Loomatauditõrje seaduse, riigilõivuseaduse, söödaseaduse, toiduseaduse ja veterinaarkorralduse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 04.12.2019, 2
25.11.2019 otsus nr 508
Vastu võetud 20.11.2019
§ 1. Loomatauditõrje seaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõikes 3 asendatakse sõnad ”arvestades käesoleva seaduse erisusi” tekstiosaga ”arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), muude Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi”;
2) paragrahvi 5 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Riiklikku veterinaarjärelevalvet (edaspidi riiklik järelevalve) Euroopa Liidu asjakohaste õigusaktide, käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete täitmise üle tehakse veterinaarkorralduse seaduses sätestatud korras, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.”;
3) paragrahvi 9 punktist 11 ja § 35 lõikest 2 jäetakse välja sõnad ”piirkonda teenindav volitatud veterinaararst või” vastavas käändes;
4) paragrahvi 9 punktist 2, § 35 lõikest 3 ja § 39 lõikest 1 jäetakse välja sõnad ”või volitatud veterinaararst” vastavas käändes;
5) paragrahvi 13 lõike 41 kolmandas lauses asendatakse sõnad ”volitatud veterinaararst” sõnadega ”veterinaarjärelevalve ametnik”;
6) paragrahvi 131 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 576/2013 artikli 7 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastavate lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine Eestisse on lubatud nimetatud määruse artikli 7 lõikes 2 sätestatud tingimustel.”;
7) paragrahvi 171 lõikes 2 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks (ELT L 139, 30.04.2004, lk 206–320),” tekstiosaga ”(EL) 2017/625”;
8) paragrahvi 48 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa ”taudipunkti piirkonda teenindav volitatud veterinaararst,”.
1) paragrahvi 15 lõige 4 ja § 252 tunnistatakse kehtetuks;
2) seaduse 5. osa 19. peatüki 1. jagu täiendatakse §-ga 3651 järgmises sõnastuses:
”§ 3651. Paragrahvi 15 lõike 4 ja § 252 kohaldamise lõpptähtpäev
Käesoleva seaduse § 15 lõiget 4 ja § 252 kohaldatakse kuni 2020. aasta 31. märtsini §-s 252 nimetatud tegevuste suhtes, mida tehakse sööda käitleja ettevõttes 2019. aasta viimases kvartalis.”.
§ 3. Söödaseaduse muutmine
1) seaduses asendatakse sõna ”ühenduseväline” sõnaga ”liiduväline” vastavas käändes;
2) paragrahvi 1 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(2) Euroopa Liidu õigusaktides ja käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), muude Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi.”;
3) paragrahvi 16 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvast riigist või territooriumilt (edaspidi liiduväline riik) sööda Eestisse toimetamine käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 3 punktis 40 sätestatud tegevus.”;
4) paragrahvi 16 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
”(11) Sööta on lubatud liiduvälisest riigist Eestisse toimetada riigipiiri seaduse alusel rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunkti kaudu.”;
5) paragrahvi 16 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 47 lõike 2 punkti a alusel kehtestatud loetelus nimetatud sööta võib liiduvälisest riigist Eestisse toimetada loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi seaduses sätestatud alustel ja korras.”;
6) paragrahvi 16 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 viidatud loetelus nimetamata sööda (edaspidi mitteloomne sööt) liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral peab Euroopa Liidu asjakohasest õigusaktist tulenevalt kontrollima selle nõuetekohasust piiripunktis või imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise kohas, on lubatud sellist sööta liiduvälisest riigist Eestisse toimetada üksnes Veterinaar- ja Toiduameti määratud piiripunkti või ametliku kontrollimise koha kaudu ning sellise sööda liiduvälisest riigist Eestisse toimetamisest teavitatakse Veterinaar- ja Toiduametit vähemalt üks tööpäev enne sööda esitamist ametlikuks kontrollimiseks.”;
7) paragrahvi 16 lõiked 6–10 ja § 161 tunnistatakse kehtetuks;
8) seadust täiendatakse §-dega 162 ja 163 järgmises sõnastuses:
”§ 162. Piiripunkt
(1) Riigipiiri seaduse alusel rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunkti omaniku või valdaja taotluse alusel määrab Veterinaar- ja Toiduamet selle piiripunkti, mille kaudu on lubatud mitteloomset sööta liiduvälisest riigist Eestisse toimetada (edaspidi piiripunkt), kui piiripunkti määramise õigus on Euroopa Liidu asjakohase õigusakti kohaselt liikmesriigil.
(2) Piiripunktide loetelu avalikustatakse Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 60 sätestatud nõuete kohaselt.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet esitab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 59 lõike 2 kohase teate piiripunkti määramise kavatsuse kohta Euroopa Komisjonile.
(4) Pärast Euroopa Komisjonilt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 59 lõigetes 3–5 sätestatud teate saamist teeb Veterinaar- ja Toiduamet viivitamata asjakohase otsuse.
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 62 lõikes 1 ning artikli 63 lõigetes 1 ja 4 sätestatud juhul teeb Veterinaar- ja Toiduamet asjakohase otsuse ja muudatuse piiripunktide loetelus ning teavitab sellest Euroopa Komisjoni ja teisi liikmesriike nimetatud määruse artiklite 62 ja 63 kohaselt.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud piiripunkti määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Veterinaar- ja Toiduamet määrab imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise koha isiku taotluse alusel, kui selle määramise õigus on Euroopa Liidu asjakohase õigusakti kohaselt liikmesriigil. Ametliku kontrollimise koht asub Maksu- ja Tolliameti aktsepteeritud kohas.
(2) Imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise kohtade loetelu avalikustatakse Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõikes 2 viidatud nõuete kohaselt.
(3) Kui ametliku kontrollimise koht vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele, teeb Veterinaar- ja Toiduamet imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise koha määramise otsuse.
(4) Kui ametliku kontrollimise koht ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele, teeb Veterinaar- ja Toiduamet imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise koha määramisest keeldumise otsuse.
(5) Veterinaar- ja Toiduamet teeb käesoleva paragrahvi lõikes 3 või 4 sätestatud otsuse 30 tööpäeva jooksul imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise koha määramise taotluse saamisest arvates.
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 62 lõikes 1 ning artikli 63 lõigetes 1 ja 4 sätestatud juhul ja artikli 53 lõiget 2 arvestades teeb Veterinaar- ja Toiduamet asjakohase otsuse ja muudatuse imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise kohtade loetelus ning teavitab sellest Euroopa Komisjoni ja teisi liikmesriike nimetatud määruse artiklite 62 ja 63 kohaselt.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud imporditava mitteloomse sööda ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
9) paragrahv 221 tunnistatakse kehtetuks;
10) seaduse 6. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”6. peatükk
AMETLIK KONTROLL JA MUUD AMETLIKUD TOIMINGUD”;
11) paragrahv 24 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”§ 24. Ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute tegemine
Veterinaar- ja Toiduamet teeb ametlikku kontrolli nende nõuete täitmise üle, mis on kehtestatud asjakohaste Euroopa Liidu õigusaktidega, käesoleva seadusega ja selle alusel kehtestatud õigusaktidega sööda, sööda käitlemise ja söötmise kohta, ning teeb asjakohaseid muid ametlikke toiminguid.”;
12) paragrahv 25 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 28 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Sööda, sööda käitlemise ja söötmise ametlik kontroll korraldatakse, lähtudes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 109 kohaselt koostatud kontrollikavast. Kontrollikava avalikustatakse nimetatud määruse artikli 111 kohaselt Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 11 lõikes 1 sätestatud andmed ametliku kontrolli tulemuste kohta avalikustatakse Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.”;
14) paragrahvi 28 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 28 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 28 lõikes 5 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004 artikli 35” tekstiosaga ”(EL) 2017/625 artikli 103 lõike 1”;
17) paragrahvi 28 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 28 täiendatakse lõigetega 7–9 järgmises sõnastuses:
”(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 115 nimetatud situatsiooniplaani koostamist koordineeriv asutus ning artikli 109 lõikes 2 nimetatud mitmeaastase kontrollikava eest vastutav asutus on Veterinaar- ja Toiduamet. Veterinaar- ja Toiduamet esitab mitmeaastase kontrollikava ning selle täitmise aruande Euroopa Komisjonile nimetatud määruse artikli 113 kohaselt.
(8) Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud situatsiooniplaani ja mitmeaastase kontrollikava väljatöötamiseks korrakaitseorganite vahelise koostöö korra.
(9) Muu korrakaitseorgan, haldusorgan või valitsusasutus teatab Veterinaar- ja Toiduametile viivitamata, kui esineb järgmine võimalik nõuete rikkumine seoses söödaga, sööda käitlemisega ja söötmisega:
1) rikkumine, mis võib kujutada ohtu looma või inimese tervisele, looma heaolule või keskkonnale;
2) rikkumine, mis on toime pandud tegelikest asjaoludest teadvalt ebaõige ettekujutuse loomise teel.”;
19) paragrahvi 29 lõikes 1 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004 artiklis 54” tekstiosaga ”(EL) 2017/625 artiklis 138”;
20) paragrahvi 29 lõikes 2 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004 artiklis 19” tekstiosaga ”(EL) 2017/625 artiklis 66”;
21) seaduse 61. peatükk loetakse peatükiks 62 ning seadust täiendatakse pärast § 29 61. peatükiga järgmises sõnastuses:
”61. peatükk
SÖÖDAJÄRELEVALVE TASU
(1) Söödajärelevalve tasu (edaspidi järelevalvetasu) on teatamis- või loakohustusega ja selle kohustuse täitnud ettevõtja ettevõtte, sööda, sööda käitlemise ja söötmise nõuetekohasuse ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute (edaspidi söödajärelevalve toiming) tegemise eest käesoleva seaduse alusel kehtestatud määras tasutav summa.
(2) Järelevalvetasu laekub Rahandusministeeriumi riigikassa kontsernikonto koosseisus olevale Veterinaar- ja Toiduameti arvelduskontole.
(3) Järelevalvetasu makstakse söödajärelevalve toimingu tegemise eest, välja arvatud veterinaarkorralduse seaduse §-s 4 nimetatud sööda järelevalvetoimingu tegemise eest.
(4) Järelevalvetasu ei maksta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 artikli 5 lõikes 1 nimetatud toimingute ning taimse söödamaterjali esmatootmise ja selle esmatoodangu turule viimiseks kuivatamisega seotud järelevalvetoimingu tegemise eest.
(1) Järelevalvetasu maksmiseks kohustatud isik (edaspidi kohustatud isik) on isik, kelle suhtes on tehtud söödajärelevalve toiming.
(2) Mitu kohustatud isikut vastutavad ühise söödajärelevalve toimingu tegemise eest järelevalvetasu maksmise korral solidaarselt.
(1) Järelevalvetasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 sätestatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti söödajärelevalve toimingute tegemisega.
(2) Järelevalvetasu võetakse söödajärelevalve toimingute tegemise eest tunnitasuna, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 9 sätestatud laboratoorsete lisauuringute tegemise eest.
(3) Kohustatud isik maksab tunnitasu söödajärelevalve toimingule kulunud aja eest, kuid mitte rohkem kui kaheksa tunni eest järelevalvetoimingu kohta. Järelevalvetoimingule kulutatud aeg arvestatakse tunni täpsusega ja iga alustatud tund loetakse järgmiseks täistunniks. Arvesse ei võeta järelevalvetoimingu tegemise paika kohalesõiduks kulunud aega.
(4) Tunnitasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 sätestatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti söödajärelevalve toimingute tegemisega. Söödajärelevalve toimingutega seotud töötasu ja majanduskulu, sealhulgas laboratoorsete analüüside ja uuringute kulu arvutamisel lähtutakse tegelikust kulust toimingueelsel kalendriaastal. Nimetatud ajavahemikul söödajärelevalve toimingutega seotud kogukulu jagatakse samal ajavahemikul järelevalvetoimingute tegemisele, välja arvatud laboratoorsete analüüside ja uuringute tegemisele, kulunud töötundidega.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud söödajärelevalve toimingutega seotud majanduskulu arvutamisel ei võeta arvesse lõikes 9 nimetatud laboratoorsete lisauuringute kulu.
(6) Söödajärelevalve toimingu tegemise eest võetava tunnitasu määra igaks aastaks kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(7) Söödajärelevalve toimingu tegemise käigus on Veterinaar- ja Toiduametil õigus võtta hilinenud kaubasaadetise ooteaja eest lisatasu järgmiselt:
1) tööajal tunnitasuna ametniku kohta käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt;
2) väljaspool tööaega ning isiku taotlusel väljaspool tööaega tehtud järelevalvetoimingu eest kahekordse tunnitasuna ametniku kohta käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt.
(8) Käesoleva paragrahvi lõike 7 alusel makstavale lisatasule kohaldatakse käesoleva seaduse §‑s 294 sätestatud korda.
