitakse jätkutöid ning teise töövõtja kasutamine ei ole majanduslikult mõistlik. Eelkõige kohaldub see lisatööde tellimisele olemasoleva töövõtu raames ning projekteerimistöödele. Täiendavate tööde tellimise otsustamise aluseks on hinnakalkulatsioon.
(3) Lõikes 1 sätestatud juhul otsustab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavanem käskkirjaga, kui hanke maksumus jääb vahemikku 1001 kuni 5000 eurot.
(4) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta ületab 5000 eurot, kinnitab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavalitsus. Hinnapakkumiste võtmise korraldab valdkonna eest vastutav isik, lähtudes riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest.
(5) Lõikes 4 sätestatud piirmäära ületamisel on vallavalitsusel õigus hange viia läbi lihthanke korras e-hankena riigihangete registris. Hankedokumendid valmistab sellisel juhul ette valdkonna eest vastutav isik.
(6) Hankeleping sõlmitakse kirjalikult, kui selle maksumus käibemaksuta on vähemalt 5000 eurot.
§ 5. Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord hallatavates asutustes
(1) Juhul, kui hankelepingu aastane maksumus käibemaksuta jääb vahemikku 300 kuni 5000 eurot, lähtutakse hankimisel riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest ning võetakse ühtse tehnilise kirjelduse alusel võimalusel vähemalt kolm võrreldavat pakkumist.
(2) Lõikes 1 sätestatud juhul otsustab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise asutuse juht käskkirjaga, kui hanke maksumus jääb vahemikku 1001 kuni 5000 eurot.
(3) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta ületab 5000 eurot, kinnitab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavalitsus. Hinnapakkumiste võtmise korraldab valdkonna eest vastutav isik, lähtudes riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest.
(4) Lõikes 2 sätestatud piirmäära ületamisel on vallavalitsusel õigus hange viia läbi lihthanke korras läbi e-riigihangete registri. Hankedokumendid valmistab sellisel juhul ette hanke eest vastutav isik.
(5) Hankeleping sõlmitakse kirjalikult, kui selle maksumus käibemaksuta on vähemalt 5000 eurot.
(4) Pakkumisi ei tohi võtta seotud isikutelt. Kui selline olukord siiski tekib, korraldab pakkumuste võtmise ning parima pakkuja kinnitamise kõrgemalseisev organ.
(1) Hankekord ja hankeplaan on avalikud.
(2) Avalikkuse nõue on täidetud, kui dokument või selle osa on avalikustatud allasutuse või vallavalitsuse veebilehel.
(3) Hankija avaldab hankekorra või muu organisatsioonisisese töökorraldust käsitleva dokumendi või selle osa veebilehel viivitamata pärast hankekorra kehtestamist või muutmist ja avaldab registris viite sellele veebilehele.
(4) Hankija avaldab iga-aastase hankeplaani oma veebilehel viivitamata pärast selle kinnitamist või muutmist.
(5) Kihnu valla veebilehel kajastatakse vähemalt hanked maksumusega alates lihthanke piirmäärast, näidates ära:
1) hanke viitenumbri riigihangete registris;
2) hanke eest vastutava isiku ametinimetuse, nime ja kontaktandmed;
3) hankelepingu täitmise eest vastutava isiku ametinimetuse, nime ja kontaktandmed;
4) eduka pakkumuse teinud pakkuja nime ja registrikoodi;
5) eduka pakkumuse maksumuse käibemaksuta.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 9
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5


text:
Edgar Savisaar anti kohtu alla | Linnaleht
Edgar Savisaar anti kohtu alla (59)
Toimetas Marge Sillaots, 5. juuni 2017, 15:38
Harju Maakohtu tänase määrusega anti kohtu alla Edgar Savisaar (67), kuna täna kohtule edastatud ekspertiisiaktist nähtub, et Savisaare kaitsjalt kohtule esitatud taotluse rahuldamiseks puudub alus.
Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi ekspertkomisjoni hinnangul on Savisaar vaatamata oma tervislikule seisundile võimeline osalema kohtuistungil ning süüdimõistmise korral ka karistust kandma.
BLOGI JA FOTOD | Esimene kohtuistung Savisaare üle kestis 42 minutit, protsess jätkub homme hommikul! (86)
12. juuni 2017, 09:33
Savisaar kutsub kõiki esmaspäeval Liivalaia kohtumajja endale toeks (109)
9. juuni 2017, 16:00
Edgar Savisaare tervisemured ei päästa teda kohtu käest (24)
VASSI, KANDI JA SÕIMLE – erakond hoiab sind ehk Mida on noortel keskerakondlastel kolleegidelt õppida? (29)
Ekspertide hinnangul peab Edgar Savisaarele olema kohtuistungil viibimise ajaks tagatud kohene arstiabi, sh arsti kaasamine kohtuistungile, samuti peab tema ülekuulamine kohtuistungil toimuma lühikeste ajaperioodidena.
Savisaare kaitsja, vandeadvokaat Oliver Nääs esitas taotluse kriminaalasja lõpetamiseks 21. märtsil toimunud eelistungil. Kaitsja esitas ühtlasi kohtule Savisaare terviseandmed ja nelja arsti antud hinnangud. Kohus leidis, et kuigi spetsialistid on esitanud seisukohti, et kohtumenetlusega võivad kaasneda Savisaare tervisele suured riskid, on osa hinnangutest tõenäolised. Kohtule aga ei piisa menetluse lõpetamise otsustamiseks pelgalt oletusest, et kohtumenetlus võib parandamatult haigestunud süüdistatava jaoks kaasa tuua kõrgeid terviseriske. On ilmne, et kohtumenetluse käigus võib süüdistatava tervislik seisund muutuda, kuna see on stressirohke ja väsitav. See ei tähenda aga automaatselt, et süüdistatav ei ole võimeline kohtumenetluses osalema.
Seega määras kohus 11. aprillil komisjonilise ekspertiisi. Kohus nõustus kaitsja taotletud kolmest ekspertidele esitatavast küsimusest kahega. Kaitsja soovis küsida lisaks ka seda, kuidas võib pikaajalises kohtumenetluses osalemine, sealhulgas enda aktiivne kaitsmine kohtuistungitel mõjutada Savisaare terviseseisundit. Kohus ei pidanud nimetatud küsimust asjakohaseks, kuivõrd see eeldab ekspertidelt oletuslikku vastust.
Kohus jättis tänase määrusega rahuldamata Edgar Savisaare kaitsja teisegi taotluse – lõpetada kriminaalmenetlus seoses mõistliku menetlusaja möödumisega. Kohus viitas selles osas kriminaalmenetluse seadustikus kasutatud sõnastusele, mis võimaldab vastaval alusel kriminaalmenetluse lõpetada üksnes kohtuistungil kohtuliku arutamise ajal, aga mitte eelistungil.
Riigiprokuratuur on esitanud Edgar Savisaarele süüdistuse korduvas suures ulatuses altkäemaksuga nõustumises ja vastuvõtmises, suures ulatuses toime pandud rahapesus, suures ulatuses ja korduvalt toime pandud omastamises ning suures ulatuses erakonnale keelatud annetuse vastuvõtmises. Samas kriminaalasjas on süüdistus esitatud ka Alexander Kofkinile, Vello Kunmanile, Villu Reiljanile, Hillar Tederile, Kalev Kallole, Aivar Tuulbergile, Priit Kutserile ja MTÜ-le Eesti Keskerakond. Teised süüdistatavad anti kohtu alla aprillis.
Kohtuistung algab Harju Maakohtus 12. juunil.
ätt. 6. juuni 2017, 06:30
Teie sõimajad,mõnitajad ja ennem kohut süüdimõistjad ärge imestage kui Teie endiga või lastega,lastelastega tehakse samuti.Inimene teeb kõik ainult en...
pensionär Maali 5. juuni 2017, 23:54
Issand, kui hea uudis! Lõpuks ometi hakatakse selle keskerakondlasest suli, varga ja korruptandi üle kohut mõistma ja pannakse ta elu lõpuni trellide taha!

matches: Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


text:
3-1-1-76-02 Riigikohus 12.06.2002
Vastavalt KrMK § 263 lg 1 p-s 7 ja § 274 p-s 5 sätestatule peab kohus otsustama ja põhjendama muuhulgas ka karistusliigi valikut ja seda eriti vabadusekaotuse mõistmisel, kui kriminaalseaduse sanktsioon näeb ette ka teiseliigiliste karistuste kohaldamise võimalust. Vabadusekaotuse mõistmisel tuleb põhjendada, miks ühtegi teistest võimalikest karistustest mõista ei saa.
Katseaja kestel tahtliku kuriteo toimepannud isikule varem mõistetud vabadusekaotus tuleb obligatoorselt pöörata täitmisele üksnes siis, kui kohus peab vajalikuks karistada isikut ka katseajal toimepandud kuriteo eest vabadusekaotusliku karistusega.
vabadusekaotuse mõistmine
Vabadusekaotuse mõistmisel lasub kohtul kohustus põhjendada, miks ühtegi teistest võimalikest karistustest mõista ei saa.
3-1-3-1-99 Riigikohus 05.01.1999
Kui süüdimõistetu paneb katseajal jooksul toime tahtliku kuriteo, mille eest teda karistatakse vabadusekaotusega, peab KrK § 41 alusel mõistetud kandmisele kuuluva vabadusekaotuse tähtaeg olema suurem nii uue kuriteo eest mõistetud kui ka tingimuslikult kohaldamata jäetud vabadusekaotuse tähtajast.
3-1-3-1-98 Riigikohus 06.01.1998
Lõplik karistus isikule, kelle suhtes on kohaldatud KrK § 47 ja kes katseaja kestel paneb toime uue tahtliku kuriteo, mille eest teda karistatakse vabadusekaotusega, ei või lõplik karistus olla väiksem karistusest, mida tingimuslikult ei kohaldatud.
3-1-1-128-96 Riigikohus 03.12.1996
Kui isik, kelle suhtes on kohaldatud KrK § 47 lg 1, paneb katseaja kestel tahtlikult toime uue kuriteo, peab kohus selle eest mõistetud karistusega täies ulatuses või osaliselt liitma tingimuslikult mittekohaldatud vabadusekaotuse. Seejuures ei tohi lõplik karistus olla väiksem tingimuslikult mittekohaldatud vabadusekaotuse tähtajast.
3-1-1-65-96 Riigikohus 04.06.1996
Uue kuriteo toimepanemisel katseajal ei tohi lõplik karistus olla kergem tingimuslikult mittekohaldatud vabadusekaotuse tähtajast ega uue kuriteo eest mõistetud karistusest.
3-1-1-49-96 Riigikohus 07.05.1996
Kui isik paneb katseaja kestel toime uue tahtliku kuriteo, mille eest teda karistatakse vabadusekaotusega, pööratakse tingimuslik karistus täitmisele. Teistkordne vabadusekaotuse tingimuslik mittekohaldamine on sel juhul põhjendamatu.
3-1-1-26-96 Riigikohus 20.02.1996
alaealise kaasatõmmatus kuritegevusele
!Täisealise isiku õigeksmõistmisel KrK §202 järgi puudub alus karistuse mõistmisel alaealisele arvestada vastutust kergendava asjaoluna seda, et ta oli kuriteole kaasa tõmmatud õigeksmõistetu poolt.>
Tingimuslikult mittekohaldatud vabadusekaotuse liitmisel katseajal toimepandud kuritegude eest mõistetud vabadusekaotusega tuleb lõplik karistus määrata ärakandmisele kuuluvaks.
III-1/3-46/95 Riigikohus 28.11.1995
III-1/3-45/95 Riigikohus 28.11.1995

matches:
Riigikohus
§ 263
§ 274
kohus
kohus
Riigikohus
§ 41
Riigikohus
§ 47
Riigikohus
§ 47
kohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§202
Riigikohus
Riigikohus


Hind helicopter rambo piima hind 2009, Samsung s8+ müük sony xperia xz price philippines 2020
Puidu müük viljandi pallimere pallide müük. romantic sms in hindi kannattaako naljakad ostaa kia.top laptop black friday deals 2020 freesasfaldi müük tartu.metsa ost ja müük best cane corso video..
Telia telerite müük arro keraamika müük. jai hind lyrics best laptop black friday deals 2020 uk.pardid müük happy bint meal hind.sony playstation vr müük 13018 telerite hind..
