Muinsuskaitseseadus – Riigi Teataja
Muinsuskaitseseadus (lühend - MuKS)
Muinsuskaitseseadus - sisukord
§ 2 Mälestise mõiste
§ 3 Mälestise liigid
§ 31 Veealuse mälestise kuuluvus
§ 4 Muinsuskaitseala
§ 5 Mälestise hävitamise ja rikkumise keeld
2 MUINSUSKAITSE KORRALDUS
§ 6 Muinsuskaitse korraldajad
§ 7 Muinsuskaitseamet
§ 8 Muinsuskaitse Nõukogu
§ 9 Valla- ja linnavalitsus
§ 10 Muinsuskaitse usaldusmehed
3 MÄLESTISEKS TUNNISTAMINE
§ 11 Ajutine kaitse
§ 12 Mälestiseks tunnistamine ja mälestiseks olemise lõpetamine ning mälestise andmete muutmine
§ 13 Mälestiste arvestus
§ 14 Mälestise tähistamine
§ 15 Muinsuskaitsealaks tunnistamine
4 MÄLESTISE SÄILIMISE TAGAMINE. OMANDIKITSENDUSED
§ 16 Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise omaniku ja valdaja kohustused
§ 17 Rikutud mälestise ja selle tähise taastamine
§ 18 Kaitsekohustuse teatis
§ 19 Mälestisest või muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paiknevast kinnisasjast või ehitisest müügi-, kinke- või vahetuslepingus teavitamine
§ 20 Vallasmälestise hoiulepaigutamine
§ 21 Asjade kogumi säilitamise nõue
§ 22 Mälestise ja ajutise kaitse alla võetud asja riigist väljaviimine
§ 23 Vallasmälestise kasutamise kitsendused
§ 24 Kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal kehtivad kitsendused
§ 241 Veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis kehtivad täiendavad kitsendused
§ 242 Veealusele mälestisele sukeldumise luba
§ 25 Kaitsevöönd ja selles kehtivad kitsendused
§ 26 Avalik juurdepääs kinnismälestisele
§ 27 Ostueesõigus
§ 28 Kinnisasja avalikes huvides omandamine ja sundvõõrandamine
§ 29 Omaniku ja valdaja õigused
§ 291 Kinnismälestise teisaldamine
5 KULTUURIVÄÄRTUSEGA LEID
§ 30 Kultuuriväärtusega leid
§ 301 Kultuuriväärtusega asja otsimine otsinguvahendiga
§ 31 Kultuuriväärtusega leiu ajutine kaitse
§ 32 Leidja kohustused
§ 33 Õigus leiuautasule
6 MÄLESTISTE JA MUINSUSKAITSEALAL PAIKNEVATE EHITISTE KAITSE TAGAMINE NENDEGA SEOTUD TÖÖDE PROJEKTEERIMISEL JA TEOSTAMISEL
§ 34 Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuring ning allveearheoloogiline uuring
§ 35 Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise konserveerimine, restaureerimine ja ehitamine
§ 351 Eritingimuste koostamine Muinsuskaitseameti poolt
§ 36 Loakohustus
§ 37 Tegevusloa taotlemine
§ 38 Tegevusloa kontrolliese
§ 39 Tegevusloa kehtetuks muutumine ja kehtetuks tunnistamine
§ 40 Ehitus- ja muude tööde tegemise nõuded
§ 41 Ehitus- ja muude tööde seiskamine
§ 42 Ehitus- ja muude tööde peatamine
§ 44 Muinsuskaitsenõuetega vastuolus oleva tegevuse peatamine
61 RIIKLIK JA HALDUSJÄRELEVALVE
§ 441 Riiklik ja haldusjärelevalve ning erimeetmed
§ 442 Sunniraha määr
§ 443 Riikliku järelevalve erisused
§ 45 Mälestise tähise rikkumine või eemaldamine
§ 46 Kultuuriväärtusega leiuga seotud nõuete rikkumine
§ 461 Loata otsinguvahendi kasutamine
§ 462 Kinnismälestisel ja selle kaitsevööndis otsinguvahendiga otsimise keelu rikkumine
§ 47 Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise järelevalve nõuete rikkumine
§ 471 Veealusele mälestisele sukeldumise nõuete rikkumine
§ 48 Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise rikkumine või hävitamine
§ 481 Otsinguvahendi konfiskeerimine
RT I, 29.06.2018, 34
Vastu võetud 27.02.2002
RT I 2002, 27, 153
jõustumine 01.04.2002
24.03.2004 RT I 2004, 25, 171 26.04.2004
20.11.2008 RT I 2008, 51, 287 19.12.2008
(1) Muinsuskaitseseadus reguleerib riigi- ja kohaliku omavalitsuse organite ning mälestiste omanike ja valdajate õigusi ja kohustusi kultuurimälestiste (edaspidi mälestis) ja muinsuskaitsealade kaitse korraldamisel, samuti mälestiste ning muinsuskaitsealade säilimise tagamisel.
(11) Kinnismälestisel või muinsuskaitsealal paikneva ehitise ehitamisele kohaldatakse ehitusseadustikus sätestatut, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi.
(2) Käesolevas seaduses reguleeritud haldusmenetlus toimub haldusmenetluse seaduses sätestatud korras, kui käesolev seadus ei näe ette teisiti.
§ 2. Mälestise mõiste
Mälestis on riigi kaitse all olev kinnis- või vallasasi või selle osa või asjade kogum või terviklik ehitiste rühm, millel on ajalooline, arheoloogiline, etnograafiline, linnaehituslik, arhitektuuriline, kunstiline, teaduslik, usundilooline või muu kultuuriväärtus, mille tõttu see on käesolevas seaduses sätestatud korras tunnistatud mälestiseks.
§ 3. Mälestise liigid
(1) Mälestis on kinnis- või vallasmälestis vastavalt asjade kinnis- ja vallasasjadeks liigitamisele.
(2) Kinnismälestiseks võivad olla järgmised asjad või asjade kogumid:
1) muinas-, kesk- ja uusaegsed asulakohad, linnused, pelgupaigad, kultusekohad, matusepaigad, muistsed põllud, lohukivid, teed, sillad, sadamakohad ja tööndusega seotud kohad;
2) kunsti- ja kultuuriloolise väärtusega tsiviil-, tööstus-, kaitse- ja sakraalehitised ning nende ansamblid ja kompleksid;
3) teaduse, tehnika ja tootmise arengut kajastavad ehitised;
4) monumentaalkunsti teosed;
5) ajaloolise väärtusega ehitised, mälestusmärgid, kalmistud, paigad (maa-alad) ja pargid;
6) veealused uppunud vee-, õhu- ja muud sõidukid, nende osad või nende kogumid koos nende all asuva veekogu põhjaga ning lasti või muu sisuga.
(3) Vallasmälestiseks võivad olla järgmised asjad või asjade kogumid:
1) kinnismälestisest eemaldatud osad;
2) arheoloogilised leiud, etnograafilised ja ajaloolised asjad ning nende kollektsioonid;
3) kunsti-, usundi- ja kultuuriloolise väärtusega kujutava ja tarbekunsti teosed ning nende kollektsioonid;
4) teaduse, tehnika ja tootmise arengut kajastavad masinad ja seadmed.
(4) Mälestised võib liigitada arheoloogia-, ehitis-, kunsti-, tehnika-, tööstus- ja ajaloomälestisteks.
(5) Veealuseks mälestiseks võivad olla sise- ja piiriveekogudes, sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis paiknevad käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud asjad või asjade kogumid.
§ 31. Veealuse mälestise kuuluvus
(1) Sise- ja piiriveekogus ning sise- ja territoriaalmeres paiknev veealune mälestis, millel ei ole omanikku või mille omanikku ei ole võimalik kindlaks teha, kuulub riigile.
(2) Veealuseid mälestisi haldab Muinsuskaitseamet.
§ 4. Muinsuskaitseala
(1) Muinsuskaitsealaks võidakse tunnistada kultuuriväärtusega ajalooline asula või selle osa või looduse ja inimese koostegevuse tulemusena kujunenud ala.
(2) Muinsuskaitseala käesoleva seaduse tähenduses võib koosneda kinnismälestistest või kinnismälestistest ja teistest asjadest, mis koos maa-ala ja loodusobjektidega ning tänavatevõrgu, hoonestuskvartalite ja kruntide (kinnistute) struktuuriga moodustavad kultuuriväärtusliku terviku.
§ 5. Mälestise hävitamise ja rikkumise keeld
Mälestise hävitamine või rikkumine on keelatud.
2. peatükk MUINSUSKAITSE KORRALDUS
§ 6. Muinsuskaitse korraldajad
[RT I 2004, 25, 171 - jõust. 26.04.2004]
(1) Muinsuskaitset korraldavad Kultuuriministeerium, Muinsuskaitseamet ning valla- ja linnavalitsused.
(2) [Kehtetu - RT I, 21.03.2011, 4 - jõust. 01.06.2011]
§ 7. Muinsuskaitseamet
Muinsuskaitseameti põhiülesanne on muinsuskaitsetöö korraldamine, riikliku järelevalve teostamine mälestiste ja muinsuskaitsealade üle ning kultuurimälestiste riikliku registri pidamine.
§ 8. Muinsuskaitse Nõukogu
(1) Muinsuskaitse Nõukogu on Kultuuriministeeriumi juures tegutsev nõuandev kogu.
(2) Muinsuskaitse Nõukogu koosneb vähemalt seitsmest liikmest ning selle koosseisu kinnitab neljaks aastaks valdkonna eest vastutav minister.
(3) Muinsuskaitse Nõukogusse kuuluvad ülikoolide, teadusasutuste, ühenduste ja liitude esindajad ning eksperdid ajaloo, arheoloogia, etnoloogia, arhitektuuri, restaureerimise, kunsti- ja teadusajaloo alalt.
(4) Muinsuskaitse Nõukogu teeb ettepanekuid ja annab arvamusi kõigis käesolevast seadusest tulenevates küsimustes. Nõukogu seisukohad on Muinsuskaitseameti ja kohaliku omavalitsuse muinsuskaitsetöö kavandamise ning muinsuskaitse põhimõtete väljatöötamise soovituslikuks aluseks. Oma seisukohad ja protokollilised otsused esitab nõukogu kirjalikult valdkonna eest vastutavale ministrile ja Muinsuskaitseametile.
(5) Muinsuskaitse Nõukogu põhimääruse kinnitab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 9. Valla- ja linnavalitsus
1) peab arvestust oma maa-alal asuvate kinnismälestiste üle;
2) arvestab territoriaalplaneerimise, maakasutuse ja muid projekte koostades ja kooskõlastades ning liikluskorraldust kehtestades kinnismälestistest ning muinsuskaitsealadest ja nende kaitsevöönditest tulenevaid muinsuskaitselisi nõudeid;
3) teeb Muinsuskaitseametile ettepanekuid kultuuriväärtusega asjade ajutise kaitse alla võtmiseks;
4) kontrollib, kas mälestistega seotud töid tegevatel isikutel on kehtestatud korras väljastatud uurimis- ja tegevusload;
5) kontrollib, kas mälestistega, nende kaitsevöönditega ja muinsuskaitsealal paiknevate ehitistega seotud tööd ja asjaomased projektid on kooskõlastatud Muinsuskaitseametiga;
6) teeb Muinsuskaitseametile viivitamata teatavaks käesoleva seaduse rikkumise juhud, mälestisi kahjustavad muutused ja kultuuriväärtusega leiud;
7) peatab mälestisi või kultuuriväärtusega leide ohustavad tööd ja muu tegevuse;
8) täidab muinsuskaitseala põhimäärusest tulenevaid muid ülesandeid;
9) järgib oma kohustusi täites muid käesolevast seadusest tulenevaid nõudeid.
(2) Valla- või linnavalitsus võib täita muinsuskaitsealaseid riiklikke kohustusi Muinsuskaitseameti ja kohaliku omavalitsuse volikogu vahelise halduslepingu kohaselt.
(3) Valla- või linnavalitsus võib käesolevast seadusest tuleneva muinsuskaitse korraldamise pädevuse anda üle valla või linna ametiasutusele.
