Lasteasutuse Jõhvi Lasteaiad põhimäärus – Riigi Teataja
Lasteasutuse Jõhvi Lasteaiad põhimäärus
Lasteasutuse Jõhvi Lasteaiad põhimäärus - sisukord
§ 4 Õiguslik seisund, struktuur ja liik
§ 6 Põhimääruse kinnitamine ja muutmine
§ 81 Arengukava
4 LASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 12 Laste õigused
§ 15 Vanemate koosolek
§ 17 Personali õigused
§ 18 Personali kohustused
§ 22 Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
§ 24 Finantseerimine
§ 26 Määruste kehtetuks tunnistamine
§ 27 Määruse rakendamine ja jõustumine
RT IV, 27.04.2016, 15
Vastu võetud 21.06.2012 nr 93
RT IV, 03.07.2012, 1
jõustumine 06.07.2012
20.12.2012 RT IV, 28.12.2012, 14 01.01.2013
20.06.2013 RT IV, 25.06.2013, 46 28.06.2013
21.04.2016 RT IV, 27.04.2016, 7 30.04.2016
Määrus antakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 35 lõike 2 ja koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõike 3 alusel.
Käesolev põhimäärus sätestab Jõhvi valla lasteasutuse Jõhvi Lasteaiad õppe- ja kasvatuskorralduse alused, laste ja vanemate õigused ja kohustused, hoolekogu ja direktori pädevuse, hoolekogu liikmete valimise korra ja volituste kestuse, õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused ning majandamise ja asjaajamise alused.
Lasteasutuse nimetus on Jõhvi Lasteaiad (edaspidi lasteaed).
(1) Lasteaia juriidiline aadress on Ida-Viru maakond, Jõhvi vald, Jõhvi linn, Puru tee 15, postiindeks 41534.
[RT IV, 28.12.2012, 14 - jõust. 01.01.2013]
(2) Lasteaed töötab eraldi kolmes majas. Lasteaia majade asukohad on:
1) Pillerkaare maja: Puru tee 15, Jõhvi linn, Jõhvi vald, postiindeks 41534;
2) Kalevipoja maja: Hariduse 7, Jõhvi linn, Jõhvi vald, postiindeks 41534;
3) Sipsiku maja: Narva mnt 21, Jõhvi linn, Jõhvi vald, postiindeks 41535.
(3) Lasteaia teeninduspiirkond on Jõhvi valla haldusterritoorium, vabade kohtade olemasolul võetakse lasteaeda lapsi teistest omavalitsusüksustest. Lasteaeda vastuvõtt toimub vallavalitsuse kehtestatud korras.
§ 4. Õiguslik seisund, struktuur ja liik
(2) Seadusega lasteaia pidajale antud küsimusi lahendab Jõhvi Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
[RT IV, 27.04.2016, 7 - jõust. 30.04.2016]
(3) Lasteaias on 29 rühma:
1) Pillerkaare majas 6 rühma;
2) Kalevipoja majas 11 rühma;
3) Sipsiku majas 12 rühma.
(4) Lasteaia liik on lasteaed kuni seitsmeaastastele lastele, kus tegutsevad sõimerühmad, lasteaia- ja liitrühmad.
(1) Lasteaial on oma nimetusega pitsat ning oma sümboolika.
(2) Lasteaia pitsat on sõõrikujuline, läbimõõduga 35 mm. Pitsati sõõri ülemisel äärel on kiri “Jõhvi Lasteaiad”, sõõri alumisel äärel kiri “Jõhvi vald”. Pitsati keskel kasutatakse valla vappi.
(3) Lasteaed võib kasutada oma hoone sümboolikat, mille kujunduse ja kasutamise korra kehtestab direktor kooskõlastatult vallavalitsusega.
§ 6. Põhimääruse kinnitamine ja muutmine
Lasteaia põhimääruse kinnitab ja muudab vallavolikogu.
Lasteaia tegevuse eesmärk on võimaldada Jõhvi valla haldusterritooriumil alaliselt elavatele koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist kuni koolikohustuse tekkimiseni.
(1) Lasteaia põhiülesanne on lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades:
1) luua turvaline ja soodne keskkond lapse teadmiste, oskuste ja vilumuste optimaalseks arendamiseks ja omandamiseks ning väärtuste ja käitumisnormide süsteemi kujundamiseks, mis loob eeldused lapse õpingute jätkamiseks koolis;
(2) Lasteaial on oma ülesannete täitmiseks õigus osaleda vallavalitsuse nõusolekul organisatsioonide, liitude ja töögruppide (sealhulgas rahvusvahelised) tegevuses.
§ 81. Arengukava
(1) Lasteaia järjepideva arengu tagamiseks koostatakse vähemalt kolmeks aastaks lasteaia arengukava.
(2) Arengukava peab olema kooskõlas Jõhvi valla arengukavaga ning selle kinnitab vallavalitsus määrusega.
Lasteaia õppekeeled on eesti keel ja vene keel.
(1) Lasteaia õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on lasteaia õppekava, mis peab vastama Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud koolieelse lasteasutuse riiklikule õppekavale.
(2) Õppekava kinnitab lasteaia direktor pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(3) Lasteaia õppekava läbinule annab lasteaed välja koolivalmiduskaardi, milles on kirjeldatud lapse arengu tulemused.
(1) Õppe- ja kasvatustöö tugineb laste ja pedagoogide vastastikusele lugupidamisele ja teineteisemõistmisele ning koostööle koduga.
(2) Lasteaed on aastaringselt tegutsev asutus. Lasteaia majade lahtioleku aja ja selle erisused otsustab vallavalitsus, lähtudes lasteaia hoolekogu ettepanekust.
(3) Lasteaial on tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse alushariduse raamõppekava ja tervisekaitse eeskirju ja norme ning Jõhvi valla kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone.
(4) Lasteaial on oma kodukord, mille kiidab heaks pedagoogiline nõukogu ja hoolekogu ning mille kinnitab direktor käskkirjaga.
(5) Alternatiivmetoodika kasutamist õppe- ja kasvatustöös võib kasutada vaid pedagoogilise nõukogu loal ja hoolekogu heakskiidul.
(6) Lasteaias võib luua erisuunitlusega rühmi vastavalt vanemate soovile (kunst, muusika, keeled jmt rühmad).
4. peatükk LASTE JA VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 12. Laste õigused
1) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära vanematele sobival ajal järgides lasteaia päevakava;
4) saada teavet ainelise abi ja soodustuste saamise kohta vallavolikogu poolt kehtestatud ulatuses ja korras;
5) olla valitud hoolekogu liikmeks;
6) pöörduda oma õiguste kaitseks hoolekogu, pedagoogilise nõukogu, direktori, vallavalitsuse, Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanema või lastekaitseorganisatsiooni poole.
3) informeerima õpetajat või lasteasutuse direktorit lapse puudumisest;
4) õigeaegselt katma täies ulatuses lapse toidukulu ja osaliselt muud kulud vallavolikogu poolt kehtestatud määras ja korras;
5) jälgima lasteaia kodukorda.
§ 15. Vanemate koosolek
Lasteaia ja kodu koostöö koordineerimiseks kutsub direktor vähemalt üks kord aastas kokku vanemate koosoleku. Kui kolmandik lasteaia rühma laste vanematest nõuab, on direktor kohustatud kokku kutsuma selle rühma vanemate koosoleku.
(2) Pedagoogidena käsitletakse õpetajaid, direktorit, õppealajuhatajat ning eripedagooge, kes:
2) on kohustatud nõustama lasteaias käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas elavate lasteaias mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes;
3) on kantud Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemi.
(3) Lasteaaia personali koosseisu määrab lasteasutuse direktor lähtuvalt haridus- ja teadusministri määrusega kinnitatud miinimumkoosseisust ja lasteaia vajadusest.
§ 17. Personali õigused
1) kuuluda oma valdkonna töögruppidesse;
2) osaleda lasteaia arendustegevuses;
§ 18. Personali kohustused
(1) Pedagoogilise personali kohustuseks on laste õpetamine ja kasvatamine, tingimuste loomine laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega ning laste elu ja tervise eest hoolitsemine lasteaias.
(2) Pedagoogid nõustavad lasteaias käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas elavate lasteaias mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
(4) Personal on kohustatud andma teavet vallaametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(5) Personali ülesanded ja kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks lasteaia töökorralduse reeglitega, ametijuhendite ja töölepingutega, mis on kooskõlas tööseaduste ja pedagoogide töösuhteid reguleerivate muude õigusaktidega.
(2) Direktori ülesanne on tagada lasteaia tulemuslik töö ja kodukord ning juhtida lasteaia tegevust koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga.
(3) Direktor on asutuse seaduslik esindaja oma töölepingu kehtivuse ajal.
1) korraldab lasteaia valduses oleva vara valdamist, kasutamist ja käsutamist;
5) kutsub kokku vanemate koosoleku vähemalt üks kord õppeaastas;
6) korraldab lasteaia finantsmajanduslikku tegevust;
7) korraldab lasteaia ja pedagoogide andmete ning nende muutuste kandmise Eesti Hariduse Infosüsteemi;
8) esitab vallavalitsusele lasteaia eelarve kava ja eelarve muudatuste ettepanekud;
9) kannab vastutust lasteaia üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise ning eelarve täitmise eest;
10) kinnitab lasteaia kodukorra;
11) teostab tehinguid seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks vallaeelarves selleks ettenähtud vahendite piires;
12) tegutseb lasteaia nimel ja esindab seda ilma täiendavate volitusteta kõigis riigi- ja omavalitsusasutustes, suhetes füüsiliste ja juriidiliste isikutega;
13) peab arvestust laste lasteaeda vastuvõtmise ja väljaarvamise üle vastavalt vallavalitsuse poolt kehtestatud korrale;
14) kinnitab lapse toidukulu päevamaksumuse hoolekogu otsuse alusel;
15) kinnitab personali ametijuhendid ning sõlmib, peatab, muudab ja ütleb üles töölepingud;
16) kehtestab lasteaia sisehindamise läbiviimise korra;
17) kinnitab sisehindamise aruande pärast kooskõlastamist hoolekogu ja vallavalitsusega;
18) annab oma pädevuse piires lasteaia töö korraldamiseks käskkirju ja kontrollib nende täitmist;
19) vastutab asjaajamise õigsuse ja dokumentide säilitamise eest;
20) sõlmib igapäevase õppe- ja majandustegevuse raames lasteaia nimel lepinguid ja kokkuleppeid;
21) esitab iga aasta 15. septembriks vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteaia õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest;
22) teatab kirjalikult vallavalitsusele ja hoolekogule lasteaia majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ning järelevalveorganite tehtud ettekirjutustest.