(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõike 2 punktis c sätestatud juhul maksab kohustatud isik söödajärelevalve lisatoimingute eest järelevalvetasu tunnitasuna käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt. Kui tuvastatud nõuete rikkumisega seoses on vaja teha laboratoorseid lisauuringuid, maksab kohustatud isik järelevalvetasu ka nende uuringute kogukulu ulatuses.
(1) Veterinaar- ja Toiduamet teeb eelmise kalendrikuu jooksul tehtud söödajärelevalve toimingute eest järelevalvetasu sissenõudmise otsuse iga kalendrikuu viiendaks kuupäevaks.
(2) Järelevalvetasu sissenõudmise otsus toimetatakse kohustatud isikule kätte viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.
(3) Kohustatud isik kannab järelevalvetasu üle otsuses näidatud pangakontole kümne tööpäeva jooksul järelevalvetasu sissenõudmise otsuse saamise päevast arvates.
(4) Sööda liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral maksab kohustatud isik järelevalvetasu enne kauba tolliprotseduurile suunamist Veterinaar- ja Toiduameti esitatud järelevalvetasu sissenõudmise otsuses märgitud summas.
(5) Veterinaar- ja Toiduamet võib sööda liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral vabastada kohustatud isiku järelevalvetasu maksmisest enne kauba tolliprotseduurile suunamist, kui on täidetud mõlemad järgmised tingimused:
1) kohustatud isik on esitanud küllaldase garantii;
2) kohustatud isik on varem maksnud järelevalvetasu õiges suuruses ja õigel ajal.
(6) Järelevalvetasu maksmise, sularahas vastuvõtmise ja maksmise kontrollimise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Ettenähtust suuremas summas makstud järelevalvetasu (edaspidi enammakstud järelevalvetasu) tagastatakse kohustatud isikule.
(2) Kohustatud isikul on õigus taotleda enammakstud järelevalvetasu tagastamist kahe aasta jooksul järelevalvetasu maksmise päevast arvates.
(3) Enammakstud järelevalvetasu tagastamise taotlemiseks esitab kohustatud isik Veterinaar- ja Toiduametile kirjaliku taotluse ning järelevalvetasu maksmist tõendava dokumendi.
(4) Veterinaar- ja Toiduamet teeb enammakstud järelevalvetasu tagastamise või sellest keeldumise otsuse kümne tööpäeva jooksul taotluse saamisest arvates.
(5) Enammakstud järelevalvetasu ei tagastata, kui ei ole võimalik kindlaks teha järelevalvetasu maksnud isikut või isikut, kelle eest tasu on makstud, või kui isikul puudub tagasimakse saamise õigus.
(6) Enammakstud järelevalvetasu tagastamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Kohustatud isik maksab maksmata järelevalvetasu sissenõudmiseks tehtud ettekirjutuses määratud summa kümne tööpäeva jooksul ettekirjutuse saamise päevast arvates.
(2) Kui kohustatud isik ei ole ettekirjutuses määratud tähtaja jooksul järelevalvetasu maksnud, on Veterinaar- ja Toiduametil õigus pöörduda kohtutäituri poole, kes nõuab maksmata järelevalvetasu kohustatud isikult sisse täitemenetluse seadustikus ettenähtud korras.”;
22) paragrahvis 30 asendatakse läbivalt sõnad ”ametliku kontrolli” sõnadega ”ametliku kontrolli või muude ametlike toimingute”;
23) paragrahvi 30 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
”(4) Sööda käitleja võib esitada taotluse, et lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud proovile võetakse käitleja kulul samadel tingimustel lisaproov, mis jääb tema käsutusse.”;
24) paragrahvi 31 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
25) paragrahvi 31 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(3) Ametliku kontrolli ja muu ametliku toimingu tegemise käigus võetud proove analüüsitakse asjakohaste analüüside tegemiseks Veterinaar- ja Toiduameti poolt volitatud ametlikus laboratooriumis (edaspidi volitatud laboratoorium), mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 37 lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuetele.”;
26) paragrahvi 31 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
”(31) Volitatud laboratooriumina tegutsema võib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklites 40 ja 42 sätestatud juhtudel volitada ka akrediteerimata laboratooriumi.”;
27) paragrahvi 31 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 35 sätestatud teisest eksperdiarvamusest tuleneva Veterinaar- ja Toiduameti ning sööda käitleja vahelise vaidluse korral võib käitleja taotleda omal kulul algse analüüsi dokumentide läbivaatamist ning vajaduse korral lasta käesoleva seaduse § 30 lõikes 4 nimetatud proovi omal kulul analüüsida teises, nimetatud määruse artikli 37 lõikes 1 sätestatud laboratooriumis.
(6) Teise eksperdiarvamuse taotlemisest sõltumata rakendab Veterinaar- ja Toiduamet Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 66 või 138 sätestatud vajalikke meetmeid.”;
28) paragrahvi 31 lõige 7 tunnistatakse kehtetuks;
29) paragrahvi 32 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 93 lõikes 1 viidatud iga Euroopa Liidu söödaalase referentlaboratooriumi kohta volitatakse riiklik referentlaboratoorium (edaspidi referentlaboratoorium). Referentlaboratooriumiks võib volitada laboratooriumi, mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 100 lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõuetele.”;
30) paragrahvi 32 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(3) Referentlaboratooriumi volituse taotlemise ja andmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
31) paragrahv 37 tunnistatakse kehtetuks;
32) seadust täiendatakse §-dega 424 ja 425 järgmises sõnastuses:
”§ 424. Sööda käitlemise kohta andmete esitamine
1) toodetud ja turustatud sööda liigi ja koguse kohta;
2) töödeldud ja turustatud söödamaterjali koguse kohta;
3) toodetud ja turustamisotstarbelise loomakasvatussaaduse tootmiseks kasutatud segasööda koguse kohta.
(1) Sööda käitleja tasub iga ettevõtte kohta, kus tegeletakse 2019. aasta viimases kvartalis Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 artikli 5 lõikes 2 nimetatud tegevusega, riigilõivu 2020. aasta 10. jaanuariks ametlike kontrollide, sealhulgas järelevalvetoimingute tegemise eest riigilõivuseaduses sätestatud määra järgi. Riigilõivu ei pea tasuma sellise ettevõtte kohta, kus tegeletakse üksnes pakendatud sööda müügiga jaekaubanduse korras.
(2) Sööda vabasse ringlusse suunamisel tasutakse riigilõiv 2020. aasta 10. jaanuariks nende söötade puhul, mille kohta on kehtestatud käesoleva seaduse kuni 2019. aasta 31. detsembrini kehtinud redaktsiooni § 28 lõike 4 alusel tariifne klassifikatsioon.”;
33) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”1 Komisjoni direktiiv 82/475/EMÜ, millega sätestatakse koostisosade kategooriad, mida lubatakse kasutada lemmikloomade segatoidu märgistamisel (EÜT L 213, 21.07.1982, lk 27–28), muudetud direktiividega 91/334/EMÜ (EÜT L 184, 10.07.1991, lk 27) ja 98/67/EÜ (EÜT L 261, 24.09.1998, lk 10–31);
komisjoni direktiiv 2008/38/EÜ, milles koostatakse eritoitmiseks mõeldud söötade sihtkasutuse nimekiri (kodifitseeritud versioon) (ELT L 62, 06.03.2008, lk 9–22), muudetud direktiiviga 2008/82/EÜ (ELT L 202, 31.07.2008, lk 48–49) ning määrustega (EL)
nr 1070/2010 (ELT L 306, 23.11.2010, lk 42–43), (EL) nr 5/2014 (ELT L 2, 07.01.2014, lk 3–9) ja (EL) nr 1123/2014 (ELT L 304, 23.10.2014, lk 81–86).”.
§ 4. Toiduseaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Euroopa Liidu õigusaktides ja käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), muude Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi.”;
2) seaduse 7. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”7. peatükk
TOIDU EESTISSE TOIMETAMINE JA EKSPORT”;
3) paragrahvi 41 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”§ 41. Toidu Eestisse toimetamise ja ekspordi tingimused
(1) Toidu Eestisse toimetamine käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 3 punktis 40 sätestatud tegevus.”;
4) paragrahvi 41 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
”(11) Toidu Eestisse toimetamine ja eksport on lubatud riigipiiri seaduse alusel rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunkti kaudu.”;
5) paragrahvi 41 lõiked 2–31 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 41 täiendatakse lõikega 32 järgmises sõnastuses:
”(32) Kui toidu Eestisse toimetamise korral peab Euroopa Liidu asjakohasest õigusaktist tulenevalt kontrollima selle nõuetekohasust piiripunktis või imporditava toidu ametliku kontrollimise kohas, on lubatud sellist toitu Eestisse toimetada üksnes Veterinaar- ja Toiduameti määratud piiripunkti või imporditava toidu ametliku kontrollimise koha kaudu.”;
7) paragrahvi 41 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(4) Käesolevas peatükis sätestatud nõudeid ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 47 lõike 2 punkti a alusel kehtestatud loetelus nimetatud toidu suhtes.”;
8) paragrahv 42 tunnistatakse kehtetuks;
9) seadust täiendatakse §-dega 421 ja 422 järgmises sõnastuses:
”§ 421. Piiripunkt
(1) Riigipiiri seaduse alusel rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunkti omaniku või valdaja taotluse alusel määrab Veterinaar- ja Toiduamet piiripunkti, mille kaudu on lubatud toitu Eestisse toimetada (edaspidi piiripunkt), kui piiripunkti määramise õigus on Euroopa Liidu asjakohase õigusakti kohaselt liikmesriigil.
(1) Veterinaar- ja Toiduamet määrab imporditava toidu ametliku kontrollimise koha isiku taotluse alusel, kui selle määramise õigus on Euroopa Liidu asjakohase õigusakti kohaselt liikmesriigil. Ametliku kontrollimise koht asub Maksu- ja Tolliameti aktsepteeritud kohas.
(2) Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel avalikustatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõikes 2 viidatud nõuete kohaselt imporditava toidu ametliku kontrollimise kohtade loetelu.
(3) Kui ametliku kontrollimise koht vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele, teeb Veterinaar- ja Toiduamet imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise otsuse.
(4) Kui ametliku kontrollimise koht ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele, teeb Veterinaar- ja Toiduamet imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramisest keeldumise otsuse.
(5) Veterinaar- ja Toiduamet teeb käesoleva paragrahvi lõikes 3 või 4 sätestatud otsuse 30 tööpäeva jooksul imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise taotluse saamisest arvates.
(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 62 lõikes 1 ning artikli 63 lõigetes 1 ja 4 sätestatud juhul ning artikli 53 lõiget 2 arvestades teeb Veterinaar- ja Toiduamet asjakohase otsuse ja muudatuse imporditava toidu ametliku kontrollimise kohtade loetelus ning teavitab sellest Euroopa Komisjoni ja teisi liikmesriike nimetatud määruse artiklite 62 ja 63 kohaselt.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
10) paragrahvi 43 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”§ 43. Ametlik kontroll ja muud ametlikud toimingud toidu eksportimise korral”;
11) paragrahvi 43 lõiked 1–3 tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 44 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”§ 44. Toidu Eestisse toimetamisest teavitamine
(1) Sellise toidu Eestisse toimetamisest, mida tuleb Euroopa Liidu asjakohasest õigusaktist tulenevalt ametlikult kontrollida piiripunktis või imporditava toidu ametliku kontrollimise kohas, teavitatakse Veterinaar- ja Toiduametit vähemalt üks tööpäev enne toidu esitamist ametlikuks kontrolliks.”;
13) paragrahvi 44 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 47 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(4) Järelevalvet teostatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 ning muude asjakohaste õigusaktide järelevalvet käsitlevate sätete kohaselt.”;
15) paragrahvi 47 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 109 lõikes 2 nimetatud mitmeaastase kontrollikava eest vastutav asutus ja artiklis 115 nimetatud situatsiooniplaani koostamist koordineeriv asutus on Veterinaar- ja Toiduamet. Veterinaar- ja Toiduamet esitab mitmeaastase kontrollikava ning kava täitmise aastaaruande Euroopa Komisjonile nimetatud määruse artikli 113 kohaselt.”;
16) paragrahvi 48 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(3) Mittenõuetekohase toidu ning mittenõuetekohaste toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete avastamise korral kohaldab korrakaitseorgan Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 138 sätestatud meetmeid.
