Asustusüksuste nimistu kinnitamine ning nende lahkmejoonte määramine – Riigi Teataja
Asustusüksuste nimistu kinnitamine ning nende lahkmejoonte määramine
Asustusüksuste nimistu kinnitamine ning nende lahkmejoonte määramine - sisukord
§ 1 Asustusüksuste nimistu ja nende lahkmejooned
§ 11 Lahkmejoonte muudatused
RT I, 10.12.2019, 9
Vastu võetud 11.10.2017 nr 72
RT I, 16.10.2017, 1
jõustumine 19.10.2017
30.01.2018 RT I, 02.02.2018, 4 05.02.2018
21.02.2018 RT I, 27.02.2018, 3 02.03.2018
29.03.2018 RT I, 06.04.2018, 1 09.04.2018
04.11.2018 RT I, 09.11.2018, 1 12.11.2018
12.02.2019 RT I, 15.02.2019, 2 18.02.2019
10.04.2019 RT I, 12.04.2019, 9 15.04.2019
26.04.2019 RT I, 03.05.2019, 6 06.05.2019
07.05.2019 RT I, 10.05.2019, 5 13.05.2019, rakendatakse 2019. aasta 1. maist
03.06.2019 RT I, 07.06.2019, 3 10.06.2019
17.06.2019 RT I, 19.06.2019, 13 22.06.2019
03.07.2019 RT I, 19.07.2019, 5 22.07.2019
03.07.2019 RT I, 19.07.2019, 6 22.07.2019, rakendatakse 2019. aasta 1. juulist
10.10.2019 RT I, 15.10.2019, 3 18.10.2019
06.12.2019 RT I, 10.12.2019, 8 13.12.2019
Määrus kehtestatakse Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 6 lõike 51 alusel.
§ 1. Asustusüksuste nimistu ja nende lahkmejooned
(1) Määrusega kinnitatakse asustusüksuste nimistu asustusüksusena linnade, alevite, alevike ja külade lõikes maakondade ning neisse kuuluvate valdade ja linnade kaupa (lisatud).
(2) Määrusega määratakse kindlaks asustusüksuste lahkmejoonteks katastrikaardile kantud asustusüksuste lahkmejooned määruse jõustumise seisuga.
(3) Maa-amet registreerib katastrikaardil asustusüksuste lahkmejoontes pärast lõikes 2 nimetatud tähtpäeva tehtud muudatused.
§ 11. Lahkmejoonte muudatused
(1) Harju maakonna Harku valla Ilmandu, Muraste ja Suurupi külade lahkmejooni muudetakse uue asustusüksuse Meriküla moodustamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 2.
(2) Saare maakonna Saaremaa valla Koimla ja Taritu külade lahkmejooni muudetakse katastriüksuste Taritu küla koosseisu arvamisega vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 3.
[RT I, 27.02.2018, 3 - jõust. 02.03.2018]
(3) Lääne maakonna Lääne-Nigula valla Keskvere, Kurevere ja Tammiku külade lahkmejooni muudetakse ajalooliste külapiiride ennistamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 4.
[RT I, 06.04.2018, 1 - jõust. 09.04.2018]
(4) Lääne maakonna Lääne-Nigula valla Rehemäe küla lahkmejooni muudetakse ajaloolise Kuke küla ennistamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 5.
(5) Lääne-Viru maakonna Kadrina valla Leikude ja Vaiatu külade lahkmejooni muudetakse ajaloolise Kolu küla ennistamiseks vastavalt kastastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 6.
(6) Võru maakonna Setomaa valla Käre ja Toomasmäe külade lahkmejooni muudetakse ajalooliste külapiiride ennistamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 7.
[RT I, 09.11.2018, 1 - jõust. 12.11.2018]
(7) Põlva maakonna Räpina valla Meerapalu küla lahkmejooni muudetakse ajaloolise Pedaspää küla ennistamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 8.
[RT I, 15.02.2019, 2 - jõust. 18.02.2019]
(8) Harju maakonna Lääne-Harju valla Keila-Joa aleviku lahkmejooni muudetakse uue, Merenuka küla moodustamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 9.
[RT I, 12.04.2019, 9 - jõust. 15.04.2019]
(9) Saare maakonna Saaremaa valla Sandla küla ja Väljamõisa küla lahkmejooni muudetakse katastriüksuste Sandla küla koosseisu arvamisega vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 10.
[RT I, 03.05.2019, 6 - jõust. 06.05.2019]
(10) Lääne-Viru maakonna Tapa valla Tapa linna lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 11.
[RT I, 10.05.2019, 5 - jõust. 13.05.2019, rakendatakse 2019. aasta 1. maist]
(11) Lääne-Viru maakonna Kadrina valla Ridaküla küla lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 11.
(12) Võru maakonna Antsla valla Luhametsa küla ja Roosiku küla lahkmejooni muudetakse katastriüksuse Roosiku küla koosseisu arvamisega vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 12.
[RT I, 19.06.2019, 13 - jõust. 22.06.2019]
(13) Võru maakonna Võru valla Kahkva küla, Pääväkese küla ja Rõssa küla lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 13.
[RT I, 19.07.2019, 5 - jõust. 22.07.2019]
(14) Harju maakonna Kiili valla Kangru aleviku, Luige aleviku ning Saku valla Tammejärve küla lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 14.
[RT I, 19.07.2019, 6 - jõust. 22.07.2019, rakendatakse 2019. aasta 1. juulist]
(15) Harju maakonna Kiili valla Kurevere küla ning Saku valla Tagadi küla lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 15.
(16) Harju maakonna Kiili valla Sausti küla ja Saku valla Saustinõmme küla lahkmejooni muudetakse vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 16.
(17) Tartu maakonna Peipsiääre valla Kodavere küla lahkmejooni muudetakse ajaloolise Tedreküla küla ennistamiseks vastavalt katastrikaardi väljavõttele, mis on esitatud käesoleva määruse lisas 17.
[RT I, 15.10.2019, 3 - jõust. 18.10.2019]
(2) Asustusüksuste nimistu ja lahkmejoonte osas kohaldatakse määruse jõustumisest kuni 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimistulemuste väljakuulutamise päevani lõikes 1 nimetatud regionaalministri määrusega kinnitatud nimistut ja selle kohaselt kindlaks määratud lahkmejooni.
(3) Määruse § 1 lõikes 1 nimetatud asustusüksuste nimistu ja § 1 lõike 2 kohaselt kindlaks määratud lahkmejooned jõustuvad iga kohaliku omavalitsuse üksuse osas selle volikogu 2017. aasta valimistulemuste väljakuulutamise päeval.
Lisa 1 Asustusüksuste nimistu
[RT I, 10.12.2019, 8 - jõust. 13.12.2019]
Lisa 2 Harku valla Ilmandu, Meriküla, Muraste ja Suurupi külade lahkmejooned
Lisa 3 Saaremaa valla Koimla ja Taritu külade lahkmejooned
Lisa 4 Lääne-Nigula valla Keskvere, Kurevere ja Tammiku külade lahkmejooned
Lisa 5 Lääne-Nigula valla Kuke ja Rehemäe külade lahkmejooned
Lisa 6 Kadrina valla Kolu, Leikude ja Vaiatu külade lahkmejooned
Lisa 7 Setomaa valla Käre ja Toomasmäe külade lahkmejooned
Lisa 8 Räpina valla Pedaspää ja Meerapalu külade lahkmejooned
Lisa 9 Lääne-Harju valla Keila-Joa aleviku ja Merenuka küla lahkmejooned
Lisa 10 Saaremaa valla Sandla küla ja Väljamõisa küla lahkmejooned
Lisa 11 Tapa valla Tapa linna ja Kadrina valla Ridaküla küla lahkmejooned
Lisa 12 Antsla valla Luhametsa küla ja Roosiku küla lahkmejooned
Lisa 13 Võru valla Kahkva, Pääväkese ja Rõssa külade lahkmejooned
Lisa 14 Kiili valla Kangru aleviku, Luige aleviku ja Männiku küla lahkmejooned
Lisa 15 Kiili valla Kurevere küla ja Tagadi küla lahkmejooned
Lisa 16 Saku valla Männiku küla ja Saustinõmme küla lahkmejooned
Lisa 17 Peipsiääre valla Kodavere küla ja Tedreküla lahkmejooned


Jalgratturi meelespea | Autokool JUST DRIVE
Jalgratas on sõiduvahendina muutumas üha populaarsemaks ja igapäevaliikluses kohtab jalgrattaid sagedamini kui kunagi varem. Rohkem kui kunagi varem on päevakorral ka jalgratturite turvalisus.
Et sõita oleks ohutu, peab jalgrattur täitma liiklusreegleid, tundma ära ohuolukorrad ning neis õigesti käituma. Järgnevalt on kokku võetud jalgratturile kõige olulisem.
Vihiku esimeses pooles on jooniste abil selgitatud 7 erinevat liiklusolukorda koos nende juurde lisatud nõuannetega, mis on jalgratturile abiks nii ohutu käitumisviisi valikul kui ka liikluses enda parema märgatavuse tagamisel.
Vihiku teise poolde on koondatud olulisemad jalgratturit puudutavad liiklusreeglid viidetega Liiklusseaduse paragrahvidele, kus need sisalduvad. Lisatud on soovitused ka erinevate jalgrattalukkude kasutamiseks.
Tagakaane siseküljel on ära toodud mõned olulised telefoninumbrid, mida vaja võib minna.
Jalgratturi käitumine sõidutee ületuskohal
Sõidutee ületuskohale lähenedes vähenda kiirust ning enne sõidutee ületamist veendu, et ohtu ei ole. Vajaduse korral peatu. Sõida jalakäija tavakiirusega (3-7 km/h), et jõuaksid liiklusolukorda hinnata ning et läheneva auto juht jõuaks sind õigeaegselt märgata ja sinuga arvestada. Loo autojuhiga silmside, et teineteise tegevuses kindel olla ka siis, kui sul on eesõigus (pöörav juht peab andma teed otse liikuvale jalgratturile).
Sõidutee ületamine reguleerimata ülekäigurajal
Soovides ületada sõiduteed ristmikevahelisel teelõigul paikneval reguleerimata ülekäigurajal sõites, arvesta, et sul pole sõiduteel liiklevate juhtide suhtes eesõigust. Kui mõni sõidukijuht viisakusest peatub sulle tee andmiseks, ole ettevaatlik ja tähelepanelik, sest naaberrajal sõitva sõiduki juht ei pruugi selleks valmis olla. Ohutuse huvides on õigem rattalt maha tulla ja ületada sõidutee jalakäijana.
Keerulistes liiklusoludes sõidutee ületamine
Ületa sõidutee ülekäigurajal ratast käekõrval lükates jalakäijana, kui liiklus on tihe või liiklusolukord on keeruline (näiteks tuleb ületada mitu samasuunalist sõidurada korraga). See on ohutum ning tiheda liikluse korral ka lihtsam viis üle tee minna, kuna juhil on kohustus anda teed reguleerimata ülekäigurajal sõiduteed ületavale jalakäijale. Ka jalakäijana teed ületades peatu enne sõiduteele astumist ning veendu, et tee ületamine on ohutu.
Jalgratturi käitumine ristmikul
Täida fooride ja liiklusmärkide nõudeid. Ristmikul anna teed peateel sõitvale juhile. Sõites ise peateel, veendu enne ristmiku ületamist, et kõrvalteelt lähenev juht sinule teed annab.
Hoidu sõitmast sõidutee ääre ja paremale pöörava auto vahele. Autojuht ei pruugi sind märgata.
Vasak- või tagasipöörde ohutu sooritamine
Enne vasakule või tagasi pööramist anna teed eest ja tagant lähenevatele juhtidele. Peale käega märguandmist soorita pööre alles siis, kui oled kindel, et ohtu ei ole. Ole eriti tähelepanelik tagant lähenevate sõidukite suhtes!
Jalgratturi paiknemine sõiduteel
Otse sõites hoidu tee paremasse äärde. Mitmekesi sõites liikuge ohutut pikivahet hoides reas üksteise järel, mitte kõrvuti.
Jalgratturi ja jalgratta ohutusvarustus
Kanna kiivrit, mis kaitseb su pead ning eredavärvilist helkurmaterjaliga varustatud riietust, mis aitab autojuhtidel sind märgata nii pimedas kui ka päevasel ajal. Lisaks helkuritele peab jalgrattal pimedas või halva nähtavuse korral sõites põlema ees valge ja taga punane tuli.
Jalgrattaga liiklemiseks on ette nähtud jalgrattatee, jalgratta-ja jalgtee ning sõiduteele märgitud jalgrattarada (LS § 2 p 15-17). Samuti võib sõita õuealal, sõiduteel ning teepeenral (LS § 31 lg 2). Jalgrattaga võib sõita ka ühissõidukirajal ning ühesuunalisel teel vastassuunas, kui seda lubab vastav liiklusmärk (LS § 2 p 98), (Majandus-ja kommuni- katsiooniministri määrus liiklusmärkide, teemärgiste ja fooride kohta).
Kõnniteel tohib jalgrattaga sõita alla 13-aastane jalgrattur ja tema kuni kaks saatjat ning väikelast rattatoolis sõidutav jalgrattur. Samuti jalgrattur, kui sõiduteel sõitmine tee seisukorra tõttu on oluliselt raskendatud (LS § 32 lg 1 p 1).
Sõiduteel peab jalgrattaga sõitma võimalikult selle parema ääre lähedal. Erandiks on vaid ümberpaiknemine vasak- või tagasipöörde sooritamiseks (LS § 31 lg 2). Nõue tähendab ühtlasi ka seda, et jalgrattaga sõidetakse ühes reas üksteise järel. Vaata ka joonis lk 9.
Enne pööret ja sõiduraja vahetust peab jalgrattur oma kavatsusest käega märku andma ning veenduma, et eest-ja tagantpoolt lähenevad sõidukid teda ei ohusta (LS § 39 lg 1). Pöörates vasakule või tagasi peab jalgrattur andma teed juhile, kes sõidab vastassuunast otse või paremale või on temast möödasõidul (LS § 17 lg 5 p 3). Pöörde lõpul peab teed andma sõiduteed ületavale jalakäijale (LS § 17 lg 5 p 2). Vaata ka joonis lk 8.
Ristmikule lähenedes peab jalgrattur olema tähelepanelik, arvestama liiklusoludega ning andma teed eesõigust omavale liiklejale (LS § 56 lg 1). Vaata ka joonis lk 7.
Omaette jalgrattatee ning jalgratta- ja jalgtee sõiduteega lõikumise kohal, välja arvatud parkla, õueala, puhkekoha ja teega külgneva ala juurdesõidutee lõikumiskoht, peab jalgrattur andma teed sõiduteel liiklejale, kui teeandmise kohustus pole liikluskorraldusvahenditega seatud teisiti (LS § 31 lg 6-7).
Ülekäigurajal võib sõidutee ületada jalgrattalt maha tulemata, kuid sel juhul ei ole sõidukijuht kohustatud jalgratturile teed andma (LS § 2 p 100). Vaata ka joonis lk 5 ja esikaant.
Sõiduteel liiklev juht peab jalgratturile teed andma juhul, kui jalgrattur ületab sõiduteed, millele sõidukijuht pöörab (LS § 17 lg 5 p 2). Vaata ka joonis lk 4. Tee andmisel tuleb juhinduda eesõigusmärkidest, juhul kui need on paigaldatud (LS § 17 lg 1).
