text:
[RTL 2005, 80, 1133 – jõust. 22.07.2005] – rakendatakse alates 1.07.2005
(3) Kui “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktides 1–4, 6–13 või lõikes 11 nimetatud isik vastab mitmele nimetatud punktides või “Riiklike peretoetuste seaduse” §-s 6 sätestatud tingimusele samaaegselt, makstakse tema eest sotsiaalmaksu käesoleva paragrahvi lõigetes 31–6 sätestatud juhtudel ühekordselt “Sotsiaalmaksuseaduse” §-s 6 sätestatud summalt.
(31) Kui “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 2 või 10 nimetatud isik vastab samaaegselt muudele “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktides 1–4, 6–13 või lõikes 11 sätestatud tingimusele, makstakse tema eest sotsiaalmaksu selle punkti alusel, mille puhul on sotsiaalmaksu arvutamise aluseks olev summa suurim.
(4) Kui “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 1, 11, 4, 8 või 9 nimetatud isik vastab samaaegselt mõnele “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktides 21, 22, 3, 6, 61, 7, 11 või 13 või lõikes 11 sätestatud tingimusele, peab tema osas sotsiaalmaksu arvestust Sotsiaalkindlustusamet “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punkti 1, 11, 4, 8 või 9 alusel.
(5) Kui “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 6, 61, 7 või 11 nimetatud isik vastab samaaegselt mõnele “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktides 21, 22 või 13 või lõikes 11 sätestatud tingimusele, peab tema osas sotsiaalmaksu arvestust Tööturuamet “Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punkti 6, 61, 7 või 11 alusel.
(1) Sotsiaalministeerium, Sotsiaalkindlustusamet, Välisministeerium, lähetajaministeerium või selle valitsemisala asutus, Tööturuamet, Kaitsejõudude Peastaap, Vabariigi Presidendi Kantselei, Päästeamet ning valla- ja linnavalitsus kannavad Maksu- ja Tolliameti kontole üle deklaratsiooni järgi tasumisele kuuluva sotsiaalmaksu hiljemalt aruandekuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(õ) 27.01.2009 12:40

matches:
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6


Kokku: 532| Näitan: 81 - 100
3-2-1-59-16 Riigikohus 21.09.2016
Kahju hüvitama kohustatud isiku vastuoluline käitumine, mis takistab nõude maksmapanemist ja toob kaasa selle tähtaja möödumise, võib olla vastuolus hea usu põhimõttega (vt ka nt RKTKo nr 3-2-1-169-15, p 11). (p 13)
Kohus ei ole seotud hageja õigussuhtele antud õigusliku kvalifikatsiooniga, vaid kohaldab seadust ise, olles enne tuvastanud hagi aluseks olevad asjaolud (vt RKTKo nr 3-2-1-62-09, p 13; RKTKo nr 3-2-1-147-08, p 11). (p 13)
VÕS § 475 lg-s 3 sätestatud kindlustusvõtja esitatava kohustust täitma sundimise hagi esitamise üheaastane tähtaeg on õigustlõpetav, mitte aegumistähtaeg. VÕS § 475 lg-s 3 sisalduvale õigustlõpetavale tähtajale ei kohaldu TsÜS-is sätestatud aegumistähtaja peatumise ja katkemise regulatsioon. (p 12)
Seadusest ei tulene, et pooled ei võiks tasus isikliku kasutusõiguse eest kokku leppida ka muu kui avalikes huvides rajatud tehnovõrgu korral. (p 18) Olukorras, kus pooled on leppinud kokku tasus tehnorajatise talumise eest, on koormatud kinnisasja omanikul eelduslikult õigus saada tehnorajatise omanikult tasu vähemalt ulatuses, milles kinnisasja omanik peab kandma kulusid. (p 19)
Lähtumine keskmise sissetuleku indekseerimisel ajutise korra kehtestanud Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse nr 172 p 1 alap-st 3 on mehhaaniline ega pruugi vastata kahju hüvitamise eesmärgile. Üksnes miinimumpalka teenivate töötajate puhul on sellise indeksi kohaldamine automaatselt eelduslikult põhjendatud. Muul juhul tuleb kohtul hüvitise aluseks võetava keskmise töötasu indekseerimist täiendavalt põhjendada. Indekseerimise tulemusel ei või hüvitise aluseks võetav kannatanu keskmine töötasu olla suurem, kui ta oleks tervisekahjustuseta teeninud. (p 38) Põhjendatuks saab pidada indekseerimist nt üldise keskmise brutopalga või kahju kannatanud isikuga samal tegevusalal töötavate isikute keskmise brutopalga muutust kajastava indeksiga. Seda siiski üksnes eeldusel, et see on kannatanud isiku eeldatava sissetuleku tõusu kajastav kõige lähem arvesse võetav näitaja. Kohane indeks ei ole Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse p 4 teises lauses sätestatud tarbijahinnaindeks. Kannatanu töövõime säilimise puhuks tema sissetuleku võimalikku muutumist arvestavaks näitajaks pole üldjuhul ka nn pensioniindeks (RPKS § 26 lg 1 ja lg 6). Topeltindekseerimist tuleks võimalusel vältida. Sissetuleku indekseerimine ei või viia kannatanu rikastumiseni seeläbi, et talle määratud hüvitis ületaks töötasu, mida ta eelduslikult võinuks hüvitise saamise ajal teenida. See oleks vastuolus kahju hüvitamise eesmärgiga (TsK § 448 lg 1, VÕS § 127 lg-d 1 ja 5). (p 44)
TsK ega VÕS ei täpsusta detailsemalt, kuidas töövõime vähenemise tõttu igakuise saamata jäänud sissetuleku hüvitamine peaks toimuma. Seega saab hüvitise arvutamisel ja maksmisel lähtuda ajutise korra vastavast metoodikast, kuivõrd see ei lähe vastuollu seaduses sätestatud kahju hüvitamise üldpõhimõtetega (TsK § 448 lg 1, VÕS § 127 lg 1). Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määrusega nr 172 kinnitatud „Ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide töötajatele tööülesannete täitmisel saadud vigastuse või muu tervisekahjustusega tekitatud kahju hüvitamise ajutise korrast" lähtudes saab hüvitise määramisel lahendada küsimuse, kuidas arvutada välja hüvitise määramise aluseks olev kannatanu sissetulek ning kas ja kuidas oleks õige näha ette selle perioodiline muutumine. (p 31-35) Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määrusega nr 172 kinnitatud „Ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide töötajatele tööülesannete täitmisel saadud vigastuse või muu tervisekahjustusega tekitatud kahju hüvitamise ajutise korra" p 11 esimese lõigu teise lause järgi võib kutsehaiguse korral kannatanu soovil hüvise arvutamisel aluseks võtta haiguse põhjustanud töö lõpetamisele eelnenud 12 kalendrikuu keskmise kuusissetuleku. See reegel on mõistlik võtta keskmise kuusissetuleku arvestamisel lähtekohaks ka tervisekahju hüvitise määramisel VÕS-i alusel. Kõigi kalendrikuudega arvestamine, olenemata sellest, kas töötaja kõigil tööpäevadel töötas, võib viia ebaõiglase tulemuseni ega pruugi tagada kahju hüvitamise eesmärke ning tuleb kaaluda, kas hüvitise arvutamise aluseks olevate kuude hulgast on põhjendatud jätta välja need kuud, mil töötaja kõigil tööpäevadel ei töötanud. Samuti peab hindama, kas põhjendatud on keskmise sissetulekuna arvestada nii töötasu, puhkusehüvitist kui ka ajutise töövõimetuse hüvitist, või tuleb kannatanu rikastumise välistamiseks jätta mõne sissetuleku liigiga arvestamata. (p 34-36) Lähtumine keskmise sissetuleku indekseerimisel ajutise korra kehtestanud Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse nr 172 p 1 alap-st 3 on mehhaaniline ega pruugi vastata kahju hüvitamise eesmärgile. Üksnes miinimumpalka teenivate töötajate puhul on sellise indeksi kohaldamine automaatselt eelduslikult põhjendatud. Muul juhul tuleb kohtul hüvitise aluseks võetava keskmise töötasu indekseerimist täiendavalt põhjendada. Indekseerimise tulemusel ei või hüvitise aluseks võetav kannatanu keskmine töötasu olla suurem, kui ta oleks tervisekahjustuseta teeninud. (p 38) Seaduses on sätestatud võimalus kohtu määratud perioodilist hüvitist muuta (TsK § 470, § 471, Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse nr 172 p 21). Kohus võib hüvitise hilisema muutmise asemel VÕS § 136 lg 4 teise lause järgi ka juba perioodiliste maksete väljamõistmisel näha ette maksete indekseerimise või muul viisil muutmise, kui see on ilmselt mõistlik. (p 40-41) Põhjendatuks saab pidada indekseerimist nt üldise keskmise brutopalga või kahju kannatanud isikuga samal tegevusalal töötavate isikute keskmise brutopalga muutust kajastava indeksiga. Seda siiski üksnes eeldusel, et see on kannatanud isiku eeldatava sissetuleku tõusu kajastav kõige lähem arvesse võetav näitaja. Kohane indeks ei ole Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse p 4 teises lauses sätestatud tarbijahinnaindeks. Kannatanu töövõime säilimise puhuks tema sissetuleku võimalikku muutumist arvestavaks näitajaks pole üldjuhul ka nn pensioniindeks (RPKS § 26 lg 1 ja lg 6). Topeltindekseerimist tuleks võimalusel vältida. Sissetuleku indekseerimine ei või viia kannatanu rikastumiseni seeläbi, et talle määratud hüvitis ületaks töötasu, mida ta eelduslikult võinuks hüvitise saamise ajal teenida. See oleks vastuolus kahju hüvitamise eesmärgiga (TsK § 448 lg 1, VÕS § 127 lg-d 1 ja 5). (p 44) Perioodiliste maksete indekseerimine ei välista kohtulahendi hilisemat edasiulatuvat muutmist VÕS § 136 lg 4 esimese lause ja TsMS § 459 alusel, kui hüvitis osutub ebaproportsionaalselt väikeseks või suureks. (p 46)
Seaduses on sätestatud võimalus kohtu määratud perioodilist hüvitist muuta (TsK § 470, § 471, Vabariigi Valitsuse 10. juuni 1992. a määruse nr 172 p 21). Kohus võib hüvitise hilisema muutmise asemel VÕS § 136 lg 4 teise lause järgi ka juba perioodiliste maksete väljamõistmisel näha ette maksete indekseerimise või muul viisil muutmise, kui see on ilmselt mõistlik. (p 40-41) Perioodiliste maksete indekseerimine ei välista kohtulahendi hilisemat edasiulatuvat muutmist VÕS § 136 lg 4 esimese lause ja TsMS § 459 alusel, kui hüvitis osutub ebaproportsionaalselt väikeseks või suureks. (p 46)


text:
Määrus kehtestatakse « Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» (RT I 1999, 60, 616) paragrahvi 4 lõike 5 ja paragrahvi 7 lõike 3 alusel.
§2. Töökeskkonna õhu pliisisalduse määramine
1) õhu pliisisaldus ei ületanud 100 µg/m 3;
§3. Tervisekontroll
§4. Bioloogiline seire
1) eelmisel kahel mõõtmisel oli õhu pliisisaldus 75–100 µg/m 3;
§5. Pliisisalduse suurenemine töökeskkonna õhus
(1) Kui pliisisaldus töökeskkonna õhus suureneb üle 75 µg/m 3, peab tööandja:
§6. Töötajate teavitamine
2) töökeskkonna õhu pliisisalduse piirnormist, mis on kehtestatud «Kemikaaliseaduse» (RT I 1998, 47, 697; 1999, 45, 512) paragrahvi 11 lõike 1 alusel sotsiaalministri määrusega;
§7. Töökohas rakendatavad hügieeninõuded