(4) Mittenõuetekohase toidu ning mittenõuetekohaste toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete Eestisse toimetamise korral kohaldab korrakaitseorgan Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklites 66-69 sätestatud meetmeid.”;
17) paragrahvi 481 lõikes 2 asendatakse sõna ”importimisel” sõnadega ” Eestisse toimetamisel”;
18) paragrahvi 481 lõikes 4 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004 artikli 35” tekstiosaga ”(EL) 2017/625 artikli 103 lõike 1”;
19) paragrahvi 481 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
”(5) Muu korrakaitseorgan, haldusorgan või valitsusasutus teatab Veterinaar- ja Toiduametile viivitamata, kui esineb järgmine võimalik nõuete rikkumine seoses toiduga, sealhulgas toidualase teabega, toidu käitlemisega ning toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemetega:
1) rikkumine, mis võib kujutada ohtu inimese tervisele või keskkonnale;
20) paragrahvi 491 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”Toidujärelevalve tasu (edaspidi järelevalvetasu) on teatamis- või loakohustusega ning selle kohustuse täitnud ettevõtja ettevõtte, toidu ja toidu käitlemise nõuetekohasuse ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute (edaspidi järelevalvetoiming) tegemise eest käesoleva seaduse alusel kehtestatud määras tasutav summa.”;
21) paragrahvi 491 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(2) Järelevalvetasu makstakse jaekaubandusettevõttes tehtava ning toiduga seotud järelevalvetoimingu tegemise eest, välja arvatud veterinaarkorralduse seaduse §-s 4 nimetatud loomse saadusega seotud järelevalvetoimingu tegemise eest.”;
22) paragrahvi 493 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Järelevalvetasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 nimetatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti järelevalvetoimingute tegemisega.
(2) Järelevalvetasu võetakse käesoleva seaduse § 491 kohaselt tehtavate järelevalvetoimingute eest tunnitasuna, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 9 sätestatud laboratoorsete lisauuringute tegemise eest.”;
23) paragrahvi 493 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(4) Tunnitasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 sätestatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti toidujärelevalve toimingute tegemisega. Toidujärelevalve toimingutega seotud töötasu ja majanduskulu, sealhulgas laboratoorsete analüüside ja uuringute kulu arvutamisel lähtutakse tegelikust kulust toimingueelsel kalendriaastal. Nimetatud ajavahemikul toidujärelevalve toimingutega seotud kogukulu jagatakse samal ajavahemikul järelevalvetoimingute tegemisele, välja arvatud laboratoorsete analüüside ja uuringute tegemisele, kulunud töötundidega.”;
24) paragrahvi 493 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
”(41) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud toidujärelevalve toimingutega seotud majanduskulu arvutamisel ei võeta arvesse lõikes 9 nimetatud laboratoorsete lisauuringute kulu.”;
25) paragrahvi 493 lõikes 6 asendatakse sõnad ”üle ametliku kontrolli teostamise” sõnadega ”ametliku kontrollimise”;
26) paragrahvi 493 lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõike 2 punktis c sätestatud juhul maksab kohustatud isik toidujärelevalve lisatoimingute eest järelevalvetasu tunnitasuna käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt. Kui tuvastatud nõuete rikkumisega seoses on vaja teha laboratoorseid lisauuringuid, maksab kohustatud isik järelevalvetasu ka nende uuringute kogukulu ulatuses.”;
27) paragrahvi 494 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(2) Järelevalvetasu sissenõudmise otsus toimetatakse kohustatud isikule kätte viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.”;
28) paragrahvi 494 lõike 3 esimeses lauses asendatakse sõna ”kalendripäeva” sõnaga ”tööpäeva”;
29) paragrahvi 494 lõiked 4-6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(4) Toidu Eestisse toimetamise korral maksab kohustatud isik järelevalvetasu enne kauba tolliprotseduurile suunamist Veterinaar- ja Toiduameti esitatud järelevalvetasu sissenõudmise otsuses märgitud summas.
(5) Veterinaar- ja Toiduamet võib toidu Eestisse toimetamise korral vabastada kohustatud isiku järelevalvetasu maksmisest enne kauba tolliprotseduurile suunamist, kui on täidetud mõlemad järgmised tingimused:
(6) Järelevalvetasu maksmise, sularahas vastuvõtmise ja maksmise kontrollimise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
30) paragrahvi 495 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(6) Enammakstud järelevalvetasu tagastamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
31) paragrahvi 513 pealkirja ja lõike 1 esimest lauset täiendatakse pärast sõnu ”ametliku kontrolli” sõnadega ”ja muude ametlike toimingute”;
32) paragrahvi 513 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
33) paragrahvi 513 lõike 4 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
34) paragrahvi 513 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
”(41) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 35 sätestatud teisest eksperdiarvamusest tuleneva Veterinaar- ja Toiduameti ning käitleja vahelise vaidluse korral võib käitleja taotleda omal kulul algse analüüsi dokumentide läbivaatamist ning vajaduse korral lasta käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud proovi omal kulul analüüsida teises, nimetatud määruse artikli 37 lõikes 1 sätestatud laboratooriumis.”;
35) paragrahvi 513 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Teise eksperdiarvamuse taotlemisest sõltumata rakendab Veterinaar- ja Toiduamet Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 66 või 138 sätestatud vajalikke meetmeid.”;
36) paragrahvi 52 pealkirjas asendatakse sõnad ”ametliku kontrolli” sõnadega ”ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute”;
37) paragrahvi 52 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Ametliku kontrolli ja muude ametlike toimingute tegemisel võetud proove analüüsitakse asjakohaste analüüside tegemiseks volitatud ametlikus laboratooriumis (edaspidi volitatud laboratoorium), mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 37 sätestatud nõuetele.”;
38) paragrahvi 52 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
”(11) Volitatud laboratooriumina tegutsema võib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklites 40 ja 42 sätestatud juhtudel volitada ka akrediteerimata laboratooriumi.”;
39) paragrahvi 52 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Veterinaar- ja Toiduamet võib keelduda volitatud laboratooriumina tegutsemiseks volituse andmisest, kui laboratoorium ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 37 lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuetele.”;
40) paragrahvi 52 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
”(51) Veterinaar- ja Toiduamet tunnistab volituse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 39 lõikes 2 sätestatud juhtudel.”;
41) paragrahvi 53 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Riiklik referentlaboratoorium (edaspidi referentlaboratoorium) käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 100 sätestatud laboratoorium, kes täidab referentlaboratooriumi ülesandeid toidu valdkonnas.
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 93 lõikes 1 viidatud iga Euroopa Liidu toidualase referentlaboratooriumi kohta volitatakse tegutsema referentlaboratoorium.”;
42) paragrahvi 537 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
”(4) Käesoleva seaduse §-des 533, 535 ja 536 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse §-s 61 nimetatud puu- ja köögivilja turustusstandarditele vastavuse osas on Põllumajandusamet.”;
43) seadust täiendatakse §-ga 656 järgmises sõnastuses:
”§ 656. Tunnitasu määra kohaldamine
Kuni 2019. aasta 31. detsembrini võetakse toidujärelevalve toimingute tegemise eest tunnitasu käesoleva seaduse § 493 lõike 5 alusel 2019. aastaks kehtestatud määras.”.
§ 5. Veterinaarkorralduse seaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(3) Veterinaartegevus hõlmab riikliku veterinaarjärelevalve (edaspidi veterinaarjärelevalve) ning tegevus- või muu loa andmise menetluse raames tehtava nõuetekohasuse kontrolli (edaspidi veterinaarkontroll) toiminguid, mis käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), artiklis 2 nimetatud toimingud. Veterinaartegevus hõlmab ka veterinaarpraksise käigus tehtavaid toiminguid.”;
2) paragrahvi 1 lõike 31 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”Veterinaarpraksis ei hõlma veterinaarjärelevalve ja veterinaarkontrolli toiminguid.”;
3) paragrahvi 1 lõikes 5 asendatakse sõnad ”arvestades käesoleva seaduse erisusi” tekstiosaga ”arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, muude Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi”;
4) paragrahvi 21 lõikest 2 jäetakse välja sõnad ”või volitatud veterinaararst”;
5) paragrahvi 5 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Veterinaarjärelevalvet teostab ja veterinaarkontrolli teeb Veterinaar- ja Toiduamet.”;
6) paragrahvi 5 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
”(11) Käesoleva seaduse § 13 lõike 4 alusel Veterinaar- ja Toiduametiga halduslepingu sõlminud veterinaararst (edaspidi volitatud veterinaararst) teeb lepingus ettenähtud ulatuses selliseid veterinaarjärelevalve toiminguid nagu diagnostiline uurimine, proovide võtmine, vaktsineerimine ning osalemine loomataudi ja zoonoosi leviku tõkestamise või nende likvideerimise tegevustes.”;
7) paragrahvi 5 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 5 lõikes 7 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004” tekstiosaga ”(EL) 2017/625”;
9) paragrahvi 5 täiendatakse lõigetega 8 ja 9 järgmises sõnastuses:
”(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 109 lõikes 2 nimetatud mitmeaastase kontrollikava eest vastutav asutus on Veterinaar- ja Toiduamet. Veterinaar- ja Toiduamet esitab mitmeaastase kontrollikava ning selle täitmise aastaaruande Euroopa Komisjonile nimetatud määruse artiklis 113 sätestatud korra kohaselt. Kontrollikava avalikustatakse nimetatud määruse artikli 111 lõike 1 kohaselt Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.
(9) Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud mitmeaastase kontrollikava väljatöötamiseks korrakaitseorganite vahelise koostöö korra.”;
10) paragrahvi 51 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 51 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
”(21) Veterinaar- ja Toiduamet on järelevalvekoostöö kontaktasutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 103 lõike 1 tähenduses.”;
12) paragrahvi 51 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
”(3) Muu korrakaitseorgan, haldusorgan või valitsusasutus teatab Veterinaar- ja Toiduametile viivitamata veterinaarnõuete järgmistest võimalikest rikkumistest:
1) rikkumine, mis võib kujutada ohtu looma või inimese tervisele või looma heaolule;
13) paragrahvi 6 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Riiklik referentlaboratoorium käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 100 sätestatud laboratoorium, kes täidab referentlaboratooriumi ülesandeid loomatervise valdkonnas.
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 93 lõikes 1 viidatud iga Euroopa Liidu referentlaboratooriumi kohta volitatakse tegutsema riiklik referentlaboratoorium (edaspidi referentlaboratoorium).”;
14) paragrahvi 6 lõige 32 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 6 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(8) Referentlaboratooriumina tegutsemiseks volituse andmise taotluse sisu nõuded, taotlusele lisatavate dokumentide loetelu ja taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
16) paragrahvi 7 senine tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 2 ja 3 järgmises sõnastuses:
”(2) Veterinaarnõuetele mittevastavate loomade või loomsete saaduste avastamise korral kohaldab korrakaitseorgan Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 138 sätestatud meetmeid.
