text:
Mihkel Oviir | 16.05.2011 | 13:51
[Väljavõte Riigikogu 16. mai 2011. a. istungi stenogrammist]
Kaheksa Riigikogu Keskfraktsiooni liiget esitas mulle 11. aprillil arupärimise, mis käsitleb laias laastus kohalike omavalitsuste tulubaasi ja vahekorda riigiga sellekohase Riigikohtu otsuse valguses.
Arupärimise esitajad on juhtinud tähelepanu sellele, et omavalitsuste tulubaasi suhtes puudub kindlus ja ülesannete suhtes puudub selgus. Aga nüüd edasi küsimuste kaupa:
Esimene küsimus: Kuidas hindate antud kontekstis riigijuhtimise võimekust?
Lühidalt siis kontekstist - olulisemana tooksin välja Riigikohtu 2010. aasta märtsi kohtuotsuse, mis heitis riigile ette, et omavalitsuste ülesanded ei ole jaotatud riiklikeks ja omavalitsuslikeks.
Kohtuotsuses on öeldud, et riigis puudub selline rahastamissüsteem, mis eristaks riiklike ülesannete kulud, et katta need riigieelarvest.
Lisaks peaks uus rahastamissüsteem tagama, et valdadel ja linnadel oleks omavalitsuslike ülesannete täitmiseks piisav tulubaas.
Teiseks tahaksin meenutada riigi ja kohalike omavalitsuste partnerluse arutelu Riigikogus 23. septembril 2010. Partnerlust käsitleti olulise tähtsusega riikliku küsimusena ja see oli paljuski inspireeritud nimetatud kohtulahendist.
Kuigi mitmed esinejad tõid arutelu käigus välja vajaduse asuda Riigikohtu lahendit täitma, ei tekkinud diskussiooni selle üle, milliste tegevustega seda konkreetselt saavutada.
Siinjuures sooviksin esile tõsta Riigikogu toonase põhiseaduskomisjoni esimehe Väino Linde sõnavõttu. Ta pidas esmatähtsaks muuta omavalitsused tugevamaks ning arvas, et internetiajastul on omavalitsuste ülesanded teisenenud.
Ta rõhutas, et vaja oleks seadust, kus on ära toodud omavalitsuste reaalsed ülesanded ja eesmärgid praegusajal.
Mitmed esinejad tõstsid samas esile vajadust saavutada kohalike omavalitsuste parem koostöö ja määrata kindlaks omavalitsuste pakutavate teenuste miinimumkvaliteet.
Olen seisukohal, et kohtulahendi täitmise eesmärk ei seisa omaette.
Lahenduse peamine positiivne mõju oleks saavutada, et Eesti inimestele pakutakse ühesuguse kättesaadavuse ja kvaliteediga teenuseid kõikjal vähemalt teatud miinimumstandardi järgi.
Kahtlemata ei ole võimalik tagada ühesugust maksimumtaset kuskil Põhja-Eesti jõukas ja arenevas vallas ja kehval järjel Kagu-Eesti vallas, kuid jutt on teatud miinimumist.
Riigikohtu otsuse täitmine on kõigi inimeste huvides, see muudaks riigi ja kohaliku omavalitsuse rolli ja vastutuse jaotuse selgeks ning läbipaistvaks.
Riigikontrollile antud ülesanne on hinnata riigi toimimist ja eesmärkide täitmist üldisel tasandil.
Paraku peab sellel tasandil tegema järelduse, et kuigi formaalselt on riik asunud üksikuid riiklikke ülesandeid eristama ja käesoleva aasta riigieelarveski on mõned sellised, ei ole Riigikontrolli ega omavalitsuste jaoks tegemist selge ja arusaadava protsessiga, mille täpsemad detailid, põhimõtted, etapid ja tähtajad teada oleksid.
Kuidas lõppeesmärk kavatsetakse saavutada, on veel üsna ebamäärane.
Olen seisukohal, et nii omavalitsusi kui ka avalikkust tuleks oluliselt enam kaasata aruteludesse selle üle, milliseid ülesandeid peaksid omavalitsused täitma.
Küsimus on, kas kõik omavalitsused peaksid täitma ühesuguseid ülesandeid ning kuidas seejuures kindlaks teha, et selleks on tagatud piisavalt raha? Arvan, et neid küsimusi tuleks Vabariigi Valitsusel valgustada senisest tunduvalt enam.
Teine küsimus: Kuivõrd on Teie hinnangul tagatud sellises olukorras kohalike omavalitsuste võimalused täita neile seadustega pandud kohustused?
Riigikontroll on nüüd viie aasta jooksul auditeerinud valdavat osa tegevusvaldkondadest, milles omavalitsustele on seadusega pandud kohustusi.
Samuti on Riigikontrolli audiitorid valdavas osas valdades ja linnades kohal käinud. Mis on tulemused?
Kahjuks ei ole leitud ühtegi hästi korraldatud ja toimivat tegevusvaldkonda, kus omavalitsuste vead ja puudused oleksid tühised või formaalsed. Paljud omavalitsused paljusid seadusi lihtsalt ei täida.
Selleks, et seadust täita, on eelkõige vaja, et seadus või muu regulatsioon oleks täidetav. Ta peab olema mõistlik.
Siin võiks näiteks endamisi küsida, kas uus põhikooli- ja gümnaasiumiseadus oli piisavalt läbi mõeldud, et võimaldas sellise I klassi võtmise segaduse.
Või meenutada konflikti Tallinna linna ja sotsiaalministeeriumi vahel, kui ministri määrusega muudeti lasteaedade tervishoiunõudeid.
Kolmas näide - kohaliku tee kohta tuleb teederegistrisse kanda 60 erinevat näitajat, ükski auditeeritud omavalistus seda ei olnud täitnud.
Majandus-ja kommunikatsiooniministeerium teadis sellest, kuid tegevusi, et omavalistusi korrale kutsuda või nõuded realistlikumaks muuta, ei olnud tehtud.
Muide - tuleb ka seadust tunda ning soovida ja osata seda täita.
Ei ole ulmejutt, et Riigikontrolli audiitoritel tuli seletada ühele omavalitsuse ametnikule, kus asub riigihangete register. Ametniku ülesanne oli riigihankeid läbi viia.
See tähendab omavalitsustes asjakohase töökorralduse loomist, vajalikke spetsialiste, oskuste ja teadmiste pidevat arendamist ehk võimekust.
Kui vald on ikka nii väike, et kolme-nelja palgatud ametniku vahel valdkonnad ära jaotada ja igaühele jääb kanda näiteks viis erinevat asja, siis millal peaks see ametnik suutma ennast koolitada ja täiendada?
Vallametnikud on paljudes kohtades nagu ärakurnatud Hunt Kriimsilmad, kel pidada 9 ametit.
Jah, oluline on ka raha. Rahata tõesti ühtegi ülesannet ei täida. Raha on oluline, kuid raha ei ole olnud omavalitsustes leitud vigade ja puuduste otsene põhjus.
Millised võimalused looks Riigikohtu otsuse täitmine omavalitsustele? Riigikohtu otsuse tegelik täitmine tähendaks omavalitsustele selgemaid suhteid riigiga ja võimalust lõpetada demagoogiline vaidlus tulubaasi protsendikümnendike üle.
See võimaldaks, arvestades täidetavate ülesannete loendit, ka sisuliselt läbi rääkida omavalitsuste rahastamise piisavuse üle.
Kahjuks ei ole ka kohalikud omavalitsused ise suutnud koostada teenuste kaupa kvaliteedistandardit rahastamisvajadusega ühendavaid analüüse, mille üle Valitsusega läbi rääkida.
Küllalt on Valitsuse kohta kuulda kriitikat, mis aga jääb üldisele tasemele. Koostöö on jäänud nadiks.
Näiteks on terav teema kohalike teede toetus, mida omavalitsused sooviksid saada protsendina, ja tulevikus veel suurema protsendina kütuseaktsiisist.
Samas ei ole paljud omavalitsused igapäevases töös suutnud määrata oma valla teede tasemeid, mille taha jääb võimalus välja selgitada palju raha teed tegelikult vajaksid.
Kehva koostööd iseloomustab ka, et riigi transpordi arengukavas aastateks 2006–2013 oli Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumile koostöös omavalitsusliitudega ette nähtud ära hinnata kohalike teede investeeringuvajadus juba 2007.aasta lõpuks. Seda pole aga tehtud.
Mis puutub riiklikke ülesandeid, siis kõik need kulud kaetaks riigieelarvest. See annaks võimaluse omavalitsusi mõjutada, et nad parandaksid avalike teenuste kvaliteeti. See süsteem looks ka laiemad võimalused raha kasutamist hinnata.
Arvan, et inimese jaoks ei ole oluline, et kõik linnad ja vallad täidaksid täpselt samu ülesandeid ise.
Midagi võib teha koostöös, midagi sisse osta.
Kuna omavalitsused erinevad üksteisest eelduste poolest OLULISELT, siis tuleks praeguse killustunud omavalitsuste kogumi puhul teha realistlikke otsuseid.
Viimane küsimus: Kas Teie hinnangul on kohtuotsuse täitmisega viivitamine antud juhul põhjendatud ja vajalik?
Selge on, et Riigikohtu põhjapaneva ja põhimõttelise otsuse täitmine on Vabariigi Valitsusele, aga eriti regionaal- ning rahandusministrile suur väljakutse.
Kõik hoovad selleks on aga riigi käes: alates sellest, et riigi majanduslikku olukorda arvestades määrata kindlaks omavalitsuste rahastamissüsteem ja konkreetsete ülesannetega seotud raha hulk; lõpetades riigi suure otsustuspädevusega liigitada üks või teine ülesanne riiklikuks või kohalikuks.
Valitsuskabineti nõupidamisel 2010. aasta aprillis otsustati, et ministeeriumid peavad oma valitsemisala õigusaktides hindama, missugused seadusjärgsed ülesanded on olemuselt omavalitsustele pandud riiklikud ülesanded.
Kabinetis otsustatud ajakava järgi tuli rakendada esimesi tulemusi juba 2011. aasta eelarve koostamise ajal. Tulemuseks oli, et selliseid ülesandeid leiti Kaitse-, Kultuuri-, Sise- ja Sotsiaalministeeriumil.
Riigikontroll on seisukohal, et tulemus sai poolik, pigem oli tegu omavalitsuste mõningate riiklike ülesannete väljatoomisega.
Esiteks ei võimaldanud juba napp aeg põhjalikku analüüsi, teiseks ei eeldanud seda ka Siseministeeriumi juhend.
Lisaks määrati riiklikke ülesandeid kindlaks väga erineva detailsusega.
Riigikontroll eeldab, et omavalitsuste täidetavate riiklike ülesannete väljaselgitamine jätkub.
Leian, et linnadele-valdadele pandud riiklikke ülesandeid ei ole võimalik omavalitsuslikest ülesannetest eristada, kui ei analüüsita kõiki õigusaktides omavalitsustele pandud ülesandeid.
Riiklik kohustus tuleb kindlaks määrata piisavalt täpselt, selleks ei saa pidada mõnda valdkonda tervikuna, olgu selleks näiteks haridus või sotsiaalvaldkond.
Rahastamine peab olema korraldatud nii täpselt, et saaks kontrollida, kas riik ka tegelikult katab mingi kohustusega seotud kulud riigieelarvest.
Keerulisem on omavalitsuslike ülesannete rahastamissüsteemi kujundamine nii, et iga omavalitsuse puhul saaks näiteks kohus hinnata, kas raha on piisavalt.
Oluline on järgida põhimõtet, et teenuste kvaliteet ei tohiks olla rahapuuduse tõttu oluliselt kehvem kui Eestis keskmiselt. Arvan, et valitsuse senised sammud ei ole olnud piisavad.
Kahtlen ka kas regionaalministri praegune ressurss võimaldab paremat analüüsitulemust niipea loota. Seni on täitmata ka eesmärk, et iga ministeerium teeks ise tihedamat koostööd omavalitsuste esindajatega otse.
Kuna puudub selge tegevuskava, siis ei ole ka teada, millal lõppeesmärgini jõutakse.
Aeg aga tiksub ja ma kardan, et kui praeguses tempos Riigikohtu otsuse täitmisega edasi liikuda, näeme me juba uue aasta riigieelarve puhul selle vaidlustamist Riigikohtus. Ei maksa ajada asju niikaugele, eelarve üle otsustamine liigub siit saalist kohtusaali.
Mul on väga hea meel, et kõike seda hakatakse juba täna kell 16 Riigikogu konverentsisaalis arutama, kus toimub Riigikogu kohalike omavalitsuste ja regionaalpoliitika toetusrühma initsiatiivil kohalike omavalitsuste teemaline ümarlaud.
Soovin edu ja liikumist konkreetsete lahenduste poole, sest mõttevahetus on küll tore, kuid on vaja reaalseid otsuseid ja samme.
Suur tänu, härra riigikontrolör! Teile on küsimusi. Esimene küsimus, palun, kolleeg Heimar Lenk!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Härra esineja! Viimane teema, millest te praegu rääkisite, oli seotud juhtumitega, kui valitsus paneb mõnele omavalitsusele uue ülesande ühte või teist teenust pakkuda, aga jätab selle rahastamata. Kas me saame seda nimetada seadusrikkumiseks? Milline on teie kui juristi seisukoht, kas valitsus on sellega otseselt seadust rikkunud?
Kui me nüüd vaatame selles situatsioonis läbi Riigikohtu otsuse, siis näeme, et Riigikohus ütles väga selgelt, et kui kohalikele omavalitsustele pannakse selge riiklik ülesanne, siis tuleb hinnata ka nende finantsvõimekust ja leida raha, millega oleks võimalik neid lisaülesandeid katta.
Aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Te ütlesite oma ettekandes, et te olete käinud väga paljudes kohalikes omavalitsustes ja neid auditeerinud, te olete vaadanud, kuidas nad oma kohustustega toime tulevad. Te ütlesite, et kohalikud omavalitsused ei täida seadusi. Minu küsimus on selline. Kas kohalikud omavalitsused jätavad lihtsalt oma suva järgi ülesanded täitmata või tuleneb see rahapuudusest? Kas kohalike omavalitsuste puhul kehtib ka see, et maavalitsustel on kohustus pidada järelevalvet kohalike omavalitsuste üle ja Vabariigi Valitsusel on kohustus jälgida, kuidas kohalikud omavalitsused tulevad toime kodanikele teenuste pakkumisega?
Tänan küsimuse eest! Ma võib-olla astun veel sammu tagasi. Nagu te teate, toimuvad ju pidevalt läbirääkimised, ühes kohas valitsusega ja teises kohas kohalike omavalitsuste vahel. Kogu eelarveprotsessi üks eeldus on mingisuguste kokkulepete saavutamine. Kui me vaatame protsessi käiku sellel aastal, siis näeme, et ka omavalitsused ei ole aktsentueerinud seda, et on olemas Riigikohtu otsus ning et tuleks eraldada riiklikud ülesanded ja omavalitsuse ülesanded. Tuleks nõuda riigilt aru, kui kaugel need protsessid on, et saaks konkreetselt hinnata nende tööde mahtu, mis riiklike ja omavalitsuse ülesannete täitmisel omavalitsuste ees seisavad. Pean ütlema, et tihti valib omavalitsus mugava positsiooni, öeldes, et tal lihtsalt ei ole vahendeid, ta on väike, tal on vähe inimesi ja ta ei saa neid ülesandeid üldse täita. Väga paljusid asju ei püütagi täitma hakata. Elatakse oma konkreetses keskkonnas. Kontrollimehhanismide täiustamisega me ei saavuta seda eesmärki, mida me tahame saavutada. Meil on olemas omavalitsused, meil on vallavalitsused, meil on vallavolikogud, kes seda peaksid tegema. Meil on terve hulk ülesandeid, mida peaksid täitma maavalitsused. Ma isegi rõhutan, et omavalitsuste jaoks peaks olema süsteemne õpetamis- ja koolitusprogramm. Riigikontroll on teinud omal algatusel terve hulga koolitusi omavalitsuste töötajatele. Saal on alati täis, inimesed tulevad kokku ja kuulavad. Me oleme teinud omavalitsustele sageli koolitusi. Tihti võtavad ministeeriumid selle eest raha. Siin on oluline koostöö. Minu arvates on riik mingil määral ennast omavalitsustest distantseerinud ja ka omavalitsused on selle distantsi loomisele kaasa aidanud.
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esinaine! Hea ettekandja! Seda kuulsat Riigikohtu lahendit on väga erinevalt tõlgendatud. Seda on ka valijaskonnale või kuulajaskonnale väga erinevalt selgitatud. Kuidas Riigikontroll on oma selgitustes ja koolitustel sellele lähenenud? Palju kordi menetletud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses on kohalikule omavalitsusele näiteks ette nähtud terve hulk uusi kohustusi. Kas see tähendab, et sellega peavad kaasnema uued rahaeraldised järgmistes eelarvetes, näiteks seoses uue õppekavaga, või aitab sellest, kui me analüüsime ja ütleme, et omavalitsustel on põhimõtteliselt ju raha küll? Tavaliselt on olnud selline lähenemine, et kui mõnel omavalitsusel on raha, siis jaotus ülesannete vahel ei olegi enam oluline.
Tänan selle küsimuse eest! Kõigepealt Riigikohtu lahendi erinevatest tõlgendustest. Riigikontroll korraldas juba möödunud aasta 5. aprillil nõupidamise, kuhu me palusime Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi nõuniku Tim Kolgi, kes seda Riigikohtu lahendit kommenteeris. See, mille te praegu välja tõite, on komplitseeritud, sest tekib küsimus, kelle ülesanne haridus on. Ühest küljest on haridus omavalitsuste ülesanne ja pärusmaa. Teisest küljest tegeleb sellega riik, see on riigi ülesanne. Te saate sellest väga hästi aru. Tuleks ära otsustada, kus algab üks ja kus lõpeb teine, kust peab omavalitsus leidma vahendeid, et neid ülesandeid täita, ja ka riik peaks leidma vahendeid, kui ta teatud ülesanded juurde paneb. Näiteks on teatud juhtudel väga palju probleeme õpetajate leidmisega. Me võime esitada küsimuse, aga kelle ülesanne on õpetajate leidmine omavalitsuse territooriumil asuvasse kooli. Minu arvates on see omavalitsuse ülesanne. Ma ütlen veel kord: haridusvaldkonnas, sotsiaalvaldkonnas jm on terve hulk nn halli tsooni kuuluvaid ülesandeid. Aga ka see on üks ülesanne, et arutelu ja vaidluste käigus pandaks paika piirid, kus lõpeb üks ja algab teine.
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Tegelikult on see konflikt sinna sisse programmeeritud. Näiteks teevad omavalitsused septembris valmis lõplikud arengukavad või täpsustavad neid, mis on alus selle jaoks, et koostada kohaliku omavalitsuse eelarve, siis hakkame meie Riigikogu saalis arutama riigieelarvet ja see konflikt läheb jälle edasi. Seda konflikti genereerivad ühelt poolt riigieelarve ja teiselt poolt kohalikud otsused. Kuidas teie arvates võiks selle konflikti lõpetada ja olukorda normaliseerida?
Mina näen seda lihtsalt. Selle konflikti lahenduse võti on siin saalis. Minul on väga raske öelda, kuidas neid konflikte lahendada, aga seda tuleb hakata tegema. Mille pärast Riigikohus selle otsuse vastu võttis? Sellepärast, et ta leidis, et see on olnud konfliktide allikas ja jääb selleks. Minu arvates on väga loogiliselt paika pandud need sammud, mida tuleks teha, ja see, kuhu lõppkokkuvõttes jõuda. Mind isegi ei huvita niivõrd vahepealsed sammud, vaid see eesmärk, kuhu me tahame jõuda, et oleksid selgelt defineeritud ühe ja teise ülesanded, see, kui palju ühe või teise ülesande täitmine läheb omavalitsustele maksma, ja kõik, mis sellest tuleneb. Minu arvates märkis Riigikohus õigesti, et see on see võti. Oleks väga hea, kui te võtaksite selle Riigikohtu lahendi oma kontrolli alla. Ma saan aru, et täna kell 16 toimub arutelu, mille üks põhiküsimusi ongi Riigikohtu otsuse täitmine. Minu arvates peaks austatud parlament olema siin aktiivne ja survet avaldama kõigile, nii omavalitsustele kui ka valitsusele. Meil on omavalitsused teatud erilises staatuses, ministeeriumi suhestus omavalitsustega on väga diskreetne. Kui palju me saame nendelt nõuda, kui palju me saame neile ettekirjutusi teha jne? Need asjad, mis on juba aastaid probleeme tekitanud, tuleks lõpuks paika panna.
Palun, kolleeg Deniss Boroditš!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea ettekandja! Me kõik teame, et riik mängib olulist rolli kohaliku omavalitsuse finantsvõimekuses. Seda kahte teed pidi. Esiteks, nagu me täna rääkisime, riigieelarvest eraldiste tegemisega riiklike funktsioonide täitmiseks, pluss teatud protsendiga teatud maksudest. Teiseks, näiteks kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse abil, mis räägib kohalike omavalitsuste võimalustest ise teatud kohalike maksudega tulubaasi genereerida. Sellest tulenevalt on mul järgmine küsimus. Mis on teie seisukoht, kui riik vähendab kohaliku omavalitsuse võimalusi kohalike maksude abil tulu genereerida, kas siis peaks olema läbi töötatud kompensatsioonimehhanism? Kohalikud omavalitsused on ju arvestanud, et neil on võimalus oma tulusid genereerida.
Tänan küsimuse eest! See on loogiline. Nagu me alles kuulsime, esitati eelnõu, mis käsitleb maamaksu uusi normatiive. See põhimõtteliselt vähendaks omavalitsuste tulubaasi. Aga samal ajal öeldi ju selgelt, et riigieelarvest nähakse ette 17 miljonit eurot, kui mu mälu ei peta, selle kompenseerimiseks. Minu arvates tundub see protsess praegu mõistlik olevat. Ühelt poolt riik seadusega reguleerib seda protsessi ja samal ajal näeb ta ette vahendid omavalitsuste kaotatud tulubaasi kompenseerimiseks.
Palun, kolleeg Paul-Eerik Rummo!
Aitäh! Härra riigikontrolör! Me räägime siin riiklike ja omavalitsuslike ülesannete selgemast määratlemisest ja lahutamisest. Ma olen vahel mõtisklenud selle üle, et kui omavalitsus täidab riigi raha eest riiklikke ülesandeid, kas see ei ole põhimõtteliselt vastuolus tema omavalitsusliku olemusega, sest ta nagu täidaks kellegi teise ülesandeid ja laseb need kinni maksta. Kas siin ei ole põhimõttelist probleemi?
Aitäh küsimuse eest! Mina ei leia siin põhimõttelist probleemi. Maailmas on seda probleemi erinevalt käsitletud. On käsitletud nii, et kõik ülesanded, mis riigil tuleb täita, on omavalitsuslikud ülesanded, riik võtab ühe osa nendest ülesannetest ja hakkab neid täitma. On võimalik ühtemoodi ja teistmoodi. On võimalik, et kõik ülesanded on riigi ülesanded ja riik annab teatud ülesanded, mida tuleb täita, üle omavalitsustele. Kolmas osa on, nagu me rääkisime, selles hallis tsoonis. Ma ei leia siin midagi ebamõistlikku. See tundub mulle mõistlik, ükskõik, kuidas me seda nimetame.
Aitäh, proua juhataja! Austatud härra riigikontrolör! Oli väga lohutav teie suust just siin ja praegu kuulda, et kui riik paneb kohalikule omavalitsusele mingi ülesande, siis ta peaks leidma selle täitmiseks ka raha. Aga kui juhtub teistmoodi, et riik protsentuaalselt vähendab omavalitsuse tulubaasi, nagu see hiljuti juhtus, kas siis oleks teie arvates õiglane, et riik peaks kas nimeliselt, osaliselt või protsentuaalselt vähendama ka kohaliku omavalitsuse ülesandeid?
Ma tahan kõigepealt öelda, et need küsimused tuleb ära lahendada siin saalis. Ma ei tahaks, et nende küsimuste lahendamiseks tuleks jälle minna kohtusse. Põhimõtteline seisukoht on ju ära toodud: riigi poolt kohalikule omavalitsusele pandud ülesanded peavad olema rahastatud. See tundub igati loogilisena. Kui riik paneb lisaülesandeid ja kui need põhimõtted on välja töötatud, siis tuleb leida ka lisakatteallikas. Põhimõtteliselt ei saaks olla nii, et riik paneb ülesande, aga raha selleks ei anna. See on selle sisu. Aga ma veel kord ütlen, et mängureeglid tuleb paika panna. Selleks tuleb hakata kindlaks tegema, mis on ühe ülesanne, mis on teise ülesanne ja mida ühe või teise ülesande täitmine maksab.
Palun, kolleeg Tarmo Tamm!
Aitäh, proua juhataja! Hea ettekandja! Te rääkisite väga palju sellest, et ei kohalikud omavalitsused ega riik ei ole selgeks teinud, mis on nende funktsioonid. Ma väidan, et teede osas on täiesti selge, mis on valla- ja linnateed ning mis on riigiteed, aga samal ajal on riigitee kilomeetri peale ette nähtud 15 korda rohkem raha kui kohaliku omavalitsuse tee kilomeetri peale. Viimase kolme aastaga on kolm korda vähendatud kohalike omavalitsuste teederaha. Siin ei ole küll takistus rahastamises, siin peab takistus milleski muus olema.
Ma kordan täpselt, millest oli jutt: jutt oli sellest, et omavalitsused peavad kindlaks määrama teede tasemed. Iga tase nõuab erinevaid vahendeid. Seda esiteks. Teiseks, omavalitsused peavad oma teid hindama 60 parameetri järgi. Minu sõnum oli, et üks kahest: kas me nõuame, et nad seda teeksid (keegi ei ole seda teinud), või peaks Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium selle ümber hindama, ütlema, et see ülesanne on ebamõistlik, seda ei ole vaja. Sellisel juhul peaks seda akti muutma. See oli see sõnum, mida ma ütlesin.
Palun, kolleeg Mihhail Stalnuhhin!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud härra riigikontrolör! Sinna, kus raha jagatakse, on alati konflikt juba sisse programmeeritud. Kuid mälu järgi öeldes oli kunagi konfliktsituatsioone valitsuse ja omavalitsuste vahel palju vähem. Enne 2005. aasta oktoobrit, kui minu mälu järgi oli siin saalis olnud 101 inimesest 98 tööl ka kohalikus omavalitsuses, õnnestus paljud küsimused just nimelt siin lahendada. Te olete mitu korda öelnud, et selle probleemi peaks siin saalis lahendama. Võib-olla ma lähen arutatavast teemast veidi eemale, aga mul oleks väga huvitav teada teie arvamust. Mida te arvate, kui parlamendis oleks jälle lubatud esindada nii kohalikku omavalitsust kui ka riigivõimu, äkki tekitaks see meie suhetes suuremat töörahu?
Ma tänan selle küsimuse eest! Ma mõtlen, et töörahu kehtestamist võiks alustada konverentsisaalis täna kell 16, kus ühelt poolt omavalitsused ja teiselt poolt teie inimesed istuvad maha ja proovivad jõuda kokkuleppele. Kokkuleppe saavutamise viise on väga erinevaid. See ei tähenda, et kõik peaksid siin saalis koos olema. Aga see on poliitiline küsimus ja ma ei tahaks sellesse eriti tungida.
Palun, kolleeg Yana Toom!
Aitäh, austatud eesistuja! Hea ettekandja! Me kõik teame, et vahel juhtub, et ühe poole täitmata ülesanded tekitavad teisele poolele rahalisi kulutusi. Te tõite näite, et õpetajate otsimine on kohaliku omavalitsuse ülesanne. On küll, aga õpetajate ettevalmistamine on riigi ülesanne. Kui riik sellega ei tegele, siis ühel päeval juhtub nii, et kohalik omavalitsus peab tahes-tahtmata hakkama sõlmima mingeid lepinguid ja peab hakkama omal kulul õpetajaid koolitama. Praktiline elu nõuab seda. Kas teie hinnangul ei ole sellist hirmu, et kui me hakkame ülesandeid jagama rahalisest põhimõttest lähtuvalt, siis mõni ülesanne, mida praegu veel täidetakse, kaob üldse ära? Nii juhtus näiteks lastespordi toetusega. See läks kohaliku omavalitsuse ülesannete hulgast välja, aga ka riik ei võtnud seda kohustust endale.
Aitäh küsimuse eest! Ma võin vastata, et me oleme jälle selle Riigikohtu otsuse juures. Ega Riigikohus ei võtnud endale vabatahtlikult seda ülesannet, et ta hakkab sellega tegelema. Järelikult oli ühiskonnas probleem, ühiskonnas oli kaebusi ja Riigikohus hakkas neid lahendama. Tavaliselt jõutakse kohtusse konfliktsituatsioonis, kui ei suudeta asju mõistlikult läbi rääkida. Loomulikult peab riik õpetajaid ette valmistama, selles ei ole kellelgi mingit kahtlust. Aga kõiki asju (selles on teil õigus) ei ole võimalik taandada ainult rahalisele ekvivalendile. Kui paljud asjad on taandatud rahalisele ekvivalendile, siis teeb kohus oma otsuse. Kohus on paraku pidanud asuma arbiitri rolli. Minu arvates oli see otsus õiglane.
Palun, kolleeg Rein Randver!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Härra riigikontrolör! Tänane teema on kohalike omavalitsuste kulude hüvitamine. Kui me loeme koalitsioonilepingut, siis näeme, et seal on peaaegu iga abinõu taha kirjutatud, et see toimub siis, kui vahendid on olemas. Me oleme kuulnud rahandusministrit Riigikogu kõnepuldist ütlemas, et aastal 2013 saavutab riik eelarve tasakaalu ja läheb edasi ülejäägiga. Aga kohalikud omavalitsused saavutavad 2008. aasta taseme alles 2015. aastal. Öelge, palun, kuidas need kaks asja kokku käivad ja kas koostöö on seetõttu kõvasti häiritud.
Ma tänan selle küsimuse eest! Pean ütlema, et ma ei tahaks astuda rahandusministri rolli, mis puudutab riigi võimekust, riigi tulubaasi ja selle jaotamise põhimõtteid. Aga ma ikkagi ütlen: see kõik tuleb siia saali ja teie otsustate seda. Alati on nii, et ei maksa probleeme väljastpoolt otsida. Siin saalis tehakse need otsused, mis on vajalikud Eesti riigile. Ka rahandusministri olete teie paika pannud.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, härra riigikontrolör, ettekande ja küsimustele vastamise eest! Kas kolleegid soovivad pidada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata.
Postitatud: 16.05.2011 13:51
Viimane muudatus: 26.10.2015 15:54
Viimane ülevaatus: 26.10.2015 15:54

matches: kohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus kohus Kohus


PRIA - Toetused - Külaelu arendamine - Maapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise investeeringutoetus (MAK 2014-2020 meede 6.4) 2018 III voor
Lisatud: 22. juuni 2018
Viimati muudetud: 06. mai 2019
Maapiirkonna majandustegevuse mitmekesistamise toetus on Eesti maaelu arengukava 2014–2020 meetme 6 „Põllumajandusettevõtete ja ettevõtluse areng ˮ alameetme 6.4 „Investeeringud majandustegevuse mitmekesistamiseks maapiirkonnas mittepõllumajandusliku tegevuse suunas“ raames antav toetus.
Kogu käesolevaks programmperioodiks kavandatud meetme eelarve on 57 miljonit eurot, millest Euroopa Liidu osa on 44,46 miljonit eurot ja Eesti riigi kaasfinantseering 12,54 miljonit eurot. Käesolevaks vooruks on meetme eelarve kokku 17 miljonit eurot ja see jaguneb sihtgruppide vahel järgmiselt: põllumajandusettevõtjatele ja avaliku sektori põllumajandusettevõtjatele on kogu eelarvest eraldatud 7 miljonit eurot ja mittepõllumajanduslikele ettevõtjatele 10 miljonit eurot.
Maaeluministri 06.02.2019 käskkirjaga nr 21 tõsteti 2018. aasta taotlusvooru eelarvet 19,5 miljoni euroni:
1) põllumajandusettevõtjatele ja avaliku sektori põllumajandusettevõtjatele 7,8 miljonit eurot
2) mittepõllumajanduslikele ettevõtjatele 11,7 miljonit eurot.
Toetustaotluste esitamine toimub ainult elektroonselt e-PRIA kaudu. Toetustaotlusi saab esitada 10.septembrist 17.septembrini 2018. Alates 03.septembrist on võimalik toetustaotlust e-PRIAs eeltäita.
Taotlusi võetakse vastu 10.septembrist 17.septembrini 2018.
Toetustaotluste esitamine toimub ainult elektroonselt PRIA iseteeninduskeskkonna e-PRIA kaudu. Toetustaotlusi saab esitada 10.septembrist 17.septembrini 2018. Alates 3.septembrist on võimalik toetustaotlusi e-PRIAs eeltäita.
Kui taotlete PRIA kaudu toetust esmakordselt, on teil eelnevalt vaja registreeruda PRIA kliendiks (vaata täpsemalt siit).
Toetuse andmise ja kasutamise tingimused ning täpsem kord on sätestatud põllumajandusministri 13.märtsi 2015 määrusega nr 25 „Maapiirkonnas majandustegevuse mitmekesistamise investeeringutoetuse andmise ja kasutamise tingimused ning kord“
mikroettevõtjad, kelle omatoodetud põllumajandustoodete või nende töötlemisel saadud toodete müügitulu kas koos või eraldi oli mõlemal taotluse esitamisele vahetult eelnenud kahel majandusaastal üle 4000 euro ja see moodustas mõlemal majandusaastal üle 50 protsendi tema kogu müügitulust (edaspidi põllumajandustootja);
mittepõllumajandusliku ettevõtlusega tegelev mikroettevõtja, kelle müügitulu oli mõlemal taotluse esitamisele vahetult eelnenud kahel majandusaastal üle 4000 euro;
juriidiline isik, kes tegeleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 lõike 1 punktis c nimetatud põllumajandusliku tegevusega (edaspidi koos avaliku sektori põllumajandusettevõtja):
1. riigivaraseaduse § 3 lõike 1 punkti 3 tähenduses riigi enamusotsustusõigusega äriühing;
2. mittetulundusühing, mille juhatuse liikmetest vähemalt poole määrab riik;
3. riigi asutatud sihtasutus, mille nõukogu liikmetest vähemalt poole määrab riik.
Mikroettevõtja mõiste selgitus on toodud Euroopa Komisjoni soovituse (EL) nr 361/2003 lisas, artiklis 2. Nimetatud soovitus koos Komisjoni juhistega ettevõtja suuruse tuvastamiseks on leitav VKE määratlust käsitlevast teatmikust (avanenud leheküljelt valida link „VKEde määratlust käsitlev teatmik“);
Komisjoni soovituse kohaselt peab taotleja ettevõtte töötajate arvu, aastakäibe ja/või bilansimahu kindlaks tegemisel arvestama, kas ta on autonoomne, partner või sidusettevõtja.
Põllumajandustooted on Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas nimetatud tooted, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted. Lisa esimeses veerus kajastatakse Brüsseli nomenklatuuri rubriigi number (rühma number) ja teises veerus on toote kirjeldus. Selleks, et teada saada, millisesse rühma toode kuulub, tuleb teha päring kaupade nomenklatuuri tabelist ning seejärel vaadata, kas see rühm on toodud I lisa nimekirjas.
Taotlejale on kehtestatud järgmised nõuded:
taotlejal ei ole riikliku maksu võlga või tema riikliku maksu võla tasumine on ajatatud;
taotleja suhtes ei ole algatatud likvideerimismenetlust ega pankrotiseaduse kohaselt nimetatud ajutist pankrotihaldurit või kohtuotsusega välja kuulutatud pankrotti.
Lisaks eelnevale on määruse § 2 lõikes 2 sätestatud veel rida nõudeid, millele taotleja peab vastama. Taotleja maksevõime näitaja ja võlakordaja peavad vastama nõuetele, taotleja on enne taotluse esitamist tegutsenud vähemalt kaks majandusaastat ning äriühingust taotleja taotluse esitamisele vahetult eelnenud kahe majandusaasta aruanded on taotluse esitamise hetkeks äriregistrist kättesaadavad.
Avaliku sektori põllumajandusettevõtja ei tohi olla raskustes olev ettevõtja komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 artikli 2 punkti 18 tähenduses.
Täpsemalt palume kõikide taotlejale kehtestatud nõuetega tutvuda meetme määrusest.
Kui investeeringuobjektiks on ehitis, tuleb hinnapakkumuste võtmisel arvestada, et alates 1.juulist 2018.a. on ehitajal kohustus tõendada kutsepädevust ehitusloakohustusliku ehitustegevuse korral. Pädevustunnistust saab kontrollida MTR-registrist järgnevalt:
Majandustegevuse register -> Otsingud -> Ettevõtja -> Sisestada ettevõtja nimi -> Klikkida ettevõtja nime real luubi ikoonile -> klikkida konkreetse tegevusala real (nt. ehitamine või omanikujärelevalve) luubi ikoonile.
Hoone parendamine on hoone üksiku osa vahetamine samaväärse vastu või hoonega seotud remonditöö, näiteks katusematerjali vahetamine sama materjali vastu, hoone osa või materjali vahetamine samaväärse vastu, samuti akende ja uste vahetamine. Parendamise alla kuuluksid ka hoone värvimine, vuukide täitmine, pragude parandamine, viimistlustööd jne, seega kõik sellised remonditööd, mille kaudu pikendatakse materiaalse põhivara eluiga ning tõstetakse selle väärtust. Kui hoonega seotud remonditööd tehakse hoone ehitamise käigus, siis kuulub see tegevus hoone ehitamise, mitte hoone parendamise alla.
Hoone parendamise puhul tuleb silmas pidada, et määruse § 5 lõike 2 kohaselt on hoone parendamise abikõlblikele kuludele suurusele seatud teatud piirangud. Hoone parendamise abikõlblik maksumus kokku ei või olla väiksem kui 3000 eurot ja suurem kui 13 000 eurot. Toetust võib taotleda ka mitme hoone parendamiseks, kuid seejuures tuleb arvestada nimetatud piirmäärasid.
2) masina või seadme, välja arvatud määruse § 6 punktis 11 nimetatud masin või seade, ostmine ja paigaldamine;
Toetatavaks tegevuseks on rändkaupluse ostmine koos sisseseadega või ainult rändkaupluse ostmine või ainult rändkaupluse sisseseade ostmine. Rändkaupluse mõiste tuleneb kaubandustegevuse seaduse § 15 lõikest 3 ja tähendab ühe või mitme valla või linna territooriumil asuvatest müügikohtadest moodustuval kaubandusliku teenindamise marsruudil liikuvat kauba jaemüügiks kohandatud mootorsõidukit, millel ei pea olema müügisaali.
Avaliku sektori põllumajandusettevõtja võib toetust taotleda ehitise ehitamiseks, hoone parendamiseks või masina/seadme ostmiseks ja paigaldamiseks üksnes siis, kui see on seotud kultuuri edendamisega või kultuuripärandi säilitamisega.
Oluline on, et eelnimetatud tegevustega kavandatav investeeringuobjekt asuks maaelu arengukava punktis 8.1 esitatud määratlusele vastavas maapiirkonnas. Maapiirkond on:
vallad, va Tallinnaga piirnevad vallad (Kiili vald, Viimsi vald, Harku vald, Rae vald, Saue vald, Saku vald);
kuni 4000 elanikuga väikelinnad, sh kuni 4000 elanikuga vallasisesed linnad.
Toetatavaks tegevuseks on ka investeering päikese-, vee- ja tuuleenergia tootmisse ning bioenergia tootmisse. Bioenergia all peetakse silmas biomassist toodetud elektrit, soojust, vedelkütust või gaasi.
Määruses kasutatakse ka mõistet ’I lisa bioenergia’, mis on tegelikult üks osa bioenergiast. I lisa bioenergia puhul on mõeldud seda, et elekter, soojus, vedelkütus või gaas toodetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas nimetatud tootest (nimetatud tooted on üks osa biomassist). Kui põllumajandustootja investeeringuobjekt on seotud I lisa bioenergia tootmisega, siis tuleb kogu toodetud energia või osa sellest müüa ettevõttest välja.
Koos määruse § 4 lõikes 1 nimetatud tegevustega võib toetust taotleda järgmisteks kaasnevateks tegevusteks (§ 4 lõige 3):
1) toetatava ehitisega kaasnev projekteerimistöö ning projekteerimiseks vajaliku ehitusgeoloogilise ja -geodeetilise uurimistöö ning energiaauditi tellimine (ettevalmistav töö);
2) toetatava ehitustöö üle ehitusseadustiku alusel omanikujärelevalve tegemine;
4) toetatava ehitise juurde kuuluva eratee või parkla ehitamine ehitusseadustikus sätestatud tingimustel ja korras;
5) toetatava ehitise ehitamise puhul elektrivõimsuse suurendamine või elektri-, veevarustus- või kanalisatsioonivõrguga liitumine;
6) toetatava masina või seadme ostmise või paigaldamise puhul elektrivõimsuse suurendamine ja vajaduse korral elektrivõrguga liitumine, kui tegemist ei ole rendilepingu alusel kasutatava ehitisega;
Juhime tähelepanu, et:
omanikujärelevalve abikõlblik maksumus saab olla kuni kolm protsenti selle investeeringuobjekti abikõlblikust maksumusest, mille üle omanikujärelevalvet tehakse;
ettevalmistava töö abikõlblik maksumus saab olla kuni kümme protsenti selle investeeringuobjekti abikõlblikust maksumusest, millega ettevalmistav töö kaasnes;
kaasnevate tegevuste abikõlblikud maksumused kokku võivad olla kuni 30 protsenti § 4 lõikes 1 nimetatud tegevuste abikõlblikust maksumusest.
Samuti juhime tähelepanu, et võrreldes eelmiste voorudega on muutunud kaasnevate tegevuste loetelu. Toetatava ehitise juurde kuuluva veevarustus-, kanalisatsiooni-, reoveepuhastus- või küttesüsteemi ehitamine ning nende juurde kuuluvate seadmete ostmine ja paigaldamine, mida varasemalt käsitleti kaasneva tegevusena, loetakse nüüd ehitamise osaks.
Toetust ei saa taotleda määruse § 4 lõikes 1 nimetatud tegevuste kohta, kui investeeringuobjekt on seotud justiitsministri 28.detsembri 2005.a määruse nr 59 „Kohtule dokumentide esitamise kord” lisas 16 „Eesti majanduse tegevusalade klassifikaator (EMTAK)” (EMTAK 2008) nimetatud teatud tegevusvaldkondadega (määruse § 4 lg 2).
Registrite ja Infosüsteemide Keskuse koduleheküljel on EMTAK 2008 tegevusalad välja toodud ning lisaks on seal ka vastav otsingusüsteem. Abiinfo: tegevusala.emtak@just.ee
Lisaks teatud tegevusvaldkondadele ei saa toetust taotleda, kui investeeringuobjekt on seotud Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisaga hõlmatud omatoodetud toodete turustamisega edasimüüjale või töötlejale või nimetatud toodetest üle 20 protsendi turustamisega.
Määruse § 6 sätestab kulude loetelu, mis ei ole abikõlblikud. Juhime tähelepanu, et toetust ei saa taotleda majutusteenuse osutamisel uue voodikoha rajamiseks ja turismiseaduse § 18 lõigetes 8, 9 ja 11 nimetatud majutusettevõttes hoone parendamiseks, ehitamiseks ja ehitise või rajatise sisustamiseks statsionaarse põhivaraga. Täpsemalt palume lugeda meetme määrusest ja seletuskirjast.
Kui tegevuse või investeeringuobjekti käibemaksuta maksumus ületab 5000 eurot, peab taotleja olema saanud vähemalt kolmelt teenust osutavalt isikult võrreldavad hinnapakkumused. Kui tegevuse või investeeringuobjekti käibemaksuta maksumus ei ületa 5000 eurot või kui asjaomases valdkonnas on ainult üks teenuse pakkuja, peab taotleja olema saanud vähemalt ühe hinnapakkumuse. Ehitise ehitamise korral tuleb hinnapakkumus esitada PRIA poolt koostatud vastaval vormil.
Avaliku sektori põllumajandusettevõtja on hankija riigihangete seaduse § 5 tähenduses ning peab hanke korraldamisel järgima riigihangete seadust.
Rahastamisvahendid investeeringute planeerijatele
Rahastamisvahendist rahastatakse investeeringuid materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse, mis vastavad toetatavatele tegevustele seoses meetmega 6.4 "Investeeringud majandustegevuse mitmekesistamiseks maapiirkonnas mittepõllumajandusliku tegevuse suunas.
Toetuse andmise ja kasutamise tingimustega palume kindlasti täpsemalt tutvuda meetme määrusest.
Toetust antakse vähemalt 15 protsenti toetatava tegevuse abikõlbliku kulu maksumusest ja:
3) avaliku sektori põllumajandusettevõtjale kuni 100 protsenti toetatava tegevuse abikõlblikust maksumusest.
Toetuse maksimaalne suurus ühe taotleja kohta on 150 000 eurot programmiperioodil kokku. Toetuse maksimaalne suurus avaliku sektori põllumajandusettevõtja puhul on kuni 3 000 000 eurot.
Ühte kontserni kuuluvad ettevõtjad või konkurentsiseaduse § 2 lõike 4 tähenduses valitseva mõju kaudu üksteisega seotud ettevõtjad ei saa taotleda toetust rohkem kui 150 000 eurot programmiperioodil kokku.
Avaliku sektori põllumajandusettevõtjale antav toetus on kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav riigiabi komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 artikli 53 tähenduses.
Põllumajandustootjale ja mittepõllumajandusliku ettevõtlusega tegelevale mikroettevõtjale antav toetus on vähese tähtsusega abi (VTA) komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 tähenduses. Sellest lähtuvalt ei tohi taotleja toetuse suurus koos jooksva majandusaasta ja sellele vahetult eelnenud kahe majandusaasta jooksul eraldatud vähese tähtsusega abiga ületada 200 000 eurot.
VTA suuruse arvestamisel loetakse üheks ettevõtjaks sellised ettevõtjad, kes on omavahel seotud komisjoni määruse 1407/2013 artikli 2 lõike 2 kohaselt.
Mõiste „Üks ettevõtja” hõlmab nimetatud määruse tähenduses kõik ettevõtted, mille vahel on vähemalt üks järgmistest suhetest:
1) ettevõte omab teises ettevõttes aktsionäride või osanike häälteenamust;
2) ettevõttel on õigus ametisse määrata või ametist vabastada enamikku teise ettevõtte haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest;
3) ettevõttel on õigus rakendada teise ettevõtte suhtes valitsevat mõju vastavalt teise ettevõttega sõlmitud lepingule või selle asutamislepingule või põhikirjale;
4) ettevõte, mis on teise ettevõtte aktsionär või osanik, kontrollib vastavalt kokkuleppele teiste aktsionäride või osanikega üksi sellise ettevõtte aktsionäride või osanike häälteenamust.
Üheks ettevõtjaks peetakse ka ettevõtteid, mis on punktides a–d kirjeldatud suhtes ühe või enama muu ettevõtte kaudu.
Erinevalt maksimaalse toetuse suuruse määramisest on vähese tähtsusega abi maksimaalse toetuse suuruse määramise korral kontserni mõiste piiratud Eesti Vabariigi territooriumiga. Vähese tähtsusega abi maksimaalse määra väljaselgitamisel vaadeldakse ettevõtete seoseid riigipõhiselt.
Toetuse andmisel võetakse arvesse Euroopa Komisjoni määruse nr 1407/2013 artiklis 5 sätestatud erinevateks eesmärkideks antava vähese tähtsusega abi kumuleerimisreegleid. Kumuleerimisreeglite kohaselt ei tohi toetuse suurus koos jooksval majandusaastal ja vahetult eelneval kahel majandusaastal komisjoni määruse nr 1407/2013, komisjoni määruse (EL) nr 1408/2013 (põllumajanduslik vähese tähtsusega abi) ja komisjoni määruse (EL) nr 717/2014 (kalanduslik vähese tähtsusega abi) kohaselt antud vähese tähtsusega abiga ületada 200 000 eurot. Näiteks kui ettevõtja on saanud määruse nr 1407/2013 alusel vähese tähtsusega abi 200 000 eurot, ei saa talle enam anda põllumajanduslikku ega kalanduslikku vähese tähtsusega abi.
PRIA hindab taotlusi vastavalt määruse lisas olevatele hindamiskriteeriumitele:
põllumajandustootjate esitatud taotlusi punktides 1–14 sätestatud hindamiskriteeriumite alusel;
mittepõllumajandusliku ettevõtlusega tegelevate mikroettevõtjate esitatud taotlusi lisa punktides 1–5; 8-12 ja 14 sätestatud hindamiskriteeriumite alusel;
avaliku sektori põllumajandusettevõtja esitatud taotlusi punktides 1-3 ja 5-8.
Hindamistulemuste alusel koostatakse kaks taotluste paremusjärjestust, üks põllumajandustootjate ja avaliku sektori põllumajandusettevõtja kohta ning teine mittepõllumajandusliku ettevõtlusega tegelevate mikroettevõtjate kohta. Paremusjärjestused avaldatakse PRIA kodulehel meetme infot kajastaval lehel nimetusega „Taotlejate hindepunktid“.
Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab toetuseks ettenähtud vahendid, rahuldatakse taotluste hindamise tulemusel koostatud taotluste paremusjärjestuse alusel parimad nõuetele vastavad taotlused, mis on saanud vähemalt minimaalse hindepunktide summa.
Taotluse rahuldamiseks minimaalne hindepunktide summa on:
põllumajandustootja jaoks 17 hindepunkti;
avaliku sektori põllumajandusettevõtja jaoks kuni 150 000 euro suuruse toetuse puhul 17 hindepunkti;
avaliku sektori põllumajandusettevõtja jaoks üle 150 000 euro suuruse toetuse puhul 55 hindepunkti;
mittepõllumajandusliku ettevõtlusega tegeleva mikroettevõtja jaoks 16 hindepunkti.
Võrdsete hindepunktide summadega taotluste puhul eelistatakse taotlust, milles taotletav toetuse summa on väiksem. Võrdsete taotletava toetuse summadega taotluste puhul eelistatakse selle taotleja taotlust, kelle taotluse esitamisele vahetult eelnenud kahe majandusaasta keskmine müügitulu oli väiksem.
PRIA teeb taotluse rahuldamise või taotluse rahuldamata jätmise otsuse 100 tööpäeva jooksul alates taotluse esitamise tähtpäevast, hiljemalt 8.veebruariks 2019.a.
Taotleja võib toetatava investeeringu tegemist alustada taotluse esitamise päevale järgneval päeval. Seega investeeringu tegemist tõendavad dokumendid (määruse § 17) võivad olla väljastatud samuti alates sellest päevast (erandiks on ettevalmistav töö, mille puhul töö tegemist tõendavad dokumendid võivad olla väljastatud alates 2014. aasta 1.jaanuarist).
Toetuse väljamaksmiseks tuleb esitada pärast tegevuse täielikku või osadena elluviimist ja selle eest täielikult või osaliselt tasumist PRIA e-teenuse keskkonna kaudu maksetaotlus koos investeeringu tegemist tõendavate nõuetekohaste dokumentidega. Nimetatud maksetaotlust ja investeeringu tegemist tõendavaid dokumente saab PRIA-le esitada kuni kaheksas osas ühe taotluse kohta, seda kahe aasta jooksul arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest. Erandiks on investeeringu tegemine liisinguga, mille korral saab investeeringu tegemist tõendavaid dokumente esitada viie aasta jooksul arvates taotluse rahuldamise otsuse tegemisest ning seda neli korda aastas (kokku 20 korda).
Toetus makstakse välja üksnes abikõlblike kulude hüvitamiseks ja alles siis, kui toetuse saaja on tegevused nõuetekohaselt ellu viinud.
Juhime tähelepanu, et toetuse saajale on sätestatud rida kohustusi, millega palume täpsemalt tutvuda meetme määrusest § 16.
Taotleja võib taotleda ka toetatava tegevuse rahastamist enne kulutuste tegemist osaliselt tasutud kuludokumentide (OTKA) alusel. Eelduseks on, et kõnealune investeering või selle osa on tehtud (töö või teenus lõpetatud, kaup ostetud), taotleja on selle vastu võtnud ning teenuse/kauba pakkujale tasunud vähemalt omafinantseeringuga võrdse rahasumma. Toetuse väljamaksmiseks OTKA alusel tuleb PRIA-le esitada e-teenuse keskkonna kaudu maksetaotlus koos investeeringu tegemist tõendavate nõuetekohaste dokumentidega.
Pärast PRIA käest raha laekumist peab toetuse saaja tasuma saadud raha viivitamata sellele isikule, kellelt ta tellis teenuse või töö või ostis kaupa. Raha ülekandmise tõestuseks esitab toetuse saaja PRIA-le teatise koos maksmist tõendava dokumendiga (arve-saatelehe või arve ärakirjal märgitud rahalise kohustuse tasumist tõendava maksekorralduse ärakiri või väljatrükk või arvelduskonto väljavõte). Teatis koos maksekorralduse(te)ga tuleb PRIAle esitada seitsme tööpäeva jooksul arvates toetuse maksmise otsuse alusel makstud raha laekumisest.
Nimetatud rahastamisviisi ei kohaldata liisingulepinguga ostetava vara puhul.
NB! 27.08.2018 jõustus määruse muudatus, millega muudetakse liisingumaksete abikõlblikkuse ja investeeringu elluviimist tõendavate dokumentide esitamise maksimaalset tähtaega. Eelnevalt kehtiva määruse kohaselt olid liisingumaksed abikõlblikud, kui asja omandiõigus läheb üle viie aasta möödudes arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest, kuid hiljemalt 2023. aasta 31. detsembril. Pärast muudatust on liisingumaksed endiselt abikõlblikud, kui asja omandiõigus läheb üle viie aasta möödudes arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest, kuid muutub kuupäev, mis ajaks peab omandiõigus olenemata viie aasta täitumisest üle minema - selleks kuupäevaks on 2023. aasta 30. juuni. Määruses muudetakse ka investeeringu elluviimist tõendavate dokumentide esitamise aega liisingulepingu alusel tehtava investeeringu puhul. Kulu abikõlblikkust tõendavad dokumendid peavad olema PRIAle esitatud hiljemalt 30. juunil. 2023.
NB! 17.03.2019 jõustus määruse muudatus, mille kohaselt pikendati 2016. aasta taotlusvoorus toetust saanud ettevõtjate toetatavate tegevuste elluviimise tähtaega seniselt kahelt aastalt kahe ja poole aastani. Pikemat tegevuste elluviimise tähtaega on võimalik kasutada vaid neil toetuse saajatel, kes on ajaks, mil taotluse rahuldamise otsuse tegemisest möödub kaks aastat, viinud kavandatud tegevused olulises osas ellu. Tegevused on olulises osas ellu viidud, kui kavandatud investeeringust on tehtud osa, mille maksumus moodustab vähemalt 45 protsenti kogu investeeringu abikõlblikust maksumusest.
Lisainfot saab PRIA keskusest Tartus, Tähe tn 4, infotelefonil 737 7678, e-post info@pria.ee.
Määruse terviktekst (jõustunud 17.03.2019)
Määruse muudatus (jõustunud 19.05.2018)
Seletuskiri määruse muudatuse juurde (19.05.2018)(477.18 KB)
Määruse muudatus (jõustunud 27.08.2018)
Seletuskiri määruse muudatuse juurde (27.08.2018)(302.62 KB)
Määruse muudatus (jõustunud 17.03.19)
Seletuskiri määruse muudatuse juurde (17.03.2019)(25.18 KB)
Hindamiskriteeriumid (jõustunud 19.05.2018)
Hinnapakkumuse vorm(143.5 KB)
Avaliku sektori põllumajandusettevõtja finantsprognoos(102.24 KB)
Põllumajandustooted ja nende jagunemine valdkonniti(25.76 KB)
Toetustaotluse esitamise juhend(1.68 MB)
Mittepõllumajandustootmisega tegelev mikroettevõte(21.23 KB)
Põllumajandustootmisega tegelev mikroettevõte(15.51 KB)


Elva Huviala- ja Koolituskeskuse õppurite vastuvõtmise, lõpetamise, väljaarvamise tingimused ja kord ning õpperühmade suuruse ja moodustamise alused – Riigi Teataja
Elva Huviala- ja Koolituskeskuse õppurite vastuvõtmise, lõpetamise, väljaarvamise tingimused ja kord ning õpperühmade suuruse ja moodustamise alused
Elva Huviala- ja Koolituskeskuse õppurite vastuvõtmise, lõpetamise, väljaarvamise tingimused ja kord ning õpperühmade suuruse ja moodustamise alused - sisukord
§ 3 Õppurid
§ 4 Huvikooli vastuvõtmine
§ 5 Õpperühmade suurus
§ 6 Õpperühmade moodustamise alused
§ 7 Õppurite huvikoolist väljaarvamine
§ 8 Huvikooli lõpetamine
RT IV, 03.09.2016, 18
Vastu võetud 30.08.2016 nr 2
Määrus kehtestatakse huvikooli seaduse § 9 lõike 5, § 13 lõike 1 ja Elva Linnavolikogu 20. juuni 2016 määruse nr 14 „Elva Huviala- ja Kultuurikeskus Sinilind ümberkorraldamine, Elva Huviala- ja Koolituskeskuse põhimääruse kinnitamine“ § 11 alusel.
Määrusega kehtestatakse Elva Huviala- ja Koolituskeskuse (edaspidi huvikool) õppurite vastuvõtu, õpperühmade moodustamise, huvikoolist lahkumise, väljaarvamise ning huvikooli lõpetamise tingimused ja kord.
(1) Huvikooli õppuriteks määruse tähenduses on eelkõige lapsed ja noored vanuses 4 – 19 eluaastat.
(2) Huvikoolis võivad õppida ka täiskasvanud. Huvikoolis õppivale täiskasvanule laienevad täiskasvanute koolituse seaduse täiendkoolituse sätted.
(3) Arvestust õppurite vastuvõtmise ja väljaarvamise üle peab huvikooli direktor.
§ 3. Õppurid
(1) Huvikooli võetakse isik (edaspidi õppur), kelle elukohana on Eesti rahvastikuregistrisse kantud Elva linn. Asenduskodus või perekonnas hooldamisel viibiva lapse elukohaks loetakse asenduskodu või perekonna, kelle hooldamisel laps on, aadress.
(2) Vabade kohtade olemasolul võetakse õppureid väljastpoolt Elva linna haldusterritooriumi isiku elukohajärgse valla- või linnavalitsuse ja Elva Linnavalitsuse (edaspidi omavalitsus) vahel sõlmitud lepingu või garantiikirja alusel.
(3) Kui isiku elukohajärgne valla- või linnavalitsus ei osale huvihariduse kulude katmisel, otsustab õppuri huvikooli vastuvõtmise kooli pidaja.
§ 4. Huvikooli vastuvõtmine
(2) Õppuri huvikooli vastuvõtmiseks sõlmitakse õppuri või alaealise puhul õppuri vanema, hooldaja või eestkostjaga (edaspidi lapsevanem) vormikohane õppeleping.
(3) Kui õppuri elukohaks rahvastikuregistri andmetel ei ole Elva linn, on õppuri huvikooli vastuvõtmise aluseks vormikohane õppeleping ja õppuri elukohajärgse omavalitsuse garantiikiri või omavalitsuste vaheline leping.
(4) Huvikooli vastuvõtmiseks esitatud õppeleping sisaldab alljärgnevaid andmeid:
3) Huviala/eriala nimetus;
(5) Lõikes 2 nimetatud õppelepingu vormi kinnitab direktor.
(6) Huvikool komplekteerib huvikooli vastuvõetud õppuritest õpperühmad Eesti Hariduse Infosüsteemis (edaspidi EHIS) registreeritud õppekavade alusel.
(7) Huvikooli vastuvõetud õppurite andmed sisestab huvikool EHIS-esse seisuga 1.oktoober ja kinnitab esitatud andmete õigsust hiljemalt 5.oktoobril ning edaspidi vastavalt EHIS-e poolt ettenähtud aegadel.
(8) Vabade õppekohtade olemasolul võib õppurite huvikooli vastuvõtmine toimuda kogu õppeperioodi vältel. Huvikooli vastuvõetud õppurite andmed sisestab huvikool EHIS-esse hiljemalt viie tööpäeva jooksul.
(9) Huvikooli vastuvõtmine võib toimuda vastuvõtukatsete alusel. Vastuvõtukatsete läbiviimise korra töötab välja huvikool ja kinnitab huvikooli direktor käskkirjaga.
(10) Õppuri huvikooli vastuvõtmisel on lapsevanemal ja õppuril õigus tutvuda huvikooli põhimääruse, õppekava, õppekorralduseeskirja, kodukorra ja muude huvikooli töökorraldust reguleerivate dokumentidega.
(11) Täiskasvanud võetakse huvikooli õppima tingimusel, et täiskasvanud tasuvad huvikoolis õppimise kulud täies mahus kooli pidaja kinnitatud tasuliste teenuste hinnakirja alusel.
§ 5. Õpperühmade suurus
Huvikooli õpperühmade suurus on:
1) Huvikooli põhitegevusega seotud õpperühmades 3 – 15 õppurit;
2) Huvikooli õppekavavälise tegevusega seotud õpperühmades 4 – 12 õppurit;
3) Pilliõpet ja laulmist antakse individuaaltundidena.
4) Täiskasvanute õpperühma minimaalseks suuruseks on 3 õpilast, millest väiksema õpilaste arvuga rühma ei avata.
§ 6. Õpperühmade moodustamise alused
(1) Huvikooli põhitegevusega seotud õpperühmade moodustamise aluseks on EHIS-es registreeritud huvikooli õppekava.
(2) Huvikooli õppekavavälise tegevusega seotud õpperühmade moodustamise aluseks on huvikooli direktori käskkirjaga kinnitatud koolituse kirjeldused.
(3) Huvikooli õpperühmade moodustamise kinnitab huvikooli direktor käskkirjaga.
(4) Kui huvikooli õpperühma suurus ei vasta kehtestatud nõuetele, on huvikooli direktoril õigus õpperühm ümber korraldada.
(5) Huvikooli õpperühma ümberkorraldamise kinnitab huvikooli direktor käskkirjaga.
(6) Huvikooli direktoril on õigus teha kooli pidajale ettepanekuid huvikooli õpperühmade suuruse muutmiseks.
§ 7. Õppurite huvikoolist väljaarvamine
(1) Õppurite huvikoolist väljaarvamine toimub:
2) Huvikooli algatusel;
3) Õppuri huvikooli lõpetamisel.
(2) Õppuri huvikoolist väljaarvamisel lapsevanema avalduse alusel esitab lapsevanem huvikooli direktorile sellekohase avalduse hiljemalt 10 päeva enne õppuri huvikoolist lahkumist.
(3) Õppuri huvikoolist väljaarvamine huvikooli algatusel toimub juhul, kui:
1) Õppur on põhjuseta puudunud järjest rohkem kui kaks kuud;
2) Õppur ei täida huvikooli kodukorda ja/või eirab üldtunnustatud käitumisnorme;
3) Õppetasu võlgnevus ületab kaks kuud alates tasu maksmise tähtajast.
(4) Õppuri huvikoolist väljaarvamine huvikooli algatusel kooskõlastatakse huvikooli õppenõukoguga.
(5) Kui õppur või lapsevanem ei ole tasunud õppetasu kahe kuu jooksul maksetähtajast, teavitab huvikooli direktor võlgnikku kirjalikult võlgnevusest ning annab mõistliku tähtaja võla tasumiseks. Kui võlg ei ole tähtajaks tasutud, arvatakse õppur huvikoolist välja.
(6) Õppuri huvikoolist väljaarvamise huvikooli algatusel vormistab huvikooli direktor käskkirjaga.
(7) Õppuri huvikooli algatusel huvikoolist väljaarvamise otsusest informeeritakse lapsevanemat hiljemalt kolme tööpäeva jooksul.
(8) Õppuri huvikoolist väljaarvamisel tasutakse õppetasu koolist lahkumise kuu eest kuni õppuri huvikoolist väljaarvamise kuupäevani.
(9) Huvikoolist väljaarvatud õppuri andmed kustutab huvikool EHIS-est hiljemalt viie tööpäeva jooksul.
§ 8. Huvikooli lõpetamine
(2) Huvikooli lõpetamist tõendab huvikooli lõpudokument, milles kajastatakse koolis õppimise aeg ja läbitud õppeainete loend. Lõpudokumendi vormi töötab välja huvikool ja kinnitab huvikooli direktor käskkirjaga.
Liinnasekretär


text:
Eluruumide kasutusse andmise ja kasutamise kord – Riigi Teataja
Eluruumide kasutusse andmise ja kasutamise kord
Eluruumide kasutusse andmise ja kasutamise kord - sisukord
§ 2 Eluruumi üürileandmise taotlemine
§ 3 Eluruumi taotlejate arvestus
§ 4 Üürilepingu sõlmimine ja üürilepingu tähtaeg
§ 5 Üürilepingu vorm ja sisu
§ 6 Eluruumi kasutamise üldtingimused
§ 7 Üürilepingu tähtaja pikendamine
§ 8 Üür ja kõrvalkulud
§ 9 Eluruumi korrashoid
RT IV, 03.12.2013, 36
Vastu võetud 20.11.2012 nr 63
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja elamuseaduse § 8 punktide 1, 2 alusel.
(1) Käesoleva määrusega (edaspidi määrus) reguleeritakse Kehtna valla (edaspidi vald) omandis olevate eluruumide kasutusse andmist ning üürilepingu alusel kasutamise üldtingimusi.
(2) Eluruumiks loetakse elamut või korterit, mis on kasutatav alaliseks elamiseks, samuti muud omaette ruumi, mis vastab eluruumile kehtestatud nõuetele. Eluruum võib olla vallas- või kinnisvara.
(3) Eluruumi võib tunnistada sotsiaaleluruumiks Kehtna Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) otsusega. Sotsiaaleluruumi kasutusse andmise ja kasutamise kord sätestatakse vallavolikogu õigusaktiga.
§ 2. Eluruumi üürileandmise taotlemine
Eluruumi andmist üürile võivad taotleda:
1) orvud ja vanemliku hoolitsuseta isikud, kellel lasteasutustest, eestkostjate või hooldajate juurest valda tagasipöördumisel ei ole võimalik endisesse eluruumi elama asuda;
2) isikud, kelle eluruum on hävinud või muutunud õnnetuse tagajärjel elamiskõlbmatuks;
3) isikud, kelle üürilepingu alusel kasutatav eluruum kuulub lammutamisele seoses maa munitsipaalvajadusteks eraldamisega;
4) isikud, kelle eluruum on tunnistatud avariiliseks;
5) ebaseaduslikult süüdi mõistetud rehabiliteeritud isikud, kui nende eluruum ei ole säilinud;
6) õigusvastaselt võõrandatud eluruumide üürnikud, kes kohtuotsuse alusel on välja tõstetud põhjusel, et üüritud eluruum on vajalik üürileandjale endale või tema perekonnaliikmetele;
7) seadusjärgsete eestkostjate või hooldajate pidevat kõrvalabi vajavad isikud, kui nende eluruumis ei ole hooldamine võimalik;
8) pered, kus on viis või enam vanematega koos elavat alaealist last;
9) teised isikud, kui nende õigustuleneb õigusakti sätetest;
10) teised valla elanikud, kui puuduvad taotlused käesoleva paragrahvi punktides 1 – 9 märgitud isikutelt.
§ 3. Eluruumi taotlejate arvestus
(1) Eluruumi üürile andmiseks esitab isik kirjaliku taotluse Kehtna Vallavalitsusele (edaspidi valitsus), taotlusele kirjutavad alla kõik täisealised perekonnaliikmed.
(2) Avaldusele lisatakse kasutatava eluruumi üürilepingu ärakiri ning muud dokumendid, mis on vajalikud avaldaja arvelevõtmiseks.
(3) Enne arvelevõtmise otsustamist kontrollib valitsuse sotsiaaltöötaja taotleja elamistingimusi ning perekonna koosseisu vastavust esitatud andmetele.
(4) Arvelevõtmise otsustab vallavolikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjon ning otsusest informeeritakse taotlejat kirjalikult. Järjekorda peetakse kronoloogiliselt vastavalt avalduste laekumisele. Arvele võetakse isik, kui tema elukoht on rahvastikuregistri järgi vallas.
(5) Taotlejana järjekorda võetud isik on kohustatud koheselt teatama järjekorda võtmise õigust andvate asjaolude äralangemisest.
(6) Taotleja kustutatakse arvelt järgmistel põhjustel:
1) rahvastikuregistris elukohana valla aadressi muutumisel teise omavalitsusüksuse aadressiks;
2) isiku poolt tegelikkusele mittevastavate andmete esitamisel;
3) taotleja on leidnud võimaluse elamistingimuste parandamiseks;
4) taotleja korduv põhjendamatu keeldumine temale pakutavast eluruumist.
§ 4. Üürilepingu sõlmimine ja üürilepingu tähtaeg
(1) Eluruum antakse isikule üürile valitsuse korraldusega vastavalt järjekorrale arvestades eraldatava eluruumi sobivust isikule või tema perekonnale.
(2) Eluruum antakse üürile reeglina viieks aastaks. Sotsiaaleluruum antakse üürile üheks kuni viieks aastaks.
(3) Eluruumi võidakse anda üürile tähtajaga kuni üks aasta üürniku kohustusega vabastada eluruum pärast selle tähtaja möödumist.
(4) Eluruumi üürilepingu sõlmimisel ja lepingu pikendamisel esindab valda eluruumi valitseja (edaspidi valitseja), kelle valitsemisel on üürile antav eluruum. Sotsiaaleluruumi üürilepingu sõlmib valitsus.
§ 5. Üürilepingu vorm ja sisu
(1) Eluruumi kasutamine toimub üürilepingu alusel, mille tingimused ja vormi kehtestab valitsus. Kehtestatud üürilepingu vormist erineva üürilepingu sõlmimine võib toimuda valitsuse eelneval kirjalikul nõusolekul.
(2) Eluruumi üürilepingu järgi kohustub vald andma teise isiku (üürniku) kasutusse eluruumi selles elamiseks kokkulepitud tähtaja jooksul ja tingimustel, üürnik kohustub kasutama eluruumi vastavalt selle otstarbele ja maksma üüri ning kõrvalkulusid. Üürilepingus määratakse kindlaks üürileandja ja üürniku kõik kohustused ja õigused seoses eluruumi kasutamisega.
(3) Valitseja pädevuses on valla kui üürileandja õiguste ja kohustuste realiseerimine üürilepingu järgi kui käesolev määrus või muu õigusakt ei sätesta teisiti.
§ 6. Eluruumi kasutamise üldtingimused
(1) Eluruumi allkasutusse andmine ei ole lubatud.
(2) Eluruumi üürniku abikaasa, alaealiste laste, töövõimetute vanemate ja teiste isikute majutamine on lubatud valitsuse kirjalikul loal.
(3) Eluruumi üürilepingu üleandmine on lubatud vaid samas eluruumis elavale isikule või teise eluruumi üürnikule valitsuse kirjalikul loal.
(4) Valitseja on kohustatud teatama valitsusele üürilepingu ülesütlemise või lepingust taganemise aluste tekkimisest.
§ 7. Üürilepingu tähtaja pikendamine
(1) Eluruumi üürilepingu tähtaja pikendamise või mittepikendamise otsustab valitsus korraldusega.
(2) Üürilepingu pikendamisest teatatakse valitsuse poolt üürnikule vähemalt kaks kuud enne eluruumi üürilepingu tähtaja möödumist. Üürnik peab kirjalikule teatele andma ühe kuu jooksul valitsusele kirjaliku vastuse. Eluruumi üürilepingut pikendatakse kuni viie aasta võrra, täpne pikendamise tähtaeg määratakse kindlaks korralduses.
§ 8. Üür ja kõrvalkulud
(1) Üürnik maksab eluruumi kasutamisõiguse eest üüri ning tasub kõrvalkulude eest.
(2) Eluruumi üüri ja kõrvalkulude koosseisu, suuruse, muutmise ja kasutamise tingimused määratakse kindlaks valla õigusaktis.
(3) Eluruumis, kus elab mitu perekonda (leibkonda), jagatakse kulud valgustuse, kütte ja ühiskasutatavate ruumide hoolduse ning kommunaalteenuste eest üürnike poolt sõlmitud omavahelise kirjaliku kokkuleppe alusel, mille kinnitab eluruumi valitseja. Kui kokkulepet ei saavutata, jagatakse kulud proportsionaalselt üürnike kasutuses oleva toa või tubade pinnaga.
(4) Asustamata eluruumidega (st, mille kohta ei ole tehtud korraldust üürilepingu sõlmimiseks) seotud kulud tasub vald valitseja taotluste alusel perioodi eest, millal eluruumi kohta puudus kehtiv üürileping.
(5) Üüri ja kõrvalkulude võla sissenõudmise avalduse esitab kohtule valitseja.
§ 9. Eluruumi korrashoid
(1) Üürnik teeb eluruumide sanitaarremonti ja kõrvaldab eluruumis pisipuudusi omal kulul. Eluruumi korrashoiu (s.h hooldus ja remont) ja kasutamise täpsemad tingimused sätestatakse valla õigusaktiga.
(2) Üürilepingu lõppemisel peab vabastatav eluruum olema samas seisundis kui see oli üleandmisel arvestades normaalset kulumist. Vajaliku remondi teeb üürnik omal kulul. Juhul kui üürnik jätab remondikohustuse täitmata võib temalt vajalikud kulud sisse nõuda, tingimused sätestatakse valla õigusaktiga.
(3) Kui remondi ajaks anti üürnikule teine eluruum, on üürnik kohustatud pärast remondi lõpetamist ühes kõigi temaga koos elavate isikutega vabastama eluruumi ja neil on õigus asuda tagasi remonditud eluruumi.
(4) Üürnik on kohustatud tasuma üüri ja kõrvalkulusid ainult talle remondi ajaks antud eluruumi eest, kuid mitte rohkem kui ta tasus remondis oleva eluruumi eest, võimaliku vahe tasub vald.
(1) Tunnistada kehtetuks Kehtna Vallavolikogu 23.01.2007. a määrus nr 25 „Kehtna valla omandis olevate eluruumide üürilepingute alusel kasutamise üldtingimused“.
(2) Tunnistada kehtetuks Kehtna Vallavolikogu 20.01.1998. a määrus nr 11 „Munitsipaalomanduses olevate eluruumide valdamise, kasutamise ja käsutamise kord“.
Määrus jõustub 01. detsembril 2012. a.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9
§ 6
§ 8
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


Maaelu arengu toetuse andmisest ja kasutamisest teavitamise, selle avalikustamise ning toetatud objektide tähistamise ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) osalusele viitamise kord – Riigi Teataja
Maaelu arengu toetuse andmisest ja kasutamisest teavitamise, selle avalikustamise ning toetatud objektide tähistamise ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) osalusele viitamise kord
Maaelu arengu toetuse andmisest ja kasutamisest teavitamise, selle avalikustamise ning toetatud objektide tähistamise ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) osalusele viitamise kord - sisukord
§ 2 Maaelu arengu toetuse kasutamisest teavitamine
2 TOETUSE ANDMISELE JA KASUTAMISELE VIITAMISE KORD
§ 3 Arengukava logo koostisosad ja tekst
§ 4 Arengukava logo kasutusviisid ja kirjatüüp
§ 5 Arengukava logo värvid
§ 6 Euroopa Liidu embleemi kasutamine
§ 7 Leader-logo kasutamine
3 TOETUSE ANDMISEST JA KASUTAMISEST TEAVITAMISE VAHENDID JA KORD
§ 8 Objekti tähistamine logoga
§ 9 Tähistamise algus ja kestus
§ 10 Logo ja Euroopa Liidu embleemi kasutamine
§ 11 Objekti tähistamise vahendid
§ 12 Infosilt
§ 13 Digitaalne tähistamise vahend
§ 14 Toetuse andmise avalikustamine
§ 15 Avalikustamise kestus ja koht
Vastu võetud 07.01.2008 nr 1
RTL 2008, 6, 65
09.07.2009 RTL 2009, 57, 833 20.07.2009
Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 4510alusel ning kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73, artikli 58 lõikega 3 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud «Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013» (edaspidiarengukava).
(1) Määrusega kehtestatakse maaelu arengu toetuse (edaspidi toetus) andmisest ja kasutamisest teavitamise, selle avalikustamise ning toetatud objektide tähistamise ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) osalusele viitamise kord.
§ 2. Maaelu arengu toetuse kasutamisest teavitamine
(1) Maaelu arengu toetuse saaja (edaspidi toetuse saaja), välja arvatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklis 36 nimetatud toetuse ja artikli 63 punktis a nimetatud 2. jao kohase toetuse saaja, teavitab avalikkust, et asjakohane projekt või tegevus viiakse ellu Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) toetuse abil.
(2) Avalikkuse teavitamiseks tähistab toetuse saaja asjakohase projekti või tegevuse logo ja Euroopa Liidu embleemiga määruses toodud korras.
2. peatükk TOETUSE ANDMISELE JA KASUTAMISELE VIITAMISE KORD
§ 3. Arengukava logo koostisosad ja tekst
(1) «Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013» (edaspidi arengukava) logo koosneb maaelu sümboliseerivast ringikujulisest kujutisest ja selle juurde kuuluvast tekstist «Euroopa Liit maaelu arenguks» (lisa 1, joonised 1 ja 2).
(2) Arengukava logo kasutatakse määruses ning selle lisas toodud kujul.
§ 4. Arengukava logo kasutusviisid ja kirjatüüp
(1) Arengukava logo võib kasutada ringtaustaga (lisa 1, joonis 1) või ilma ringtaustata (lisa 1, joonis 2).
(2) Ühtlasel valgel või rohelisel taustal on soovitav eelistada ilma ringtaustata logo. Ebaühtlasel, kitsal või logo nähtavust muul moel vähendaval taustal on soovitav kasutada ringtaustaga logo.
(3) Arengukava logo kirjatüübiks on Baker Signet (Regular) (lisa 1, joonis 3).
§ 5. Arengukava logo värvid
(1) Arengukava logo kasutatakse värvilisena. Kui trükitehnilistel põhjustel ei ole arengukava logo võimalik värviliselt kujutada, võib logo kasutada must-valgena (lisa 1, joonis 4).
(2) Arengukava logo värvikoodid on:
2) pruun (Spotvärv: Pantone 175; CMYK C 35% M 84% Y 100% K 51%; RGB hex=#662401;
§ 6. Euroopa Liidu embleemi kasutamine
(1) Arengukava logo kasutatakse koos Euroopa Liidu embleemiga. Euroopa Liidu embleemi värvid, embleemi graafiline kirjeldus ja standardvärvide määratlus on toodud komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 lisa IV punktis 4.1.
(2) Arengukava logo ja Euroopa Liidu embleem ei pea üksteisega piirnema, vaid võivad olla üksteisest eraldatud kujundus- või tekstielemendiga.
(3) Euroopa Liidu embleemi all tuleb kasutada teksti «Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond: Euroopa investeeringud maapiirkondadesse».
(4) Euroopa Liidu embleemi kasutatakse värvilisena. Kui trükitehnilistel põhjustel ei ole embleemi võimalik värviliselt kujutada, võib embleemi kasutada must-valgena. Must-valge embleemi puhul on Euroopa Liidu embleemi raam must ning valgel taustal mustad tähed.
§ 7. Leader-logo kasutamine
(1) Nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 63 kohase toetuse, välja arvatud artikli 63 punktis a nimetatud 2. jao kohase toetuse puhul kasutatakse lisaks komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 lisa VI punktis 4.2 toodud Euroopa Liidu Leader-logole Eesti Leader-logo koos Euroopa Liidu embleemiga (lisa 1, joonis 5).
(2) Eesti Leader-logo värvikoodid on:
2) sinine (Spotvärv: Pantone 647; CMYK C 100% M 56% Y 0% K 23%; RGB hex=#004E92.
(3) Lõikes 1 nimetatud juhul ei pea kasutama arengukava logo.
3. peatükk TOETUSE ANDMISEST JA KASUTAMISEST TEAVITAMISE VAHENDID JA KORD
§ 8. Objekti tähistamine logoga
(1) Logo ja Euroopa Liidu embleemiga tähistatakse toetuse abil rahastatud või toetust tutvustav projekt või tegevus (edaspidi objekt), sealhulgas:
1) ehitis;
2) seade;
3) meene;
4) info- ja reklaammaterjal;
5) üritus;
6) digitaalne infokandja ja materjal paigutatuna pakendile või tootele ning selle esilehele, -kaadrile, -pildile;
7) televisioonisaade, artikkel ja muu tekst tehniliselt võimalikul ja sobival viisil;
8) trükimeedia või digitaalse meedia väljaande kuulutus.
(2) Logo ja Euroopa Liidu embleem paigaldatakse nähtavale kohale.
(3) Toetuse abil rahastatud projekti käigus või tulemusena projektis osalejale või avalikkusele jaotataval dokumendil, tunnistusel ja sertifikaadil peab olema tähis selle kohta, et projekti rahastatakse maaelu arengu toetusest.
(4) Kui toetuse abil rahastatud objekti ei ole tehnilistel põhjustel võimalik logoga tähistada, paigaldab toetuse saaja oma esindusruumi § 12 lõigetes 1–3 toodud nõuete kohase infosildi. Meenele, sealhulgas väiksemale töövahendile, paigutatakse nimetatud juhul üksnes §-s 6 toodud nõuete kohane Euroopa Liidu embleem.
§ 9. Tähistamise algus ja kestus
(1) Toetuse saaja tähistab logo ja Euroopa Liidu embleemiga toetuse objekti selle soetamisest või valmimisest arvates või tootmise käigus, kui toetuse taotleja taotluse kohta on tehtud taotluse rahuldamise otsus.
(2) Ürituse puhul tähistab toetuse saaja ürituse läbiviimise koha ürituse toimumise ajavahemikuks.
§ 10. Logo ja Euroopa Liidu embleemi kasutamine
(1) Logo ja Euroopa Liidu embleemi kasutatakse üksnes objektil, mis on toetuse abil rahastatud või mis on seotud toetuse andmisest või kasutamisest teavitamisega.
(2) Toetuse taotleja ei tohi logo ja Euroopa Liidu embleemi kasutada enne, kui tema taotluse kohta on tehtud taotluse rahuldamise otsus.
§ 11. Objekti tähistamise vahendid
(1) Toetuse saaja tähistab toetuse abil rahastatud objekti logo ja Euroopa Liidu embleemi kandva § 12 lõigetes 1–3 toodud nõuete kohase infosildiga või lisab need objektile tootmise käigus olenevalt objekti laadist ja selles määruses sätestatud tingimuste kohaselt.
(2) Kui toetuse kasutamist tähistav vahend saab kahjustada enne § 9 lõikes 3 nimetatud tähtaega, vahetab toetuse saaja objekti tähistamise vahendi välja.
§ 12. Infosilt
(1) Kui toetuse abil on ehitatud ehitis või infrastruktuuriobjekt, mille investeeringu kogusumma on suurem kui 782 330 krooni, tähistab toetuse saaja selle suure infosildiga. Suurel infosildil peavad olema arengukava logo ja Euroopa Liidu embleem ning need peavad katma infosildist vähemalt 25% (lisa 1, joonis 6). Suur infosilt peab sisaldama ka objekti lühikirjeldust.
(2) Kui toetuse abil on soetatud mittepaikne objekt või investeeringu kogusumma on kuni 782 330 krooni, tähistab toetuse saaja selle väikese infosildiga. Väikesel infosildil peavad olema arengukava logo ja Euroopa Liidu embleem (lisa 1, joonis 7).
(3) Leader-telje raames rahastatav kohalik tegevusgrupp paigaldab Leader-infosildi oma tegevuskohta. Leader-telje raames rahastatava kohaliku tegevusgrupi tegevuskohas kasutataval Leader-infosildil kasutatakse Euroopa Liidu Leader-logo koos Eesti Leader-logo ja Euroopa Liidu embleemiga. Infosilt peab sisaldama ka asjakohase kohaliku tegevusgrupi nime (lisa 1, joonis 8).
(4) Kui toetuse abil on soetatud üksnes kontoritarbeid, sealhulgas kontoritehnika, mööbliese, väiksemad töövahendid jms, tähistatakse nende asukohaks olev ehitis või ruum olenevalt objekti laadist kas suure infosildiga või Leader-infosildiga.
(5) Infosilt peab asuma objektil nähtaval kohal.
§ 13. Digitaalne tähistamise vahend
Toetuse abil rahastatud projekti tähistamiseks või tähistamiseks vajaliku vahendi tootmiseks mõeldud digitaalse logo, infosildi näidise ja Euroopa Liidu embleemi teeb toetuse saajale avalikult kättesaadavaks Põllumajandusministeerium oma veebilehel või selle kaudu.
§ 14. Toetuse andmise avalikustamine
Toetuse saaja kohta avalikustatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» §-s 62 nimetatud andmed.
§ 15. Avalikustamise kestus ja koht
(1) Andmed avalikustatakse pärast toetuse taotluse rahuldamise otsuse tegemist ning hoitakse avalikuna vähemalt kuni 2015. a 31. detsembrini.
(2) Toetuse saaja andmed avalikustatakse Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti veebilehel.


Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord – Riigi Teataja
Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord
Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord - sisukord
§ 2 Õigustatud isikud
§ 3 Hooldajatoetust ei maksta
§ 4 Hooldajatoetuse määr
§ 5 Hooldajatoetuse taotlemine
§ 6 Hooldusvajaduse hindamine, hooldajatoetuse määramine ja maksmine
§ 7 Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
§ 8 Vaidluste lahendamine
Luunja Vallavolikogu
RT IV, 08.12.2015, 4
Vastu võetud 26.11.2015 nr 54
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1, § 22 lg 1 p 5, Sotsiaalhoolekande seaduse § 15, § 23 lg 1 ning Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 21 lg 1 ja 2 p 1 alusel
(1) Käesoleva määrusega sätestatakse puudega laste ja täiskasvanute hooldajatele või eestkostjatele hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord.
(2) Hooldajatoetus on igakuine toetus, mida makstakse vallaeelarvest selleks ettenähtud vahenditest kõrvalabi, juhendamist või järelvalvet vajava isiku hooldajale või eestkostjale.
(3) Kõrvalabi või juhendamine on abi osutamine inimesele, kes ei tule iseseisvalt toime söömise, hügieenitoimingute, riietumise, liikumise või suhtlemisega. Järelvalve on ohutuse tagamine inimese suhtes, kes oma tegevuse või tegevusetusega võib tekitada kahju iseenda või teiste inimeste elule, tervisele või varale.
(4) Hooldajatoetuse maksmiseks eraldatud vahendite kasutamist korraldab ja selle üle arvestust peab vallavalitsus.
(5) Hooldajatoetust on õigus taotleda isikul, kelle enda ja tema hooldusel või eestkostel oleva inimese elukoht on rahvastikuregistri andmetel Luunja vald ning kelle tegelik elukoht on Luunja vald.
(6) Hooldajatoetuse saaja on kohustatud tagama puudega isikule kõrvalabi, juhendamise või järelevalve seadusega ettenähtud ulatuses.
§ 2. Õigustatud isikud
Hooldajatoetust on õigus taotleda isikul, kes hooldab:
1) 3-15-aastast keskmise, raske või sügava puudega last,
2) 16-17-aastast raske või sügava puudega last,
3) täiskasvanud raske või sügava puudega isikut.
§ 3. Hooldajatoetust ei maksta
(1) Isikule, kellele on määratud puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse alusel raske või sügav puue.
(2) Raske puudega isiku (välja arvatud puudega lapse) hooldajale, kellele on perekonnaseaduse alusel hooldatava ülalpidamiskohustus (abikaasa, vanem, täisealine laps, vanavanem, lapselaps, täisealine võõras- või kasulaps).
(3) Raske puudega täisealise inimese seadusjärgsetele ülalpidajatele võib vallavalitsus määrata hooldajatoetuse erandkorras.
§ 4. Hooldajatoetuse määr
(1) Sügava puudega inimese hooldajale makstakse hooldajatoetust 40,0 eurot kuus.
(2) Raske puudega inimese hooldajale makstakse hooldajatoetust 20,0 eurot kuus.
(3) Puudega lapse hooldajale makstakse hooldajatoetust 55,0 eurot kuus.
(4) Ühele hooldajale või eestkostjale makstakse hooldajatoetust kuni kahe hooldatava hooldamise eest.
§ 5. Hooldajatoetuse taotlemine
(1) Hooldajatoetuse taotleja esitab hooldajatoetuse saamiseks vormikohase avalduse vallavalitsusele. Puudega lapse hooldaja esitab lisaks avaldusele lapse kehtiva isikliku rehabilitatsiooniplaani.
(2) Volikogu sotsiaalkomisjonil on vajadusel õigus nõuda taotlejalt muid täiendavaid andmeid või dokumente, millest taotlejat informeeritakse avalduse vastuvõtmisel või kuni kolmekümne päeva jooksul pärast avalduse vastuvõtmist.
(3) Hooldajatoetuse taotlused, millele ei ole ühe kuu jooksul avalduse esitamisest või kirjaliku teate saatmisest esitatud täiendavalt vajalikke dokumente, vaadatakse nimetatud tähtaja möödumisel läbi esitatud dokumentide alusel.
§ 6. Hooldusvajaduse hindamine, hooldajatoetuse määramine ja maksmine
(1) Hooldusvajaduse hindamiseks kasutatakse sotsiaalministeeriumi soovitatud hindamisvahendeid.
(2) Sotsiaalametnik teeb vajadusel hooldusel või eestkostel oleva inimese kodukülastuse, mille käigus selgitatakse välja tema hoolduse vajadus ja hooldaja või eestkostja võimalused puudega inimesele kõrvalabi, juhendamise ja järelvalve tagamiseks.
(3) Vajadusel kasutab sotsiaalametnik perearsti abi, pöördub eakate puuetega isikute puhul geriaatrilise hindamise komisjoni poole või taotleb tööealiste puuetega isikute puhul isikule rehabilitatsiooniplaani koostamist riikliku rehabilitatsiooniteenuse raames.
(4) Sotsiaalametnik teeb volikogu sotsiaalkomisjonile ettepaneku hooldajatoetuse määramiseks või sellest keeldumiseks ning annab hinnangu puudega inimesele vajalike teenuste kohta.
(5) Aluseks võttes volikogu sotsiaalkomisjoni otsuse, annab vallavalitsus korralduse hooldajatoetuse määramise ja/või teenustele suunamise kohta hiljemalt 30 päeva jooksul taotluse registreerimisest.
(6) Hooldajatoetuse maksmisest keeldumisest teatatakse taotlejale kirjalikult, esitades keeldumise põhjused, mis tulenevad hooldusvajaduse ja hoolduse hindamise tulemustest ning antud korrast.
(7) Hooldajatoetus määratakse otsuse tegemisele järgneva kuu 1. kuupäevast ning makstakse välja hiljemalt arvestatava kuu viimaseks kuupäevaks.
(8) Hooldajatoetus kantakse hooldaja pangakontole või makstakse talle välja sularahas valla raamatupidaja poolt.
§ 7. Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
(1) Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse:
1) kui on ära langenud hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise alus,
2) kui hooldatav soovib uue hooldaja määramist,
3) kui hooldaja ei täida või loobub temale hooldaja määramise korraldusega pandud kohustustest,
4) hooldatava paigutamisel ööpäevaringsesse hoolekandeasutusse,
5) hooldatava teise omavalitsuse territooriumil elama asumisel,
6) hooldatava või hooldaja surma korral,
7) muul põhjusel kaalutlusotsuse alusel sh valeandmete esitamisest teadasaamisel, hooldamise sisu ja kvaliteedi õigustatud ootustele mittevastamisel ning hooldatava kaebuse alusel.
(2) Hooldajatoetuse saaja on kohustatud teatama kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa määratud toetuse maksmise peatamise, lõpetamise või suuruse muutmise 10 päeva jooksul nende asjaolude tekkimisest.
(3) Käesoleva määruse § 7 lg 1 p 1, 3, 4 ja 5 nimetatud asjaoludest mitteteatamisel käesolevas määruses sätestatud viisil, on vallavalitsusel õigus enammakstud toetus tagasi nõuda.
(4) Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse vallavalitsuse korraldusega maksmise lõpetamist tingivate asjaolude tekkimise kuule järgnevast kuust.
§ 8. Vaidluste lahendamine
(1) Isik, kes leiab, et käesoleva määruse alusel antud haldusaktiga on rikutud tema õigusi või piiratud tema vabadusi, võib esitada vaide.
(2) Vaie lahendatakse haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
(1) Määruse jõustumisega tunnistatakse kehtetuks Luunja vallavolikogu 30.01.2014.a määrus nr 4 ”Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord”.
(2) Määrust rakendatakse 1. jaanuarist 2016.
Radž Sauk


Seadus Archives - Autokool JUST DRIVE
juuli102018 by autokooljustdriveNo Comments
Liiklusmärkide ja teemärgiste tähendused ning nõuded fooridele Liiklusmarkide ja tahenduste muudatused 2018 Riigiteataja võrdlus vorm. Või PDF faili Väljaandja: Majandus- ja kommunikatsiooniminister Akti liik: määrus Teksti liik: terviktekst Redaktsiooni jõustumise kp: 01.03.2018 Redaktsiooni kehtivuse lõpp: 30.09.2018 Avaldamismärge: RT I, 06.02.2018, 7 Määrus kehtestatakse „Liiklusseaduse” § 6 lõike 6 ja § 7 lõike 11 alusel. peatükkÜldsäte 1.Reguleerimisala Määrus kehtestab liiklusmärkide ja teemärgiste (teekattemärgised ja püstmärgised) tähendused ning nõuded fooridele. peatükkLiiklusmärkide tähendused jaguÜldsätted 2.Liiklusmärgi mõiste ja liiklusmärkide liigitus (1) Liiklusmärk (edasp
sept.92017 by autokooljustdriveNo Comments
Kõige olulisemad seadusega kaasnevad muudatused. 1.oktoobril 2014 jõustus uus liikluskindlustuse seadus. Kõige olulisem seadusega kaasnev muudatus, oma kindlustusandja hüvitamine, jõustus 1. jaanuaril 2015. Anname ülevaate olulisematest muudatustest, mis kõige rohkem autojuhte võiks puudutada. Oma kindlustusandja hüvitamine Kui varem tuli liiklusõnnetuses kannatada saanud poolel pöörduda süüdlase kindlustusseltsi, siis alates uuest aastast saab kannatanu asju ajada enda kindlustusseltsiga. On ka mõningaid juhte, mil oma kindlustusandjal ei ole võimalik kahjusid hüvitada: Kindlustusjuhtumi asjaolud ei ole selged, näiteks on vaidlus, kes põhjustas liiklusõnnetuse. Liiklusõnnetuses sai inimene viga. Kahju on eeldatavalt suurem kui 10 000 eurot. Kahju põhjustas välisriigi sõ
sept.82017 by autokooljustdriveNo Comments
ÕPPEMATERJAL Kiire otsing hoiatusmärgid eesõigusmärgid keelu märgid Mõjualamärgid kohustusmärgid osutusmärgid juhatusmärgid teeninduskohamärgid lisateatetahvlid (edaspidi – tahvel (tahvlid) Muudatused punaselt trükitud (eelmine variant 5.01.2011) Liiklusmärkide ja teemärgiste tähendused ning nõuded fooridele 1. peatükk ÜLDSÄTE § 1. Reguleerimisala Määrus kehtestab liiklusmärkide ja teemärgiste (teekattemärgised ja püstmärgised) tähendused ning nõuded fooridele. 2. peatükk LIIKLUSMÄRKIDE TÄHENDUSED 1. jagu Üldsätted § 2. Liiklusmärgi mõiste ja liiklusmärkide liigitus (1) Liiklusmärk (edaspidi – märk) on märk, millega kehtestatakse teatav liikluskord, teavitatakse liiklejat liiklusohust või aidatakse liikluses orienteeruda. (2) Liiklusmärgid jagunevad järg
sept.82017 by autokooljustdrive1 Comment
Redaktsiooni jõustumise kp: 02.07.2018 Redaktsiooni kehtivuse lõpp: 31.12.2018 Avaldamismärge: RT I, 22.06.2018, 10 Liiklusseadus1 Vastu võetud 17.06.2010 RT I 2010, 44, 261 jõustumine 01.07.2011 Muudetud järgmiste aktidega (näita) 1. peatükkÜLDSÄTTED 1. jaguÜldsätted § 1. Seaduse reguleerimisala (1) Käesolev seadus sätestab liikluskorralduse Eesti teedel, liiklusreeglid, liiklusohutuse tagamise alused ja põhinõuded, tee omaniku kohustused ja teede rahastamise, teekasutustasu tasumise tingimused ja määrad, mootorsõidukite, trammide ja nende haagiste ning maastikusõidukite registreerimise ja neile esitatavad nõuded, juhtimisõiguse andmise, mootorsõidukijuhi töö- ja puhkeaja ning liiklusregistri korraldamise ja pidamise nõuded ning vastutuse li
13.02.2011 ÕPPEMATERJAL Muudatused punaselt trükitud (eelmine variant 5.01.2011) Liiklusmärkide ja teemärgiste tähendused ning nõuded fooridele 1. peatükk ÜLDSÄTE § 1. Reguleerimisala Määrus kehtestab liiklusmärkide ja teemärgiste (teekattemärgised ja püstmärgised) tähendused ning nõuded fooridele. 3. peatükk TEEMÄRGISTE TÄHENDUSED 1. jagu Üldsätted § 22. Teemärgiste kasutamine (1) Teemärgistega kehtestatakse liikluskord, mis aitab liikluses orienteeruda ja rõhutab esinevaid ohuallikaid. (2) Teemärgiseid kasutatakse iseseisvalt või koos märkide ja fooridega. § 23. Teemärgiste liigid (1) Teemärgised jagunevad teekattemärgisteks ja püstmärgisteks. (2) Teemärgise tähise esimene number (9) näitab teemärgist, teine märgiserühma, kolmas koos järgneva tähega või ilma - rühmasisest jä
dets.102016 by autokooljustdriveNo Comments
Ülevaatusele esitatavad sõidukid Mootorsõidukid, mis peavad olema läbinud korralise perioodilise ülevaatuse: sõiduautod ja kaubikud (M1, N1 kategooria sõidukid) veoautod (N2, N3 kategooria sõidukid) bussid (M2, M3 kategooria sõidukid) haagised (O1, O2, O3, O4 kategooria sõidukid) mootorrattad (L3e, L4e, L5e, L7e kategooria sõidukid) traktorid, liikurmasinad ja nende haagised Korralisele perioodilisele ülevaatusele ei pea esitama: mopeede (L1e, L2e kategooria sõidukid) kerge neliratas (L6e kategooria sõidukid) maastikusõidukeid nt ATV, mootorsaan (MS1, MS2 kategooria sõidukid) põllumajanduslikke liikurmasinaid (registreerimistunnistusel märkus "PÕLLUMAJANDUSLIK LIIKURMASIN") Alates 1. septembrist ei panda sõiduki registreerimistunnistusele ülevaataj