matches: §2 §3 §4 §5 §6 §7


Juhend toetuse taotlemiseks | Elering
Juhendmaterjal elektrienergia tootjatele taastuvenergia toetuse taotlemiseks
I. Üle 1 MW tootmisseadmega tootjad
Elering AS-il (edaspidi: menetleja) on elektrituruseaduse (edaspidi: ELTS) järgi vastava taotluse korral kohustus selgitada välja iga ELTS § 59 lg 2 alusel makstava taastuvenergia toetuse saajaks kvalifitseeruda sooviv tootja vastavalt ELTS § 59 lg 22 punktidele 1–4. Kuna taastuvenergia toetus on riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, järgib menetleja selle andmisel ja toetuse saajaks kvalifitseerimisel Euroopa Komisjoni keskkonna- ja energiaalase riigiabi suuniseid ning Euroopa Komisjoni asjakohast riigiabi andmist lubavat otsust. Samuti lähtub menetleja taotluste menetlemisel lisaks ELTS-ile haldusmenetlusseadusest.
Taotluse menetlemise viib läbi taastuvenergia talitus. Lisaks moodustab menetleja taotluse hindamiseks komisjoni. Menetleja kaasab vajadusel komisjoni töösse või eksperthinnangute saamiseks väliseid sõltumatuid eksperte.
Eelnevast lähtuvast palume arvesse võtta:
ELTS § 59 lg 22 järgi on vähemalt ühemegavatise (1 MW) elektrilise võimsusega tootmisseadmega toodetud elektrienergia eest tootjal õigus taotleda ELTS § 59 lg 2 nimetatud taastuvenergia toetust, kui tootja on hiljemalt 2016. aasta 31. detsembri seisuga alustanud seda tootmisseadet puudutava investeerimisprojekti osas töödega vähemalt ühel järgnevatest viisidest:
ELTS § 59 lg 23 on näinud ette, et tootjal on õigus taotleda menetlejalt hinnangut, kas tootja investeerimisprojekt vastab ELTS § 59 lg 22 nimetatud tingimustele. Tingimuste vastavuse kontrollimiseks vajaliku taotluse esitamisel palume lähtuda järgnevatest juhistest:
Palume tootjal esitada kirjaliku taotluse investeerimisprojektile hinnangu saamiseks e-posti aadressile temenetlus@elering.ee lisades taotlusele kõik dokumendid, mis tõendavad investeerimisprojekti vastavust vähemalt ühele ELTS § 59 lg 22 sätestatud tingimusele. Taotlus peab olema allkirjastatud esindusõigusega isiku/te poolt.
Kui taotluses esineb puudusi, mille tõttu ei ole võimalik taotlust menetleda, loetakse, et taotlus ei ole menetlejale ELTS § 59 lg 23 mõttes laekunud. Sellisel juhul tuleb taotlejal esitada menetlejale uus taotlus.
Menetleja otsustab taotluse menetlusse võtmise või taotluse tagasi lükkamise vähemalt kümne (10) tööpäeva jooksul ning teavitab taotlejat e-posti teel.
Menetlejal on õigus paluda taotluse menetlemisel taotlejal vastata täiendavatele küsimustele seoses taotluses esitatud dokumentidega, paluda esitada täiendavaid dokumente, tõendeid ja mistahes muud infot selleks, et investeerimisprojekti hindamise menetlust, sh ekspertiise või kohtvaatlusi läbi viia.
Taastuvenergia toetuse saajaks kvalifitseerumise otsus tehakse hiljemalt 90 päeva jooksul alates nõuetekohase taotluse menetlejale laekumisest. Taotluse menetlus peatub ja otsuse tegemise tähtaeg pikeneb selle aja võrra, mis kulub taotlejal puudu oleva teabe menetlejale esitamiseks.
II. 50 kW kuni 0,99 MW tootmisseadmega tootjad
Tootmisseadme puhul, mille elektriline võimsus on suurem kui 50 kilovatti ja väiksem, kui üks megavatt, peab tootja taastuvenergia toetuse saamiseks tootma elektrienergiat hiljemalt 2018. aasta 31. detsembril. Käesolevas punktis tähendab tootmine, et tootmisseade on komplekteeritud tasemel, mis lubab elektrienergiat toota, kuid ei ole vajalik, et võrguühendused on lõpuni välja ehitatud ja et võrguettevõtja on tunnistanud tootmisseadme võrgueeskirja nõuetele vastavaks. Sealjuures peab arvestama, et tootmisseadmega toodetav elektrienergia on toetuskõlbulik vaid selles ulatuses, millise võimsusega on tootmisseade 2018. aasta 31. detsembri seisuga komplekteeritud.*
Tootjatel, kelle tootmisseadmed ei ole tunnistatud võrgueeskirja nõuetele vastavaks 2018 aasta 31. detsembri seisuga, tuleb esitada hiljemalt 15.01.2019 e-posti aadressile temenetlus@elering.ee:
tootmisseadme ehitustööde üleandmisakt, mis ei tohi olla akteeritud hiljem kui 31.12.2018. Üleandmisakt peab sisaldama infot paigaldatud tootmisseadme võimsuse, tehnoloogia ja paigaldatud paneelide/inverterite/turbiinide margi ja mudeli kohta ning aktile peavad olema lisatud digifotod tootmisvalmiduses tootmisseadmest;
tootja esindusõigust omava isiku kirjalik kinnitus, et tootmisseade on komplekteeritud tasemel, mis lubab elektrienergiat toota.
Tootjal tekib õigus saada toetust, kui võrguettevõtja on:
lõpetanud liitumispunkti ehituse,
sõlminud võrgulepingu ja tunnistanud tootmisseadme võrgueeskirja nõuetele vastavaks.
Tootmisseadme registreerimisel ja kvalifitseerimisel toetuse saajaks, palub menetleja tootjal esitada kahepoolselt allkirjastatud kehtiv võrguleping e-posti aadressile temenetlus@elering.ee.
Tootmisseadme kvalifitseerimisel hindab menetleja 30 päeva jooksul, kas tootja oli korrektselt tõendanud tootmisseadme võimekust toota elektrienergiat 31.12.2018 aasta seisuga. Menetleja teavitab tootjat otsusest e-posti teel.
III. Alla 50 kW tootmisseadmega tootjad
elektrienergiat toodetakse hiljemalt 2020. aasta 31. detsembril ning
tootmisseadme rajamiseks ei ole tootja saanud riigipoolset investeeringutoetust. (Kehtib alates 1.01.2019)
Tootjal tekib toetuse saamise õigus, kui võrguettevõte on tunnistanud tootmisseadme võrgueeskirja nõuetele vastavaks.
Toetuse saamiseks tuleb tootjal:
registreerida taotlus green.elering.ee veebikeskkonnas või saata taotlus koos kahepoolselt allkirjastatud võrgulepinguga e-posti aadressile temenetlus@elering.ee.
esitada kinnitus, et tootja ei ole saanud riigipoolset investeerimistoetust.
Taotluse alusel on menetleja kohustatud registreerima tootmisseadme(d) ja kvalifitseerima tootja toetuse saajaks 30 päeva jooksul toetuse taotluse saamisest.
* - Täiendus juhendisse lisatud 5.11.2018 pärast Eleringile 17.10.2018 laekunud küsimusele MKM kommentaari saamist:
Küsimus: Kas piisab, kui päikeseenergiat kasutaval tootmisseadmel on 31.12.2018 seisuga paigaldatud kõik inverterid, kuid päikesepaneelid on paigaldatud vaid osaliselt.
MKM kommentaar küsimusele: „Tootmisseade on ELTS § 3 punktide 9 ja 25 koosmõjus elektrienergia tootmiseks, edastamiseks, muundamiseks, mõõtmiseks, müügiks või tarbimiseks kasutatavate seadmete, juhtide ja tarvikute paigaldatud talitluslik kogum. Päikesepaneeli puhul on inverterid ja paneelid kogu tootmisseadme lahutamatuks osaks ehk tootmisseade ei ole talitluslik kogum, kui üks neist komponentidest puudub. See tähendab ühtlasi, et kui taotletakse § 59 lõikes 2 nimetatud toetust 500 kW võimsusega tootmisseadmega toodetud energia eest, peab see tootmisseade 2018. aasta 31. detsembris sama võimsuse ulatuses ka olema komplekteeritud. Kui see tootmisseade on seisuga 2018. aasta 31 detsember võimsusega 100 kW, saab ainult selles ulatuses seda tootmisseadet ka § 59 lõikes 2 nimetatud toetuse kõlbulikuks arvestada.“