§ 10. Muinsuskaitse usaldusmehed
Omaalgatuse korras osalevad muinsuskaitses usaldusmehed, kelle õigused ja kohustused kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
3. peatükk MÄLESTISEKS TUNNISTAMINE
§ 11. Ajutine kaitse
(1) Muinsuskaitseamet võtab kultuuriväärtusega asja ajutise kaitse alla, et kindlaks teha selle mälestiseks tunnistamise vajadus.
(2) Ajutise kaitse alla võtmisel määratakse kindlaks ajutise kaitse kord.
(3) Ajutise kaitse alla võetud asja suhtes kohaldatakse käesolevas seaduses sätestatud mälestise kohta käivaid nõudeid ja omandikitsendusi. Ajutise kaitse alla võetud asja omanikul või valdajal on mälestise omaniku või valdaja õigused ja kohustused.
(4) Ajutise kaitse alla võib asja võtta kuni kuueks kuuks, välja arvatud käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud juhul.
(5) Kultuuriväärtusega asi võetakse ajutise kaitse alla ja kaitse lõpetatakse Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud korras.
§ 12. Mälestiseks tunnistamine ja mälestiseks olemise lõpetamine ning mälestise andmete muutmine
(1) Asi tunnistatakse kinnismälestiseks ja asja kinnismälestiseks olemine lõpetatakse valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku alusel. Muinsuskaitseameti eksperdihinnangut ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepanekut tutvustatakse eelnevalt asja või kinnismälestise omanikule.
(2) Asi tunnistatakse vallasmälestiseks ja asja vallasmälestiseks olemine lõpetatakse valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja ettepaneku alusel. Muinsuskaitseameti eksperdihinnangut ja ettepanekut tutvustatakse eelnevalt asja või vallasmälestise omanikule.
(3) Mälestiseks tunnistamise õigusaktis sätestatud mälestise andmeid, nagu nimetus, koosseis ja piirid, muudetakse valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja ettepaneku alusel.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 nimetatud valdkonna eest vastutava ministri käskkirjad avaldatakse Riigi Teatajas.
(5) Mälestiseks tunnistamise ja mälestiseks olemise lõpetamise ning mälestise andmete muutmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
§ 13. Mälestiste arvestus
(1) Mälestise andmed kantakse kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Kultuurimälestiste riikliku registri asutab ja registri pidamise põhimääruse kinnitab Vabariigi Valitsus avaliku teabe seaduses sätestatud korras.
(2) Kinnismälestise asukoht ja kaitsevöönd kantakse riigi maakatastrisse.
(3) Veealused mälestised kannab Veeteede Amet koostöös Muinsuskaitseametiga navigatsioonikaardile.
§ 14. Mälestise tähistamine
(1) Kinnismälestisi tähistatakse ning vallasmälestisi ja veealuseid mälestisi võib tähistada asjakohase tähisega.
(2) Mälestiste tähistamist korraldab Muinsuskaitseamet. Mälestise tähistamisel võib Muinsuskaitseamet teha koostööd valla- ja linnavalitsusega.
(3) Tähistamise korra kehtestab ja tähise kujutise kinnitab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(4) Tähise rikkumine või eemaldamine on keelatud.
(5) Muinsuskaitseameti ja omaniku nõusolekul võib kinnismälestisele ja selle kaitsevööndisse kohtkindlalt paigaldada kinnismälestise kirjeldamiseks kuni 2 meetri laiuse ja 2 meetri pikkuse ning maapinnast kuni 2,5 meetri kõrgusele ulatuva teabekandja. Sellisele kinnismälestise teabekandjale kohaldatakse väikeehitisele sätestatud nõudeid vastavalt ehitusseadustikule.
§ 15. Muinsuskaitsealaks tunnistamine
(1) Muinsuskaitsealaks tunnistamise otsustab Vabariigi Valitsus valdkonna eest vastutava ministri ettepanekul.
(2) Muinsuskaitsealaks tunnistamisel kinnitab Vabariigi Valitsus muinsuskaitseala põhimääruse, milles sätestatakse muinsuskaitseala ja selle kaitsevööndi piirid, märgitakse esmakordne muinsuskaitse alla võtmise aeg ning täpsustatakse muinsuskaitsealal ja selle kaitsevööndis kehtivaid nõudeid ning kitsendusi ja muinsuskaitse korraldajate tööjaotust. Kui muinsuskaitsealal asub kaitstav loodusobjekt, sätestatakse põhimääruses ka koostöö muinsuskaitse korraldajate ja kaitstava loodusobjekti valitseja vahel.
(3) Enne muinsuskaitsealaks tunnistamist küsib Muinsuskaitseamet muinsuskaitseala põhimääruse eelnõu kohta asukohajärgse kohaliku omavalitsuse volikogu arvamust ja korraldab muinsuskaitseala põhimääruse eelnõu avaliku väljapaneku asukohajärgses valla- või linnavalitsuses ning Muinsuskaitseameti veebilehel, teavitades sellest eelnevalt vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes ja kohalikus ajalehes. Avalik väljapanek ei tohi kesta vähem kui neli nädalat.
(4) Avaliku väljapaneku kestel võib kirjalikult taasesitatavas vormis esitada Muinsuskaitseametile ettepanekuid ja vastuväiteid. Pärast ettepanekute ja vastuväidete menetlemist korraldab Muinsuskaitseamet laekunud ettepanekute ja vastuväidete põhjal avaliku arutelu.
4. peatükk MÄLESTISE SÄILIMISE TAGAMINE. OMANDIKITSENDUSED
§ 16. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise omaniku ja valdaja kohustused
(1) Mälestise omanik või valdaja vastutab mälestise säilimise eest. Mälestise omanik või valdaja on kohustatud:
1) mälestist hooldama;
11) mälestist remontima, kui see on vajalik mälestise säilimise tagamiseks;
2) järgima käesolevast seadusest tulenevaid kitsendusi niivõrd, kuivõrd Muinsuskaitseamet ei ole andnud konkreetseteks tegevusteks luba;
3) viivitamata teatama Muinsuskaitseametile ja valla- või linnavalitsusele mälestist kahjustavatest muutustest ning mälestise valduse kaotamisest tema tahte vastaselt;
4) võimaldama muinsuskaitset korraldava organi ametnikul või Muinsuskaitseameti volitatud isikul mälestist üle vaadata;
5) säilitama ja korras hoidma mälestise tähist;
6) teatama Muinsuskaitseametile vallasmälestise pärimisest või hoiuleandmisest.
(2) Kui muinsuskaitsealal on ehitis, mis ei ole mälestis (edaspidi muinsuskaitsealal paiknev ehitis), tagab selle korrashoiu ja säilimise omanik või valdaja, kellel on käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 3 ja 4 sätestatud kohustused.
(21) Remontimine käesoleva seaduse tähenduses on mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise seisundi, seahulgas tehnilise seisundi korrashoid, millega ei muudeta mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise ilmet ega detaile.
(3) [Kehtetu - RT I, 21.03.2011, 4 - jõust. 01.06.2011]
§ 17. Rikutud mälestise ja selle tähise taastamine
Rikutud mälestise ja selle tähise endine seisund tuleb taastada Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras. Kui mälestist või selle tähist taastada ei ole võimalik, tuleb kahju hüvitada vastavalt seadusele.
§ 18. Kaitsekohustuse teatis
(1) Muinsuskaitseamet koostab omanikule või valdajale kaitsekohustuse teatise mälestiseks tunnistamise õigusakti alusel.
(2) Kinnismälestise kaitsekohustuse teatises tuleb märkida:
1) mälestise nimetus, asukoht, tunnused, kultuurimälestiste riikliku registri number ning mälestiseks tunnistamise õigusakti nimetus, number ja kuupäev;
2) vajaduse korral mälestise hooldamiseks tehtavate tööde loetelu;
3) vajaduse korral ajaloo- ja arheoloogiamälestisel kehtivates kitsendustes tehtavad leevendused;
4) mälestise piirid ja kaitsevööndi ulatus, kui need on määratud, ning kaitsevööndis kehtivates kitsendustes tehtavad leevendused.
(3) Vallasmälestise kaitsekohustuse teatis peab sisaldama käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud andmeid ning vajaduse korral vallasmälestise säilitamise tingimusi.
(4) Kaitsekohustuse teatis koostatakse kolmes eksemplaris, millest ühe saab omanik või valdaja, teise valla- või linnavalitsus ja kolmanda Muinsuskaitseamet.
(5) Kui kaitsevöönd ulatub naaberkinnisasjale, koostatakse kaitsekohustuse teatis ka naaberkinnisasja omanikule või valdajale.
(6) Mälestise võõrandamisel või valduse üleminekul peab omanik andma kaitsekohustuse teatise üle uuele omanikule või uuele valdajale.
§ 19. Mälestisest või muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paiknevast kinnisasjast või ehitisest müügi-, kinke- või vahetuslepingus teavitamine
Mälestise ja muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paikneva kinnisasja või ehitise müügi-, kinke- või vahetusleping peab sisaldama sätet, et tegemist on mälestise või muinsuskaitsealal või nende kaitsevööndis paikneva kinnisasja või ehitisega.
§ 20. Vallasmälestise hoiulepaigutamine
Kui vallasmälestise säilimiseks puuduvad vajalikud tingimused ja kui selle omanik või valdaja ei ole kaitsekohustuse teatises ettenähtud abinõusid määratud tähtaja jooksul rakendanud, võib Muinsuskaitseamet korraldada mälestise tasuta hoiulepaigutamise tema säilimist tagavatesse tingimustesse seniks, kuni omanik või valdaja ise hakkab tagama mälestise nõuetekohast säilimist.
§ 21. Asjade kogumi säilitamise nõue
Vallasmälestisi, mis koos moodustavad asjade kogumi, on lubatud üksikult võõrandada või pärandada või pärandi jagamisel jaotada ainult Muinsuskaitseameti loal.
§ 22. Mälestise ja ajutise kaitse alla võetud asja riigist väljaviimine
Mälestise ja ajutise kaitse alla võetud asja võib riigist välja viia või eksportida ainult ajutiselt kultuuriväärtuste väljaveo, ekspordi ja sisseveo seaduse alusel.
§ 23. Vallasmälestise kasutamise kitsendused
Muinsuskaitseameti loata on keelatud vallasmälestist:
1) eemaldada kinnismälestisest, mille juurde see kuulub;
2) konserveerida, restaureerida või muuta mälestise ilmet muul viisil;
3) kasutada otstarbel, mis ohustab mälestise säilimist.
§ 24. Kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal kehtivad kitsendused
(1) Muinsuskaitseameti kirjaliku loata on kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal keelatud:
1) konserveerimine ja restaureerimine;
2) ehitamine, sealhulgas katusealuse väljaehitamine ning kangialuse ja õue kinni- ja täisehitamine;
3) ajalooliselt väljakujunenud tänavatevõrgu, ehitusjoone ja kinnistute piiride muutmine;
4) kinnistu, millel paikneb arheoloogiamälestis, või muinsuskaitsealal paikneva kinnistu maakasutuse sihtotstarbe muutmine;
5) katusemaastiku ja ehitise fassaadi, sealhulgas uste, akende, treppide, väravate jms muutmine;
6) mälestise või ehitise ilme muutmine, sealhulgas värvilahenduse muutmine, samuti ehitusdetailide ümberpaigutamine;
7) mälestisele, ehitisele või muinsuskaitsealale mis tahes seda kahjustava või selle ilmet muutva objekti, sealhulgas teisaldatava objekti, näiteks kioski, müügipaviljoni või välikohviku, valgustus- ja muu seadme, tehnovõrgu ja -rajatise, teabekandja ning reklaami paigaldamine;
8) algupärasest erinevate ja algupäraseid matkivate ehitusmaterjalide kasutamine;
9) haljastus-, raie-, kaeve- ja maaparandustööd.
(2) Muinsuskaitseameti kirjaliku loata on kinnismälestisel lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule keelatud:
1) mullatööd ja maaharimine;
2) siseruumis avatud arhitektuursete ja konstruktiivsete elementide ja detailide eemaldamine ja rikkumine ning konstruktsioonide algsest asukohast eemaldamine, katmine või nende muul viisil rikkumine;
3) teede, trasside ja võrkude rajamine.
(3) Konserveerimine on tööde kompleks, millega tõkestatakse mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise edasine hävimine, kindlustades tehniliselt selle konstruktiivseid ja dekoratiivseid elemente, jättes need muutmata ning säilitades ajaloolise kihistuse.