(3) Veterinaarnõuetele mittevastavate loomade või loomsete saaduste Euroopa Liidu välisest riigist Eestisse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 3 punktis 40 sätestatud tähenduses toimetamise korral (edaspidi Eestisse toimetamine) kohaldab korrakaitseorgan nimetatud määruse artiklites 66-69 sätestatud meetmeid.”;
17) paragrahvi 71 lõiked 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 11 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”Volitatud veterinaararsti õiguste taotlejal peab olema kehtiv kutsetegevuse luba ning ta peab vastama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 30 punktis b sätestatud tingimustele.”;
19) paragrahvi 13 lõike 4 teisest lausest, § 16 lõikest 2 ja § 19 lõikest 2 jäetakse välja sõnad ”ja veterinaarkontrolli”;
20) paragrahvi 15 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Volitatud veterinaararstil on vastavalt oma volituse ulatusele õigus rakendada korrakaitseseaduse §-des 30, 49 ja 50 sätestatud meetmeid.”;
21) paragrahvi 16 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Volitatud veterinaararst on kohustatud:
1) täitma volitusega temale pandud ülesandeid;
2) täitma Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 32 sätestatud kohustusi;
3) säilitama oma volituse raames täidetavate ülesannetega seotud dokumente ning andma need üle Veterinaar- ja Toiduametile selle nõudmisel või volituse lõppemisel.”;
22) paragrahvi 341 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Veterinaarjärelevalve teostamise ja veterinaarkontrolli tegemise käigus ning loomatauditõrje seaduse § 433 lõike 2 alusel kehtestatud loomatauditõrje programmi raames loomataudide diagnoosimiseks võetud proove analüüsitakse neid analüüse tegema volitatud ametlikus laboratooriumis (edaspidi volitatud laboratoorium). Volitatud laboratoorium vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 37 lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuetele.”;
23) paragrahvi 341 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
24) paragrahvi 341 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
25) paragrahvi 341 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
26) paragrahvi 351 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”Veterinaarjärelevalve tasu (edaspidi järelevalvetasu) on veterinaarjärelevalve ja veterinaarkontrolli toimingu (edaspidi koos veterinaarjärelevalve toiming) tegemise eest käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud määras tasutav summa.”;
27) paragrahvi 351 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa ”, välja arvatud loomades ja loomsetes saadustes saasteainete sisalduse määramisega seotud toimingud”;
28) paragrahvi 353 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Järelevalvetasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 sätestatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti veterinaarjärelevalve toimingute tegemisega.”;
29) paragrahvi 353 lõike 2 sissejuhatavas lauseosas asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004” tekstiosaga ”(EL) 2017/625”;
30) paragrahvi 353 lõike 2 punktid 4–6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”4) loomsete saaduste Eestisse toimetamise korral maksab kaubasaadetise eest vastutav isik veterinaarjärelevalve toimingu eest järelevalvetasu saadetise koguse järgi;
5) loomade ja loomsete saaduste toimetamise korral ühest Euroopa Liidu välisest riigist samasse või teise Euroopa Liidu välisesse riiki läbi Euroopa Liidu territooriumi, sealhulgas loomsete saaduste toimetamise korral läbi vabatsooni või tollilao, maksab kaubasaadetise eest vastutav isik veterinaarjärelevalve toimingu eest järelevalvetasu toimingut tegevate veterinaarjärelevalveametnike arvu ning toimingu tegemiseks kulunud aja järgi;
6) loomade Eestisse toimetamise korral maksab kaubasaadetise eest vastutav isik veterinaarjärelevalve toimingu eest järelevalvetasu saadetise eluskaalu ja loomaliigi järgi;”;
31) paragrahvi 353 lõike 2 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
32) paragrahvi 353 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1–6 loetletud veterinaarjärelevalve toimingute tegemise eest võetakse järelevalvetasu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 IV lisas sätestatud määras.”;
33) paragrahvi 353 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
34) paragrahvi 353 lõike 5 punktis 1 asendatakse tekstiosa ”(EÜ) nr 882/2004 lisa IV jaos B” tekstiosaga ”(EL) 2017/625 IV lisa II peatükis”;
35) paragrahvi 353 lõiget 5 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
”11) söödaseaduse alusel teatamis- või loakohustusega ja teatamis- või loakohustuse täitnud ettevõtja ettevõtte, nagu loomset päritolu sööda käitlemise ettevõtte, ravimsööda käitlemise ettevõtte ning ettevõtte, kus söödetakse loomale loomset päritolu sööta või ravimsööta, nõuetekohasuse hindamine;”;
36) paragrahvi 353 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(7) Tunnitasu määra arvutamise aluseks võetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 81 nimetatud kulud, mis on seotud Veterinaar- ja Toiduameti veterinaarjärelevalve toimingute tegemisega. Veterinaarjärelevalve toimingutega seotud töötasu ja majanduskulu, sealhulgas laboratoorsete analüüside ja uuringute kulu arvutamisel lähtutakse tegelikust kulust toimingueelsel kalendriaastal. Nimetatud ajavahemikul veterinaarjärelevalve toimingutega seotud kogukulu jagatakse samal ajavahemikul järelevalvetoimingute tegemisele, välja arvatud laboratoorsete analüüside ja uuringute tegemisele, kulunud töötundidega.”;
37) paragrahvi 353 täiendatakse lõikega 71 järgmises sõnastuses:
”(71) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud veterinaarjärelevalve toimingutega seotud majanduskulu arvutamisel ei võeta arvesse lõikes 10 nimetatud laboratoorsete lisauuringute kulu.”;
38) paragrahvi 353 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõike 2 punktis c sätestatud juhul maksab kohustatud isik veterinaarjärelevalve lisatoimingute eest järelevalvetasu tunnitasuna käesoleva paragrahvi lõike 6 kohaselt. Kui tuvastatud veterinaarnõuete rikkumisega seoses on vaja teha laboratoorseid lisauuringuid, maksab kohustatud isik järelevalvetasu ka nende uuringute kogukulu ulatuses.”;
39) paragrahvi 357 lõike 3 esimeses lauses asendatakse sõna ”kalendripäeva” sõnaga ”tööpäeva”;
40) paragrahvi 357 lõikes 4 asendatakse sõna ”importimise” sõnadega ”Eestisse toimetamise” ning sõnad ”enne tollikäitlusviisi määramist” sõnadega ”enne kauba tolliprotseduurile suunamist”;
41) paragrahvi 357 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
”(5) Veterinaar- ja Toiduamet võib loomade ja loomsete saaduste Eestisse toimetamise korral vabastada kohustatud isiku järelevalvetasu maksmisest enne kauba tolliprotseduurile suunamist, kui on täidetud mõlemad järgmised tingimused:
42) paragrahvi 359 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(4) Enammakstud järelevalvetasu tagastamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
43) paragrahvi 37 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”(1) Kui isik leiab, et volitatud veterinaararsti volitusega seotud toimingu tegemisega on rikutud tema õigusi, võib ta esitada kirjaliku vaide Veterinaar- ja Toiduameti peadirektorile 30 kalendripäeva jooksul toimingu tegemisest teadasaamise päevast arvates.”;
44) seadust täiendatakse §-ga 504 järgmises sõnastuses:
”§ 504. Tunnitasu määra kohaldamine
Kuni 2019. aasta 31. detsembrini võetakse veterinaarjärelevalve toimingute tegemise eest tunnitasu käesoleva seaduse § 353 lõike 8 alusel 2019. aastaks kehtestatud määras.”;
45) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
”1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (ELT L 255, 30.09.2005, lk 22–142), muudetud direktiividega 2006/100/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 141–237), 2013/25/EL (ELT L 158, 10.06.2013, lk 368–375) ja 2013/55/EL (ELT L 354, 28.12.2013, lk 132–170), määrustega (EÜ) nr 1430/2007 (ELT L 320, 06.12.2007, lk 3–11), (EÜ) nr 755/2008 (ELT L 205, 01.08.2008, lk 10–12), (EÜ) nr 1137/2008 (ELT L 311, 21.11.2008, lk 1–54), (EÜ) nr 279/2009 (ELT L 93, 07.04.2009, lk 11–12), (EL) nr 213/2011 (ELT L 59, 04.03.2011, lk 4–7) ja (EL) nr 623/2012 (ELT L 180, 12.07.2012, lk 9–11) ning otsustega (EL) 2016/790 (ELT L 134, 24.05.2016, lk 135–228), (EL) 2017/2113 (ELT L 317, 01.12.2017, lk 119–220) ja (EL) 2019/608 (ELT L 104, 15.04.2019, lk 1–91).”.
(1) Käesolev seadus jõustub 2019. aasta 14. detsembril.
(2) Käesoleva seaduse § 3 punktid 9, 15, 17 ja 21 ning § 5 punkt 35 jõustuvad 2020. aasta 1. jaanuaril.
(3) Käesoleva seaduse § 2 punkt 1 jõustub 2020. aasta 1. aprillil.


text:
3-2-1-120-10 Riigikohus 15.12.2010
TMS § 188 lg 1
Sissenõudja võib TMS § 187 lg-te 1 ja 2 järgi nõuda vara tagasivõitmist (tunnistada kehtetuks tehingu, mis kahjustab tema huvisid) juhul, kui tal on täitedokument, tema nõue on muutunud sissenõutavaks ja sissenõude pööramisega võlgniku varale ei ole kaasnenud tema nõude täielikku rahuldamist või on alust eeldada, et sissenõude pööramine ei vii nõude rahuldamiseni. Tehingu tagasivõitmise üldised alused sätestab TMS § 188. Riigikohus on käsitlenud TMS §-de 187 ja TMS § 188 kohaldamist 18. novembril 2009 tsiviilasjas nr 3-2-1-113-09 tehtud otsuse p-s 9. Kolleegium rõhutas, et TMS § 188 lg 1 kohaldamiseks tuleb esmalt tõendada võlausaldajate huvide kahjustamine (vt TMS § 187 lg 1), ning märkis, et võlausaldaja huve ei saa kahjustada see, kui kinnisasi müüakse turuhinnaga, samuti asjaolu, et müügist saadud raha ei kasutata võlausaldaja kasuks väljamõistetud summa hüvitamiseks. Kolleegium jääb selle seisukoha juurde. Eeltooduga ei ole välistatud olukorrad, kus sissenõudja huvid võivad saada kahjustatud muude asjaolude tõttu. Seega ei saa viidatud lahendis osutatud asjaolu (kinnisasja müük alla turuhinna) olla ainukeseks asjaoluks, millega sisustada sissenõudja huvide kahjustamist TMS §-de 187 ja 188 kohaldamisel.

matches:
Riigikohus
§ 188
§ 187
§ 188
Riigikohus
§ 188
§ 188
§ 187


text:
Riigikohus: TLS § 107 lõige 2 on põhiseadusega kooskõlas - Addenda
Hiljutises blogi kandes oli juttu, kuidas Riigikohtus on pooleli menetlus hindamaks, kas töölepingu seaduse (TLS) § 107 lõige 2 on kooskõlas põhiseadusega. Riigikohtu üldkogu langetas selles küsimuses 14.05.2014 oma otsuse (kohtuasi nr 3-2-1-79-13).
TLSist tuleneb, et ebaseaduslikult lõpetatud töölepingut ei loeta ülesütlemisega lõppenuks - loetakse, et leping kehtib edasi. TLS § 107 lg 2 kohaselt lõpetab sellisel juhul töölepingu töötaja või tööandja taotlusel kohus või töövaidluskomisjon.
Sisuliselt annab viidatud säte tööandjale läbi töövaidlusorgani õiguse saavutada ebaseaduslikult lõpetatud lepingu osas ikkagi selle lõpetamine. Seega kui tööandja taotleb viidatud sätte alusel ebaseaduslikult lõpetatud töölepingu lõpetamist, siis tööle ennistamise kaudu endise olukorra taastamist ega poolte töösuhte jätkamise huvide kaalumist ei toimu, töövaidluskomisjonidel ja kohtutel on sellisel juhul ilma kaalutlusõiguseta lepingu lõpetamise kohustus. Riigikohtu üldkogu hindas, kas tööandjatele selliselt läbi ebaseadusliku lepingu lõpetamise kaudu lepingust vabanemise võimaluse andmine on kooskõlas Põhiseaduse § 29 lõike 1 esimese ja teise lausega (nn vabalt tegevusala, elukutse ja töökoha valimise põhiõigustega).
Kõrgeim kohus leidis, et TLS § 107 lõige 2 on kooskõlas põhiseadusega, kuivõrd TLS § 109 lõige 1 näeb sellisel viisil töölepingu lõpetamise puhuks ette kohustuse maksta töötajale 3 kuu keskmise töötasu ulatuses hüvitist ning annab töövaidlusorganile selle hüvitise vähendamise ja suurendamise õiguse. Kohus leidis, et nimetatud hüvitise saamise võimalus, arvestades töövaidlusorganite poolset selle suuruse muutmise õigust, on töötajate jaoks sellises olukorras piisavalt efektiivne õiguskaitsevahend.
Lisaks selgitas kohus TLS § 107 lõike 2 ja § 109 lõike 1 rakendamisega seonduvaid ka mitmeid muid tööandjate jaoks väga olulisi õiguslikke nüansse. Lahendiga on võimalik tutvuda Riigikohtu kodulehel: http://www.nc.ee/?id=11&tekst=222573292.
Kutsume Teid tutvuma ka järgmiste kasulike seminaridega:
Veebiseminar - Matemaagika ~ unikaalne loogika
14.08.14 kell 14.00 - 15.30 olete oodatud osalema veebismeinaril, kus on võimalus panna oma loogiline mõtlemine proovile!
Kas soovid ennast ja meeskonda sügiseks töölainele saada ning pea värskete mõtetega tööle rakendada? Siis tule ja osale veebiseminaril, mis aitab mõelda raamidest välja ning leida lahendusi.
Veebiseminar - Töötaja kahjunõude suurus tööandja vastu - mida ja kui palju võib töötaja tööandjalt nõuda, kus on piirid?
02.09.14 kell 11.00 - 12.00 toimub veebiseminar, kus vandeadvokaat Katrin Sarap annab teile ülevaate seisukoha muutustest, mille tõi kaasa käesolevas uudiskirjas kajastatud Riigikohtu otsus (kohtuasi nr 3-2-1-79-13) ja mis muudab olulisel määral senist praktikat eelkõige seoses töötaja hüvitise suurusega.
3.09.14 kell 11.00 – 12.00 toimub Addenda veebiseminari keskkonnas seminar, kus osaledes saate teada, millised on tööandja kohustused ja võimalused seoses uue nn töötamise registriga. Ärinõustamises ja tööõiguse alases nõustamises kogenud vandeadvokaat Annika Vait selgitab Teile muudatusest võrreldes senise registreerimise kohustusega ning tööandja aspektist.