Hind helicopter rambo piima hind 2009. black friday 2020 ps4 controller projector hindi meaning
Ajalooline kalapüügiõigus müük ford varuosade odav müük
Looma müük paigaldus põltsamaa feliks kampaania.Vana mööbli müük tartus elektri hind hind tööstustarbijale.Turbabriketi müük tartus mis on aktiivne müük.Ram müük playstation black friday 2020 uk.Puidu müük võrus bmw i8 betooni müük.Osta eehttps www neti ee iphone se hindi video.Arborist meaning in hindi samsung j7 prime hindi.Playstation move müük mobiili müük.Raspberry pi b black friday õhk vesi soojuspumbad hind.Metalli freeside müük bmw ostatnie modele.Viina hind leedus terrassi klaasimine hind.Kingitus treenerile microsoft office hindi font kruti dev.It's like seeing a fibo dog walk on its hind legs peugeot 206 müük.Setu rahvariiete müük iphone 6 vs 6s hindi.Lepapuu müük termokaamera müük
Oxford piima circus black friday piima osta rehvid tallinnas
Kindle müük rambo viirpapagoi müük.Oscar pino hinds rıza kayaalp hotels com black hind friday code
Mälupulk müük christmas shopper simulator 2 black friday play online.When is it black friday 2020 hind kino o'zbek helicopter tilida.Päikese patareide müük õppesõidu tunni hind.Elektrimüük eesti energiale vundamendi renoveerimise hind.Nagide hind müük võrkkiik müük.Paekivi ladumise hind käsitöö ehted müük.Peegelkile hind õhk vesi soojuspump paigaldus hind.Nulla osta honda pneumatici vw golf 1 müük.Kingitus aastasele tüdrukule jahinugade müük.Nintendo 3ds black friday canada kivimaja karbi hind Samsung gear vr video games uute sõidukite müük.Osra veneto maa ost ja müük.Best laptop deal black friday 2020 uk concept2 müük.Zestra müük instagram roosi lok kathayen hindi book.Cluse black friday code korteri renoveerimine hind.Sibullilled müük maasika korjamise hind.Hilti nivelliir müük kinnisvara müük kohtutäiturid.Cybex sirona s i size müük cards against humanity black friday pranks.Dell arvutite müük tartus kadaka tihumeetri hind.Liistud müük samsung galaxy s6 price hindi.Pulsikell müük ps4 black friday 2020 south africa.Kanüülide müük kodukoristaja hind.Tüüpprojekt hind saksamaa kasutatud autode müük.Õunaäädikas müük psn black friday 2020.Osta stringit vw multivan müük
Spordikottide müük black friday spending statistics.Porolooni hind müük võrus husqvarna rambo müük pärnus
Lõngade müük piima rakveres osta surface book.Kaevuluukide müük bmw osta ee.Kassipojad müük 2020 pur vahu ruutmeetri hind.Pringles kampaania eesti 100 kingitused.Playstation vr müük kingituste e pood.Htc vive black friday bundle kamina hindi hind attitude status.Msg hindi film mobiilne kümblustünn müük.Õlle hind poes cz püstolite müük.Raider müük mikrofon müük.Korvtool müük maastur müük.Black friday discounts 2020 wc pott hind
Nba 2k18 black friday ps4 koera kastreerimise hind.Volkswagen multivan müük pellet hindi translate.Lil kim black friday lyrics telekate müük.Puitbriketi müük tallinn puidust tünnide müük.Lintsaeraam hind iphone se müük.Honor 8 smart hindi xbox hindi.Pöffi piletite müük sõrmuste isand müük.Relvade müük tartus led valgustid müük.Elamumaa ruutmeetri hind my fitness kampaania kood.2020 black friday fights grilli müük tartu.Hindi song tofu müük.Windows 7 pro osta helly hansen black friday code.Black friday meme müük electricity kingitus 12 aastasele poisile Minecraft millenaire hindu statue magne b6 sleep hind.Ford mondeo mootor müük black friday ps4 games muumimuki deals kinkekaart 2020.Blackberry key2 black friday deals armatuurterase müük.Imbväljak hind reddit black friday amazon.Stiliseeritud rahvariided müük pina colada recipe hindi.Phantom 3 standard müük mooste viinavabrik hind.Odav õlu tallinnas rimi töötaja soodustused.Utv hindi gane voodi franklina osta.Airbaltic kinkekaart rambo olaplex nr 3 müük.Surfilaudade müük buy samsung galaxy s7 battery.Windows 10 ostatnia aktualizacja problemy maakivi hind
Braun black friday amazon helicopter mägimänd hind müük.Pulgakoogid hind aeroci krohvimise hind
Mida kinkida 5 aastasele poisile kliimaseadmete müük müük tallinnas.Black friday september 24 1869 samsung black friday sale australia.Audide müük tallinnas agar agar kust osta.Kleidi õmblemise hinnad powerball ostatnia wygrana.Google home müük ostu müügileping autole.Istikute müük tartumaal samsung gear vr video format.Glasuurpottidest ahju hind elektrikütte hind.Tuning osade müük kasutatud mac müük.Samsung s9 hindi review klaver pianino müük.Aliexpress omniva hind black friday deals uk ps4 pro.Black friday 2020 xbox one store amazon de black friday deals.Birkenstock black friday sale 2020 absolut vodka hindi.Jaanalinnumuna müük taevalaternad müük tartus.Teemantpuurimine hind zwyczajny serial grill ostateczny.Glock gloobuste püstolite müük kostüümide müük
Ram müük sõelutud mulla müük.Gopro hero helicopter 6 black helicopter müük veerennide hind.Best black friday tv deals 2020 parketti paigaldus hind
Best helicopter black friday banners jeep compass test drive in hindi.Sauna hindenburgdamm berlin black friday air asia 2020.Tallink sooduskood juuli kuuseistikute müük pärnumaal.Posta kodu esenyurt viaplay hindi movies.Viilhalli hind super hind mk5.Jahipüsside müük black friday discounts on laptops.Osta pizza uppskrift kleebiste müük.Aprilia rx 50 müük ruupor müük.Veoauto rent hind black friday alza kdy.2 quick start kingitus sõnad või hind tõuseb.Asus zenfone 2 müük kasutatud kohvimasinate müük.Hindermann tyvek titan 3l eesti parim pagar 2020 auhind.Pileti müük font müük hind light.Musta reede pakkumine black friday online target.Tööpakkumised soomes noortele hind helicopter for sale
Vildid müük korterite müük pärnus otse omanikult.Selveri sünnipäevapakkumised puitliistude müük.Iphone 4 hindi õliradiaator hind.Kebab grill müük elektripliitide müük tallinnas.Armsad kingitused galaxy s10 hindi.Hundikoera kutsikate müük samsung gear fit 2 pro hindi.Voodrilaud amazon hind polar loop hind.Kasutatud merekonteineri hind koppade müük.Eps perimeeter hind kroomimine hind.Why is 24 november 2020 called black friday ps4 black friday 2020 usa.Puidu kokkuostu hinnad auto tehnilise ülevaatuse hinnad.Kiwi no kupong saematerjali hind.Müüa maja eestis gta 5 ostatnia misja kogo zabić
Liistud müük tartu eesti keraamika aia meetri hind viljapuude müük tallinnas müük Canada goose black friday sale online lumelaud müük best black friday beagle puppy hind legs reebok black friday sale deals uk laptops black friday shopping uk Leuchtturm1917 osta pärnu bussipilet hind.Laastukatuse m2 hind helicopter punane kass müük.Henna osta osta viagra suomi.Osta finnair plus pisteitä tartu visa hall mööbli müük.Kasutatud mööbli müük kirjamargi hind eestis.Yorkshire terrier hind kutsikad müügiks multione hind müük.Põhivara müük käibedeklaratsioonis multši müük tallinn.Goldtime must reede gps hindi video.Väikese koera kutsikad müük samsung galaxy s6 edge black friday 2020.Betooni müük võrumaal osta raamatut.Salomon suuskade müük pastlad müük.Murutraktor raider müük auto väärtuse kalkulaator rambo
Sony xperia z5 in hind hindi golden hind airfix
Ukulele müük tallinn walmart black friday ad 2020 ps4 games.Ford raptor müük maxeylash hind.Maja müük pärnu continental icecontact 2 müük.Aliexpress black friday promo code black friday las vegas hotel deals.Black friday clothes sales super hind.Honda müük eestis merekonteinerite müük.Parimad viimase hetke pakkumised akvaariumi müük tartus.Beyblade piima osta ee tala äriplaani koostamine hind.Volkswagen golf 3 müük lõpukleitide müük.Adobe illustrator hindi tutorial lumelauasaapad müük.Oxford street black friday panic bitcoin hindi latest news.Mooniseemned müük metsamaterjali müük.Black friday eestis 2020 võsagiljotiin müük.Millist sony telefoni osta nikon d750 features in hindi.Fibo ladumise hind 2020 autoantennide müük


RT I, 01.11.2010, 3
Vastu võetud 22.10.2010 nr 71
RT I 2010, 81, 614
Määrus kehtestatakse „Ohvriabi seaduse” § 6 lõike 6 ja § 19 lõike 4, „Tööturuteenuste ja -toetuste seaduse” § 22 lõike 4 ja § 37 lõike 4, „Liikluskindlustuse seaduse” § 30 lõike 10, „Sotsiaalhoolekande seaduse” § 6 punkti 81, § 115 lõike 2, § 116 lõigete 1 ja 5, § 12 lõike 2, § 45 lõike 2 ja § 46 lõike 2, „Töötuskindlustuse seaduse” § 42 lõike 21, „Okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seaduse” § 6 lõike 3, „Riiklike peretoetuste seaduse” § 16 lõike 2, „Vanemahüvitise seaduse” § 4 lõike 3 ja § 5 lõike 4, „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse” § 101 lõike 3 ning „Elatisabi seaduse” § 10 lõike 6 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 14. detsembri 2000. a määruses nr 79 „Tehniliste abivahendite taotlemise ja soodustingimustel eraldamise tingimused ja kord” (RTL 2000, 136, 2156; 2010, 5, 97) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõikes 6 ja § 4 lõike 1 punktis 2 asendatakse sõnad „20 000 krooni” sõnadega „1278,23 eurot” vastavas käändes;
2) paragrahvi 10 lõikes 7 asendatakse sõnad „100 krooni” sõnadega „6,39 eurot”;
3) lisas 1 asendatakse sõnad „hinnaga kuni 1000 krooni” sõnadega „hinnaga kuni 63,91 eurot”;
4) lisas 2 asendatakse sõnad „hinnaga üle 1000 krooni” sõnadega „hinnaga üle 63,91 euro”;
5) lisas 2 asendatakse sõnad „35 000 krooni” sõnadega „2236,91 eurot”;
6) lisas 2 asendatakse sõnad „4500 krooni” sõnadega „287,60 eurot”;
7) lisas 2 asendatakse sõnad „3500 krooni” sõnadega „223,69 eurot”;
8) lisas 5 asendatakse läbivalt sõna „krooni” sõnaga „eurot”;
9) lisa 6 asendatakse käesoleva määruse lisaga.
§ 2. Sotsiaalministri 17. mai 2001. a määruses nr 52 „Püsiva töövõime kaotuse korral uue eriala õppimise, toimetulekuks vajalike abivahendite muretsemise ja liikumispuude korral eluaseme kohandamise põhjendatud kulutuste hüvitamise piirmäärade kehtestamine” (RTL 2001, 63, 864) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvis 2 asendatakse sõnad „25 000 krooni” sõnadega „1598 eurot”;
2) paragrahvis 3 asendatakse sõnad „130 000 krooni” sõnadega „8309 eurot”;
3) paragrahvis 4 asendatakse sõnad „100 000 krooni” sõnadega „6392 eurot”.
§ 3. Sotsiaalministri 21. jaanuari 2004. a määruse nr 5 „Riiklike peretoetuste ja vanemahüvitise taotlemise avalduse vorm ja vajalike lisadokumentide loetelu” (RTL 2004, 13, 185; 2009, 10, 122) lisas asendatakse sõna „krooni” sõnaga „eurot”.