text:
Sellel lehel esitatakse teavet menetluskulude kohta Iirimaal.
Õigusnõustajatele tasude maksmise alused võib liigitada vaidlustegevusega seotuteks (st kohtuvaidlusega, erikohtu vaidlusega või vahendamisega seotud nõustamine ja esindamine) või vaidlustegevusega mitteseotuteks. Vaidlustegevuse puhul võib kulud täiendavalt liigitada õigusnõustaja ja kliendi kuludeks (st kulud, mis menetlusosalisel tuleb maksta oma õigusnõustajale) ning menetlusosaliste kuludeks (st kulud, mille peab katma menetluste üks menetlusosaline asjaomase menetluse teise menetlusosalise eest).
Vaidlustegevus
Peamised esmase õiguse aktid*
1849. aasta advokaatide ja õigusnõustajate seadus;
1870. aasta advokaatide ja õigusnõustajate seadus;
1994. aasta õigusnõustajate seaduse (muutmisseadus) paragrahv 68;
1924. aasta kohtute seaduse paragrahv 94;
1936. aasta kohtute seaduse paragrahv 78;
1961. aasta kohtute seaduse (lisasätted) 8. lisa punkt 8;
1981. aasta kohtute seaduse paragrahv 17;
1991. aasta kohtute seaduse paragrahv 14;
1995. aasta kohtute ja kohtuametnike seaduse paragrahvid 27 ja 46.
Peamised teisese õiguse aktid*
kõrgemate kohtute eeskirjade korralduse nr 22 eeskirjad 4 ja 6 ning eeskirja 14 lõige 3, korralduse nr 27 eeskiri 1A, korraldus 99 ja W lisa;
ringkonnakohtu eeskirjade korralduse nr 15 eeskirjad 14, 115 ja 21 ning korraldus nr 66;
piirkonnakohtu eeskirjade korraldused 51 ja 52 ning E lisa.
asjaomaseid õigusakte tõlgendavad kohtute otsused.
Vaidlustegevusega mitteseotud tegevus
1881. aasta õigusnõustajate tasustamise seadus
1884. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1960. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1964. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1970. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1972. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1978. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1982. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1984. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1986. aasta õigusnõustajate tasustamise üldkorraldus;
1972. aasta maa kinnistamise eeskirjade eeskirjad 219 ja 239.
* Viidates õigusaktidele, viidatakse asjaomaste seaduste, korralduste või eeskirjade muudetud versioonidele. Pärast 1922. aastat vastu võetud õigusaktidega saab tutvuda Iirimaa õigusaktide kogu veebisaidil ja parlamendi (Oireachtas) kodade veebisaidil.
Sõna „advokaadid“ kirjeldab ühiselt Iirimaa õigussüsteemis kahte liiki advokaate, nimelt õigusnõustajaid ja vandeadvokaate.
Vandeadvokaadi tasusid käsitletakse kui õigusnõustaja kulusid, kes esitab nende eest arve ning seega on vandeadvokaadi tasud vaadeldavad õigusnõustaja kuludena ning neid reguleerivad õigusaktid, mis käsitlevad õigusnõustajate tasusid ja kohtuotsuseid seoses nõustaja tasude hüvitamisega: vt eelkõige 1995. aasta kohtute ja kohtuametnike seaduse paragrahvi 27 ning kohtuotsust asjas Kelly vs Breen [1978] I.L.R.M. 63; riik (Gallagher Shatter & Co.) vs de Valera [1991] 2 I.R. 198, in Superquinn vs Bray U.D.C. (nr 2) [2001] 1 I.R. 459.
Tsiviilkohtunike ja kohtutäiturite tasusid kohtuotsuse täitmise eest reguleerib 2005. aasta tsiviilkohtunike tasude ja kulude korraldus ning see sisaldab ka sätteid tasude kohta, mis kuuluvad tasumisel täitekorralduse ja komisjoniprotsendi taotluse esitamise eest, samuti reisikulude kohta ning kinnipeetud kaupade või karja äravõtmise ja hoiustamisega seotud tasude kohta.
Advokaadid (Advocates)
Iirimaa õigussüsteemis ei ole eraldi juristide kategooriat, mis kannaks inglise keeles nimetust advocate.
Kulud määratakse üldiselt kindlaks isikliku äranägemise järgi, välja arvatud kõrgemate kohtute eeskirjade korralduse nr 27 eeskirja 1A lõikes 3 ja eeskirjas 9 (kulud, mille peab tasuma pool, kes esitab menetlusdokumendid pärast seda, kui teine pool on taotlenud kohtuotsust selles menetluses) ning W lisas ning piirkonnakohtu eeskirjade E lisas sätestatud kulud.
Tasumisele kuuluvad kulud sisaldavad ka kohtukulusid, mis on kindlaks määratud vastavalt ülemkohtu, kõrgema kohtu, ringkonnakohtu ja piirkonnakohtu tasusid käsitlevates korraldustes.
Siit saab täpsemat teavet kohtukulude määrade kohta.
Korralduse nr 27 eeskirja 1A lõike 3 ja eeskirja 9 puhul (kulud, mille peab tasuma pool, kes esitab menetlusdokumendid pärast seda, kui teine pool on taotlenud kohtuotsust selles menetluses) kuuluvad kulud tasumisele kohtuasjas taotletava kohtuotsuse taotluse tagasilükkamisel.
Kõrgemate kohtute eeskirjade W lisas sätestatud kulud kuuluvad sissenõudmisele:
kliendilt õigusnõustaja poolt kuluarve saamisel ühe kuu jooksul pärast arve saamist, kui klient ei ole selle aja jooksul palunud arvet hinnata (1849. aasta advokaatide ja õigusnõustajate seaduse paragrahv 2). Kliendil on igal juhul alates arve saamisest aega 12 kuud, mille jooksul tal on õigus nõuda arve ülevaatamist või lasta arve üle vaadata. Pärast 12 kuu möödumist või pärast arve tasumist võib kohus juhul, kui kohtuasja konkreetsed asjaolud seda nõuavad, saata arve hindamisele, tingimusel et kohtusse on pöördutud 12 kalendrikuu jooksul pärast tasumist;
kui nähakse ette, et üks pool peab tasuma teise poole kulud kulude hindamise tõendi väljastamisel või vastavalt mis tahes kokkuleppele, mille pooled on tasumise suhtes saavutanud.
Piirkonnakohtu eeskirjade E lisas sätestatud kulud tasub:
juhul kui kohtuotsus tehakse tagaselja hageja kasuks, siis pool, kelle üle selles küsimuses tagaselja otsus tehti;
muude kulude puhul pool, kes vastavalt kohtuotsusele peab kulud kandma, kui kohus väljastab määruse selliste kulude tasumise kohta.
Kriminaalmenetluses ei ole kindlaksmääratud kulusid. Kriminaalmenetluste puhul kohtukulud puuduvad.
(Piirkonnakohus võib kriminaalasjade lihtmenetluste puhul näha poolele ette kulud, välja arvatud riigiprokuratuuri direktorile või süüdistust esitavale politseiametnikule. Ringkonnakohus ja keskkriminaalkohus (kohtud, kes on pädevad mõistma kohut süüdistuse alusel) võivad määrata kulude hüvitamise:
õigeksmõistva otsuse korral (kusjuures otsuse peale võib esitada edasikaebuse kriminaalapellatsioonikohtule);
kui süüdistus sisaldab ebavajalikke küsimusi või on põhjendamatult pikk või sisaldab olulisi puudusi;
kui kohtuistung lükatakse edasi süüdistuse muutmise tõttu, või
kui süüdistuse alusel algatatakse eraldi kohtuasi.)
Konstitutsioonikohtu menetluste pädevus on antud kõrgemale kohtule ja ülemkohtule. Nende menetluste suhtes ei kohaldata erikulusid ega -tasusid. Selliste menetluste puhul lubatavad kindlaksmääratud kulud on sätestatud kõrgeimate kohtute eeskirjade W lisas. Tasumisele kuuluvad kohtukulud on kindlaks määratud ülemkohtu ja kõrgema kohtu korraldusega (tasud).
Kohtukulud tuleb üldjuhul tasuda asjaomaste dokumentide esitamisel.
1994. aasta õigusnõustajate seaduse (muutmisseadus) paragrahvis 68 sätestatakse:
„68.– (1) Võttes vastu ülesande pakkuda kliendile õigusteenuseid või mõistliku aja jooksul pärast seda peab õigusnõustaja esitama kliendile kirjalikult üksikasjad, mis käsitlevad järgmisi küsimusi:
tegelikud kulud, või
kui tegelike kulude kohta üksikasjade esitamine ei ole antud juhul võimalik või mõistlik, siis (võimalikult täpsed) hinnangulised kulud, või
kui tegelike kulude või selliste kulude hinnangulise suuruse üksikasjade esitamine ei ole antud juhul võimalik või mõistlik, siis alused, millele tuginedes õigusnõustaja või tema firma arvutab kulud selliste õigusteenuste esitamise eest ning kui need õigusteenused hõlmavad vaidlustegevust, siis kirjalikult üksikasjad asjaolude kohta, mille korral klient võib olla sunnitud tasuma mis tahes teise poole või teiste poolte kulud, ning vajadusel asjaolud, mille korral kliendi poolt tasumisele kuuluvad kulud, mis tekivad selle kliendi õigusnõustajal nende teenuste eest, ei arvata täies ulatuses maha vaidlustegevuse käigus mis tahes teiselt poolelt või teistelt pooltelt (või selle poole või nende poolte mis tahes kindlustuse andjalt) sissenõutud kuludest (nende olemasolul).
Õigusnõustaja ei tegutse kliendi eest seoses mis tahes vaidlustegevusega (mis ei ole seotud menetlustega, eesmärgiga sisse nõuda võlga või lepingukohast nõuet), tuginedes sellele, et kõik kliendilt nõutavad kulud või osa neist arvutatakse konkreetse protsendina mis tahes kahjutasudest või muust summast, mis võidakse kliendile maksta või mille kliendile maksmise üle võidakse otsustada, ning mis tahes kulud, mis on vastuolus selle lõikega, ei kuulu jõustamisele mis tahes meetme puhul, mis on võetud selle kliendi vastu selliste kulude sissenõudmiseks.
Õigusnõustaja ei arva maha ega omasta mis tahes summasid oma kulude katteks või kuludest teatud osa katteks mis tahes kahjutasust või muust summast, mis kuulub selle õigusnõustaja kliendile maksmisele, et katta selle kliendi nimel selle õigusnõustaja poolt teostatud mis tahes vaidlustegevusest tulenevaid kulusid.
Käesoleva paragrahvi lõike 3 eesmärk ei ole takistada õigusnõustajal kokku leppida kliendiga mis tahes ajahetkel, et selle õigusnõustaja või tema firma poolt selle kliendi nimel teostatud vaidlustegevusest tulenevate kulud makstakse talle välja mis tahes kahjutasudest või muust summast, mis võidakse kliendile maksta või mille kliendile maksmise üle võidakse otsustada.
Käesoleva paragrahvi lõike 4 kohast mis tahes kokkulepet ei pöörata õigusnõustaja kliendi suhtes täitmisele, välja arvatud juhul, kui selline kokkulepe on sõlmitud kirjalikult ja sisaldab (võimalikult täpset) mõistlikku hinnangut selle kohta, millises ulatuses on õigusnõustaja arvates võimalik teiselt poolelt või teistelt pooltelt (või selle poole või nende poolte kindlustuse andjatelt) võimalik selle õigusnõustaja kulud sisse nõuda, juhul kui see klient saab sellise vaidlustegevuse tulemusena kahjutasu või mis tahes muud summad.
Olenemata seda küsimust reguleerivatest mis tahes muudest õigussätetest esitab õigusnõustaja niipea kui võimalik pärast tema poolt kliendi nimel mis tahes vaidlustegevuse lõpetamist kliendile esitataval kulusid käsitleval arvel järgmised andmed:
kokkuvõte kliendile seoses sellise vaidlustegevusega esitatud õigusteenustest;
kahjutasude kogusumma või mis tahes muu summa kogusuurus, mis on sisse nõutud kliendi nimel sellise vaidlustegevuse käigus, ning
üksikasjad selliste kõikide kulude või kuludest teatud osa kohta, mis on selle õigusnõustaja poolt selle kliendi nimelt mis tahes teiselt poolelt või teistelt pooltelt (või selle poole või nende poolte kindlustuse andjatelt) sisse nõutud;
ning sellel kulusid käsitleval arvel esitatakse selliste õigusteenuste pakkumisega seoses tekkinud või tekkivate tasude, kulude ja kulutuste summad.
Selles paragrahvis sätestatu ei takista ühelgi isikul kasutada mis tahes seadusjärgset õigust nõuda, et õigusnõustaja esitaks kulusid käsitleva arve hindamiseks kas menetlusosaliste kuludena või õigusnõustaja ja kliendi kuludena, ega piira ühegi isiku ega liidu õigusi, mis tulenevad käesoleva seaduse paragrahvist 9.
Kui õigusnõustaja on kliendile väljastanud õigusteenuste osutamise eest kulusid käsitleva arve ning klient vaidlustab sellel arvel esitatud summa (või osa sellest), peab õigusnõustaja:
võtma kõik asjakohased meetmed, et lahendada küsimus kokkuleppel kliendiga ning
teavitama klienti kirjalikult:
i) kliendi õigusest nõuda, et õigusnõustaja esitaks kulusid käsitleva arve või osa sellest kõrgema kohtu kohtukulude hindajale, et hinnata õigusnõustaja ja oma kliendi kulusid, ning
ii) kliendi õigusest esitada õigusliidule kaebus käesoleva seaduse paragrahvi 9 alusel selle kohta, et talle on väljastatud kulusid käsitlev arve, mis on tema arvates liiga suur.
Käesolevas paragrahvis hõlmab mõiste „kulud“ nii tasusid, kulusid, väljamakseid kui kulutusi.
Käesoleva paragrahvi sätteid kohaldatakse olenemata 1849. aasta advokaatide ja õigusnõustajate seadusest (Iirimaa) ning 1870. aasta advokaatide ja õigusnõustajate seadusest."
Iirimaa advokatuuri üldnõukogu tegevusjuhendi paragrahvi 12 lõikes 6 sätestatakse järgmist:
„12.6 Võttes vastu ülesande pakkuda õigusteenuseid või mõistliku aja jooksul pärast seda peab vandeadvokaat tagama nõuandvale õigusnõustajale või kohtuasjaga seotud kliendile taotluse korral kutsealale otsese juurdepääsu kava kohaselt kirjaliku teabe, milles kinnitatakse:
kui tegelike kulude kohta üksikasjade esitamine ei ole antud juhul võimalik või mõistlik, siis hinnangulised (võimalikult täpsed) kulud, või
kui tegelike kulude kohta üksikasjade või selliste hinnanguliste kulude esitamine ei ole antud juhul võimalik või mõistlik, siis alused, millele tuginedes kulud arvutatakse.
Selliste üksikasjade vormingu üle otsustab iga vandeadvokaat ise.“
Kust leida teavet kulude kindlaksmääramise õigusliku aluse kohta Iirimaal?
Teavet leiab kohtukulude hindaja kantselei veebisaidilt koos alla laaditava kirjandusega.
Millistes keeltes on võimalik leida teavet kulude kindlaksmääramise õigusliku aluse kohta Iirimaal?
Teave Iirimaa kulude kindlaksmääramise õiguslike aluste kohta on kättesaadav inglise keeles.
1989. aasta kohtuliku lahuselu ja perekonnaseaduse muutmise seaduse paragrahvi 7 lõikes 1 sätestatakse, et kui kohtule esitatakse taotlus kohtuliku lahuselu kohta, kaalub kohus võimalust lepitada asjaomased abikaasad ning sellest tulenevalt võib kohus menetluse mis tahes ajahetkel peatada, et pakkuda abikaasadele nende soovi korral võimalust kaaluda omavahelist leppimist kolmanda poole abil või selle poole abita. Paragrahvi 7 lõikes 3 sätestatakse, et kohus võib menetluse peatada, et anda abikaasadele nende soovi korral võimalus sõlmida kolmanda poole abil või abita kokkulepe lahuselu tingimuste kohta sel määral, mil see on võimalik.
1996. aasta perekonnaseaduse (lahutus) paragrahvi 8 lõiked 1 ja 3 sisaldavad sarnaseid sätteid lahutusmenetluste kohta.
2004. aasta tsiviilvastutuse ja -kohtute seaduse paragrahvides 15 ja 16 nähakse ette vahendusmenetlus seoses isikukahju käsitlevate vaidlustega.
Korralduse nr 63A eeskirja 6 lõike 1 punktis xiii ja korralduse nr 63B eeskirja 6 lõike 1 punktis xiii antakse äriõiguse valdkonna kohtunikule ja kõrgema kohtu konkurentsiküsimuste menetluste kohtunikule kas siis mis tahes poole taotluse alusel või tema enda soovil võimalus, et menetlus või selle raames teatava küsimuse käsitlemine peatatakse selliseks ajaks, mis ei ületa 28 päeva ja mida kohtunik peab asjakohaseks, et anda pooltele aega kaaluda, kas sellise menetluse või küsimuse puhul tuleks kasutada vahendust, lepitust või arbitraaži, ning kui pooled otsustavad menetluses või küsimuses nii teha, siis võimalus pikendada aega, et mis tahes pool saaks end vastavusse viia kohtu eeskirjade või kohtumääruse mis tahes sätetega.
Täiendavat teavet vahenduse kohta saab peretoetuse agentuuri veebisaidilt.
Kulusid käsitlevat teavet sisaldav veebisait on kättesaadav.
Täiendavat teavet saab kohtute ameti aastaaruannetest.
Palume tutvuda Iirimaa maksu- ja tolliameti veebisaidiga.
Tsiviilasjade puhul on kasutada jääv sissetulekukünnis 18 000 eurot, millest on maha arvatud ülalpidamiskulud ja majutuskulud ning maksud ja sotsiaalkindlustusmaksed.
Täiendavat teavet saab justiits-, võrdõiguslikkuse ja õigusreformi ministeeriumi veebisaidilt ja õigusabinõukogu veebisaidilt.
Kriminaalõiguse valdkonna õigusabikava, mida haldab justiits-, võrdõiguslikkuse ja õigusreformi ministeerium, näeb ette, et tasuta õigusabi võib teatavatel juhtudel pakkuda nende isikute kaitsmisel kriminaalmenetluse raames, kellel puuduvad selleks piisavad vahendid. Kindlaksmääratud sissetuleku piirmäär puudub. Süüdistataval on õigus saada kohtult, kelle ette ta peab astuma, teavet oma võimaluse kohta saada õigusabi. Õigusabi andmisel on taotluse esitajal õigus õigusnõustaja ja teatavatel juhtudel kuni kahe kaitsja teenustele oma kaitse või edasikaebuse ettevalmistamisel ja esitamisel. Kohtud vastutavad kohtunike kaudu õigusabi andmise eest. Õigusabi taotluse võib esitada kohtule kas a) isiklikult või b) taotluse esitaja õigusesindaja kaudu või c) kohtusekretärile edastatava kirjaga.
Õigusabi taotleja peab kohtule põhjendama, et tema vahendid ei ole piisavad, et ta suudaks maksta õigusabi eest ise. Selles küsimuses otsustab kohus puhtalt oma pädevuse alusel ning seda ei reguleeri finantsabikõlblikkuse suunised. Kohtule tuleb põhjendada ka seda, et „süüdistuse kaalukuse“ või „erandlike asjaolude“ tõttu on õigusemõistmise huvides oluline, et taotluse esitaja saaks õigusabi. Kui tegemist on mõrvasüüdistusega või kui kriminaalapellatsioonikohtu otsuse peale esitatakse edasikaebus ülemkohtule, antakse tasuta õigusabi juba ainult ebapiisavate vahendite alusel.
Kohus võib paluda tasuta õigusabi taotlejal esitada seletuskirja rahaliste vahendite kohta. Kui taotluse esitaja esitab teadlikult valeandmeid või varjab olulisi asjaolusid õigusabi saamise eesmärgil, on tegemist süüteoga. Sellise süüteo eest on karistuseks ette nähtud rahatrahv või vangistus või mõlemad.
Kasutada jääva sissetuleku künnis puudub teatud seksuaalkuritegude puhul kaebuse esitajatele, kes taotlevad õigusabi õigusabinõukogust kriminaalasjades, kus kaebuse esitaja varasem seksuaalse käitumise ajalugu tuleb kohtus arutamisele kaitse poolt.
Õigusabi antakse automaatselt kaebuse esitajatele teatavate seksuaalkuritegude arutamisel. Mis tahes muud ohvrid peavad vastama samadele tingimustele nagu ülejäänud elanikkond.
Muud tingimused ja alaealiste suhtes kohaldatav erikord puuduvad.
Teatud juhtudel on ette nähtud erandid kohtukulude tasumisel, sealhulgas perekonnaküsimuste menetlemisel ja alaealistega seotud teatud kohtuasjade puhul. Kõigi üksikasjade saamiseks asjaolude kohta, mil kohtukulusid tasuma ei pea, palume külastada kohtute ameti veebisaiti.
Üksikasjad kulukorralduste ja erandite kohta on kättesaadavad kohtute ameti veebisaidilt.
Kohtukulude tasumise üle otsustavad kohtud. Selle diskretsiooniõiguse kasutamine toimub vastavalt teatavatele kehtivatele eeskirjadele ja põhimõtetele, mis tulenevad kohtute kohtupraktikast. Näiteks on esimene reegel see, et kulud sõltuvad tulemusest, st kaotanud pool tasub võitnud poole kohtukulud. Selle reegli suhtes kohaldatakse siiski erandeid, mis sõltuvad kohtuasja asjaoludest. Näiteks ei pruugita kanda kõiki võitnud pool kulusid, kui kohus leiab, et see pool on viivitanud või põhjendamatult pikendanud menetlust või kui pool on kohtuasja võites kaotanud kohtuasja raames teatud eraldiseisvates küsimustes. Teatavatel juhtudel, näiteks konstitutsioonilisi küsimusi hõlmavad või üldist huvi pakkuvaid küsimusi tõstatavad kohtuasjad, võidakse katta mõned või kõik kaotanud poole kulud.
Tsiviilvaldkonna õigusabi puhul on nõukogu kehtestanud kulude skaala, mida ta kasutab eri liiki ekspertide puhul. Lisaks on nõukogul pädevus kasutada eritasu, kui kohtuasja teatud tingimuste tõttu on vajalik kaasata konkreetne või eriekspert. Sellisel juhul räägitakse tasu osas eksperdiga eraldi läbi, võttes arvesse tehtavat tööd, nõutavat erialast taset ja kohtuasja väärtust õigusabi saavale isikule.
Kriminaalasjades, kus on antud õigusabitunnistus, kohaldatakse kriminaalvaldkonna õigusabi kava asjakohaste ja põhjendatud kulude suhtes, mida kahtlustatava või süüdistatava õigusnõustaja on kandnud, sealhulgas eksperttunnistajate kulude suhtes.
Tsiviilvaidluste korral määratakse tõlkijate ja tõlkide tasud üldjuhul kindlaks esimese astme kohtus tõlkija/tõlgi ja asjaomase vaidluse poole vahel. Kui poolte kulud kuuluvad kohtuotsuse kohaselt tasumisele teise poole poolt, siis hindab tõlkijale/tõlgile makstavaid tasusid siiski kohtukulude hindaja (nt õigusabi kulude hindaja).
Tsiviilvaldkonna õigusabi hõlmava mis tahes kohtuasja puhul kuulutab nõukogu välja pakkumismenetluse ning valib pakkumise esitanud organisatsioonide hulgast.
Kriminaalasjades, kus on antud õigusabitunnistus, kohaldatakse kriminaalvaldkonna õigusabi kava asjakohaste ja põhjendatud kulude suhtes, mida kahtlustatava või süüdistatava õigusnõustaja on kandnud, sealhulgas tõlkija või tõlkija kulude suhtes.
Iirimaad käsitlev aruanne kulude läbipaistvust käsitleva uuringu raames (400 Kb)