(4) Restaureerimine on tööde kompleks, millega tagatakse mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise autentne ajaloolis-arhitektuurse seisundi fikseerimine, eemaldades vajaduse korral väheväärtuslikke ja ilmet rikkuvaid elemente ning kihistusi ja taastades puuduvaid osi teaduslikult põhjendatud kujul, tuginedes originaaldokumentidele ning uuringutele.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud lubade väljaandmise korra ja lubade vormid kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(6) Muinsuskaitsealal ehitades, konserveerides, restaureerides ning selleks ehitusmaterjale valides tuleb arvestada nii ehitise kui ka muinsuskaitseala arhitektuurilist ja ajaloolist väärtust.
(7) Muinsuskaitsealale ja seal paiknevatele ehitistele, mis ei ole mälestised, laienevates kitsendustes tehtavad võimalikud leevendused määratakse kindlaks muinsuskaitseala põhimääruses.
§ 241. Veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis kehtivad täiendavad kitsendused
Lisaks käesoleva seaduse §-des 23 ja 24 sätestatud kitsendustele on veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis keelatud ankurdamine, traalimine, süvendamine ja tahkete ainete kaadamine.
§ 242. Veealusele mälestisele sukeldumise luba
(1) Veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis on keelatud sukeldumine, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhtudel.
(2) Veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis võib sukelduda järgmistel juhtudel:
1) veealusele mälestisele sukeldumise teenuse osutaja järelevalve all või
2) Muinsuskaitseameti väljastatud tähtajatu veealusele mälestisele sukeldumise loa (edaspidi sukeldumisluba) alusel.
(3) Sukeldumisest veealusele mälestisele ja selle kaitsevööndisse teavitab sukeldumise teenuse osutaja või sukelduja nii eelnevalt kui ka pärast sukeldumist Muinsuskaitseametit. Pärast sukeldumist veealusele mälestisele ja selle kaitsevööndisse tuleb teavitada veealuse mälestise ja selle kaitsevööndi seisundist, eelkõige rikkumistest veealusel mälestisel ja selle kaitsevööndis ning veealusele mälestisele sukeldumise ohtlikkusest.
(4) Sukeldumisluba võib taotleda isik, kes on vähemalt 18-aastane ja kes on läbinud koolituse, mille käigus omandatakse oskus sukelduda veealusele mälestisele seda kahjustamata.
(5) Muinsuskaitseamet keeldub sukeldumisloa andmisest, kui taotleja ei vasta käesolevas seaduses kehtestatud nõuetele või on rikkunud viimase aasta jooksul oluliselt käesolevas seaduses või selle alusel antud õigusaktides kehtestatud nõudeid.
(6) Muinsuskaitseamet tunnistab kehtetuks sukeldumisloa, kui sukeldumisloa omaja rikub käesolevas seaduses või selle alusel antud õigusaktides kehtestatud nõudeid.
(7) Muinsuskaitseamet vaatab sukeldumisloa taotluse läbi taotluse esitamisest ühe kuu jooksul.
(8) Sukeldumisloa andmisest, andmisest keeldumisest või kehtetuks tunnistamisest teavitatakse sukeldumisloa taotlejat või omajat kirjalikult taasesitatavas vormis viie tööpäeva jooksul.
(9) Sukeldumisloa väljaandmise, sukeldumisest teavitamise ja veealuse mälestise ja selle kaitsevööndi seisundist teavitamise korra ning sukeldumisloa vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 25. Kaitsevöönd ja selles kehtivad kitsendused
(1) Kinnismälestise ja muinsuskaitseala kaitseks kehtestatakse kaitsevöönd.
(2) Kaitsevööndi ülesanded on:
1) tagada kinnismälestise ja muinsuskaitseala vaadeldavus, sealhulgas kaugvaadete säilimine ja silueti nähtavus;
2) kinnismälestise, muinsuskaitseala ja neid ümbritseva maa-ala kultuuriväärtuslike struktuurielementide säilimine ruumilises kontekstis.
(3) Kinnismälestise kaitsevööndi moodustab 50 meetri laiune maa-ala mälestise väliskontuurist või piirist arvates, kui mälestiseks tunnistamise õigusaktis ei ole ette nähtud teisiti. Kinnismälestise kaitsevööndi ulatust võib muuta.
(4) Ajaloolise terviku moodustavatele või lähestikku asuvatele kinnismälestistele võib kehtestada ühise kaitsevööndi.
(5) Kinnismälestise kaitsevööndi kehtestamise ja muutmise menetlusele ning valdkonna eest vastutava ministri käskkirja avaldamisele kohaldatakse käesoleva seaduse § 12.
(6) Kaitsevööndit ei kehtestata:
1) muinsuskaitsealal paiknevatele kinnismälestistele, kui muinsuskaitseala põhimääruses ei ole sätestatud teisiti;
2) kalmistul paiknevale kinnismälestisele.
(7) Muinsuskaitseameti kirjaliku loata on kinnismälestise kaitsevööndis keelatud:
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud loa väljaandmise korra ja loa vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(9) Muinsuskaitseala kaitsevööndi ulatus, selles kehtivad nõuded ja kitsendused määratakse muinsuskaitseala põhimääruses. Muinsuskaitseala kaitsevööndi võib jaotada erinevas mahus kitsendustega osadeks.
(10) Nõuded üldplaneeringu ja detailplaneeringu muinsuskaitse eritingimuste koostamise korrale kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Muinsuskaitse eritingimustes nähakse ette muinsuskaitseala, kinnismälestiste või nende kaitsevööndi säilitamise ning vaadeldavuse tagamise nõuded.
§ 26. Avalik juurdepääs kinnismälestisele
(1) Avalik-õigusliku juriidilise isiku omandis oleval kinnisasjal asuva kinnismälestise juurde on igaühel vaba juurdepääs.
(2) Eraõiguslik isik, kelle kinnisasjal mälestis asub või kelle kinnisasja tavakohane juurdepääsutee mälestiseni viib, peab tagama igaühe vaba läbipääsu mälestiseni päikesetõusust loojanguni.
(3) Mälestiseks olevasse ehitisse või selle õue pääseb omaniku või valdaja lubatud ajal ja korras.
(4) Muinsuskaitseamet võib juurdepääsu kinnismälestisele piirata, kui vaba juurdepääsuga ohustatakse mälestist.
§ 27. Ostueesõigus
(1) Vallasmälestise müümisel on riigil ostueesõigus. Vallasmälestise ostueesõigusele kohaldatakse võlaõigusseaduses ostueesõiguse kohta sätestatut.
(2) Kui müüakse kinnisasi, millel asub kinnismälestis, on ostueesõigus riigil, seejärel kohalikul omavalitsusel.
(3) Riigil ega kohalikul omavalitsusel ei ole ostueesõigust, kui asi müüakse abikaasale, alanejale sugulasele või vanemale, samuti vennale, õele ja nende alanejatele sugulastele, samuti juhul, kui müüakse korteriomand, hoonestusõigus või korterihoonestusõigus.
(4) Muinsuskaitseameti avalduse alusel kantakse kinnistusraamatu kinnistusregistriosa kolmandasse jakku märkus selle kohta, et kinnisasi on koormatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ostueesõigusega. Märkuse kinnistusraamatusse kandmisel ei ole vaja kinnisasja omaniku nõusolekut. Avalduses ja märkuse kandes tuleb viidata käesolevale seadusele ja paragrahvile ning õigusaktile, millega kinnisasi tunnistati mälestiseks.
(5) Kui kinnistusraamatu kandest nähtub, et kinnisasi on koormatud ostueesõigusega käesoleva paragrahvi tähenduses, saadab notar viie tööpäeva jooksul pärast müügilepingu või muu lepingu, millega kohustutakse omandama või võõrandama kinnisasja, tõestamist lepingu notariaalselt kinnitatud ärakirja elektrooniliselt Muinsuskaitseametile ja müüdava kinnisasja või ehitise asukohajärgsele kohalikule omavalitsusele ostueesõiguse teostamise otsustamiseks.
§ 28. Kinnisasja avalikes huvides omandamine ja sundvõõrandamine
Kui omanik või valdaja ei taga kinnismälestise säilimist ega pea kinni kasutamise kitsendustest, keelab mälestise teaduslikku uurimist või põhjendamatult ei võimalda juurdepääsu mälestisele ja ta on käesoleva seaduse rikkumise eest väärteo- või kriminaalkorras karistatud, võib kinnisasja, millel kinnismälestis asub, avalikes huvides omandada, sealhulgas sundvõõrandada, kinnisasja avalikes huvides omandamise seaduses sätestatud korras.
§ 29. Omaniku ja valdaja õigused
(1) Mälestise omanikul või valdajal on õigus Muinsuskaitseametilt või tema kaudu saada tasuta:
1) mälestisega seonduvat teaduslikku ja muud informatsiooni;
2) konsultatsioone mälestise hooldamiseks ja kasutamiseks.
(2) Omaniku või valdaja soovil on Muinsuskaitseamet kohustatud paigutama vallasmälestise tasuta hoiule tema säilimist tagavatesse tingimustesse.
(3) Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise omanik või valdaja võib mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise hooldamiseks, konserveerimiseks, restaureerimiseks või optimaalsete säilitustingimuste tagamiseks taotleda toetust riigieelarvest või valla- või linnaeelarvest.
(31) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud riigieelarvest toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ja toetuse andmise alused ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega. Nimetatud korras nähakse ette taotluses esitatavate andmete ja taotlusele lisatavate dokumentide loetelu, taotluse esitamise tähtpäev, taotluse läbivaatamise kord, taotluse arvestamise ja arvestamata jätmise alused ning toetuse saajate teavitamise kord.
(4) Vabariigi Valitsus võib mälestise või kinnismälestise kaitsevööndis paikneva kinnisasja omanikule või valdajale ning muinsuskaitsealal ja selle kaitsevööndis paikneva ehitise omanikule kehtestada muid soodustusi.
§ 291. Kinnismälestise teisaldamine
(1) Kinnismälestise võib teisaldada tema algsest asukohast sobivasse asukohta, kui kinnismälestise säilitamine olemasolevas keskkonnas on ohustatud ja sellega tagatakse kinnismälestise säilimine.
(2) Kinnismälestise teisaldamise otsustab valdkonna eest vastutav minister kinnismälestise omaniku taotluse, Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu ja Muinsuskaitse Nõukogu ettepaneku alusel ning kohaliku omavalitsuse volikogu nõusolekul.
(3) Kinnismälestise teisaldamine toimub muinsuskaitse eritingimusi järgiva projekti alusel käesoleva seaduse §-s 35 sätestatud korras.
(4) Kinnismälestise teisaldamisega seotud kulud katab kinnismälestise omanik.
5. peatükk KULTUURIVÄÄRTUSEGA LEID
§ 30. Kultuuriväärtusega leid
(1) Kultuuriväärtusega leid on maa seest või maa pinnalt, rajatisest, ehitisest, veest või veekogu põhjaladestustest leitud looduslik või ajaloolise, arheoloogilise, teadusliku, kunstilise või muu kultuuriväärtusega vallasasi, millel ei ole omanikku või mille omanikku ei ole võimalik kindlaks teha.
(2) Kultuuriväärtusega leid kuulub riigile. Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asja leidja või valdaja peab lubama asja kultuuriväärtuse tuvastamist Muinsuskaitseameti poolt.
(3) Isik, kelle kinnisasjast käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asi leitakse, on kohustatud lubama asja väljakaevamist, kui talle hüvitatakse sellega tekitatav kahju.
§ 301. Kultuuriväärtusega asja otsimine otsinguvahendiga
(1) Muinsuskaitseameti väljastatud ühe kalendriaastase tähtajaga kultuuriväärtusega asja otsimise loata (edaspidi otsinguluba) on keelatud käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asja otsinguvahendiga otsimine. Otsinguvahend käesoleva seaduse tähenduses on tehniline vahend või seade, välja arvatud navigatsioonivahend, mille abil on võimalik tuvastada käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asja asukohta.
(2) Kinnismälestisel ja selle kaitsevööndis on otsinguvahendiga otsimine keelatud, välja arvatud tööülesannete täitmiseks või Muinsuskaitseametiga kooskõlastatud uuringuteks.