Sõiduteega lõikumise kohale mööda jalgrattaga liiklemiseks ettenähtud teed lähenev jalgrattur peab vähendama kiirust ning ületama sõidutee jalakäija tavakiirusega (LS § 31 lg 9). Jalakäija tavakiirus on orienteeruvalt 3-7 km/h. Jalgrattur peab siiski arvestama, et jalgrattaga sõites tee ületamisest ohutum on sõidutee ületada jalakäijana. Vaata ka joonis lk 6.
Jalgrattur võib mööduda seisvast või aeglaselt liikuvast sõidukist ka paremalt poolt, kui selleks on piisavalt ruumi ja selle sõiduki juht ei ole andnud märku parempöördeks (LS § 31 lg 8).
Jalgrattaga liiklemiseks ettenähtud teel sõites peab jalgrattur andma teed trammi- või bussipeatuses ühissõidukile minevale või sellelt tulevale jalakäijale (LS § 32 lg 4).
Jalakäija vahetus läheduses tohib jalgrattaga sõita jalakäija tavakiirusega. Kõnniteel, jalgratta-ja jalgteel ja õuealal sõites ning ülekäigurajal ja ülekäigukohal sõiduteed ületades ei tohi jalgrattur ohustada jalakäijat (LS § 31 lg 5).
Kolonnis sõitmisel ei tohi jalgrattur tekitada ohtu teistele liiklejatele (LS § 32 lg 1 p 7).
Jalgrattur ei tohi sõita juhtrauast käega kinni hoidmata (st sõita käed lahti) (LS § 32 lg 1 p 2); laskma vedada tema juhitavat sõidukit (LS § 32 lg 1 p 3); vedada esemeid, mis takistavad juhtimist või tekitavad ohtu teistele liiklejatele (LS § 32 lg 1 p 4); vedada haagist, mis ei ole valmistatud jalgrattaga vedamiseks (LS §32 lg 1 p 5); sõidutada sõitjat, kes ei istu sõitjale ettenähtud istmel või ei kanna kinnirihmatud nõuetekohast kiivrit (LS § 32 lg 1 p 6).
Jalgrattaga võib vedada üheteljelist kuni 50 kilogrammise täismassiga jalgrattahaagist (LS § 87 lg 4).
Jalgratas tuleb parkida nii, et see ei takistaks teiste sõidukite ja jalakäijate liiklust (LS § 20 lg 1). Enne sõiduki juurest lahkumist peab rakendama abinõusid, mis tõkestaksid selle omavolilise kasutamise (LS § 20 lg 9). Vaata ka joonis lk 14.
Iseseisvalt tohib sõiduteel jalgratast juhtida alates 10-aastaselt ning 10-15-aastasel jalgratturil peab selleks olema jalgratturi juhiluba (LS § 148 lg 1).
Lapsevanema, seadusliku esindaja või tema poolt volitatud täiskasva¬nu vahetu järelevalve all tohib sõiduteel liigelda vähemalt 8-aastane jalgrattur (LS § 148 lg 1).
Alla 16-aastane jalgrattur ja sõitja peavad teel jalgrattaga sõites kandma kinnirihmatud jalgratturikiivrit (LS § 31 lg 1, LS § 30 lg 6). Jalgratturikiiver peab vastama standardi EVS-EN 1078„Kiivrid jalgratturitele ja rulade ning rulluiskude kasutajatele” nõuetele (LS § 11 lg 3). Vaata ka joonis lk 10.
Jalgrattal peab olema töökorras pidur ja signaalkell (LS § 87 lg 1 p 1); ees valge ja taga punane helkur ning vähemalt ühe ratta mõlemal küljel kollane või valge helkur (näiteks kodarahelkurid) (LS § 87 lg 1 P 2).
Jalgrattal peab põlema pimeda ajal või halva nähtavuse korral sõites ees valge ja taga punane tuli (LS § 87 lg 3). Vaata ka joonis lk 10.
Jalgratturi märgatavust parandab ja tema ohutust suurendab nii pimedas kui valge ajal sõites ohutusvest või helkurmaterjaliga varustatud eredavärviline riietus (nõue ei ole kohustuslik, kuid väga oluline jalgratturi ohutuse tagamiseks). Vaata ka joonis lk 10 ja esikaant.
soodsama hinnaklassiga
koodiga, võtmega variandid
kuni 2 m pikkuse trossiga, võimalik
kinnitada puu, posti või muu sellise ümber
lihtne ratta külge paigaldada
kergesti muugitav/lõigatav
kõige turvalisemad rattalukud
väga raskesti muugitav/lõigatav
raske kaaluga
osadele rattaraamidele keeruline
kinnitada (nt naisterattad)
väga turvalised
mitu erinevat võimalust ratta kinnitamiseks
Helista 112 kui vaiad hädaabil
Helista kui kellegi elu, tervis, vara või keskkond on ohus või on alust arvata, et midagi sellist on juhtumas.
Helista kui vaiad abi politseilt!
Helista, kui tahad teatada korrarikkumistest, kuriteost või liiklusõnnetusest.
Helista 1313, kui märkad:
Helista 1510 kui on järgmised võimalikud liiklusohtlikud olukorrad:
liiklusohtlik takistus nagu teelelangenud puu, uhutud truup vms, mille puhul läbi- või möödasõit on
raskendatud või ohtlik, liiklusohtlik auk teekattes jne;
teele jäetud tähistamata sõiduk või teele pudenenud kaup;
katkine, mitteloetav liiklusmärk või vajaliku liiklusmärgi puudumine;
ilmastikust tingitud raskendatud läbipääs või muud rasked teeolud;
← Pimeda aja koolitus 07.03.2019
Kristiina Matejuk →
B- kategooria lõppaste (libedasõit) 09-10.06.2019


Lapsele ja lapsega perele tugiisikuteenuse osutamise kord – Riigi Teataja
Lapsele ja lapsega perele tugiisikuteenuse osutamise kord
Lapsele ja lapsega perele tugiisikuteenuse osutamise kord - sisukord
§ 6 Teenuse osutamise koht
§ 7 Teenuse maht
§ 8 Teenuse taotlemine
§ 9 Teenuse vajaduse hindamine
§ 10 Teenusele suunamine
§ 11 Teenuse osutajad
§ 13 Teenuse lõpetamine
§ 15 Teenuse hind ja teenuse eest tasumine
§ 16 Teenuse osutamisega seonduvate andmete kasutamine, dokumentatsioon ja aruandlus
§ 17 Kaebuste esitamine
RT IV, 22.06.2018, 14
Vastu võetud 13.06.2018 nr 35
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6, § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.
(1) Määrusega sätestatakse lapsele ja lapsega perele tugiisikuteenuse (edaspidi teenus) osutamise tingimused ja kord Võru vallas.
(2) Teenuse taotlemise ja osutamisega seonduvate dokumentide vormid kinnitab Võru Vallavalitsus kollegiaalse täitevorganina (edaspidi vallavalitsus).
(1) Lapsele tugiisikuteenuse osutamise eesmärk on koostöös last kasvatava isikuga lapse arengu toetamine, sealhulgas vajaduse korral puudega lapse puhul hooldustoimingute sooritamine. Tugiisik abistab last arendavates tegevustes, juhendab ja motiveerib igapäevaelus toime tulema, abistab suhtlemisel perekonnaliikmetega või väljaspool kodu.
(2) Last kasvatavale isikule tugiisikuteenuse osutamisel on täiendav eesmärk lapse hooldamise ning turvalise ja toetava kasvukeskkonna tagamine. Last kasvatavaks isikuks ei loeta isikut, kes on asendushooldusteenust vahetult osutav isik.
1) tugiisikuteenus lapsega perele – sotsiaalteenus, mis seisneb lapse või tema seadusliku esindaja jõustamises ja juhendamises tema kohustuste täitmisel, õiguste teostamisel või toimetulekul raske olukorraga igapäevases elukeskkonnas;
2) tugiisikuteenus lapsele – teenus, mis seisneb koostöös last kasvatava isikuga lapse ea- või võimetekohase arengu toetamises ja vajadusel hooldustoimingute sooritamises; teenuse sisuks on lapse juhendamine, abistamine ja jõustamine last arendavates tegevustes, kohustuste täitmisel, õiguste teostamisel ja/või keerulise olukorraga toimetulekul;
3) jõustamine – lapse ja lapsega pere abistamine pere sisemiste jõuvarude avastamisel ja kasutusele võtmisel (motiveerimine, julgustamine, kliendi oskustele ja võimetele keskendumine), et paremini hoolitseda lapse eest ja tagada neile arengut toetav kasvukeskkond;
4) tugiisik – teenust osutav isik, kes töötab kliendiga lepingu alusel.
Teenuse saajaks võib olla rahvastikuregistri andmetel Võru vallas elav:
1) lapsega pere, kes vajab kõrvalist abi oma toimetulekuvõime tõstmiseks ja igapäevase eluga toimetulekuks ning suhtlemisel ümbritseva keskkonnaga;
2) lapsega pere, kus vanemate intellektipuude või sotsiaalse mahajäämuse tõttu puuduvad vanematel teadmised ja oskused lapse eest hoolitsemiseks ja lapse arengu toetamiseks;
3) lapsevanem(ad) (sh eestkostja, perekonnas hooldaja ja lapsendaja), kes vajavad abi lapse eest hoolitsemisel ning lapsele turvalise ja toetava kasvukeskkonna loomisel;
4) laps või teda kasvatav(ad) isik(ud), kes vajab abi puude, haiguse või raske olukorra tõttu, mis oluliselt raskendab nende toimetulekut.
(1) Teenuse sisuks on teenuse saaja vajadustest, võimetest ja arengutasemest lähtuvalt tema iseseisvuse ning osalemise suurendamine kõikides eluvaldkondades järgmiste tegevuste abil:
1) koostöö teenuse saaja, teenuse osutaja ning vallavalitsuse esindaja(te) vahel, mis seisneb teenuse vajaduse hindamises ja tulemustest sõltuvalt töö sisu, ülesannete ja korralduse planeerimises;
2) teenuse saajate jõustamine pere kõikide laste arengut soodustavate tingimuste ja lastega seotud õiguste tagamisel;
3) teenuse saajate juhendamine igapäevaelus konkreetsete tegevuste või toimingute tegemiseks, toimetulekuoskuste õppimiseks;
4) lapse õppetöös toetamine ja last arendavate tegevuste läbiviimise toetamine haridusasutuses;
5) teenuse saajate toetamine – emotsionaalse ja psühhosotsiaalse toe pakkumine;
6) teenuse saajatega koostöös peret toetava võrgustiku kujundamine;
7) lapse turvalisuse jälgimine peres;
8) teenuse dokumenteerimine, analüüs ja arendamine, sealhulgas teenuse saajate rahulolu-uuringud.
(2) Teenuse sisuliste tegevuste määramisel lähtutakse:
1) teenuse vajaduse esmase hindamise tulemustest;
2) iga konkreetse juhtumi eripärast.
§ 6. Teenuse osutamise koht
Teenust osutatakse Võru valla territooriumil, teenuse saaja igapäevases elukeskkonnas, kuid vajadusel koos teenuse saajaga ka erinevates ametiasutustes väljaspool tema tavapärast elukeskkonda. Erandina võib teenust osutada väljaspool Võru valla territooriumit, kui teenuse saamise kohaks on haridusasutus, milles laps õpib.
§ 7. Teenuse maht
Teenuse kestvus sõltub konkreetse pere ja/või lapse vajadustest. Kliendile vajalikud tegevused ja nende osutamise maht määratakse kindlaks enne teenuse osutamist pere, teenuse osutaja ja vallavalitsuse vahel sõlmitavas kirjalikus lepingus.
§ 8. Teenuse taotlemine
Teenust võib taotleda lapse seaduslik esindaja, esitades taotluse vallavalitsusele või otse sotsiaalosakonna lastekaitsespetsialistile (edaspidi lastekaitsespetsialist).
§ 9. Teenuse vajaduse hindamine
(1) Teenuse vajaduse hindamise koos juhtumiplaani koostamisega viib läbi lastekaitsespetsialist. Hindamine viiakse läbi vastavalt lapse heaolu hindamise käsiraamatule.
(2) Hindamiseks kasutab lastekaitsespetsialist kogutud teavet (kodukülastused, informatsioon erinevatelt võrgustikuliikmetelt jm).
(3) Hindamisel võib lastekaitsespetsialist tugineda haridus- ja meditsiinivaldkonna spetsialistide soovitustele ning kehtivale rehabilitatsiooniplaanile.
(4) Lastekaitsespetsialistil on vajaduse korral õigus nõuda asjassepuutuvaid täiendavaid andmeid või dokumente.
§ 10. Teenusele suunamine
(1) Teenusele suunamise otsustab sotsiaalosakonna juhataja lastekaitsespetsialisti esitatud arvamuse alusel.
(2) Teenuse osutamise taotlust ei rahuldata, kui hindamise tulemusena ei ole teenuse osutamine põhjendatud. Võimalusel soovitab lastekaitsespetsialist lapse või tema pere toetamiseks teisi meetmeid, sealhulgas teisi Võru vallas osutatavaid sotsiaalteenuseid.
§ 11. Teenuse osutajad
(1) Teenuse osutajaks on:
1) vallavalitsusega lepingu sõlminud nõuetele vastav füüsiline isik;
2) juriidiline isik, kellelt tellitakse teenust vastavalt kokkulepitud tingimustele.
(2) Vahetult tugiisikuteenust osutav isik peab vastama järgmistele nõuetele:
1) on täisealine täieliku teovõimega füüsiline isik;
2) on läbinud/läbimas tugiisiku tööks vajaliku koolituse või on oma isikuomaduste ja võimete poolest sobiv (kasuks tuleb varasem töökogemus sotsiaal- või haridusvaldkonnas);
3) ei ole kantud karistusregistrisse ja tema suhtes ei ole alustatud kriminaalmenetlust.
(3) Tugiisikuks ei saa olla teenuse saaja pereliige või isik, kellel on teenuse saaja suhtes perekonnaseadusest tulenev ülalpidamiskohustus.
(4) Tugiisikuks ei saa olla isik, kes elab alaliselt või püsivalt samas eluruumis teenuse saajaga.
(1) Teenuse osutamise aluseks on vallavalitsuse, kliendi või tema seadusliku esindaja ning teenuse osutaja vahel sõlmitav leping, millesse märgitakse kliendile teenuse osutamise periood, maht, teenuse sisu ning teenuse osutamise koht.
(2) Leping lõpetatakse teenuse vajaduse lõppemisel, teenuse saaja või tema seadusliku esindaja soovil või tugiisiku ettepanekul kooskõlastatult lastekaitsespetsialistiga.
(3) Lapsele osutatakse teenust tema seadusliku esindaja nõusolekul ja arvestades vähemalt 10-aastase lapse soovi. Noorema kui 10-aastase lapse soovi arvestatakse, juhul kui tema arengutase seda võimaldab.
§ 13. Teenuse lõpetamine
(2) Tugiisikul on õigus teenuse osutamisest ajutiselt keelduda, kui teenuse saaja on alkoholi- või narkojoobes, agressiivne või muul viisil ohtlik.