§ 4. Sotsiaalministri 29. jaanuari 2004. a määruse nr 10 „Kuriteoohvritele makstava riikliku hüvitise taotlemise vorm ja vajalike dokumentide loetelu” (RTL 2004, 16, 247; 2010, 19, 346) lisas 1 asendatakse läbivalt sõna „krooni” sõnaga „eurot”.
§ 5. Sotsiaalministri 28. veebruari 2005. a määruse nr 35 „Rehabilitatsiooniteenuse taotluse vorm ja nõutavate dokumentide loetelu, rehabilitatsiooniteenusele suunamiskirja vorm ning rehabilitatsiooniteenuse kulude hüvitamise arve vorm ning arve alusel kulude hüvitamise kord ja tingimused” (RTL 2005, 29, 406; 2009, 34, 442) lisas 3 asendatakse läbivalt vastavas käändes sõna „kroon” sõnaga „euro” vastavas käändes.
§ 6. Sotsiaalministri 7. detsembri 2005. a määruse nr 115 „Tööintervjuul puudega isikut vabatahtlikult abistavale isikule sõidukulude hüvitamise määr, tingimused ja kord” (RTL 2005, 120, 1878; 2009, 36, 481) § 4 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Sõidukulusid hüvitatakse iga sõidetud kilomeetri kohta 0,13 eurot.”
§ 7. Sotsiaalministri 13. detsembri 2005. a määruse nr 119 „Sõidu- ja majutustoetuse maksmise tingimused, kord ja avalduse vorm” (RTL 2005, 121, 1893; 2009, 36, 481) § 2 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Sõidukulusid hüvitatakse ühe kilomeetri kohta 0,13 eurot, kuid ühe päeva kohta mitte rohkem kui kuu päevamäär, mis arvutatakse käesoleva määruse § 5 kohaselt.”
§ 8. Sotsiaalministri 26. jaanuari 2007. a määruse nr 11 „Ohvriabi vabatahtlikule ohvri abistamisega seotud sõidu- ja sidekulude hüvitamise kord ja piirsumma” (RTL 2007, 11, 177) §-s 3 asendatakse sõnad „500 krooni” sõnadega „31,96 euro”.
§ 9. Sotsiaalministri 9. mai 2007. a määruse nr 44 „Sotsiaalhoolekandealaste statistiliste aruannete vormide kinnitamine ja aruannete esitamise kord” (RTL 2007, 42, 724; 2010, 12, 231) lisades 1–9, 11 ja 13–18 asendatakse läbivalt vastavas käändes sõna „kroon” sõnaga „euro” vastavas käändes.
§ 10. Sotsiaalministri 17. juuli 2007. a määruse nr 58 „Tõendi vorm sotsiaalmaksuga maksustatava tulu saamise kohta” (RTL 2007, 60, 1086) lisas asendatakse läbivalt sõna „kroonides” sõnaga „eurodes”.
§ 11. Sotsiaalministri 7. novembri 2007. a määruse nr 71 „Elatisnõude võlgnikule saadetava teate vorm” (RTL 2007, 87, 1466) lisas asendatakse läbivalt sõna „krooni” sõnaga „eurot”.
§ 12. Sotsiaalministri 4. jaanuari 2008. a määruse nr 3 „Töötamistoetuse maksmise tingimused ja kord” (RTL 2008, 4, 48) § 5 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Toetuse maksmisel ümardatakse väljamakstav hüvitise summa sendi täpsusega.”
§ 13. Sotsiaalministri 5. märtsi 2008. a määruse nr 13 „Represseeritule ja represseerituga võrdsustatud isikule tervise taastamise toetuse taotlemise vorm ja selle esitamise kord” (RTL 2008, 21, 322; 2009, 10, 122) § 2 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Represseeritud isiku ja represseerituga võrdsustatud isiku tervise taastamise toetuse määr on 159,78 eurot kalendriaastas.”
§ 14. Sotsiaalministri 30. juuni 2009. a määruse nr 59 „Vormi „Tööandja tõend kindlustatule” kehtestamine” (RTL 2009, 52, 759) lisas asendatakse sõna „kroonides” sõnaga „eurodes”.
Lisa Piirhinnad inkontinentsitoodetele


text:
Rannu vallavalitsus avalikustab korralduse eelnõu kohanimede määramise kohta.
korralduse eelnõu 27.09.2010
Rannu Vallavalitsus kehtestas 17.09.2010. a korraldusega nr 212 Pärnamäe kinnistu detailplaneeringu. Detailplaneeringuga jagatakse Pärnamäe maatükk 5 maatükiks. Üks moodustatav maatükk on planeeringuala kruntide teenendamiseks mõeldud tee.
Võttes aluseks Kohanimeseaduse § 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 6 lg 1 ja 2, § 8 p 1 ja 2, Rannu Vallavolikogu 18. detsembri 2008. a määrusega nr 45 kehtestatud kohanime määramise korra § 2 lg 1 ja 2, § 3, § 4, kohanime määramise eelteadet ja võttes arvesse korralduse eeelnõule esitatud ettepanekuid annab Rannu Vallavalitsus
1. Määrata Rannu vallas Ervu külas Pärnamäe kinnistu detailplaneeringu koostamisel tekkinud erateele ametlik kohanimi Tehase tee. (lisa 1)
2. Eelnõu avalikustada Rannu valla veebilehel.
3. Ettepanekud korralduse eelnõu kohta esitada kirjalikult taasesitatavas vormis Rannu Vallavalitsusele hiljemalt 11. oktoobriks 2010. Asendiplaaniga saab tutvuda tööpäeviti Rannu vallamajas või Rannu valla veebilehel www.rannu.ee.

matches:
§ 4
§ 5
§ 6
§ 8
§ 2
§ 3
§ 4


text:
Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Töölepingu ülesütlemine tööandja algatusel – Põhjus – Töötaja rasvumus – Rasvumuse tõttu diskrimineerimise keelu üldpõhimõte – Puudumine – Direktiiv 2000/78/EÜ – Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel – Keeld diskrimineerida mis tahes puude alusel – „Puude” olemasolu
Kohtuasjas C‑354/13,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Retten i Kolding’i (Taani) 25. juuni 2013. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. juunil 2013, menetluses
Fag og Arbejde (FOA), kes tegutseb Karsten Kaltofti nimel,
Kommunernes Landsforening (KL), kes tegutseb Billund Kommune nimel,
koosseisus: koja president L. Bay Larsen, kohtunikud J. Malenovský, M. Safjan (ettekandja), A. Prechal ja K. Jürimäe,
arvestades kirjalikus menetluses ja 12. juuni 2014. aasta kohtuistungil esitatut,
– Fag og Arbejde (FOA), kes tegutseb M. Kaltofti nimel, esindaja: advokaat J. Sand,
– Kommunernes Landsforening (KL), kes tegutseb Billund Kommune nimel, advokaat Y. Frederiksen,
– Euroopa Komisjon, esindajad: M. Clausen ja D. Martin,
olles 17. juuli 2014. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada liidu õiguse üldpõhimõtteid ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79).
2 Taotlus on esitatud töötajate ametiühingu Fag og Arbejde (FOA), kes tegutseb K. Kaltofti esindajana, ja Kommunernes Landsforeningi (KL) (Taani kohalike omavalitsusüksuste liit), kes tegutseb Billund Kommune (Billundi vald, Taani) esindajana, vahelises kohtuvaidluses selle üle, kas K. Kaltofti töölt vabastamine väidetavalt rasvumise tõttu on õiguspärane.
3 Direktiivi 2000/78 põhjendused 1, 11, 12, 15, 28 ja 31 on sõnastatud järgmiselt:
„(1) Vastavalt [ELL] artiklile 6 on Euroopa Liit rajatud vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetele, mis on ühised kõikidele liikmesriikidele, ning ta austab [Roomas 4. novembril 1950 sõlmitud] inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga tagatud ning liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest tulenevaid põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid.
(11) Usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest tingitud diskrimineerimine võib saada takistuseks EÜ asutamislepingu eesmärkide, eelkõige tööhõive ja sotsiaalkaitse kõrge taseme, elatustaseme ja elu kvaliteedi parandamise, majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse, solidaarsuse ning isikute vaba liikumise saavutamisel.
(12) Seetõttu tuleks kogu ühenduses keelata käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluv mis tahes otsene või kaudne diskrimineerimine usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. [...]
(15) Otsest või kaudset diskrimineerimist eeldada lubavate faktide hindamine on vastavalt siseriiklikele õigusnormidele või tavadele siseriiklike kohtute või muude pädevate asutuste ülesanne. Nendes normides võib eelkõige ette näha, et kaudset diskrimineerimist tuvastatakse mis tahes vahenditega, kaasa arvatud statistiline tõendusmaterjal.
(28) Käesoleva direktiiviga sätestatakse miinimumnõuded, millega antakse liikmesriikidele võimalus kehtestada soodsamaid sätteid või säilitada need. Käesoleva direktiivi rakendamisega ei või põhjendada liikmesriigis valitseva olukorra halvenemist.
(31) Tõendamiskohustuse eeskirju tuleb kohandada siis, kui diskrimineerimisjuhtum on esmapilgul ilmne, ja võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusaks kohaldamiseks tuleb tõendamiskohustus panna tagasi kostjale, kui sellise diskrimineerimise kohta on esitatud tõendid. Kostja ülesanne ei ole siiski tõendada, et hageja järgib teatavat usutunnistust või veendumusi, tal on teatav puue, vanus või seksuaalne sättumus.”
4 Selle direktiivi artikkel 1 sätestab:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada üldine raamistik, et võidelda usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel diskrimineerimise vastu töö saamisel ja kutsealale pääsemisel ning tagada liikmesriikides võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine.”
5 Direktiivi artikli 2 lõiked 1 ja 2 sätestavad:
„1 Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „võrdse kohtlemise põhimõte”, et ei esine otsest ega kaudset diskrimineerimist ühelgi artiklis 1 nimetatud põhjusel.
6 Selle direktiivi artikli 3 lõike 1 punkt c sätestab:
„Ühendusele antud pädevuse piires kohaldatakse käesolevat direktiivi kõikide isikute suhtes nii avalikus kui ka erasektoris, sealhulgas avalik-õiguslike isikute suhtes, kui kõne all on:
c) töö saamise ja töö tingimused, kaasa arvatud töölt vabastamine ja töötasu”.
7 Direktiivi 2000/78 artikkel 5 on sõnastatud järgmiselt:
„Et tagada puuetega inimeste võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine, nähakse ette mõistlikud abinõud. See tähendab seda, et tööandjad võtavad asjakohaseid, konkreetsel juhul vajalikke meetmeid, et võimaldada puuetega inimesel tööle pääseda, töös osaleda või edeneda või saada koolitust, kui sellised meetmed ei põhjusta tööandjale ebaproportsionaalselt suurt koormust. Kui asjaomase liikmesriigi invaliidsuspoliitika raames kohaldatavad meetmed on piisavalt heastavad, ei ole see koormus ebaproportsionaalselt suur.”
8 Selle direktiivi artikli 8 lõige 1 sätestab:
„Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada käesoleva direktiivi sätetest soodsamad võrdse kohtlemise põhimõtet kaitsvad sätted.”
9 Direktiivi artikli 10 lõiked 1 ja 2 näevad ette:
„1. Liikmesriigid võtavad kooskõlas oma siseriikliku kohtusüsteemiga vajalikud meetmed tagamaks, et kui isik, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamata jätmise tõttu kannatanud, esitab kohtule või muule pädevale asutusele asjaolud, mille põhjal võib eeldada, et on toimunud otsene või kaudne diskrimineerimine, peab kostja tõendama, et võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud.
2. Lõige 1 ei takista liikmesriikidel kehtestamast hagejale soodsamaid tõendamisreegleid.”
10 Direktiiv 2000/78 võeti Taani õigusesse üle 22. detsembri 2004. aasta seadusega nr 1417, millega muudetakse seadust tööturul diskrimineerimise keelamise kohta (lov nr 1417 om ændring af lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet m. v.).
11 Selle seaduse 16. detsembri 2008. aasta konsolideerimise seadusega nr 1349 (edaspidi „diskrimineerimisvastane seadus”) kehtestatud redaktsiooni § 1 lõige 1 sätestab:
„Diskrimineerimine käesoleva seaduse tähenduses on otsene või kaudne diskrimineerimine rassi, nahavärvi, usutunnistuse või veendumuste, poliitiliste vaadete, seksuaalse sättumuse, vanuse, puude või rahvusliku, sotsiaalse või etnilise päritolu tõttu.”