(3) Otsinguloa alusel käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asja otsinguvahendiga otsimisel tuleb Muinsuskaitseametile esitada igal aastal hiljemalt 31. jaanuariks eelmise kalendriaasta kohta andmed otsimise aja ja koha kohta.
(4) Otsinguluba võib taotleda isik, kes on vähemalt 18-aastane ja kes on läbinud koolituse, mille käigus omandatakse oskus ära tunda kultuuriväärtusega asi ja mitte kahjustada leidu või leiukohta.
(5) Muinsuskaitseamet keeldub otsinguloa andmisest, kui taotleja ei vasta käesolevas seaduses kehtestatud nõuetele või on rikkunud viimase aasta jooksul oluliselt käesolevas seaduses või selle alusel antud õigusaktides kehtestatud nõudeid.
(6) Muinsuskaitseamet tunnistab otsinguloa kehtetuks, kui otsinguloa omaja rikub käesolevas seaduses või selle alusel antud õigusaktides kehtestatud nõudeid.
(7) Muinsuskaitseamet vaatab otsinguloa taotluse läbi taotluse esitamisest ühe kuu jooksul.
(8) Otsinguloa andmisest, andmisest keeldumisest või kehtetuks tunnistamisest teavitatakse otsinguloa taotlejat või omajat kirjalikult taasesitatavas vormis viie tööpäeva jooksul.
(9) Otsinguloa väljaandmise ja kultuuriväärtusega asjade otsimisest aruandmise korra ning otsinguloa vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 31. Kultuuriväärtusega leiu ajutine kaitse
Kultuuriväärtusega leid on ajutise kaitse all selle leidmisest alates.
§ 32. Leidja kohustused
(1) Käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asja leidja on kohustatud säilitama leiukoha muutumatul kujul ning leiust viivitamata teatama Muinsuskaitseametile või valla- või linnavalitsusele.
(2) Leitud asi tuleb kuni Muinsuskaitseametile üleandmiseni jätta leiukohta. Leitud asja võib leiukohast eemaldada ainult juhul, kui tekib oht asja säilimisele. Seda ei tohi puhastamise, haljastamise, murdmise või muul teel rikkuda ega selle üksikuid osi üksteisest eemaldada.
§ 33. Õigus leiuautasule
(1) Käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asja, välja arvatud veealuse uppunud vee-, õhu- ja muu sõiduki leidjal on õigus saada leiuautasu. Leiuautasu suuruse määrab Muinsuskaitseamet eksperdihinnangu alusel. Leiuautasu suuruse määramisel võetakse arvesse leitud asja looduslikku, ajaloolist, arheoloogilist, teaduslikku, kunstilist või muud kultuuriväärtust, asja leidmise ja riigile üleandmise asjaolusid. Leiuautasu maksmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
(2) Leiuautasu saajal on õigus jääda anonüümseks.
(3) Kultuuriväärtusega leiu võib Muinsuskaitseameti eksperdihinnangu alusel tasuta võõrandada leidjale leiuautasu määramata.
(4) Leiuautasu ei maksta järgmistel juhtudel:
1) leidja kohustuste hulka kuulub käesoleva seaduse § 30 lõikes 1 nimetatud asjade otsimine või väljakaevamine või mälestiste uurimine või muinsuskaitsenõuete täitmise järelevalve;
2) leidja on rikkunud käesoleva seaduse §-s 32 nimetatud kohustusi.
6. peatükk MÄLESTISTE JA MUINSUSKAITSEALAL PAIKNEVATE EHITISTE KAITSE TAGAMINE NENDEGA SEOTUD TÖÖDE PROJEKTEERIMISEL JA TEOSTAMISEL
§ 34. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuring ning allveearheoloogiline uuring
(1) Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuringut, mis toob kaasa selle muutumise, võib teha ainult Muinsuskaitseameti loal ja valla- või linnavalitsuse eelneval teavitamisel omaniku või valdaja poolt, juhul kui muinsuskaitseala põhimäärus ei näe ette teisiti.
(2) Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise omanik või valdaja on kohustatud lubama teha käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud uuringut, kui talle hüvitatakse sellega tekitatav kahju. Kahju ei hüvitata käesoleva seaduse § 35 lõikes 7 sätestatud juhul.
(3) Allveearheoloogilist uuringut võib sise- ja piiriveekogudes, sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis teha Muinsuskaitseameti loal.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 3 nimetatud loa saamiseks on vajalikud käesoleva seaduse §-s 36 nimetatud tegevusluba ja Muinsuskaitseametiga kooskõlastatud uuringu tegevuskava. Loa andmise või sellest keeldumise otsustab Muinsuskaitseamet ühe kuu jooksul, arvates taotluse esitamisest. Luba antakse konkreetse uuringu tegemiseks.
§ 35. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise konserveerimine, restaureerimine ja ehitamine
(1) Kinnismälestist ja muinsuskaitsealal paiknevat ehitist võib konserveerida, restaureerida ja ehitada ainult muinsuskaitse eritingimusi järgiva konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise projekti alusel. Kooskõlastatult Muinsuskaitseametiga võib muinsuskaitsealal paikneva ehitise hoonesisese ehitamise põhiprojekti koostada muinsuskaitse eritingimusteta.
(2) Kinnismälestist ja muinsuskaitsealal paiknevat ehitist võib konserveerida ja restaureerida ainult vastutava spetsialisti või konserveerimise ja restaureerimise projekti koostaja muinsuskaitselise järelevalve all. Muinsuskaitselise järelevalve korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(3) Muinsuskaitse eritingimustes nähakse ette kinnismälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise uuringu, säilitamise, konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise nõuded. Muinsuskaitse eritingimuste koostamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(4) Kinnismälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise projektid ning muinsuskaitse eritingimused, välja arvatud Muinsuskaitseameti poolt koostatud muinsuskaitse eritingimused, ning kinnismälestise ja muinsuskaitsealal paikneva kinnisasjaga seotud mulla- ja ehitustööde projektid tuleb kooskõlastada Muinsuskaitseametiga.
(5) Muinsuskaitseamet annab tööde alustamise loa pärast käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud tööde projekti kooskõlastamist, välja arvatud kui nimetatud tööde tegemiseks on ehitusseadustiku kohaselt nõutav kohaliku omavalitsuse või Tehnilise Järelevalve Ameti kirjalik nõusolek või ehitusluba. Kohalik omavalitsus või Tehnilise Järelevalve Amet annab kirjaliku nõusoleku või ehitusloa pärast Muinsuskaitseametiga kooskõlastamist.
(6) Päästeameti, Tehnilise Järelevalve Ameti ja Terviseameti nõuded mälestiste ja muinsuskaitsealal paiknevate ehitiste kohta kooskõlastatakse Muinsuskaitseametiga.
(7) Enne käesoleva paragrahvi lõikes 4 loetletud tööde alustamist kinnismälestisel ja muinsuskaitsealal paikneval kinnisasjal või ehitisel tuleb teha uuringud tööde tellija kulul.
(8) Kinnismälestiste ja muinsuskaitsealal paiknevate ehitiste konserveerimise, restaureerimise ja ehitamise projektide koostamise ning neis eelnevate uuringute tegemise tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(9) Vallasmälestist võib konserveerida ja restaureerida ainult konserveerimis- või restaureerimistööde tegevuskava alusel. Sellele eelneva uuringu, uuringu tegevuskava koostamise ning muinsuskaitselise järelevalve vajaduse otsustab Muinsuskaitseamet igal üksikjuhul eraldi.
(10) Vallasmälestise konserveerimis- ja restaureerimistööde tegevuskavad ning vallasmälestise säilitus- ja kasutustingimuste muutustega seotud projektid tuleb kooskõlastada Muinsuskaitseametiga.
§ 351. Eritingimuste koostamine Muinsuskaitseameti poolt
(1) Muinsuskaitseametil on õigus koostada muinsuskaitse eritingimusi.
(2) Muinsuskaitse eritingimuste koostamiseks ei pea Muinsuskaitseameti ametnikel olema käesoleva seaduse §-s 36 sätestatud tegevusluba.
[RT I 2008, 51, 287 - jõust. 19.12.2008]
§ 36. Loakohustus
(1) Ettevõtjal, mittetulundusühingul või sihtasutusel, samuti töid juhtival vastutaval spetsialistil peab olema tegevusluba järgmistel tegevusaladel tegutsemiseks:
(2) Tegevusluba ei ole vaja järgmisteks mälestiste või muinsuskaitsealal paiknevate ehitistega seotud tegevusteks:
1) hooldamine;
2) remontimine;
3) eelarvete ja kalkulatsioonide koostamine;
4) fotografeerimine;
5) arhiivi- ja bibliograafiliste uuringute tegemine, ajalooliste ülevaadete ja õiendite koostamine;
6) mälestiste, ehitiste, nende elementide ja detailide inventeerimine.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–5 nimetatud tegevusluba ei vaja riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutus ning avalik-õiguslik juriidiline isik, kes teeb nimetatud töid seaduse või põhimääruse alusel, samuti füüsiline isik, kellele on antud töö liigile vastav asjaomane kutse.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevusaladel võib tegutseda ainult juhul, kui tegevusluba omav ettevõtja, mittetulundusühing või sihtasutus on sõlminud tööde juhtimise lepingu tegevusluba omava vastutava spetsialistiga.
§ 37. Tegevusloa taotlemine
(1) Tegevusloa taotluse lahendab Muinsuskaitseamet.
(2) Ettevõtja, mittetulundusühing või sihtasutus, samuti töid juhtiv vastutav spetsialist esitab tegevusloa taotluses lisaks majandustegevuse seadustiku üldosa seaduses sätestatule töid juhtiva isiku tehtud tööde loetelu ja aruande või tunnistuse soovitud tegevusalale vastaval erialal täienduskoolituse läbimise kohta.
(3) Kui tegevusluba taotleb veealusele mälestisele sukeldumise vastutav spetsialist, lisatakse taotlusele:
1) taotleja kinnitus, et tal on rahvusvaheliselt tunnustatud sukeldumisinstruktori litsents;
2) taotleja kinnitus, et ta on läbinud koolituse, mille käigus omandatakse oskus sukelduda mälestisele seda kahjustamata.
§ 38. Tegevusloa kontrolliese
(1) Ettevõtjale antakse tegevusluba, kui tema töid juhtiv isik vastab järgmistele nõuetele:
1) tal on vastavalt töö liigile ajaloo-, arheoloogia-, arhitektuuri-, kunsti-, restaureerimis- või tehnikaalane kõrgharidus;
2) ta on asjaomasel tegevusalal vähemalt neli viimast aastat pidevalt tegutsenud või läbinud soovitud tegevusalale vastaval erialal täienduskoolituse.
(2) Muinsuskaitseamet võib otsustada, et konserveerimiseks, restaureerimiseks või remontimiseks taotletava tegevusloa saamine ei eelda käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 sätestatud kõrgharidust.
§ 39. Tegevusloa kehtetuks muutumine ja kehtetuks tunnistamine
§ 40. Ehitus- ja muude tööde tegemise nõuded
(1) Ehitus-, maaparandus- ja teetöid ning mälestist ohustada võivaid muid töid võib teha ainult Muinsuskaitseameti loal ja tingimustel, mis tagavad mälestise, selle välisilme ja ümbritseva keskkonna säilimise.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tööde korral on loa taotleja kohustatud:
1) tellima mälestise kahjustamist ärahoidvad tööd, rahastama neid ning järgima nende tegemiseks kehtestatud nõudeid;
2) informeerima tööde teostajat mälestise olemasolust ja sellega seonduvatest kitsendustest.
(3) Mälestise säilimise eest seda ohustavate tööde tegemise ajal vastutab tööde teostaja, käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 nimetatud kohustuse täitmata jätmise eest vastutab loa taotleja.
(4) Ehitus- ja muu töö tuleb dokumenteerida valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud korras.
(5) Kinnisasjal, kus Muinsuskaitseameti andmeil võidakse avastada seni teadmata kultuuriväärtusega leid, tuleb enne tööde alustamist teha uuringud. Uuringud tehakse loa taotleja kulul.