§ 15. Teenuse hind ja teenuse eest tasumine
§ 16. Teenuse osutamisega seonduvate andmete kasutamine, dokumentatsioon ja aruandlus
(2) Tugiisik on kohustatud esitama lepingus määratud ametnikule igakuiselt tundide arvestuse osutatud teenuse kohta ja sisulise aruande hiljemalt jooksva kuu 25. kuupäevaks.
(3) Aruande vormi kehtestab vallavalitsus.
§ 17. Kaebuste esitamine
Tugiisikuteenuse osutamise või selle kvaliteediga rahulolematuse korral esitatakse kirjalik kaebus vallavalitsusele ja/ või valdkonna abivallavanemale.
(1) Tugiisiku tegevust kontrollivad ja teenuse osutamise üle peavad arvestust vastav sotsiaalosakonna juhataja poolt määratud ametnik.
(2) Teenuse kvaliteedi üle teostavad järelevalvet lastekaitsespetsialistid ja sotsiaalosakonna juhataja.
(3) Järelevalvet teenuse määramise osas teostavad abivallavanem ja vallavalitsus.
(4) Sotsiaalkindlustusamet teostab haldusjärelevalvet maakonnas osutatavate sotsiaalteenuste ja muu abi kvaliteedi ning riigi poolt sotsiaalhoolekandeks eraldatud sihtotstarbeliste rahaliste vahendite kasutamise üle.
Tunnistada kehtetuks Võru Vallavolikogu 09.03.2016 määrus nr 44 “Puudega lapsele tugiisiku teenuse osutamise tingimused ja kord”.
Määrus jõustub kolmandal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist ning rakendatakse tagasiulatuvalt alates 01.06.2018.


text:
§ 60 Menetlusloa andmine
§ 79 Menetlusloa andmine
1) haldusakti või toimingu õigusvastasuse kindlakstegemist;[Punkti 2 sõnastus kuni 31. 07. 2002]
2) õigusvastase haldusakti või toiminguga tekitatud kahju hüvitamist;[Punkti 2 sõnastus alates 1. 08. 2002]
(1) Kaebusega võib halduskohtusse pöörduda isik, kes leiab, ethaldusaktivõi toiminguga on rikutud tema õigusi või piiratud tema vabadusi. Kaebuse avalik-õigusliku suhte olemasolu või selle puudumise või haldusakti või toimingu õigusvastasuse kindlakstegemiseks võib esitada isik, kellel on selleks põhjendatud huvi.
[Lõige 4 jõustub 1. 08. 2002]
(1) Kui seadusega ei ole sätestatud teistsugust kohtualluvust, esitatakse käesoleva seadustiku paragrahv 6 lõikes 2 ja lõike 3 punktides 1 ja 2 tähendatud kaebus või protest halduskohtule asutuse, ametniku või muu isiku asu- või teenistuskoha järgi, kelle haldusakti või toimingu peale kaevatakse või protestitakse. Kaebus või protest mitme asutuse, ametniku või avalik-õiguslikke haldusülesandeid täitva muu isiku haldusakti või toimingu peale, kelle asu- või teenistuskoht on erinevate kohtute tööpiirkonnas, esitatakse kaebuse või protesti esitaja valikul ühe asutuse, ametniku või muu isiku asu- või teenistuskoha järgi.
[Lõige 21 jõustub 1. 08. 2002]
[Lõige 61 jõustub 1. 08. 2002]
3) kaebuse või protesti esitaja selgelt väljendatud taotlus vastavalt käesoleva seadustiku paragrahvile 6;
4) milliseid kaebuse esitaja õigusi vaidlustatav haldusakt või toiming rikub või milliseid vabadusi piirab, samuti asjaolud, millal isik sai teada kaevatavast haldusaktist või toimingust, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud juhul.[Lõike 3 sõnastus kuni 31. 07. 2002]
1) kontrollib, kas kaebus või protest vastab käesoleva seadustiku paragrahvis 10 sätestatud nõuetele ning kas on tasutud riigilõiv;
4) otsustab käesoleva seadustiku paragrahv 14 lõikes 3 nimetatud isikute kaasamise;
3) halduslepingu pooled;[Punkt 4 jõustub 1. 08. 2002]
4) samas asjas on olemas jõustunud kohtulahend või kohtumäärusega on samas asjas kaebusest või protestist loobumine vastu võetud;[Punkti 5 sõnastus kuni 31. 07. 2002]
5) kaebuse esitaja surma korral, kui vaieldav õigussuhe ei võimalda õigusjärglust või juriidilise isiku lõppemisel õigusjärgluseta;[Punkti 5 sõnastus alates 1. 08. 2002]
(4) Kui menetluse lõpetamisel ilmnevad käesoleva seadustiku paragrahv 11 lõikes 5 tähendatud asjaolud, määrab asja lahendamiseks pädeva kohtu Riigikohtu tsiviil- ja halduskolleegiumi vaheline erikogu tsiviilkohtumenetluses sätestatud korras.
3) tunnistada haldusakt või toiming õigusvastaseks, kui kaebuse või protesti esitajal on sellise konstateeringu suhtes kaebuses või protestis väljendatud põhjendatud huvi;[Punkti 4 sõnastus kuni 31. 07. 2002]
4) mõista välja hüvitus õigusvastase haldusakti või toiminguga tekitatud kahju eest;[Punkti 4 sõnastus alates 1. 08. 2002]
(2) Protsessiosalisel on õigus juurdepääsuks riigisaladusele põhjendatud teadmisvajadusel vastava tasemega riigisaladusele juurdepääsu loa olemasolu korral või "konfidentsiaalse" või "salajase" tasemega riigisaladusele kohtu põhistatud määruse alusel, kui see on haldusasja lahendamisel vältimatult vajalik.
(3) Kohtu määruse alusel ei lubata juurdepääsu "konfidentsiaalse" või "salajase" tasemega riigisaladusele, kui see seab ohtu jälitustegevuse seaduse (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955; 1997, 81, 1361; 93, 1557; 1998, 47, 698; 50, 753; 51, 756; 61, 981; 98/99, 1575; 101, 1663; 1999, 16, 271) paragrahv 8 lõike 1 punktides 2, 3 ja 4 sätestatud kohustuste täitmise, ja "täiesti salajase" tasemega riigisaladusele.
2) isik, kelle suhtes haldustoiminguks luba anti, kui loa andmine otsustati kohtuistungil või kui ta võis esitada seletuse vastavalt käesoleva seadustiku paragrahv 29 lõikele 3.
(6) Erikaebus esitatakse kümne päeva jooksul määruse avalikult teatavakstegemisest arvates määruse teinud halduskohtu kaudu. Kui määrus tehti pooli kohtusse kutsumata, arvestatakse kaebuse esitamise tähtaega määruse kätteandmisest. Erikaebuse käesoleva seadustiku paragrahv 11 lõigetes 3 ja 4 ja paragrahv 12 lõikes 3 sätestatud juhtudel võib esitada vahetult ringkonnakohtule, lisades erikaebuse halduskohtu määruse ja halduskohtu poolt tagastatud dokumendid.
(7) Apellatsioonimenetluses kohaldatakse esindusele käesoleva seadustiku paragrahv 14 lõike 5 sätteid.
1) kontrollib apellatsioonkaebuse vastavust käesoleva seadustiku paragrahvis 32 sätestatud nõuetele;
(2) Kui apellatsioonkaebus ei vasta käesoleva seadustiku paragrahvis 32 sätestatud nõuetele, teatab halduskohus sellest oma määrusega apellandile ja määrab puuduste kõrvaldamiseks kuni kümnepäevase tähtaja. Kui apellant on puudused kõrvaldanud ja apellatsioonkaebus vastab nõuetele, saadab halduskohus apellatsioonkaebuse koos kohtutoimikuga viivitamata ringkonnakohtule.
(2) Ringkonnakohus kontrollib apellatsiooni korras esimese astme kohtu lahendi seaduslikkust ja põhjendatust apellatsioonkaebuse ja sellele esitatud vastuväidete piires. Kui ringkonnakohus tuvastab käesoleva seadustiku paragrahvis 45 sätestatud kohtumenetluse normide rikkumise, ei ole ta seotud apellatsioonkaebuse ja vastuväidete piiridega.
(4) Ringkonnakohus võib kaasata apellatsioonimenetlusse käesoleva seadustiku paragrahv 14 lõikes 3 nimetatud isikuid.
(1) Apellatsioonkaebuse saabumisel kontrollib ringkonnakohus selle vastavust käesoleva seadustiku paragrahvis 32 sätestatud nõuetele. Kui ta leiab, et apellatsioonkaebus on puudulik, võib ta nõuda apellandilt kaebuse täiendamist määratud tähtajaks.
(4) Kui ringkonnakohus asja ettevalmistamisel leiab, et esimese astme halduskohtu poolt kontrollitud, samuti protsessiosaliste poolt täiendavalt esitatud tõendid ei ole küllaldased asja õigeks otsustamiseks, võib ta teha protsessiosalistele ettepaneku esitada täiendavaid tõendeid või koguda neid omal algatusel kooskõlas käesoleva seadustiku paragrahvidega 16-18.
(1) Ringkonnakohus võib asja otsustada üksnes kaebuse p��hjal ilma protsessiosalisi välja kutsumata, kui ta üksmeelselt leiab, et halduskohus on oluliselt rikkunud kohtumenetluse norme, mis vastavalt käesoleva seadustiku paragrahv 45 lõikele 1 toob igal juhul endaga kaasa kohtuotsuse tühistamise. Sel juhul kaevatud otsus või määrus tühistatakse ja asi saadetakse esimese astme kohtusse uueks läbivaatamiseks.
Kui apellatsioonkaebus tagastati apellandile halduskohtu või ringkonnakohtu nõudmistele vastamata jätmise tõttu (paragrahv 33 lõige 3 ja paragrahv 35 lõige 2), uuendab ringkonnakohus apellandi taotlusel apellatsioonimenetluse, kui apellandil ei olnud võimalik täita kohtu nõudmisi määratud tähtajaks ja ta ei saanud sellest halduskohtule või ringkonnakohtule õigeaegselt teatada.
Ringkonnakohus võib menetluse peatada käesoleva seadustiku paragrahvis 22 sätestatud alustel ja korras.
4) jätta kaebus läbi vaatamata käesoleva seadustiku paragrahv 40 lõikes 3 nimetatud alustel;
5) tühistada halduskohtu otsus või määrus ja lõpetada menetlus käesoleva seadustiku paragrahvis 24 nimetatud alustel.
(3) Käesoleva seadustiku paragrahv 30 lõikes 2 nimetatud isiku apellatsioonkaebuse läbivaatamisel on ringkonnakohtul kõik käesolevas paragrahvis sätestatud volitused.
(4) Kui ringkonnakohus teeb otsuse asja uueks läbivaatamiseks saatmata, kohaldatakse käesoleva seadustiku paragrahv 26 lõiget 1.
(6) Ringkonnakohtu otsuse või määruse ärakirja saamisele või ajalehes avaldamisele kohaldatakse käesoleva seadustiku paragrahv 28 lõiget 2, 4, ja 5, paragrahv 36 lõiget 2 ja paragrahv 37 lõiget 4.
Ringkonnakohtus protokollitakse üksnes need seletused ja ütlused, millel on ringkonnakohtu arvates tähtsust asja kassatsiooni korras läbivaatamisel. Protokolli koostamisel juhindutakse käesoleva seadustiku paragrahv 20 sätetest.
(1) Haldusasja vaatab läbi Riigikohtu halduskolleegium kolmeliikmelises koosseisus või käesoleva seadustiku paragrahvis 67 sätestatud juhtudel halduskolleegium kogu koosseisus.
(2) Käesoleva paragrahvi lõiget 1 ei kohaldata asutuse, ametniku või haldusülesandeid täitva muu isiku (paragrahv 14 lõige 2 punkt 2) esindaja suhtes, samuti kohtu poolt kaasatud järelevalvet teostava (paragrahv 14 lõige 3 punkt 2) või riigi või kohaliku omavalitsuse asutuse (paragrahv 14 lõige 3 punkt 3) esindaja suhtes.
[Paragrahv 57 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
(1) Riigikohtu loakogu tagastab kassatsioon- või erikaebuse läbivaatamatult, kui see ei vasta käesoleva seadustiku paragrahv 54 või paragrahv 55 nõuetele.
(2) Riigikohtu loakogu võib kassatsioonkaebuse esitajale määrata puuduste kõrvaldamiseks tähtaja, kui Riigikohtule edastatud kassatsioon- või erikaebus ei vasta käesoleva seadustiku paragrahv 54 või paragrahv 55 nõuetele.
[Paragrahv 57 sõnastus alates 1. 09. 2002]
(1) Riigikohus tagastab kassatsioon- või erikaebuse läbivaatamatult, kui see ei vasta käesoleva seadustiku paragrahv 54 või paragrahv 55 nõuetele.
(2) Riigikohus võib kassatsioonkaebuse esitajale määrata puuduste kõrvaldamiseks tähtaja, kui Riigikohtule edastatud kassatsioon- või erikaebus ei vasta käesoleva seadustiku paragrahv 54 või paragrahv 55 nõuetele.
[Paragrahv 58 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
[Paragrahv 58 sõnastus alates 1. 09. 2002]
[Paragrahv 59 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
[Paragrahv 59 sõnastus alates 1. 09. 2002]
[Paragrahv 60 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
(3) Loakogu otsustab menetlusloa andmise protsessiosalisi välja kutsumata. Menetlusloa andmine otsustatakse pärast käesoleva seadustiku paragrahv 58 lõikes 2 nimetatud dokumentide nõudmist. Kui loakogule on selge menetlusloa taotluse põhjendatus või põhjendamatus, võib loakogu anda menetlusloa või jätta menetlusloa andmata dokumente eelnevalt nõudmata.
[Paragrahv 60 sõnastus alates 1. 09. 2002]
(1) Riigikohus võib kohtuistungit korraldamata lahendada kassatsioonkaebuse kirjalikus menetluses, kui kassatsioonkaebuse esitaja või teised protsessiosalised ei ole käesoleva seadustiku paragrahv 54 lõike 2 ja paragrahv 59 lõike 2 kohaselt avaldanud soovi kohtuistungist osa võtta.
(3) Käesoleva seadustiku paragrahvis 45 nimetatud kohtumenetluse normide rikkumise korral ei ole Riigikohus seotud kaebuse piiridega ja otsus kuulub igal juhul tühistamisele. Kui esimese astme kohus rikkus käesoleva seadustiku paragrahv 45 lõike 1 sätteid ja ringkonnakohus ei ole otsust tühistanud ega asja uueks läbivaatamiseks saatnud, tühistab Riigikohus alama astme kohtute otsused ja saadab asja läbivaatamiseks esimese astme kohtule.
(2) Teistmisavalduse esitamisel tuleb tasuda käesoleva seadustiku paragrahv 90 lõikes 1 nimetatud kautsjon.
[Paragrahvi 78 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
(1) Pärast teistmisavalduse saamist Riigikohtu loakogu kontrollib selle vastavust käesoleva seadustiku paragrahvile 77.
[Paragrahvi 78 sõnastus alates 1. 09. 2002]
[Paragrahvi 79 sõnastus kuni 31. 08. 2002]
Loakogu annab teistmiseks menetlusloa käesoleva seadustiku paragrahv 75 lõikes 2 sätestatud alustel ja paragrahv 60 lõigetes 3-6 sätestatud korras.