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus


Ehitise audit | P.P. PROJEKT OÜ
Projekti ekspertiisid
Mõõdistused
PPP > Ehitise audit
Ehitise auditi eesmärk on tõendada ehitise nõuetele vastavust ning ettenähtud otstarbel ja viisil kasutamise ohutust või anda ehitisekohta muu hinnang. Eristatakse kasutuseelset, korralist ja erakorralist ehitise auditit.
Kasutuseelne audit tuleb teha Ehitusseadustikus sätestatud juhul enne ehitise kasutusele võtmist ja korraline või erakorraline audit ettenähtud juhul ehitise kasutamisel.
EhS§18 Ehitusseadustik
Ehitise auditi käigus kontrollitakse ehitist kui tervikut või ehitise osa koosmõjus ehitise kui tervikuga vastavalt ehitise auditi lähteülesandele.
visuaalkontroll, mille käigus kontrollitakse, kas ehitis vastab selle ehitise kohta koostatud dokumentatsioonile ja on tehniliselt korras, ning vajadusel tuvastatakse ehitise tehnilised andmed;
kasutuskontroll, mille käigus kontrollitakse, kas ehitise kasutamine ettenähtud otstarbel ja viisil on ohutu;
dokumentatsiooni kontrollimine, mille käigus kontrollitakse, kas ehitise kohta koostatud ja vähemalt ehitise ohutuks kasutamiseks ning ehitise korrashoiuks vajalik nõuetekohane dokumentatsioon on olemas.
Määrus nr 116 Ehitise auditi tegemise kord
Ehitise korraline audit
Ehitise korraline audit on ehitise jätkuva ohutuse kontroll. Ehitis peab kogu oma kasutusea vältel vastama selle kasutamise nõuetele ja olemasolu vältel olema ohutu.
EhS § 11 lg 1Ehitusseadustik
Korralise auditiga tehakse kindlaks, kas ehitis, selle osad, paigaldatudseadmed ja muud olulised sõlmed on jätkuvalt ohutusnõuetele vastavad või vajaksidrekonstrueerimist või hoopiski välja vahetamist.
Ehitisele esitatavad põhinõuded:
Kasutuseelne audit
kasutuseelne audit ehitise ja/või selle osa seadustamisel
kasutuseelne audit hoone kasutusotstarbe muutmisel
ehitise seisundi hindamine lammutusloa saamiseks
Enne 2003. aasta 1. jaanuari ehitatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks, lähtudes ehitusseadustikus sätestatust ja arvestades EhSRS § 28 erisusi.
Ehitise ohutuse hindamisel võetakse aluseks ehitusprojekt. Ehitusprojekti puudumisel tehakse ehitise ohutuse hindamiseks ehitise audit. Ehitise audit asendab loa- või teavitamismenetluses ehitusprojekti.
Pärast 2003. aasta 1. jaanuari ning enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks, lähtudes ehitusseadustikus sätestatust ja arvestades EhSRS § 28 erisusi.
EhSRS § 29 lg 3 kohaselt kontrollitakse ehitise nõuetele vastavust EhS § 11 lg 2 jaEhS § 12. Ohutuse hindamisel arvestada, et eelkõige peab ehitis vastama mehaanilisevastupidavuse ja stabiilsuse, tuleohutuse, hügieeni, tervise, keskkonna ningkasutamise ohutuse nõuetele.
Ehitise ohutuse hindamisel võetakse aluseks ehitusprojekt. Ehitusprojekti puudumisel tehakse ehitise ohutuse hindamiseks ehitise audit. Ehitise auditi tulemusel peab olema võimalik kanda ehitise olulisemad tehnilised andmed ehitisregistrisse ning vajaduse korral tuvastada ehitise vastavus detailplaneeringule või projekteerimistingimustele.
EhSRSEhitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seadus
Müügieelne audit
Müügitehingu kvaliteeti piirava kokkuleppe usaldusväärseks aluseks saab olla müügieelne audit.
Kohtupraktika alusel peab müüja ise teadma, millised puudused ehitisel on ja enda müügitehingust tekkida võivate nõuete ärahoidmiseks on müüja jaoks vajalik müügieelse ehitise auditi teostamine.
VÕS § 218 Võlaõigusseadus
Poolelioleva ehitise audit
Poolelioleva ehitise auditi käigus hinnatakse kas pooleliolev ehitis vastab lepingule ja nõuetele, milline on ehitise põhiline valmidus (ehituslikult, ehituse maksumuse kohaselt). Ühtlasi auditiga hinnatakse kas ehitaja poolt on ehitise rajamisel kasutatud tehniliste lahendustega on lepingulise kvaliteedi tagamine üleüldse saavutatav.
Ehitusprojekti ekspertiisi käigus kontrollitakse ehitusprojekti kui terviku vastavust nõuetele või ehitisprojekti osa vastavust nõuetele koosmõjus koostatud ehitusprojekti kui tervikuga, sealhulgas vastavust õigusaktidele, ehitusprojekti koostamiseks väljaselgitatud andmetele, planeeringule, projekteerimistingimustele, säästlikule ja põhjendatud lahendusele ning projekteerimise ja ehitamise hea tavale.
Ehitusprojekti ekspertiisi kohustuslikkusNõuded ehitusprojekti ekspertiisile
Mõõdistusprojekti koostamine ja ehitise ülesmõõdistamine
Ehitise või ehitise osa seadustamisel on vajalik ehitise projekti puudumisel või selle tegelikkusele mittevastavuse korral, ehitis ülesmõõdistada ning koostada asjakohane mõõdistusprojekt või muudatusprojekt.
Ruumiliste mõõtmete tajumiseks koostame punktipilvedega ruumilisi mõõdistusi.
Ventilatsiooni audit ja mõõdistamine
EAK poolt akrediteeritud katsemetoodikaga teostame ventilatsiooni õhuhulkade mõõdistamist ja koostame ventilatsiooni auditeid.
+372 5886 8180
info@ppprojekt.ee
www.ppprojekt.ee