12 Nimetatud seaduse § 2 lõige 1 näeb ette järgmist:
„Tööandja ei või diskrimineerida töötajaid ega vabadele töökohtadele kandideerijaid tööle võtmisel, vallandamisel, üleviimisel, edutamisel ega palga maksmise ja töötingimustega seoses.”
13 Sama seaduse § 2a sätestab:
„See tähendab seda, et tööandjad võtavad asjakohaseid, konkreetsel juhul vajalikke meetmeid, et võimaldada puuetega inimesel tööle pääseda, töös osaleda või edeneda või saada koolitust, kui sellised meetmed ei põhjusta tööandjale ebaproportsionaalselt suurt koormust. Koormust ei peeta ebaproportsionaalseks, kui see avalike vahenditega piisavalt heastatakse.”
14 Diskrimineerimisvastase seaduse § 7 lõige 1 sätestab:
„Isikud, kelle õigusi on § 2−4 vastaselt rikutud, võivad taotleda hüvitist.”
15 Selle seaduse § 7a on sõnastatud järgmiselt:
„Kui isikud, kes leiavad, et nende õigusi on paragrahvide 2−4 eiramisega rikutud, esitavad faktilised asjaolud, millest saab järeldada, et on toime pandud otsene või kaudne diskrimineerimine, on kostja kohustatud tõendama, et võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud.”
16 Billundi vald, mis on üks Taani haldusüksustest, võttis K. Kaltofti 1. novembril 1996 tähtajaliselt tööle lapsehoidjana ja tema ülesanne oli hoida lapsi enda kodus.
17 Seejärel võttis Billundi vald K. Kaltofti alates 1. jaanuarist 1998 lapsehoidjana tööle tähtajatult. K. Kaltoft töötas lapsehoidjana ligikaudu 15 aastat.
18 Põhikohtuasja poolte vahel ei ole vaidlust selles, et kogu asjaomase ajavahemiku jooksul, mil K. Kaltoft töötas Billundi vallaga sõlmitud lepingu alusel, oli ta „rasvunud” Maailma Terviseorganisatsiooni antud definitsiooni tähenduses vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni „Haiguste ja tervisega seotud probleemide rahvusvahelises statistilise klassifikatsiooni” koodile E66 (ICD).
19 K. Kaltoft üritas kaalu kaotada ja Billundi vald toetas teda oma tervisepoliitika raames 2008. aasta jaanuarist kuni 2009. aasta jaanuarini rahaliselt, et tal oleks võimalik tegeleda kehakultuuri ja muu füüsilise tegevusega. K. Kaltoft kaotas kaalu, kuid – nagu ka varasemate katsete käigus – tuli see uuesti tagasi.
20 2010. aasta märtsis naasis K. Kaltoft oma tööle lapsehoidjana, olles eelnevalt võtnud perekondlikel põhjustel üheaastase puhkuse. Pärast seda külastas teda ette teatamata mitu korda lapsehoiu osakonna juhataja, kes esitas küsimusi tema katsete kohta kaalu kaotada. Neil külaskäikudel oli lapsehoiu osakonna juhatajal võimalik tuvastada, et K. Kaltofti kaal ei olnud alanenud.
21 Kuna Billundi vallas on vähe lapsi, jäi 2010. aasta 38. nädalal K. Kaltofti hoida nelja lapse asemel vaid kolm last, kusjuures ta oli kohustunud hoidma nelja last.
22 Eelotsusetaotluse kohaselt paluti Billundi valla haridusinspektoritel nimetada lapsehoidjate hulgast see isik, kellega töösuhe üles öeldakse, ja lapsehoiu osakonna juhataja otsustas tehtud ettepanekute alusel, et see isik on K. Kaltoft.
23 1. novembril 2010 teatati K. Kaltoftile telefoni teel, et Billundi vald kavatseb temaga töösuhte üles öelda, millest lähtudes algatati avaliku sektori töötajate töösuhte ülesütlemise korral kohustuslik ametlik ärakuulamismenetlus.
24 Samal päeval palus K. Kaltoft kokkusaamisel lapsehoiu osakonna juhatajaga, kus viibis ka personali esindaja, teatada talle põhjus, miks lapsehoidjate hulgast ainult temaga töösuhe lõpetati. Põhikohtuasja poolte vahel ei ole vaidlust selles, et nimetatud kokkusaamisel räägiti K. Kaltofti rasvumusest. Seevastu vaidlevad nad selle üle, kuidas K. Kaltofti rasvumus sellel kokkusaamisel kõne alla tuli, ja selle üle, kui suurel määral võeti K. Kaltofti rasvumust arvesse temaga töösuhte lõpetamise kohta otsuse tegemisel.
25 Billundi vald kutsus K. Kaltofti 4. novembri 2010. aasta kirjas kokkusaamisele, mis eelneb töösuhte lõpetamisele. Kokkusaamise käigus teatati talle, et kavandatav töölepingu ülesütlemine põhines „konkreetsel analüüsil, arvestades laste arvu vähenemist, sealhulgas töökoormuse vähenemisel, millega kaasnevad lapsehoiu teenistuse ja selle struktuuri jaoks tõsised rahalised tagajärjed”.
26 K. Kaltoftile ei esitatud konkreetseid põhjuseid, miks otsus lõpetada töösuhe ühega lapsehoidjatest tehti just tema suhtes. Tema oli ainus lapsehoidja, kellega töökoormuse väidetava vähenemise tõttu töösuhte lõpetati.
27 Kuna Billundi vald määras K. Kaltoftile oma seisukohtade esitamiseks tähtaja, teatas viimane 10. novembri 2010. aasta kirjas, et tema arvates lõpetati temaga töösuhe rasvumuse tõttu.
28 Billundi vald lõpetas K. Kaltoftiga töösuhte 22. novembri 2010. aasta kirjas, märkides, et töösuhte ülesütlemine põhines „konkreetsel analüüsil, arvestades laste arvu vähenemist”. Billundi vald ei võtnud mingit seisukohta K. Kalstofti poolt 10. novembri 2010. aasta kirjas esitatud arvamuse kohta temaga töösuhte lõpetamise tegelike põhjuste kohta.
29 Fag og Arbejde, kes tegutseb K. Kaltofti nimel, esitas retten i Koldingule (Koldingi kohus) kaebuse, väites, et töölepingu ülesütlemisega diskrimineeriti teda ebaseaduslikult rasvumuse tõttu ja et talle tuleb töösuhte diskrimineeriva ülesütlemise tõttu maksta diskrimineerimise korvamiseks hüvitist.
30 Neil asjaoludel otsustas retten i Kolding menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas tööturul üldiselt esinev või konkreetselt avaliku sektori tööandja poolne diskrimineerimine rasvumuse tõttu on vastuolus liidu õigusega, nagu see on sätestatud näiteks ELL artiklis 6, mis käsitleb põhiõigusi?
3. Kas juhul, kui Euroopa Kohus leiab, et liidus kehtib üldine või konkreetselt avaliku sektori tööandjate suhtes kohaldatav rasvumuse tõttu tööturul diskrimineerimise keeld, tuleb rasvumusega seotud diskrimineerimise võimaliku keelu rikkumise uurimisel võtta vajaduse korral aluseks jagatud tõendamiskoormis, mistõttu tuleb keelu tõhusaks rakendamiseks juhtudel, mil diskrimineerimine on esmapilgul ilmne, panna tõendamiskoormis kostjaks olevale tööandjale [...]?
4. Kas rasvumust saab pidada [...] direktiivis 2000/78/EÜ [...] sätestatud kaitse alla kuuluvaks puudeks ja milliste kriteeriumide põhjal tuleb sellisel juhul hinnata, kas isik kuulub konkreetselt rasvumuse tõttu direktiivis sätestatud puude alusel diskrimineerimise keelu kaitse alla?”
31 Oma esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitust selle kohta, kas liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et see näeb töösuhetes ette rasvumusega seotud diskrimineerimise keelu üldpõhimõtte kui sellise.
32 Euroopa Kohtu praktika kohaselt kuulub mittediskrimineerimise üldpõhimõte põhiõiguste hulka, mis on lahutamatu osa liidu õiguse üldpõhimõtetest, ja see põhimõte on liikmesriikide jaoks siduv, kui põhikohtuasjas käsitletav siseriiklik olukord kuulub liidu õiguse kohaldamisalasse (vt selle kohta kohtuotsus Chacón Navas, C‑13/05, EU:C:2006:456, punkt 56).
33 Siinjuures tuleb mainida, et ükski Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu säte ei keela diskrimineerimist rasvumuse kui sellise alusel. Nimelt ei viita ei ELTL artikkel 10 ega ELTL artikkel 19 rasvumusele.
34 Mis puudutab täpsemalt ELTL artiklit 19, siis tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et see artikkel kehtestab vaid regulatsiooni liidu pädevuse kohta ega saa olla – kuna see ei näe ette diskrimineerimist rasvumuse alusel – ka nõukogu poolt niisuguse diskrimineerimise vastu võitlemiseks võetavate meetmete õiguslik alus (vt analoogia alusel kohtuotsus Chacón Navas, EU:C:2006:456, punkt 55).
35 Liidu teisestes õigusaktides ei ole töö saamise ja kutsealale pääsemisega seoses käsitletud diskrimineerimist rasvumuse alusel. Ka direktiiv 2000/78 ei maini diskrimineerimise alusena rasvumust.
36 Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei peaks aga direktiivi 2000/78 kohaldamisala analoogia alusel laiendama diskrimineerimisele, mille aluseks on muud põhjused kui need, mis on kõnealuse direktiivi artiklis 1 ammendavalt loetletud (vt kohtuotsused Chacón Navas, EU:C:2006:456, punkt 56, ja Coleman, C‑303/06, EU:C:2008:415, punkt 46).
37 Seega ei saa rasvumus iseenesest olla üheks põhjuseks, mis lisandub neile põhjustele, mille alusel on diskrimineerimine direktiivi 2000/78 kohaselt keelatud (vt analoogia alusel kohtuotsus Chacón Navas, EU:C:2006:456, punkt 57).
38 Käesoleval juhul ei ole Euroopa Kohtu käsutusse antud materjalides tõendit, mis võimaldaks pidada põhikohtuasjas käsitletavat olukorda, kus on kõne all töösuhte lõpetamine väidetavalt rasvumuse alusel, iseenesest liidu õiguse kohaldamisalasse kuuluvaks.
39 Neil asjaoludel ei kuulu sellises olukorras kohaldamisele ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta sätted (vt selle kohta kohtuotsus Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, punktid 21 ja 22).
40 Eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esimesele küsimusele vastata, et liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et see ei näe töösuhetes ette rasvumusega seotud diskrimineerimise keelu üldpõhimõtet kui sellist.
41 Võttes arvesse esimesele küsimusele antud vastust, ei ole teisele ja kolmandale küsimusele vaja vastata.
42 Neljanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2000/78 tuleb tõlgendada nii, et töötaja rasvumust saab pidada selles direktiivis sätestatud „puudeks” ja kui saab, siis milliste kriteeriumide põhjal tuleb sellisel juhul hinnata, kas isik kuulub konkreetselt rasvumuse tõttu direktiivis sätestatud puude alusel diskrimineerimise keelu kaitse alla.
43 Taani valitsus väidab, et neljas küsimus on vastuvõetamatu, kuna see on oletuslik. Nimelt ei nähtu eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud tõenditest, et K. Kaltoft ei oleks olnud võimeline selles ajavahemikus, mil ta Billundi vallaga töösuhtes oli, oma ülesandeid täitma, ega veel vähem seda, et teda oleks peetud „puudega” isikuks direktiivi 2000/78 tähenduses. Nii ei ole vastus sellele küsimusele põhikohtuasja lahendamiseks tarvilik.
44 Lisaks väidab Taani valitsus, et vastus neljandale küsimusele ei jäta ruumi põhjendatud kahtlusele, kuna selle saab selgelt tuletada Euroopa Kohtu praktikast. Kohtuotsuse HK Danmark (C‑335/11 ja C‑337/11, EU:C:2013:222) punkti 47 kohaselt võib eelotsusetaotluse esitanud kohus ise põhikohtuasjas otsustada, kuidas määratleda mõistet „puue” direktiivi 2000/78 tähenduses.