[Paragrahvi 79 sõnastus alates 1. 09. 2002]
(1) Kohtuvea parandamiseks tuleb tasuda käesoleva seadustiku paragrahvis 90 lõikes 1 sätestatud kautsjon.
1) kaebus ei kuulu lahendamisele halduskohtus (paragrahv 11 lõige 4);
2) apellatsioonkaebuse esitamise tähtaeg on mõjuva põhjuseta mööda lastud (paragrahv 32 lõige 4).
1) kaebuse esitamise tähtaeg on mõjuva põhjuseta mööda lastud (paragrahv 12 lõige 3);
2) asi ei kuulu halduskohtu pädevusse (paragrahv 24 lõige 1 punkt 1);
3) kaevatav haldusakt on kehtetuks tunnistatud, välja andmata jäetud haldusakt on välja antud, peatatud haldusakt on täidetud, toiming sooritatud (paragrahv 24 lõige 1 punkt 3);
4) Riigikohtu erikogu leiab vastavalt kohtute seaduse paragrahv 281 lõikele 7, et isikul puudub antud asjas õigus kohtusse pöörduda.
(5) Käesoleva seadustiku paragrahv 11 lõikes 5 ja paragrahv 24 lõikes 4 tähendatud juhul riigilõivu ei tagastata.
[RT I 2002, 50, 313- jõust. samaaegselt Karistusseadustikuga]
(2) Kaebuse esitaja kasuks mõistetakse välja tema poolt kantud kohtukulud, kui kohus lõpetab menetluse käesoleva seadustiku paragrahv 24 lõike 1 punktis 3 sätestatud alusel.
(2) Kui apellant loobub kaebusest või kui ringkonnakohus jätab apellatsioonkaebuse läbi vaatamata käesoleva seadustiku paragrahv 35 lõikes 2 nimetatud alusel, jõustub esimese astme kohtu lahend päevast, millal ringkonnakohus lõpetas määrusega apellatsioonimenetluse kaebusest loobumise tõttu või jättis kaebuse läbi vaatamata.
1) avaliku teenistuse seaduse ( RT I 1995, 16, 228; 1999, 7, 112; 10, 155; 16, 271 ja 276) paragrahvist 56 tulenevas nõudes tehtud otsuse;
2) käesoleva seadustiku paragrahv 12 lõikes 6 ja paragrahv 33 lõike 1 punktis 3 sätestatud kohustuse ja muude kohtu nõudmiste täitmata jätmise eest;
(2) Käesoleva seadustiku jõustumisel halduskohtu menetluses olevas asjas ei kohaldata käesoleva seadustiku paragrahv 26 lõiget 1, välja arvatud, kui kaebuse esitaja seda taotleb.
(1) Kuni 2001. aasta 1. jaanuarini on halduskohtuks lisaks käesoleva seadustiku paragrahvis 2 sätestatule ka maa- ja linnakohtute juures tegutsevad halduskohtunikud.
(2) Kuni 2001. aasta 1. jaanuarini ei kohaldata käesoleva seadustiku paragrahv 19 lõiget 3.
§ 104-110. [Käesolevast tekstist välja jäetud]

matches:
§ 79
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
kohus
§ 104


Juhtumi lõpetamise otsus - Konkurentsi olukord kaabellevi kaubaturgudel Tallinnas - AS NOM / AS Telset
Juhtumi nr 05/01 menetlemine alustati Konkurentsiameti peadirektori asetäitja 02.03.2001.a käskkirjaga nr 5-A AS NOM 26.02.2001.a ja STV Kaabeltelevisioon AS 01.03.2001.a avalduse alusel eesmärgiga kontrollida konkurentsiolukorda kaabellevi kaubaturgudel Tallinnas.
Ametlik teade juhtumi menetlemise alustamise kohta avaldati 15.03.2001.a väljaandes Ametlikud Teadaanded nr 10. Kolmandatelt isikutelt ja nende esindajatelt asjakohast teavet ei laekunud.
AS NOM avaldus 26.02.2001.a
AS NOM opereerib alates 1994.a oma kaabeltelevisioonivõrku korruselamutes aadressidel Tulika 62, 64 ja 66. Alates 2000.a detsembrist ehitab STV Kaabeltelevisioon AS nimetatud elamutes kaabeltelevisioonivõrku ja osutab abonentidele teenust 35 kroonise kuutasu eest, mis kaebaja hinnangul on tunduvalt odavam teenuse omahinnast. AS NOM osutab Tulika 62, 64 ja 66 elamutes kaabelleviteenust 70 kroonise kuutasu eest. Kaebaja arvates tekitab STV Kaabeltelevisioon AS Tulika 62, 64 ja 66 elamutesse rajatud kaabeltelevisioonivõrgus madala kuutasu rakendamisega konkurentsivabadust kahjustava olukorra, mis on vastuolus konkurentsiseaduse § 14 p 1, sest STV Kaabeltelevisiooni AS on kaabelleviteenuse osutamise osas kaubaturgu valitsev ettevõtja. AS NOM palub Konkurentsiameti abi STV Kaabeltelevisioon AS ebaseadusliku ehitustegevuse peatamiseks Tulika 62, 64 ja 66 elamutes.
STV Kaabeltelevisioon avaldus 01.03.2001.a
STV Kaabeltelevisioon AS palub Konkurentsiameti abi selgitamaks Starman Kaabeltelevisooni AS poolt tehtavat dumpingut kaabelleviteenuste hinna määramisel. Nimelt pakutakse venepaketti Lasnamäel 9 kroonise kuutasu eest. Kaebaja arvates on tegemist kas teiste pakettide arvelt venekeelseid kanaleid sisaldava paketi (edaspidi venepaketi) tasu kompenseerimise, autoritasude mittemaksmise või maksupettusega.
Tallinnas osutavad kaabelleviteenust järgmised ettevõtjad:
STV Kaabeltelevisioon AS (edaspidi STV), äriregistri kood 10059388, aadress Lasnamäe 50/1-4, Tallinn.
STV tegutseb alates 1991.a. STV-le on Sideameti poolt 09.02.2000.a välja antud ajutine tähtajaline luba nr CA99014 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Tallinnas 1828 majas liitunud abonentidele, edastades 71 programmi. STV osutab kaabeltelevisiooni teenust Lasnamäel, Mustamäel, Kristiine linnaosas, Kesklinnas, Õismäel ja Koplis.
Starman Kaabeltelevisiooni AS (edaspidi Starman), äriregistri kood 10069659, aadress Akadeemia tee 28, Tallinn.
Starman osutab kaabelleviteenust alates 1992.a, aktiivsem tegevus alates 1996.a.
Starmanile on Sideameti poolt 09.02.2000.a välja antud ajutine tähtajaline luba nr CA99019 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Tallinnas 1973 majas liitunud abonentidele. Tallinnas osutab Starman kaabelleviteenust Lasnamäel, Mustamäel, Kristiine linnaosas, Kesklinnas, Koplis ja Pääskülas.
Tallinna Kaabeltelevisiooni AS, äriregistri kood 10375439, aadress Ahtri 12, Tallinn.
Tallinna Kaabeltelevisiooni AS (edaspidi Tele2) asutati augustis 1993.a, esimesed kliendilepingud sõlmiti 1994.a. Tele2-le on Sideameti poolt 13.10.1999.a välja antud kaabeltelevisioonivõrgu luba nr CV99001 194 000 potentsiaalse abonendi liitumist võimaldava kaabeltelevisioonivõrgu omamiseks, rajamiseks ja kasutamiseks Tallinna linna administratiivpiiride ulatuses ning 07.02.2000.a kaabeltelevisioonivõrgu kasutusluba nr CK00001, millega tõendatakse, et kaabeltelevisioonivõrk Tallinnas Haabersti ja Kesklinna linnaosades vastab kaabeltelevisioonivõrgu loaga kehtestatud tingimustele. Kaabeltelevisioonivõrgu loaga määrati kindlaks ka teatud tingimused, näiteks kaabeltelevisioonivõrgu kasutusse võtmise tähtajad, kaabeltelevisioonivõrku iseloomustavad tehnilised parameetrid, kaabellevi programmide pakettide minimaalne arv ja kaabellevi põhipaketti kuuluvate programmide minimaalne arv. Vastavalt kaabeltelevisioonivõrgu loaga määratud tingimustele pidi Tallinna ühtne kaabeltelevisioonivõrk olema välja ehitatud kogu Tallinna linna administratiivpiiride ulatuses, nii et kõikide majade ja korterite haldajatel ja valdajatel oleks võimalus kasutada väljaehitatud kaabeltelevisioonivõrgu kaudu osutatavaid teenuseid, hiljemalt 27.04.2001.a.
Tele2 osutab kaabelleviteenust Tallinna Kesklinnas ja Haabersti linnaosas 377 majas liitunud abonentidele.
AS Telset (edaspidi Telset), äriregistri kood 10098483, aadress Õismäe tee 57a.
Telset osutab kaabelleviteenust alates 1993.a. Telset´ile on Sideameti poolt 09.02.2000.a välja antud ajutine tähtajaline luba nr CA 99049 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Tallinnas Lasnamäel, Kesklinnas ja Kosel 715 majas, edastades liitunud abonentidele 68 programmi.
AS K-Võrgud (edaspidi K-Võrgud), äriregistri kood 10040242, aadress Sõle 60, Tallinn.
K-Võrgud osutab Põhja-Tallinna linnaosas kaabelleviteenust alates 1993.a. K-Võrkudele on Sideameti poolt 15.02.2000.a välja antud ajutine tähtajaline luba nr CA99029 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Tallinnas Nõmme linnaosas 12 majas ning ajutine tähtajaline luba nr CA99037 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Põhja-Tallinna linnaosas 1108 majas, edastades liitunud abonentidele 61 programmi.
AS NOM (edaspidi NOM), äriregistri kood 10416799, aadress Spordi 5a, Tallinn.
NOM osutab kaabelleviteenust alates 1994.a. NOM-ile on Sideameti poolt 17.02.2000.a välja antud ajutine tähtajaline luba nr CA 99028 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Tallinnas Kristiine linnaosas 346 majas ning ajutine tähtajaline luba nr CA 99027 kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise jätkamiseks Nõmme linnaosas 157 majas.
Konkurentsiamet saatis 05-06.09.2001.a vaadeldud kaabellevivõrgu operaatoritele faksi või e-posti teel järelepärimise, kas ettevõtja on sõlminud lepingu mõnes Tallinna piirkonnas kaabellevivõrgu vaba mahu opereerimisele andmiseks. Vastuseks teatasid ettevõtjad, et ei ole vastavat lepingut sõlminud (STV e-posti teel saadetud kiri 05.09.2001.a, Starmani e-posti teel saadetud kiri 06.09.2001.a, NOM-i faks 07.09.2001.a ja Telseti faks 10.09.2001.a).
Lasnamäe linnaosas osutavad kaabelleviteenust STV, Starman ja Telset.
STV poolt klientidele pakutavad teenuspaketid ja nende hinnad on järgmised (seisuga 11.05.2001.a):
Baaspakett - liitumine tasuta, kuutasu 8 krooni.
Laiendatud baaspakett - liitumine tasuta, kuutasu 20 krooni.
Üldpakett - liitumine tasuta, kuutasu 70 krooni.
Eliitpakett - liitumine tasuta, kuutasu 79 krooni.
Baaspakett sisaldab järgmisi kanaleid: ETV, TV1, TV3, Kanal2, YLE1, YLE2, MTV3, Nelonen, STV video, ORT Tem. Üldpakett sisaldab baaspaketti ja kõiki kanaleid meetrilainest (kokku 23 kanalit). Üldpaketi hind kõigub sõltuvalt kaabeltelevisioonivõrgu väljaehitamise tasemest ja samas linnaosas opereerivate konkurentide hinnatasemest. Täispakett (eliitpakett) sisaldab kõiki STV kaabeltelevisioonivõrgus transleeritavaid kanaleid.
Starman pakub klientidele järgmisi teenuspakette (seisuga 30.05.2001.a):
Põhipakett - liitumine tasuta, kuutasu 16 krooni.
Venepakett - liitumine tasuta, kuutasu 35 krooni, soodushind 9 krooni.
Europakett - liitumine tasuta, kuutasu 45 krooni, soodushind 37 krooni.
Noortepakett - liitumine tasuta, kuutasu 25 krooni, soodushind 21 krooni.
Soodushind kehtib kahe või enama lisapaketi ostjale. Lisapaketti on võimalik osta ainult koos põhipaketiga. Põhipakett sisaldab järgmisi kanaleid: YLE TV1, YLE TV2, MTV3, TV3/Orsent, Kanal2, ETV, TV1, Infokanal TV9, Nelonen, SVT, RTR, Euronews, BBC World. Venepakett, millele viitas oma kaebuses STV, sisaldab 17 kanalit: TV XXI, Muz-TV, NTV+Naðe Kino, NTV+Detski Mir, NTV International, TV6 Moskva, Kultura, AST, ORT 1 TEM, MTV Russia, Fox Kids/Fox Sport, Animal Planet Russia, Discovery Russia, Eurosport Russia, TNT, TV-Tsentr, REN-TV.
Starmani poolt osutatavad teenuspaketid ja hinnad on kõikides Tallinna piirkondades ühesugused, va venepaketi soodushind, mis Lasnamäel on 9 krooni ning mujal 29 krooni.
Telset pakub hetkel oma abonentidele vaatamiseks 50 kanalit, milledest on moodustatud neli paketti (seisuga 09.05.2001.a):
I pakett (9 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 14 krooni.
II pakett (17 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 32 krooni.
III pakett - (38 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 64 krooni.
IV pakett - (50 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 79 krooni.
I pakett sisaldab järgmisi kanaleid: TV1, Kanal2, TV3, ETV, YLE TV1, YLE TV2, MTV3, Life TV, Video.
Lasnamäe linnaosas moodustas 2000.a STV abonentide osakaal […]%, Telseti ning Starmani abonente oli vastavalt […]% ja […]%. Seisuga 01.03.2001.a oli STV abonentide osakaal […]%, Telsetil […]% ning Starmanil […]%.
Kesklinnas osutavad kaabelleviteenust STV, Tele2, Starman, enne 2001.a ka Telset.
STV pakub klientidele järgmisi teenuspakette:
Üldpakett (23 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 75 krooni, pensionäridele 55 krooni.
Täispakett - liitumine tasuta, kuutasu 95 krooni, pensionäridele 79 krooni.
Tele2 poolt pakutavad teenuspaketid ning pakettide hinnad abonentidele on järgmised (seisuga 10.05.2001.a):
MiniVisioon (10 teleprogrammi) - liitumine tasuta, kuutasu 8.45 krooni.
PlussVisioon (10+13 teleprogrammi) - liitumine tasuta, kuutasu 59 krooni.
SuperVisioon (10+13+25 teleprogrammi) - liitumine tasuta, kuutasu 79 krooni.
MiniVisioon e põhipakett sisaldab järgmisi programme: YLE TV1, YLE TV2, MTV3, TV1, RTR, Kanal2, ORT, TV3, Infokanal, ETV. Nimetatud paketid ja hinnad kehtivad ka Haabersti linnaosas.