Kesk-Euroopa suurim ettevõtlusfoorum FORUM ONE Leedus
23-24. oktoober 2014, Simens Arena, 25. oktoober 2014, LITEXPO
Eesmärk: Ära ole täiuslik, ole asendamatu. Tegemist on kesk-euroopa suurima foorumiga, kus astub üles kolme päeva jooksul rohkem kui 15 omaala tippspetsialisti maailma erinevatest paikadest.
Helen Tammesalu telefonil + 372 670 66 06 ning

matches:
§ 107
§ 107
§ 107
kohus
§ 29
kohus
§ 107
§ 109
Kohus
kohus
§ 107
§ 109


Maamaksumäära kehtestamine ning täiendava maamaksuvabastuse andmise korra kehtestamine – Riigi Teataja
Maamaksumäära kehtestamine ning täiendava maamaksuvabastuse andmise korra kehtestamine
Maamaksumäära kehtestamine ning täiendava maamaksuvabastuse andmise korra kehtestamine - sisukord
§ 2 Täiendav maksuvabastus
§ 3 Täiendava maksuvabastuse taotlemine
RT IV, 13.11.2018, 3
Määrus kehtestatakse Maamaksuseaduse § 5 lg 1 ja lg 2, § 11 lg 4, 5, 6, 7, Rahandusministri 16.10.2014.a. määruse nr 38 "Maamaksu arvutamise ja tasumise ning maksusoodustuse taotlemise kord" § 7 alusel ning Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1 alusel.
(1) Kehtestada Häädemeeste vallas maamaksumääraks 2,5% maa maksustamishinnast aastas.
(2) Kehtestada põllumajandussaaduste tootmiseks kasutusel oleva haritava maa ja loodusliku rohumaa maamaksumääraks 2,0% maa maksustamishinnast aastas.
§ 2. Täiendav maksuvabastus
(1) Anda vallavalitsusele õigustäiendavalt vabastada maamaksust riikliku pensioni‧kindlus‧tuse seaduse alusel pensioni saaja või isiku, kellel on töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osaline või puuduv töövõime, tema kasutuses oleva elamumaa või maatulun‧dusmaa õuemaa kõlviku osas alevikus ning üldplaneeringuga kohaliku omavalitsusüksuse poolt tiheasustusega alaks määratud alal kuni 0,15 ha ulatuses.
(2) Anda vallavalitsusele õigustäiendavalt vabastada maamaksust represseeritu ja repressee‧rituga võrdsustatud isiku okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seaduse mõistes tema kasutuses oleva elamumaa või maatulundusmaa õuemaa kõlviku osas.
(3) Vallavalitsus kinnitab täiendava maksuvabastuse saajad oma korraldusega hiljemalt maksustamisaasta 25. jaanuariks, milles märgitakse:
2) maksuvabastuse saaja ees- ja perekonnanimi ning sünniaeg;
3) maksustatava maaüksuse aadress ja pindala.
§ 3. Täiendava maksuvabastuse taotlemine
(1) Kirjalik avaldus täiendava maksuvabastuse taotlemiseks tuleb esitada vallavalitsusele hiljemalt maksustamisaasta 10. jaanuariks. Nimetatud kuupäevast hiljem esitatud taotluste alusel arvestatakse maksuvabastust alates järgnevast aastast.
(2) Isikud, kes on esitanud taotluse täiendava maksuvabastuse saamiseks maksustamisaastale eelnevatel aastatel, ei pea maksuvabastuse saamiseks esitama uut taotlust juhul, kui ei ole muutunud maksuvabastuse tingimused või taotleja andmed.
(3) Täiendava maksuvabastuse taotlemisel peab taotleja esitama järgmised andmed ja dokumendid:
1) ees- ja perekonnanimi, sünniaeg;
2) maksuvabastuse aluseks oleva dokumendi nimi, number ja selle koopia;
(4) Täiendava maksuvabastuse taotleja pärijad on kohustatud taotleja surma korral teavitama vallavalitsust ning ajutiselt pensioni saavad maksuvabastuse taotlejad peavad pensioni‧tunnistuse kehtivuse lõppemisel teavitama vallavalitsust hiljemalt maksustamisaasta 10. jaanuariks.
Tunnistada kehtetuks Häädemeeste Vallavolikogu 25.01.2018.a. määrus nr 2 „2018. aasta maamaksumäära kehtestamine ning täiendava maamaksuvabastuse andmise korra kehtestamine“.
(1) Kinnitada täiendava maksuvabastuse saamiseks esitatava avalduse vorm (Lisa 1).
(2) Määrus jõustub 1. jaanuarist 2019.


Euroopa Ühenduste Komisjoni, kes esindab Euroopa Ühendust, ja Eesti Vabariigi vahel sõlmitud Eesti Vabariigis põllumajanduse ja maaelu arendamise liitumiseelse programmi mitmeaastase rahastuslepingu ratifitseerimise seadus – Riigi Teataja
Süstemaatiline liigitus: HALDUSÕIGUS → Põllumajandus → Välislepingud
Süstemaatiline liigitus: HALDUSÕIGUS → Rahandus → EL rahandusalased välislepingud
Euroopa Ühenduste Komisjoni, kes esindab Euroopa Ühendust, ja Eesti Vabariigi vahel sõlmitud Eesti Vabariigis põllumajanduse ja maaelu arendamise liitumiseelse programmi mitmeaastase rahastuslepingu ratifitseerimise seadus
Euroopa Ühenduste Komisjoni, kes esindab Euroopa Ühendust, ja Eesti Vabariigi vahel sõlmitud Eesti Vabariigis põllumajanduse ja maaelu arendamise liitumiseelse programmi mitmeaastase rahastuslepingu ratifitseerimise seadus - sisukord
§ 1 Lepingu ratifitseerimine
§ 2 Investeeringutoetuse taotlemine, taotluse menetlemine ja toetuse maksmine
§ 21 Tehniline abi
§ 3 Investeeringutoetuse taotleja
§ 4 Investeeringutoetusteks määratud vahendite jaotamine
§ 5 Investeeringutoetuse taotluse hindamine
2 JÄRELEVALVE LEPINGU TÄITMISE ÜLE
§ 6 Riiklik järelevalve
§ 7 Järelevalveametnik ja järelevalve teostamine
§ 8 Otsuse tegemine
§ 9 Ettekirjutuse tegemine
§ 10 Otsuse või ettekirjutuse vaidlustamine
§ 11 Toetuste tagasinõudmine ja tagasimaksmine
§ 12 Volitatud asutuste määramine
Vastu võetud 18.04.2001
RT II 2001, 14, 68
jõustumine 08.05.2001
12.02.2003 RT II 2003, 8, 30 13.03.2003
§ 1. Lepingu ratifitseerimine
Ratifitseerida juurdelisatud Euroopa Ühenduste Komisjoni, kes esindab Euroopa Ühendust, ja Eesti Vabariigi vahel sõlmitud Eesti Vabariigis põllumajanduse ja maaelu arendamise liitumiseelse programmi mitmeaastane rahastusleping (edaspidileping), mis on alla kirjutatud 2001. aasta 25. jaanuaril Brüsselis.
§ 2. Investeeringutoetuse taotlemine, taotluse menetlemine ja toetuse maksmine
(1) Vabariigi Valitsus kehtestab lepingule vastavalt Eesti Vabariigis põllumajanduse ja maaelu arendamise liitumiseelse programmi (edaspidipõllumajanduse ja maaelu arendamise programm ) raames antava investeeringutoetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise korra. Nimetatud korras nähakse ette investeeringuobjektide loetelu, mille rahastamiseks võib investeeringutoetust taotleda, taotluse ja äriprojekti või arengukava või tegevuskava vormid, neis esitatavate andmete ja neid tõendavate dokumentide loetelu, toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning taotluse ja äriprojekti või arengukava või tegevuskava esitamise, läbivaatamise, kontrollimise ning toetuse määramise ja maksmise täpsem kord. Investeeringutoetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse maksmise korra võib kehtestada iga investeeringutoetuse kohta eraldi.
(2) Külade taastamise ja arendamise investeeringutoetuse puhul annab maavanem arvamuse investeeringuobjekti vajalikkuse ja sobivuse kohta. Arvamuse kujundamiseks moodustab maavanem nõuandva komisjoni. Nõuandva komisjoni moodustamise korra ja töökorra kehtestab Vabariigi Valitsus.
[RT II 2003, 8, 30 - jõust. 13.03.2003]
§ 21. Tehniline abi
Valdkonna eest vastutav minister otsustab juhtivale ametkonnale tehnilise abi andmise.
§ 3. Investeeringutoetuse taotleja
(1) Investeeringutoetust on õigus taotleda ettevõtjal, vallal või mittetulundusühingul, kes vastab lepingust tulenevatele nõuetele, sealhulgas:
1) põllumajandustootmise investeeringutoetust ning maapiirkonnas alternatiivse majandusliku tegevuse arendamise ja mitmekesistamise investeeringutoetust võib taotleda ettevõtja, kui äriprojektis kavandatava investeeringuobjekti asukohaks on maapiirkond;
2) põllumajandus- ja kalandustoodete tootmise ja turustamise parandamise investeeringutoetust võib taotleda Eestis tegutsev ettevõtja, kui äriprojektis kavandatava investeeringuobjekti asukohaks on Eesti territoorium;
3) maapiirkonna infrastruktuuri investeeringutoetust võib taotleda maapiirkonnas tegutsev ettevõtja, kui äriprojektis kavandatava investeeringuobjekti asukohaks on maapiirkond;
4) külade taastamise ja arendamise investeeringutoetust võib taotleda nii vald, kelle haldusterritooriumil küla asub, mittetulundusühing kui ka külas tegutsev ettevõtja, kui kavandatava investeeringuobjekti asukohaks on küla territoorium;
5) metsastamise investeeringutoetust võib taotleda ettevõtja, kui kavandatava investeeringuobjekti asukohaks on maapiirkond.
(2) Põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi tähenduses on maapiirkond küla, alevi ja aleviku territoorium.
§ 4. Investeeringutoetusteks määratud vahendite jaotamine
(1) Põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi raames investeeringutoetusteks antavate vahendite jaotuse maakonniti määrab igaks eelarveaastaks toetusliikide kaupa valdkonna eest vastutav minister järgmiselt:
1) põllumajandustootmise investeeringutoetuse puhul võrdeliselt haritava maa kogupindalaga maakonnas;
2) maapiirkondades alternatiivse majandusliku tegevuse arendamise ja mitmekesistamise investeeringutoetuse puhul võrdeliselt registreeritud töötute ning tööta tööotsijate arvuga maakonna valdades;
3) maapiirkonna infrastruktuuri investeeringutoetuse puhul võrdeliselt vallaelanike arvuga maakonnas;
4) külade taastamise ja arendamise investeeringutoetuse puhul vähemalt poole sellele investeeringutoetusele ettenähtud vahenditest võrdselt maakondade vahel ning ülejäänud vahendid võrdeliselt külaelanike arvuga maakonnas.
(2) Valdkonna eest vastutaval ministril on õigus moodustada eelnevatel eelarveaastatel kasutamata jäänud põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi raames investeeringutoetuseks ettenähtud vahenditest reserv ning kehtestada reservi jaotamise alused ja kord toetusliikide kaupa.
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist "Põllumajandusministril" sõnadega "Valdkonna eest vastutaval ministril".]
§ 5. Investeeringutoetuse taotluse hindamine
Vabariigi Valitsus kehtestab lepingule vastavalt põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi raames antava investeeringutoetuse taotluse hindamise korra. Nimetatud korras nähakse ette meetodid, kuidas hinnata investeeringutoetuse taotluse ja äriprojekti või arengukava ja neis esitatavate andmete ja neid tõendavate dokumentide vastavust põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi nõuetele ning kuidas arvestada käesoleva seaduse § 2 lõikes 2 nimetatud juhul maavanema poolt antud arvamust, ning nähakse ette hindamiskriteeriumid külade taastamise ja arendamise investeeringutoetuse vastavuse hindamiseks. Investeeringutoetuse taotluse hindamise korra võib kehtestada iga investeeringutoetuse kohta eraldi.
2. peatükk JÄRELEVALVE LEPINGU TÄITMISE ÜLE
§ 6. Riiklik järelevalve
(1) Käesolevas seaduses sätestatud nõuete täitmise üle teostab riiklikku järelevalvet Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (edaspidi Amet) käesolevas seaduses sätestatud alustel ja korras.
(2) Järelevalve teostamisel teeb Amet koostööd Põllumajandusameti, Veterinaar- ja Toiduameti, Keskkonnaameti, Keskkonnainspektsiooni ning teiste riigi- või kohaliku omavalitsuse asutustega nende pädevuse piires.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud asutused esitavad Ametile oma arvamuse käesoleva seaduse nõuete täitmise kohta kas koondina või käesoleva seaduse alusel kehtestatud õigusaktidest tulenevalt taotleja kaudu. Vajaduse korral on Ametil õigus nõuda koondi aluseks olevaid kontrollakte ja muid järelevalvetoimingute kohta koostatud dokumente.