45 Selles osas on oluline meenutada, et ELTL artiklis 267 sätestatud menetluses on üksnes asja menetleval ja selle lahendamise eest vastutaval siseriiklikul kohtul kohtuasja eripära arvesse võttes õigus hinnata nii eelotsuse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks kui ka Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust. Järelikult, kui esitatud küsimused puudutavad liidu õiguse tõlgendamist, on Euroopa Kohus põhimõtteliselt kohustatud otsuse langetama. Eelduse, et liikmesriigi kohtu esitatud eelotsuse küsimused on asjas otsuse langetamiseks asjakohased, saab kõrvale jätta vaid erandjuhul, kui on ilmselge, et taotletud liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega, või kui kõnealune probleem on oletuslik või kui Euroopa Kohtule ei ole teada eelotsuse küsimusele tarviliku vastuse andmiseks vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud (vt eelkõige kohtuotsused Åkerberg Fransson, EU:C:2013:105, punktid 39 ja 40, ning B., C‑394/13, EU:C:2014:2199, punkt 19).
46 Käesolevas asjas kahtleb eelotsusetaotluse esitanud kohus selles, kuidas tõlgendada mõistet „puue” direktiivi 2000/78 tähenduses, ja oma neljanda küsimusega soovib ta selgitust selle kohta, kas kõnealune mõiste hõlmab töötajat, kes on rasvunud ja kellega lõpetati töösuhe.
47 Neil asjaoludel ei ole ilmselge, et siseriikliku kohtu poolt taotletud liidu õiguse tõlgendus ei ole vajalik tema menetluses oleva kohtuvaidluse lahendamiseks.
48 Lisaks ei ole liikmesriigi kohtul mingil juhul keelatud esitada Euroopa Kohtule niisugust eelotsuse küsimust, mille vastus ei jäta ruumi põhjendatud kahtlusele (vt kohtuotsus Painer, C‑145/10, EU:C:2011:798, punkt 64 ja seal viidatud kohtupraktika).
49 Seega tuleb neljas küsimus tunnistada vastuvõetavaks.
50 Kõigepealt tuleb märkida, et nagu ilmneb direktiivi 2000/78 artiklist 1, on selle direktiivi eesmärk kehtestada üldine raamistik, et võidelda nimetatud artiklis toodud põhjuste vastu, sealhulgas puude alusel diskrimineerimise vastu tööle saamisel ja kutsealale pääsemisel.
51 Selle direktiivi artikli 2 lõike 2 punkti a kohaselt peetakse otseseks diskrimineerimiseks seda, kui ühte inimest koheldakse eeskätt puude alusel halvemini, kui on koheldud, koheldakse või võidakse kohelda teist inimest samalaadses olukorras.
52 Direktiivi 2000/78 artikli 3 lõike 1 punkti c järgi kohaldatakse direktiivi Euroopa Liidule antud pädevuse piires kõikide isikute suhtes nii avalikus kui ka erasektoris, sealhulgas avalik-õiguslike isikute suhtes, kui kõne all on muu hulgas töölt vabastamine.
53 Pärast seda, kui liit oli ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni, mis kiideti Euroopa Ühenduste nimel heaks nõukogu 26. novembri 2009. aasta otsusega 2010/48/EÜ Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 23, lk 35), asus Euroopa Kohus seisukohale, et mõistet „puue” direktiivi 2000/78 tähenduses tuleb mõista nii, et see hõlmab püsivast füüsilisest, vaimsest või psüühilisest vaegusest tingitud piirangut, mis võib koostoimes erinevate takistustega tõkestada asjaomase isiku täielikku ja tõhusat osalemist tööelus teiste töötajatega võrdsetel alustel (vt kohtuotsus HK Danmark, EU:C:2013:222, punktid 37–39; kohtuotsus Z., C‑363/12, EU:C:2014:159, punkt 76, ja kohtuotsus Glatzel, C‑356/12, EU:C:2014:350, punkt 45).
54 Mõistet „puue” tuleb mõista nii, et see ei hõlma mitte ainult võimatust kutsealal tegutseda, vaid ka kutsealal tegutsemise takistust. Teistsugune tõlgendus oleks vastuolus selle direktiivi eesmärgiga eelkõige võimaldada, et puudega isikud pääseks tööle või saaks töös osaleda (vt kohtuotsus Z., EU:C:2014:159, punkt 77 ja seal viidatud kohtupraktika).
55 Lisaks läheks selle direktiivi eesmärgiga, mis on võrdse kohtlemise saavutamine, vastuollu seisukoht, et selle kohaldamisel tuleks vahet teha vastavalt puude põhjusele (vt kohtuotsus HK Danmark, EU:C:2013:222, punkt 40).
56 Nimelt ei sõltu mõiste „puue” määratlus direktiivi 2000/78 tähenduses sellest, kui suures ulatuses võis isik oma puude tekkimisele kaasa aidata.
57 Lisaks eelneb mõiste „puue” määratlemine direktiivi 2000/78 artikli 1 tähenduses direktiivi artiklis 5 nimetatud asjakohaste abinõude kindlaksmääramisele ja hindamisele. Nimelt on selle direktiivi põhjenduse 16 kohaselt selliste meetmete eesmärk puuetega inimeste vajaduste arvessevõtmine ja seega on tegemist puude tagajärjega, mitte puude mõiste ühe osaga (vt selle kohta kohtuotsus HK Danmark, EU:C:2013:222, punktid 45 ja 46). Niisiis ei piisa pelgast asjaolust, et K. Kaltofti juhtumil neid asjakohaseid abinõusid arvesse ei võetud, et teda ei saaks pidada puudega isikuks selle direktiivi tähenduses.
58 Tuleb märkida, et rasvumus ei ole iseenesest „puue” direktiivi 2000/78 tähenduses, kuna puude olemusest lähtudes ei ole selle vältimatu tagajärg piirang, millele on viidatud käesoleva kohtuotsuse punktis 53.
59 Seevastu juhul, kui teatavatel asjaoludel kaasneb asjaomase töötaja rasvumusega füüsiline, vaimne või psüühilisest kahjustusest tingitud piirang, mis võib koostoimes erinevate takistustega tõkestada asjaomase isiku täielikku ja tõhusat osalemist tööelus teiste töötajatega võrdsetel alustel, ja kui see piirang on pikaajaline, võib selline seisund kuuluda mõiste „puue” alla direktiivi 2000/78 tähenduses (vt selle kohta kohtuotsus HK Danmark, EU:C:2013:222, punkt 41).
60 Niisuguse olukorraga oleks eelkõige tegemist juhul, kui töötaja rasvumus takistab tema täielikku ja tõhusat osalemist tööelus teiste töötajatega võrdsetel alustel, kuna tal on piiratud liikumisvõime või tal on selline haigus, mis takistab tal oma tööülesandeid täita või mis teda oma kutsealal tegutsemisel segab.
61 Käesolevas asjas on selge, nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et K. Kaltoft oli kogu selle ajavahemiku jooksul, mil töötas Billundi vallaga sõlmitud lepingu alusel, ehk pika aja jooksul, rasvunud.
62 Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kontrollida, kas põhikohtuasjas kaasnes K. Kaltofti rasvumusega, vaatamata sellele, et – nagu on märgitud käesoleva otsuse punktis 17 – , ta täitis oma tööülesandeid 15 aastat, piirang, mis vastab käesoleva otsuse punktis 53 nimetatud tingimustele.
63 Juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et K. Kaltofti rasvumuse puhul on täidetud käesoleva otsuse punktis 53 nimetatud tingimused, tuleb tõendamiskoormisega seoses meenutada, et direktiivi 2000/78 artikli 10 lõike 1 kohaselt võtavad liikmesriigid kooskõlas oma siseriikliku kohtusüsteemiga vajalikud meetmed tagamaks, et kui isik, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamata jätmise tõttu kannatanud, esitab kohtule või muule pädevale asutusele asjaolud, mille põhjal võib eeldada, et on toimunud otsene või kaudne diskrimineerimine, peab kostja tõendama, et võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud. Sama artikli lõike 2 kohaselt ei takista lõige 1 liikmesriikidel kehtestamast hagejale soodsamaid tõendamisreegleid.
64 Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb neljandale küsimusele vastata, et direktiivi 2000/78 tuleb tõlgendada nii, et töötaja rasvumus on „puue” selle direktiivi tähenduses juhul, kui sellega kaasneb püsivast füüsilisest, vaimsest või psüühilisest vaegusest tingitud piirangu, mis võib koostoimes erinevate takistustega tõkestada tema täielikku ja tõhusat osalemist tööelus teiste töötajatega võrdsetel alustel. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas põhikohtuasjas on need tingimused täidetud.
65 Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
1. Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et see ei näe töösuhetes ette rasvumusega seotud diskrimineerimise keelu üldpõhimõtet kui sellist.
2. Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, tuleb tõlgendada nii, et töötaja rasvumus on „puue” selle direktiivi tähenduses juhul, kui sellega kaasneb püsivast füüsilisest, vaimsest või psüühilisest vaegusest tingitud piirang, mis võib koostoimes erinevate takistustega tõkestada tema täielikku ja tõhusat osalemist tööelus teiste töötajatega võrdsetel alustel. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas põhikohtuasjas on need tingimused täidetud.

matches:
§ 1
§ 2
§ 2
§ 7
§ 2
§ 7
Kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus
Kohus
kohus


16.12.2004 nr 362 ( RT I 2004, 86, 592) 1.02.2005
Määrus kehtestatakse «Tolliseaduse» (RT I 2004, 28, 188) § 52 lõike 5 alusel.
MAJANDUSLIKU MÕJUGA TOLLIPROTSEDUURI (V.A TOLLILADUSTAMINE) LUBA
Tavaline luba
§1. Taotluse esitamine
(1) EÜ Komisjoni määruse 2454/93/EMÜ, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1–766) (edaspidi ühenduse tolliseadustiku rakendussätted), artiklis 498 nimetatud tolliasutuseks, kuhu tuleb esitada lisas 67 toodud näidise kohane kirjalik taotlus (edaspidi taotlus), on maksu- ja tollikeskus.
(2) Töötlemistoimingute tegemisel mitmes töötlemise kohas, mis asuvad erinevate maksu- ja tollikeskuste piirkondades, esitatakse taotlus sellele maksu- ja tollikeskusele, kelle piirkonnas asub esimese töötlemistoimingu tegemise koht. Nimetatud maksu- ja tollikeskus edastab taotluse seisukoha saamiseks loa väljastamise kohta nendele maksu- ja tollikeskustele, kelle piirkonnas asuvad ülejäänud töötlemise kohad.
§2. Töövõtuleping
§3. Taotluse läbivaatamine
(1) Tolliasutuses, kuhu taotlus esitati, vaadatakse taotlus läbi ning tehakse loa väljastamiseks vajalike andmete saamiseks päring äriregistri keskandmebaasi.
(3) Lisaks EÜ Nõukogu määruse 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1–50) (edaspidi ühenduse tolliseadustik), artikli 189 lõigetes 4 ja 5 sätestatud tingimusele võib toll loobuda tagatise nõudmisest, kui loa taotleja on viimase aasta jooksul teostanud regulaarselt tolliformaalsusi ja tegemist on kergesti identifitseeritava kaubaga.
§4. Loa väljastamise otsusest teatamine
(1) Tolliasutus, kuhu taotlus esitati, teeb otsuse loa väljastamise või taotluse tagasilükkamise kohta ja toimetab selle loa taotlejale kätte ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artiklis 506 sätestatud tähtaja jooksul.
(3) Loa väljastab maksu- ja tollikeskuse juhataja.
§5. Loa väljastamine
§6. Loa kehtivusaja pikendamine või loal olevate andmete muutmine
(3) Maksu- ja tollikeskus väljastab uue loa või muudab andmeid kehtival loal, tehes otsuse loa muutmise kohta kümne kalendripäeva jooksul nimetatud taotluse saamise päevast arvates.
§7. Loa kehtivuse peatamine või loa kehtetuks tunnistamine
(2) Vastavalt «Tolliseaduse» § 52 lõikele 2 tunnistab loa kehtetuks maksu- ja tollikeskuse juhataja oma kirjaliku motiveeritud otsusega.