text:
Inimõiguste kohus leidis, et mittetulundusühingust blogipidaja ei pidanud vastutama tema postitusele lisatud au teotava anonüümse kommentaari eest | Välisministeerium
Sa oled siinAvaleht Uudised Inimõiguste kohus leidis, et mittetulundusühingust... Inimõiguste kohus leidis, et mittetulundusühingust blogipidaja ei pidanud vastutama tema postitusele lisatud au teotava anonüümse kommentaari eest 9. Märts 2017 - 15:16
9. märtsil 2017 avaldas Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 7-liikmeline koda otsuse asjas Pihl vs. Rootsi (kaebus nr 74742/14), tunnistades vastuvõetamatuks kaebuse, milles kaevati selle peale, et Rootsi ei võtnud vastutusele mittetulundusühingut selle blogis avaldatud postitusele lisatud au teotava anonüümse kommentaari eest. Otsuse tegemisel on EIK konkreetse asja asjaolusid läbivalt võrrelnud 16. juuni 2015 EIKi suurkoja otsusega asjas Delfi vs. Eesti (kaebus nr 64569/09).
Rootsi kodanikust kaebaja kohta avaldati 29. septembril 2011 väikeses, mittetulundusliku ühingu peetud blogis postitus, milles teda süüdistati natsiparteisse kuulumises. Lisatud anonüümses kommentaaris väideti, et „see tüüp pihl on mitmete inimeste jutu järgi, kellega olen rääkinud, lisaks täielik hašiši-narkar (hash-junkie)“. Blogipidaja võttis nii oma postituse kui kommentaari maha päev pärast kaebaja esitatud pöördumist ning avaldas lisaks uue postituse koos vabandusega. Kommentaar oli blogis üleval kokku 9 päeva. Kaebaja pöördus lisaks kohtusse, sümboolse ühekroonise kahjunõudega, ja taotles blogiomanikust ühingu au teotamise eest vastutusele võtmist. Rootsi kohtud nõuet ei rahuldanud, leides et puudub õiguslik alus ühingu vastutusele võtmiseks selle eest, et ta ei kõrvaldanud kommentaari varem kui ta seda tegi.
EIKi otsus
EIK oma otsuses märkis esmalt, et kõne all olev kommentaar, mis küll ei ulatunud vihakõne ega vägivallale õhutamiseni (erinevalt Delfi asja asjaoludest), teotas kaebaja au ning seega kuulus inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (konventsioon) artikli 8 (õigus eraelu austamisele) kaitsealasse. EIK kordas, et kuigi antud juhul ei ole tegemist riigipoolse tegevusega kaebaja suhtes, millest riik pidanuks hoiduma, võib riigile konventsiooni artiklist 8 tuleneda ka positiivne kohustus tagada eraelu kaitse. EIK märkis, et mõlemal juhul peab riik tagama võistlevate õiguste tasakaalu. EIK meenutas seejuures, et konventsiooni artiklid 8 ja 10 (sõnavabadus) väärivad võrdset kaitset ning kohtuasja lahendus ei tohi sõltuda sellest kumma artikli alusel kaebus on esitatud. Edasi meenutas EIK Delfi asjas välja kujundatud tasakaalu hindamisel arvestamisele kuuluvaid aspekte, milleks on i) kommentaaride kontekst; (ii) ühingu võetud meetmed au teotavate kommentaaride ärahoidmiseks või eemaldamiseks; (iii) tegelike kommentaatorite vastutus, alternatiivina ühingu kui vahendaja vastutusele; ning (iv) riigisisese menetluse tagajärjed ühingule.
Konkreetse kaebuse hindamisel võttis EIK arvesse järgmisi aspekte.
- Kuna kaebaja oli eraldi menetluses vaidlustanud ühingupoolse postituse, ent EIKil selle riigisisese menetluse kohta teavet ei olnud, siis hindas ta üksnes anonüümset kommentaari. EIK märkis, et kommentaar ei puudutanud üldse postituse sisu, seega ei pidanud ühing oskama sellist kommentaari oodata. EIK tõi välja, et vastupidiselt Delfi kohtuasjale oli tegemist väikese mittetulundusliku ühingu blogiga, mis oli laiemale avalikkusele tundmatu, ning mida tõenäoliselt ei kommenteeritud eriti ja tõenäoliselt ei lugenud ka kaebaja kohta postitatud kommentaari eriti paljud inimesed. EIK leidis, et sellisel juhul ei saa blogipidajalt nõuda väga ulatuslikku ennetustegevust, mis võib samas rikkuda õigust levitada interneti kaudu teavet.
- Mis puudutab ühingu võetud meetmeid au teotavate kommentaaride ennetamiseks või eemaldamiseks, siis oli blogipidaja teatanud, et ta ei teosta eelkontrolli; et kommentaaride eest vastutavad kommentaatorid; ning et viimased on kohustatud järgima seadust. Lisaks eemaldas blogipidaja antud juhul kommentaari vaid päev pärast kaebajapoolset teavitust ning lisaks vabandas. Kommentaar oli erinevalt Delfi asjast üleval vaid 9 päeva. Lisaks tõi EIK välja, et mis puudutab otsingumootorite kaudu kommentaari lugemise võimalikkust, siis tulenevalt Euroopa Kohtu 13. mai 2014 otsusest asjas Google Spain ja Google (C-131/12), on kaebajal võimalik pöörduda oma nõudega otse otsingumootori poole.
- Kuigi kaebaja oli saanud teada kommentaatori IP-aadressi, ei olnud EIKi teavitatud, kas ta oli püüdnud saada kommentaatori isikut teada.
- Ühingule mingeid tagajärgi ei kaasnenud, kuna Rootsi kohtud kaebaja nõuet ei rahuldanud, aga EIK märkis siiski, viitega 2. veebruari 2016 otsusele asjas Magyar Tartalomszolgáltatók Egyesülete ja Index.hu Zrt vs. Ungari (kaebus nr 22947/13), et vastutusel kolmanda isiku kommentaaride eest võivad olla sõnavabadusele negatiivsed tagajärjed, eriti kui tegemist on mittetulundusliku veebilehega.
Kokkuvõttes asus EIK seisukohale, et antud asjas olid Rootsi kohtud leidnud õiglase tasakaalu konventsiooni artiklite 8 ja 10 vahel. EIK pidas eelkõige tähtsaks, et tegemist ei olnud vihakõne ega vägivallale õhutamisega, et kommentaar oli avaldatud väikese loetavusega blogis, mida pidas mittetulunduslik ühing, ning et kommentaar eemaldati kohe pärast kaebaja teadet. Samas märkis EIK, et blogipidajate vastutuse ulatus on määratud riigisisese õigusega ning et kui kommentaar oleks olnud teistsuguse ja tõsisema iseloomuga, oleks võidud ühingut pidada vastutavaks selle eest, et kommentaari varem ei eemaldatud.
Otsus inglise keeles: http://hudoc.echr.coe.int/eng?i=001-172145. Kõik uudised
02.03.2017|Välisministeerium
2. märtsil 2017 teavitas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK), et kolmeliikmeline komitee on 7. veebruaril 2017 otsustanud aktsepteerida kohtuasjas Saarepu vs. Eesti (kaebus nr 24316/13) kaebaja ja valitsuse vahel sõlmitud sõbralikku kokkulepet.
2016. aastal lahendas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) 215 Eesti vastu esitatud kaebust. Valdav osa on ainuisikuliselt asju lahendava kohtuniku otsused kaebuste vastuvõetamatuks tunnistamise kohta – neid kaebusi riigile vastamiseks ei edastatudki. Kaksteist 2016. aastal tehtud otsust on avaldamisele kuuluvad sisulised või vastuvõetamatuks tunnistamise otsused.
Euroopa Inimõiguste Kohus Räägi kaasa