(4) Kui investeeringutoetuse taotlemise tingimuseks on maksuvõla puudumine või maksuvõla tasumise ajatamine, väljastab Maksu- ja Tolliamet Ameti vastavasisulise taotluse alusel maksuvõlgade puudumise tõendi.
§ 7. Järelevalveametnik ja järelevalve teostamine
(1) Järelevalveametnik on Ameti järelevalvet teostav ametnik. Järelevalveametnik teeb, sõltuvalt toetatava tegevuse iseloomust, vajaduse korral koostööd keskkonnakaitseinspektorite, Keskkonnaameti spetsialistide ning teiste järelevalveasutuste järelevalveametnikega, kes teostavad järelevalvet oma pädevuse piires. Järelevalveametniku õigus teha riiklikku järelevalvet on kajastatud ametitõendil.
(2) Käesolevas seaduses sätestatud nõuete täitmist kontrollitakse esitatud taotluse ja äriprojekti või arengukava või tegevuskava ja nendes esitatud andmete ning neid tõendavate dokumentide, teiste esitatud dokumentide, andmekogude ning kohapealse kontrolli alusel.
(3) Ametitõendi esitanud järelevalveametnikul on õigus viibida ettevõttes, sealhulgas hoonetes ja kinnisasjal, ning kontrollida dokumente kohapeal investeeringutoetuse määramise, toetuse maksmise ja taotluse rahuldamata jätmise otsustamiseks, taotleja toetuse saamise nõuetekohasuse ja toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise kontrollimiseks taotleja või toetuse saaja või tema esindaja või selle isiku juuresolekul, kellelt taotleja investeeringu tegemiseks tellis teenust või tööd või ostis kaupa. Toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise üle järelevalve teostamise korral on järelevalveametnikul õigus nõuda ka toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise ja majandustegevuse nõuetekohasust tõendavate dokumentide esitamist. Sihipäraseks kasutamiseks loetakse toetusraha või investeeringuobjekti käesoleva seaduse § 2 lõikes 1 nimetatud taotluses ja äriprojektis või arengukavas või tegevuskavas ettenähtud otstarbel kasutamist.
(4) Amet jätab taotluse läbi vaatamata, kui taotleja ei ole esitanud toetuse taotlemiseks kõiki käesoleva seaduse alusel nõutavaid dokumente või ei ole esitanud taotlust tähtaegselt, ja tagastab taotluse koos esitatud dokumentidega. Taotluse läbi vaatamata jätmise põhjused kajastab Amet kontroll-lehel, mis säilitatakse koos taotleja poolt esitatud dokumentide koopiatega.
(5) Amet määrab taotlejale või toetuse saajale või asutusele või isikule, kellelt taotleja tellis teenust või tööd või ostis kaupa, tähtaja puuduste kõrvaldamiseks, kui taotluses või muudes käesoleva seaduse alusel esitatud dokumentides on ilmseid ebatäpsusi või kui taotleja on jätnud nõutud andmed esitamata. Kui tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks on määratud asjaomasele asutusele või isikule, teatatakse sellest ka taotlejale. Ilmseteks ebatäpsusteks loetakse vigu sellistes andmetes, mis ei ole aluseks taotletava toetusraha määramisele ja selle suuruse arvestamisele.
(6) Järelevalvet toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise üle ja toetuse saaja käesolevas seaduses sätestatud nõuete täitmise üle teostatakse, arvates taotluse esitamisest kuni viie aasta möödumiseni toetusraha täielikust väljamaksmisest.
(7) Järelevalveametnik koostab järelevalvetoimingu kohta kontrollakti ja teeb Ameti peadirektorile või tema volitatud ametnikule ettepaneku otsuse või ettekirjutuse tegemiseks.
(8) Järelevalveametnik peab hoidma talle järelevalve teostamise ajal teatavaks saanud ärisaladust.
§ 8. Otsuse tegemine
(1) Järelevalve tulemuste alusel teevad otsuseid Ameti peadirektor või tema volitatud ametnik.
(2) Ameti peadirektor või tema volitatud ametnik teeb investeeringutoetuse taotluse rahuldamata jätmise otsuse, kui:
1) toetuse taotleja on esitanud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või kui taotleja mõjutab pettuse või ähvardusega või muul viisil õigusvastaselt Ametit otsuse tegemisel (edaspidi valeandmed );
2) toetuse taotlus või muud käesoleva seaduse alusel esitatud dokumendid, taotleja või investeeringuobjekt ei vasta toetuse saamiseks käesolevas seaduses ja lepingus ning põllumajanduse ja maaelu arendamise programmis esitatud nõuetele;
3) toetuse taotleja või tema esindaja või isik, kellelt taotleja investeeringu tegemiseks tellis teenust või tööd või ostis kaupa, ei võimalda järelevalve teostamist;
4) toetuse taotleja või isik, kellelt taotleja tellis teenust või tööd või ostis kaupa, ei ole ilmseid ebatäpsusi kõrvaldanud Ameti määratud tähtpäevaks;
5) paremusjärjestuses eespool olevatele taotlejatele põllumajandus- ja kalandustoodete tootmise ja turustamise parandamise ning külade taastamise ja arendamise investeeringutoetuse määramise järel puuduvad rahalised vahendid toetuse maksmiseks;
6) puuduvad rahalised vahendid investeeringutoetuse maksmiseks;
7) toetuse taotleja on jätnud toetusraha käesoleva seaduse § 11 alusel kehtestatud korras tähtpäevaks tagasi maksmata;
8) toetuse taotleja on esitanud Ametile enne kontrollakti koostamist või toetuse määramise või taotluse rahuldamata jätmise otsuse tegemist kirjaliku avalduse taotluse edasise menetlemise lõpetamiseks.
(3) Investeeringutoetuse taotlus jäetakse rahuldamata investeeringuobjektiga kaasnevate ettevalmistavate tööde osas, kui nende puhul tehakse kindlaks käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1, 3 ja 4 toodud asjaolud või ettevalmistavad tööd ei vasta lepingus või põllumajanduse ja maaelu arendamise programmis esitatud nõuetele.
(4) Investeeringutoetust ei maksta ja investeeringutoetuse taotluse rahuldamise otsus tunnistatakse kehtetuks, kui tehakse kindlaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud taotluse rahuldamata jätmise alused või kui:
1) toetuse saaja ei ole investeeringuobjekti või selle osa eest tasunud või ei ole esitanud nõuetekohaseid investeeringut tõendavaid dokumente ettenähtud tähtpäevaks;
2) toetuse saaja tegevus ei vasta käesolevas seaduses, lepingus või põllumajanduse ja maaelu arengu programmis ettenähtud nõuetele;
3) investeeringuobjekti ei kasutata sihipäraselt;
4) toetuse saaja on jätnud Ameti poolt pärast investeeringutoetuse määramise otsuse tegemist saadetud kinnituskirja ettenähtud tähtpäevaks tagastamata;
5) järelevalvetoimingute käigus avastatud puuduse kõrvaldamiseks tehtud ettekirjutus on jäetud ettenähtud tähtpäevaks täitmata.
(5) Investeeringutoetust ei maksta ettevalmistava töö eest, kui tehakse kindlaks käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud taotluse rahuldamata jätmise alused või kui toetuse saaja ei ole ettevalmistava töö kohta esitanud nõuetekohaseid investeeringut tõendavaid dokumente ettenähtud tähtpäevaks.
(6) Kui investeeringutoetust ei maksta käesoleva paragrahvi lõikes 4 toodud alustel, siis ei hüvitata taotlejale ka ettevalmistavaks tööks tehtud kulutusi.
§ 9. Ettekirjutuse tegemine
(1) Kui järelevalve teostamise käigus on avastatud puudusi, on Ameti peadirektoril või tema volitatud ametnikul õigus teha ettekirjutus puuduste kõrvaldamiseks. Toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise üle järelevalve teostamise käigus avastatud toetusraha või investeeringuobjekti sihipärase kasutamise nõude rikkumise korral teeb Ameti peadirektor või tema volitatud ametnik ettekirjutuse rikkumise kõrvaldamiseks selleks määratud tähtpäevaks, kui ta leiab, et toetuse saaja saab teha vajalikud toimingud toetusraha või investeeringuobjekti kasutamise nõuetekohaseks viimiseks.
(2) Amet nõuab ettekirjutuse alusel toetusraha tagastamist, kui:
1) toetusraha või investeeringuobjekti ei ole kasutatud sihipäraselt ja rikkumise kõrvaldamiseks määratud tähtpäevaks ei ole toetusraha või investeeringuobjekti kasutamist nõuetekohaseks viidud või rikkumist ei saa kõrvaldada;
2) ettekirjutus puuduste kõrvaldamiseks on tähtpäevaks täitmata jäetud;
3) toetuse saaja on esitanud toetuse taotlemisel või maksmisel valeandmeid;
4) toetuse saaja ei võimalda järelevalve teostamist;
5) toetuse saaja ei ole täitnud teisi toetuse saamise aluseks olevaid tingimusi.
(3) Amet nõuab ettevalmistavaks tööks saadud toetusraha tagastamist, kui ettevalmistavate tööde puhul tehakse kindlaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud toetusraha tagasimaksmise alused.
(4) Amet nõuab toetuse saajalt käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud juhtudel õigusliku aluseta saadud toetusraha tagastamist eraõiguses alusetu rikastumise kohta kehtivate sätete kohaselt. Ettekirjutuse täitmata jätmise korral on Ametil õigus pöörduda kohtusse. Ametil on õigus loobuda toetusraha tagasinõudmisest, kui toetusraha sihipärane kasutamine on võimatu vääramatu jõu või toetuse saaja tahtest sõltumatu muu asjaolu tõttu.
(5) Toetusraha nõutakse tagasi 10 aasta jooksul, alates investeeringutoetuse maksmise päevast. Ameti poolt läbiviidava menetluse või asja kohtuliku menetluse ajaks tähtaja kulgemine peatub.
(6) Ettekirjutus vormistatakse kirjalikult ning selles märgitakse:
1) ametiasutuse nimetus, kelle nimel ettekirjutus tehakse;
2) ettekirjutuse koostanud ametniku ees- ja perekonnanimi ning ametinimetus;
4) isiku nimi, kellele ettekirjutus tehakse;
6) viide õigusakti sättele, mille alusel ettekirjutus tehakse;
7) ettekirjutuse sisu;
8) ettekirjutuse tegemise põhjendused;
9) ettekirjutuse vaidlustamise kord ja tähtaeg;
10) ettekirjutuse teinud ametniku allkiri.
(7) Ettekirjutus antakse adressaadile kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega tähtkirjaga. Kui adressaat keeldub ettekirjutuse kättesaamise kohta allkirja andmast, teeb kättetoimetaja ettekirjutusele vastuvõtmisest keeldumise kohta märke, mille kinnitab oma allkirjaga.
§ 10. Otsuse või ettekirjutuse vaidlustamine
Kui toetuse saaja ei nõustu tehtud otsuse või temale tehtud ettekirjutusega, on tal õigus esitada selle peale kaebus Ameti peadirektorile või vaidlustada ettekirjutus halduskohtus vastavalt halduskohtumenetluse seadustikule.
§ 11. Toetuste tagasinõudmine ja tagasimaksmine
Põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi raames antava toetuse tagasinõudmise ja tagasimaksmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus vastavalt lepingule, lähtudes käesoleva seaduse §-dest 6-10.
§ 12. Volitatud asutuste määramine
Vabariigi Valitsus määrab vastavalt lepingule kindlaks põllumajanduse ja maaelu arendamise programmi elluviimisega seotud täidesaatva riigivõimu asutused, nende ülesanded, õigused ja kohustused .


PKS § 191 lg 1 ja § 192 lg 3 annavad eestkostjale õiguse nõuda eestkostetavalt eestkostmiseks tehtud kulutuste hüvitamist käsundi kohta kehtivate sätete järgi.
Eelkõige tuleb kõne alla VÕS § 628 lg 2, mille põhimõttest tulenevalt saab eestkostja nõuda eestkostetavalt eestkoste teostamisega seotud vajalike ja mõistlike kulude hüvitamist. Igal üksikjuhul saab otsustada, millised kulutused saab lugeda eestkoste teostamisega seotud kuludeks, lähtudes konkreetse eestkostja ülesannetest. Samuti saab kulutuste vajalikkuse ja mõistlikkuse üle otsustada igal üksikjuhul, lähtudes muu hulgas eestkostetava huvide kaitse vajalikkuse ulatusest ja eestkostetava varalisest seisundist. (p 12)
Kuivõrd PKS § 191 lg 1 ja § 192 lg 3 võimaldavad eestkostja ja eestkostetava vahelisest suhtest tulenevalt tekkinud kulutuste hüvitamist nõuda vaid ulatuses, milles need on seotud eestkoste teostamisega, siis ülejäänud kulutuste hüvitamist neile sätetele tuginedes nõuda ei saa.