§8. Lihtsustatud loa taotlemine
(2) Ajutise importimise korral tuleb taotlusele märkida, kas protseduuri soovitakse kasutada tollimaksudest osalise või täieliku vabastusega ning viide ühenduse tolliseadustiku rakendussätete vastavale artiklile, mille alusel taotletakse täielikku vabastust tollimaksudest.
§9. Lihtsustatud loa taotluse läbivaatamine, tagatise määramine ja loa väljastamine
§10. Lihtsustatud loa väljastamisest keeldumine
Lihtsustatud loa väljastamisest keeldumise kohta teeb selle tolliasutuse juhataja, kuhu taotlus esitati, kirjaliku motiveeritud otsuse, mis toimetatakse lihtsustatud loa taotlejale kätte kolme tööpäeva jooksul tollideklaratsiooni aktsepteerimisest keeldumise päevast arvates. Vajaduse korral võib nimetatud tähtaeg olla ka pikem. Lihtsustatud loa taotleja soovil peab toll tähtaja pikenemist kirjalikult põhjendama.
Kauba suunamine tolliprotseduurile
§11. Kauba ja dokumentide esitamine tolliprotseduuri rakendamiseks
(2) Kui A-tüüpi tollilao korral kauba ladustaja ei ole tollilao pidaja, peab ta koos tollideklaratsiooniga esitama tollilao pidaja kirjaliku nõusoleku kauba tollilattu vastuvõtmise kohta. Tollilao pidaja kirjalikuks nõusolekuks tolliladustamisel on tollilao pidaja esindaja märge ladustatava kauba tollideklaratsiooni lahtris 50, kuhu tollilao pidaja esindaja märgib oma nime, isikukoodi, allkirja ja kuupäeva. Kui kasutatakse lihtsustatud tollideklaratsiooni, siis tehakse vastav märge lihtsustatud tollideklaratsioonile.
[ RT I 2004, 86, 592 – jõust. 1.02.2005]
§12. Tagatis lihtsustatud tollideklaratsiooni esitamisel
§13. Importkauba, kompensatsioonitoodete ja töödeldud toodete identifitseerimine
§14. Töötlemise koht
(1) Seestöötlemise ja tollikontrolli all töötlemise korral tehakse töötlemistoiminguid tolli poolt aktsepteeritud kohas (edaspidi töötlemise koht ).
§15. Arvestus
§16. Kauba üleandmine
(3) Kauba üleandmisel väljumistolliasutusse vastavalt ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artikli 512 lõikele 3 esitatakse reekspordi tollideklaratsioon tolliprotseduuri lõpetavale tolliasutusele. Kauba reekspordil tollilaost tollilao pidaja vastutusel saab nii tollideklaratsiooni esitada kui ka lihtsustatud tollideklaratsiooni esitamist taotleda vaid kauba ladustajast tollilao pidaja. Väljumistolliasutuses tehakse tollideklaratsioonile märge kauba ühenduse tolliterritooriumilt väljumise kohta ja tolli nõudmisel esitatakse järelevalve tolliasutusele ühenduse tolliseadustiku rakendussätetega kehtestatud tollideklaratsiooni eksemplar 3 või muu kauba ühenduse tolliterritooriumilt väljumist tõendav dokument.
§17. Kauba vedu
(1) Määruse §-s 16 nimetatud kauba üleandmisel tuleb kaup ühest kohast teise vedada mõistliku aja jooksul, arvestades vastavate tolliasutuste asukohta.
Tolliprotseduuri lõpetamine
§18. Tollideklaratsiooni esitaja
Tolliprotseduuri lõpetamiseks vastavalt ühenduse tolliseadustiku artikli 89 lõikele 1 esitatakse järgnevale tollikäitlusviisile suunamise tollideklaratsioon loa omaniku või tema esindaja poolt. Tolliladustamise korral see piirang ei kehti.
§19. Tolliprotseduuri lõpetamine kauba ühenduse tolliterritooriumilt reeksportimisega või vabatsooni või vabalattu toimetamisega
(3) Lõike 1 punkti 1 ja lõike 2 kohaldamisel ei rakendata siiski transiidi tolliprotseduuri, kui kaup asub tollikontrolli tsoonis, kust see vahetult ühendusevälisesse riiki või samas tollikontrolli tsoonis asuvasse vabatsooni või vabalattu toimetatakse. Samas tollikontrolli tsoonis asuvasse vabatsooni või vabalattu toimetamisel lõpetatakse tolliprotseduur kauba vabatsooni või vabalao arvestusse kandmisega. Toll võib nõuda ka muude asjasse puutuvate andmete esitamist tollideklaratsiooni vormil.
§20. Tolliprotseduuri kokkuvõtte esitamine
§21. Tolliprotseduuri kokkuvõtte säilitamine
§22. Kauba tolliladustamine väljaspool tolliladu
§23. Kauba ladustaja
§24. Omandiõiguse üleminek ja tollideklaratsiooni andmete muutumine
(2) Kui tolliladustatud kauba ladustaja muutub, esitab eelmine ladustaja tollideklaratsiooni tolliladustamise rakendamisega kaasnenud õiguste ja kohustuste lõppemise kohta ning uus ladustaja tollideklaratsiooni nende õiguste ja kohustuste ülevõtmise kohta. Kauba ladustaja ei tohi muutuda C-, D- ja E-tüüpi tollilao korral.
(3) Kui tavaliste käitlemistoimingute tulemusena muutuvad tolliladustatud kauba tariifne klassifikatsioon, kogus, väärtus, pakendite liik ja arv või muud kauba kohta tollideklaratsioonile märgitud andmed, esitab ladustaja vastavad andmed tollideklaratsiooni vormil tolliprotseduuri alustanud tolliasutusele.
§25. Tollideklaratsiooni esitamise erijuhud
(1) Kaupadele, mille täpse koguse saab kindlaks määrata ainult tollilattu paigutamise või sealt väljastamise hetkel mõõtmise teel (näiteks mootorikütus, lahtised puistematerjalid jne), võib tolli eelneval kirjalikul loal esitada tollideklaratsiooni koos mõõtmistulemusi sisaldava dokumendiga pärast kauba laadimist.
(2) Kauba tollilattu paigutamisel tuleb tollideklaratsioon esitada hiljemalt kauba tollilattu paigutamisele järgneval tööpäeval.
(3) Kauba tollilaost väljastamisel tuleb tollideklaratsioon esitada üldjuhul enne kauba väljavedu tollilao territooriumilt. Vajaduse korral võib toll lubada tollideklaratsiooni esitada hiljemalt kauba tollilaost väljastamisele järgneval tööpäeval, tehes vastava märke eespool nimetatud loale.
§26. Taotlusele lisatavad dokumendid
§27. Seestöötlemise rakendamisel esitatav kaup ja dokumendid
§28. Peatamissüsteemiga seestöötlemise lõpetamise juhud
§29. Kaubanduslikku väärtust omavate kaasnevate toodete vabasse ringlusse lubamine
AJUTINE IMPORTIMINE
§30. Juhud, mil tagatist ei nõuta
Ühenduse tolliseadustiku artiklis 88 nimetatud tagatise esitamist ei nõuta ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artiklites 556, 557, 565, 566 ja artikli 571 punktis b nimetatud kaupade korral.
§31. Loa kehtivusaja määramine
Loa väljastamisel määrab toll loa kehtivusaja igal üksikjuhul eraldi, võttes arvesse loa väljastamise tingimusi ja loa taotleja vajadusi. Loa kehtivusaeg on kuni kaks aastat. Luba hakkab kehtima selle väljastamise päevale järgnevast päevast, kui loal ei ole märgitud hilisemat kuupäeva.
§32. Tolliformaalsuste teostamise käigus esitatavad lisadokumendid
§33. Reisija poolt tollideklaratsiooni täitmine maanteesõiduki korral
(1) Reisija võib ühenduse tolliseadustiku rakendussätetega kehtestatud tollideklaratsiooni lahtritesse 31 ja 33 märkida eeldatavad andmed, kusjuures viie kalendripäeva jooksul tollideklaratsiooni aktsepteerimise päevast arvates peab reisija esitama elukohajärgsele tolliasutusele täpsustavad andmed lisadokumentidel ning esitama tagatise.
(2) Reisija võib tollideklaratsiooni täita käsitsi. Sel juhul täidetakse tollideklaratsioon trükitähtedega.
§34. Osalise tollimaksudest vabastamisega ajutise impordi rakendamine
§35. Kompensatsioonitoodete reimport ilma vastava loata
§36. Asendustoodete importimine ilma vastava loata
§37. Reimpordi ja importimise tähtaeg
§38. [käesolevast tekstist välja jäetud]


text:
3-2-1-1-01 Riigikohus 08.02.2001
Kuivõrd hagis nõuti kahju väljamõistmist ühekordse hüvitisena, siis selle väljamõistmine teatud ajavahemiku eest on käsitatav TsMS § 229 lg 1 rikkumisena.
Moraalse (mittevaralise) kahju mõistab kohus välja ühekordse hüvitisena, mitte perioodiliste maksetena. Üksnes juhul, kui kannatanu kehavigastuse mõned olulised kahjulikud tagajärjed ilmnevad pärast hüvitise väljamõistmist, võib ta nõuda täiendavat hüvitist.
Moraalse (mittevaralise) kahju suuruse kindlaksmääramiseks objektiivsed kriteeriumid puuduvad. Kolleegium on seisukohal, et moraalse kahju suurus väljendub kohtu hinnangus, mille kujundamisel kohus juhindub õiguse üldpõhimõtetest, ühiskonna üldise heaolu tasemest ning kohtupraktikast. Ebaõige on moraalse kahju suuruse määramisel lähtuda seadusega mõnede töötajate kategooriatele invaliidistumisel ettenähtud ühekordse toetuse maksmise põhimõtetest.
Olenemata kostja taotlusest hüvitise vähendamiseks, peab kohus moraalse (mittevaralise) kahju tekitamise eest õiglase hüvitise väljamõistmiseks alati kaaluma, kas hüvitamisele kuulub kogu tekitatud kahju või esineb alus hüvitise vähendamiseks. Hindama peab nii kahju tekitamise asjaolusid, eelkõige TsÜS § 172 lg-s 4 märgitud kahju iseloomu ja kahju tekitanu süü astet kui kahju tekitanu varalist olukorda. Samuti võib hüvitise vähendamise aluseks olla kahju tekitanu poolt kannatanule hüvitatud või hüvitamisele kuuluv varaline kahju ja selle suurus. Kohus peab olema veendunud, et väljamõistetava hüvitise sissenõudmine ei too kaasa kahju tekitanu ja tema perekonna heaolu olulist langust.

matches:
Riigikohus
§ 229
kohus
kohus
kohus
§ 172
Kohus


Loovisikute ja loomeliitude seaduseelnõu seletuskiri - Eesti Kirjanike Liit
Loovisikute ja loomeliitude seaduse eelnõu juurde
Riigikogu 16.09.1998 otsusega “Eesti riigi kultuuripoliitika põhialuste heakskiitmine” kiideti parlamendi poolt heaks kavatsus töötada välja loovisikuid ja loomeliitusid käsitlev seaduseelnõu.
Arvates nimetatud otsuse vastuvõtmist on Kultuuriministeerium koostöös loomeliitudega tegelenud seaduseelnõu välja töötamisega.
Erinevad ministeeriumid ei ole toetanud Kultuuriministeeriumi ideed eraldi seaduse väljatöötamiseks, vaatama sellele näeb Kultuuriministeerium loovisikute probleeme nende sotsiaalsete tagatiste osas ja leiab, et loovisikud vajavad riigi kaitset oma probleemide lahendamiseks.
Viimane töögrupp eelnõu väljatöötamiseks moodustati kultuuriministri 11.09.2000.a. käskkirja nr. 188 alusel.
Eelnõu töögruppi kuulusid:
Mati Sirkel – Eesti Kirjanike Liidu esimees, töögrupi juht
Reet Mikkel- Kultuuriministeeriumi asekantsler
Jaak Allik- Eesti Teatriliidu esimees
Jaan Elken- Eesti Kunstnike Liidu president,
Raimo Kangro- Eesti Heliloojate Liidu esimees, /hiljem Olav Ehala/
Peep Lassmann- Eesti Muusikaakadeemia rektor, Eesti Interpreetide Liidu esimees
Hannes Lintrop- Eesti Kinoliit
Kalle Vellevoog- Eesti Arhitektide Liidu esimees.