matches: kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus


Toila valla jäätmevaldajate registri asutamine ja põhimäärus – Riigi Teataja
Toila valla jäätmevaldajate registri asutamine ja põhimäärus - sisukord
§ 2 Registri omanik, asutaja ja tegevuse reguleerimine
§ 3 Registri asutamise eesmärk
§ 5 Registri andmete kaitse ja säilimine
§ 6 Andmete õiguslik tähendus
§ 9 Registrisse andmete kandmine
§ 11 Registrisse andmete esitamine ja registrisse kantud andmete muutmine
§ 12 Registrist andmete väljastamine
§ 13 Järelevalve registri pidamise üle
§ 14 Registri pidamise finantseerimine
§ 15 Registri likvideerimine
RT IV, 06.06.2019, 46
Vastu võetud 03.06.2019 nr 5
Määrus kehtestatakse jäätmeseaduse § 711 lõike 1 ja Toila Vallavolikogu 21.02.2018 määruse nr 8 ”Otsustusõiguse ja ülesannete täitmise delegeerimine”alusel.
Määrusega asutatakse kohaliku omavalitsuse andmekogu ametliku nimetusega Toila valla jäätmevaldajate register (edaspidi register).
§ 2. Registri omanik, asutaja ja tegevuse reguleerimine
(1) Registri omanik on Toila vald.
(2) Registri asutaja on Toila Vallavalitsus (edaspidi valitsus).
§ 3. Registri asutamise eesmärk
Registri asutamise ja kasutusele võtmise eesmärgiks on:
1) arvestuse pidamine jäätmevaldajate üle;
2) arvestuse pidamine jäätmetekkekohtade (jäätmevaldaja elu- või tegevuskoht) üle;
3) vallavalitsuse varustamine eespool nimetatud informatsiooniga jäätmehoolduse kavandamise, korraldamise ja järelevalve tegemiseks ja jäätmeseadusega kohalikule omavalitsusele jäätmehoolduse korraldamiseks sätestatud ülesannete täitmiseks.
(3) Jäätmetekkekohtade üldandmed kantakse registrisse kinnistusraamatu andmete alusel ja jäätmevaldaja nimi, isikukood ja elukoht kantakse registrisse rahvastikuregistri andmete alusel.
§ 5. Registri andmete kaitse ja säilimine
(3) Isikuandmete töötlemisel peavad vastutav ja volitatud töötleja tagama isikuandmete kaitse üldmääruse ja avaliku teabe seaduse nõuete järgimise.
(4) Registri andmete töötlemisel käideldavuse, terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks rakendatakse füüsilisi ja organisatsioonilisi turvameetmeid.
(5) Registri andmete sisestamisi, muutmisi, kustutamisi ja päringute tegemist, sh eraldi logifailide vaatamist, logitakse. Logisid säilitatakse 12 kuud.
(6) Registrisse kantud andmete ja registripidajale esitatud dokumentide arhiveerimisel lähtutakse vallavalitsuse dokumentide loetelust.
(7) Registri arhiivi kantud jäätmevaldajate, jäätmeveolepingute ja jäätmetekkekohtade ning jäätmeveo andmeid säilitatakse 5 aastat. Seejärel isikuandmed hävitatakse kustutamise teel.
§ 6. Andmete õiguslik tähendus
(1) Registri vastutav töötleja on Toila Vallavalitsus (edaspidi vastutav töötleja).
3) teeb järelevalvet registri pidamise üle;
4) tagab registri turvalisuse ja andmete säilimise;
5) sõlmib lepingu volitatud töötlejaga;
6) annab volitatud töötlejale kohustuslikke juhiseid;
7) täidab muid seadustest, õigusaktidest ja põhimäärusest tulenevaid ülesandeid.
(1) Registri volitatud töötleja on vastutava töötleja poolt selleks volitatud isik (edaspidi volitatud töötleja).
(2) Volitatud töötleja registri pidamisel:
(3) Volitatud töötleja õigusi omavad ja kohustusi täitvad ametiisikud ning nende volitused ja ülesanded määratakse vallavanema käskkirjaga ja ametnike ametijuhenditega.
§ 9. Registrisse andmete kandmine
(1) Vastutav või volitatud töötleja kannavad registrisse andmeid neile õigusakti või lepinguga määratud ülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses.
(2) Jäätmevedajad esitavad volitatud töötlejale andmed jäätmetekkekoha, konteinerite, jäätmeveolepingu ja asukoha kohta.
1) kliendi tüüp (nt ühistu, asutus, eraisik);
3) isiku- või registrikood;
4) kontaktaadress;
7) seos jäätmetekkekohaga (kas omanik või üürnik).
5) korterite arv;
6) liitumise staatus;
7) ajutine vabastus;
8) vabastuse ajavahemik;
9) vabastuse otsuse kuupäev ja number;
10) unikaalne tunnus (EVALD-i ID);
11) jäätmetekkekoha identifikaator (JV viit);
12) ühiskasutuse unikaalne viit;
13) jäätmevedaja nimi.
(3) Registrisse kantakse jäätmeveolepingu kohta järgmised andmed:
1) lepingu sõlmimise info;
2) jäätmeveo toimumise info;
3) lepingu sõlmija nimi;
4) lepingu sõlmija aadress;
5) lepingu sõlmija telefon;
7) jäätmetekkekoha identifikaator (jäätmevedaja viit);
8) ühiskasutuse unikaalne viit.
(4) Registrisse kantakse konteinerite kohta järgmised andmed:
1) teenindusperiood;
2) konteineri tüüp;
3) jäätmeliik;
4) teenindussagedus päevades;
5) omandistaatus või rent;
6) maht liitrites.
(5) Registrisse kantakse jäätmeveolepingu olemasolul asukohainfona järgmised andmed:
4) täpsustav aadress (hoone või korteri nr);
§ 11. Registrisse andmete esitamine ja registrisse kantud andmete muutmine
(1) Jäätmevedajad esitavad kord nädalas vastavalt kokku lepitud automaatsele andmevahetusstandardile kõik andmevahetusprotokolli kohased andmed teenindatavate jäätmetekkekohtade osas jäätmevaldajate kaupa.
(3) Registrisse kantakse andmed teistest andmekogudest infosüsteemide andmevahetuskihi vahendusel automaatselt järgmiselt:
1) kinnistusraamatust kinnistute ja nende omanike kohta;
2) aadressiandmete süsteemist hoone aadressi kohta;
3) maakatastrist katastriüksuste kohta.
(4) Registrisse kantud andmeid muudetakse:
1) jäätmevaldaja poolt esitatud alusdokumentide alusel;
3) vallavalitsuse alusdokumendi alusel.
(5) Jäätmevaldaja andmete muudatused kantakse registrisse viivitamata, kuid mitte hiljem kui 10 tööpäeva jooksul andmete registrisse kandmise aluseks oleva teabe laekumisest, otsuste tegemisest või sündmuse toimumisest.
(6) Registris teeb muudatusi ja parandab ebaõigeid kandeid registri volitatud töötleja või jäätmevedaja, kes vajadusel informeerib muudatuste sisseviimisest andmete esitajat.
§ 12. Registrist andmete väljastamine
(1) Registris sisalduvad andmed on ametialaseks kasutamiseks vallavalitsuse teenistujatele ning korraldatud jäätmeveo teenuste kontsessiooni alusel jäätmevedajale.
(2) Jäätmevaldajale või tema seaduslikule esindajale väljastatakse tema kohta käivaid andmeid kooskõlas isikuandmete kaitse seadusega üldmäärusega.
(3) Registrist andmete saamiseks esitatakse registri volitatud töötlejale või volitatud töötleja poolt jäätmevedajale avaldus, kus märgitakse taotleja nimi, kontaktandmed, päringu objekt, soovitud andmed ja nende kasutamise otstarve.
§ 13. Järelevalve registri pidamise üle
(1) Järelevalvet registri pidamise seaduslikkuse üle teevad registri vastutav töötleja ja andmekaitse järelevalveasutus vastavalt oma pädevusele.
(2) Registri üle järelevalvet tegeval isikul on õigus tutvuda registrisse kantud andmete ja nende alusdokumentidega ning saada teavet andmete registrist väljastamise ja kasutamise kohta.
(3) Vastutav töötleja lahendab kaebusi, mis on esitatud registri pidamise ja andmete töötlemise vaidlustamiseks. Kaebus lahendatakse ja järelevalve tulemustest teavitatakse kaebuse esitajat ühe kuu jooksul alates kaebuse saamisest.
(4) Registri pidamisel tekkinud puuduste ilmnemisel on registri volitatud töötleja kohustatud kõrvaldama järelevalvet teinud isiku ettekirjutuses kajastatud puudused määratud tähtajaks.
§ 14. Registri pidamise finantseerimine
Registri pidamist, täiendamist ja arendamist finantseeritakse Toila valla eelarvest selleks eraldatud vahenditest.
§ 15. Registri likvideerimine
(1) Registri likvideerimise otsustab Toila Vallavalitsus.
(2) Registri likvideerimine toimub avaliku teabe seaduses sätestatud korras.
(3) Registri likvideerimisel otsustatakse andmete kuulumine hävitamisele või üleandmine teise andmekogusse, samuti määratakse üleandmise või hävitamise tähtaeg.
(4) Andmete üleandmine või hävitamine toimub registri volitatud töötleja poolt registri vastutava töötleja vastutusel.
(5) Andmete üleandmisel või hävitamisel koostatakse vastav akt.
Jana Kangur


Muuseumiseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Muuseumiseaduse muutmise seadus
RT I, 21.12.2018, 5
14.12.2018 otsus nr 363
§ 1. Muuseumiseaduse muutmine
1) paragrahvi 16 lõike 5 teises lauses asendatakse sõnad „otsuse tegemisel” sõnaga „otsustamisel”;
2) paragrahvi 24 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Riigile kuuluvasse muuseumikogusse arvatud kultuurilooliselt oluline ainueksemplar, mis saadetakse ajutiselt välisriiki ning mille kahjuhüvitise tagamist ei ole otsustatud käesoleva seaduse § 27 lõike 2 kohaselt, tuleb kindlustada selle rahaliselt hinnatavas väärtuses ja § 26 lõikes 1 sätestatud kahju ulatuses.”;
„(3) Näituse kahjuhüvitis ei kata rahvusvaheliste näituste eksponeerimise praktikas tunnustatud riske, mida näituse eksponeerija ei saa mõjutada ja millega tagatise andmise ajal arvestada.”;
4) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Täpsustava loetelu riskidest, mida näituse kahjuhüvitis ei kata, kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
5) paragrahvi 26 lõikes 4 asendatakse sõnad „otsuse tegemist” sõnaga „otsustamist”;
6) paragrahvi 27 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Näituse kahjuhüvitise tagamise või sellest keeldumise otsustab Vabariigi Valitsus või Vabariigi Valitsuse volituse alusel valdkonna eest vastutav minister käesoleva seaduse § 28 lõikes 3 nimetatud piirmäära ulatuses.”;
„(2) Näituse kultuuriloolist olulisust, tagatava kahjuhüvitise tavapäratult suurt hinda või võlaõigusseaduse alusel sõlmitava kindlustuslepingu või välisriigi samaväärse õiguse kohaselt antava garantii olemasolu arvestades võib kahjuhüvitise tagamise otsustamisel määrata, et tagatava kahjuhüvitisega kaetakse üksnes osa näituse koosseisust, väärtusest, eksponeerimise või vedamise perioodist või territooriumist. Kui tagamata kahjuhüvitise osa ei ole kaetud välisriigi samaväärse õiguse kohaselt antava garantiiga, tuleb see tagada võlaõigusseaduse alusel sõlmitava kindlustuslepinguga.”;
„§ 321. Käesoleva seaduse § 26 rakendamine
Näitusele, mille kahjuhüvitise tagamine on otsustatud enne 2019. aasta 1. jaanuari, kohaldatakse käesoleva seaduse § 26 kuni 2018. aasta 31. detsembrini kehtinud redaktsiooni.”.


text:
Mis saab perekonna eluasemest abielu lahutamise järel - Elutark
Mis saab perekonna eluasemest abielu lahutamise järel
Näiteks kasutasid abikaasad Siim ja Laura ühise eluasemena Siimu pärandiks olevat korterit. Samas korteris elavad ka nende alaealised lapsed, kellest üks on alla aasta vanune. Siim ja Laura lahutasid abielu. Laura jääb koos lastega elama Siimu korterisse, Siim kolib ema juurde. Siim nõuab, et Laura vabastaks korteri, kuna ta tahab korteri ära müüa. Laural aga ei ole teist eluaset ja majanduslik olukord ei luba üürikorterisse kolida. Evi Hindpere kirjutab raamatus "Perekonnaõigus ja varasuhted“, kuidas siis toimida.
Abielu lahutamise korral peavad abikaasad kokku leppima ka eluaseme ja selle juurde kuuluvate tavalise sisustuse esemete edasises kasutamises. Kui abikaasad ei jõua kokkuleppele, lahendab vaidlused kohus kas koos abielu lahutamisega või iseseisva asjana.
Seaduse kohaselt võib kumbki abikaasa nõuda, et kohus määraks kindlaks kummagi abikaasa õigused ja kasutustingimused nimetatud esemete suhtes. Seejuures arvestab kohus eelkõige laste heaolu ja muid tähtsust omavaid asjaolusid.
Perekonna ühine eluase
Kui perekonna ühise eluasemena kasutatav eluruum on ühe abikaasa ainuomandis või ühe abikaasa ja kolmanda isiku kaasomandis, määrab kohus eluruumi teise abikaasa kasutusse ainult juhul, kui see on vajalik ebaõigluse vältimiseks. Sellisel juhul võib kohus määrata mõistliku tasu eluruumi kasutamise eest.
Näiteks kasutasid abikaasad Siim ja Laura ühise eluasemena Siimu pärandiks olevat korterit. Samas korteris elavad ka nende alaealised lapsed, kellest üks on alla aasta vanune.
Siim ja Laura lahutasid abielu. Laura jääb koos lastega elama Siimu korterisse, Siim kolib ema juurde. Siim nõuab, et Laura vabastaks korteri, kuna ta tahab korteri ära müüa. Laural aga ei ole teist eluaset ja majanduslik olukord ei luba üürikorterisse kolida.
Laura pöördub kohtusse ja palub lubada tal korteris elada kuni noorema lapse kolmeaastaseks saamiseni. Siis saab Laura panna lapse lasteaeda, asuda täiskohaga tööle ja üürida korteri.
Kohus otsustabki jätta korteri Laura kasutusse koos kohustusega maksta Siimule korteri kasutamise eest mõistlikku tasu.
Kui eluruum on kasutatav üürilepingu alusel, võib kohus määrata, et mõlema abikaasa sõlmitud üürilepingu täitmist jätkab üürnikuna üks abikaasadest või et ühe abikaasa sõlmitud üürilepingu pooleks üürnikuna saab lepingu sõlminud abikaasa asemel teine abikaasa.
Perekonna eluasemega seotud vara
Perekonna eluaseme tavalise sisustuse esemed, mis on abikaasade ühisomandis, jagab kohus abikaasa nõudel õiglaselt ja otstarbekohaselt.
Ese läheb üle selle abikaasa ainuomandisse, kellele kohus eseme määrab. Kohus võib kohustada seda abikaasat maksma teisele abikaasale eseme eest õiglast hüvitist.
Õiglane hüvitis on asja harilik väärtus vara jagamise aja seisuga.
Näiteks jõuavad lahutatud abikaasad Siim ja Laura kohtuliku kompromissini vara jagamise osas. Laurale jääb kogu korteri sisustus koos kohustusega maksta Siimule tema osa välja rahas.
Kui pooled ei oska vara väärtust hinnata, tellivad nad ekspertarvamuse.
Tavalise sisustuse ese, mille abikaasad on abielu jooksul ühises majapidamises kasutamiseks tasu eest omandanud, arvatakse abikaasade ühisomandisse, kui ei ole tõendatud ühe abikaasa ainuomandit selle eseme suhtes.
Näiteks on abikaasade Siimu ja Laura ühisomandis suur korter Kadriorus. Abikaasad on korteri sisustanud ühistest vahenditest, kuid kabinetis on Siimule vanaisalt annakuna saadud antiikne puhvet.
Kohtus jõuavad abikaasad kompromissile sisustusesemete jagamises, kuid tüliõunaks jääb antiikne puhvet. Laura taotleb kohtult, et puhvet müüdaks avalikul enampakkumisel ning saadud raha jagataks nende vahel ära.
Siim tõendab kohtus, et tegemist on tema ainuomandis oleva esemega, ja palub kohtul jätta hinnaline mööbliese temale. Kohus teeb otsuse Siimu kasuks.
Evi Hindpere "Perekonnaõigus ja varasuhted. Vara omandamisest jagamiseni", Kinnisvarakool
http://www.kinnisvarakool.ee/raamatud/perekonnaoigus-ja-varasuhted/
Miks vahel on kodu üürimine mõttekam kui ostmine?