Haabersti linnaosas osutavad kaabelleviteenust STV ning Tele2.
STV pakub abonentidele järgmisi teenuspakette:
Baaspakett - liitumine tasuta, kuutasu 7 krooni.
Täispakett - liitumine tasuta, kuutasu 89 krooni, pensionäridele 69 krooni.
Üldpakett (23 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 69 krooni, pensionäridele 49 krooni.
Haabersti ja Kesklinna piirkonnas ei olnud Konkurentsiametil võimalik määrata kaabelleviteenust osutavate ettevõtjate abonentide osakaalu, kuna Tele2 esindaja Marko Uulitsa väitel (telefonivestlused 2001.a mais ja juunis) ei pea firma eraldi arvestust abonentide arvu kohta linnaosade lõikes. Tele2 esitas andmed abonentide arvu kohta Tallinna linnas tervikuna (Tele2 kiri 10.05.2001.a nr 01/355). Konkurentsiamet ei nõudnud Tele2-lt eraldi arvestuse pidamist abonentide arvu kohta linnaosade lõikes, kuna juhtumi menetlemise alustamise aluseks olnud kaebused ei puudutanud neid Tallinna piirkondi, kus tegutseb Tele2.
Kristiine linnaosas osutavad kaabelleviteenust STV, Starman ja NOM.
STV pakub järgmisi teenuspakette:
Baaspakett - liitumine tasuta, kuutasu 10 krooni.
Täispakett - liitumine tasuta, kuutasu 75 krooni, pensionäridele 44 krooni.
Nimetatud paketid ja hinnad kehtivad ka Mustamäe linnaosas.
NOM pakub klientidele 40 kanalist koosnevat kaabeltelevisioonipaketti, mille kuutasuks on seisuga 11.05.2001.a 70 krooni. Liitumine NOM-i kaabeltelevisioonivõrguga on tasuta. Sama teenuspaketti pakub NOM ka Nõmme linnaosas.
Kristiine linnaosas omab suurimat abonentide arvu Starman. 2000.a oli see […]% ning seisuga 01.03.2001.a […]%. STV abonentide arv moodustas 2000.a […]% ning seisuga 01.03.2001.a […]%. NOM on alates 1998.a omanud stabiilset abonentide osakaalu […]% ringis.
Mustamäe linnaosas osutavad kaabelleviteenust STV ja Starman. Ettevõtjate abonentide osa on alates 1998.a olnud u […]%, seisuga 01.03.2001.a oli STV abonentide osakaal Mustamäe linnaosas […]%. Starmani abonente oli samal ajal […]%.
Nõmme linnaosas on olulisemaks kaabelleviteenust osutavaks ettevõtjaks NOM, kelle abonentide osakaal 2000.a moodustas […]%. Alates 1999.a osutab Nõmmel kaabelleviteenust ka Starman, kelle abonendid moodustasid 2000.a […]%. Seisuga 01.03.2001.a oli olukord abonentide osas sama mis 2000.a.
Põhja-Tallinna linnaosas osutavad kaabelleviteenust K-Võrgud, STV ja Starman.
K-Võrgud pakub abonentidele järgmisi kaabellevi pakette:
0 pakett (11 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 10 krooni.
Põhipakett (25 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 50 krooni.
Lisapakett (42 kanalit) - liitumine tasuta, kuutasu 80 krooni.
0-pakett sisaldab järgmisi kanaleid: OPT, Reserv, TV4, YLE TV1, YLE TV2,MTV3, Kanal2, TV3, ETV, TV1, Info.
Baaspakett - liitumine 95 krooni, kuutasu 20 krooni (Koplis 10 krooni).
Täispakett - liitumine 500 krooni, kuutasu 70 krooni.
Antud linnaosas võtab STV klientidelt liitumistasu, kuna nimetatud piirkonnas toimub võrgu rekonstrueerimine.
Baaspakett sisaldab järgmisi kanaleid: ETV, TV1, TV3, Kanal2, YLE1, YLE2, MTV3, Nelonen, STV video, ORT Tem.
Vaatluse all oleval perioodil on kõige enam abonente olnud K-Võrkudel, kusjuures 2000.a on abonentide arv näidanud langustendentsi, samal ajal kui STV abonentide arv on hüppeliselt suurenenud. Seisuga 01.03.2001.a moodustas K-Võrkude abonentide osakaal […]% ning STV-l […]%. Starmani abonentide osakaal on alates 1999.a olnud stabiilselt […]%.
STV teatas oma 28.02.2001.a e-posti teel saadetud kirjas vastusena Konkurentiameti telefoni teel esitatud järelepärimisele, et STV ehitas juba 3 aastat tagasi välja magistraalkaabelvõrgu Kristiine linnaosas Tulika tänaval majade nr 50, 52, 60, 62, 64 vahel ning majasisene kaabellevivõrk on välja ehitatud ainult majades nr 62, 64 ja 66. Majasisene võrk võimaldab kvaliteetset telesignaali edastada osaliselt, ainult 26 telekanalit 57-st sagedusdiapasoonis kuni 471, 25 MHz. Täispaketi vastuvõtuks on vajalik võrgu olemaolu sagedusel kuni 862,00 MHz. STV on seisukohal, et telekanalite osalise edastamise eest ei ole võimalik võtta abonenttasu rohkem kui 35 krooni.
31.05.2001.a leidis aset kohtumine Konkurentsiameti esindaja ning Eesti Autorite ja Leviliidu juhatuse liikme Oleg Domanini ja peaspetsialisti Ain Soosaare vahel. MTÜ Eesti Autorite ja Leviliit (edaspidi EALL) loodi 1999.a ning tema ülesandeks on esindada Eesti Vabariigi territooriumil telekanalite autoreid. Peale EALL-i esindavad erinevate telekanalite õigusi Eestis veel AS City TV ning Eesti Autorite Ühing.
EALL on sõlminud esinduslepingud 10 vene telekanali autoritega (EALL-i kiri Konkurentsiametile 04.06.2001.a nr 186-i). Nendeks kanaliteks on RTR, TV6 Moskva, AST, REN TV, DW, TV-Tsentr, Kultura, TRK Peterburg, MMC STB ja Darjal TV. Enne 21.07.2001.a kehtinud kaabelleviseaduse (KLS) § 28 lg 4 ja autoriõiguse seaduse § 46 ja 47 kohaselt peab igal kaabellevi operaatoril televisiooniprogrammi taasedastamiseks olema sõlmitud leping autori või nende õigusi esindavate organisatsioonidega (üheks nendest on ka EALL). Tallinnas tegutsevatest kaabellevi operaatoritest ei ole EALL-iga tema poolt esindatavate telekanalite taasedastamise lepingut seisuga 31.05.2001.a sõlminud Starman, STV, Tele2 ja Telset. Kuna nimetatud ettevõtjatel puudub telekanalite taasedastamise leping, ei maksa nad ka seadustes ettenähtud autoritasusid.
Vastavalt KonkS § 3 lg 1 on kaubaturg hinna, kvaliteedi, tehniliste omaduste, realiseerimis- ning kasutustingimuste, tarbimis- ja muude omaduste poolest ostja seisukohalt omavahel asendatavate kaupade käibimise ala kogu Eesti territooriumil või selle osal.
AS NOM ja STV Kaabeltelevisioon AS avaldustes on vaidlustatud kaabelleviteenuste hinnakujundust.
Ostja seisukohalt ei ole kaabellevivõrgu operaatorite poolt kaabeltelevisioonivõrgu kaudu televisiooniprogrammide edastamise teenus ehk kaabelleviteenus asendatav mingi teise teenusega. Ühisantennisüsteem ei võimalda vaadata sellises mahus hea kvaliteediga programme, kui on võimelised pakkuma ja edastama kaabellevivõrgu operaatorid. Individuaalantennisüsteemi paigaldamisel on takistuseks nende antennide kõrge hind ja korrusmajades iga korteriomaniku soovile vastavalt paigaldamise komplitseeritus.
Seega on asjakohaseks teenuseks kaabelleviteenuse osutamine abonendile.
KLS § 6 lg 1 kohaselt on kaabellevivõrgu operaator isik, kes edastab kaabellevivõrgu kaudu abonentidele programme. Kaabellevivõrgu operaatoriks võib olla kaabellevivõrgu omanik või omanikuga vastava lepingu sõlminud ettevõtja.
Kaabelevivõrke omavate ettevõtjate esitatud andmete alusel ei kasuta teised ettevõtjad nende kaabellevivõrke abonentidele programmide edastamiseks, seega kattub kaabeltelevisioonivõrkude omanike arv kaabellevivõrgu operaatorite arvuga s.o isikutega, kes edastavad kaabellevivõrgu kaudu abonentidele programme.
KLS § 12 lg 1 kohaselt pidanuks kohaliku omavalitsuse volikogu määrama kohaliku omavalitsuse territooriumile rajatavate kaabeltelevisioonivõrkude piirkonnad, jagades omavalitsuse territooriumi kas üheks või mitmeks võrgupiirkonnaks.
KLS § 12 lg 2 järgi kuulus igas kaabeltelevisioonivõrgu piirkonnas avaliku konkursi alusel välja andmisele üks või mitu kaabeltelevisioonivõrgu luba.
Tallinna linnavolikogu KLS § 12 lg 1 alusel võrgupiirkondi Tallinna linna territooriumil kindlaks ei määranud. Enamik Tallinna linna territooriumil enne kaabelleviseaduse jõustumist tegutsenud kaabellevivõrke omanud ja kaabelleviteenuseid osutanud ettevõtjaid jätkasid kaabeltelevisioonivõrkude opereerimist ajutiste tähtajaliste kaabeltelevisioonivõrgu opereerimise lubade alusel v.a Tallinna Kaabeltelevisiooni AS, kellele Sideamet väljastas kaabeltelevisioonivõrgu loa kaabeltelevisioonivõrgu omamiseks, rajamiseks ja kasutamiseks kogu Tallinna linna administratiivpiiride ulatuses.
Ajutiste tähtajaliste lubadega oli määratud kindlaks loa saanud ettevõtjale piirkond ja majad, kus on lubatud loa saanud ettevõtjal kaabellevivõrke opereerida, samuti ettevõtja poolt abonentidele edastatavate programmide arv. Ajutine tähtajaline luba ei andnud loa saanud ettevõtjale õigust kaabellevivõrkude laiendamiseks, vaid võimaldas olemasolevate võrkude baasil tähtajalise loa lisas loetletud elamutes kaabelleviteenust osutada.
Ajutiste tähtajaliste lubade väljaandmisega seoses tekkis olukord, kus erinevates linnaosades olid kaabelleviteenuse tarbijate valikuvõimalused väga erinevad. Näiteks Lasnamäel oli paljude majade elanikel võimalus valida kolme kaabellevivõrgu operaatori poolt osutatavate teenuste vahel, samas Tallinna mõnes teises piirkonnas polnud kaabellevivõrgu operaatorid üldse oma võrku välja ehitanud ning seega puudus elanikel ka võimalus teenuse ostmiseks. Ajutiste tähtajaliste lubadega n.ö külmutati kaabellevivõrguturg, sest ajutisti tähtajalisi lube väljastati vaid neile ettevõtjatele, kellel juba varem olid oma kaabellevivõrgud ning neil ettevõtjatel lubati jätkata võrkude opereerimist olemasolevate võrkude baasil. Seega oli kuni konkursi korraldamiseni takistatud uute kaabellevivõrguettevõtjate turule tulek, samuti olemasolevate võrkude laiendamine turul tegutsevate ettevõtjate poolt. Kuna ajutisi tähtajalisi lube omavad ettevõtjad ei andnud oma võrke opereerimiseks ka teistele isikutele, siis ei olnud võimalik osta kaabelleviteenust ka kolmandatelt ettevõtjatelt (ettevõtjad, kes kaabellevivõrgu omaniku võrku lepingu alusel programmide edastamiseks kasutavad).
Eelnevast järeldub, et abonentidel oli võimalik kaabelleviteenust osta ainult neilt operaatoritelt, kelle võrku tema maja oli ühendatud. Erinevate ettevõtjate kaabellevivõrkudega kaetud piirkonnad moodustasid erinevad kaubaturud, kuna ettevõtja poolt osutatav kaabelleviteenus käibis vaid neis piirkondades, kus asusid ettevõtjale kuuluvad kaabellevivõrgud. Samuti ei olnud abonendi seisukohalt ühe kaabellevivõrgu kaudu osutatav kaabelleviteenus asendatav teises piirkonnas asuvas kaabellevivõrgus osutatava teenusega. Näiteks ei ole Lasnamäel asuval abonendil mingit võimalust AS-i NOM poolt osutava kaabelleviteenuse ostmiseks, kuna nimetatud ettevõtja omab Tallinnas kaabellevivõrke vaid Kristiine linnaosas ja Nõmmel ning osutab kaabelleviteenust üksnes läbi oma võrkude.
Seega asuvad erinevates Tallinna piirkondades kaabellevivõrke omavad ja kaabellevi teenust osutavad ettevõtjad erinevatel kaabelleviteenuse kaubaturgudel.
Kaabelleviettevõtjate turuosade määramisel vastavatel kaubaturgudel on Konkurentsiamet aluseks võtnud abonentide arvu kaubaturul.
NOM väitis oma 26.02.2001.a avalduses Konkurentsiametile, et STV osutas Tulika 62, 64 ja 66 elamutes kaabelleviteenust alla omahinna, võttes abonentidelt 35 kroonist kuutasu, milline tegevus kujutab endast kaubaturgu valitseva ettevõtja seisundi kuritarvitamist.
KonkS § 13 kohaselt on kaubaturgu valitsev ettevõtja selline ettevõtja, kellele kuulub kaubaturul vähemalt 40% käibest või kelle majanduslik positsioon võimaldab tal antud kaubaturul tegutseda arvestataval määral sõltumatult konkurentidest, varustajatest ja ostjatest.
Elamutes aadressil Tulika 62, 64 ja 66 osutavad tähtajaliste kaabeltelevisoonivõrgu lubade alusel teenust STV, Starman ja NOM. Tulika tänav asub Kristiine linnaosas. STV turuosa kaabelleviteenuste kaubaturul Kristiine linnaosas oli 2000.a […]% ning 01.03.2001.a […]%. Nii 2000.a kui ka seisuga 01.03.2001.a oli Starmani turuosa vastaval kaubaturul üle 40% (vastavalt […]% ja […]%). NOM-i turuosa kaubaturul on olnud stabiilselt […]%.
Nagu nähtub eeltoodud andmetest oli STV turuosa kaubaturul kõige väiksem. Nii Starman kui NOM omavad STV-ga võrreldes oluliselt suuremat turuosa. STV turuosa on 2001.a võrreldes 2000.a veelgi langenud. STV on arvestades ettevõtja majandusaasta realiseerimise netokäivet ja tegevuse ulatust, samuti kaubaturul tegutsemise tingimusi (mõlemad ettevõtjad tegutsevad ajutiste tähtajaliste lubade alusel) majanduslikult positsioonilt Starmaniga samaväärne ettevõtja.
STV poolt kaabelleviteenuste hinna langetamine ja seejuures siiski turuosa kaotamine viitab konkurentsisurvele teiste ettevõtjate (Starman, NOM) poolt, mis sunnib ettevõtjat konkurentsis püsimise eesmärgil teenuse hindade alandamisele. Seega ei ole STV-l võimalik tegutseda sõltumatult konkurentidest, vaid vastupidiselt, konkurentide kohalolek on mõjutanud STV käitumist.