(5) Direktori äraolekul asendab teda vallavanema poolt määratud isik.
(1) Lasteaial on pedagoogiline nõukogu, kuhu kuuluvad lasteaia pedagoogid.
1) lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine, hindamine ning direktorile, hoolekogule ja vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parendamiseks ettepanekute tegemine;
2) õppekava koostamine ja arendamine;
3) hoolekogule ning vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(1) Lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse laste arengule ning huvidele vastavuse jälgimiseks ja lasteaia personaliga koostöö tegemiseks moodustab vallavalitsus lasteaia hoolekogu.
(2) Hoolekogusse kuuluvad lasteaia iga rühma vanemate esindaja, iga maja õpetajate esindaja ja vallavalitsuse nimetatud esindaja.
(3) Hoolekogu võib oma ülesannete täitmiseks kaasata hoolekogu esimehe nõusolekul ja kutsel hoolekogusse mittekuuluvaid nõuandvaid hääleõiguseta isikuid.
1) avaldab arvamust lasteaia põhimääruse või selle muutmise eelnõu kohta;
2) osaleb koostöös pedagoogilise nõukoguga lasteaia arengukava koostamises ning annab selle kohta enne kinnitamiseks esitamist oma arvamuse;
3) kooskõlastab sisehindamise aruande ja selle tagasiside;
4) kuulab ära direktori aruande õppe- ja kasvatustegevusest ning majandamisest;
6) annab soovitusi direktorile ja vallavalitsusele lasteaia eelarve koostamisel ja eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks;
7) kiidab heaks lasteaia eelarve kava;
8) määrab esindaja(d) lasteaia direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatud konkursi komisjoni ja vanempedagoogi ametijärgu omistamise atesteerimiskomisjoni;
9) kinnitab direktori ettepanekul pedagoogide vabade ametikohtade täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise korra;
10) avaldab arvamust lasteaia õppekava ja selle muudatuste kohta;
11) teeb ettepanekuid direktorile ja vallavalitsusele lasteaialastele soodsa arengukeskkonna tagamiseks;
12) teeb ettepaneku vallavalitsusele laste arvu suurendamiseks rühmas;
13) otsustab teisi koolieelse lasteasutuse seaduse või vallavolikogu otsusega hoolekogu pädevusse antud küsimusi.
(5) Iga maja hoolekogu liikmed koos vallavalitsuse esindajaga võivad läbi viia maja koosolekuid, kujundamaks maja seisukohti hoolekogu pädevusse kuuluvates küsimustes. Hoolekogusse kuuluvad maja esindajad kutsub kokku selleks huvitatud isik, sh vallavalitsuse või pedagoogide esindaja. Sellise koosoleku läbiviimiseks valitakse maja hoolekogu liikmete hulgast koosoleku juhataja ja protokollija. Hoolekogusse kuuluvate maja esindajate otsused on olulise soovitusliku iseloomuga hoolekogu otsuste vastuvõtmisel.
(6) Hoolekogul on õigus saada direktorilt ning vallavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni.
(7) Hoolekogu otsused võetakse üldjuhul vastu avalikul hääletamisel poolthäälteenamusega. Häälte võrdsel jagunemisel on otsustavaks hoolekogu esimehe või tema äraolekul aseesimehe hääl. Hoolekogu koosolekul osalevate liikmete enamuse otsusel võib hääletamine olla salajane. Kui salajasel hääletamisel jagunevad hääled võrdselt, jääb otsus vastu võtmata ja viiakse läbi uus hääletamine.
[RT IV, 25.06.2013, 46 - jõust. 28.06.2013]
§ 22. Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
(1) Lasteaia direktor algatab hoolekogu liikmete valimise iga õppeaasta esimesel kuul ning esitab hiljemalt 1. oktoobriks vallavalitsusele taotluse hoolekogu koosseisu kinnitamiseks.
(2) Lapsevanemate esindaja valitakse rühma vanemate koosolekul hääletamise teel. Kandidaadi võib üles seada ning kandidaadiks võib olla iga lapsevanem. Valituks osutub enim hääli saanud kandidaat, kes annab nõusoleku hoolekogu töös osalemiseks. Vanemate esindaja valimine protokollitakse.
(3) Vanemate esindajaks ei või olla isik, kes on lepingulises suhtes lasteaiaga või kes on samas lasteaias valitud mõne teise rühma vanemate esindajaks.
(4) Lasteaia õpetajate esindaja valitakse pedagoogilise nõukogu koosolekul. Õpetajate esindaja valitakse hääletamise teel. Kandidaadi võib üles seada iga pedagoogilise nõukogu liige. Valituks osutub enim hääli saanud kandidaat.
(5) Vallavalitsus nimetab lasteaia hoolekogusse vallavalitsuse esindaja.
(6) Hoolekogu liikme volitused kehtivad hoolekogu koosseisu kinnitamise päevast kuni hoolekogu uue koosseisu kinnitamiseni.
(7) Uue hoolekogu esimesel koosoleku kutsub kokku lasteaia direktor, kus valitakse hoolekogu esimees ja tema asetäitja.
(8) Hoolekogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt:
(9) Taotluse hoolekogu koosseisu muutmiseks võib direktor esitada igal ajal, kui hoolekogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt.
(1) Lasteaia vara moodustavad talle valla poolt sihtotstarbeliselt valdamiseks ja kasutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara, mille kasutamist kontrollib vallavalitsus.
(2) Lasteaia valduses oleva vallavara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt volikogu poolt kehtestatud korrale.
§ 24. Finantseerimine
(1) Lasteaia rahastamine toimub riigieelarve ja vallaeelarve vahenditest, vanemate poolt kaetavast osast ning annetustest.
(2) Lasteaed võib vastu võtta eraldisi fondidest, sihtasutustelt ja annetusi äriühingutelt, mittetulundusühingutelt ja üksikisikutelt.
(3) Direktor peab eraldisest ja annetusest teavitama vallavalitsust ning tagama nimetatud vahendite kasutamise arvestuse raamatupidamises ja kajastamise eelarve täitmise õigusaktides ja vallavalitsuse raamatupidamise sise-eeskirjas kehtestatud korras.
(4) Lapse toidukulu lasteaias katab vanem. Lapse toidukulu päevamaksumuse otsustab hoolekogu ja kinnitab direktor.
(5) Muu kulu (lasteaia majandamiskulud, personali töötasu ja riigimaksud ning õppevahendite kulu) katmine toimub vallaeelarve vahenditest ning vallavolikogu otsusel osaliselt vanemate poolt.
(6) Lasteaia tasulisteks tegevusteks on lasteaia kasutuses oleva vallavara üürimine, huviringide läbiviimine.
(7) Lasteaia eelarve koostamine ja täitmine toimub vallavolikogu ja -valitsuse kehtestatud korras.
(1) Lasteaias peetavate kohustuslike dokumentide loetelu ja vormid, samuti nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
(2) Lasteaia asjaajamise keel on eesti keel. Lasteaia asjaajamise korra kinnitab direktor.
(3) Lasteaed esitab aruandeid oma tegevuse kohta õigusaktidega kehtestatud ulatuses, korras ja tähtaegadel.
§ 26. Määruste kehtetuks tunnistamine
§ 27. Määruse rakendamine ja jõustumine
(1) Määrust rakendatakse lasteasutuse Jõhvi Lasteaiad tegevuse alustamisega seotud koolitusloa taotlemisel ja tegevuse alustamiseks alates 1. jaanuarist 2013.
(2) Määrus jõustub üldises korras.


Maksumaksja portaal - EML nõuanded ja soovitused seoses käibemaksumäära tõusuga - EML - Uudised
EML : EML nõuanded ja soovitused seoses käibemaksumäära tõusuga
29.06.2009 13:10:00 (6584 )
Riigikogus võeti 18. juunil vastu rida teise negatiivse lisaeelarvega seotud seadusemuudatusi, muu hulgas ka käibemaksuseaduse § 15 muudatus, mille kohaselt kehtib alates 1. juulist 18% käibemaksumäära asemel maksumäär 20%. Seadusemuudatus avaldati Riigi Teatajas 26. juunil (RT I 2009, 35, 232).
Maksumaksjate liit on seisukohal, et niivõrd järsk maksutõus nii lühikese etteteatamise ajaga rikub õiguspärase ootuse põhimõtet ja on vastuolus põhiseadusega. Õiguskantsleri menetluses on ka taotlus põhiseaduslikkuse järelevalve menetluse alustamiseks. EML on valmis nõustama ja abistama oma liikmeid, kes soovivad vahetult kohtu kaudu nõuda käibemaksumäära muudatuse vaidlustamist ja tekkinud kahju hüvitamist.
Vt ka EML pressiteateid:
Maksumaksjate liit hoiatab: Käed eemale käibemaksust
Maksumaksjate liit kutsub Riigikogu liikmeid üles loobuma käibemaksu tõusust
Alljärgnevalt anname praktilisi nõuandeid ja soovitusi seadusemuudatuse rakendamise juriidiliste aspektide kohta. EML ei ole siin avaldatud seisukohti kooskõlastanud Rahandusministeeriumi, Maksu- ja Tolliameti ega maksutõusu sepistanud poliitikutega. Soovitame lugejatel jälgida ka Rahandusministeeriumi ja MTA kodulehel avaldatud materjale.
EML on tänulik kõikide täpsustavate küsimuste ja probleemikirjelduste eest. Küsimusi saate esitada kas kodulehe kaudu või e-posti aadressil jurist@maksumaksjad.ee. Püüame esimesel võimalusel Teile vastata ning vajadusel täiendame ka siin olevat artiklit. Esimeses järjekorras vastame EML liikmete küsimustele. Oodatud on küsimused ja arvamused seadusemuudatuse rakendamise tehnilise ja juriidilise külje kohta. Üldist laadi kiiduavaldused, pahameele väljendused ja muud arvamuseavaldused käibemaksu tõusu mõttekuse ja ajastatuse kohta palume saata otse rahandusministrile.
A. Käibemaksuseadus - maksukohustuse tekkimise aeg ja kohaldatav maksumäär
Uus käibemaksumäär puudutab kõiki maksustatavaid käibeid (kauba müük, teenuse võõrandamine, omatarve, kauba import ja ühendusesisene soetamine, pöördmaksustamise korras maksustatavad teenused, samuti erikorra alusel maksustatud käibed), välja arvatud käibemaksuseaduse (KMS) § 15 lõikes 2 nimetatud käibed, millele kehtib endiselt 9% maksumäär (raamatud, perioodilised väljaanded, ravimid, majutusteenus).