Kui eestkostjaks määratud isik on teinud eestkostetava kasuks kulutusi enne eestkostjaks nimetamist, saab ta nõuda eestkostetavalt kulutuste hüvitamist eeldusel, et isiku ja eestkostetava vahel on kehtiv võlasuhe. Siiski tuleb õigussuhte kehtivuse kontrollimisel tähelepanu pöörata. eestkostetava võimalikule piiratud teovõimele. Piiratud teovõime võib kaasa tuua lepingu tühisuse. Samas võib eestkostjal olla enne eestkostjaks nimetamist tehtud kulutuste hüvitamise nõue eestkostetava vastu lepinguvälisel alusel. (p 13)
Eestkostja kulutuste hüvitamise nõude eestkostetava vastu saab maksma panna hagita menetluse vormis (TsMS § 520 jj, vt ka § 554). (p 14)
Enne eestkostja nimetamist tekkinud kulutustega seotud vaidlused tuleb üldjuhul lahendada hagimenetluses. Erandina saab nimetatud vaidlused lahendada hagita menetluses siis, kui nende hüvitamist nõutakse koos pärast eestkoste seadmist tekkinud kulutustega ja nende kulutuste vahel on olemuslik seos. (p 15)
PKS § 191 lg 1 ega § 192 lg 3 ei sätesta iseenesest selgelt, millises korras saab eestkostja eestkostetava vastu kulutuste hüvitamise nõude maksma panna. Arvestades kohtu rolli eestkoste üle järelevalve tegijana ning TsMS § 527 lg 1 p 1 sõnastust, saab eestkostja kulutuste hüvitamise nõude eestkostetava vastu maksma panna hagita menetluse vormis (TsMS § 520 jj, vt ka § 554). (p 14)
Üldjuhul tuleb vaidlused, mis on seotud kulutustega, mis on eestkostjal tekkinud enne eestkostjaks nimetamist, lahendada hagimenetluses. Menetlusökonoomia põhimõtet arvestades saab erandina enne eestkostja nimetamist tekkinud kulutustega seotud vaidlused lahendada hagita menetluses siis, kui nende hüvitamist nõutakse koos pärast eestkoste seadmist tekkinud kulutustega ja nende kulutuste vahel on olemuslik seos. (p 15)
Valla- või linnavalitsuse eestkostja vabastamist PKS § 198 lg 1 esimese lause alusel ei saa välistada üksnes seetõttu, et füüsiline isik on väljendanud nõusolekut eestkostetava eestkostjaks hakkamiseks selle linna- või vallavalitsuse asutuse töötajana, mitte füüsilise isikuna. Üksnes asjaolu, et füüsiline isik on linna- või vallavalitsuse asutuse töötaja, ei välista tema määramist füüsilisest isikust eestkostjaks. (p 11)
PKS § 198 lg 1 esimese lause järgi juriidilisest isikust või valla- või linnavalitsusest eestkostjat eestkostja kohustustest vabastades ja füüsilisest isikust eestkostjat määrates tuleb hinnata, kas juriidilisest isikust või valla- või linnavavalitsusest eestkostja kohustustest vabastamine ja füüsilisest isikust eestkostja määramine on eestkostetava huvides ning kas füüsiline isik, kes on valmis eestkostekohustust täitma, on eestkostjaks sobiv. (p 12)
PKS §-de 204 ja 205 mõtte järgi tuleb eestkostjat määrates eelistada füüsilist isikut juriidilisele isikule ning neid mõlemaid omakorda valla- või linnavalitsusele (vt ka Riigikohtu 9. novembri 2011. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-87-11, p 22). Seega on eelduslikult valla- või linnavalitsusest eestkostja vabastamine ja füüsilisest isikust eestkostja määramine eestkostetava huvides. (p 12.1)
PKS § 204 lõige 1 mõttes füüsilise isiku kui eestkostja sobivuse hindamisel on oluline, et füüsiline isik otsustab vabatahtlikult (kas tasu eest või tasuta) hakata eestkostetava eestkostjaks, soovib ja ka suudab eestkostetava huve kaitsta, lähtub oma tegevuses üksnes eestkostetava huvidest ning mõistab eestkostjaks hakkamisega kaasnevaid kohustusi ja tagajärgi. (p 12.2)
Perekonnaseaduse eestkostet reguleerivate sätete mõtte kohaselt tuleb eestkostet vajavale lapsele määrata eestkostja ning tagada igal võimalikul juhul lapse kasvamine füüsilisest isikust eeskostja perekonnas. Eestkostja määramise eesmärgiks on tagada lapse õiguste ja huvide täielik kaitse kuni tema täisealiseks saamiseni ka juhul, kui lapsel ei ole vanemaid, kes seda teeksid.
Lapsele saab määrata eestkostja eelkõige juhul, kui lapsel ei ole hooldusõiguslikku vanemat, sh kui vanema hooldusõigus on peatatud või piiratud teovõimega vanema esindusõigus on peatunud ning lapsel ei ole teist hooldusõiguslikku vanemat. Lisaks saab lapsele määrata eestkostja ka juhul, kui vanema hooldusõigust on piiratud ja selle tulemusena ei ole vanemal kas täielikult või osaliselt lapse esindamise õigust, st lapsel ei ole hooldusõiguslikku vanemat kõigi tema isiklike ja/või varaliste õiguste ja huvide kaitseks. Üldjuhul tuleb määrata kõigile õdedele ja vendadele, aga ka poolõdedele ja poolvendadele ühine eestkostja, et tagada laste koos kasvamine. Ühe pere lastele võib määrata erinevad eestkostjad üksnes juhul, kui kõiki asjaolusid arvestades ei ole võimalik lastele ühist eestkostjat määrata või kui eraldi eestkostjate määramine vastab asjaolusid arvestades paremini laste huvidele. Eestkostja määramisel tuleb üldjuhul eelistada lapsele ühe eestkostja määramist. Mitu eestkostjat saab määrata üksnes juhul, kui lapse eestkostjaks soovivad saada abikaasad, kellel on ühine soov hakata lapse eest hoolitsema ja teda kasvatada, aga ka muudel erandlikel juhtudel, kui mitme eestkostja määramine vastab kõiki asjaolusid arvestades lapse huvidele paremini kui ühe eestkostja määramine. Mitme eestkostja määramine olla põhjendatud olukorras, kus eestkostet vajavad mitu ühe pere last. Mitme eestkostja määramine on põhjendatud, kui sellega saab vältida ühe pere laste eraldamist ning jagada üht isikut ülemäära koormavaid eestkostja ülesandeid mitme isiku vahel. Erandina saab kohus määrata kohaliku omavalitsuse lapse eestkostjaks koos füüsilise isikuga, kui see vastab üksikjuhtumi asjaolusid arvestades parimal viisil lapse huvidele. Võimaluse korral tuleb eelistada lapse kasvamist perekonnas, sh eestkostja perekonnas. Otsustades rohkem kui ühe eestkostja kasuks, peab kohus lapsele eestkostjaid määrates otsustama ka selle, kas määrata isikud ühisteks eestkostjateks, kellel on lapse suhtes ühine esindusõigus kõigis lapse elu puudutavates küsimustel, või määrama eraldi iga eestkostja ülesanded ja esindusõiguse ulatuse. Eestkostja ülesanded tuleb kohtul kohtumääruses märkida.


Toidu ekspordivõimaluste edendamine – Riigi Teataja
Toidu ekspordivõimaluste edendamine
Toidu ekspordivõimaluste edendamine - sisukord
§ 2 Toidu ekspordi edendamise tegevused
§ 3 Ekspordi edendamise tegevuste kava
§ 4 Ekspordi edendamise tegevuse korraldaja
§ 5 Ekspordi edendamise tegevuses osaleja
§ 6 Vähese tähtsusega abi
§ 10 Osaleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollimine
§ 11 Taotluse hindamise kriteeriumid ja hindamise kord
§ 13 Ekspordi edendamise tegevuse elluviimist tõendavate dokumentide esitamine
RT I, 04.10.2019, 2
Vastu võetud 10.09.2018 nr 54
RT I, 11.09.2018, 4
jõustumine 14.09.2018
30.09.2019 RT I, 04.10.2019, 1 01.01.2020
Määrus kehtestatakse maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse § 18 lõike 1 ja kalandusturu korraldamise seaduse § 44 lõike 1 alusel.
Määrusega kehtestatakse toidule uute ekspordivõimaluste leidmiseks korraldatud tegevuste loetelu, tegevuses osalemiseks esitatavad nõuded ning tegevuses osalemiseks taotluse esitamise ja menetlemise kord.
§ 2. Toidu ekspordi edendamise tegevused
(1) Määruse alusel antakse vähese tähtsusega abi toidule ekspordi sihtturul uute ekspordivõimaluste leidmiseks. Toidule uute ekspordivõimaluste leidmiseks viiakse ellu eelkõige järgmisi ekspordi edendamise tegevusi:
1) ekspordi sihtturgu tutvustava seminari korraldamine;
2) ekspordi sihtturul tegutseva ettevõtjaga uute ärikontaktide leidmiseks kohtumise korraldamine;
3) ekspordi sihtturul ekspordiks pakutava toote tutvustamine;
[RT I, 04.10.2019, 1 - jõust. 01.01.2020]
4) ettevõtte külastuse korraldamine.
(2) Toidule uute ekspordivõimaluste leidmiseks ei anta vähese tähtsusega abi järgmiste tegevuste elluviimiseks:
1) komisjoni määruse (EL) nr 1408/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandussektoris (ELT L 352, 24.12.2013, lk 9‒17), artikli 1 lõike 1 punktis b nimetatud tegevus;
2) komisjoni määruse (EL) nr 717/2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris (ELT L 190, 28.06.2014, lk 45–54), artikli 1 lõike 1 punktis b nimetatud tegevus;
3) komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1‒8), artikli 1 lõike 1 punktis d nimetatud tegevus.
§ 3. Ekspordi edendamise tegevuste kava
(1) Arvestades riigieelarvest eraldatud rahalisi vahendeid, kehtestab maaeluminister käskkirjaga ekspordi edendamise tegevuste kava, milles nähakse ette ekspordi edendamise tegevuse üldine kirjeldus, eesmärk, elluviimise tähtaeg ja koht.
(2) Maaeluministeerium avalikustab ekspordi edendamise tegevuste kava oma veebilehel ja ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
§ 4. Ekspordi edendamise tegevuse korraldaja
(1) Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (edaspidi PRIA) valib ekspordi edendamise tegevuse korraldaja (edaspidi korraldaja) riigihangete seaduses sätestatud alustel ja korras ning sõlmib temaga §-s 3 nimetatud kavas ettenähtud ekspordi edendamise tegevuse korraldamiseks hankelepingu.
(2) Hanke alusdokumentides võib korraldajale muu hulgas näha ette järgmisi nõudeid:
1) tal on varasem kogemus vähemalt § 2 lõike 1 punktis 2 nimetatud tegevuse elluviimisel;
2) tal on ekspordi edendamise tegevuse elluviimiseks vajaliku pädevusega projektijuht;
3) tal on ekspordi edendamise tegevuse elluviimiseks sõlmitud leping sihtturul tegutseva ning sealset ettevõtlus- ja majanduskeskkonda tundva vajaliku pädevusega konsultandiga (edaspidi konsultant).
§ 5. Ekspordi edendamise tegevuses osaleja
(1) Ekspordi edendamise tegevuses võib osaleda konkurentsiseaduse § 2 lõike 1 tähenduses ettevõtja (edaspidi osaleja). Tegevusest võib osa võtta tema ise või tema töötaja, osanik, aktsionär, liige või juhtorgani liige.
(2) Osaleja põhitegevusala peab olema toiduseaduse § 6 kohane toidu käitlemine.
(3) Ekspordi edendamise tegevuses osalemiseks peab osalejal olema toode, mis on toit toiduseaduse § 2 tähenduses ja mis on valmis müümiseks jae- või hulgikaubanduses (edaspidi ekspordiks pakutav toode). Osaleja peab olema valmis nimetatud toodet kohe eksportima või eksportimiseks tootma.
(4) Osaleja peab vastama järgmistele nõuetele:
1) ta on varem riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest saadud ja tagasimaksmisele kuulunud summa tagasi maksnud või toetuse tagasimaksmise ajatamise korral on tagasimaksed tasutud ettenähtud summas;
2) tal ei ole riikliku maksu võlga, mis ületab 100 eurot, või tema 100 eurot ületava riikliku maksu võla tasumine on ajatatud ja maksuvõla tasumise ajatamise korral on maksuvõlg, mille tasumise tähtaeg on möödunud, tasutud ettenähtud summas;
3) tema suhtes ei ole algatatud likvideerimismenetlust ega nimetatud pankrotiseaduse kohaselt ajutist pankrotihaldurit või kohtuotsusega välja kuulutatud pankrotti.