§ 41. Ehitus- ja muude tööde seiskamine
§ 42. Ehitus- ja muude tööde peatamine
§ 43. [Kehtetu - RT I, 21.03.2011, 4 - jõust. 01.06.2011]
§ 44. Muinsuskaitsenõuetega vastuolus oleva tegevuse peatamine
61. peatükk RIIKLIK JA HALDUSJÄRELEVALVE
§ 441. Riiklik ja haldusjärelevalve ning erimeetmed
(1) Riiklikku ja haldusjärelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete täitmise üle teostavad Muinsuskaitseamet ning valla- või linnavalitsus vastavalt oma pädevusele juhul, kui valla- või linnavalitsusele on antud järelevalvepädevus Muinsuskaitseameti ja kohaliku omavalitsuse volikogu vahelise halduslepingu alusel (edaspidi korrakaitseorgan).
(2) Korrakaitseorgan võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 32 ja 49–52 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alustel ja korras.
§ 442. Sunniraha määr
Ettekirjutuse täitmata jätmise korral on asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras rakendatava sunniraha ülemmäär 1300 eurot.
§ 443. Riikliku järelevalve erisused
(1) Kui mälestisel, muinsuskaitsealal või mis tahes muus paigas tööd tehes avastatakse inimtegevuse tagajärjel ladestunud arheoloogiline kultuurkiht, sealhulgas inimluud, või kultuuriväärtusega leid, on tööde tegija kohustatud töö seiskama, säilitama leiukoha muutumatul kujul ning viivitamata teatama sellest Muinsuskaitseametile ja valla- või linnavalitsusele.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatu avastamisel on Muinsuskaitseametil ning valla- ja linnavalitsusel õigus peatada tööd kuni kaheks nädalaks, et teha kindlaks uuringute vajalikkus või asja vastavus mälestise tunnustele.
(3) Tööde peatamisega tekitatud kahju hüvitatakse seaduses sätestatud tingimustel ja korras.
(4) Muinsuskaitseamet ning valla- ja linnavalitsus on kohustatud viivitamata peatama kõik tööd ja kogu tegevuse, mis ohustab mälestist või kultuuriväärtusega leidu või mis on muul viisil vastuolus käesoleva seadusega.
§ 45. Mälestise tähise rikkumine või eemaldamine
(1) Mälestise tähise rikkumise või eemaldamise eest –
§ 46. Kultuuriväärtusega leiuga seotud nõuete rikkumine
(1) Kultuuriväärtusega leiust mitteteatamise eest, samuti kultuuriväärtusega leiu või selle osa teadliku leiukohast eemaldamise, samuti kultuuriväärtusega leiu, selle osa või arheoloogilise kultuurkihi teadliku rikkumise eest –
§ 461. Loata otsinguvahendi kasutamine
Muinsuskaitseameti väljastatud otsinguloata kultuuriväärtusega asja otsimise eesmärgiga otsinguvahendi kasutamise eest –
§ 462. Kinnismälestisel ja selle kaitsevööndis otsinguvahendiga otsimise keelu rikkumine
Kinnismälestisel ja selle kaitsevööndis otsinguvahendiga otsimise keelu rikkumise eest –
§ 47. Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise järelevalve nõuete rikkumine
(1) Mälestise ja muinsuskaitsealal paikneva ehitise loata uuringu eest, samuti kooskõlastamata projektita, vastutava spetsialisti või projekti koostaja muinsuskaitselise järelevalveta või tegevusloata konserveerimise või restaureerimise eest –
§ 471. Veealusele mälestisele sukeldumise nõuete rikkumine
(1) Muinsuskaitseameti loata veealusele mälestisele sukeldumise või tegevusloata veealusele mälestisele sukeldumise teenuse osutamise eest –
§ 48. Mälestise või muinsuskaitsealal paikneva ehitise rikkumine või hävitamine
§ 481. Otsinguvahendi konfiskeerimine
(1) Muinsuskaitseamet või kohus võib kohaldada käesoleva seaduse §-des 46–462 sätestatud väärteo vahetuks objektiks olnud otsinguvahendi konfiskeerimist vastavalt karistusseadustiku §-le 83.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel konfiskeeritud otsinguvahendi hoidmise, võõrandamise ja hävitamiseks üleandmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
1) Muinsuskaitseamet;
§ 50. – § 54. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


Sotsiaaltoetuste maksmise kord Sonda vallas – Riigi Teataja
Sotsiaaltoetuste maksmise kord Sonda vallas
Sotsiaaltoetuste maksmise kord Sonda vallas - sisukord
§ 3 Sotsiaaltoetuste liigid
§ 4 Sünnitoetus
§ 5 Matusetoetus
§ 6 Esmakordselt koolimineva lapse toetus
§ 7 Kooliaasta alguse toetus
§ 8 Kooli lõpetamise toetus
§ 9 Õppetoetus
§ 11 Töövihikutoetus
§ 12 Sõidutoetus
§ 13 Eakate inimeste sünnipäeva toetus
§ 14 Jõulupakid
§ 15 Ravikindlustusega hõlmamata isiku toetus
§ 16 Õnnetusjuhtumi toetus
3 Sissetulekust sõltuvad toetused
§ 17 Küttetoetus
§ 18 Ühekordsed tervisetoetused
§ 19 Dokumenditoetus
§ 20 Üldtüüpi hooldekodusse paigutatud isiku ülalpidamiskulude toetus
§ 21 Muud erakorralised toetused seoses majanduslike raskustega
§ 22 Vältimatu sotsiaalabi
§ 23 Sissetulekust sõltuva toetuse taotlemine
§ 24 Sissetulekust sõltuva toetuse määramine ja maksmine
§ 25 Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
RT IV, 29.05.2015, 64
Vastu võetud 22.04.2013 nr 6
RT IV, 26.04.2013, 23
jõustumine 29.04.2013
14.05.2015 RT IV, 29.05.2015, 38 01.06.2015
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekandeseaduse § 23 lõike 1 punkti 1 alusel.
Käesolev kord sätestab sotsiaaltoetuste maksmise tingimused ja korra Sonda vallas.
1) toimetulek – isiku või perekonna füüsiline, majanduslik või psühhosotsiaalne võime igapäevases elus toime tulla;
2) sotsiaaltoetus – isiku või perekonna toimetuleku soodustamiseks antav rahaline toetus;
3) sissetulekust sõltuv sotsiaaltoetus – toetus toimetulekuraskustes isikutele ja perekondadele;
4) sissetulekust mittesõltuv sotsiaaltoetus – konkreetsele sihtrühmale mõeldud toetus;
5) klient – isik, kellele eraldatakse sotsiaaltoetuseid;
6) vähekindlustatud isik/pere - leibkond, kes jagab ühist eluruumi ja kasutab üht või enamat tuluallikat ning kelle netosissetulek iga pereliikme kohta on alla 190 euro kuus;
7) vältimatu abi – piisavate elatusvahenditeta isiku olukorrale vastavad hädavajalikud sotsiaalhoolekandelised abinõud, mis tagavad vähemalt toidu, riietuse ja ajutise peavarju;
8) sissetulek ühe pereliikme kohta – kõik perekonnale laekuvad rahalised sissetulekud jagatuna pereliikmete arvuga.
§ 3. Sotsiaaltoetuste liigid
(1) Valla eelarvest makstavad sissetulekust mittesõltuvad toetused on:
3) esmakordselt koolimineva lapse toetus;
4) kooliaasta alguse toetus;
5) kooli lõpetamise toetus;
7) toitlustustoetus;
8) töövihikutoetus;
9) sõidutoetus;
10) eakate inimeste sünnipäeva toetus;
11) jõulupakid;
12) ravikindlustusega hõlmamata isiku toetus;
13) õnnetusjuhtumi toetus.
(2) Valla eelarvest makstavad sissetulekust sõltuvad toetused on:
1) küttetoetus;
2) ühekordsed tervisetoetused;
3) dokumenditoetus;
[Kehtetu - RT IV, 29.05.2015, 38 - jõust. 01.06.2015]
5) muud erakorralised toetused seoses majanduslike raskustega;
6) vältimatu toetus.
(3) Vallavalitsusel on õigus määrata valla eelarvest toetusi nimekirja alusel kindlale sihtgrupile, mis makstakse välja vallavalitsuse korralduse alusel ilma taotleja avalduseta.
2. peatükk Sissetulekust mittesõltuvad toetused
§ 4. Sünnitoetus
(1) Sünnitoetust on õigus taotleda lapsevanemal, eeskostjal ja hooldajal, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Toetus makstakse ühele vanemale pärast lapse sünni registreerimist, kui Eesti rahvastikuregistris on lapse elukohaks Sonda vald.
(3) Mitmike sünni korral makstakse sünnitoetust iga lapse eest.
(4) Sünnitoetus makstakse välja neljas osas järgnevalt:
1) 25% sünnitoetuse määrast pärast lapse sünni registreerimist;
2) 25% sünnitoetuse määrast lapse üheaastaseks saamisel. Teine osa sünnitoetusest makstakse välja juhul, kui lapse vanemal oli õigus saada sünnitoetuse esimest osa ning lapse ja ühe vanema elukoht Eesti rahvastikuregistri järgi on kogu vahepealse aja olnud Sonda vald;
3) 25% sünnitoetuse määrast lapse kaheaastaseks saamisel. Kolmas osa sünnitoetusest makstakse välja juhul, kui lapse vanemal oli õigus saada sünnitoetuse esimest ja teist osa ning lapse ja ühe vanema elukoht Eesti rahvastikuregistri järgi on kogu vahepealse aja olnud Sonda vald;
4) 25% sünnitoetuse määrast lapse kolmeaastaseks saamisel. Neljas osa sünnitoetusest makstakse välja juhul, kui lapse vanemal oli õigus saada sünnitoetuse esimest, teist ja kolmandat osa ning lapse ja ühe vanema elukoht Eesti rahvastikuregistri järgi on kogu vahepealse aja olnud Sonda vald.
(5) Sünnitoetuse esimese osa saamiseks esitab taotleja Sonda Vallavalitsusele vormikohase avalduse (Lisa 1) koos lapse sünnitõendiga.
(6) Sünnitoetust on õigus taotleda kahe kuu jooksul pärast lapse sündi.
(7) Sünnitoetuse määrab sotsiaalnõunik esitatud dokumentide alusel 10 tööpäeva jooksul.
(8) Sünnitoetuse teine, kolmas ja neljas osa makstakse hiljemalt 10 tööpäeva jooksul pärast lapse ühe-, kahe- ja kolmeaastaseks saamist.
(9) Määratud toetus kantakse avalduses näidatud pangakontole või makstakse sularahas vallavalitsuse kassast.
(10) Kui sotsiaalnõunikul on andmeid selle kohta, et toetuse taotleja võib toetust kasutada ebaotstarbekalt, võib vallavalitsuse korralduse alusel rahalise toetuse asemel anda toetus ka imikule vajalike asjadena.
(11) Sünnitoetuse määr on 300 eurot.
§ 5. Matusetoetus
(1) Matusetoetust makstakse ühekordse maksena matusekulude osaliseks kompenseerimiseks isiku surma korral, kelle viimaseks elukohaks Eesti rahvastikuregistri andmetel oli Sonda vald.
(2) Matusetoetuse saamiseks esitab taotleja Sonda Vallavalitsusele vormikohase avalduse (Lisa 2) koos surmatõendiga.
(3) Matusetoetust on õigus taotleda ühe kuu jooksul pärast surma registreerimist.
(4) Matusetoetus makstakse avalduses näidatud pangakontole või põhjendatud vajadusel sularahas vallavalitsuse kassast 5 tööpäeva jooksul avalduse esitamisest.
(5) Matusetoetuse määr on 192 eurot.
§ 6. Esmakordselt koolimineva lapse toetus
(1) Esmakordselt koolimineva lapse toetust makstakse lapse ühele vanematest, kui lapse ja lapse ühe vanema elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Sonda vallas ja laps alustab põhihariduse omandamist.
(2) Kui vanem ei täida perekonnaseadusest tulenevaid kohustusi, makstakse esmakordselt koolimineva lapse toetust lapse eestkostjale või lapse tegelikule hooldajale.
(3) Kui sotsiaalnõunikul on põhjendatud kahtlus, et toetust ei kasutata peres sihipäraselt, eraldatakse selle pere lapsele koolitarvete ja kooliks vajalike esemete komplekt toetusega võrdses rahalises väärtuses.
(4) Esmakordselt koolimineva lapse toetuse saamiseks ei ole vaja taotlejal avaldust esitada vaid toetust makstakse sotsiaalnõuniku poolt koostatud nimekirja alusel.