Eelnevast järeldub, et STV-l ei ole ei oma turuosa ega majandusliku positsiooni kaudu kaubaturgu valitsevaks ettevõtjaks Kristiine linnaosa piirkonna kaabelleviteenuste kaubaturul.
KonkS §-s 14 on nimetatud teod, mille toime panemine on keelatud kaubaturgu valitseva ettevõtja poolt. Kuna STV ei ole Kristiine linnaosa kaabelleviteenuse kaubaturul kaubaturgu valitsevas seisundis, siis ei ole STV suhtes KonkS § 14 kohaldatav.
NOM palus oma kaebuses Konkurentsiameti abi STV ebaseadusliku ehitustegevuse peatamiseks Tulika 62, 64 ja 66 elamutes.
Kaebuste esitamise ajal kehtinud KLS § 21 lg 1 kohaselt oli järelevalve teostamine kaabetelevisioonivõrgu rajamise ja opereerimise üle pandud Sideametile. Sideamet oli kohustatud teostama järelevalvet kaabelleviseaduse alusel ning teede- ja sideministri kehtestatud korras. Ka 21.07.2001.a jõustunud KLS § 26 lg 4 kohaselt teostab järelevalvet kaabellevivõrgu loomise, arendamise ja kasutamise ning kaabelleviteenuse osutamise üle Sideamet. Seega on Sideamet pädev tegelema kaabellevivõrkude ehitamisega seotud küsimustega.
STV palus oma 01.03.2001.a avalduses Konkurentsiametil uurida Starmani venepaketi hinnakujundust, mille hinnaks Lasnamäe linnaosas on 9 krooni. STV arvates on tegemist teiste pakettide arvelt venepaketi tasu kompenseerimisega, autoritasude mittemaksmisega või maksupettusega.
Lasnamäe piirkonnas oli Starmani turuosa 2000.a […]% ning seisuga 01.03.2001.a […]%. STV turuosa oli 2000.a […]% ja seisuga 01.03.2001.a […]%. Kolmanda Lasnamäe linnaosas tegutseva ettevõtja – Telset turuosad olid 2000.a ja 2001.a 01.märtsi seisuga vastavalt […]% ja […]%.
Seega omab suurimat turuosa Lasnamäe piirkonna kaabelleviteenuse kaubaturul STV. Nii STV kui Starman on 2001.a kasvatanud oma turuosi vastaval kaubaturul AS Telset turuosa arvelt. STV turuosa oli 2000.aastal võrreldes konkurentide (Telset ja Starman) tunduvalt suurem. STV turuosa 2000.aasta. oli […]% suurem kui suurimal konkurendil Starmanil.
Starman omab Lasnamäe piirkonna kaabelleviteenuse kaubaturul alla 40% kaubaturust, Starmani turuosa on tunduvalt väiksem võrreldes suurima konkurendi STV-ga, samuti ei ole Starman oma majanduslikult positsioonilt (realiseerimise netokäibelt, kaubaturul tegutsemise tingimustelt) võrreldes STV-ga soodsamas olukorras, mis annaks võimaluse tegutseda sõltumatult konkurentidest. Eelnevast tuleneb, et Starman ei oma Lasnamäe piirkonna kaabelleviteenuse kaubaturul kaubaturgu valitsevat seisundit.
Kuna Starman ei oma Lasnamäe piirkonna kaabelleviteenuse kaubaturul kaubaturgu valitsevat seisundit, ei andnud Konkurentsiamet hinnangut tema tegevuse vastavusele KonkS §-le 14.
KonkS § 34 lg 1 järgi teostab Konkurentsiamet järelevalvet konkurentsiseaduse täitmise üle.
Konkurentsiametil ei ole pädevust teostada järelevalvet maksundusalase seadusandluse täitmise üle. Seega ei kuulu Konkurentsiameti kompetentsi otsustada, kas STV 01.03.2001.a avalduses viidatud Starmani venepaketi hinnakujunduse puhul järgitakse maksundusalase seadusandluse nõudeid.
Enne 21.07.2001.a kehtinud KLS § 28 lg 4 kohaselt oli kaabellevi operaator kohustatud programmide edastamisel või taasedastamisel järgima autoriõiguse kaitsega seonduvaid nõudeid. Oma tegevusega neid õigusi rikkunud operaatoritel võis KLS § 22 lg 1 p 5 kohaselt tunnistada tegevusloa kehtetuks. Vastavalt KLS § 32 lg 1 teostas järelevalvet KLS täitmise üle Sideamet. Seega ei kuulunud KLS § 28 lg 4 tulenevate nõuete järgimise üle järelevalve teostamine mitte Konkurentsiameti, vaid Sideameti pädevusse. 21.07.2001.a jõustunud uus KLS autoriõiguse kaitset puudutavaid küsimusi ei kajasta, mistõttu kaabellevi valdkonnas on nimetatud küsimused reguleeritud autoriõiguse seadusega (RTI 2000, 16, 109).
Autoriõiguse seaduse § 80 lg 1 kohaselt toob nimetatud seaduses ja muudes õigusaktides sätestatud autoriõiguse nõuete rikkumine kaasa tsiviil-, kriminaal- või haldusvastutuse. Autoriõiguse seaduse § 84 lg 1 kohaselt on juriidilise isiku haldusõiguserikkumise korral protokolli koostamise õigus Kultuuriministeeriumi levitalituse ametiisikul ja politseiametnikul ning vaidluste lahendamine kollektiivse esinduse organisatsiooni ja kasutaja vahel on § 87 kohaselt autoriõiguse komisjoni või muu sõltumatu vahendaja pädevuses. Konkurentsiameti pädevusse ei kuulu järelevalve teostamine autoriõiguse seaduse üle.
Arvestades eeltoodut ja juhindudes konkurentsiseaduse § 40 lg 3 p 1
Lõpetada juhtumi nr 05/01 menetlus seoses õiguserikkumise mittetuvastamisega.
Otsuse peale võib esitada kaebuse Tallinna Halduskohtusse 30 päeva jooksul otsuse kättesaamisele järgnevast päevast.


Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seadus – Riigi Teataja
Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seadus (lühend - ÕVVS)
Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seadus - sisukord
I VARA MAKSUMUSE MÄÄRAMISE KORD
§ 2 Vara võõrandamisaegse maksumuse määramise vajadus
§ 3 Vara võõrandamisaegse maksumuse tõendamine dokumentidega
§ 4 Ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse määramine ekspertkomisjoni poolt
§ 41 Ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse määramine dokumentide puudumisel
§ 5 Vara võõrandamisaegse maksumuse määramine kohtu korras
§ 6 Põllumajandusinventari võõrandamisaegse maksumuse määramine dokumentide puudumisel
§ 7 Vara võõrandamisaegse maksumuse ümberarvutamine eurodesse
§ 8 Vara maksumuse määramist korraldavad organid
§ 9 Vara maksumuse määramisega seotud kulude katmine
II VARA KOMPENSEERIMISE ULATUS, VIIS JA KORD
§ 10 Tagastamisele mittekuuluva vara kompenseerimine
§ 11 Õigustatud subjektide poolt teistele õigustatud subjektidele vara kompenseerimine
§ 12 Vara maksumuse kompenseerimine õigusvastaselt represseeritud isikutele
§ 13 Aktsiate ja osatähtede kompenseerimine
§ 14 Vara kompenseerimise viis
§ 15 Vara kompenseerimist korraldavad organid
RT I, 12.12.2018, 17
Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seadus
Vastu võetud 19.05.1993
RT 1993, 30, 509
jõustumine 15.06.1993
12.01.1994 RT I 1994, 8, 106 27.01.1994
22.02.1995 RT I 1995, 29, 357 27.03.1995
09.02.2005 RT I 2005, 12, 51 24.02.2005
I. osa VARA MAKSUMUSE MÄÄRAMISE KORD
(1) Käesolev seadus määrab kindlaks omandireformi objektiks oleva õigusvastaselt võõrandatud vara (edaspidi vara) maksumuse määramise alused ja korra ning kompenseerimise viisi ja ulatuse.
(2) Õigusvastaselt võõrandatud maa ja sellega seotud loodusobjektide ning ühistatud vara maksumuse määramise alused ja kord ning kompenseerimise viis ja ulatus määratakse kindlaks eraldi seadustega.
§ 2. Vara võõrandamisaegse maksumuse määramise vajadus
Vara võõrandamisaegne maksumus määratakse kindlaks vara kompenseerimise korral, kui:
1) vara vastavalt Eesti Vabariigi omandireformi aluste seaduse (edaspidi Alused) § 12 3. lõikele ei kuulu tagastamisele;
2) [kehtetu - RT I 1997, 13, 210 - jõust. 02.03.1997]
21) vara on hävinud;
3) vara tagasi saanud isik peab Aluste § 12 2. lõike alusel maksma kompensatsiooni teistele õigustatud subjektidele ja kompensatsiooni suuruse, tasumise viisi, korra ja muude tingimuste suhtes ei ole saavutatud käesoleva seaduse § 11 1. lõikes märgitud kokkulepet;
4) varaks on aktsia või osatäht.
§ 3. Vara võõrandamisaegse maksumuse tõendamine dokumentidega
Vara võõrandamisaegset maksumust võib tõendada dokumendiga, mis on välja antud mitte varem kui kolm aastat ja mitte hiljem kui kuus kuud õigusvastase võõrandamise hetkest arvates. Mitme näidatud ajavahemikul väljaantud dokumendi korral eelistatakse muudel võrdsetel asjaoludel dokumenti, mis on välja antud kõige lähemal vara õigusvastase võõrandamise hetkele.
§ 4. Ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse määramine ekspertkomisjoni poolt
(1) Kui ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse kohta puuduvad käesoleva seaduse §-s 3 nimetatud dokumendid, kuid on olemas dokumendid, mis kirjeldavad vara suurust, koosseisu ja kasutusotstarvet, määravad vara võõrandamisaegse maksumuse õigustatud subjekti taotlusel ja kulul kolmeliikmelised ekspertkomisjonid, mis on moodustatud Rahandusministeeriumi poolt.
(2) Valla- või linnavalitsus otsustab õigustatud subjekti taotlusel ekspertiisi määramise ja nimetab ekspertkomisjoni Rahandusministeeriumi poolt moodustatud ekspertkomisjonide hulgast.
(3) Ekspertkomisjon määrab ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse valdkonna eest vastutava ministri kehtestatud korras, lähtudes analoogilise vara võõrandamisaegsest maksumusest.
(4) Ekspertkomisjon koostab ekspertiisiakti, milles märgib vara võõrandamisaegse maksumuse, selle määramise aluseks olnud ja määramist põhjendavad andmed, vara iseloomustavad ja muud vajalikud andmed ning arvutused.
(5) Ekspertkomisjoni koosseisus peab olema vähemalt üks isik, kellel on vastavalt ehitusseadustikule õigus ehitisi kontrollida.
§ 41. Ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse määramine dokumentide puudumisel
Kui ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegset maksumust ei ole võimalik määrata käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud korras või kui õigustatud subjekt ei taotle ekspertiisi, määratakse vara võõrandamisaegne maksumus Vabariigi Valitsuse määratud summa ulatuses.
§ 5. Vara võõrandamisaegse maksumuse määramine kohtu korras
Kui vara võõrandamisaegset maksumust ei ole võimalik määrata käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud korras ja õigustatud subjekt ei ole nõus §-s 41 sätestatud kindlasummalise kompensatsiooniga, on tal õigus pöörduda vara võõrandamisaegse maksumuse kindlaksmääramiseks kohtusse.
§ 6. Põllumajandusinventari võõrandamisaegse maksumuse määramine dokumentide puudumisel
(1) Põllumajandusinventari võõrandamisaegset maksumust tõendavate dokumentide puudumisel määratakse maksumus põllumajandusinventari koosseisu, lehma arvestusliku hinna ja valdkonna eest vastutava ministri määratud koefitsientide alusel. Lehma arvestuslikuks hinnaks on viiskümmend 1940. aastal kehtinud Eesti krooni (Ekr).
(2) Kui põllumajandusinventari koosseisu ei ole võimalik tõendada, loetakse põllumajandusinventari võõrandamisaegne maksumus võrdseks ühe lehma arvestusliku hinnaga talumaa iga nelja hektari kohta.
§ 7. Vara võõrandamisaegse maksumuse ümberarvutamine eurodesse
(1) Vara võõrandamisaegne maksumus 1940. aastal kehtinud kroonides arvutatakse ümber eurodesse vahekorras 1 Ekr = 0,64 eurot. Välisvaluutas väljendatud vara võõrandamisaegne maksumus arvutatakse ümber 1940. aastal kehtinud kroonidesse valdkonna eest vastutava ministri poolt kehtestatud koefitsientide alusel.
(2) Vara võõrandamisaegne maksumus NSV Liidu rahas (rublades) arvutatakse eurodesse koefitsientide alusel, mille määrab kindlaks valdkonna eest vastutav minister.
(3) Ümberarvutatud maksumus väljendatakse ühe euro täpsusega.
§ 8. Vara maksumuse määramist korraldavad organid
(1) Vara maksumuse määramist korraldab ja vara kindlaksmääratud maksumuse kinnitab vara tagastamist ja kompenseerimist otsustav valla- või linnavalitsus.
(2) Ida-Petserimaal ja Narva jõe tagusel Virumaal õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamisnõude õiguse püsimise seaduses nimetatud vara maksumuse määramist korraldab ja vara kindlaksmääratud maksumuse kinnitab õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise keskkomisjon.
(3) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab vara maksumuse määramise metoodika.
§ 9. Vara maksumuse määramisega seotud kulude katmine
Vara maksumuse määramisega seotud kulud katab valla- või linnavalitsus riigi- või munitsipaalvara erastamisest laekunud ja tema käsutusse jäävast rahast, kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti. Kui nimetatud rahast ei jätku, kaetakse kulud riigi- või munitsipaalvara erastamisest laekunud ja Vabariigi Valitsuse käsutusse jäävast rahast.
II. osa VARA KOMPENSEERIMISE ULATUS, VIIS JA KORD
§ 10. Tagastamisele mittekuuluva vara kompenseerimine
(1) Vara, mis Aluste § 12 3. lõike alusel ei kuulu tagastamisele, kompenseeritakse käesoleva seaduse § 7 alusel ümberarvutatud võõrandamisaegse maksumuse ulatuses.
(2) Tagastatava vara väärtuse vähenemist ega suurenemist ei kompenseerita.
§ 11. Õigustatud subjektide poolt teistele õigustatud subjektidele vara kompenseerimine
(1) Aluste § 12 lõikes 2 sätestatud juhul sõlmitakse õigustatud subjektide vahel notariaalselt kinnitatud kokkulepe, milles määratakse kindlaks igale kompensatsiooni taotlevale õigustatud subjektile makstava kompensatsiooni suurus, tasumise viis ja kord ning muud tingimused.
(2) Kui õigustatud subjektid käesoleva paragrahvi 1. lõikes märgitud kokkulepet ei saavuta, määratakse vastavalt käesolevale seadusele kindlaks vara võõrandamisaegne maksumus. Vara tagasi saanud isikud peavad kompenseerima teistele õigustatud subjektidele nende osa viie aasta jooksul, arvates vara tagastamise otsuse tegemise päevast. Makstava kompensatsiooni suurus, tasumise viis ja tähtajad ning muud tingimused määratakse kindlaks vara tagastamise otsuses.