Näiteks maksumaksja, kes arvestab käibemaksu sõiduauto omatarbelt erisoodustuse hinna alusel 4000 krooni kuus ühe sõiduauto kohta (sõitude arvestust pidamata), deklareeris seni omatarbe väärtusena 3390 krooni (4000/1,18) ja maksis käibemaksu 610 krooni, alates juulist tuleb tal deklareerida omatarbe väärtusena 3333 krooni (4000/1,2) ja maksta käibemaksu 667 krooni.
Vastavalt KMS § 29 lõikele 13 lähtutakse käibemaksusumma arvestamisel KMS § 11 kohaselt määratud päeval kehtivast maksumäärast.
(4) Teenus, mille osutamine kestab kauem kui maksustamisperiood, loetakse osutatuks ja saaduks maksustamisperioodil, mil selle teenuse osutamine lõpeb. Samale ostjale teenuste osutamisel või kaupade võõrandamisel regulaarselt loetakse kauba ostjale lähetamise või kättesaadavaks tegemise või teenuse osutamise või saamise ajaks maksustamisperiood, mil lõpeb ajavahemik, mille kohta arve esitatakse või mille kestel saadud kaupade või teenuste eest tasumine on kokku lepitud.
1. Ettemakse (KMS § 11 lg 1 p 2 ja § 11 lg 3)
Kui kauba või teenuse eest laekub ettemakse enne 1. juulit, siis rakendub ettemaksuna tasutud osale maksumäär 18% (18/118 laekunud kogusummast). Pankadevaheliste maksete tegemisel tuleb meeles pidada, et ettemakse peab olema laekunud kauba müüja või teenuse osutaja kontole enne 1. juulit.
Seadus ei piira ettemaksu ulatust – soovi korral võib maksta kasvõi 10 aasta eest tarbitavate kaupade või teenuste eest ette. Kui ettemaks katab vaid osa kauba või teenuse hinnast, siis maksustataksegi hind kahes osas – ette makstud osa ettemakse laekumise ajal ja ülejäänud osa hinnast kauba või teenuse üleandmise ajal kehtiva maksumäära järgi.
Ettemakse peab olema tehtud konkreetse kauba või teenuse eest ning ettemakse saaja peab selle kohta esitama arve 7 päeva jooksul alates ettemakse saamisest. Kui ettemakset ei saa seostada konkreetse käibega (nt ekslik makse, aga ka tagatisraha maksmine või sellise kinkekaardi soetamine, mille lunastamisel saab valida mitme kauba või teenuse vahel), siis käibemaksukohustust ettemaksest ei teki.
Arve väljastamise kuupäev ei mõjuta käibemaksukohustuse tekkimist. Kui müüja väljastab ettemaksu kohta arve enne ettemaksu saamist, siis selle arve alusel käibemaksukohustust ei teki.
Kui kauba või teenuse eest tasutakse pärast kauba üleandmist või teenuse osutamist, siis ei ole arve esitamise ega tasumise aeg oluline, sest käive on KMS § 11 lg 1 p 1 alusel juba tekkinud. Lootusetu arve mahakandmine ei anna müüjale õigust teha käibemaksu tagasiarvestust.
2. Kauba lähetamine või kättesaadavaks tegemine (KMS § 11 lg 1 p 1)
Kauba lähetamine ostjale tähendab kauba üleandmist vedajale (sh ka postiasutusele või kullerteenuse osutajale) ülesandega toimetada see kaup ostjale. Ei ole oluline, millal ostja kauba kätte sai. Kauba lähetamisega on tegemist ka näiteks siis, kui ostja peab talle saadetud postipakile ise postkontorisse järele minema. Vt ka võlaõigusseaduse § 210. Kui osja tagastab kauba, siis esitab müüja kreeditarve sama maksumääraga, millega oli maksustatud kauba müük (kreeditarve kohta vt allpool).
Kauba kättesaadavaks tegemine tähendab seda, et ostja või tema esindaja peab ise kaubale järele tulema. Müüja peab ostjale teatama kauba kättesaamise aja ja koha ning see aeg ongi käibe tekkimise aeg. Millal ostja või tema poolt volitatud isik (nt ostja tellitud vedaja või kuller) tegelikult kauba kätte saab, ei ole enam oluline. Vt ka võlaõigusseaduse § 209.
Kui kaup on müügis komisjonilepingu alusel (vt võlaõigusseaduse § 692), siis tekib kauba käive alles siis, kui komisjonär lähetab või teeb kauba kättesaadavaks ostjale. Kauba üleandmine komitendilt komisjonärile ei tekita käivet.
3. Teenuse osutamine (KMS § 11 lg 1 p 1)
Teenuse osutamise hetk on see hetk, millal teenuse sisuks oleva töö tegemine on lõpetatud ning teenuse osutaja esitab tehtud töö tellijale ülevaatamiseks ja vastuvõtmiseks (või teavitab töö valmimisest, kui tellija ei pea tööd vastu võtma). Kui teenuse üleandmine ja vastuvõtmine toimuvad eri aegadel, siis määratakse käibe toimumise aeg üleandmise või töö valmimisest teavitamise aja järgi.
Teenuse sisuks võib olla ka kauba valmistamine (nt ehitustööd, trükitööd). Sellisel juhul tuleb lähtuda samuti “teenuse osutamise” reeglist, mis ei pruugi alati kokku langeda kauba lähetamise või üleandmise ajaga.
Kui teenus antakse üle ja võetakse vastu mitmes osas (nt ehitustööde puhul), siis tekib käive iga etapi valmimisel. Kui töö tegemine kestab rohkem kui üks kuu, siis tuleb rakendada KMS § 11 lõiget 4 (vt allpool). Kõikide pooleolevate tööde puhul on soovitav vormistada akt ja vahearve 30. juuni seisuga. Samuti võib näiteks kirjutada eraldi arve tööks kasutatavate materjalide kohta ning hiljem arve töö eest. Vastasel juhul läheb pärast 30. juunist valminud ja üle antud teenuse maksumus täies mahus maksustamisele 20% määras.
Erinevalt ettemakse tegemisest, mida on üsna lihtne tõendada kviitungi või maksekorraldusega, tuleb kauba või teenuse üleandmise aja tõendamisel olla tähelepanelikum. Soovitav on koostada saateleht, akt või mõni muu dokument, milles mõlemad tehingupooled kinnitaksid vastava sündmuse toimumise aega. Tõendamiseks sobib ka kirjavahetus, sh ka e-kirjad (nt teade „Teie tellitud kaup on valmis, võite järele tulla“).
4. Regulaarsed tarned (KMS § 11 lg 4)
Kui teenuse osutamine algab enne 1. juulit ja lõpeb 1. juulil, siis loetakse KMS § 11 lg 4 kohaselt käive tekkinuks juulis ja maksustatakse kõrgema maksumääraga. Teenuse osutamise periood võib sealjuures ulatuda mõnest minutist (nt taksosõit südaööl) mitme kuu või isegi aastani (nt üüri või kommunaalteenuste arved).
Kõik kauplejad, kes tegutsevad öösel vastu 1. juulit, peavad arvutama oma käivet kellaaja täpsusega (arvestades, elektrooniliste kassasüsteemide puhul on tehingu kellaaeg näha ka arvel). Näiteks kui klient esitas restoranis tellimuse 30. juuni õhtul, aga arve tuuakse pärast südaööd, tuleb kogu arve maksustada juba 20% määras (toitlustamise puhul on tegemist teenusega, mitte kauba võõrandamisega). Sama kehtib mistahes muu teenuse puhul (nt taksosõit, telefonikõne). Arusaamatuste vältimiseks on soovitatav sooritada ettemakse või teha südaööl vahearve.
EML soovitab ka kõikide pikaajaliste lepingute puhul, kus kauba või teenuse eest tasumise arvestusperiood katab osaliselt perioodi kuni 30.06.2009 ja osaliselt hilisemat perioodi, teha vahearve 30.06.2009 seisuga. Samas tuleb arvestada, et müüja ei ole kohustatud esitama arveid lepingus kokkulepitud perioodist erineval viisil.
Pikaajaliste ja regulaarsete tarnete puhul tekib samuti käibemaksukohustus ettemakse saamisest. Seega võib klient juhul, kui talle ei esitata vahearvet, teha enne 30. juunit kauba või teenuse eest ettemaksu ning nõuda selle kohta arvet.
5. Kauba import ja ühendusesisene soetamine (KMS § 11 lõiked 2 ja 6)
Kauba impordil ja ühendusesisesel soetamisel ei kehti eelpool kirjeldatud reeglid.
Kauba import maksustatakse käibemaksuga tollivormistuse käigus kauba vabastamise hetkel ning ettemakse tegemine ei nihuta maksukohustust ettepoole. See kehtib ka nendele maksukohustuslastele, kes on vabastatud käibemaksu tasumisest tollis ja deklareerivad impordikäibemaksu käibedeklaratsioonis (KMS § 38 lg 21). Tuleb ka arvestada, et kui kauba import vormistati mõnes teises EL liikmesriigis ja kaup toimetatakse seejärel kohe Eestisse, võib tekkida Eestis käibemaksukohustus ühendusesise soetamise reeglite alusel (vastupidist juhtu vt KMS § 17 lg 21).
Kauba ühendusesisese soetamise (mõistet vt KMS § 8) puhul on määravaks arve esitamine. Kui kaup on lähetatud Eestisse või tehtud ostjale kättesaadavaks (st ostja toimetab kauba Eestisse) juunis 2009, siis tekib käive juunis vaid tingimusel, et müüja on ka arve selle kauba eest väljastanud juunis. Vastasel juhul tekib käive juulis. Kauba ja arve kättesaamise aeg, samuti kauba eest tasumise aeg (enne või pärast kauba lähetamist) ei ole oluline. Maksukohustus võib tekkida ka vastavalt KMS § 8 lõikele 4, kui Eestisse toodud kauba kasutusotstarve muutub (sel juhul lähtutakse asjaolude muutumise ajast, mitte kauba Eestisse toomise ega arve esitamise ajast). Kauba ühendusesiseselt soetamisel peab soetaja tasuma käibemaksu pöördmaksustamise korras.