(5) Esmakordselt koolimineva lapse toetuse määra otsustab vallavalitsus.
§ 7. Kooliaasta alguse toetus
(1) Kooliaasta alguse toetust makstakse 2.-12. klassi õpilastele, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Kui vanem ei täida perekonnaseadusest tulenevaid kohustusi, makstakse kooliaasta alguse toetust lapse eestkostjale või lapse tegelikule hooldajale.
(4) Kooliaasta alguse toetuse saamiseks ei ole vaja taotlejal avaldust esitada vaid toetust makstakse sotsiaalnõuniku poolt koostatud nimekirja alusel.
(5) Kooliaasta alguse toetuse määra otsustab vallavalitsus.
§ 8. Kooli lõpetamise toetus
(1) Kooli lõpetamise toetust makstakse põhikooli ja gümnaasiumi lõpetanud õpilasele, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Kooli lõpetamise toetuse saamiseks ei ole vaja taotlejal avaldust esitada vaid toetust makstakse sotsiaalnõuniku poolt koostatud nimekirja alusel.
(3) Kooli lõpetamise toetuse määra otsustab vallavalitsus.
§ 9. Õppetoetus
(1) Õppetoetust on õigus taotleda kutseõppeasutuses õppivatel õpilastel ja täiskoormusega statsionaarses õppes Eesti kõrgkoolides õppivatel üliõpilastel, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Õppetoetuse saamiseks esitab taotleja Sonda Vallavalitsusele vormikohase avalduse (Lisa 3). Avaldusele lisatakse tõend koolis õppimise kohta.
(3) Õppetoetust ei maksta üliõpilase akadeemilisel puhkusel viibimise ajal.
(4) Õppetoetus määratakse üks kord aastas ning makstakse avalduses näidatud pangakontole vallavalitsuse korralduse alusel.
(5) Õppetoetuse määr on 50 eurot aastas.
(1) Toidupäeva maksumus kaetakse 100% ulatuses Sonda valla eelarvest Erra lasteaias, Sonda Kooli lasteaias ja erivajadustega laste lasteaiarühmas käivate ning üldhariduskooli 10.-12. klassis õppivate õpilaste eest, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Toitlustustoetuse saamiseks ei ole vaja taotlejal avaldust esitada. Tasumise aluseks on vallavalitsuse poolt väljastatud garantiikiri ning selle alusel esitatud arve.
§ 11. Töövihikutoetus
(1) Üldhariduskooli 10.-12. klassis õppivatele Sonda valla õpilasele võimaldatakse tasuta töövihikud. Kulud kaetakse valla eelarvest.
(2) Töövihikutoetuse saamiseks ei ole vaja taotlejal avaldust esitada. Tasumise aluseks on vallavalitsuse poolt koolidele väljastatud garantiikiri ning selle alusel esitatud arve.
§ 12. Sõidutoetus
(1) Sõidutoetust on õigus taotleda lapsevanemal, eestkostjal, hooldajal või õpilasel endal, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Sõidutoetuse saamiseks esitab taotleja Sonda Vallavalitsusele vormikohase avalduse (Lisa 4) ning süstematiseeritud sõidupiletid, kus on loetavad kuupäev, maksumus, sõidumarsruut ning kellaaeg. Kompenseeritakse kahel viimasel kuul kooli ja sealt tagasi alalisse elukohta sõitmiseks kasutatud sõidupiletid.
(3) Isikliku sõiduauto kasutamisel kompenseeritakse sõiduki kütusekulu bussipiletite hinna väärtuses.
(4) Sõidutoetus määratakse üldhariduskoolides õppivatele lastele õppeperioodil 1. september kuni 30. juuni (v.a. koolivaheaegadel) ning makstakse avalduses näidatud pangakontole vallavalitsuse korralduse alusel.
§ 13. Eakate inimeste sünnipäeva toetus
(1) Sonda valla elanikele makstakse alates 70. eluaastast juubelitoetust 30 eurot. Juubel on numbriga 0 või 5 lõppev sünnipäev.
(2) Alates 80. eluaastast makstakse Sonda valla elanikule igal sünnipäeval, mis ei ole nimetatud käesoleva paragrahvi lõikes 1, sünnipäevatoetust 10 eurot.
(3) Sünnipäevatoetus makstakse üldjuhul välja sularahas isiku sünnipäeval. Sünnipäevatoetusega kaasneb lill ja õnnitluskaart.
(4) Sünnipäevatoetust ei maksta neile hoolekandeasutuses viibivatele eakatele, kelle hooldusteenuse eest maksab vallavalitsus või kes viibivad erihoolekandeteenusel.
§ 14. Jõulupakid
(1) Jõulupakk antakse kõigile eelkooliealistele lastele ja üldhariduskooli õpilastele, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald.
(2) Jõulupakiks alla 1 aastasele lapsele on pildiraamat, teistele kommipakk.
(3) Jõulupaki hinna otsustab vallavalitsus.
(4) Jõulupakkide lastele kättetoimetamise korraldab vallavalitsus.
§ 15. Ravikindlustusega hõlmamata isiku toetus
(1) Toetust makstakse ravikindlustusega hõlmamata isikutele hädavajalike terviseuuringute ja ravikulude osaliseks kompenseerimiseks. Osaliselt kompenseeritakse ka terviseuuringud ja ravikulud, mis on vajalikud puudeastme määramisel.
(2) Vallavalitsuse garantiikiri teenust osutavale raviasutusele väljastatakse perearsti soovitusel. Tasumise aluseks on vallavalitsuse poolt väljastatud garantiikiri ning selle alusel esitatud arve.
§ 16. Õnnetusjuhtumi toetus
(1) Õnnetusjuhtumi toetust on õigustatud taotlema ja saama pere, kelle vara on hävinud või ulatuslikult kannatada saanud elektri, tule, vee või muu õnnetuse tagajärjel.
(2) Õnnetusjuhtumi toetuse määr ja abi osutamine sõltub konkreetsest juhtumist.
(3) Õnnetusjuhtumi toetuse määramise otsustab vallavalitsus.
3. peatükk Sissetulekust sõltuvad toetused
§ 17. Küttetoetus
(1) Toetust kütte ostuks on õigustatud taotlema ja saama üksikud seaduse- ja lepingujärgsete ülalpidajateta vanaduspensionärid ja mittetöötavad puudega töövõimetuspensionärid, kelle sissetulek on alla 190 euro kuus. Ühekordset küttetoetust aastas makstakse õigustatud isikule kuni 150 eurot.
(2) Vallavalitsusel on õigus erandkorras ja põhjendatud otsuse alusel anda nimetatud küttetoetust isikutele, kes ei vasta käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tingimustele.
(3) Küttetoetust ei määrata juhul, kui taotleja omab metsamaad.
§ 18. Ühekordsed tervisetoetused
(1) Ühekordse tervisetoetuse taotlemise eelduseks on terviserike, krooniline haigus või muu tervislikust seisundist tulenev erivajadus. Ühekordse tervisetoetusena võib määrata:
1) ravimitoetuse – kolme viimase kuu kuludokumentide alusel taotlejale retseptiravimite kulutuste osaliseks või täielikuks hüvitamiseks. Kompenseerimisele ei kuulu käsimüügist ostetud ravimite arved;
2) prillitoetuse – kuludokumentide alusel kuni 18-aastastele lastele ning erandjuhul teistele riskigruppidele prilliklaaside maksumuse hüvitamiseks;
3) transporditoetuse – kuludokumentide (pilet, kviitung, arve) alusel ravi või rehabilitatsiooniga seotud sõidukulude osaliseks või täielikuks hüvitamiseks. Toetust ei maksta rehabilitatsiooniasutusse sõidu eest, kui isik on õigustatud saama kompensatsiooni elukohajärgsest pensioniametist;
4) abivahenditoetuse – tehniliste abivahendite, ortopeediliste proteeside jt. invatarvete soetamist hüvitatakse üldjuhul kuni 50% ulatuses omaosalusest kuludokumendi alusel;
5) ravitoetuse – kuludokumentide alusel arsti visiiditasu ja haigla voodipäevatasu hüvitamiseks.
(2) Ühekordse tervisetoetuse määr on 70 eurot.
§ 19. Dokumenditoetus
Dokumenditoetus on ette nähtud dokumendifoto tegemiseks ning isikutunnistuse ja elamisloa riigilõivu tasumiseks Rahandusministeeriumi arvelduskontole, juhul kui riigilõivu vabastuse taotlemine ei ole võimalik.
§ 20. Üldtüüpi hooldekodusse paigutatud isiku ülalpidamiskulude toetus
§ 21. Muud erakorralised toetused seoses majanduslike raskustega
Toetust muude erakorraliste juhtude puhul makstakse majanduslike raskustega isikutele ühekordse toetusena.
§ 22. Vältimatu sotsiaalabi
(2) Abi osutamine ja toetuse määr sõltub konkreetsest juhtumist.
§ 23. Sissetulekust sõltuva toetuse taotlemine
(1) Sissetulekust sõltuv toetus on ühekordne toetus raske majandusliku olukorra puhul ning on ette nähtud hädavajalike kulutuste osaliseks või täielikuks hüvitamiseks ja ajutisest majandusraskusest ülesaamiseks.
(2) Sissetulekust sõltuvat toetust on õigustatud taotlema ja saama üksikisikud ja perekonnad, kelle elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald ning kelle sissetulekud iga liikme kohta on alla 190 euro kuus. Sissetuleku hulka arvatakse kõik netotulud, välja arvatud riigi- ja vallaeelarvest makstavad ühekordsed toetused.
(3) Sissetulekust sõltuva toetuste taotlemiseks tuleb esitada vallavalitsusele kirjalik vormikohane avaldus (Lisa 4), millel näidatakse toetuse taotlemise põhjus, perekonna sissetulekute suurus ja lisadokumendid (kulusid tõendavad dokumendid). Toetust võib taotleda abi vajava isiku nimel ja huvides ka temale määratud eestkostja, hooldaja või muu isik, kellel on andmeid abivajaja isiku kohta.
(4) Vallavalitsusel on õigus nõuda täiendavaid dokumente ning andmeid taotleja ja tema perekonnaliikmete kohta avalduse lahendamise seisukohalt oluliste asjaolude kohta.
(5) Toetuse taotleja vastutab esitatud andmete õigsuse eest. Sotsiaalnõunikul on õigus andmeid kontrollida ja nõuda täiendavaid tõendusdokumente või selgitusi avalduses esitatud andmete õigsuse kontrollimiseks.
§ 24. Sissetulekust sõltuva toetuse määramine ja maksmine
(1) Volikogu sotsiaalkomisjon menetleb avaldust ja esitab oma ettepanekud vallavalitsusele läbivaatamiseks ja kinnitamiseks. Toetuse maksmisest keeldumise korral teatatakse sotsiaalkomisjonile ja taotlejale ning näidatakse ära põhjus 10 tööpäeva jooksul otsuse tegemisest.
(2) Vallavalitsusel on õigus põhjendatud juhtudel teha erandeid.
(3) Toetuse määramisest võib keelduda kui:
2) taotleja ei paranda avalduses esinevaid puudusi vallavalitsuse poolt määratud tähtaja jooksul;
3) taotleja ei esita täiendavaid dokumente;
4) vanem ei täida lapse ülalpidamiskohustust ja elatis on välja nõudmata;
6) toetuse maksmiseks puuduvad eelarvelised vahendid.
(4) Sotsiaaltoetuste määramisest keeldumise otsustab vallavalitsus, ning see vormistatakse vallavalitsuse korraldusega.
(5) Toetus makstakse vallavalitsuse korralduse alusel taotlejale vallavalitsuse kassast sularahana, kantakse taotleja pangakontole või taotleja avalduse alusel teenuse osutaja või tema poolt märgitud isiku pangakontole.
§ 25. Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
(1) - (3) [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
(1) Määrus jõustub kolmandal päeval peale avalikustamist.
(2) Määruse § 4 rakendatakse tagasiulatuvalt 01. jaanuarist 2013. a.