Töögruppi nõustas advokaadibüroo Maria Mägi.
Nimetatud töögrupi poolt välja töötatud erinevad eelnõu kontseptsioonid ei leidnud siiski heakskiitmist Rahandusministeeriumi, Justiitsministeeriumi ning Sotsiaalministeeriumi poolt.
Eelnõu kontseptsioon oli kahel korral arutusel valitsuskabineti nõupidamisel oktoobris 2002 ning jaanuaris 2003. Pärast valitsuskabineti arutelu oktoobris 2002 kohtusid Kultuuriministeeriumi ning töögrupi liikmeks olnud loomeliitude esindajad Sotsiaalministeeriumi ning Rahandusministeeriumi esindajatega ning võttes aluseks nimetatud ministeeriumide soovitusi, valmis Kultuuriministeeriumis käesolev eelnõu. 14.01.2003.a. toimunud valitsuskabineti nõupidamisel tehti ülesandeks kultuuriministrile esitada eelnõu kooskõlastamiseks asjaomastele ministeeriumidele ja institutsioonidele.
Eelnõu seletuskirja on koostanud koostöös Eesti Kirjanike Liidu esimehe Mati Sirkel´iga Kultuuriministeeriumi eelnõude-ja juriidilise nõustamise osakonna juhataja k.t. Liina Urboja (6 282 254).
II. SEADUSE EESMÄRK
Hetkeolukord Eestis on selline, et vabakutselisel loovisikul puudub elementaarne turvavõrk võimalikel loomingulistel või tervislikel kriisiperioodidel, eeskätt puudutab see sotsiaal- ja ravikindlustust.
Seaduse eesmärgiks on tagada loovisikutele, eeskätt vabakutselistele loovisikutele elementaarne toimetulek ja sotsiaal- ning raviturva miinimum. Samuti peab seadus korrastama ja reguleerima loovisikuid ühendavate ja esindavate erialaliste loomeliitude kui mittetulundusühingute staatust ning funktsiooni.
Seaduse kõige üldisemaks eesmärgiks oleva turvavõrgu loomine eeskätt vabakutselistele loovisikutele tähendaks eesti rahvuskultuuri järjepideva toimimise ja kvalitatiivse edenemise olulist toetamist, mis tõstaks loomeinimestes kindlus- ja oma vajalikkuse tunnet ning tuleks nii pikas kui lühemas perspektiivis kasuks kogu eesti professionaalsele kultuurile ja kunstile.
Eesti riigi väiksust arvestades on selge, et meil pole ega tule turumajanduse isetoimimise eelduseks olevat kultuuriturgu. Ilma riikliku süsteemse toeta jääb meie kunst kiratsema ja ühiskond ilma tema normaalseks toimimiseks hädavajalikust vaimsest osoonist.
Kunstnik ei tee ajatööd, ta töötab 24 tundi ööpaevas. Ta panustab täiele eksistentsiaalsele riskile minnes oma loomingusse kogu oma isiksuse, kogu oma elukogemuse ja sünteesib sellest parimal juhul – mille võimaldamiseks ongi mõeldud kogu käesolev seaduseelnõu – midagi vaimselt ja esteetiliselt uut ja enneolematut, mis rikastab kogu ühiskonda.
Loovisik on tavapärasest tundlikum, fantaasiarikkam, oma vastavas valdkonnas andekam indiviid, kelle erilisi võimeid tuleb vaadelda ühiskonna seisukohalt eluliselt olulisena, mis väärivad ka erikohtlemist ja erituge.
Kunstiloojad, kelle tekkele pole võimalik esitada riiklikku tellimust, on otsekui ühiskonna vaimne lisaväärtus, mida tuleb hoida ja hinnata. Kummalisel kombel on nad alati olemas ja igas põlvkonnas jõuavad parimad nende hulgast ka uute tunnetuste ning tõdedeni, mis kunsti eriomaste vahenditega mõjutavad ühiskonda tundlikkuse kasvu ja teadvuse avardamise, elu mõtestamise suunas.
Praegu on vabakutselisel loovisikul vaid üks võimalus: hakata füüsilisest isikust ettevõtjaks (FIE). Kogemus näitab, et vabakutseline kunstnik, kelle loovus on enamasti eruptiivset laadi, kus on tõusud ja mõõnad, kriisid ja õnnestumised, ei mahu hästi FIE loogikasse ja FIE elu tegelikkusse.
Millegi olulise loomine eeldab süvenemist ja pühendumist, eeldab kas püsivat või ajutist vabakutselisust, st mitteolemist tähtajalistes tööõiguslikes või teenistussuhetes, mis tähendab ka regulaarse sissetuleku ebakindlust. Samuti tekib probleem perioodil, mil loovisik aktiivse loometegevusega ei ole hõivatud. Kunstilooming on täis ettearvamatusi ja võib õnnestuda, nurjuda või kesta kauem, kui kavatsetud. Kunstniku ametiau ei luba tal end töötuks registreerida ka siis, kui ta töö – kirjutamine, maalimine, komponeerimine jne. – nõuab valmimiseks ja realiseerimiseks pikemat aega. Vabakutseline pühendunud kunstnik ei pea end töötuks Töötu sotsiaalse kaitse seaduse mõttes ega registreeri end töötuna.
Paraku on olemas professionaalsed loovisikud ja need, kes arvavad seda olevat. Kirjanduse vallas kutsutakse neid viimaseid grafomaanideks. Loovisiku professionaalsuse määratlemiseks on möödapääsmatu atesteeriv instants. Kunsti või mittekunsti eristab vaid kvaliteedi mõiste, mille jaoks pole olemas üheseid ja selgeid kriteeriume. Käesolev seaduseelnõu lähtub eeldusest, et professionaalsuse otsustab vastava kunstiliigi tegijaid ühendav ja esindav loomeliit kui kutseühing, kellel on parim ülevaade oma valdkonnas toimuvast, sealhulgas loovisikute võimalikest ja tegelikest probleemidest. Käesoleva seaduseelnõu soodustusi vajav kunstilooja peab seega astuma loomeliidu liikmeks, nõnda oma professionaalsele loovusele kollegiaalset kinnitust leides. Vähemalt Eestis ei ole võimalik, et loomeliit talendid märkamata või tunnustamata jätaks.
Jõustumise korral suurendaks seaduseelnõu oluliselt loovuse sfääri ja loovisikute turvalisust ning viljakust ja kaheldamatult kasvataks pikemas perspektiivis kunstiloomingu kvaliteeti, seega nii kunstipüramiidi kõrgust kui aluspinda.
Selle seaduse mõju oleks eeskätt siseriiklik – annaks meie kultuuriloojaile peale turvatunde ka selle tunde ja stiimuli, et neid Eestis hinnatakse ja vajatakse, et neil ei pruugi mujalt tööd otsida – , ent kahtlemata oleks tal süõmbolväärtus ka laias maailmas, mis mõjuks Eesti mainele igati soodsalt.
Eelnõu koosneb 25 paragrahvist.
Eelnõu paragrahvid 1 ja 2 sätestavad seaduse reguleerimisala ning seaduse eesmärgi. Seaduse põhieesmärgiks on rahvuskultuurilise loovuse kindlustamine ning professionaalsete, kaunite kunstide säilimine ja arenemine loovisikutele loometegevuseks vajalike tingimuste ja tagatiste loomise kaudu.
Eelnõu § 3, 4 ja 5 sätestavad loovisiku, vabakutselise loovisiku ning loomeliidu mõiste.
Loovisik on defineeritud kui traditsiooniliste kaunite kunstide alal tegutsev autor või esitaja Autoriõiguse seaduse mõttes.
Keskne tähendust kogu eelnõu lõikes on vabakutselise loovisiku mõistel, kes ei ole töölepingu ega muu võlaõigusliku lepingu alusel püsivalt oma loometegevuse eest tulu saav, ega ole avalikus teenistustes. Selgelt on öeldud, et vabakutseline loovisik ei ole füüsilisest isikust ettevõtja. Loovisik, kes tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana, ei ole õigustatud kasutama võimalusi, mis tulenevad käesolevast eelnõust.
Loomeliit on eelnõu kohaselt defineeritud kui mittetulundusühing, mille eesmärgiks on vastava loomeala edendamine ja loovisikute loometegevuse toetamine. Loomeliit peab hõlmama vaid ühte loovisiku viljeldavat loomeala.
Eelnõu § 6 toob erisusena loomeliidu kui mittetulundusühingu registreerimisel esitatavad nõuded- loomeliidus peab mittetulundusühinguna registreerimiseks olema vähemalt 50 füüsilist isikut, kes on vähemalt kolm aastat vastaval loomealal loometööga tegelenud.
Registripidajale on antud võimalus pöörduda Kultuuriministeeriumi poole seisukoha saamiseks.
On avaldatud arvamust, et loovisikute defineerimisel ning loomeliiduna registreerimise piirangud ei ole piisavad, vältimaks loomeliidu moodustamist isikutest, kes tegelikult ei ole tegevad traditsiooniliste kaunite kunstide alal ning moodustavad loomeliidu n.ö. fiktiivselt. Miinimumarv 50 on küllaltki suur, saamaks kokku fiktiivseid isikuid, kes vastaksid käesoleva eelnõu nõuetele. Tegemist saab olla eelnõus nimetatud loomealal tegutseva autoriga autoriõiguse seaduse tähenduses- ehk autori poolt loodud teosed peavad olema avaldatud ja üldsusele kättesaadavad mingis objektiivses vormis, lisaks pidev tegevus loomealal kolmel viimasel aastal. Käesoleva eelnõu kontseptsiooni kohaselt ei ole ka riigilt saadav toetus tõsiselt võetav stiimul moodustamaks fiktiivset loomeliitu. Toetuse kasutamine on piiritletud kindla eesmärgiga, mille kohta tuleb aru anda, ning selle kasutamine on kontrollitav. Toetuse saamise ja kasutamisega kaasneb ka piisavalt bürokraatiat mis teeb võimaliku pettuse äärmiselt ebamugavaks ja mis põhiline – riigilt saadav võimalik toetuse summa ei korvaks kogu sellega kaasneva asjaajamise ebamugavust.
Eelnõu § 7 sätestab lisaks mittetulundusühingu põhikirjale esitatavatele nõuetele täiendavalt mõned erisused. Nii registrisse kantavate andmete juures, kui ka nõuetes põhikirjale on märgitud loomeliidu asutamise aeg. Nimetatu mõte seisneb selles, et mõned täna tegutsevad loomeliidud on loodud õigusjärglasena mõningase vaheajaga tegutsenud loomeliitudele, mistõttu peetakse oluliseks märkida ära ka esmakordne asutamise aeg. Lisaks sellele loeb riiklik pensionikindlustuse seadus pensioniõigusliku staaži hulka ka loomeliitude ja kutseühingute liikmete tegevuse aja alates loometegevuse algusest kuni 1991. aasta 1. jaanuarini. Seetõttu võib see osutuda vajalikuks pensionistaaži tõendamisel.
Eelnõu § 8 sätestab loomeliidu ühinemise, jagunemise ja lõpetamise, mis toimub mittetulundusühingute seaduses ettenähtud korras. Ühe erandina tuuakse loomeliidu lõpetamise alusena ka loomeliitu kuuluvate liikmete arvu vähenemine alla käesolevas eelnõus sätestatud suuruse.
Eelnõu § 9 kohustab loomeliitu esitama Kultuuriministeeriumile oma põhikirja ning liikmeks olevate loovisikute nimekirja, mis on vajalikud juhul, kui loomeliit taotleb toetust riigieelarvest.
Eelnõu § 11 sätestab loomeliidu vara moodustumise allikad ning põhimõtte, mille kohaselt loomeliidu vara kasutatakse põhikirjaliste eesmärkide saavutamiseks nagu see on mittetulundusühingute puhul alati ning ka loovisikute loometegevuse toetamiseks.
Eelnõu § 12 sätestab loomeliidule riigieelarvest toetuse eraldamise alused ning korra.
Loomeliidu tegevustoetuse saamiseks esitab loomeliit Kultuuriministeeriumile avalduse koos liidu liikmete nimekirjaga.