§ 12. Vara maksumuse kompenseerimine õigusvastaselt represseeritud isikutele
Õigusvastaselt represseeritud isikutele kompenseeritakse Aluste § 13 3. lõikes nimetatud vara 192 euro ulatuses vastavalt käesoleva seaduse §-le 14. Kompensatsiooni ei maksta isikutele, kellele õigusvastaselt võõrandatud vara on tagastatud või kompenseeritud Eesti NSV Ministrite Nõukogu 1989. aasta 20. veebruari määruse nr 81 «Massirepressioonide läbi kannatanutele vara tagastamise ja kahjude hüvitamise korra kohta» (ENSV Teataja 1989, 10, 118) alusel.
§ 13. Aktsiate ja osatähtede kompenseerimine
(1) Aktsia või osatäht kompenseeritakse nominaalväärtuse ulatuses vastavalt käesoleva seaduse §-dele 7 ja 14.
(2) Aktsia või osatähe nominaalväärtus tõendatakse Aluste § 11 3. lõikes nimetatud seaduste alusel koostatud nimekirjadega. Kui nimekirjades puuduvad andmed nominaalväärtuse kohta, tõendatakse see käesoleva seaduse §-s 3 nimetatud dokumentidega.
(3) Kui käesoleva paragrahvi 2. lõikes nimetatud dokumentides andmed nominaalväärtuse kohta puuduvad, kompenseeritakse aktsia või osatäht 6,40 euro ulatuses vastavalt käesoleva seaduse §-le 14.
§ 14. Vara kompenseerimise viis
(1) Vastavalt Aluste §-le 17 antakse igale õigustatud subjektile temal saada oleva kompensatsiooni ulatuses nimeline ja pärandatav väärtpaber (edaspidi hüvitusväärtpaber), mille eest saab osta erastatavat riigi- ja munitsipaalvara, sealhulgas maad ja eluruume ning hüvitusfondi obligatsioone. Hüvitusfondi obligatsioonide omanikel on õigus saada fondi iga majandusaasta töötulemuste alusel intresse. Hüvitusväärtpabereid antakse välja 2005. aasta 31. detsembrini.
(11) Kui õigustatud subjektile ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtpäevaks hüvitusväärtpaberit välja antud, makstakse talle määratud kompensatsioon välja rahas Vabariigi Valitsuse omandireformi reservfondist, selles vahendite puudumisel aga muudest riigieelarve vahenditest.
(2) [Kehtetu - RT I 1994, 54, 905 - jõust. 01.08.1994]
(3) [Kehtetu - RT I 2000, 51, 324 - jõust. 10.07.2000]
(4) Valdkonna eest vastutav minister võib kehtestada määrusega kompensatsiooni väljamaksmise korraldamiseks juhendeid ja vorme.
§ 15. Vara kompenseerimist korraldavad organid
(1) Vara eest saadava kompensatsiooni suuruse kindlaksmääramist korraldab vara tagastamist ja kompenseerimist otsustav valla- või linnavalitsus, kes kinnitab kindlaksmääratud kompensatsiooni suuruse.
(2) Ida-Petserimaal ja Narva jõe tagusel Virumaal õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamisnõude õiguse püsimise seaduses nimetatud vara eest määrab kompensatsiooni õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise keskkomisjon.
(3) Järelevalvet vara maksumuse ja kompensatsiooni määramise üle teostab Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras Rahandusministeerium, kellel on õigus rakendada Vabariigi Valitsuse seaduses sätestatud abinõusid. Järelevalvemenetluses on Rahandusministeeriumil õigus otsustada ekspertiisi määramine ja nimetada ekspertkomisjon vara võõrandamisaegse maksumuse kindlakstegemiseks. Sellisel juhul tehakse ekspertiis riigi kulul.
(4) Vara kompenseerimisega seotud kulud kaetakse analoogselt §-s 9 sätestatuga.
(1) Käesolev seadus jõustub Riigi Teatajas avaldamise päevast.
(2) Õigusvastaselt võõrandatud vara eest kompensatsiooni määramine toimub Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
(3) Enne 2005. aasta 1. jaanuari käesoleva seaduse § 4 lõike 5 kohaselt atesteeritud isikule väljastatud atesteerimistunnistus loetakse kehtivaks kuni isik on omandanud ehitiste ekspertiisi tegemise õiguse ehitusseaduses sätestatud korras, kuid mitte kauemaks kui 2005. aasta 31. detsembrini.
[RT I 2005, 12, 51 - jõust. 24.02.2005]


Number 2013 /2 | Lk 144-145
Isiku vastutusele võtmine KarS § 213 (arvutikelmus) alusel eeldab nii andmetöötlusprotsessi ebaseadusliku sekkumise ja varalise kasu saamise kui ka nendevahelise põhjusliku seose tuvastamist. Samas on KarS § 206 lõike 1 alusel kuriteona karistatav ka üksnes andmete ebaseaduslik sisestamine arvutisüsteemi. Riigikohtu kriminaalkolleegium käsitles oma 14. detsembri 2012. a otsuses asjas 3-1-1-114-12 esmakordselt KarS § 213 ja § 206 piiritlemist. Artiklis kommenteeritakse nimetatud lahendit. Lisaks puudutab autor artiklis ka KarS § 213 lõike 1 katse ja KarS § 206 lõike 1 piiritlemist.


Põhikiri | Maaelu Edendamise Sihtasutus
Asutajaõiguste teostaja
09. september 2014. a otsusega nr 7
SIHTASUTUSE EESMÄRK
SIHTASUTUSE VARA JA SELLE KASUTAMINE
NÕUDED JUHTORGANITE LIIKMETELE
KREDIIDIKOMITEE JA EKSPERTKOMISJONID
ARUANDLUS JA AUDIITOR
SIHTASUTUSE PÕHIKIRJA MUUTMINE JA SIHTASUTUSE ÜHINEMINE, JAGUNEMINE, LÕPETAMINE
1.1. Sihtasutuse nimi on Maaelu Edendamise Sihtasutus (edaspidi Sihtasutus).
1.2. Sihtasutuse asukoht on Viljandi, Eesti Vabariik.
1.3.Sihtasutuse asutaja on Eesti Vabariik ning asutaja õigusi teostab Põllumajandusministeerium.
1.4. Sihtasutus on asutatud määramata tähtajaks.
1.5. Sihtasutus juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigis kehtivatest seadustest, muudest õigusaktidest, Euroopa Liidu põhimõtetest ning käesolevast põhikirjast.
2.1 Sihtasutuse eesmärk on toetada ja elavdada Eesti maapiirkonna ettevõtlust, luues paremaid võimalusi kapitalile ligipääsuks ning tõsta maaettevõtluse konkurentsivõimet.
2.2 Tulenevalt p. 2.1 nimetatud eesmärgist on Sihtasutuse ülesandeks:
2.2.1 anda laene ja tagatisi ning arendada ja osutada muid finantsteenuseid;
2.2.2 asutada ja hallata sihtotstarbelisi haldusfonde;
2.2.3 anda toetusi ja tunnustada maaelu edendajaid (toetuste, preemiate, stipendiumite jms andmisega) ning rakendada muid abinõusid, mis vastavad Sihtasutuse eesmärgile;
2.2.4 osutada nõuandeteenuseid, muuhulgas arendada põllu- ja maamajanduse nõuandesüsteemi ning korraldada koolitus- ja teavitustegevust;
2.2.5 osaleda teadus- ja arendustegevuses;
2.2.6 täita maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seadusest ning kalandusturu korraldamise seadusest tulenevaid haldusülesandeid;
2.2.7 täita muid seaduse alusel antud ülesandeid.
2.3 Sihtasutus võib oma eesmärgi täitmiseks võtta laenu, sõlmida kapitalirendilepinguid ja võtta muid võlakohustusi. Võlakohustuste võtmiseks on vajalik kõigi nõukogu liikmete nõusolek.
2.4 Sihtasutus võib asutada ja osaleda äriühingutes ja muudes seadusega lubatud juriidilistes isikutes asutajaõiguste teostaja otsuse alusel.
2.5 Sihtasutus teeb oma eesmärgi täitmiseks koostööd liikmesuse ja partnerluse kaudu erinevate isikutega, sealhulgas Eesti, teiste riikide ja rahvusvaheliste institutsioonidega.
2.6 Sihtasutuse tegevuse eesmärgipärasuse kohta, kui see ei tulene õigusaktist, sealhulgas haldusaktist, lepingust või käesolevast põhikirjast, annab Sihtasutuse põhjendatud taotlusel arvamuse asutajaõiguste teostaja.
3. SIHTASUTUSE VARA JA SELLE KASUTAMINE
3.1 Sihtasutuse rahaliste vahendite allikad on:
3.1.1 Sihtasutuse asutamisel sihtasutusele üle antud vara, muuhulgas on Sihtasutuse sihtkapital moodustatud Euroopa Liidu Komisjoni ja Eesti Vabariigi vahelise kokkuleppe (Memorandum of Understanding on the Management and Use of The Counterpart Funds 10. oktoobrist 1992 ja Aide Memoire 10. augustist 1995 ning kiri 1A-B2-D(96) 10428 24. maist 1996) alusel Maaelu Laenude Tagamise Sihtasutuse asutamiseks saadud Euroopa Liidu Tasakaalustava Fondi Sihtotstarbelise eraldise arvelt;
3.1.2 riigieelarvelised eraldised;
3.1.3 muud sihtotstarbelised eraldised;
3.1.4 annetused ja toetused;
3.1.5 laenud;
3.1.6 Sihtasutuse majandustegevusest ning muudest allikatest laekunud vahendid.
3.2 Sihtasutuse vara allikaks võib olla ka riigi või muu isiku poolt Sihtasutusele mitterahalise sissemaksena üleantav riigivara või muu vara. Sihtasutus võtab kinnisasja või hoonestusõiguse tasuta omandamise lepingus selle vara sihtotstarbelise kasutamise ja leppetrahvi maksmise kohustuse ulatuses, milles see on nõutud riigivaraseaduse järgi.
3.3 Sihtasutus võib vastu võtta riigilt ja muult isikult rahalisi vahendeid ja muud vara, kui temale ei teki vastuvõtmisega seoses kohustusi, mille täitmine oleks vastuolus Sihtasutuse eesmärgiga.
3.4 Sihtasutus valitseb oma vara ja kasutab seda põhikirjalise eesmärgi saavutamiseks. Kogu Sihtasutuse majandustegevuse tulem kasutatakse reservide moodustamiseks või suurendamiseks või sihtkapitali suurendamiseks. Sihtasutuse arveldused tehakse riigikassa kaudu.
3.5 Sihtasutus võib otstarbekama majandamise eesmärgil ja põhiülesannete täitmise võimet vähendamata deponeerida oma rahalisi vahendeid hoiustena ja paigutada neid väärtpaberitesse ning oma muud vara võõrandada, koormata, kasutusse või tagatiseks anda. Väärtpaberi mõiste määratlemisel lähtutakse „Väärtpaberituru seadusest”.
3.6 Sihtasutuse kõikide tulude ja kulude kohta koostatakse tasakaalus eelarve, mis peab vastama sihtasutuse finantsplaanile, riigieelarve seaduse §-s 6 esitatud eelarvepositsiooni reeglitele, §-s 10 esitatud netovõlakoormuse reeglile ning § 11 alusel kehtestatud piirangutele.
3.7 Sihtasutus koostab ja esitab Rahandusministeeriumile igal aastal riigieelarve seaduse §-s 12 või selle alusel kehtestatud määruses sätestatud nõuetele vastavalt finantsplaani, mis on aluseks Sihtasutuse eelarve koostamisel.
4. NÕUDED JUHTORGANITE LIIKMETELE
4.1. Sihtasutuse juhtorgani (nõukogu ja juhatuse) liikmeks ei või olla isik:
4.1.1 kelle süüline tegevus või tegevusetus on kaasa toonud isiku pankroti;
4.1.2 kelle süüline tegevus või tegevusetus on kaasa toonud juriidilisele isikule antud tegevusloa kehtetuks tunnistamise;
4.1.3. kellel on ärikeeld;
4.1.4. kelle süüline tegevus või tegevusetus on tekitanud kahju juriidilisele isikule;
4.1.5. keda on majandusalase, ametialase või varavastase kuriteo eest karistatud, v.a juhul, kui andmed on karistusregistrist kustutatud;
4.1.6. kellel on Sihtasutusega seotud olulised ärihuvid, mis väljenduvad muu hulgas olulise osaluse omamises selles juriidilises isikus väärtpaberituru seaduse § 9 tähenduses, kuulumises sellise äriühingu juhtorganisse, kes on Sihtasutuse oluline teenuste osutaja või tellija.
4.1.7. Punktides 4.1.1–4.1.4 nimetatud piirangud kehtivad viis aastat pärast pankroti väljakuulutamist, tegevusloa kehtetuks tunnistamist, ärikeelu lõppemist või kahju hüvitamist.
4.2. Sihtasutuse nõukogu liikmeks ei või olla:
4.2.1. füüsilisest isikust ettevõtja, kes tegeleb sama majandustegevusega kui Sihtasutus ega ole sihtasutuse kaasasutaja;
4.2.2. täisühingu osanik või usaldusühingu täisosanik, kes tegeleb sama majandustegevusega kui Sihtasutus ning ta ise või tema osalusega täis- või usaldusühing ei ole Sihtasutuse kaasasutaja;
4.2.3. isik, kellele kuuluva osa või aktsiatega on esindatud vähemalt 1/10 osa- või aktsiakapitalist äriühingus, mis tegeleb sama majandustegevusega kui Sihtasutus ning ta ise või äriühing, mille osanik või aktsionär ta on, ei ole Sihtasutuse kaasasutaja;
4.2.4. Sihtasutusega samal tegevusalal tegutseva äriühingu juhtorgani liige, v.a juhul, kui tegu on riigi osalusega äriühinguga, selle äriühinguga samasse kontserni kuuluva äriühinguga või äriühinguga, mis on sihtasutuse kaasasutaja.
5. NÕUKOGU
5.1 Nõukogu on Sihtasutuse kõrgeim juhtimisorgan. Nõukogu kavandab Sihtasutuse tegevust, korraldab Sihtasutuse juhtimist ja teostab järelevalvet Sihtasutuse tegevuse üle. Oma ülesannete täitmiseks on nõukogul seadustest ja käesolevast põhikirjast tulenevad õigused ja kohustused.
5.2 Nõukogu on kolme (3) kuni viieteistkümne (15) liikmeline. Nõukogu liikmed määratakse põllumajandusministri poolt viieks (5) aastaks, vähemalt üks nõukogu liige määratakse rahandusministri ettepanekul. Põllumajandusministril on õigus, olenemata põhjusest, nõukogu liige igal ajal tagasi kutsuda.
5.3 Nõukogu liikmed valivad endi hulgast esimehe, kes korraldab nõukogu tegevust, ja aseesimehe, kes täidab nõukogu esimehe ülesandeid nõukogu esimehe äraolekul või ajutise võimetuse korral oma ülesandeid täita.