text:
Rahapesu andmebüroos registreeritud andmete edastamine - Pluss
Rahapesu andmebüroos registreeritud andmete edastamine
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-83-14
Riigikohtu 10.03.2015 lahend nr 3-3-1-83-14
RahaPTS § 43 lg 3
Krediidiasutus esitas rahapesu andmebüroole (RAB) (vastustaja) järelepärimise, et selgitada OÜ X pangakontode arestimist. Järelepärimine esitati seoses OÜ Y kui OÜ X eriõigusjärglase poolt krediidiasutuse vastu algatatud kohtuvaidlusega. OÜ X ja OÜ Y (kaebajad) esitasid halduskohtule kaebuse, milles palusid tunnistada RAB-i kirjas OÜ X andmete avaldamine krediidiasutusele ja samas kirjas antud hinnangud OÜ X kohta õigusvastaseks. Samuti palusid kaebajad kohustada RAB-i heastama kirjas oleva eksitava faktiväite avaldamisega neile tekitatud kahju ja väljastama selleks kaebajate sõnastatud kinnituse. Nii haldus- kui ka ringkonnakohus jätsid kaebused rahuldamata. Kaebajad pöördusid Riigikohtusse.
1. Edastades andmeid krediidiasutusele, rikkus RAB seega mõlema kaebaja rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse (RahaPTS) § 43 lõikest 3 tulenevat subjektiivset õigust, et RAB ei väljasta andmeid ilma seadusliku aluseta ning seaduses nimetamata isikutele. RahaPTS § 43 lg-s 3 on nimetatud isikud, kellele on lubatud RAB-i kogutud andmeid edastada, ning ka see, millistel juhtudel ja eesmärkidel RAB andmeid edastada võib. Kirjaga on RAB edastanud andmeid isikule, kes ei kuulu RahaPTS § 43 lg-s 3 nimetatud isikute hulka.
2. Kaebajatel, olles esitanud tuvastamiskaebuse, on selle lahendamisel vaja välja selgitada, kas RAB-il oli seaduslik alus esitada kirjas edastatud andmeid ja väärtushinnanguid. Vastustaja on tunnistanud, et kiri sisaldas ka väärtushinnanguid. Samuti, et kirjas esitatud faktiväited olid esitatud kujul, mis võimaldas langetada väärtushinnanguid OÜ X kohta. Ühtegi õiguslikku alust selliste hinnangute andmiseks RAB menetluse jooksul ei nimetanud ning selliseid aluseid ei nähtu ka RahaPTS-st. Seega RAB-i toiming oli õigusvastane.
3. Heastamiskaebuse rahuldamine on võimalik juhul, kui kaebaja õigusi on kaebuses kirjeldatud viisil rikutud ning rikkumist on võimalik kaebajate soovitud viisil heastada. Kuna kaebajatele ei tekkinud tagajärgi, mida oleks saanud kaebajate soovitud viisil heastamiskaebuse rahuldamisega kõrvaldada, siis ei ole ka põhjust esitatud nõuet rahuldada.
Riigikohus tühistas haldus- ja ringkonnakohtu otsused tuvastamisnõude rahuldamata jätmise osas. Heastamisnõude osas jättis Riigikohus kassatsiooni rahuldamata.

matches:
§ 43
§ 43
§ 43
§ 43
Riigikohus
Riigikohus


Isikliku sõiduauto teenistus-, töö- ja ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitise maksmise tingimused ja piirmäärad – Riigi Teataja
Isikliku sõiduauto teenistus-, töö- ja ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitise maksmise tingimused ja piirmäärad
RT I 2006, 34, 265
Vastu võetud 14.07.2006 nr 164
Määrus kehtestatakse «Tulumaksuseaduse» § 13 lõike 3 punkti 2 ja § 48 lõike 4 punkti 5 alusel ning kooskõlas § 13 lõike 3 punktiga 21 ja § 31 lõike 1 punktiga 8 ning «Sotsiaalmaksuseaduse» § 2 lõike 1 punktiga 7.
(1) Määruses sätestatakse avalikule teenistujale, töötajale ja juriidilise isiku juhatuse või juhatust asendava organi liikmele teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel isikliku sõiduauto kasutamise kulude maksuvaba hüvitise maksmise tingimused.
(2) Määruses sätestatakse puudega teenistujale, töötajale ja juriidilise isiku juhatuse või juhatust asendava organi liikmele maksuvaba hüvitise maksmise tingimused seoses isikliku mootorsõiduki kasutamisega sõiduks elukoha ja töökoha vahel, kui selleks ei ole võimalik kasutada ühistransporti või kui ühistranspordi kasutamine põhjustab isiku liikumis- ja töövõime olulist langust.
(3) Isikliku sõiduautona või mootorsõidukina käsitatakse teenistuja, töötaja ja juriidilise isiku juhatuse või juhatust asendava organi liikme kasutuses olevat sõiduautot või mootorsõidukit, mis ei ole tööandja omanduses ega valduses.
(4) Määrust ei rakendata nende teenistus-, töö- või ametilähetusega seotud sõidukulude suhtes, mis hüvitatakse Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määruse nr 453 «Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord» või Vabariigi Valitsuse 28. märtsi 2001. a määruse nr 108 «Teenistuslähetuse kulude hüvitamise ja päevaraha maksmise tingimused, ulatus ja kord» alusel.
§ 2. Hüvitise maksmise põhimõtted
(1) Isikliku sõiduauto kasutamise eest teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel võib maksuvabalt maksta:
1) sõitude kohta peetud arvestuse alusel arvutatud, §-s 5 sätestatud hüvitist või
2) paragrahvis 6 sätestatud arvestuslikku hüvitist.
(2) Puudega isikule elukoha ja töökoha vaheliste sõitude eest hüvitise maksmisel kohaldatakse §-des 3–5 teenistus-, töö- või ametisõitude kulude hüvitamise kohta sätestatut. Kui § 1 lõikes 3 nimetatud mootorsõidukit kasutatakse nii sõiduks elukoha ja töökoha vahel kui ka sama paragrahvi lõikes 1 nimetatud teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel, võib nimetatud mootorsõiduki kasutamise kulusid maksuvabalt hüvitada kokku §-s 5 sätestatud piirmäära ulatuses.
§ 3. Nõuded hüvitisele
(1) Maksustamisele ei kuulu hüvitis, mis ei ületa §-s 5 või §-s 6 sätestatud piirmäära ning mille kohta on vormistatud tööandja, asutuse juhi, juriidilise isiku pädeva organi või tema poolt volitatud isiku kirjalik otsus, käskkiri või korraldus, milles näidatakse:
2) sõiduauto riikliku registreerimismärgi andmed, kui ei peeta §-s 4 sätestatud arvestust;
3) sõidu eesmärk, kui ei peeta §-s 4 sätestatud arvestust;
(2) Otsusele, käskkirjale või korraldusele lisatakse:
2) paragrahvi 6 alusel hüvitise maksmise korral hüvitise saaja kinnitus, et muu isik temale või selle sõiduauto eest muule füüsilisele isikule § 6 alusel hüvitist ei maksa.
(3) Otsusele, käskkirjale või korraldusele ei ole lõikes 2 nimetatud koopiat või kinnitust vaja lisada, kui selles esitatavad andmed ei ole muutunud, võrreldes eelmisel korral esitatutega.
§ 4. Arvestuse pidamine
Kui sõiduauto kasutamise kulude hüvitamisel peetakse arvestust, siis näidatakse selles:
3) sõiduauto spidomeetri kaugusmõõdiku alg- ja lõppnäit iga teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel tehtud sõidu korral;
4) kuupäev ja sõidu eesmärk iga teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel tehtud sõidu korral.
§ 5. Hüvitise piirmäär arvestuse pidamisel
Paragrahvis 4 sätestatud arvestuse pidamisel ei maksustata hüvitist 4 krooni ulatuses ühe teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel sõidetud kilomeetri kohta, kuid mitte rohkem kui 2000 krooni ulatuses kalendrikuus tehtud sõitude eest ühe hüvitist saava füüsilise isiku kohta. Kui füüsilisele isikule maksab käesoleva paragrahvi alusel hüvitist samas kalendrikuus tehtud sõitude eest mitu tööandjat, võib iga tööandja maksta maksuvabalt hüvitist 2000 krooni ulatuses.
§ 6. Hüvitise piirmäär arvestuse puudumisel
Kui sõiduauto teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmiseks kasutamise hüvitamisel §-s 4 sätestatud arvestus osaliselt või täielikult puudub, ei maksustata hüvitist 1000 krooni ulatuses kalendrikuus tehtud sõitude eest ühe hüvitist saava füüsilise isiku ja ühe sõiduauto kohta sõltumata sellest, mitme tööandja juures üks füüsiline isik teenistus-, töö- või ametiülesandeid täidab või mitme tööandja juures ühte sõiduautot kasutatakse.
2006. aasta juulis tehtud sõitude eest § 6 alusel hüvitise maksmisel ei maksustata hüvitist 1000 krooni ulatuses ühe füüsilise isiku kohta. Paragrahvi 3 lõike 2 punktis 2 nimetatud kinnitust juulis tehtud sõitude eest saadud hüvitise kohta ei esitata.
Vabariigi Valitsuse 20. detsembri 2002. a määrus nr 426 «Isikliku sõiduauto teenistus-, töö- ja ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitise maksmise tingimused ja hüvitise piirmäärad» (RT I 2002, 107, 645; 2003, 12, 53) tunnistatakse kehtetuks.
Määrust rakendatakse 1. juulist 2006. a.


Raamatukogu põhimäärus – TAAGEPERA RAAMATUKOGU
Ajakirjad 2016
Ajalehed 2017
TAAGEPERA RAAMATUKOGU PÕHIMÄÄRUS
Vastu võetud 29.04.2009 nr 10
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 2, ja § 35 lõike 2 ning rahvaraamatukogu seaduse § 6 lõike 1 alusel
§ 1. Taagepera raamatukogu
(1) Taagepera raamatukogu (edaspidi raamatukogu) on Helme vallavalitsuse hallatav asutus, mille eesmärgiks on tagada Helme valla ja maakonna elanikele vaba ja piiramatu juurdepääs informatsioonile, teadmistele ja inimmõtte saavutustele ning kultuurile, toetada elukestvat õppimist ja enesetäiendamist.
2) Raamatukogu juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi seadustest, teistest õigusaktidest, UNESCO rahvaraamatukogude manifestist ja käesolevast põhimäärusest.
(3) Raamatukogu ametlik nimetus on Taagepera raamatukogu.
(4) Raamatukogu asukoht on Eesti Vabariik Helme vald ja postiaadress Taagepera küla Helme vald 68502.
(5) Raamatukogul on valla vapi kujutise ja oma nimega pitsat.
(6) Raamatukogu põhimääruse kinnitab ja muudab Helme Vallavolikogu.
Raamatukogu eesmärgiks on tagada Helme valla elanikele vaba ja piiramatu juurdepääs informatsioonile, teadmistele ja inimmõtte saavutustele ning kultuurile, toetada elukestvat õppimist ja enesetäiendamist.
1) teenindab Helme valla elanikke ning teisi soovijaid vastavalt raamatukogu kasutamise eeskirjale ning korraldab vastavalt vajadusele koduteeninduse;
2) kogub, säilitab ja teeb lugejale kättesaadavaks temale vajalikud trükised, auvised ja teised teavikud (edaspidi teavikud) ning avalikud andmebaasid;
3) teeb elanikele kättesaadavaks kohalikus raamatukogus puuduva kirjanduse;
6) korraldab teatmebibliograafilist tööd;
8) kogub ja säilitab oma teeninduspiirkonda puudutavat kirjandust;
9) korraldab raamatuvarade tutvustamise ja muid kultuuriüritusi;
10) korraldab lugejakoolitust raamatukogus olevate infosüsteemide ja Interneti kasutamiseks;
11) teeb koostööd teiste raamatukogude ja kultuuriasutustega.
§ 4.Raamatukogu õigused ja kohustused
(1) Raamatukogul on õigus:
1) esitada Helme Vallavalitsusele raamatukogu tegevust puudutavaid õigusaktide eelnõusid;
2) saada rahvaraamatukogu seaduses ja käesolevas põhimääruses ettenähtud ülesannete täitmiseks vajalikku informatsiooni seda valdavatelt asutustelt ja organisatsioonidelt.
(2) Raamatukogu on kohustatud tagama kehtivate õigusaktidega ja käesoleva põhimäärusega talle pandud ülesannete täitmise kooskõlas raamatukogu kinnitatud eelarvega.