matches: kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus


text:
Kohus karistas endist liikluskomissari rahatrahviga - Uudised - Tartu Postimees
Kohus karistas endist liikluskomissari rahatrahviga
15. oktoober 2010, 11:40
Õigusemõistja otsustas Tiiratsile määrata rahalise karistuse mahus 75 660 krooni. Kuna karistuse hulka arvatakse süüdistatava eelvangistuses viibitud kolm päeva, kuulub kandmisele 70 422 krooni suurune rahaline karistus, vahendas Tartu kohtute pressiesindaja Krista Tamm.
Lisaks tuleb süüdistataval hüvitada menetluskuludena kokku 28 915 krooni.
Lõuna ringkonnaprokuratuuri juhtivprokurör Margus Gross esitas kohtuvaidluses taotluse, mõista Tiirats õigeks kuue ääretulepadruni ebaseaduslikus käitlemises, mida pandi esialgses süüdistuses Tiiratsile samuti süüks. Kohus nõustus prokuröri taotlusega.
Samuti mõistis kohus Tiiratsi õigeks nelja tulirelva helisummuti ebaseadusliku käitlemise süüdistuses. Kolme helisummuti ebaseaduslikus käitlemises mõistis kohus Tiiratsi õigeks põhjusel, et tõendite ebapiisavuse tõttu taotles kohtuvaidluses selles õigeksmõistmist prokurör.
Ühe helisummuti käitlemise osas mõistis kohus süüdistatava õigeks, kuna esitatud süüdistus sisaldab praeguseks kehtetu relvaseaduse sätte (§ 22 lg 4-1) rikkumist.
Süüdistusakti kohaselt aitas Tiirats 2009. aastal kaasa omastamisele ning 2008. aastal omastas Lõuna politseiprefektuuri sõidukite tankimiseks ettenähtud kütust kokku ligi 5000 krooni väärtuses. Lisaks süüdistatakse Tiiratsit ka 2008. ja 2009. aastal vastavaid relvalubasid omamata kahe tulirelva ning nelja helisummuti ebaseaduslikus käitlemises ning 2008. ja 2009. aastal ühel korral laskemoona ebaseaduslikus käitlemises.
Marek Tiiratsi kriminaalasi eraldati mullu 17. juunil kokkuleppemenetluses lahendi leidnud Lõuna politseiprefektuuri endiste töötajate kriminaalasjast.
Menetlusosalised saavad tänase otsuse vaidlustamise soovist teada anda seitsme päeva jooksul. Kui otsus vaidlustatakse, teeb kohus motiveeritud otsuse teatavaks 5. novembril.

matches: Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus


Kabli Lasteaia põhimäärus – Riigi Teataja
Kabli Lasteaia põhimäärus
Kabli Lasteaia põhimäärus - sisukord
§ 1 Lasteasutuse liik, nimi ja missioon
§ 13 Hoolekogu liikmete valimise kord ning volituste kestus
§ 18 Konkursi korraldamine ja atesteerimine
§ 19 Personali õigused, kohustused ja vastutus
§ 25 Lõppsätted
RT IV, 08.10.2016, 35
Vastu võetud 27.09.2016 nr 5
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõike 3 ja Häädemeeste Vallavolikogu 24.11.2010.a määruse nr 14 „Häädemeeste valla üldhariduskoolide ja lasteasutuste põhimääruste ja arengukavade kinnitamise kord“ § 6 alusel.
§ 1. Lasteasutuse liik, nimi ja missioon
(1) Koolieelse lasteasutuse liigiks on lasteaed.
(2) Koolieelse lasteasutuse nimi on Kabli Lasteaed (edaspidi lasteaed vastavas käändes).
(3) Lasteaed on kohaliku alushariduse järjepidevuse ja traditsioonide kandja. Lasteaed on kahe liitrühmaga kaunis looduskeskkonnas asuv haridusasutus. Lasteaed on kodune ja turvaline paik, kus laps läheb mängides läbi lapsepõlve.
(4) Lasteaias on loodud tingimused ja võimalused koolieast noorematele lastele tingimused kasvamiseks ning arenemiseks, toetades vanemate tegevust laste alushariduse omandamise võimaldamisel.
Lasteaed on Häädemeeste valla munitsipaalõppeasutus, mis juhindub oma tegevuses seadustest ja nende alusel antud õigusaktidest ning oma põhimäärusest.
Lasteaed asub aadressil Kabli küla, Häädemeeste vald, Pärnu maakond, sihtnumber 86002.
(1) Lasteaial on oma eelarve Häädemeeste valla eelarve koosseisus.
(2) Lasteaial on oma nimega pitsat ja sümboolika.
(3) Sümboolika kujunduse ja kasutamise korra kehtestab direktor.
(4) Lasteaial on toimiv kodulehekülg.
(1) Lasteaia direktor (edaspidi direktor) moodustab lasteaias käivatest lastest vastavalt vajadusele ja võimalusele sõime- ja lasteaiarühmad järgnevalt:
1) sõimerühma kuni kolmeaastastele lastele, laste arvuga kuni 14;
2) vastavalt laste vanusele kolme- kuni kuueaastaste laste rühmad ja kuue- kuni seitsmeaastased lapsed, ja lapsed, kelle koolikohustuse täitmise alustamine on edasi lükatud, laste arvuga kuni 20 ühes rühmas;
3) lastevanemate või eestkostjate (edaspidi vanemad) ettepanekul võib direktor moodustada sõime- ja lasteaiarühmaealistest lastest liitrühma laste arvuga kuni 18;
4) vallavalitsus võib direktori ettepanekul moodustada lasteaias vastavalt vajadusele sobitusrühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed koos teiste lastega, samuti erirühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed.
(2) Vallavalitsus võib lasteaia hoolekogu sellekohasel ettepanekul ja vajalike tingimuste olemasolul suurendada laste arvu rühmades: sõimerühmas kuni kahe lapse võrra, lasteaiarühmas kuni nelja lapse võrra ja liitrühmas kuni kahe lapse võrra.
(3) Rühmad komplekteerib ja kinnitab direktor vallavalitsuse poolt vastu võetud laste koolieelsesse lasteasutusse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korra alusel.
(1) Lasteaia teeninduspiirkonna kehtestab Häädemeeste Vallavolikogu (edaspidi volikogu vastavas käändes).
(2) Vallavalitsus võtab kõigepealt lasteaeda vastu lasteasutuse teeninduspiirkonnas elava lapse, eelistades võimaluse korral lapsi, kelle samas elukohas elavate sama pere teised lapsed käivad samas lasteaias. Pärast teeninduspiirkonnas elavate laste vastuvõttu võetakse vabade kohtade olemasolul lasteaeda lapsi väljastpoolt teeninduspiirkonda, eelistades esmajärjekorras samas vallas elavaid lapsi, seejärel teeninduspiirkonnas töötavate vanemate lapsi. Väljaspool teeninduspiirkonda elavate laste vastuvõtul arvestatakse ajaliselt varem esitatud taotlusi.
(4) Erivajadustega laps võetakse sobitus- või erirühma vastu vanema kirjaliku avalduse ja nõustamiskomisjoni soovituse alusel.
(1) Lasteaed töötab valdkonna eest vastutava ministri antud koolitusloa alusel, mis on riiklik dokument, andes lasteaiale õiguse viia läbi õppe- ja kasvatustegevust lasteaia õppekava alusel.
1) lasteasutuse liik, üldandmed ja eripära; visioon, missioon, põhiväärtused;
2) õppe- ja kasvatustegevuse eesmärgid, põhimõtted, sisu, õpikäsitlus ja lapse arengu eeldatavad tulemused õppekava läbimisel vanuseti;
(4) Lasteaia õppekava koostavad ja arendavad pedagoogid, kaasates vanemaid. Õppekava kinnitab direktor pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(5) Lasteaial on oma tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse riikliku õppekava ja valla kultuurilist omapära ning rahvatraditsioone. Lasteaia tegevus- ja päevakava kinnitab direktor.
(6) Lasteaia õppekava läbinud lapsele annab lasteaed välja koolivalmiduskaardi, milles on kirjeldatud lapse arengu tulemused.
(7) Lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelu ning nende täitmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(1) Lasteaial on oma arengukava, mis on koostatud koostöös hoolekogu ja pedagoogilise nõukoguga.
(2) Lasteaia päevase lahtioleku otsustab vallavalitsus, lähtudes hoolekogu ettepanekust.
3) annab asutuse sisemise töö korraldamiseks käskkirju;
4) kannab vastutust lasteaia arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ning otstarbeka kasutamise eest;
5) esitab kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteaia õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest, samuti teatab kirjalikult lasteaia majandusliku seisu olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest;
6) koostab ja kehtestab kodukorra ning ametijuhendid;
7) sõlmib, muudab ja ütleb üles Häädemeeste valla nimel töölepingud lasteaia personaliga;
9) kinnitab laste toidukulu päevamaksumuse;
10) täidab muid õigusaktidest ja käesolevast põhimäärusest tulenevaid ülesandeid.
(2) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss. Konkursi kuulutab välja ja selle läbiviimise korra kehtestab vallavalitsus. Konkursi võitnud isiku kinnitab vallavanema ettepanekul ametisse vallavanem.
(3) Direktoriga sõlmib, peatab, muudab ja ütleb üles vallavanem või tema volitatud ametiisik.
(1) Pedagoogilisse nõukogusse kuuluvad lasteaia õppe- ja kasvatusalal töötavad isikud, kelle ülesanne on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on jälgida, et õppe- ja kasvatustegevus vastaks lapse arengule ja huvidele, ning teha sellesuunalist koostööd lasteaia personaliga.
(2) Hoolekogu pädevuses on:
2) anda direktorile ja vallavalitsusele soovitusi lasteaia eelarve koostamiseks ja eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks;
5) kooskõlastada sisehindamise aruanne;
6) otsustada lapse toidukulu päevamaksumus;
7) otsustada teisi seaduse või vallavolikogu otsusega hoolekogu pädevusse antud lasteaia tegevusega seotud küsimusi.
(4) Töö korraldamiseks valib hoolekogu oma liikmete hulgast esimehe ja tema asetäitja.
§ 13. Hoolekogu liikmete valimise kord ning volituste kestus
(2) Lasteaia hoolekogu koosseisu kinnitab vallavalitsus, kes ühtlasi nimetab hoolekogusse valla esindaja.
(3) Hoolekogu liikmete volitused kehtivad kuni uute hoolekogu liikmete kinnitamiseni.
Lasteaia töötajad (edaspidi: personal) on pedagoogid, tervishoiutöötaja ja lasteaia majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad.
(1) Lasteaia personali koosseisu määrab direktor kooskõlastatult vallavalitsusega ja tuginedes valdkonna eest vastutava ministri määrusega kinnitatud miinimumkoosseisule.
(2) Töölepingud lasteaia personaliga sõlmib, muudab ja ütleb üles direktor.
§ 18. Konkursi korraldamine ja atesteerimine
(1) Õpetajate, õppealajuhataja ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vaba ametikoha täitmiseks korraldab lasteaia direktor konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab hoolekogu direktori ettepanekul.
§ 19. Personali õigused, kohustused ja vastutus
(1) Personali tööülesanded ja -kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks töölepingute, ametijuhendite ja tööandja poolt kehtestatud töökorralduse reeglitega, mis on kooskõlas õigusaktidega.
(2) Personalil on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse ja tema perekonna kohta.
(3) Personal on kohustatud andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitse küsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(5) Personal jälgib lasteaia territooriumi, ruumide, sisseseade seisukorda, töökaitse- ja tuleohutusvahendite korrasolekut, rakendab abinõusid nende õigeaegseks remondiks.
(6) Pedagoogid loovad tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega, samuti hoolitsevad laste elu ja tervise eest lasteaias.
(7) Pedagoogid on kohustatud nõustama vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
(1) Lasteaia käsutuses oleva vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub volikogu poolt kehtestatud korras.
(3) Lasteaia pedagoogide töötasustamise alused kinnitab volikogu. Lasteaia õpetaja palga alammääras lepivad kokku vallavalitsuse esindajad ja lasteaia õpetajate esindajad.
(1) Haldusjärelevalvet õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium või valdkonna eest vastutava ministri ülesandel Pärnu maavanem.
(2) Haldusjärelevalve prioriteedid, temaatilise haldusjärelevalve läbiviimise, selles tulemuste vormistamise ning tulemustest teavitamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega igaks õppeaastaks enne eelmise õppeaasta lõppu.
(2) Vallavalitsus teavitab kirjalikult ümberkorraldamise, -kujundamise ja tegevuse lõpetamise otsusest vähemalt viis kuud enne otsuse tähtaega Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanemat, lasteasutust ja vanemaid.
Põhimäärust muudetakse vastavalt vajadusele volikogu sätestatud korras.
§ 25. Lõppsätted


Maakonna valitsemiskorralduse seaduse ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Maakonna valitsemiskorralduse seaduse ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse muutmise seadus
RT I 1994, 84, 1475
28.11.1994 otsus nr 433
Vastu võetud 23.11.1994
Maakonna valitsemiskorralduse seaduses (RT I 1993, 51, 696; 1994, 28, 424) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 1. Paragrahvi 7 4. lõige muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Maavalitsuse struktuur, koosseisud, töökorraldus ning maavanema ja teiste maavalitsuse ametnike, samuti kantselei ja osakondade õigused, kohustused ja vastutus sätestatakse Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatavas maavalitsuse põhimääruses.»
§ 2. Paragrahvis 9:
1) paragrahvi 1. lõike punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«5) informeerib maakonna kohalikke omavalitsusi riiklikku regionaalpoliitikat, territoriaalplaneerimist ja kapitaalehitust puudutavates küsimustes;»
2) paragrahvi täiendatakse 3.–9. lõikega järgmises sõnastuses:
«(3) Maavanemal on õigus teostada järelevalvet antud maakonna omavalitsusüksuste volikogude ja valitsuste õigusaktide seaduslikkuse üle.
(4) Maavanemal on õigus nõuda oma maakonna omavalitsusüksuste volikogude ja valitsuste jõustunud õigusaktide ärakirju.
(5) Volikogud ja valitsused on kohustatud ärakirjad esitama hiljemalt seitsmendal päeval pärast maavanema nõude saamist.
(6) Kui maavanem leiab, et volikogu või valitsuse üksikakt kas täielikult või osaliselt ei vasta põhiseadusele, seadusele või seaduse alusel antud muule õigusaktile, võib ta esitada kirjaliku ettepaneku viia üksikakt või selle säte 15 päeva jooksul põhiseaduse, seaduse või muu õigusaktiga kooskõlla. Kui volikogu või valitsus ei ole 15 päeva jooksul pärast maavanema kirjaliku ettepaneku saamist üksikakti või selle sätet põhiseaduse, seaduse või muu õigusaktiga kooskõlla viinud või on keeldunud seda tegemast, pöördub maavanem halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras protestiga halduskohtusse.
(7) Kui maavanem pöördub põhiseaduse paragrahvide 14 ja 160 ning õiguskantsleri tegevuse korraldamise seaduse paragrahv 12 kohaselt avaldusega õiguskantsleri poole kohaliku omavalitsuse organi üldakti või selle sätte põhiseadusele või seadusele vastavuse kontrollimiseks, siis saadab ta samal päeval avalduse ärakirja ka selle akti vastu võtnud omavalitsusorganile.
(8) Kui maavanem avastab riigivara ebaseadusliku kasutamise ja käsutamise kohaliku omavalitsuse poolt, on ta kohustatud tegema Riigikontrollile, uurimisorganile või muule pädevale organile ettekande ning edastama koos ettekandega ka tema käsutuses olevad seda tõendavad dokumendid ja muud materjalid.
(9) Maavanema või tema korraldusega volitatud isikul on õigus kontrollida seaduse või halduslepinguga kohalikule omavalitsusele pandud või kohaliku omavalitsuse poolt võetud riiklike ülesannete täitmist.»
§ 3. Paragrahvis 10:
1) paragrahvi 1. ja 2. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Vabariigi Valitsus kooskõlastab maavanemakandidaadi käesoleva paragrahvi 2. lõikes sätestatud juhtudel selleks kokku kutsutud antud maakonna omavalitsuste esindajatega, kelle hulka kuuluvad igast maakonna omavalitsusüksusest üks volikogu esindaja ja vallavanem või linnapea. Kooskõlastuseks peab esitatud maavanemakandidaati toetama vähemalt pool kohal olnud esindajatest.
(2) Vabariigi Valitsus nimetab maavanema ametisse kahe nädala jooksul pärast käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatud kooskõlastuse saamist või sama tähtaja jooksul pärast teise järjestikku samaks ametiajaks esitatud erineva kandidaadi tagasilükkamist. Viimasel juhul võib Vabariigi Valitsus nimetada maavanemaks üksnes isiku, kes ei kuulunud kahe eelnevalt nimetatud kandidaadi hulka.»;
2) paragrahvi senine 3. lõige tunnistatakse kehtetuks ja 4., 5. ning 6. lõige loetakse vastavalt 3., 4. ja 5 lõikeks;
3) paragrahvi 4. lõike punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«2) motiveeritud otsuse alusel käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatud korras;»;
4) paragrahvi 4. lõike punkt 3 tunnistatakse kehtetuks ja punktid 4 ning 5 loetakse vastavalt punktideks 3 ja 4;
5) paragrahvi 5. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(5) Maavanem ei või samal ajal olla üheski muus riigi- ega omavalitsuse ametis ega kuuluda tulundusettevõtte juhatusse või nõukogusse ega olla mõne valla või linna volikogu esimees.»
§ 4. Seadust täiendatakse paragrahviga 10.1 järgmises sõnastuses:
«Paragrahv 10.1. Maavanema asendamine
(1) Maavanem nimetab kuni kaks osakonnajuhatajat, kes asendavad maavanemat tema äraolekul.
(2) Maavanema asendamise kord ja tingimused sätestatakse maavalitsuse põhimääruses.»
§ 5. Paragrahvis 11:
1) paragrahvi 2. lõiget täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
«3) tagab maavanema korralduste ja käskkirjade avaldamise ning adressaatidele saatmise.»;
2) paragrahvi täiendatakse 3. lõikega järgmises sõnastuses:
«(3) 1996. aasta 1. jaanuarist võib maasekretärina või tema asendajana töötada üksnes juriidilise kõrgharidusega isik.»
II. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduses (RT I 1993, 37, 558; 1994, 12, 200 ja 19, 340) tehakse järgmised muudatused:
§ 6. Paragrahv 11, paragrahv 22 punkt 24 ja IX peatükk tunnistatakse kehtetuks.
§ 7. Paragrahvis 57:
1) paragrahvi 4. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Osavalla või linnaosa valitsusel ja vanemal pole õigustloova akti andmise õigust.»;
2) paragrahvi täiendatakse 5.–7. lõikega järgmises sõnastuses:
«(5) Osavalla või linnaosa vanem võib oma volituste piires ja ülesannete täitmiseks anda üksikaktina korraldusi ning valitsuse sisemise töö korraldamiseks käskkirju.
(6) Osavalla või linnaosa vanema korraldustele kohaldatakse käesoleva seaduse paragrahv 31 1.–5. lõikes sätestatud nõudeid. Korraldusele kirjutab alla osavalla või linnaosa vanem.
(7) Osavalla või linnaosa vanema korralduste üle teostab kontrolli vallavanem või linnapea valla või linna põhimääruses sätestatud korras.»;
3) paragrahvi senine 5. lõige loetakse 8. lõikeks.
§ 8. Paragrahvi 65 2. lõikest jäetakse välja sõnad «ega maakogule».
§ 9. XI peatüki pealkirjast jäetakse välja sõna «riiklik».
§ 10. Paragrahvis 66:
1) pealkirjast jäetakse välja sõna «riiklik»;
2) paragrahvi 1. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Maavanem teostab järelevalvet kohaliku omavalitsuse tegevuse üle seadusega sätestatud korras.»


2021. aasta kutsealuste ja naissoost isikute ning osaliselt 2023. aasta kutsealuste ajateenistusse asumise tähtajad ja nende arvuline jagunemine ajateenijate väljaõppega tegelevate struktuuriüksuste vahel ning ajateenistuse kestus – Riigi Teataja
2021. aasta kutsealuste ja naissoost isikute ning osaliselt 2023. aasta kutsealuste ajateenistusse asumise tähtajad ja nende arvuline jagunemine ajateenijate väljaõppega tegelevate struktuuriüksuste vahel ning ajateenistuse kestus
2021. aasta kutsealuste ja naissoost isikute ning osaliselt 2023. aasta kutsealuste ajateenistusse asumise tähtajad ja nende arvuline jagunemine ajateenijate väljaõppega tegelevate struktuuriüksuste vahel ning ajateenistuse kestus - sisukord
§ 1 Ajateenistusse asumise tähtajad
§ 2 Kutsealuste ja ajateenistusse võetavate naissoost isikute arvuline jagunemine
§ 3 Kutsealuste ajateenistusse võtmine 2023. aastal
§ 4 Ajateenistuse kestus
RT I, 27.09.2019, 2
Vastu võetud 25.09.2019 nr 16
Määrus kehtestatakse kaitseväeteenistuse seaduse § 37 lõike 3 ja § 82 lõike 4 alusel.
§ 1. Ajateenistusse asumise tähtajad
Ajateenistusse asumise tähtajad 2021. ja 2023. aastal on 5., 29. ja 42. nädal.
(1) 2021. aastal võetakse ajateenistusse koos kaitseministri 16. oktoobri 2017. a määruse nr 14 „2019. aasta kutsealuste ja naissoost isikute ning osaliselt 2021. aasta kutsealuste ajateenistusse asumise tähtajad ja nende arvuline jagunemine ajateenijate väljaõppega tegelevate struktuuriüksuste vahel ning ajateenistuse kestus” §-s 3 sätestatud kutsealuste arvuga 3500 kutsealust ja kuni 112 naissoost isikut.
(3) Ajateenistusse võetute jaotus Kaitseväe struktuuriüksuste vahel on esitatud käesoleva määruse lisas 1 „Kutsealuste ja naissoost isikute arvuline jagunemine Kaitseväe struktuuriüksuste vahel 2021. aastal”.
§ 3. Kutsealuste ajateenistusse võtmine 2023. aastal
2023. aastal võetakse ajateenistusse vähemalt 3106 kutsealust, kes jaotatakse Kaitseväe struktuuriüksuste vahel käesoleva määruse lisa 2 „Kutsealuste osaline arvuline jagunemine Kaitseväe struktuuriüksuste vahel 2023. aastal” alusel.
§ 4. Ajateenistuse kestus
5. ja 29. nädalal ajateenistusse võetute ajateenistus kestab 11 kuud ning 42. nädalal ajateenistusse võetute ajateenistus kestab kaheksa kuud.
Lisa 1 Kutsealuste ja naissoost isikute arvuline jagunemine Kaitseväe struktuuriüksuste vahel 2021. aastal
Lisa 2 Kutsealuste osaline arvuline jagunemine Kaitseväe struktuuriüksuste vahel 2023. aastal