Muudel pöördmaksustamise juhtudel (eelkõige KMS § 10 lõikes 2 nimetatud teenuse saamine, aga ka näiteks kauba soetamine kolmnurktehingus, Eestis paigaldatava või kokkupandava kauba soetamine, aktsiisikauba soetamine ja muud juhtumid, vt lähemalt KMS § 3 lõikeid 4 ja 5) kehtib üldkord, st käive tekib kas ettemakse tegemise, kauba kättesaadavaks muutumise või teenuse osutamise aja järgi vastavalt KMS § 11 lõigetele 1, 3 ja 4. Pöördmaksustamise puhul on käibe tekkimise aja määramine (ja vajadusel nt ettemaksete tegemine) oluline piiratud maksukohustuslastele ja nendele registreeritud käibemaksukohustuslasele, kellel on piiratud sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus.
6. Pärast 30. juunit 2009 käibemaksukohustuslaseks registreeritud isik (KMS § 11 lg 5)
Kui isik registreeritakse käibemaksukohustuslaseks 1. juulil või hiljem ning see isik on enne 1. juulit saanud ettemakse kauba või teenuse eest, mille lähetamine või osutamine leiab aset pärast isiku registreerimist käibemaksukohustuslasena, tuleb maksta 20% käibemaksu kogu tehingu väärtuselt (sh ka varem laekunud ettemakse osalt). Vastupidisel juhul (kui kaup antakse üle või teenus osutatakse enne isiku registreerimist käibemaksukohustuslasena ja tasumine toimub hiljem) maksukohustust ei teki.
7. Kassapõhine käibemaksuarvestus (KMS § 44)
KMS § 44 kohaselt on füüsilisest isikust ettevõtjal lubatud rakendada kassapõhist käibemaksuarvestust. See tähendab, et käibemaksukohustus tekib kauba või teenuse eest raha saamise hetkel olenemata sellest, kas makstakse enne või pärast kauba lähetamist või teenuse osutamist. FIE peab oma valikust maksuhaldurit teavitama ning tal ei ole lubatud ühel ajal läbisegi rakendada kassapõhist arvestust ja üldkorda.
Kassapõhise arvestuse korral tekib probleem nende arvetega, mis on välja kirjutatud enne 1. juulit ja millel on märgitud käibemaksumäär 18%. Kui arve laekub 1. juulil või hiljem, siis peab kauba müüja või teenuse osutaja maksma käibemaksu 20% määras ning vastavalt ka parandama arvet (lõpphinna suurendamine eeldab ostja nõusolekut). Kui arve väljakirjutamisel ajal on teada, et see makstakse pärast 1. juulit, siis võib sellele kirjutada 20% maksumäära. See tähendab, et taolisel juhul võib ostjal tekkida võimalus juba juuni käibedeklaratsioonis maha arvata 20% määras tasutud sisendkäibemaksu (kui ostja on üldkorda rakendav käibemaksukohustuslane). Samuti on mõeldav, et arvel on korraga kaks hinda ja käibemaksumäära sõltuvalt sellest, millal arve makstakse.
8. Eriskeemid (KMS §-d 40 ja 41)
KMS §-d 40 ja 41 näevad ette reisiteenuste ning kasutatud kaupade müügi puhul maksustatava väärtuse arvutamise erikorra (käibemaksuga maksustatakse mitte kogu käive, vaid ainult kasumimarginaal ehk müügihinna ja ostuhinna vahe). Käibe toimumise aeg määratakse ka nendel juhtudel üldreegli järgi, st enne 1. juulit 2009 laekunud ettemaksud maksustatakse 18% määras. Omaette küsimus on, kuidas arvutatakse ettemaksule vastavat kasumimarginaali osa, kuid see ei ole maksumäära muutmisega seotud probleem.
9. Arvete vormistamine
Kindlasti tekib paljudel ettevõtjatel raskusi kassasüsteemide ja tarkvara seadistamisega ning võib juhtuda, et pärast 1. juulit toimunud käibe kohta väljastatakse arveid 18% maksumääraga. Müüja on sellest hoolimata kohustatud maksma käibemaksu 20% määras ning deklareerima maksustatavaks väärtuseks laekunud kogusumma jagatud 1,2-ga. Ostja saab sisendkäibemaksuna maha arvata siiski ainult arvel märgitud summa, st 18%. Soovitav oleks juhtida müüja tähelepanu veale ning paluda vigane arve parandada, sest vastasel juhul kaotab ostja osaliselt sisendkäibemaksu.
Võib tekkida ka vastupidiseid juhtumeid, kus müüja väljastab ekslikult 20% käibemaksumääraga arve kaubale või teenusele, mille käive toimus tegelikult juunis. Sellisel juhul kohaldub KMS § 38 lg 1, mille kohaselt peab isik, kes on arvele või muule müügidokumendile märkinud käibemaksu seaduses sätestatut eirates, maksma dokumendis näidatud käibemaksu riigile. Kui ostja on ettevõtja, on tal õigus kogu arvel näidatud sisendkäibemaks maha arvata. Tarbijal on õigus keelduda liigselt arvutatud käibemaksu tasumisest.
Tuletame meelde, et käibe tekkimise hetk ei ole seotud arve esitamise ajaga. Juunis tekkinud käibe kohta esitatakse ka pärast 1. juulit arved 18% maksumääraga. Seaduses ei ole ajalist piiri, kui kaua võib esitada arvet enne 30. juunit toimunud käibe kohta. Üldjuhul esitatakse need arved enne käibedeklaratsiooni esitamist (20. juuli), kuid võib ette tulla, et mingil põhjusel ei suudeta arvet ka selleks ajaks esitada (näiteks kui müüja peab arve koostamiseks vajalikud andmed saama ostjalt või saama ostjalt kinnituse kauba koguse ja kvaliteedi kohta). Kui pärast juuni käibedeklaratsiooni esitamist selgub, et juunis või veel varem on toimunud käivet, siis tuleb kas parandada juuni käibedeklaratsiooni ja maksta intressi või leppida ostjaga kokku pikem arveldusperiood ja esitada ühine arve juuni ja juuli kuu eest.
Võib ka ette tulla, et ühel arvel tuleb korraga näidata nii 18% kui 20% maksumäära, kui arvel on kajastatud nii juunis kui juulis tekkivad käibed (näiteks juuli üür ja juuni kõrvalkulud – elekter, telefon, koristamine jne). Sellistel arvetel peab kindlasti olema iga kauba või teenuse kohta arusaadavalt ära näidatud, millisel kuul käive tekkis, sest sellest sõltub ka sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus.
Kui kauba või teenuse ostja on tarbija (füüsiline isik, kes kasutab ostetud kaupa või teenust oma tarbeks), ei ole KMS § 37 nõuetele vastava arve väljastamine kohustuslik. Sellisel juhul võib väljastada ka kviitungi või tšeki, millel ei ole käibemaksu määra ega summat näidatud. Kindlasti peab dokumendil olema õige lõpphind. See tähendab, et näiteks varem trükitud piletid või tšekid tuleb vastavalt üle kirjutada või tembeldada.
10. Tehingute hilisem muutmine ja tühistamine (KMS § 29)
Kui enne 1. juulit toimunud ja 18% määras maksustatud tehingu asjaolud muutuvad ja sellega kaasneb käibemaksu ümberarvutamine, siis lähtutakse ümberarvutamisel samuti 18% maksumäärast. Eelkõige puudutab see KMS § 29 lõikes 7 kirjeldatud juhtumit: Kui maksukohustuslane tühistab kauba või teenuse kohta esitatud arve või esitab kreeditarve pärast kauba või teenuse käibe tekkimise maksustamisperioodi kohta käibedeklaratsiooni esitamist, kajastab nii müüja kui ka ostja sellest tulenevad muudatused arve tühistamise või kreeditarve esitamise maksustamisperioodi kohta esitatavas käibedeklaratsioonis.
Nii arve tühistamisel kui kreeditarve tegemisel tuleb rakendada sama maksumäära, mis on kirjas tühistataval või krediteeritaval arvel. Sama kehtib ka KMS § 29 lõigete 8 ja 9 kohta. Kui müüjale tagastatakse ettemakse, mille ta on maksustanud 18% määras, vähendab ta pärast ettemakse tagasisaamist samuti 18% määras tekkinud käivet. Ajalisi piire ei ole, 2009. aasta juunis toimunud tehingu korrigeerimine võib toimuda ka näiteks 10 aasta pärast.
Aastalõpuboonuste arvutamisel tuleb teha kreeditarved kõikidele aasta jooksul tehtud arvetele. Vastavalt kasutatakse seda maksumäära, mis krediteeritaval arvel. Kuna Maksu- ja Tolliamet tõlgendab käibemaksuseadust järjekindlalt vääralt ning selle tulemusena on paljud ettevõtjad loobunud aastalõpuboonustelt käibemaksu tagasi arvestamisest, siis on arvata, et pärast tõe jaluleseadmist kohtus küsitakse varem tagasi küsimata käibemaks 3 aasta eest tagasi.
Kui enne 1. juulit ostetud kaup vahetatakse ringi teise kauba vastu, siis tuleb vormistada tagastatud kaubale kreeditarve 18% käibemaksumääraga ning vastu antud uuele kaubale arve 20% käibemaksumääraga.
Käibedeklaratsiooni täitmise juhendis ei ole täpsustatud, millistes lahtrites tuleb kreeditarvest tekkivad muudatused kajastada. Senise praktika kohaselt vähendas müüja kreeditarvete väärtuses lahtris 1 deklareeritavat 18% maksustatavat käivet ning ostja vähendas kreeditarvel näidatud sisendkäibemaksu võrra lahtris 5 deklareeritavat sisendkäibemaksu. Rahandusministeeriumi selgituse kohaselt peavad müüjad alates juulist 2009 hakkama 18% maksumääraga kreeditarvetest tekkivat käibemaksukohustuse vähenemist deklareerima lahtris 11 (“Täpsustused“). Sisendkäibemaksu vähendamine deklareeritakse jätkuvalt lahtris 5, sest see ei ole seotud maksumääraga. Kuna aga ka muudetud käibedeklaratsiooni vormil, mis kehtib alates 1. juulist 2009 (RTL 2009, 50, 745), ei sisalda lahtri 11 täpsustuste ammendab loetelu kreeditarvest tekkinud maksukohustuste vähendamist, tuleb tõdeda, et Rahandusministeeriumi nõuanne on vastuolus ministri enda määrusega ning maksumaksjatel on õigus deklareerida kreeditarvest tulenevat käibe vähenemist KMD lahtris 1, mille tulemusena väheneb 20% käibemaksukohustus.