5.4 Nõukogu ainupädevuses on:
5.4.1 vajadusel sihtasutuse pikaajalise tegevusstrateegia määramine;
5.4.2 kinnitada hiljemalt majandusaasta alguseks aastased tegevuseesmärgid;
5.4.3 asutajaõiguste teostajale esitatava aastaeelarve kinnitamine;
5.4.4 Sihtasutuse majandusaasta aruande kinnitamine;
5.4.5 Sihtasutuse struktuuri kinnitamine;
5.4.6 Sihtasutuse varade kasutamise üldpõhimõtete kinnitamine;
5.4.7 audiitorite arvu määramine, audiitori nimetamine ja nende tasustamise korra kindlaksmääramine;
5.4.8 juhatuse liikmete nimetamine ja juhatuse liikmete tagasikutsumise otsustamine;
5.4.9 juhatuse liikmete tasu suuruse ja maksmise korra otsustamine;
5.4.10 nõusoleku andmine igapäevase majandustegevuse raamest väljuvate tehingute tegemiseks;
5.4.11 muudest seadustest ja käesolevast põhkirjast tulenevate otsuste tegemine.
5.5 Nõukogu koosolekud toimuvad vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem, kui neli korda aastas. Nõukogu töökorra kehtestab nõukogu.
5.6 Nõukogu koosoleku kutsub kokku nõukogu esimees, tema äraolekul aseesimees. Koosolek kutsutakse kokku, kui seda nõuab nõukogu liige, juhatus või audiitor. Nõukogu koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa üle poole nõukogu liikmetest. Nõukogu esimees esitab põllumajandusministrile ja rahandusministrile nõukogu koosoleku päevakorra vähemalt kolm tööpäeva enne koosoleku toimumist.
5.7 Nõukogu koosolek protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla kõik koosolekul osalenud nõukogu liikmed. Protokolli kantakse otsuse suhtes eriarvamusele jäänud nõukogu liikme eriarvamus, mille ta kinnitab oma allkirjaga. Protokolli osas järgib nõukogu rahandusministri nõudeid, kui need on kehtestatud. Nõukogu protokolli koopia koos koosoleku materjalidega esitab nõukogu esimees põllumajandusministrile ja rahandusministrile ühe kuu jooksul pärast nõukogu koosoleku toimumist;
5.8 Nõukogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletas üle poole koosolekul osalenud nõukogu liikmetest. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustavaks koosoleku eesistuja (nõukogu esimehe või aseesimehe) hääl. Isiku valimisel loetakse valituks kandidaat, kes sai teistest enam hääli.
5.9 Nõukogu liige ei tohi osa võtta hääletamisest, kui otsustatakse tema ja Sihtasutuse vahelise tehingu tegemiseks nõusoleku andmist, samuti kolmanda isiku ja Sihtasutuse vahelise tehingu tegemiseks nõusoleku andmist, kui nõukogu liikme sellest tehingust tulenevad huvid on vastuolus Sihtasutuse huvidega.
5.10 Nõukogu võib teha otsuse koosolekut kokku kutsumata, kui otsuse poolt hääletab vähemalt 2/3 nõukogu liikmetest. Kui otsuste vastuvõtmine toimub koosolekut kokku kutsumata, on juhatus kohustatud saatma otsuse projektid kõigile nõukogu liikmetele, määrates tähtaja, mille jooksul nõukogu liige peab esitama selle kohta oma seisukoha. Kui nõukogu liige nimetatud tähtaja jooksul ei teata, kas ta on otsuse poolt või vastu, loetakse ta koosolekul mitteosalenuks. Hääletustulemuste kohta on juhatus kohustatud koostama hääletusprotokolli, millesse on kantud: Sihtasutuse nimi, protokollija nimi, vastuvõetud otsus koos hääletamistulemustega,
otsuse suhtes eriarvamusele jäänud nõukogu liikme nõudel tema eriarvamuse sisu, muud hääletamise suhtes olulise tähtsusega asjaolud.
5.11 Nõukogu otsuse vastuvõtmise korral koosolekut kokku kutsumata on nõukogu esimees kohustatud esitama põllumajandusministrile ja rahandusministrile nõukogu otsuse eelnõu samal ajal selle väljasaatmisega nõukogu liikmetele ja hääletusprotokolli või hääletustulemused viie tööpäeva jooksul pärast hääletamist.
Kui nimetatud kohustusi ei täideta, siis võib põllumajandusminister otsustada tasu maksmise peatamise nõukogu esimehele või tasu vähendamise proportsionaalselt
5.12 Tasu nõuekogu liikmetele määrab põllumajandusminister. Nõukogu liikmetel on õigus võrdsele tasule, kui seadusest (lähtudes Vabariigi Valitsuse seaduse § 4 lõikest 3, § 521 lõikest 6, § 79 lõikest 4 ja § 83 lõikest 6 ei maksta nõukogu liikme tasu ministrile, abiministrile, riigisekretärile ega maavanemale) või põhikirjast ei tulene teisiti. Nõukogu esimehele võidakse määrata suurem tasu. Nõukogu liikmele võidakse määrata täiendav tasu seoses tema osalemisega audiitortegevuse seaduses nimetatud auditi komitee või muu nõukogu organi tegevuses. Tasu maksmisel arvestatakse nõukogu liikme osalemist nõukogu koosolekutel ja nõukogu organi tegevuses. Nõukogu liikme tagasikutsumisel nõukogust ei maksta talle hüvitist.
6.1 Sihtasutuse juhatus juhib ja esindab Sihtasutust ning käsutab Sihtasutuse vara põhikirjast tulenevate ning nõukogu poolt antud volituste piires. Oma ülesannete täitmiseks on juhatusel seadustest ja käesolevast põhikirjast tulenevad õigused ja kohustused.
6.2 Sihtasutuse juhatus on ühe (1) kuni kolme (3) liikmeline. Kui juhatuses on üle kahe liikme, valivad juhatuse liikmed endi seast juhatuse esimehe, kes korraldab juhatuse tegevust, ja vajadusel esimehe asetäitja, kes täidab juhatuse esimehe ülesandeid juhatuse esimehe äraolekul või tema võimatuse korral oma ülesandeid täita. Juhatuse igal liikmel on õigus esindada Sihtasutust kõigis õigustoimingutes.
6.3 Nõukogu määrab juhatuse liikme(d) ametisse viieks (5) aastaks.
6.4 Sihtasutuse juhatuse ülesanneteks on:
6.4.1 juhtida Sihtasutuse igapäevast tegevust ning viia ellu nõukogu otsuseid ja käsutada selleks Sihtasutuse vahendeid.
6.4.2 esindada Sihtasutust oma volituste piires suhetes kolmandate isikutega;
6.4.3 korraldada Sihtasutuse raamatupidamist ja esitada nõukogule kinnitamiseks Sihtasutuse majandusaasta aruande;
6.4.4 esitada nõukogule vähemalt kord nelja kuu jooksul ülevaate Sihtasutuse majandustegevusest ja majanduslikust seisundist, samuti teatama kohe Sihtasutuse majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja muudest Sihtasutuse majandustegevusega seotud olulistest asjaoludest;
6.4.5 valmistada ette nõukogu koosoleku materjalid ja otsuse eelnõud ning anda nõukogule aru oma tegevusest;
6.4.6 vajadusel moodustada krediidikomitee ja muid ekspertkomisjone;
6.4.7 korraldada töösuhted Sihtasutuses, kaasata vajadusel kooseisuväliseid töötajaid ühekordsete tööde tegemiseks ning eksperte, sõlmida nendega lepinguid ja maksta tasu;
6.4.8 tegema kõik endast sõltuva Sihtasutuse eesmärgi täitmiseks;
6.4.9 täita muid seadusest ja käesolevast põhikirjast tulenevaid ülesandeid, mis ei ole nõukogu pädevuses.
6.5 Juhatus on kohustatud Sihtasutuse juhtimisel järgima nõukogu seaduslikke korraldusi.
6.6 Kui nõukogu on määranud ühe juhatuse liikme vastutusvaldkonnaks juhatuse tegevuse juhtimise, siis juhinduvad juhatuse liikmed juhatuse esimehe valimisel sellest nõukogu suunisest.
6.7 Kui nõukogu ei ole juhatuse liikmete vastutusvaldkondi määranud või on määranud vastutusvaldkonnad osaliselt, on juhatus kollegiaalse otsusega kohustatud vastutusvaldkonnad piiritlema. Kuni küsimus ei ole määratud mõne juhatuse liikme vastutusvaldkonda, lahendatakse see kollegiaalselt.
6.8 Juhatuse otsused peavad olema kollegiaalsed küsimustes, mis on ette nähtud seaduses, määruses või põhikirjas, mille osas nõukogu on nõudnud kollegiaalse otsuse vastuvõtmist või mille osas juhatuse esimees peab vajalikuks kollegiaalse otsuse vastuvõtmist. Muid küsimusi otsustavad juhatuse liikmed Sihtasutuse nimel oma vastutusvaldkonna piires.
6.9 Juhatusel on sellekohasel vajadusel kollegiaalse otsusega õigus delegeerida oma ülesannete täitmist Sihtasutuse töötajatele, samuti volitada neid esindama Sihtasutuse huve suhetes kolmandate isikutega. Juhatus määrab Sihtasutuse siseselt isikud, kes tegutsevad haldusmenetluses menetlustoimingute sooritamisel Sihtasutuse nimel, kui seaduses või määruses ei ole sätestatud teisiti.
6.10 Nõukogu esimees sõlmib nõukogu volituse alusel juhatuse liikmetega lepingud, milles nähakse ette juhatuse liikmete õigused ja kohustused Sihtasutuse suhtes.
6.11 Nõukogu võib juhatuse liikme tagasi kutsuda ainult mõjuvatel põhjustel, milleks on eelkõige kohustuste olulisel määral täitmata jätmine või võimetus juhtida Sihtasutust. Juhatuse liige võib juhatusest tagasi astuda sõltumata põhjusest, teatades sellest nõukogule. Juhatuse liikmega sõlmitud lepingust tulenevad õigused ja kohustused lõpevad vastavalt lepingule.
6.12 Juhatuse liikmele võib tasu maksta üksnes temaga sõlmitud juhatuse liikme lepingu alusel. Kui juhatuse liige täidab lisaks Sihtasutuse juhatuse liikme ülesannetele muid äriühingule või Sihtasutusele vajalikke ülesandeid, siis nende ülesannete eest võib tasu maksta üksnes juhul, kui see on ette nähtud juhatuse liikme lepingus. Juhatuse liikmele võib maksta täiendavat tasu, arvestades tema töö tulemuslikkust. Täiendava tasu suurus peab olema põhjendatud, kusjuures arvestama peab Sihtasutusele seatud eesmärkide täitmist. Majandusaasta jooksul makstava täiendava tasu suurus kokku ei või ületada juhatuse liikmele eelmisel majandusaastal makstud neljakordset keskmist kuutasu.
6.12.1 Juhatuse liikmele võib maksta lahkumishüvitist üksnes tagasikutsumisel nõukogu algatusel enne tema volituste tähtaja möödumist. Lahkumishüvitist võib maksta juhatuse liikme tagasikutsumise ajal kehtiva kuni kolme kuu tasu ulatuses.
7. KREDIIDIKOMITEE JA EKSPERTKOMISJONID
7.1 Nõukogu kinnitab krediidiriskide otsustuspädevused.
7.2 Vajadusel moodustab juhatus krediidiriskide hindamiseks krediidikomitee, mis tegutseb juhatuse poolt kehtestatava reglemendi alusel ja pädevuse piires ning langetab laenude ja tagatistega seonduvaid otsuseid.
7.3 Vajadusel moodustab nõukogu või juhatus ekspertkomisjone või nimetab eksperte. Ekspertkomisjonide ja ekspertide tööd korraldab juhatus.
8. ARUANDLUS JA AUDIITOR
8.1 Sihtasutuse majandusaasta algab 1. jaanuaril ja lõpeb 31. detsembril. Juhatus korraldab Sihtasutuse raamatupidamise vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
8.2 Sihtasutusel peab olema audiitor. Audiitori võib nimetada ühekordse audiitorkontrolli tegemiseks või teatud tähtajaks. Audiitorite arvu määrab ja audiitori nimetab nõukogu, määrates ühtlasi ka audiitori volituste kestuse ja tasustamise korra.
8.3 Pärast majandusaasta lõppu korraldab juhatus raamatupidamise aastaaruande ja tegevusaruande koostamise ning esitab aruanded audiitori(te)le kontrollimiseks. Hiljemalt nelja (4) kuu jooksul majandusaasta lõppemisest esitab juhatus aruanded koos audiitori järeldusotsusega nõukogule kinnitamiseks.
8.4 Sihtasutus peab esitama nelja kuu jooksul majandusaasta lõppemisest arvates Rahandusministeeriumile ja Riigikontrollile auditeeritud ja kinnitatud majandusaasta aruande koopia. Koos aruandega esitatakse ülevaade selle kohta, kuidas nõukogu on Sihtasutuse tegevust aruandeperioodil korraldanud, juhtinud ja järelevalvet teostanud, ning näidatakse nõukogu ja juhatuse liikmeile majandusaasta jooksul makstud tasude summa.
8.5 Sihtasutus avalikustab oma veebilehel bilansi, tulemi- ja rahavoogude aruande kord kvartalis hiljemalt kvartalile järgneva kuu lõpuks.
8.6 Sihtasutus peab tagama sisekontrollisüsteemi toimimise.
8.7 Sihtasutus on kohustatud moodustama siseaudiitori ametikoha või ostma siseaudiitori teenust audiitorühingult, kui aruandeaasta bilansipäeva seisuga on Sihtasutuse bilansimaht suurem kui kaks miljonit eurot või aruandeaasta tulud on suuremad kui kaks miljonit eurot.
8.8 Sihtasutusel on õigus loobuda siseaudiitori ametikoha loomisest või siseaudiitori teenuse ostmisest audiitorühingult, kui see võib nõukogu hinnangul osutuda majanduslikult otstarbekaks. Nõukogu sellekohane otsus tuleb eelnevalt kooskõlastada Sihtasutuse asutajaõigusi teostava isikuga. Asutajaõiguste teostajal on õigus nõuda erikontrolli tegemist ning kasutada selleks enda poolt juhitava asutuse struktuuriüksust.
9. SIHTASUTUSE PÕHIKIRJA MUUTMINE JA SIHTASUTUSE ÜHINEMINE, JAGUNEMINE, LÕPETAMINE
9.1 Põhikirja võib muuta põllumajandusminister.
9.2 Põhikirja muutmine jõustub muudatuse registrisse kandmisest. Põhikirja muutmise registrisse kandmise avaldusele lisatakse põhikirja muutmise otsus ja põhikirja uus tekst.
9.3 Sihtasutuse ühinemise, jagunemise või lõpetamise võib otsustada põllumajandusminister Vabariigi Valitsuse volituse alusel.
9.4 Sihtasutuse ühinemise või jagunemise võib otsustada, kui seeläbi saavutatakse Sihtasutuse eesmärgi parem täitmine.
9.5 Sihtasutuse lõpetamise võib otsustada, kui Sihtasutuse eesmärk on saavutatud.
9.6 Sihtasutuse lõpetamise korral antakse tema likvideerimisel järelejäänud vara üle Asutajale.