Toetuse eraldamise otsustamiseks on Kultuuriministeeriumil õigus nõuda täiendavaid andmeid ja dokumente loomeliidu liikmeks olevate loovisikute teoste ja esituste kohta ning saada nende loometegevuse kohta andmeid ka kolmandatelt isikutelt.
Paragrahvi 12 lõige 3 määratleb tegevustoetuse kasutamise eesmärgi. Tegevustoetust on loomeliidul õigus kasutada vaid eelnõus ettenähtud loometegevuse toetuse maksmiseks vabakutselisel loovisikule, selle toetuse maksmise korraldamisega seotud kulude katteks ning loovisikute loometegevusega seotud täiendõppeks ning stipendiumideks.
Nimetatud riigieelarvest saadavast toetusest kaetav loometegevuse toetuse taotlemise ja maksmise tingimused on sätestatud eelnõu §-s 16. Loometegevuse toetuse näol on tegemist vahenditega, mis makstakse vabakutselisele loovisikule, kellel ajutiselt puudub loometegevusest saadav sissetulek ning kellel puudub võimalus pöörduda töötu abiraha saamiseks Tööhõiveameti poole, lähtuvalt tema kutsetegevuse eripärast. Toetuse saamise tingimuste sätestamisel on lähtutud analoogiast Töötu sotsiaalse kaitse seaduses sätestatuga. Toetuse suurus võrdub miinimumpalgaga, selle maksmise perioodi ei tohi ületada 6 kuud ning toetuse korduvaks saamiseks peab eelmise perioodi lõppemisest olema möödunud vähemalt 2 aastat (Eelnõu § 17).
Nagu eelpool öeldud, makstakse loometegevuse toetus riigieelarvest loomeliidule eraldatavast toetusest. Eelduseks on, et loomeliit peab arvestust toetust vajavate isikute, toetuse maksmise ning ka oma liikmeks olevate loovisikute tegevuse vastavuse üle loomeliidu põhikirjale ja seadusele.
Vahendite sihipärase kasutamise tagamiseks on eelnõu §-s 10 sätestatud loomeliidu õigus moodustada komisjon loometegevuse toetuse määramiseks ning komisjoni koosseisu kuulub riigi esindajana ka Kultuuriministeeriumi ametnik. Kui komisjoni moodustamist loomeliit vajalikuks ei pea, täidab komisjoni ülesandeid loomeliidu juhatus, kaasates Kultuuriministeeriumi esindaja.
Toetuse maksmise korraldamisega seotud kulude all mõeldakse arvestuse pidamist, dokumentide vormistamist aga ka sellega tegeleva isiku töötasu. Seda funktsiooni teostades täidab loomeliit ka ühelt poolt riiklikku ülesannet – töötute üle arvestuse pidamist ning toetuse maksmist.
Täiendõppeks ja stipendiumideks riigi poolt antava toetuse kasutamine on eelnõusse toodud eesmärgiga kaasa aidata riigi poolt arenguvõimaluste loomisel loovisikule oma loomealal.
Toetuse kasutamiseks sõlmitakse leping Kultuuriministeeriumiga, milles täpsustatakse sihtotstarvet ning loomeliit on kohustatud raha kasutamise kohta esitama ka aruanded.
Vältimaks saadud vahendite väärkasutamist, on n.ö. sanktsioonina sätestatud, et juhul kui loomeliit kasutab toetust mittesihipäraselt, ei ole tal õigus järgmisel aastal toetust taotleda. Mittesihipäraselt kasutatud summa on loomeliit kohustatud kandma riigieelarvesse.
Sätestatud on ka võimalus, et loomeliit ei kasuta ühe aasta jooksul ära riigilt saadud toetust, sel juhul vormistatakse lepingu lisa, milles nimetatu kajastub. Juhtudel, kus loomeliidul tekib vajadust maksta eelnõus sätestatud loometegevuse toetust, võib osutuda vajalikuks, et makstav summa kuue kuu jooksul toetust vajavale loovisikule on suurem, kui jooksval aastal riigilt saadav summa. Siis on vajalik teatud reservi olemasolu toetuste maksmiseks.
Eelnõu §-d 13 ja 14 sätestavad loomeliidu õigused ja kohustused. Õiguste hulgas võimaldatakse saada andmeid loovisikutelt nende loodud teoste osas ning arvata välja need loovisikud, kes ei ole viimase viie aasta jooksul oma loomealal loonud ühtegi teost. Kohustusena sätestatakse loomeliidule loovisikute registri pidamine, loometegevuse toetust saavate isikute kohta registri pidamine ning sellest andmete esitamine Kultuuriministeeriumile.
Eelnõu §-ga 15 luuakse alus, mille kohaselt ka loovisikute loometegevusega seotud lähetustele laieneks töölähetuste kohta õigusaktidega sätestatud kulutuste hüvitamise piirangud ja kord.
Eelnõu §-ga 18 antakse Kultuuriministeeriumile järelevalve teostamise õigus loomeliitude tegevuse üle, mis puudutab riigieelarvest antavat toetust ning selle kasutamist.
Kavandatava eelnõuga seonduvad maksualased küsimused ning ravikindlustusega seonduv on esitatud olemasolevate seaduste muudatusena.
Lähtutud on vabakutselise loovisiku tulude maksustamisel ja ka sotsiaalmaksu maksmisel analoogiast notarite ning kohtutäiturite osas sätestatud maksustamise põhimõtetega. Sellest tulenevalt ongi välja pakutud muudatus Tulumaksuseaduses (eelnõu § 19), mille kohaselt loetakse ettevõtlustuluks ka vabakutselise loovisiku loometegevusest saadud tulu ning hoolimata sellest, et vabakutseline loovisik ei ole füüsilisest isikust ettevõtja, kohaldatakse tema tulude maksustamisel sätteid, mis reguleerivad äriregistris registreeritud või Maksuameti kohalikus asutuses registreeritud füüsilisest isikust ettevõtja tegevust.
Selline sätestus peaks lahendama olukorra, kus loovisikud ei soovi end registreerida füüsilisest isikust ettevõtjana, samas tagab see nende poolt Tulumaksuseaduses sätestatud kohustuste täitmise.
Pikkade arutelude tulemusena on jäädud ka põhimõtte juurde, et loovisikutel on õigus oma loometegevusest saadud tuludelt analoogselt põllumeestega täiendavalt maha arvata 45 000 krooni (eelnõu § 19 punkt 6).
Loomeliitude poolt oma liikmete loometegevusega seotud lähetamine võrdsustatakse töö ja teenistuslähetusega ning tehakse vastav muudatus ka Tulumaksuseaduses, mille kohaselt ei maksustata tulumaksuga nimetatud lähetusega seotud päevaraha ning muude kulude hüvitamist (eelnõu § 19).
Et tagada vabakutselise loovisiku, kes saab loometegevuse toetust, hõlmatus ravikindlustusega ning pensionikindlustusega on Sotsiaalmaksuseadust on täiendatud sätetega, mille kohaselt vabakutselise loovisiku loometegevuse toetuselt maksab sotsiaalmaksu loomeliit nimetatud toetuselt (eelnõu § 20).
Samasisuline muudatus on tehtud Ravikindlustusseadusesse (eelnõu § 21) ning toodud kindlustatud isikute hulka ka nimetatud vabakutselised loovisikud.
Toodud muudatused peaksid lahendama olukorra nende vabakutseliste loovisikute suhtes, kes ajutiselt loometegevusest tulu ei saa.
Viimane problemaatiline valdkond on loovisikud, kes saavad küll tulu oma loometegevusest, kuid ei saa seda regulaarselt (näiteks saavad kord aastas vms), samas ei ole nad registreeritud ka füüsilisest isikutest ettevõtjatena. Täna kehtiva Sotsiaalmaksuseaduse ega ka Ravikindlustusseaduse alusel ei ole sellistel loovisikutel võimalik teha individuaalseid lepinguid Haigekassaga, samuti ei laeku pensionikindlustuseks vajalikke vahendeid.
Käesolevas eelnõus on toodud Sotsiaalmaksuseadusesse ja Ravikindlustusseadusesse füüsilisest isikust ettevõtjate kõrvale ka vabakutselised loovisikud, ehk on edasi arendatud ülalkirjeldatud tulumaksuseadusesse viidud muudatust. Muudatus võimaldab vabakutselisel loovisikul maksta sotsiaalmaksu avansiliste maksetena analoogselt füüsilisest isikust ettevõtjaga ning seeläbi kindlustada vajalik sotsiaalmaksu maksmine ravikindlustuse ja pensionikindlustuse vahenditesse (eelnõu §-d 20 ja 21).
Juhul, kui vabakutselisel loovisikul tekib probleeme avansiliste maksete tasumisega, seonduvalt sellega, et tulu saamine ei ole regulaarne, saab olukorra lahendada võlaõiguslik leping loomeliiduga, kes annab loovisikule laenu vajalike maksete tasumiseks ning loovisik tasub loomeliidule vahendid tagasi, kui temale loometegevuses tulu laekub. Viimatinimetatu ei vaja reguleerimist käesoleva seaduse raames, vaid selgitab olukorda.
Eeltoodud muudatused ei too kaasa põhimõttelisi erinevusi võrreldes täna füüsilisest isikust ettevõtjate suhtes kohaldatavaid sotsiaalmaksu ja tulumaksu maksmise kohta käivad sätteid, küll aga võimaldaks see arvestada loovisikute tegevuse eripärast tulenevaid vajadusi.
Eelnõu § 22 muudab Töötuskindluste seadust ning sätestab et töötuskindlustuse seaduse mõttes ei ole kindlustatud isikuks ka loometegevuse toetust saav loovisik.
IV. EELNÕU TERMINOLOOGIA JA VASTAVUS EUROOPA LIIDU ÕIGUSELE
Eelnõu reguleerimisala ei puuduta Euroopa Liidu õigust. Eelnõuga kasutusel võetavad uued mõisted on defineeritud §-des 3-5.
V. SEADUSE MÕJUD NING SEADUSE RAKENDAMISEKS VAJALIKUD KULUTUSED JA EELDATAVAD TULUD
Eenõu vastuvõtmine seadusena loob eeldused suurele hulgale loovisikutele sotsiaalse turvalisuse tekkimiseks ning võimaldab keskenduda neil oma loometegevusele.
Ligikaudse arvestuse kohaselt oleks riigieelarvest täiendavalt loomeliitudele suunatav toetus ca 3,5 miljonit krooni, kui lähtuda sellest, et loomeliitudesse kuulub täna umbes 3500 isikut ning tegevustoetus oleks 1/5 keskmisest palgast liikme kohta ehk hetkel ca 1000 krooni. Tulumaksusoodustuse näol võiks arvestuslikult jääda riigieelarvesse laekumata maksimaalselt 41 miljonit krooni, juhul kui 3500 loovisikut teeniksid ainult oma loometööga 45.000 maksuvaba krooni aastas. Kuna suure osa loovisikute spetsiifiline sissetulek jääb aga alla nimetatud summat – looming leivatöö kõrvalt, päris vabakutselisi on vähe, pensionäride loomeaktiivsus võib olla kahanenud – , siis reaalselt võiks jääda laekumata ca 20 miljonit krooni, mis koos tegevustoetusega annaks seaduse tõenäoliseks hinnaks ümmarguselt 25 miljonit krooni, Maksusoodustuslik kompensatsioon poleks mitte privileeg, vaid lahendus, mis kataks professionaalse loovuse eripärast johtuva hämartsooni – võimatu on FIEna tshekkide ja kviitungite alusel tõmmata selget piiri, millised väljaminekud olid loomingu jaoks vältimatud – , aitaks kaasa väärikat ametialast tegutsemist võimaldavate olude tekkele ning hüvitaks Eesti turu väiksusest tulenevat kroonilist alamakstust.
VI. SEADUSE RAKENDUSAKTID
Loomeliitude poolt oma liikmete loometegevusega seotud lähetamine võrdsustatakse töö ja teenistuslähetusega ning tehakse vastav muudatus ka Tulumaksuseaduses, mille kohaselt ei maksustata tulumaksuga nimetatud lähetusega seotud päevaraha ning muude kulude hüvitamist. Regulatsiooni kehtestamisel tuleks muuta ka vastavat Vabariigi Valitsuse määrust. Uusi Vabariigi Valitsuse ega ministri määrusi eelnõu rakendamiseks kehtestada ei ole vaja.
Seadus jõustub 2004.aasta 1.jaanuaril