Käibemaksuseaduses on ette nähtud ka rida sisendkäibemaksu korrigeerimise juhtumeid (eelkõige maksuvaba käibega seotud ümberarvutused KMS § 32 lõigetes 1 ja 4). Käibemaksumäära tõus neid sätteid ei mõjuta, sest ümberarvutamisel opereeritakse varem tegelikult makstud sisendkäibemaksu summaga. Küll aga mõjutab maksumäära muutus KMS § 29 lõikes 10 nimetatud juhtumit (kohustus tasuda käibemaksu registrist kustutamise hetkel võõrandamata kaupadelt) ning samuti olukordi, kus varem ettevõtluse tarbeks soetatud kaupa hakatakse kasutama omatarbeks (KMS § 2 lg 6). Nendel juhtudel on tegemist 20% määras maksustatava käibega ja maksukohustus ei ole otseselt seotud varem maha arvatud sisendkäibemaksu suurusega.
B. Võlaõigusseadus – Kas käibemaksu tõusu maksab kinni müüja või ostja?
Käibemaksuseadus ei reguleeri seda, kuidas kauba või teenuse müüja ja ostja vahel sõlmitud lepingus tuleks kokku leppida hinna kujunemine – kas koos käibemaksuga või ilma. Kuna Eesti ettevõtjad ei ole käibemaksu tõusu võimalusega senini arvestanud, siis võivad paljud lepingud olla vormistatud selliselt, et müüjal ei ole võimalik käibemaksumäära tõusmisel ühepoolselt oma toote hinda suurendada.
Probleemi ei ole ühekordsete tehingute puhul (nt jaekaubandus), kuid pikaajaliste lepingute puhul sõltub edaspidine lepingu sõnastusest. Kõik järgnevad seisukohad on oletuslikud, sest Eestis puudub käibemaksumäära tõstmisest tekkinud lepinguliste vaidluste kohtupraktika.
Näide 1. “Hind on 100 krooni, millele lisandub käibemaks” (võib olla lisatud veel nt “vastavalt Eestis kehtivatele seadustele” või “seaduses sätestatud määras”)
Sellisel juhul on müüjal õigus esitada senise 118 krooni asemel arve 120 kroonile ja ostja on kohustatud kõrgemat hinda maksma.
Näide 2. “Hind on 100 krooni, millele lisandub käibemaks 18%” (või “18 kr”)
Sellise sõnastusega lepingusätet tuleks tõlgendada võlaõiguses kehtiva hea usu ja mõistlikkuse printsiipide valguses. Nimetatud printsiibid kohustavad pooli käituma teineteise suhtes muu hulgas õiglaselt, mis laieneb ka lepingusätete tõlgendamisele. Olukorras, kus on tõesti ilmselge, et pooled ei saa omavahel kokku leppida Eestis kehtivat käibemaksu määra (sest selliseks otsustuseks on pädev vaid Riigikogu), oleks mõistlik tõlgendada lepingus märgitud käibemaksu määra kui potentsiaalselt muutuvat suurust.
Seega võib järeldada, et näidete 1 ja 2 korral kannavad käibemaksumäära muutumise riski mõlemad lepingupooled. Müüja jaoks seisneb risk selles, et müüdav kaup või teenus muutub ostja jaoks kallimaks ja seega vähematraktiivsemaks (ostja võib tulevikus ostudest loobuda võib lepingu üles öelda), ostja jaoks aga selles, et ta peab kauba või teenuse ostmiseks kulutama varasemast rohkem raha, sh kasutama suuremat käibekrediiti.
Näide 3. “Hind on 118 krooni” (võib olla lisatud veel, et “hind sisaldab käibemaksu” jms)
Sellise formuleeringu puhul tuleks lähtuda tõlgendusest, et pooled on kokku leppinud fikseeritud lõpphinna, mida müüja ei saa ühepoolselt muuta. Käibemaksumäära tõusu risk on sel juhul tervikuna müüja kanda.
Müüja saab hinda ühepoolselt muuta vaid siis, kui lepingus või tüüptingimustes on sees klausel, mis selgesõnaliselt lubab seaduste muutumisel hinda vastavalt muuta. Kui sellist klauslit lepingus ei ole, siis saab lahenduseks olla kas lepingu muutmine poolte kokkuleppel või lepingu korraline ülesütlemine (VÕS § 195). Lepingu ülesütlemine võib aga olla problemaatiline tähtajaliste lepingute puhul, milles ei ole eraldi välja toodud ennetähtaegse korralise ülesütlemise võimalust või on see võimalus seotud teatud tingimustega, mille hulgas ei ole käibemaksu määra tõusu nimetatud.
Näite 3 puhul võiks kaaluda võlaõigusseaduse § 97 rakendamist.
(2) Lepingu muutmist võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaoludel nõuda, kui:
1) kahjustatud lepingupool ei saanud lepingu sõlmimise ajal mõistlikult arvata, et asjaolud võivad muutuda ja
2) kahjustatud lepingupool ei saanud asjaolude muutumist mõjutada ja
3) asjaolude muutumise riisikot ei kanna seadusest või lepingust tulenevalt kahjustatud lepingupool ja
4) kahjustatud lepingupool ei oleks asjaolude muutumisest teades lepingut sõlminud või oleks seda teinud oluliselt teistsugustel tingimustel.
(3) Lepingu muutmist võib nõuda ka juhul, kui lepingu sõlmimise aluseks olnud asjaolud olid küll muutunud enne lepingu sõlmimist, kuid nende asjaolude muutumine sai kahjustatud lepingupoolele teatavaks pärast lepingu sõlmimist.
(4) Kahjustatud lepingupool võib nõuda lepingu muutmist ka tagasiulatuvalt, kuid mitte varasema seisuga, kui alates kohustuste vahekorra muutumisest.
(5) Kui on olemas alused lepingu muutmiseks, kuid asjaolude kohaselt ei ole lepingu muutmine käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt võimalik või ei oleks see teise lepingupoole suhtes mõistlik, võib kohustuste vahekorra muutumisega kahjustatud lepingupool lepingust taganeda, kestvuslepingu aga käesoleva seaduse §-s 196 sätestatud korras üles öelda.
Samas ei ole sugugi kindel, kas käibemaksumäära 2% tõusu saab lugeda piisavalt oluliseks või erandlikuks asjaoluks, mis annaks õiguse sellele sättele tugineda. Võlaõigusseaduse kommenteeritud väljaande kohaselt loetakse Saksamaa kohtupraktika eeskujul oluliseks tulude või kulude muutusi vähemalt 50% ulatuses.
Saksamaal on käibemaksuseaduses erisäte (UstG § 29), mis annab lepingupooltele sõnaselgelt õiguse nõuda lepingust tuleneva hinna suurendamist või vähendamist, kui muutub käibemaksumäär, kehtestatakse või kaotatakse maksuvabastusi jne (seaduse teksti vt siit). See fakt annab vaid kinnitust väitele, et VÕS § 97 ei anna müüjale õigust nõuda hinna suurendamist põhjusel, et käibemaksu määr tõuseb 2% võrra.
Igal juhul tuleb meeles pidada, VÕS § 97 annab vaid õiguse nõuda lepingu muutmist. See tähendab, et kui teine pool ei nõustu ettepanekuga, peab vaidluse lahendama ikkagi kohus.
Muud siduvad kokkulepped
Eespool kirjeldatud põhimõtted kehtivad ka kõikidel muudel juhtudel, kus kauba või teenuse hind on määratud näiteks linna- või vallavolikogu määruse või otsusega või kooskõlastatud riikliku järelevalveorganiga (nt transporditeenused, vesi, elekter, prügivedu jne). Kui hind on fikseeritud netohinnana, millele lisandub käibemaks, ei ole müüjal takistusi lõpphinna suurendamisel. Kui hind on fikseeritud lõpphinnana, siis tuleb taotleda hinna muutmist samas korras, nagu toimus esialgne hinna kehtestamine või kooskõlastamine.
Sama kehtib ka siis, kui on olemas otsustus või siduv kokkulepe kulude hüvitamise kohta (nt isikule on määratud toetus riigieelarvest, sihtasutuselt Euroopa tõukefondist või muust abiprogrammist ning kõik kulud koos käibemaksuga on täpselt kirja pandud). Võib tekkida isegi ahelvaidlusi – näiteks kui vallavalitsus saab Euroopa abiraha infrastruktuuri ehitamiseks – siis mõjutab käibemaksumäära tõus nii vallale antavat toetust, valla ja peatöövõtja vahelist lepingut, peatöövõtja ja alltöövõtja vahelisi lepinguid. Kui kõik dokumendid on erineva sõnastusega, siis võib juhtuda, et mõnes lülis hind suureneb käibemaksutõusu võrra ja mõnes mitte ning mõni osaline kas kannab mitmekordset kahju või teenib hoopis lisatulu.
Kõik need probleemid oleksid palju väiksemad, kui käibemaksumäära tõusust oleks ette teatatud vähemalt pool aastat ning käibemaksuseadusesse oleks lisatud ka üleminekusäte lepingute muutmise võimaluste kohta. Nii tehti näiteks Saksamaal, kus tõsteti käibemaksu määra alates 1. jaanuarist 2007 (seadusemuudatus võeti vastu 19. mail 2006).
Kõik ettevõtjad peaksid edaspidi arvestama käibemaksumäära muutumise riski ja formuleerima kõik lepingud, taotlused ja pakkumised selliselt, et kauba või teenuse hind oleks käibemaksuta summas ja käibemaks lisanduks sellele vastavalt hetkel kehtivale maksumäärale.


Laeva juhtkonna liikme ametiriietuse ja ametialaste eraldusmärkide kirjeldus – Riigi Teataja
Laeva juhtkonna liikme ametiriietuse ja ametialaste eraldusmärkide kirjeldus - sisukord
2 Ametiriietuse kirjeldus
§ 2 Ametiriietuse liigid ja esemed
§ 3 Paraadülikond
§ 4 Meeste igapäeva-vormiriietus
§ 5 Naiste kostüüm
§ 6 Päevasärk ja naiste pluus
§ 7 Kampsun
3 Eraldusmärkide kirjeldus
1 Merelaeva juhtkonna liikme ametialased eraldusmärgid
§ 9 Eraldusmärgid
§ 10 Eralduspaelad
§ 11 Pagunid
§ 12 Masinameeskonna embleem
§ 13 Mütsimärk
§ 14 Rinnamärk
§ 15 Vorminööbid
2 Siseveelaeva juhtkonna liikme ametialased eraldusmärgid
§ 16 Eraldusmärgid
§ 17 Eralduspaelad
§ 18 Pagunid
§ 19 Mütsimärk
§ 20 Vorminööbid
RT I, 06.04.2018, 18
Vastu võetud 24.11.2014 nr 102
RT I, 28.11.2014, 3
02.04.2018 RT I, 06.04.2018, 13 09.04.2018
Määrus kehtestatakse meretöö seaduse § 27 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse mere- ja siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietuse ja ametialaste eraldusmärkide kirjeldus.
2. peatükk Ametiriietuse kirjeldus
§ 2. Ametiriietuse liigid ja esemed
(1) Mere- ja siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietuse liigid on:
1) meeste paraadülikond (edaspidi paraadülikond);
(2) Mere- ja siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietuse esemed on:
3) kampsun;
4) vormimüts;
6) kingad;
7) sokid.
§ 3. Paraadülikond
(1) Paraadülikond on mustast või valgest riidest.
(2) Paraadülikonna pintsak on kaherealine ja kaheksa suure vorminööbiga. Pintsakul on ees kaks sissetöödeldud klapptaskut ja rinnal liisttasku. Pintsak on ilma lõhikuta või lõhikuga taga keskel. Musta paraadülikonna pintsaku varruka välisküljel on kaks väikest vorminööpi ja eraldusmärgid vastavalt ametikohale. Valge paraadülikonna pintsakul on pealeõmmeldud mustad eraldusmärkidega pagunid.
(3) Paraadülikonna püksid on käänisteta sirgelõikelised viigipüksid. Valge paraadülikonna pintsakuga võib kanda ka musti pükse.
(4) Paraadülikonnaga kantakse valget päevasärki ja musta lipsu.
(1) Frentš on tumesinisest või khakivärvi riidest.
(2) Frentš on üherealine ja nelja suure vorminööbiga. Frentši varrukal on kaks väikest vorminööpi. Taga keskel on lõhik. Kõik õmblused on tepitud. Frentšil on pealeõmmeldud mustad eraldusmärkidega pagunid.
(3) Tumesinise frentšiga kantakse valget päevasärki, musta lipsu ja musti käänisteta viigipükse.
(4) Khakivärvi frentšiga kantakse valget päevasärki, musta lipsu ja khakivärvi või musti käänisteta viigipükse.
(5) Meeste igapäeva-vormiriietusena võib kanda valget või khakivärvi päevasärki ja khakivärvi viigipükse. Päevasärgil kantakse ametialaseid eraldusmärke. Päevasärki võib kanda ka ilma lipsuta.
(6) Troopilistes tingimustes võib kanda särki ja lühikesi pükse, mis on valgest või khakivärvi riidest.
(1) Naiste kostüüm on mustast, tumesinisest, valgest või khakivärvi riidest.
(2) Kostüümijakk on kaherealine ning kuue suure vorminööbi ja pika reväärkraega. Rinnal on sissetöödeldud liisttasku, all klapptaskud. Jaki seljal on kaks sissevõtet, mis lõpevad vöökohal lahtiste voltide ja vorminööpidega. Voodriga jaki varruka välisküljel on eraldusmärgid vastavalt ametikohale. Voodrita jakil ametialaseid eraldusmärke ei ole.
(3) Seelik on sirgelõikeline, selja keskõmbluses tõmblukk-kinnis ja allservas lõhik. Seelik võib olla ka alt laienev või voltidega.
(4) Seeliku asemel võib kanda sirgelõikelisi viigipükse.
§ 6. Päevasärk ja naiste pluus
(1) Päevasärk on sirgelõikeline, pikkade või lühikeste varrukatega. Särgil on kannaga nurkkrae ja õlakud. Esihõlmadel on klapiga suletavad, keskelt vastandvoldiga, pealeõmmeldud rinnataskud.
(2) Naiste pluus on valgest puuvillasest riidest. Pluus on avar, meestesärgi lõikega ja pikendatud õlaga. Ees ja taga on väike passe. Selja passejoonel on kaks volti. Pluusi taskud on klapi ja vastandvoldiga. Kannaga krae nurgad on läbinööbitavad.
§ 7. Kampsun
(1) Kampsun on kootud tumesinisest lõngast.
(2) Kampsun on soonikkoes ja madala ümara või kolmnurkse kaelusega. Kampsunile on peale õmmeldud samavärvilisest riidest rinnatasku, õlakud, õla- ja varrukatükid, mille õmblused on kahelt realt tepitud. Ümara otsaga pagun ja rinnataskuklapp kinnitatakse takjapaelaga. Varrukal on kahekordne tagasipööratud käänis.
(3) Kampsunit kantakse valge või helesinise päevasärgi ja musta lipsuga või naiste pluusiga.
(4) Kampsuniga kantakse musti käänisteta viigipükse. Naised võivad kampsuniga kanda käesoleva määruse § 6 lõikes 3 kirjeldatud seelikut.
(1) Vormimüts on musta värvi ja musta sirmiga. Suvel kantakse mütsil valget katet. Mütsirummul on sissekootud koemustriga lai must pael. Mütsirummu allääres sirmi kohal on kahest ühepikkusest osast koosnev must punutud nöör. Kaptenimütsil on kulla värvi nöör. Nöör on kinnitatud rummu külge kahe väikese vorminööbiga. Mütsi esiküljel, mütsirummu keskkohal kantakse käesoleva määruse §-s 13 kirjeldatud mütsimärki.
(2) Talvemüts on mustast riidest ovaalse põhjaga ning musta karus- või kunstkarusnahaga kaetud allakeeratava käänisega. Mütsipõhi on ääristatud kollase kitsa kandiga. Mütsil on sirm. Mütsi kõrgus eest sirmi juurest kuni põhjani on 100 mm, tagant umbes 75 mm. Mütsi allalastaval seespoolsel osal on riidest pael nööbiga. Mütsi esiküljel, mütsirummu keskkohal kantakse käesoleva määruse §-s 13 kirjeldatud mütsimärki. Talvemütsi võib kanda erariiete tumedavärvilise mantli või jopega.
3. peatükk Eraldusmärkide kirjeldus
1. jagu Merelaeva juhtkonna liikme ametialased eraldusmärgid
§ 9. Eraldusmärgid
Merelaeva juhtkonna liikme ametiriietusel kasutatavad eraldusmärgid on:
2) pagunid;
3) masinameeskonna embleem;
5) rinnamärk;
6) vorminööbid.
§ 10. Eralduspaelad
(1) Eralduspael on kulla värvi 15 mm laiune pael, mis õmmeldakse musta paraadülikonna pintsaku või naiste voodriga jaki varruka välisküljele, või kulla värvi 10–12 mm laiune pael, mis õmmeldakse pagunile. Eralduspael on kolmnurkse või nelinurkse aasaga. Mitme eralduspaela korral on ülemine eralduspael kolmnurkse või nelinurkse aasaga. Käisel on alumise eralduspaela kaugus varruka alumisest äärest 90 mm. Eralduspaelte vahe on 3 mm.
(2) Eralduspaelte arv vastab ametikohale. Merelaeva juhtkonna liikme ametikohale vastav eralduspaelte arv on esitatud käesoleva määruse lisas.
§ 11. Pagunid
(1) Pagunid on mustast riidest. Pagunil on merelaeva juhtkonna liikme ametikohale vastav arv eralduspaelu.
(2) Frentšil ja valgel pintsakul kantavate pealeõmmeldud pagunite pikkus on 130 mm ja laius 55 mm. Pagun on ääristatud musta kandiga. Paguni ülaosas on väike vorminööp.
(3) Kampsunil ja päevasärgil kantavate pagunite pikkus on 110 mm ja laius 50 mm. Pagunid on kõvendusega ja ilma kandita.
§ 12. Masinameeskonna embleem
Masinameeskonna embleemil on kujutatud kolme labaga sõukruvi, mis on tikitud masintikandis kulla värvi kardniidiga. Käiseembleemi läbimõõt on 40 mm ja see on teostatud sõõrikujulisele mustale kangale. Käiseembleem õmmeldakse eralduspaelte kohale, 30 mm kaugusele ülemise eralduspaela aasast. Paguniembleemi läbimõõt on 25 mm ja see on tikitud pagunile ülemise eralduspaela aasa kohale.
§ 13. Mütsimärk
(1) Merelaeva juhtkonna liikme mütsimärk on:
1) kulla värvi kardniidiga tikitud tammelehepärg laiusega 80 mm ja kõrgusega 65 mm, mis ümbritseb kahte ristatud admiraliteediankrut. Ankrutele on põimitud kaks hõbedase kardniidiga tikitud ankrutrossi või
2) kulla värvi kardniidiga tikitud tammelehepärg laiusega 70 mm ja kõrgusega 50 mm, mis ümbritseb kahte ristatud admiraliteediankrut.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud mütsimärgi ülaosas võib kanda riigilipu värvuskombinatsiooniga vapikujulist emailitud märki või laevandusettevõtte embleemi.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 kirjeldatud mütsimärki kannavad üle 300-se kogumahutavusega laeva kapten ja vanemmehaanik, kellel on 3000 kW ja suurema peamasinate efektiivse koguvõimsusega mootorlaeva vanemmehaaniku meresõidudiplom.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 kirjeldatud mütsimärki kannavad kuni 300-se kogumahutavusega laeva kipper ja teised käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetamata laeva juhtkonna liikmed.
§ 14. Rinnamärk
(1) 3000-se ja suurema kogumahutavusega laeva kapteni rinnamärgi aluseks on vapikujuline riigilipu värvuskombinatsiooniga lipp, mille alumist äärt ümbritseb hõbedane tammelehepärg ja ülemist äärt hõbedane tross. Lipu peale on kinnitatud kollasest metallist stiliseeritud sekstant. Märgi alumises osas, tammelehepärja all on stiliseeritud admiraliteediankrukäpad ja ankrutoe ümmargune otsak.
(2) 3000 kW ja suurema peamasinate efektiivse koguvõimsusega mootorlaeva vanemmehaaniku rinnamärgi aluseks on vapikujuline riigilipu värvuskombinatsiooniga lipp, mille alumist äärt ümbritseb hõbedane tammelehepärg ja ülemist äärt hõbedane tross. Lipu peale on kinnitatud kollasest metallist stiliseeritud sõukruvi. Märgi alumises osas, tammelehepärja all on stiliseeritud admiraliteediankrukäpad ja ankrutoe ümmargune otsak.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 kirjeldatud rinnamärgi kõrgus on 50 mm ja laius 40 mm. Rinnamärk on valmistatud tombakust. Rinnamärk kinnitatakse pintsakule märgi tagaküljel oleva keermestatud varda ja mutri abil.
(4) Rinnamärki kantakse paraadülikonna pintsakul ja frentšil ning naiste kostüümijakil. Paraadülikonna pintsakul ja naiste kostüümijakil kantakse rinnamärki paremal hõlmal, teistest kantavatest märkidest allpool. Frentšil kantakse rinnamärki parempoolsel rinnataskul.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 kirjeldatud rinnamärki võivad kanda 3000-se ja suurema kogumahutavusega laeva kapteni meresõidudiplomit omavad isikud. Käesoleva paragrahvi lõikes 2 kirjeldatud rinnamärki võivad kanda 3000 kW ja suurema peamasinate efektiivse koguvõimsusega mootorlaeva vanemmehaaniku meresõidudiplomit omavad isikud.
§ 15. Vorminööbid
(2) Nööbil on kujutatud stiliseeritud admiraliteediankur koos trossiga. Nööbi välisserv on ääristatud ankrutrossi kujutisega.
2. jagu Siseveelaeva juhtkonna liikme ametialased eraldusmärgid
§ 16. Eraldusmärgid
Siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietusel kasutatavad eraldusmärgid on:
3) mütsimärk;
4) vorminööbid.
§ 17. Eralduspaelad
(1) Eralduspael on kulla värvi 15 mm laiune pael, mille keskel on täisnurkne murdejoon ja mis õmmeldakse musta paraadülikonna pintsaku või naiste voodriga jaki varruka välisküljele, või kulla värvi 10–12 mm laiune pael, mille keskel on täisnurkne murdejoon ja mis õmmeldakse pagunile. Käisel on alumise eralduspaela kaugus varruka alumisest äärest 90 mm. Eralduspaelte vahe on 3 mm.
[RT I, 06.04.2018, 13 - jõust. 09.04.2018]
(2) Eralduspaelte arv vastab ametikohale. Siseveelaeva juhtkonna liikme ametikohale vastav eralduspaelte arv on esitatud käesoleva määruse lisas.
§ 18. Pagunid
Siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietusel kasutatakse käesoleva määruse §-s 11 kirjeldatud paguneid, millel on siseveelaeva juhtkonna liikme ametikohale vastav arv eralduspaelu.
§ 19. Mütsimärk
Siseveelaeva kapten ja siseveelaeva juhtkonna liige kannavad käesoleva määruse § 13 lõike 1 punktis 2 kirjeldatud mütsimärki. Märgi ülaosas võib kanda riigilipu värvidega vapikujulist emailitud märki või laevandusettevõtte embleemi.
§ 20. Vorminööbid
Siseveelaeva juhtkonna liikme ametiriietusel kasutatakse käesoleva määruse §-s 15 kirjeldatud vorminööpe.
Lisa Merelaeva ja siseveelaeva juhtkonna liikme ametikohale vastav eralduspaelte arv


01.07.2014 otsus nr 481
„(2) Valimiskomisjon on otsustusvõimeline, kui selle koosolekust võtab osa vähemalt pool komisjoni koosseisust. Valimiskomisjoni koosolekut juhatab komisjoni esimees või tema äraolekul aseesimees. Nende mõlema äraolekul juhatab komisjoni koosolekut kuni uue aseesimehe valimiseni komisjoni noorim liige.”;
2) paragrahvi 15 lõike 5 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kandidaatide registreerimise avalduse vormi, kandidaatide ringkonnanimekirja vormi, kandidaatide üleriigilise nimekirja vormi ja kandideerimisavalduse vormi;”;
„(4) Valimistel osalev erakond võib esitada ühe jaoskonnakomisjoni liikmekandidaadi valla- või linnasekretärile hiljemalt 40. päeval enne valimispäeva.”;
4) paragrahvi 21 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Valijakaardile kantakse:
7) muu teave hääletamise kohta.”;
5) paragrahvi 21 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Valija võib tellida elektroonilise valijakaardi. Elektroonilise valijakaardi tellimiseks esitab valija taotluse rahvastikuregistri vastutavale töötlejale Eesti teabevärava kaudu. Järgmistel valimistel ja rahvahääletustel saadetakse valijale või hääletajale elektrooniline valija- või hääletajakaart ilma, et oleks vaja taotlust uuesti esitada.”;
6) paragrahv 28 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 28. Kandideerimisavaldus
(5) Kandidaat allkirjastab kandideerimisavalduse.”;
7) paragrahvi 30 lõike 3 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) iga kandidaadi kandideerimisavalduse.”;
8) paragrahvi 30 lõike 4 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) kandideerimisavalduse.”;
9) paragrahvi 31 lõikes 5 asendatakse sõna „kandideerimisdokumendid” sõnaga „kandideerimisavalduse”;
10) paragrahvi 32 lõiget 3 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
„3) kandidaadi, kes ei vasta käesoleva seaduse § 4 lõigetes 4–6 ning § 29 lõikes 5 ettenähtud nõuetele.”;
11) paragrahvi 38 lõike 2 punkti 2 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
„Hääletamine valija asukohas, kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses korraldatakse ajavahemikus kella 9.00-st kuni 20.00-ni;”;
12) paragrahvi 41 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Valla- või linnavalitsus võib määrata jaoskonnakomisjoni, kes korraldab lisaks eelhääletamisele hääletamist ainult valija asukohas (§ 43), kinnipidamiskohas, haiglas või ööpäevases hoolekandeasutuses (§ 45).”;
13) paragrahv 45 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 45. Hääletamine kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses
(4) Hääletamistulemuste kindlakstegemisel arvestatakse kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses eelhääletanud valijate hääli käesoleva seaduse §-s 48 ettenähtut järgides.”;
14) paragrahvi 482 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Elektroonilise hääletamise komisjon korraldab elektroonilise hääletamise süsteemi testimise. Vabariigi Valimiskomisjon korraldab elektroonilise hääletamise süsteemi ning elektroonilise hääletamise komisjoni toimingute auditeerimise. Testimise ja auditeerimise ning elektroonilise hääletamise komisjoni toimingute vaatlemise korra kehtestab Vabariigi Valimiskomisjon käesoleva seaduse § 15 lõike 4 punktis 2 sätestatud määruses.”;
15) paragrahvi 49 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Välisriigis alaliselt elavale valijale ja rahvastikuregistri andmete alusel ajutiselt välisriigis viibivale valijale saadetakse elektrooniline valijakaart hiljemalt 60. päeval enne valimispäeva. Valijakaardi tellimiseks esitab valija taotluse käesoleva seaduse § 21 lõikes 21 sätestatud korras.
11) muu teave hääletamise kohta.”;
16) paragrahvi 57 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Jaoskonnakomisjon avab hääletamiskastid pärast hääletamise lõppemist.”;
17) paragrahvi 64 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Välisriigis hääletamise korraldamisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest Välisministeeriumi eelarves selleks ettenähtud rahast.”;
18) paragrahvi 70 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”;
19) paragrahvi 71 lõikes 4 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”.
1) paragrahvi 13 lõike 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kandidaatide registreerimise avalduse vormi, kandidaatide nimekirja vormi ja kandideerimisavalduse vormi;”;
2) paragrahvi 15 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
3) paragrahvi 19 lõiget 2 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
„6) muu teave hääletamise kohta.”;
5) paragrahv 27 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 27. Kandideerimisavaldus
(8) Euroopa Liidu kodaniku kandideerimisavalduse esitamisest teavitab Vabariigi Valimiskomisjon viivitamata päritoluliikmesriigi pädevat haldusasutust, kellelt Vabariigi Valimiskomisjon saab teavet isiku kandideerimisõiguse olemasolu kohta päritoluliikmesriigis.”;
6) paragrahvi 29 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) iga kandidaadi kandideerimisavalduse.”;
7) paragrahvi 29 lõike 4 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
8) paragrahvi 30 lõikes 5 asendatakse sõna „kandideerimisdokumendid” sõnaga „kandideerimisavalduse”;
9) paragrahvi 31 lõiget 3 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
„3) kandidaadi, kes ei vasta käesoleva seaduse § 4 lõigetes 4–7 ja § 28 lõikes 3 ettenähtud nõuetele.”;
10) paragrahvi 37 lõike 2 punkti 2 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
11) paragrahvi 40 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Valla- või linnavalitsus võib määrata jaoskonnakomisjoni, kes korraldab lisaks eelhääletamisele hääletamist ainult valija asukohas (§ 42), kinnipidamiskohas, haiglas või ööpäevases hoolekandeasutuses (§ 44).”;
12) paragrahv 44 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 44. Hääletamine kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses
(4) Hääletamistulemuste kindlakstegemisel arvestatakse kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses eelhääletanud valijate hääli käesoleva seaduse §-s 47 ettenähtut järgides.”;
13) paragrahvi 48 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Välisriigis alaliselt elavale valijale ja rahvastikuregistri andmete alusel ajutiselt välisriigis viibivale valijale saadetakse elektrooniline valijakaart hiljemalt 60. päeval enne valimispäeva. Valijakaardi saamiseks esitab valija avalduse käesoleva seaduse § 19 lõikes 21 sätestatud korras.
10) muu teave hääletamise kohta.”;
14) paragrahvi 62 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
15) paragrahvi 68 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”;
16) paragrahvi 69 lõikes 4 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”.
2) paragrahvi 17 lõike 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kandidaatide registreerimise avalduse vormi, kandidaatide ringkonnanimekirja vormi, kandidaatide ülevallalise või -linnalise nimekirja vormi ja kandideerimisavalduse vormi;”;
3) paragrahvi 21 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Valimistel osalev erakond või valimisliit võib esitada ühe jaoskonnakomisjoni liikmekandidaadi valla- või linnasekretärile hiljemalt 40. päeval enne valimispäeva.”;
5) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
6) paragrahv 33 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 33. Kandideerimisavaldus
(4) Vabariigi Valimiskomisjon avaldab käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1, 3, 6, 7 ja 8 ning lõikes 3 sätestatud andmed Vabariigi Valimiskomisjoni veebilehel.
(6) Kandidaat allkirjastab kandideerimisavalduse.”;
7) paragrahvi 35 lõike 3 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
8) paragrahvi 35 lõike 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kandideerimisavalduse.”;
9) paragrahvi 36 lõikes 5 asendatakse sõna „kandideerimisdokumendid” sõnaga „kandideerimisavalduse”;
10) paragrahvi 37 lõiget 3 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
„3) kandidaadi, kes ei vasta käesoleva seaduse § 5 lõikes 5 ja 6 ettenähtud nõuetele.”;
11) paragrahvi 44 lõike 2 punkti 2 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
12) paragrahvi 47 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Valla- või linnavalitsus võib määrata jaoskonnakomisjoni, kes korraldab lisaks eelhääletamisele hääletamist ainult valija asukohas (§ 49), kinnipidamiskohas, haiglas või ööpäevases hoolekandeasutuses (§ 51).”;
13) paragrahv 51 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 51. Hääletamine kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses
(4) Hääletamistulemuste kindlakstegemisel arvestatakse kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses eelhääletanud valijate hääli käesoleva seaduse §-s 53 ettenähtut järgides.”;
14) paragrahvi 54 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
15) paragrahvi 64 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”;
16) paragrahvi 65 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”.
„(4) Mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud erakond võib esitada ühe jaoskonnakomisjoni liikmekandidaadi valla- või linnasekretärile hiljemalt 40. päeval enne rahvahääletuse päeva.”;
2) paragrahvi 22 lõiget 2 täiendatakse punktiga 7 järgmises sõnastuses:
„7) muu teave hääletamise kohta.”;
3) paragrahvi 22 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Hääletaja võib tellida elektroonilise hääletajakaardi. Elektroonilise hääletajakaardi tellimiseks esitab hääletaja taotluse rahvastikuregistri vastutavale töötlejale Eesti teabevärava kaudu. Järgmistel valimistel ja rahvahääletustel saadetakse valijale või hääletajale elektrooniline valija- või hääletajakaart ilma, et oleks vaja taotlust uuesti esitada.”;
4) paragrahvi 31 lõike 2 punkti 2 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
„Hääletamine hääletaja asukohas, kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses korraldatakse ajavahemikus kella 9.00-st kuni 20.00-ni;”;
5) paragrahvi 34 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Valla- või linnavalitsus võib määrata jaoskonnakomisjoni, kes korraldab lisaks eelhääletamisele hääletamist ainult hääletaja asukohas (§ 36), kinnipidamiskohas, haiglas või ööpäevases hoolekandeasutuses (§ 38).”;
6) paragrahv 38 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 38. Hääletamine kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses
(4) Hääletamistulemuste kindlakstegemisel arvestatakse kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses eelhääletanud valijate hääli käesoleva seaduse §-s 41 ettenähtut järgides.”;
7) paragrahvi 42 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Välisriigis alaliselt elavale hääletajale ja rahvastikuregistri andmete alusel ajutiselt välisriigis viibivale hääletajale saadetakse elektrooniline hääletajakaart hiljemalt 60. päeval enne rahvahääletuse päeva. Hääletajakaardi saamiseks esitab hääletaja avalduse käesoleva seaduse § 22 lõikes 21 sätestatud korras.
8) paragrahvi 50 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
9) paragrahvi 55 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
10) paragrahvi 58 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”;
11) paragrahvi 59 lõikes 3 asendatakse sõna „kolme” sõnaga „viie”.


text:
3-19-2221/22 Riigikohtu halduskolleegium 05.03.2020
HKMS § 249 lg 4
HKMS § 249 lg-st 4 tuleneb, et ainuüksi vaidemenetluse lõppemine ei tähenda vaidemenetluse ajal taotletud esialgse õiguskaitse vajaduse äralangemist. (p 9)
HKMS § 249 lg-st 4 tuleneb, et ainuüksi vaidemenetluse lõppemine ei tähenda vaidemenetluse ajal taotletud esialgse õiguskaitse vajaduse äralangemist. Vaidemenetluse lõppemisel on kohtul võimalik varem esitatud esialgse õiguskaitse taotlust ja selle taotluse lahendamisel tehtud määruse peale esitatud määruskaebust lahendada ja vajadusel esialgset õiguskaitset kohaldada kuni halduskohtule kaebuse esitamise tähtaja lõpuni või kaebuse lahendamiseni. (p 9)
Ainuüksi KIS-i andmetele tuginedes ei saa koheselt pärast kaebetähtaja möödumist tuvastada, et isik ei ole pärast vaidemenetluse lõppu tähtaegselt halduskohtusse pöördunud. Kohtul tuleb arvestada ka võimalusega, et tähtaegne kaebus on kohtule esitatud posti teel ning selle kohtusse jõudmine ja registreerimine KIS-s võib toimuda pärast kaebetähtaja möödumist. (p 10)
PS-st ei tulene samasooliste isikute õigust sõlmida abielu Eestis. PKS välistab küll samasoolistel isikutel Eestis abielu sõlmimise, kuid see keeld ei välista mujal maailmas sõlmitud abielude tunnustamist. Eesti õigus ei saa reguleerida abielu sõlmimist kõikjal maailmas. PKS § 1 lg 1 ei kohaldu abielu sõlmimisele välismaal, kui kummagi abielluja elukoht pole Eestis. REÕS § 55 lg 2 nõuab, et üldjuhul tuleb abikaasade elukohariigi seadusele vastav välismaa abielu lugeda kehtivaks ka Eestis. Kehtetuks võib niisuguse abielu lugeda vaid siis, kui abielu on ilmselges vastuolus Eesti õiguse oluliste põhimõtetega (REÕS § 7). REÕS § 7 kasutab määratlemata õigusmõisteid, delegeerides sellega hindamisõiguse seaduse rakendajale, sh kohtule. Õiguslikult on vaieldav, kas samasooliste välismaise abielu kehtivaks lugemine rikuks Eesti õiguse olulisi põhimõtteid. (p-d 16 ja 28)
Perekonnaelu kaitset riigi sekkumise eest ei ole PS tekstis seatud sõltuvusse perekonnaliikmete soost ega seksuaalsest sättumusest. Ka ei ole samasooliste isikute kooselu Eestis seadusega keelatud ega karistatav. PS §-st 26 ega § 27 lg-st 1 ei tulene samasooliste isikute õigust sõlmida abielu Eestis ning riik võib sekkuda välismaalase perekonnaellu, välistades tema õiguse elada perekonnaliikmega koos Eestis. Riigil on õigus keelata välismaalasel elada Eestis perekonnaliikme juures, seda aga ainult siis, kui keelamiseks on mõjuv põhjus. Samast soost elukaaslastel on aga õigus riigi kaitsele (PS § 13) ning mistahes õiguste piirang ei tohi minna vastuollu diskrimineerimise keeluga (PS § 12 lg 1) ja peab olema demokraatlikus ühiskonnas vajalik (PS § 11). Keeld elada poolelioleva kohtumenetluse ajal Eestis sekkub intensiivselt perekonnaellu. Samas ei riku isiku ajutine elamine Eestis kellegi õigusi ega avalikku huvi. (p-d 16 ja 26)
Nii eri- kui samasooliste paaride perekonnaelu kuulub ka Euroopa inimõiguste konventsiooni kaitsealasse. Asjades Pajić vs. Horvaatia ning Taddeucci ja McCall vs. Itaalia tuvastas EIK, et samast soost paarile elamisloa andmisest keeldumine on teatud juhtudel diskrimineeriv sekkumine perekonnaellu (EIÕK artikli 8 ja 14 koosmõjus rikkumine). (p-d 16 ja 17)
Samasooliste isikute abielu või partnerluse fakt võib Eestis Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ art 2 lg 2 alapunktide a ja b ja art 3 lg 2 alapunkti b järgi, samuti Riigikogus vastu võetud Euroopa Liidu kodaniku seaduse § 22 alusel anda EL kodaniku perekonnaliikmele tähtajalise elamisõiguse. Kui lähteriigis tunnustatakse samasooliste isikute kooselu samaväärsena abieluga, siis on põhjendatud elamisloa andmine ka vastuvõtvas riigis. (p 18)
VMS § 43 lg 1 p 5, mille järgi on üheks välismaalase Eestis ajutise viibimise aluseks vahetult kohtulahendist tulenev õigus või kohustus viibida Eestis, üksnes viitab võimalusele, et välismaalane võib riigis viibida ka vahetult kohtulahendi alusel (nt tõkend elukohast lahkumiseks), kuid ei anna ise kohtule volitust anda välismaalasele riigis viibimise õigust. Alus VMS § 43 lg 1 p-s 5 viidatud kohtulahendi tegemiseks peab seega tulenema mõnest muust seadusest. Esialgse õiguskaitse määrus, millega kohustatakse andma tähtajalist elamisluba, ei ole Eestis elamise ja töötamise vahetuks õiguslikuks aluseks. Vahetuks õiguslikuks aluseks on esialgse õiguskaitse määruse alusel antav haldusakt, s.o elamisluba. (p 23.1)
Väljasaatmise keelamine ei anna üldjuhul välismaalasele õigust riigis elada ja töötada, samuti mitte õigust naasta riiki pärast ajutist eemalviibimist. (p 23.2)
Esialgne õiguskaitse on ajutine abinõu, mida kohus kohaldab isiku õiguste kaitsmiseks enne põhiasjas peetava kohtuvaidluse lõppu, s.o kohtumenetluse ajaks. Esialgse õiguskaitse kohaldamiseks peab isikut ähvardama tagajärg, mille kõrvaldamine põhiasjas tehtava hilisema kohtulahendiga on võimatu või ebamõistlikult raske. Kaebus ei tohi seejuures olla ilmselgelt perspektiivitu. Faktilised ja õiguslikud asjaolud võivad aga esialgse õiguskaitse taotluse lahendamise ajal olla veel ebaselged. Esialgse õiguskaitse kohaldamisel peab kohus HKMS § 249 lg-te 1 ja 3 järgi arvestama kaebuse eduväljavaateid ning erinevate lahenduste tagajärgi isikule, avalikule huvile ja kolmandatele isikutele. (p 15)
Esialgset õiguskaitset ei saa kohaldada abstraktselt, näitamata ära esialgse õiguskaitse vahendit, st õigust või kohustust, mis esialgse õiguskaitse määrusest tuleneb. Kohus ei saa esialgse õiguskaitse korras anda elamisluba ega ühtegi muud haldusakti. Kohus saab HKMS § 251 lg 1 p 3 alusel vaid kohustada haldusorganit andma esialgse õiguskaitse korras haldusakti. Ka tähtajaline elamisluba on haldusakt, mille andmiseks esialgse õiguskaitse korras saab kohus teha ettekirjutuse HKMS § 251 lg 1 p 3 alusel. (p-d 20 ja 22)
Kohus võib esialgse õiguskaitse korras muuhulgas kohustada haldusasutust andma ajutiselt välja vaidlusaluseid lube. HKMS § 249 lg 4 järgi piirdub esialgse õiguskaitse kestus kohtumenetluse ajaga. (p-d 29 ja 30)

matches:
§ 249
§ 249
§ 249
§ 1
§ 55
§ 7
§ 7
§ 27
§ 13
§ 12
§ 11
§ 22
§ 43
§ 43
kohus
kohus
§ 249
Kohus
Kohus
§ 251
kohus
§ 251
Kohus
§ 249