§ 6. Vähese tähtsusega abi
(1) Toidule uute ekspordivõimaluste leidmiseks korraldatud tegevuses osalemine on:
1) põllumajandustoote esmatootmisega tegeleva ettevõtja puhul põllumajanduslik vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EL) nr 1408/2013 tähenduses (edaspidi põllumajanduslik vähese tähtsusega abi);
2) kalapüügi- ja vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega tegeleva ettevõtja puhul kalamajanduslik vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EL) nr 717/2014 tähenduses (edaspidi kalamajanduslik vähese tähtsusega abi);
3) muu toidu tootmise, töötlemise ja turustamisega tegeleva ettevõtja puhul üldine vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 tähenduses (edaspidi üldine vähese tähtsusega abi).
(2) Vähese tähtsusega abi andmisel võetakse arvesse lõikes 1 nimetatud määrustes sätestatud kumuleerimisreegleid.
(3) Ekspordi edendamise tegevuses osalemiseks arvestatud vähese tähtsusega abi toetusekvivalent ei tohi koos varem antud vähese tähtsusega abiga ületada abi ülemmäära järgmiselt:
1) põllumajandusliku vähese tähtsusega abi puhul 20 000 eurot, kui maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduses ei ole sätestatud abi andmine komisjoni määruse (EL) nr 1408/2013 artikli 3 lõikes 3a sätestatud ulatuses;
2) kalamajandusliku vähese tähtsusega abi puhul 30 000 eurot;
3) üldise vähese tähtsusega abi puhul 200 000 eurot.
(4) Vähese tähtsusega abi ülemmäär arvestatakse osaleja jooksva majandusaasta ja sellele vahetult eelnenud kahe majandusaasta kohta.
(5) Vähese tähtsusega abi saaja on osaleja ise või tema ettevõtjast liige.
(6) Vähese tähtsusega abi suuruse arvestamisel loetakse üheks ettevõtjaks sellised ettevõtjad, kes on omavahel seotud lõikes 1 nimetatud määrustes sätestatu kohaselt.
Hankelepingu alusel ekspordi edendamise tegevuse korraldamiseks makstav tasu ei tohi hõlmata järgmisi kulusid:
1) osaleja transpordikulu sihtriiki ja tagasi;
2) osaleja transpordikulu sihtriigis, mis ei ole seotud § 2 lõikes 1 nimetatud tegevuse elluviimisega;
3) osaleja reisikindlustuskulu;
4) osaleja majutuskulu;
5) osaleja toitlustuskulu, välja arvatud § 2 lõikes 1 nimetatud tegevuse elluviimise raames korraldatav sündmus.
(1) Pärast korraldajaga hankelepingu sõlmimist avalikustab PRIA oma veebilehel ja ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded teate, milles kutsub ettevõtjaid osalema ekspordi edendamise tegevuses. Teates avaldatakse tegevuse elluviimise sihtturg, eksporditav toode ja tootekategooria, kavandatavad tegevused ja nende elluviimise tähtaeg ning taotluse esitamise tähtaeg.
(2) Ekspordi edendamise tegevuses osalemiseks esitab osaleja selleks ettenähtud tähtajal PRIA-le taotluse.
1) osaleja nimi, registrikood ja kontaktandmed;
2) osaleja esindusõigust omava isiku nimi, isikukood ja kontaktandmed;
3) osaleja ettevõtte lühikirjeldus, mis sisaldab andmeid ettevõtte tegutsemisalal tegutsemise aja, tegevusala ja töötajate arvu kohta;
4) osaleja taotluse esitamisele vahetult eelnenud kahe majandusaasta käive ja ekspordikäive juhul, kui need ei ole kättesaadavad äriregistrist;
5) ekspordi edendamise tegevuste kavas nimetatud tegevuse nimetus koos tegevuse elluviimise orienteeriva ajaga;
6) ekspordi edendamise tegevuses osalemise eesmärk, ekspordi edendamise tegevuses osaleja ootused ja kavandatava tulemuse kirjeldus;
7) osaleja senise ekspordikogemuse lühikirjeldus;
8) ekspordiks pakutava toote kirjeldus osaleja hinnanguga selle ekspordipotentsiaalile;
9) ekspordiks pakutava toote keskmised tootmismahud majandusaasta kohta ja kavandatavad ekspordimahud;
10) osaleja nägemus ekspordiks pakutava toote turustusvõimalustest, sealhulgas eelistatud müügikanalitest sihtturul.
§ 10. Osaleja ja taotluse nõuetele vastavuse kontrollimine
(1) PRIA vaatab taotluse läbi ning kontrollib taotluse tähtaegset esitamist, taotluse esitamisel nõutavate dokumentide olemasolu, taotluses esitatud andmete õigsust ja osaleja vastavust tegevuses osalemise nõuetele.
(2) [Kehtetu - RT I, 04.10.2019, 1 - jõust. 01.01.2020]
(3) [Kehtetu - RT I, 04.10.2019, 1 - jõust. 01.01.2020]
(4) [Kehtetu - RT I, 04.10.2019, 1 - jõust. 01.01.2020]
§ 11. Taotluse hindamise kriteeriumid ja hindamise kord
(1) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahuldamiseks ei ole piisavalt eelarvevahendeid, hindab PRIA nõuetele vastavaid taotlusi ja moodustab hindamise tulemusel saadud hindepunktide alusel taotluste lõpliku paremusjärjestuse.
(2) Taotluste lõplik paremusjärjestus moodustatakse lõikes 21 nimetatud konsultandi paremusjärjestuse ja lõikes 4 nimetatud hindamiskomisjoni paremusjärjestuse alusel.
(21) Konsultandi hinnangu, sealhulgas taotluste paremusjärjestuse saamiseks edastab PRIA korraldajale taotlused, mille puhul on kontrollitud nende nõuetele vastavust. Korraldaja edastab taotlused konsultandile hindamiseks ja tagab PRIA-le konsultandi kirjaliku hinnangu, sealhulgas taotluste paremusjärjestuse saamise hankelepingus sätestatud tähtaja jooksul. Konsultandi kirjalik hinnang peab sisaldama põhjendusi järgmistele hindamiskriteeriumidele vastamise või mittevastamise kohta:
1) osaleja eksporditava toote turustusvõimalused sihtturul;
2) osalejale ärikontaktide leidmise tõenäosus sihtturul.
(3) Taotluste hindamiseks ning lõikes 4 nimetatud hindamiskomisjoni paremusjärjestuse ja taotluste lõpliku paremusjärjestuse moodustamise ettepaneku tegemiseks moodustab PRIA hindamiskomisjoni, mis koosneb vähemalt neljast liikmest, sealhulgas Maaeluministeeriumi ja erialaliitude esindajatest (edaspidi hindamiskomisjon).
(4) Hindamiskomisjon hindab taotlusi ning moodustab liikmete antud hindepunktide alusel taotluste paremusjärjestuse, võttes aluseks järgmised hindamiskriteeriumid ja nende eest antavad hindepunktid:
1) osaleja nägemus ekspordiks pakutava toote turustusvõimalustest, sealhulgas eelistatud müügikanalitest sihtturul – minimaalselt 1 hindepunkt ja maksimaalselt 2 hindepunkti;
2) osaleja senine ekspordikogemus – minimaalselt 0 hindepunkti ja maksimaalselt 4 hindepunkti;
3) osaleja toote ekspordipotentsiaal, sealhulgas osaleja ekspordivõimekus uuele turule sisenemisel – minimaalselt 0 hindepunkti ja maksimaalselt 4 hindepunkti;
4) osaleja veebileht eesti ja vähemalt ühes võõrkeeles – minimaalselt 0 hindepunkti ja maksimaalselt 2 hindepunkti;
5) osaleja, kes on varem § 12 lõike 5 kohaselt kinnitanud ekspordi edendamise tegevuses osalemist, on põhjendamatult osalemisest loobunud – minimaalselt –1 hindepunkt ja maksimaalselt 0 hindepunkti.
(5) [Kehtetu - RT I, 04.10.2019, 1 - jõust. 01.01.2020]
(6) Taotluste lõpliku paremusjärjestuse moodustamiseks antakse eraldi konsultandi paremusjärjestuses ja hindamiskomisjoni paremusjärjestuses viimasel kohal olevale taotlusele kaks punkti ja igale järgmisele kahe punkti võrra enam punkte. Taotluste lõpliku paremusjärjestuse moodustamiseks liidab hindamiskomisjon mõlema paremusjärjestuse punktid.
(7) Taotluste lõplikus paremusjärjestuses loetakse paremaks suurema hindepunktide summa saanud taotlus.
(8) Taotluste lõplikus paremusjärjestuses eelistatakse võrdsete näitajatega taotluste puhul taotlust, millel on kõrgem konsultandi antud järjekoht.
(1) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ei ületa ekspordi edendamise tegevuste korraldamiseks ettenähtud eelarvevahendeid, rahuldatakse kõik nõuetele vastavad taotlused.
(2) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab ekspordi edendamise tegevuste korraldamiseks ettenähtud eelarvevahendeid, rahuldatakse taotluste hindamise tulemusel koostatud taotluste lõpliku paremusjärjestuse alusel eelarve piires parimad nõuetele vastavad taotlused.
(3) Taotlus jäetakse rahuldamata maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse §-s 14 ning kalandusturu korraldamise seaduse § 44 lõikes 4 sätestatud alustel.
(4) PRIA teeb taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse 50 kalendripäeva jooksul arvates taotluse esitamise tähtpäevast. PRIA kehtestab taotluse rahuldamise otsusele kõrvaltingimusena õiguse tunnistada otsus kehtetuks, kui §-s 8 nimetatud teates ettenähtud ekspordi edendamise tegevuses osalemist kinnitanud osalejate arv on oodatust väiksem, mistõttu kavandatud tegevuse eesmärgi täitmine ei ole saavutatav või majanduslikult otstarbekas ning seetõttu ei saavutata toetuse eesmärki.
(5) Osaleja kinnitab ekspordi edendamise tegevuses osalemist või teatab selles osalemisest loobumisest PRIA-le kirjalikult seitsme kalendripäeva jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse kättetoimetamisest. Kui osaleja selle tähtaja jooksul tegevuses osalemist ei kinnita ega teata selles osalemisest loobumisest, loetakse, et ta on tegevuses osalemisest loobunud ja oma taotluse tagasi võtnud.
(6) Taotluse rahuldamise otsus hakkab kehtima arvates ekspordi edendamise tegevuses osalemise kinnituse PRIA-le esitamisest.
(7) Osaleja ekspordi edendamise tegevuses osalemisest loobumise korral võib PRIA ettenähtud eelarvevahendite piires teha taotluste paremusjärjestuse alusel järgmisele osalejale, kelle taotlus on lõikes 2 nimetatud juhul jäetud rahuldamata, ettepaneku ekspordi edendamise tegevuses osalemiseks.
(8) Lõikes 7 nimetatud ettepaneku saanud osaleja kinnitab ekspordi edendamise tegevuses osalemist või teatab selles osalemisest loobumisest PRIA-le kirjalikult seitsme kalendripäeva jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse kättetoimetamisest.
(9) Kui lõikes 8 nimetatud osaleja kinnitab ekspordi edendamise tegevuses osalemist, tunnistab PRIA tema taotluse rahuldamata jätmise otsuse kehtetuks ja teeb taotluse rahuldamise otsuse.
§ 13. Ekspordi edendamise tegevuse elluviimist tõendavate dokumentide esitamine
(1) Korraldaja esitab pärast tegevuse elluviimist PRIA-le aruande, mis sisaldab järgmisi dokumente:
1) elluviidud tegevuse programm;
2) tegevuse elluviimise käigus kasutatud esitlusmaterjalid (elektrooniliselt);
3) osalejate nimekiri (elektrooniliselt), mis sisaldab järgmisi andmeid: osaleja nimi, registrikood, e-posti aadress ja kontakttelefon;
4) tegevusest osa võtnud isikute originaalallkirjadega registreerimisleht, mis sisaldab järgmisi andmeid: osaleja nimi, tegevusest osavõtnud isiku nimi ja allkiri;
5) nimekiri sihtturul toimunud kohtumistest;
6) kõikide osalejate täidetud tagasisidelehed.
(2) PRIA kontrollib aruandes esitatud elluviidud tegevuse nõuetele vastavust ja koostab nõuetekohase tegevuse puhul ekspordi edendamise tegevuse vastuvõtuakti.
(3) Hankelepingus ettenähtud tasu ei maksta enne, kui PRIA on koostanud ekspordi edendamise tegevuse vastuvõtuakti.