4. peatükk STRUKTUUR JA TÖÖKORRALDUS
§ 5.Raamatukogu struktuur
Raamatukogu struktuuri kuuluvad:
1) Teenindusosakond.
2) Avalik interneti arvutikoht.
§ 6. Raamatukogu teeninduse korraldus.
(1) Raamatukogu lugejaks registreerimise alused ja kord, kogude ja andmebaaside kasutamise korraldus ning lugeja vastutus kehtestatakse raamatukogu kasutamise eeskirjas, mille kinnitab Helme Vallavolikogu. Raamatukogu kasutamise eeskiri tehakse igale lugejale teatavaks.
(2) Eriteenused (kopeerimine, printimine jms) võivad olla tasulised. Eriteenuste eest võetava tasu suuruse kinnitab Helme Vallavalitsus.
(3) Raamatukogu võib temale mittevajalikke teavikuid tasuta võõrandada või müüa Helme Vallavolikogu kehtestatud korras.
(4) Raamatukogu lahtiolekuaja kinnitab Helme Vallavalitsus raamatukogu juhataja ettepanekul.
§ 7.Raamatukogu juhataja
(1) Raamatukogu tööd juhib raamatukogu juhataja, kellega sõlmib töölepingu vallavanem.
(2) Raamatukogu juhataja:
1) tagab raamatukogu ülesannete täitmise ja vastutab raamatukogu toimimise ja arengu eest;
2) korraldab raamatukogu tegevust vastavalt käesolevale põhimäärusele;
3) täidab seadustest, käesolevast põhimäärusest ja nõukogu otsustest tulenevaid ülesandeid;
4) vastutab raamatukogu üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest;
5) kehtestab raamatukogu sisekorraeeskirja;
6) koostab raamatukogu eelarve kavandi ning vastutab kinnitatud eelarve täitmise eest;
7) esindab raamatukogu ning sõlmib raamatukogu nimel lepinguid ilma erivolitusteta oma pädevuse piires;
8) valdab, kasutab ja käsutab raamatukogu valduses olevat vallavara volikogu poolt kehtestatud korras;
9) täidab muid raamatukogu juhtimisega seotuid ning vallavolikogu või vallavalitsuse poolt antud ülesandeid.
(1) Raamatukogu töö hindamiseks ja muude raamatukogu tegevust puudutavate oluliste küsimuste läbiarutamiseks moodustab raamatukogu juhataja kolme- kuni viieliikmelise nõukogu.
(2) Nõukogu koosseisu kinnitab vallavalitsus, nimetades nõukogu esimehe ja liikmed. Esimees kutsub nõukogu kokku vastavalt vajadusele, kuid mitte vähem kui kord aastas.
(3) Nõukogu töövormiks on koosolek. Nõukogu on otsustusvõimeline, kui kohal on vähemalt kolm liiget. Nõukogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletab vähemalt kolm liiget.
6. peatükk RAAMATUKOGU VARA, FINANTSEERIMINE JA JÄRELVALVE
(1) Raamatukogu valduses ja kasutuses olev vara on Helme valla omandis. Vara kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt volikogu poolt kehtestatud korrale.
(2) Raamatukogul on volikogugu poolt vallaeelarve koosseisus kinnitatud eelarve.
(3) Eelarve tulud on laekumised riigieelarvest, valla eelarvest, teiste juriidiliste ja füüsiliste isikute eraldistest ja annetustest ning põhitegevusega seotud tasuliste teenuste eest laekuvatest maksetest.
(4) Raamatukogu raamatupidamist korraldab Helme vallavalitsus vastavalt vallavalitsuse raamatupidamise sisekorraeeskirjadele.
§ 10. Järelvalve
(1) Raamatukogule pandud ülesannete täitmist kontrollib Helme vallavalitsus.
(2) Raamatukogu finantsmajanduslikku tegevust kontrollib Helme vallavalitsus ja Helme Vallavolikogu revisjonikomisjon valla õigusaktidega kehtestatud korras.
(3) Järelvalvet raamatukogu ülesannete täitmise üle teostab vallavanem.
(4) Raamatukogu esitab õigusaktides ettenähtud aruanded, sealhulgas aruanded riigieelarvest finantseeritavate summade kohta Kultuuriministeeriumile.
7. peatükk REORGANISEERIMINE JA SULGEMINE
§ 11. Raamatukogu reorganiseerimine ja sulgemine
Raamatukogu reorganiseerimine ja sulgemine toimub Helme Vallavolikogu otsusel rahvaraamatukogu seaduse ja Helme valla õigusaktidega kehtestatud korras.
(1) Kinnitada „Taagepera raamatukogu kasutamise eeskiri“ (Lisa 1).
(2) Tunnistada kehtetuks Helme Vallavolikogu 31.05.1999.a määruse nr 4 „Helme raamatukogu, Taagepera raamatukogu, Ala Põhikooli, Ritsu Lasteaed-Algkooli ja Helme lasteaia põhimääruste kinnitamine“ pn 2.
(3) Määrus jõustub 01. mail 2009.aastal


text:
...Eestis on saanud tavaks nimetada Euroopa õiguseks Euroopa Liidu õigust. Kahtlemata on Euroopa Liidu......õiguseks Euroopa Liidu õigust. Kahtlemata on Euroopa Liidu õigus Euroopa õigus......õigust. Kahtlemata on Euroopa Liidu õigus Euroopa õigus. Kuid Euroopa ei ole ainult Euroopa...
2010 4, Lk 277 - 284
...Hrabar oli oma 1893. aasta inauguratsiooniloengus „Rahvusvaheline õigus ja sõda“ äärmiselt optimistlik ja lootusrikas......Ajalooarhiiv 2001, lk 92. *4 Vt täpsemalt L. Mälksoo. Rahvusvaheline õigus Eestis. Ajalugu ja poliitika. Tallinn: Juura...
2010 2, Lk 130 - 144
...lõhkeainete märgistamiseks avastamise eesmärgil. Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon hakkas ette valmistama plastiliste......reageerida.*96 Seetõttu tõdes Endise Jugoslaavia Rahvusvaheline Kriminaaltribunal tabavalt, et Julgeolekunõukogu mängib artikli...
...on ajalooliselt olnud määrav tähtsus Euroopa Liidu õiguse tõlgendamisel. Saksamaa konstitutsioonikohtu 2009......Eestis. 1. Kaalutlev riigiülesus Euroopa Liidu õiguse ja liikmesriigi õiguse suhe on integratsiooniprotsessi...
...nende põhiseadusega nõutavat kaitstuse taset. 3.3. Rahvusvaheline õigus kui stabiilsuse loomise ja demokraatia tugevdamise......tasemel (vt M. Kiviorg, K. Land, K. Miil, H. Vallikivi. Rahvusvaheline õigus. Tallinn: Juura 2007, lk 70). Seda, et Euroopa...
2008 1, Lk 46 - 56
...tegutseja-otsustaja kahetsusväärsest teadmatusest. Rahvusvaheline Kohus on oma otsuses öelnud, et need kohustused ei......kinnitanud nii Rahvusvahelise Õiguse Komisjon kui ka Rahvusvaheline Kohus, kes ütles, et diplomaadi, kes tabatakse süüteo...
2007 3, Lk 199 - 207
...Selle olemuse on kõige paremini defineerinud Alaline Rahvusvaheline Kohus 1924. aastal kaasusesMavrommatis Palestine Concessions......rahvusvahelist kohustust.*24 Seda on kinnitanud ka Rahvusvaheline Kohus kohtuasjas Barcelona Traction , kus ta tõdes...
Luzius Wildhaber, Oliver Diggelmann, Madis Ernits, Helen Paliale
2007 1, Lk 3 - 15
...visandavad viimased olulised arengusuunad Euroopa Inimõiguste Kohtu pretsedendiõiguses, kus käsitletakse eraelu......Inimõiguste Kohtu pretsedendiõiguses, kus käsitletakse eraelu kaitset. Täpsemalt käsitletakse...
2006 8, Lk 573 - 581
...Rahvusvaheline õiguskord, nii nagu me seda praegu tunneme, kujunes......doktriini taaselustamisest. 1. Sissejuhatus Rahvusvaheline õiguskord, nii nagu me seda praegu tunneme, kujunes......selle normi tavaõiguse staatust on kinnitanud ka ÜRO Rahvusvaheline Kohus, vt 27. juuni 1986. a otsus asjas Nicaragua-Ameerika...
...tunnusjoontest, kohast ja kujunemisloost rahvusvahelises õigusruumis. Seejärel heidetakse põgus pilk terrorismi määratlustele......konventsioonides ning Euroopa Liidu ja Euroopa Nõukogu õigusallikates, millest Eesti seadusandja olemasoleva regulatsiooni...
2005 10, Lk 731 - 742
... ÜRO Peaassamblee taotlusel tegeles küsimusega ka Rahvusvaheline Kohus. Kohtu 9. juulil 2004 avaldatud nõuandev arvamus......on saavutanud sellise staatuse, on kinnitanud nii Rahvusvaheline Kohus*28 kui ka Iisraeli kõrgeim kohus.*29 Kuna rahvusvaheline...
ÜRO Rahvusvahelise Kohtu jurisdiktsioon ja seda mõjutavate poliitiliste tegurite peegeldumine kohtu otsustes Legality of Use of Force kaasuste näitel
2005 6, Lk 405 - 414
...Rahvaste Organisatsiooni Rahvusvahelise Kohtu (edaspidi Rahvusvaheline Kohus või kohus) kui ÜRO peamise kohtuorgani*1 tegevus......statuudi alusel, kohaldades rahvusvahelist õigust. Rahvusvaheline õigus on selles mõttes iseäralik, et ta on oluliselt...
2005 6, Lk 415 - 424
...Arvamuste funktsioonina võib välja tuua legitiimsuse suurenemise, sest Rahvusvaheline Kohus ei pruugi tegevust ümber lükata, vaid annab......olnud päevakorras.*8 Kohtuliku järelevalvega on Rahvusvaheline Kohus kahel korral tegelenud: soovituslikes arvamustes...
... et osalisriik konventsiooni järgib. Nii nagu Rahvusvaheline Kohus nimetas Barcelona Tractioni*39 kaasuses ius......Pinocheti kaasus (1999).*94 Neid otsuseid nimetas ka Rahvusvaheline Kohus*95 elementaarseks inimkonna vaatluseks*96,...
...alla andmast ning ei oleks ohtlik USA julgeolekule. Rahvusvaheline terrorism on tänapäevane nähtus. Auto- ja muid pomme......oma majanduslikke või muid huvisid realiseerida. Rahvusvaheline sõjaõigus, eriti humanitaarõigus, on pigem moraali-...
2004 6, Lk 418 - 427
...antakse ülevaade SRÜ asutamisdokumentide ja SRÜ inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooni vastavatest sätetest......sätetest ning SRÜ vähemusrahvustesse kuuluvate isikute õiguste kaitse konventsioonist. Autor asub seisukohale,...
2004 6, Lk 428 - 437
...FSV kuulutasid need sündmused ebaseaduslikeks.*2 Rahvusvaheline üldsus Kosovot ei tunnustanud. Riigis tekkis varivalitsus......viimiseks Lähis-Itta.*50 Sellele andis hinnangu ka Rahvusvaheline Kohus, leides, et „vastavalt artiklile 24 oli julgeolekunõukogu...
...jurisdiktsiooniga. Artiklis vaadeldakse, kuidas toimub Euroopa Inimõiguste Kohtu ja Euroopa Ühenduste Kohtu otsuste täitmine......veel tegema peaks. Autor rõhutab, et ei Euroopa Inimõiguste Kohus ega Euroopa Kohus ei tühista ega muuda siseriiklikke...
2003 7, Lk 496 - 500
...Paramilitary in and against Nicaragua kohtuasjas asus ka Rahvusvaheline Kohus seisukohale, et õigus enesekaitsele tekib relvastatud......seisukohale, et õigus enesekaitsele tekib relvastatud kallaletungi korral...
...võitlevad mitmed rahvusvahelised institutsioonid (nagu Rahvusvaheline Valuutafond ja Rahvusvaheline Arvelduspank (BIS)......Rahvusvaheline Valuutafond ja Rahvusvaheline Arvelduspank (BIS)), mille eesmärgiks on olla eri...

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus