Tudulinna Raamatukogu põhimäärus – Riigi Teataja
Tudulinna Raamatukogu põhimäärus
Tudulinna Raamatukogu põhimäärus - sisukord
§ 9 Eelarve, finantseerimine ja töötasustamine
§ 11 Ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
Tudulinna Vallavolikogu
RT IV, 26.09.2012, 23
Määrus kehtestatakse «Rahvaraamatukogu seaduse» § 6 lõike 1, «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 22 lõike 1 punkti 37 ja § 35 lõike 2 alusel.
Käesolev põhimäärus sätestab Tudulinna Raamatukogu eesmärgid ja ülesanded, tegevuse ja juhtimise korralduse, juhataja õigused ja kohustused, finantseerimise alused ning aruandluse ja kontrolli.
(1) Raamatukogu ametlik nimetus on Tudulinna Raamatukogu.
(2) Tudulinna Raamatukogu (edaspidi raamatukogu) on Tudulinna Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav asutus, mis on registreeritud riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste registris.
(3) Raamatukogu asub Tudulinna alevikus Ida-Viru maakonnas. Raamatukogu postiaadress on: Pargi 2, Tudulinna alevik, Tudulinna vald, 42202 Ida-Viru maakond.
(4) Raamatukogu struktuuri kuulub lisaks Tudulinna alevikus paiknevale raamatukogule Oonurme külas asuv Oonurme laenutuspunkt – postiaadress Oonurme küla Tudulinna vald 42206 Ida-Viru maakond.
(5) Raamatukogul on oma nimega pitsat.
(6) Igal struktuuriüksusel on oma nimega tempel teavikute märgistamiseks.
(7) Raamatukogu juhindub oma tegevuses UNESCO rahvaraamatukogude manifestist, Rahvaraamatukogu seadusest ja teistest Eesti Vabariigi seadustest, Tudulinna Vallavolikogu ja -valitsuse õigusaktidest ning oma põhimäärusest.
Raamatukogu eesmärk on tagada teeninduspiirkonna elanikele vaba juurdepääs informatsioonile, teadmistele, inimmõtte saavutustele ning kultuurile. Teha kättesaadavaks soovitavad teavikud ja avalikud andmebaasid ning luua seega võimalused elukestvaks õppimiseks ja enesetäiendamiseks.
1) osutab Tudulinna valla elanikele põhi- ja eriteenuseid, vajadusel koduteenindust;
2) osutab kasutajatele internetiteenuseid;
3) komplekteerib kogud, täiendab neid ning peab fondide arvestust õigusaktidega sätestatud korras ja kindlustab nende säilimise;
4) teeb oma kogu ja elektroonilised andmebaasid kasutajatele kättesaadavaks;
10) teeb koostööd teiste raamatukogudega;
11) osaleb valla arengukava eelnõu väljatöötamises ja kultuurielu koordineerimises.
(2) Raamatukogu kogud on koostiselt universaalsed, sisaldades teeninduspiirkonna elanike põhivajadustele vastavaid erinevates keeltes, eri tüüpi ja laadi teavikuid.
(3) Raamatukogu kogude komplekteerimine, üleandmine, hoidmine ja säilitamine korraldatakse õigusaktidega kehtestatud korras.
(4) Igal struktuuriüksusel on oma kogu, mille komplekteerib struktuuriüksuse raamatukoguhoidja koostöös juhatajaga.
(5) Raamatukogu põhiteenused on teavikute kohalkasutus ja kojulaenutus ning üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu avalikule teabele juurdepääsu võimaldamine.
(6) Raamatukogu põhiteenuseid osutab raamatukogu tasuta.
(7) Raamatukogu eriteenused (koopiate ja väljatrükkide tegemine, andmekandjale informatsiooni salvestamine, andmebaaside kasutamine, tõlketööd, interneti kasutus jm) võivad olla tasulised. Tasulised teenused ja nende hinnad kehtestab vallavalitsus.
(8) Teaviku puudumisel tellib raamatukogu selle lugeja soovil ja kulul teistest raamatukogudest.
(9) Raamatukogu võib temale mittevajalikke teavikuid tasuta võõrandada või müüa vallavolikogu kehtestatud korras.
(10) Raamatukogu lahtiolekuajad kinnitab vallavalitsus raamatukogu juhataja ettepanekul.
(11) Raamatukogu teenuseid võib kasutada igaüks, välja arvatud rahvaraamatukogu seaduse § 17 lõikes 3 sätestatud juhul.
(12) Lugeja õigused ja kohustused sätestatakse raamatukogu kasutamise eeskirjas, mille kehtestab vallavolikogu. Raamatukogu kasutamise eeskiri tehakse teatavaks kõikidele lugejatele.
(13) Asjaajamise korraldamisel lähtub raamatukogu Arhiiviseaduses, Avaliku teabe seaduses, Isikuandmete kaitse seaduses, Digitaalallkirja seaduses, Märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seaduses, Asjaajamiskorra ühtsetes alustes sätestatust.
(3) Juhataja vastutab raamatukogu üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest, samuti raamatukogu kasutuses ja valduses oleva vara heaperemeheliku kasutamise, säilimise ning korrashoiu eest.
(1) Raamatukogu töötajad on juhataja ja raamatukoguhoidja.
(2) Raamatukogu hoidja peab vastama kultuuriministri kehtestatud kutsenõuetele.
(3) Raamatukogu töötajate koosseisu kinnitab vallavalitsus.
(4) Töötajatega sõlmib, peatab, muudab ja ütleb üles töölepingu vallavanem. Töötajatega sõlmitakse tähtajatu või tähtajaline tööleping.
(5) Töötajate tööülesanded määratakse töölepingu lisana vormistatava ameti- või tööjuhendiga.
(2) Raamatukogu valduses olev vara on Tudulinna valla omand. Raamatukogu vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub volikogu poolt kehtestatud korra alusel.
§ 9. Eelarve, finantseerimine ja töötasustamine
1) Tudulinna valla eelarvest;
(2) Teenistuslikku järelevalvet raamatukogu ja juhataja tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle teostab vallavalitsus.
§ 11. Ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Raamatukogu ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsustab Tudulinna Vallavolikogu.
Raamatukogu põhimääruse kinnitab, muudab või tunnistab kehtetuks Tudulinna Vallavolikogu.
(1) Enne 2007.a. 1. maid ametis olevale juhatajale kohalduvad enne 01.05.2007. a. kehtinud haridus- ja kutsenõuded.
(2) Tunnistatakse kehtetuks Tudulinna Vallavolikogu 25.mai 2000.a. määrus nr 13 «Valla raamatukogude põhimääruste kinnitamine“.
(3) Määrus jõustub 01. jaanuaril 2012.a.
Hille Karp


Vastemõisa lasteaia põhimäärus – Riigi Teataja
Vastemõisa lasteaia põhimäärus
Vastemõisa lasteaia põhimäärus - sisukord
§ 4 Lasteaia direktori pädevus
§ 5 Lasteaia direktori töölevõtmine
§ 6 Pedagoogiline nõukogu
§ 8 Hoolekogu pädevus
§ 9 Hoolekogu töökord
§ 12 Lasteaia töötajad
§ 13 Õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused
§ 14 Pedagoogid ja nende kohustused
§ 15 Pedagoogi töölevõtmine ja atesteerimine
§ 16 Lasteaia tervishoiutöötaja
§ 17 Muud töötajad
§ 18 Vara; finantseerimine; järelevalve
RT IV, 20.09.2013, 35
(8) Lasteaia tööaja režiimi määrab vallavalitsus vastavalt lasteaia võimalustele ja arvestades lapsevanemate soove.


Muudatused tulumaksuseaduses alates 01.01.2019 ja 01.01.2020 | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Äriklient Tulu, kulu, käive, kasum Muudatused Muudatused tulumaksuseaduses alates 01.01.2019 ja ...
Mis on üldine kuritarvituste vastane säte?
Senine olukord maksustamisel
Muutused rahvusvahelises maksukeskkonnas
TuMS-i muudatus sisaldab kuritarvituste ärahoidmisele ja on uue rahvusvahelise arusaama järgi maksude kohasele tasumisele suunatud
TuMS § 54¹ „Tulumaks maksueelise saamise eesmärgil tehtavalt tehingult"
TuMS § 54² „Tulumaks ülejäävalt laenukasutuse kulult"
Mis on ülejääv laenukasutuse kulu?
Mis on laenukasutuse kulu?
Ülejääva laenukasutuse kulu maksustamine
Kes on finantsettevõtja?
Mis on finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontsern?
Kes on sidusettevõtja?
Mis on pikaajaline avaliku sektori taristuprojekt?
Kuidas arvutatakse amortisatsioonieelne kasum?
Millal saab valida finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni erandi ülejääva laenukasutuse kulu maksustamisel?
Tulumaksu ümberarvutus
TuMS § 54³ „Tulumaks välismaise kontrollitava äriühingu kasumilt"
Keda käsitatakse välismaise kontrollitava äriühinguna?
TuMS § 545 „Tulumaks lahkumisel" (jõustub 1. jaanuarist 2020)
Tulumaksuseaduse (TuMS) muudatused on avaldatud Riigi Teatajas 28.12.2018.
Muudatustega võetakse üle nõukogu direktiivist (EL) 2016/1164 (Anti-Tax Avoidance Directive ehk ATAD) tulenevad kasumi maksustamisest kõrvalehoidumise vastased meetmed.
TuMS-i täiendati uue paragrahviga:
§ 5¹ „Maksueelise saamise eesmärgil tehtav tehing
ning uue peatükiga 10¹, mis sisaldab viit uut paragrahvi:
§ 54¹ „Tulumaks maksueelise saamise eesmärgil tehtavalt tehingult"
§ 54² „Tulumaks ülejäävalt laenukasutuse kulult"
§ 54³ „Tulumaks välismaise kontrollitava äriühingu kasumilt"
§ 544 „Tulumaksu deklareerimine ja maksmine"
§ 545 „Tulumaks lahkumisel" (jõustub 1. jaanuarist 2020)
Uue üldise kuritarvituste vastase sätte (TuMS § 5¹) kohaselt ei võeta tulumaksuga maksustamisel arvesse tehingut või tehingute ahelat,
mille põhieesmärk või üks põhieesmärkidest on saada maksueelis, mis on vastuolus kohaldatava maksuõiguse või välislepingu sisu või eesmärgiga, ja
mis ei ole kõiki asjasse puutuvaid asjaolusid arvesse võttes tegelik.
Sätte rakendamiseks peavad olema täidetud mõlemad tingimused.
Tehingute ahel võib koosneda rohkem kui ühest vaheastmest või osast (TuMS § 5¹ lg 1). Tehingut või tehingute ahelat ei peeta tegelikuks, kui see ei ole tehtud reaalselt elulistel või ärilistel põhjustel, mis kajastavad tehingu tegelikku majanduslikku sisu (TuMS § 5¹ lg 2).
Elulised ja ärilised põhjused on kõik muud olulised asjaolud peale maksustamisega seotud asjaolude. Maksueelis on lubatav, kui kõiki elulisi ja ärilisi asjaolusid arvesse võttes oleks tehing või tehingute ahel korraldatud ka ilma maksueeliseta. Maksueelis ei ole lubatav, kui kõiki asjaolusid arvesse võttes ei oleks tehingut või tehingute ahelat korraldatud ilma maksueelist saamata.
Füüsiliste isikute ja äriühingute tulumaksust hoidumist reguleerib hetkel maksukorralduse seaduse (MKS) § 84, mis käsitleb maksudest kõrvalehoidumise eesmärgil tehtavaid tehinguid ja toiminguid.
Aastate jooksul on kohtusse jõudnud mitmeid tulumaksu vaidlusi[1], mille puhul on hinnatud tehingute vormilist vastavust nende sisule ning maksudest kõrvalehoidumise esinemist konkreetses olukorras.
Üldistatult võib öelda, et Riigikohus on jõudnud kolmele järeldusele (näiteks Riigikohtulahendi 3-3-1-15-11 punktid 13 ja 14):
kellelgi ei ole kohustust korraldada oma tegevust viisil, millega kaasneb kõrgem maksukoormus;
seadusliku maksuplaneerimisega on tegemist seni, kuni maksukohustuslase tehingu vorm vastab selle tegelikule majanduslikule sisule ja järgitakse maksuseadusi;
füüsilise isiku puhul on tegemist maksude tasumisest kõrvalehoidumisega, kui isik saab majanduslikus mõttes tulu ja ta väldib maksukohustust tehingu majanduslikku sisu moonutatult kajastades.
Eelnevast tulenevalt on Eesti füüsilistel ja juriidilistel isikutel väga laialdane õigus kujundada legaalselt oma tulumaksu kohustuse suurust, kuna MKS § 84 Riigikohtu hinnangul otsesest maksude tasumisest kõrvalehoidumisest kaugemale ei ulatu ning TuMS-is eraldi kuritarvituste vastased sätted puuduvad.
Peaaegu 100 aastat on rahvusvaheline maksupoliitika keskendunud piiriülese topeltmaksustamise vältimisele (näiteks OECD mudelmaksuleping (OECD Model Tax Convention on Income and on Capital) ning EL-i ema-tütre direktiiv dividendide maksustamise kohta (Council Directive 2011/96/EU of 30 November 2011 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States)).
G20 algatusel ning OECD juhtimisel toimus fundamentaalne muutus mõtlemises 2013. a, kui käivitati rahvusvaheline maksubaasi õõnestamise ja kasumi nihutamise vastane projekt (Base Erosion and Profit Shifting, BEPS), millega on liitunud 124 riiki.
Esimene uut rahvusvahelist lähenemist kandev muudatus toimus viidatud EL-i ema-tütre direktiivis, kuhu 2015. a lisati üldine kuritarvituste vastane säte (Council Directive (EU) 2015/121 of 27 January 2015 amending Directive 2011/96/EU on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States). Selle kohaselt on liikmesriikidel keelatud võimaldada direktiivis sätestatud soodustusi skeemi või skeemide ahela puhul, mis ei ole kõiki asjasse puutuvaid fakte ja asjaolusid arvesse võttes tegelik, kuna selle peamine eesmärk või üks peamisi eesmärke on saada maksueelis, mis on vastuolus käesoleva direktiivi sisu või eesmärgiga. Eestis võeti antud muudatus 2016. a üle TuMS § 50 täiendamisega lõikega 14.
Aastal 2016 lepiti EL-is kokku äriühingu tulumaksu vältimise vastases direktiivis (Council Directive (EU) 2016/1164 of 12 July 2016 laying down rules against tax avoidance practices that directly affect the functioning of the internal market, ATAD), mille artikkel 6 laiendas üldise kuritarvituste vastase sätte dividendidelt kõigile äriühingu tulumaksu aspektidele. Selle kohaselt on liikmesriikidel keelatud võtta arvesse skeeme või skeemide ahelat, mis, olles loodud põhieesmärgiga või ühe põhieesmärgiga saada maksueelis, mis on vastuolus kohaldatava maksuõiguse sisu või eesmärgiga, ei ole kõiki asjasse puutuvaid fakte ja asjaolusid arvesse võttes tegelik. Eestil oli kohustus nimetatud säte riigisisesesse õigusesse üle võtta 2018. a lõpuks.
Samal aastal lepiti OECDs veel kokku riikide maksulepinguid täiendavas mitmepoolses konventsioonis (Multilateral Convention to Implement Tax Treaty Related Measures to Prevent Base Erosion and Profit Shifting, MLI), mis laiendab üldise kuritarvituste vastase sätte juba kõigile maksulepingutega kaetud maksudele ja maksumaksjatele. Selle kohaselt ei anta maksulepingus tulule või varale ettenähtud soodustust, kui kõikide asjaolude põhjal on mõistlik järeldada, et soodustuse saamine oli tehingu, mis otseselt või kaudselt viis selle soodustuse saamiseni, üks peamistest eesmärkidest. Eesti on MLI allkirjastanud, ratifitseerimine on planeeritud 2019. a algusesse.
Kokkuvõtlikult saab öelda, et alates BEPS projekti käivitamisest 2013. a on kogu rahvusvaheline tähelepanu koondunud topeltmaksustamise vältimiselt maksude tasumisele – järjest vähemaid viise maksude optimeerimiseks peetakse legaalseks.
TuMS § 51, mis kehtestab üldise kuritarvituste vastase sätte. Selle kohaselt ei võeta maksustamisel arvesse tehingut või tehingute ahelat, mille põhieesmärk või üks põhieesmärkidest on saada maksueelis, mis on vastuolus kohaldatava maksuõiguse või välislepingu sisu või eesmärgiga, ja mis ei ole kõiki asjasse puutuvaid asjaolusid arvesse võttes tegelik;
kehtetuks tunnistatud TuMS § 50 lõiget 14, mis siiani reguleeris maksueelise saavutamise eesmärgil loodud dividendide skeeme;
TuMS § 541, mis reguleerib maksueelise saavutamise eesmärgil loodud skeemi tõttu äriühingu saamata jäänud tulu maksustamist.
Need sätted rakendavad kombineeritult parimal võimalikul viisil eelpool viidatud ema-tütre direktiivi, ATAD direktiivi ja MLI konventsiooni kuritarvituste vastaseid sätteid. Õigusselguse ja lihtsuse huvides on välditud dubleerimist, et maksumaksjad saaksid hinnata oma tehingu maksuõiguspärasust ainult ühte paragrahvi lugedes.
Nende sätete eesmärk on tuua Eesti maksupoliitikasse ning õigusruumi eelpool kirjeldatud rahvusvahelisel tasandil toimunud mõtlemise muutus – legaalse maksuoptimeerimise piirid muutuvad aina kitsamaks ning suurem rõhk on igasuguse maksueeliste saavutamisel, mitte ainult maksude tasumata jätmisel.
Sätete olulisim erinevus võrreldes MKS §-ga 84 on see, et maksumaksjal tekib maksukohustus kohe, kui ta on loonud skeemi, mille vähemalt üks põhieesmärkidest (mitte ainus eesmärk!) on maksueelise saamine (mitte maksudest kõrvalehoidumine!) sõltumata tehingu sisust ja vormist (tehingu vorm ning sisu võivad olla kooskõlas!).
Asjakohane on märkida, et üldised kuritarvituste vastased sätted on nii ema-tütre direktiivis, ATAD direktiivis kui ka MLI konventsioonis tahtlikult üldsõnalised, kuna nende eesmärk on katta ette teadmata kuritarvituste olukordi, mis ei lange ühegi erisätte alla. Seda mõtet annab edasi ka TuMS-i muudatus, mis sisaldab mitmeid väga kindlate kriteeriumitega spetsiifilisi maksude vältimise viiside vastaseid meetmeid (näiteks ülemääraste intresside ja välismaiste kontrollitavate äriühingute kasumite maksustamise reeglid), kuid jätab kõnealuse üldise kuritarvituste vastase meetme avatuks.
Maksumaksjate, maksuhalduri ja kohtute abistamiseks on eelnõu autorid lisanud seletuskirja näiteid, millised olukorrad võiksid eelpoolkirjeldatud rahvusvahelise maksustamise mõtteviisi muutumise taustal ka Eestis edaspidi maksustatavad olla.
Näiteks võib sätteid rakendada olukorras, kus Eestist makstakse riigi A residendist äriühingule litsentsitasu. Maksuleping vähendab TuMS-i alusel kinnipeetavat maksumäära. Mõningase uurimise järel selgub, et riigi A äriühing on Eesti ja riigi B residentide vaheline lüli, et kinnipeetavat tulumaksu vähendada. Eesti ja riigi B vahel ei ole kehtivat maksulepingut. Sel juhul võib üldise kuritarvituste vastase sätte alusel keelduda riigi A lepingut kohaldamast ja litsentsitasult tuleb tulumaks TuMS-i alusel tavapärases määras kinni pidada.
Oluline on rõhutada, et praegu ei ole MKS § 84 alusel ja tulevikus ei muutu TuMS-i alusel maksustatavaks mitte ükski tehing, mille tegemise eesmärk ei ole maksueelise saamine.
Näiteks äriühingutel on jätkuvalt kõik võimalused maksta ja saada litsentsitasusid ning füüsilistel isikutel on jätkuvalt võimalik kasutada oma vara igakülgselt tuluteenimiseks füüsilise isikuna, FIEna või äriühingu kaudu. TuMS-i muudatusega ainult elimineeritakse nende maksumaksjate maksueelised, kes loovad teadlikult skeeme selliste maksueeliste saamiseks, mis pole neile mõeldud.
TuMS § 54¹ reguleerib üldise kuritarvituste vastase sätte rakendamist residendist äriühingu kasumi maksustamisel. Kui on tuvastatud, et tegemist on tehingu või tehingute ahelaga,
mis ole kõiki asjasse puutuvaid asjaolusid arvesse võttes tegelik ning
millega kaasnes maksumaksjale tulu kaotus või üleliigne kulu, siis
tulumaksuga maksustatakse summa, mille residendist äriühing oleks tuluna saanud, või summa, mille residendist äriühing oleks kuluna kandmata jätnud, kui oleks puudunud TuMS §-s 5¹ nimetatud tunnustele vastav tehing või tehingute ahel.
TuMS § 54² lõike 1 alusel maksustatakse residendist äriühingu, välja arvatud finantsettevõtja, ülejääv laenukasutuse kulu, mis ületab
3 000 000 eurot ning
30% residendist äriühingu majandusaasta intressi-, maksu- ja amortisatsioonieelsest kasumist (edaspidi amortisatsioonieelne kasum),
osas, mis ületab residendist äriühingu kahjumit, välja arvatud juhul, kui:
residendist äriühing ei ole finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni osa ja tal ei ole sidusettevõtjat ega püsivat tegevuskohta või
laenu kasutatakse pikaajalise avaliku sektori taristuprojektide rahastamiseks, mille puhul nii projekti teostaja, laenukasutuse kulu, vara kui ka tulu asukoht on Euroopa Liidus, või
residendist äriühing, kes on finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni liige, valib lõike 8 kohaldamise.
Seega ülejäävalt laenukasutuse kulult ei pea maksma tulumaksu finantsettevõtja ning äriühing, kes ei ole finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni osa ning kellel ei ole sidusettevõtjat ega püsivat tegevuskohta. Samuti olukorras, kus laenu kasutatakse pikaajalise avaliku sektori taristuprojekti rahastamiseks.
Ülejääv laenukasutuse kulu on summa, mille võrra residendist äriühingu mahaarvatav laenukasutuse kulu ületab intressitulu ja muud majanduslikult samaväärset maksustatavat tulu (TuMS § 54² lg 2).
Laenukasutuse kuluks TuMS-i tähenduses loetakse intressikulu igasuguselt võlakohustuselt ning muu kulu, mis on majanduslikult samaväärne rahaliste vahendite kaasamisel tekkinud intressi ja kuluga, sealhulgas:
maksed kasumiosaluslaenudelt;
vahetusvõlakirjadelt ja nullkupongvõlakirjadelt kogunenud arvestuslik intress;
alternatiivsete rahastamiskokkulepete alusel saadud summad;
kapitalirendi maksete rahastamiskulude osa;
kapitaliseeritud intress, mis on arvestatud sellega seotud vara bilansilise väärtuse hulka, või kapitaliseeritud intressi amortisatsioonikulu;
turuväärtuse põhimõtte alusel arvutatud rahastamise tootlusele vastavad summad;
üksuse laenukasutusega seotud tuletisinstrumentide või riskimaanduskokkulepete alusel tekkinud tinglik intress;
laenukasutusest ja rahaliste vahendite kaasamisega seotud instrumentidest tulenev vahetuskursikasum või -kahjum;
rahastamiskokkulepete garantiitasud, korraldustasud ja samalaadsed rahaliste vahendite laenamisega seotud kulud (TuMS § 54² lg 2).
Finantsettevõtja on krediidiasutus, investeerimisühing, alternatiivse investeerimisfondi valitseja, vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud fondivalitseja, kindlustusandja, edasikindlustusandja, tööandjapensioni kogumisasutus, pensionikindlustusasutus, alternatiivne investeerimisfond, vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja, keskne vastaspool või väärtpaberite keskdepositoorium (TuMS § 54² lg 3).
Finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontsern on kontsern, kuhu kuuluvad kõik üksused, mis on täielikult hõlmatud konsolideeritud finantsaruandega, mis on koostatud rahvusvaheliste finantsaruandluse standardite või Euroopa Liidu liikmesriigi finantsaruandlussüsteemi alusel (TuMS § 54² lg 4).
Kui residendist äriühing on finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni osa, siis saab ta ülejääva laenukasutuse kulu maksustamisel valida kahe kontserni erandi vahel. Erandite kasutamiseks peavad olema täidetud TuMS § 54² lõigetes 8 ja 9 sätestatud tingimused.
Sidusettevõtja on:
üksus, milles residendist äriühingul on otsene või kaudne osalus, mis on vähemalt 25% hääleõigusest või kapitalist või mille kasumist tal on õigus saada vähemalt 25%;
füüsiline isik või üksus, kellel on maksumaksjas otsene või kaudne osalus, mis on vähemalt 25% hääleõigusest või kapitalist, või kellel on õigus saada vähemalt 25% selle maksumaksja kasumist;
kõik asjaomased üksused, kui füüsilisel isikul või üksusel on maksumaksjas ja ühes või enamas üksuses otsene või kaudne osalus, mis on vähemalt 25% (TuMS § 54² lg 5).
Pikaajaline avaliku sektori taristuprojekt on projekt, mille eesmärk on pakkuda, ajakohastada, käitada või hooldada suuremahulist vara, mida Euroopa Liidu liikmesriik peab üldist avalikku huvi pakkuvaks (TuMS § 54² lg 6).
Amortisatsioonieelne kasum arvutatakse, liites tulumaksuga maksustatavale tulule ülejääva laenukasutuse kulu maksustamise eesmärgil korrigeeritud summad ning maksustamise eesmärgil korrigeeritud kulumi- ja amortisatsioonisummad. Kui maksustamise eesmärgil korrigeeritud summasid ei ole, siis lähtutakse raamatupidamislikest summadest. Amortisatsioonieelsest kasumist jäetakse välja:
tulumaksust vabastatud tulu, sealhulgas tulu, mille arvel jaotatud kasumit ei maksustata;
kogu pikaajalise avaliku sektori taristuprojekti rahastamiseks kasutatud laenust saadud tulu (TuMS § 54² lg 7).
Residendist äriühing, kes on finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni liige, võib valida, et tema ülejäävat laenukasutuse kulu ei maksustata, kui ta tõendab, et tema omakapitali ja koguvara suhe on sama või suurem kui kontserni, välja arvatud kontserni kuuluvate finantsettevõtjate, omakapitali ja koguvara suhe, ning kui on täidetud järgmised tingimused:
residendist äriühingu omakapitali ja koguvara suhet peetakse võrdseks kontserni omakapitali ja koguvara suhtega, kui residendist äriühingu omakapitali ja koguvara suhe on kontserni omast kuni kaks protsendipunkti väiksem;
kõiki varasid ja kohustusi hinnatakse sama meetodiga nagu konsolideeritud finantsaruandes, mis on koostatud rahvusvaheliste finantsaruandluse standartide või Euroopa Liidu liikmesriigi finantsaruandlussüsteemi alusel (TuMS § 54² lg 8).
Residendist äriühing, kes on finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud kontserni liige, võib lähtuda TuMS § 54² lõikes 1 sätestatust kõrgemast ülejääva laenukasutuse kulu piirmäärast. Kõrgem ülejääv laenukasutuse kulu piirmäär arvutatakse kahes etapis:
suhtarv arvutatakse, jagades kolmandate isikutega seoses tekkinud kontserni ülejääva laenukasutuse kulu (välja arvatud kontserni kuuluvate finantsettevõtjate ja lõike 1 punktis 2 nimetatud laenukasutuse kulu) kontserni (välja arvatud kontserni kuuluvate finantsettevõtjate) amortisatsioonieelse kasumiga;
saadud suhtarv korrutatakse residendist äriühingu amortisatsioonieelse kasumiga (TuMS § 54² lg 9).
Kui residendist äriühingu ülejääv laenukasutuse kulu jääb maksustamisperioodil allapoole TuMS §-s 54² sätestatud piirmäära, on residendist äriühingul õigus teha tulumaksu ümberarvutus eelnevatel maksustamisperioodidel ülejäävalt laenukasutuse kulult tasutud tulumaksu kohta kuni TuMS §-s 54² sätestatud piirmäärani ning nõuda enammakstud tulumaksu tagastamist (TuMS § 54² lg 10).
TuMS § 54³ lõike 1 alusel omistatakse residendist äriühingule ja tema kasumina maksustatakse välismaise kontrollitava äriühingu kasumi osa:
mis saadi niisuguse vara kasutamise ja selliste riskide võtmise tulemusel, mis on seotud kontrollitava äriühingu võtmetöötajatega ning
mis on saadud näilikest tehingutest, mille tegemise peamine eesmärk oli saada maksueelis.
Residendist äriühingule omistatava välismaise kontrollitava äriühingu kasum arvutatakse kooskõlas turuväärtuse põhimõttega.
Tehingut või tehingute ahelat peetakse näilikuks, kui asjaomasel üksusel või püsival tegevuskohal ei oleks vara, millelt ta kogu osa või osa oma tulust saab, ja ta ei oleks võtnud vastavaid riske, kui seda ei kontrolliks äriühing, kus täidetakse selle vara ja nende riskidega seotud võtmetöötajate funktsiooni, mis on kontrollitava äriühingu tulu teenimisel määrava tähtsusega (TuMS § 54³ lg 2).
Välismaise kontrollitava äriühinguna käsitatakse:
üksust, mille puhul residendist äriühingul üksi või koos oma sidusettevõtjaga on otsene või kaudne osalus rohkem kui 50% hääleõigusena või ta omab otseselt või kaudselt rohkem kui 50% kapitalist või tal on õigus saada rohkem kui 50% kõnealuse üksuse kasumist;
püsivat tegevuskohta. (TuMS § 54³ lg 3)
Tulumaksu välismaise kontrollitava äriühingu kasumilt ei kohaldata residendist äriühingule, kelle kontrollitava äriühingu eelmise majandusaasta kasum ei ületa 750 000 eurot ja kelle muud äritulud, kasum tütarettevõtjatelt, sidusettevõtjatelt ja finantsinvesteeringutelt, intressitulud ning muud finantstulud kokku ei ületa samal perioodil 75 000 eurot.
Tulumaksuga maksustatakse summa, mis võrdub väljaviidava vara tuurväärtuse ja bilansilise maksumuse vahega vara Eestist väljaviimise hetkel, kui residendist äriühing viib vara teises Euroopa Liidu liikmesriigis või kolmandas riigis asuvasse püsivasse tegevuskohta (TuMS § 545 lg 1).
Tulumaksuga maksustamist ei kohaldata väärtpaberite rahastamisega seotud vara väljaviimise suhtes, tagatiseks antud vara suhtes või juhul, kui vara viiakse välja usaldusnormatiivide kapitalinõuete täitmiseks või likviidsuse juhtimiseks, kui vara paigutatakse 12 kuu jooksul tagasi Eestisse (TuMS § 545 lg 2).
Tulumaksu tasumist võib ajatada, tasudes seda kuni viie aasta jooksul, kui:
residendist äriühing viib vara lepinguriigis asuvasse püsivasse tegevuskohta või
residendist äriühing muutub teise lepinguriigi residendiks (TuMS § 545 lg 3).
Ajatamise tingimused on sätestatud TuMS § 545 lõigetes 4–7.
[1] Meedias on enim kajastust leidnud tuntud Eesti äriühingute osaluste võõrandamist puudutanud vaidlused. Need on keskendunud küsimusele, kas füüsilise isiku poolt vahetult enne osaluse võõrandamist osaluse üleandmine endale kuuluvale äriühingule ning sellega kaasnev osaluse võõrandamiselt saadud tulu maksukohustuse edasilükkamine on käsitletav maksudest kõrvalehoidumisena või mitte. Tagasi teksti juurde »


text:
Võru linna eelarvest kultuuri-, spordi- ja noorsootööalastele üritustele toetuse andmise kord – Riigi Teataja
Võru linna eelarvest kultuuri-, spordi- ja noorsootööalastele üritustele toetuse andmise kord
Võru linna eelarvest kultuuri-, spordi- ja noorsootööalastele üritustele toetuse andmise kord - sisukord
§ 3 AVALDUSE LÄBIVAATAMINE
§ 4 TOETUSE ANDMINE JA JÄRELEVALVE
RT IV, 14.11.2012, 3
Vastu võetud 20.06.2007 nr 53
(1) Käesolev kord reguleerib kultuuri-, spordi- ja noorsootööalastele üritustele (edaspidi üritused) Võru linna eelarvest (edaspidi eelarve) toetuste taotlemist, avalduse läbivaatamist ning toetuse andmist ja toetuse kasutamise üle järelevalve teostamist.
(2) Toetust ürituste korraldamiseks on õigustaotleda juriidilistel ja füüsilistel isikutel tingimusel, et nende poolt korraldatav üritus toimub Võrus või on Võruga seotud muul viisil.
(3) Toetuse andmise eesmärgiks on kaasa aidata Võrus või Võruga muul viisil seotud ürituste korraldamisele.
(1) Toetuse taotlemise aluseks eelarvest on vormikohane avaldus, mille taotleja esitab Võru Linnavalitsusele (edaspidi linnavalitsus) järgmise aasta kohta jooksva aasta 01. oktoobriks.
(2) Vormikohase avalduse jooksval aastal toetuse taotlemiseks võib täiendavalt esitada ka hiljemalt 01. aprilliks ja 01. septembriks. Nimetatud avalduses peab olema ära toodud põhjendus, miks avaldust õigeaegselt ei esitatud.
(3) Avalduse ja aruande vormid kinnitab linnavalitsus.
§ 3. AVALDUSE LÄBIVAATAMINE
(1) Käesoleva korra § 2 lõikes 1 nimetatud avalduse läbivaatamine:
1) linnavalitsuse ametnik kontrollib esitatud avalduse vastavust nõuetele. Puuduste esinemisel teatab ta sellest taotlejale ning annab puuduste kõrvaldamiseks aega 15 päeva. Kui linnavalitsuse ametnik avastab valeandmete teadliku esitamise, lõpetatakse menetlus toetuse määramiseks;
2) laekunud avaldustest teeb linnavalitsuse ametnik koondi hiljemalt ühe kuu jooksul pärast avalduste esitamise tähtaega ja esitab selle Võru Linnavolikogu alatisele kultuurikomisjonile;
3) Võru Linnavolikogu alatine kultuurikomisjon esitab omapoolse ettepaneku toetuste andmiseks linnavalitsusele, arvestades selleks eelarves ettenähtud vahendite suurust.
(2) Käesoleva korra § 2 lõikes 2 nimetatud kuupäevadeks laekunud avaldused vaatab Võru Linnavolikogu alatine kultuurikomisjon läbi ja teeb ettepaneku toetuse andmiseks sama kuu 15. kuupäevaks.
(3) Toetuse andmisel eelistatakse:
1) Võru linnas toimuvaid üritusi, arvestades ürituse olulisust linna kultuuri-, spordi- ja noorsootööalase tegevuse edendamisel ja mitmekesistamisel või;
2) üritusi, mis ei toimu Võru linnas, kuid toovad piirkonda palju külalisi ning on piirkondlikult olulised või;
3) avaldusi, kus on näidatud konkreetne omafinantseeringute suurus, kaasfinantseerijad ning kaasfinantseerimise suurus või;
4) meedias kajastatavaid üritusi, mis aitavad kujundada Võru linna positiivset mainet.
(4) Toetust ei anta:
1) sõitude jaoks. Erandiks võivad olla sõidud, kus ollakse määratud esindama Võru linna või Eesti riiki;
2) juba toimunud üritustele.
§ 4. TOETUSE ANDMINE JA JÄRELEVALVE
(1) Toetuse andmise otsustab linnavalitsus oma korraldusega.
(2) Kui üritus, mille korraldamiseks toetust taotleti, jääb ära, kohustub toetuse saaja sellest koheselt linnavalitsusele teatama ja toetuseks üle kantud summa tagastama.
(3) Toetuse saaja esitab linnavalitsusele ühe kuu jooksul pärast ürituse toimumist aruande ürituse korraldamiskulude kohta.
(4) Toetuse ülekandmist ning kontrolli toetuse sihipärase kasutamise üle korraldab linnavalitsus.
(5) Linnavalitsusel on õigus järelevalve korras keelduda toetuse andmisest isikutele, kes:
1) ei ole toetust kasutanud sihtotstarbeliselt;
2) on toetuse taotlemisel teadlikult esitanud valeandmeid;
3) ei ole varasemalt antud toetuse kasutamise kohta tähtajaks esitanud vormikohast aruannet.
(1) Tunnistada kehtetuks Võru Linnavolikogu 04.04.2003 määruse nr 14 „Linna eelarvest kultuuri-, spordi- ja noorsootööalasele tegevusele toetuste andmise korra kehtestamine“ (KO, 07.12.2006, 226, 2390) lisa 3 „Võru linna eelarvest kultuuri-, spordi- ja noorsootööalaste ürituste toetuste andmise kord“.
(2) Määrus jõustub 1. juulil 2007.

matches:
§ 3
§ 4
§ 3
§ 2
§ 2
§ 4


Kaitseväe korralduse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Kaitseväe korralduse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus
07.02.2014 otsus nr 370
„(1) Kaitsevägi võib lähtuvalt tegutsemisalast jaguneda väeliikideks.”;
2) paragrahvi 11 lõikes 3 asendatakse sõna „Väeliigi” sõnaga „Kaitseväe”;
„(2) Kaitseväe struktuuriüksused on Kaitseväe peastaap, õhuväe staap, väeüksused, sõjaväepolitsei, Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused, NATO küberkaitsekoostöö keskuse Eesti kontingent, luurekeskus, toetuse väejuhatus ja erioperatsioonide väejuhatus.”;
„(3) Alaliselt tegutsevate struktuuriüksuste põhimäärused kehtestab Kaitseväe juhataja.”;
5) paragrahvi 13 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Väeüksus on brigaad, grupp, pataljon, divisjon, laevastik ja baas.”;
6) paragrahvi 13 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Alalist väeüksust nimetatakse väeosaks.”;
„(1) Rahuaja üksused ja nende allüksused jagunevad alalisteks, ajutisteks ning reservüksusteks.”;
9) paragrahvi 14 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Alaline üksus on täielikult või osaliselt tegevväelastest ja ajateenijatest formeeritud alalise asukohaga üksus.”;
10) paragrahvi 14 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
„(1) Sõjaaja üksused ja nende allüksused formeeritakse rahuaja üksuste baasil mobilisatsiooni käigus.”;
12) paragrahvi 15 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Sõjaaja üksuste koosseisu kehtestab Vabariigi Valitsus korraldusega.”;
13) paragrahvid 16 ja 17 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 18 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) Kaitseväe juhataja ja Kaitseväe juhataja asetäitja nõustamine ning nende tegevuse toetamine;”;
15) paragrahvid 19 ja 20 tunnistatakse kehtetuks;
16) seadust täiendatakse §-ga 201 järgmises sõnastuses:
„§ 201. Toetuse väejuhatus
Toetuse väejuhatus on Kaitseväe struktuuriüksus, mille ülesanne on Kaitseväele logistilise toetuse ja toetusteenuse osutamine, formeerimisülesande täitmine ning muude õigusaktidest tulenevate ülesannete täitmine.”;
17) paragrahvi 222 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 222. Erioperatsioonide väejuhatus
(1) Erioperatsioonide väejuhatus on Kaitseväe struktuuriüksus, mille ülesanne on erioperatsiooni planeerimine, ettevalmistamine, elluviimine ning muude õigusaktidest tulenevate ülesannete täitmine.”;
18) seadust täiendatakse §-ga 223 järgmises sõnastuses:
„§ 223. Luurekeskus
(1) Luurekeskus on Kaitseväe struktuuriüksus, mille ülesanne on teostada kaitseväeluuret ja koordineerida teiste struktuuriüksuste luure- ja julgeolekutegevust, anda kaitseministrile, Kaitseväe juhatajale ja Kaitseväe juhataja asetäitjale luure- ja julgeolekuteavet ning muude õigusaktidest tulenevate ülesannete täitmine.
(2) Luurekeskus korraldab luure- ja julgeolekualast väljaõpet ning osaleb rahvusvahelises ja riigisiseses luurekoostöös Kaitseväe juhataja määratud ulatuses.”;
„(2) Kaitseväe juhataja vahetus alluvuses on Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülem, väeliigi ülem, väejuhatuse ülem, sõjaväepolitsei ülem, Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste ülem, luurekeskuse ülem, Kaitseväe peainspektor, Kaitseväe peaaudiitor ja NATO küberkaitsekoostöö keskuse Eesti kontingendi ülem ning käesoleva seaduse § 12 lõike 1 alusel kehtestatud Kaitseväe põhimääruses määratud väeüksuse ülem.”;
20) paragrahvi 23 lõiked 3–5 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahv 25 tunnistatakse kehtetuks;
22) paragrahv 36 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 36. Kaitseväeluure
5) Kaitseväe julgeoleku tagamiseks käesolevas seaduses ettenähtud korras.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 4 ja 5 nimetatud eesmärgil teabe kogumisel ja töötlemisel ei koguta ega töödelda teavet Eesti kodaniku kohta, välja arvatud Kaitseväkke kandideeriva, Kaitseväes teeniva või töötava isiku või Kaitseväe julgeolekualale juurdepääsu õigust taotleva isiku kohta.”;
23) paragrahvi 37 lõike 1 punktid 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„2) pilte või kujutisi maa- või merepinna ja väljaspool Eesti Vabariigi territooriumi asuva või Eesti Vabariigi territooriumile sisenenud välisriigi kasutuses oleva objekti kohta;
3) muudelt teabevaldajatelt saadud juurdepääsupiiranguta teavet või avaliku teabe seaduses või riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduses sätestatud alustel saadud piiratud juurdepääsuga teavet;”;
24) paragrahvi 37 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Füüsilisel isikul ja eraõiguslikul juriidilisel isikul on õigus keelduda Kaitseväele teabe andmisest.”;
25) paragrahvi 37 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Rahvusvahelise sõjalise operatsiooni piirkonnas on Kaitseväel lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud viisil teabe kogumisele õigus isikuid küsitleda ja neid varjatult jälgida, kaasata isikut tegema salajast koostööd ning teeselda eraõiguslikku juriidilist isikut, tema struktuuriüksust või organit või äriühingu filiaali. Teabe kogumisel arvestatakse rahvusvahelise õiguse põhimõtteid ja norme.”;
26) seadust täiendatakse §-dega 371 ja 372 järgmises sõnastuses:
„§ 371. Kaasamine salajasse koostöösse
(6) Isiku kaasamise dokumenteerimise korra kehtestab kaitseminister määrusega.
(2) Teeseldava isiku või äriühingu filiaali asutab või soetab Kaitsevägi kaitseministri kirjalikul nõusolekul. Isiku või äriühingu filiaali teesklemise lõpetamisest teavitatakse kaitseministrit.
(3) Kaitseminister annab kirjaliku nõusoleku isiku või äriühingu filiaali teesklemiseks Kaitseväe juhataja põhjendatud taotlusel, milles märgitakse:
(4) Struktuuriüksuse või organi teesklemise otsustab kaitseminister käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud asjaolude alusel.
(5) Teeseldava isiku, struktuuriüksuse, organi või äriühingu filiaali nimel tehtud tehing loetakse Kaitseväe tehtud tehinguks.”;
27) paragrahvi 38 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kaitseväe poolt käesoleva seaduse § 37 lõike 1 punktide 1 ja 2 ning lõike 2 alusel teabe kogumisel kasutatavate meetodite ja vahendite loetelu kehtestab kaitseminister määrusega.”;
28) seadust täiendatakse §-dega 413–4110 järgmises sõnastuses:
„§ 413. Taustakontroll
(3) Taustakontrolli käigus kogutud isikuandmeid võib edastada avaliku teabe seaduses sätestatud korras riigiasutustele ainult tausta- või julgeolekukontrolli eesmärgil.”;
29) paragrahvi 42 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kaitseväeluure teostamist ja julgeolekuasutuste tegevust koordineerib julgeolekuasutuste seaduse § 10 lõikes 1 nimetatud komisjon.
(2) Julgeolekuasutuste seaduse § 9 lõikes 2 nimetatud riigi julgeolekuteabe kogumise ja analüüsimise kavas sätestatakse Kaitseväele kaitseväeluure teostamisel esitatavad ülesanded ja kogutava teabe kava selle olulisuse järgi.”;
30) paragrahvi 43 lõikes 1 asendatakse tekstiosa „punktides 1–4 ja lõikes 2 ning vajaduse korral § 37 lõike 1 punktis 5” tekstiosaga „punktis 4, lõikes 2 ning §-s 415”;
31) paragrahvi 43 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva seaduse § 37 lõike 1 punktides 1–3 ning vajaduse korral § 37 lõike 1 punktis 5 sätestatud viisil kogutud teabe dokumenteerib Kaitsevägi dokumendiregistris.”;
32) paragrahvi 43 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kaitsevägi esitab Kaitseministeeriumile iga nelja kuu järel kirjaliku ülevaate tema poolt kaitseväeluure teostamisel kogutud andmete ja nende saamiseks kasutatud vahendite ja meetodite kohta ning iga kuue kuu järel käesoleva seaduse § 37 lõigetes 1 ja 2 nimetatud volitusi rakendava Kaitseväe struktuuriüksuse ülesannete täitmise aruande.”;
33) seadust täiendatakse §-ga 431 järgmises sõnastuses:
„§ 431. Juurdepääs kaitseväeluure dokumentidele
Avaliku veebi kaudu ei võimaldata juurdepääsu Kaitseväe dokumendiregistri osale, milles registreeritakse Kaitseväe korralduse seaduse § 37 lõigetes 1 ja 2 nimetatud volitusi rakendavale Kaitseväe struktuuriüksusele saabunud või koostatud dokumente.”;
34) paragrahvi 57 täiendatakse lõigetega 10 ja 11 järgmises sõnastuses:
„(10) Tegevväelane, Kaitseväes teenistuses olev ametnik ja Kaitseväes töölepingu alusel töötav isik annab hiljemalt 2014. aasta 31. oktoobriks kirjaliku nõusoleku enda kohta käesoleva seaduse §-s 415 sätestatud viisil andmete kogumiseks või päringu tegemiseks ning esitab isikuankeedi.
(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 10 nimetatud nõusoleku andmata või ankeedi esitamata jätmisel vabastatakse isik teenistusest või öeldakse tööleping üles hüvitiseta käesoleva lõike alusel kirjaliku nõusoleku esitamise tähtajale järgnenud päevast arvates.”.
1) paragrahvi 15 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:
„5) muu seaduses sätestatud teenistusse võtmist välistava asjaolu esinemisel.”;
2) paragrahvi 93 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ametniku võib teenistusest vabastada töövõime vähenemise tõttu, kui ametnik ei saa oma teenistusülesandeid täita üle nelja kuu järjest või üle viie kuu aasta jooksul.”.
„5) piirvanuse ületanud tegevväelane, kes on Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema või luurekeskuse ülema ametikohal, kuni ametikohalt vabastamiseni.”;
2) paragrahvi 53 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Väeliigisisese üleviimise otsustab Kaitseväe juhataja volitatud tegevväelane, üleviimise ühest väeliigist või Kaitseväe juhataja vahetus alluvuses oleva struktuuriüksuse koosseisus olevast väeüksusest teise ning väeliigi ja Kaitseväe juhatajale vahetult alluva struktuuriüksuse koosseisus oleva väeüksuse vahel otsustab Kaitseväe juhataja või tema volitatud ülem.”;
3) seaduse 7. peatükis asendatakse läbivalt sõnad „kaitseringkonna ülem” sõnadega „Kaitseväe juhataja volitatud struktuuriüksuse ülem” vastavas käändes;
4) paragrahvi 86 täiendatakse punktiga 7 järgmises sõnastuses:
„7) kelle puhul esineb muu seaduses sätestatud teenistusse võtmist välistav asjaolu.”;
5) paragrahv 93 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 93. Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetamine
(1) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetatav tegevväelane peab vastama käesoleva seaduse § 83 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
(2) Kaitseväe juhataja ametikohale nimetab tegevväelase viieks aastaks Vabariigi Valitsus kaitseministri ettepanekul, võttes arvesse Riigikogu riigikaitsekomisjoni seisukoha.
(3) Vabariigi Valitsusel on õigus kaitseministri ettepanekul ja Riigikogu riigikaitsekomisjoni seisukohta arvesse võttes nimetada Kaitseväe juhataja ametikohal olev tegevväelane pärast käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud aega Kaitseväe juhataja ametikohale täiendavalt kaheks aastaks.
(4) Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetab tegevväelase kaitseminister Kaitseväe juhataja ettepanekul.
(5) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetamisel on nõutav tegevväelase eelnev kirjalik nõusolek.
(6) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetataval tegevväelasel peab olema kehtiv täiesti salajase taseme riigisaladusele juurdepääsu luba ja sellele vastava taseme salastatud välisteabe juurdepääsusertifikaat.”;
6) paragrahvi 121 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kaitseväe juhataja ülesandeid täidab tema puudumisel Kaitseväe juhataja asetäitja, viimase puudumisel Kaitseväe peastaabi ülem, viimase puudumisel toetuse väejuhatuse ülem, viimase puudumisel õhuväe ülem ja viimase puudumisel mereväe ülem. Kaitseväe juhataja põhjendatud ettepanekul võib kaitseminister otsustada ajutiselt teistsuguse järjekorra kasuks.”;
7) paragrahvi 121 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Kaitseväe juhataja asetäitjat asendab tema puudumisel Kaitseväe peastaabi ülem, viimase puudumisel toetuse väejuhatuse ülem, viimase puudumisel õhuväe ülem ja viimase puudumisel mereväe ülem.”;
8) paragrahvi 121 lõikest 5 jäetakse välja tekstiosa „peastaabi ülema asetäitja, viimase puudumisel”;
9) paragrahvi 121 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Väeliigi ülemat asendab Kaitseväe juhataja määratud tegevväelane.”;
10) paragrahvi 121 täiendatakse lõikega 61 järgmises sõnastuses:
„(61) Toetuse väejuhatuse ülemat asendab tema puudumisel Kaitseväe juhataja määratud toetuse väejuhatuses ametikohal olev tegevväelane.”;
11) paragrahvi 121 lõikes 10 asendatakse sõnad „peastaabi ülem” sõnadega „juhataja asetäitja”;
12) paragrahv 129 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 129. Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema põhipalk
(1) Kaitseväe juhataja põhipalga suuruse kehtestab igaks järgnevaks kalendriaastaks Vabariigi Valitsus korraldusega.
(2) Kaitseväe juhatajale ei maksta muutuvpalka.
(3) Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema põhipalga määrab kaitseminister käskkirjaga.”;
13) paragrahvi 134 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohale nimetatav tegevväelane vabastatakse eelmiselt ametikohalt päeval, mis vahetult eelneb uuele ametikohale nimetamise päevale.”;
14) paragrahv 135 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 135. Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohalt vabastamine
(1) Kaitseväe juhataja ametikohalt vabastab tegevväelase Vabariigi Valitsus kaitseministri ettepanekul, võttes arvesse Riigikogu riigikaitsekomisjoni seisukoha.
(2) Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohalt vabastab tegevväelase kaitseminister Kaitseväe juhataja ettepanekul.
(3) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja ja Kaitseväe peastaabi ülem peavad oma ametikohalt vabastamise soovist ette teatama kaitseministrile vähemalt 120 päeva ning väeliigi ülem, väejuhatuse ülem ja luurekeskuse ülem vähemalt 90 päeva enne soovitud vabastamise kuupäeva.
(4) Kaitseväe juhataja ametikohalt vabastatud tegevväelane nimetatakse tema nõusolekul uuele rahuaja ametikohale. Nõusoleku puudumisel vabastatakse tegevväelane tegevteenistusest käesoleva seaduse § 140 lõike 1 punkti 1 alusel ja loetakse vabastatuks päevast, mis vahetult järgneb ametikohalt vabastamise päevale. Piirvanuse ületanud tegevväelane vabastatakse piirvanuse ületamise tõttu uut rahuaja ametikohta pakkumata.
(5) Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametikohalt vabastamise järel nimetatakse tegevväelane päevast, mis vahetult järgneb ametikohalt vabastamise päevale, teisele ametikohale või vabastatakse tegevteenistusest käesolevas seaduses sätestatud korras.”;
15) paragrahvi 142 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kaitseväe juhataja, Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema omal soovil tegevteenistusest vabastamiseks peab nimetatud tegevväelane esitama kirjaliku taotluse vabastamise ettepaneku tegemise õigusega isikule, arvestades käesoleva seaduse § 135 lõikes 3 sätestatud tähtaega.”;
16) paragrahvi 144 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülem, väeliigi ülem, väejuhatuse ülem ja luurekeskuse ülem vabastatakse tegevteenistusest piirvanuse täitumise tõttu kaitseministri käskkirjas märgitud päevast arvates.”;
17) paragrahvi 162 lõikes 1 asendatakse sõnad „kaitseringkonna ülema määratud kaitseväelasel” sõnadega „õppekogunemist korraldava struktuuriüksuse ülema määratud kaitseväelasel”;
18) paragrahvi 162 lõikes 2 asendatakse sõnad „kaitseringkonna ülema määratud kaitseväelasel” sõnadega „struktuuriüksuse ülema määratud kaitseväelasel”;
19) paragrahvi 207 pealkirjas ja tekstis asendatakse läbivalt sõnad „peastaabi ülem” sõnadega „juhataja asetäitja” vastavas käändes;
20) paragrahvi 212 lõikest 4 jäetakse välja lauseosa „, päästeteenistuses”.
Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse § 39 täiendatakse lõigetega 8–10 järgmises sõnastuses:
„(8) Enne 2014. aasta 1. augustit Kaitseväe peastaabi ülema ametikohal olnud isikul on õigus tegevteenistuspensionile, sõltumata tegevteenistusstaažist ja vanusest ning tema Kaitseväe peastaabi ülema ametikohal oleku ajast.
(10) 2014. aasta 31. juulil Kaitseväe peastaabi ülema ametikohal olnud isiku tegevteenistuspensioni suuruseks on 75 protsenti tema ametikohal 2014. aasta 31. juulil kehtinud ametikoha palgaastmestiku keskmisest.”.
1) paragrahvi 5 lõiget 2 täiendatakse punktiga 52 järgmises sõnastuses:
„52) käesoleva seaduse § 20 lõike 1 punktis 10 nimetatud juhul isiku võtmisel Kaitseväkke teenistusse või tööle või tegevväelase, ametniku või töötaja Kaitseväkke sobivuse hindamisel või Kaitseväele teenuse osutamisega seotud isiku Kaitseväe julgeolekualale lubamise otsustamisel Kaitseväe korralduse seaduse § 413 lõike 1 punktides 6, 8 ja 9 nimetatud nõuetele vastavuse kontrollimisel;”;
2) paragrahvi 20 lõike 1 punktis 10 asendatakse number „51” numbriga „52”.
Liiklusseaduse § 85 lõikes 3 asendatakse sõnad „Kaitseväe Logistikakeskus” sõnaga „Kaitsevägi”.
§ 7. Rahuaja riigikaitse seaduse muutmine
1) paragrahvi 5 lõike 2 punkt 19 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„19) määrab Eesti Vabariigi territooriumi jagunemise kaitseringkondadeks;”;
2) paragrahvi 14 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) esitab kaitseministrile ettepaneku Kaitseväe juhataja asetäitja, Kaitseväe peastaabi ülema, väeliigi ülema, väejuhatuse ülema ja luurekeskuse ülema ametisse nimetamiseks ja ametist vabastamiseks ning teeb koos kaitseministriga Vabariigi Valitsusele ühise ettepaneku Kaitseliidu ülema ametisse nimetamiseks ja ametist vabastamiseks;”;
3) paragrahvi 14 lõike 3 punkt 224 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„224) kehtestab sõjaaja üksuste ja reservüksuste mobiliseerimise, formeerimise ning tegevuskavad või annab volitusi nende kehtestamiseks;”.
2) paragrahvi 7 punkt 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„8) Kaitseväe korralduse seaduse § 37 lõike 1 punktides 1, 2 ja 5 ning lõikes 2 nimetatud volitusi rakendava Kaitseväe struktuuriüksuse koosseisu, ülesandeid ja eelarve jaotust käsitlev teave, välja arvatud teave, mille avalikuks tulek ei kahjusta Eesti Vabariigi julgeolekut. See teave salastatakse salajasel või madalamal tasemel kuni 25 aastaks;”;
3) paragrahvi 10 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) Kaitseväe korralduse seaduse § 37 lõike 1 punktides 1, 2 ja 5 nimetatud volituste rakendamisega kaitseväeluure ülesannet täitva Kaitseväe struktuuriüksuse kasutuses olevaid hooneid ja rajatisi käsitlev teave, välja arvatud teave, mille avalikuks tulek ei kahjusta Eesti Vabariigi julgeolekut. See teave salastatakse konfidentsiaalsel või madalamal tasemel kuni hoone või rajatise valduse lõppemiseni;”;
4) paragrahvi 35 lõikes 4 ja § 52 lõike 2 punktis 2 asendatakse sõnad „Kaitseväe Peastaap” sõnaga „Kaitsevägi” vastavas käändes;
„(6) Riigisaladuse edastamine välisriigile, rahvusvahelisele organisatsioonile või rahvusvahelise kokkuleppega loodud institutsioonile registreeritakse eelnevalt riigi julgeoleku volitatud esindaja juures, välja arvatud juhul, kui teavet edastab käesolevas paragrahvis sätestatud tingimustel julgeolekuasutus, kui Kaitsevägi edastab välisriigile käesoleva seaduse § 7 punktides 51, 7, 10 ja 11 nimetatud teavet või kui teavet edastatakse käesoleva paragrahvi lõike 5 või 51 alusel.”.
Käesolev seadus jõustub 2014. aasta 1. augustil.


Välismaalaste seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Välismaalaste seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus
RT I 2008, 15, 107
Vabariigi Presidendi 27. märtsi 2008. a otsusega nr 264
Välismaalaste seaduses (RT I 1993, 44, 637; 2007, 62, 394) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 55 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Riigilõivu tasutakse riigilõivuseaduses sätestatud määras järgmiste toimingute sooritamise ja haldusaktide andmise taotluste läbivaatamise eest:
5) viisa taotlemisel nõutava kutse läbivaatamine;
7) lühiajalise töötamise registreerimine.»;
2) paragrahvi 6 lõikes 1 asendatakse tekstiosa «0,05%» tekstiosaga «0,1 protsenti»;
3) paragrahvi 6 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 1010 lõike 1 punkti 2 lõppu lisatakse sõnad «või keeldunud nõutavate andmete esitamisest;»;
5) paragrahvi 1010 lõiget 1 täiendatakse punktiga 61 järgmises sõnastuses:
« 61) välismaalane keeldub daktüloskopeerimisest;»;
6) paragrahvi 1010 lõiget 2 täiendatakse punktiga 71 järgmises sõnastuses:
« 71) kutsuja usaldusväärsuses on põhjust kahelda;»;
7) paragrahvi 1011 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Välismaalane esitab viisa taotlemiseks viisataotluse Eesti välisesindusele isiklikult, kui käesolev seadus ei sätesta teisiti.
(7) Välismaalast ei daktüloskopeerita, kui tema terviseseisund ei võimalda isiklikult kohale tulla. Välismaalane peab tõendama, et tema terviseseisund ei võimalda isiklikult kohale tulla.»;
8) paragrahvi 1012 täiendatakse lõigetega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:
« (4) Viisa andmise kooskõlastamine korraldatakse viisaregistri kaudu.
(5) Euroopa Liidu õigusaktides sätestatud juhul kooskõlastatakse viisa andmine Euroopa Liidu ühtse viisaruumiga ühinenud riikidega.»;
9) paragrahvi 1013 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Viisat võib piiripunktis taotleda välismaalane:
(5) Välismaalast ei daktüloskopeerita, kui välismaalasel puuduvad kõik sõrmed või tema püsiv terviseseisund ei võimalda teda daktüloskopeerida või välismaalane kuulub käesoleva seaduse § 1028 1. lõike punktides 6 ja 7 nimetatud isikute hulka. Välismaalane peab tõendama, et tema terviseseisund ei võimalda daktüloskopeerimist.»;
10) paragrahvi 1016 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kutsuja peab Kodakondsus- ja Migratsiooniameti nõudmisel tõendama majutamiseks elu- või majutusruumi olemasolu.»;
11) paragrahvi 1017 lõike 1 lõppu lisatakse sõnad «, kui seadus või välisleping ei sätesta teisiti.»;
12) paragrahvi 1017 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Viisakutse võib esitada Kodakondsus- ja Migratsiooniametile kinnitamiseks kas isiklikult või esindaja kaudu.»;
13) paragrahvi 1018 lõiget 2 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
« 11) esinevad muud viisakutse kinnitamist välistavad asjaolud.»;
14) paragrahvi 1018 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kutsuja kirjalikul taotlusel põhjendab Kodakondsus- ja Migratsiooniamet viisakutse kinnitamisest keeldumist või viisakutse kehtetuks tunnistamist kirjalikult.
(6) Viisakutse kinnitamisest keeldumist või viisakutse kehtetuks tunnistamist ei põhjendata, kui viisakutset ei kinnitata või viisakutse tunnistatakse kehtetuks käesoleva paragrahvi 2. lõike punktis 9 või 10 nimetatud asjaolu tõttu.»;
15) paragrahvi 1019 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kodakondsus- ja Migratsiooniamet võib erandina viisaga määratud viibimisaega pikendada kuni 90 päeva, kui on ilmnenud asjaolu, mis ei olnud enne viisa alusel Eestisse saabumist välismaalasele teada, või uus asjaolu, mis tekkis pärast viisa andmist ja välismaalase Eestisse saabumist.
(3) Käesoleva paragrahvi 2. lõikes nimetatud asjaoludena käsitatakse vääramatut jõudu (force majeure), humaanseid, tõsiseid kutsealaseid või isiklikke põhjusi, mis eeldavad välismaalase jätkuvat Eestis viibimist või takistavad tema Eestist lahkumist.»;
16) paragrahvi 1019 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Käesolevas paragrahvis sätestatud viibimisaja pikendamise tingimusi ja korda kohaldatakse ka käesoleva seaduse § 51 1. lõike punktides 5 ja 6 nimetatud alusel Eestis viibiva välismaalase puhul.»;
17) paragrahvi 1021 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Viibimisaja pikendamise taotlemiseks peab välismaalane või tema esindaja ilmuma isiklikult Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse.
(11) Välismaalase isiklik ilmumine Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse ei ole nõutav, kui välismaalase terviseseisund ei võimalda tal viibimisaja pikendamise taotlemiseks isiklikult pöörduda Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse. Välismaalane peab tõendama, et tema terviseseisund ei võimalda isiklikult ilmuda.
(12) Kui välismaalase isiklik ilmumine Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse ei ole nõutav, võib viibimisaja pikendamise taotluse esitada esindaja kaudu.
(5) Kui välismaalasel puuduvad kõik sõrmed või tema püsiv terviseseisund ei võimalda teda daktüloskopeerida või välismaalane kuulub käesoleva seaduse § 1028 1. lõike punktides 6 ja 7 nimetatud isikute hulka, siis seda ei tehta. Välismaalane peab tõendama, et tema terviseseisund ei võimalda daktüloskopeerimist.»;
18) paragrahvi 1024 lõike 5 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 3) viisa andmise või viibimisaja pikendamise põhjuseks olnud asjaolu on ära langenud või lõppenud.»;
19) paragrahvi 1025 lõike 7 esimese lause lõppu lisatakse sõnad «, kui välismaalasel puudub riigis viibimiseks seaduslik alus.»;
20) paragrahvi 1026 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Viisamenetluses daktüloskopeerimisel kogutud andmed kantakse viisaregistrisse.»;
21) paragrahvi 1027 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Viisakutse kinnitamise, viisakutse kehtetuks tunnistamise, viibimisaja pikendamise, viibimisaja ennetähtaegse lõpetamise ja viisa kehtetuks tunnistamise menetluse peale võib kümne päeva jooksul menetlustoimingu tegemise päevast arvates esitada kaebuse halduskohtule.»;
22) paragrahvi 1028 lõiget 1 täiendatakse punktidega 5–8 järgmises sõnastuses:
« 5) viisa andmist või viibimisaja pikendamist taotleva välismaalase daktüloskopeerimise korra;
8) viisataotlejate vabatahtliku daktüloskopeerimise alustamise tähtpäeva ja valitsusasutused, kus viisataotlejaid daktüloskopeeritakse.»;
23) paragrahvi 1029 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Viisaregistrisse kantud andmeid võib Euroopa Liidu õigusaktides sätestatud juhul edastada Euroopa Liidu institutsioonidele, Euroopa Liidu ühtsetesse andmekogudesse ja teistele Euroopa Liidu liikmesriikidele.»;
24) seadust täiendatakse §-ga 1030 järgmises sõnastuses:
« § 1030. Viisamenetluses töödeldavad andmed
Viisa andmise, viibimisaja pikendamise, viibimisaja ennetähtaegse lõpetamise ja viisa kehtetuks tunnistamise menetluses ning viisakutse menetluses töödeldakse Euroopa Liidu õigusaktides ning Vabariigi Valitsuse poolt sätestatud andmeid ilma välismaalase nõusolekuta.»;
25) paragrahvi 111 lõike 2 punktist 9 jäetakse välja tekstiosa «ja 4.»;
26) paragrahvi 122 lõike 2 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 6) alaealisel välismaalasel on seadusliku esindaja notariaalselt või ametlikult kinnitatud nõusolek õppima asumiseks. Välisriigis kinnitatud dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud tunnistusega (apostille’ga), kui välisleping ei sätesta teisiti;»;
27) paragrahvi 123 lõige 42 tunnistatakse kehtetuks;
28) paragrahvi 131 lõiget 4 täiendatakse punktidega 5–7 järgmises sõnastuses:
« 5) kellel on elamisluba elama asumiseks Eestis alaliselt elava lähedase sugulase juurde;
7) kellel on elamisluba välislepingu alusel.»;
29) paragrahvi 132 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Ilma tööloata ja elamisloata töötamiseks võib Eestis töötada välismaalane, kellel on seaduslik alus Eestis viibimiseks, välja arvatud elamisluba, ja kelle töötamine on siseministri poolt määrusega sätestatud korras enne tööle asumist registreeritud Kodakondsus- ja Migratsiooniametis ning töötamisaeg ei ületa kuut kuud aasta jooksul, järgmistel juhtudel:
(11) Ilma tööloata ja elamisloata töötamiseks ning Kodakondsus- ja Migratsiooniametis lühiajalist töötamist registreerimata võib välismaalane Eestis registreeritud juriidilise isiku juhtorgani liikmena juhtimis- või järelevalvefunktsiooni täitmiseks Eestis töötada kuni kuus kuud aasta jooksul, kui tal on seaduslik alus Eestis viibimiseks, välja arvatud elamisluba.
(13) Maksu- ja Tolliamet esitab Kodakondsus- ja Migratsiooniameti päringu peale andmed välismaalasele makstud tasu kohta.
(2) Kodakondsus- ja Migratsiooniamet keeldub välismaalase Eestis töötamise registreerimisest või tunnistab Eestis töötamise registreerimise kehtetuks, kui:
(3) Ilma tööloata ja elamisloata töötamiseks võib välislepingus sätestatud tingimustel lühiajaliselt Eestis töötada välismaalane, kellel on seaduslik alus Eestis viibimiseks, välja arvatud elamisluba, ning kelle töötamine on siseministri poolt määrusega sätestatud korras enne tööle asumist registreeritud Kodakondsus- ja Migratsiooniametis.
(5) Välismaalase lühiajalise Eestis töötamise registreerimise andmekogu pidamise põhimääruse kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.»;
30) paragrahvi 133 lõikes 2 asendatakse sõnad «kahe kuu» sõnadega «kolme nädala»;
31) paragrahvi 133 täiendatakse lõigetega 31 ja 32 järgmises sõnastuses:
« (31) Tööandja on kohustatud maksma välismaalasele tasu, mille suurus on vähemalt võrdne Statistikaameti poolt viimati avaldatud Eesti aasta keskmise palga ja koefitsiendi 1,24 korrutisega. Välismaalasele makstava tasu suurus peab vastama tähtajalise elamisloa taotluse menetlusse võtmise hetkel Statistikaameti poolt viimati avaldatud andmetele ning seda korrigeeritakse tähtajalise elamisloa pikendamisel või uue esmase tähtajalise elamisloa taotlemisel.
(32) Maksu- ja Tolliamet esitab Kodakondsus- ja Migratsiooniameti päringu peale andmed välismaalasele makstud tasu kohta.»;
32) paragrahvi 133 lõikest 4 jäetakse välja sõnad «kooskõlastatult Tööturuametiga»;
33) paragrahvi 133 lõike 12 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) käesoleva seaduse § 132 1. lõike punktides 1–4 ja 11. lõikes nimetatud tingimustel;»;
34) paragrahvi 133 lõigetes 121, 125 ja 126 asendatakse tekstiosa «punktis 2» tekstiosaga «punktis 3»;
35) paragrahvi 133 täiendatakse lõikega 127 järgmises sõnastuses:
« (127) Käesoleva paragrahvi 2., 3. ja 4. lõiget kohaldamata võib Kodakondsus- ja Migratsiooniamet anda elamisloa töötamiseks välismaalasele käesoleva seaduse § 132 1. lõike punktis 8 nimetatud tingimustel.»;
36) paragrahvi 167 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Transporditeenust osutava juriidilise isiku poolt Eestis või transiittsoonis viibimiseks seaduslikku alust mitteomava välismaalase transiittsooni, riigipiirile või ajutisele kontrolljoonele vahetu toimetamise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 100 000 krooni iga toimetatud isiku kohta.»;
37) seadust täiendatakse §-ga 176 järgmises sõnastuses:
« § 176. Biomeetriliste andmete töötlemine
(3) Käesolevas seaduses sätestatud menetluste käigus kogutud biomeetriliste andmete töötlemine on lubatud ainult seaduses sätestatud juhtudel ja tingimustel.»;
38) seaduse normitehnilise märkuse algusesse lisatakse järgmine tekst:
«Nõukogu direktiiv 2001/51/EÜ, millega täiendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikli 26 sätteid (EÜT L 187, 10.07.2001, lk 45–46);».
Riigilõivuseadust (RT I 2006, 58, 439; 2008, 3, 24) täiendatakse §-ga 2291 järgmises sõnastuses:
« § 2291. Lühiajalise töötamise registreerimine
Lühiajalise töötamise registreerimise eest tasutakse riigilõivu 750 krooni.»
§ 3. Välissuhtlemisseaduse muutmine
Välissuhtlemisseaduses (RT I 2006, 32, 248) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 lõiget 2 täiendatakse punktiga 9 järgmises sõnastuses:
« 9) registreerib Eestis asuvad valitsustevahelised rahvusvahelised organisatsioonid või muud rahvusvahelise kokkuleppega loodud institutsioonid.»;
2) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 14 järgmises sõnastuses:
« (14) Käesoleva paragrahviga Välisministeeriumile pandud ülesannete täitmiseks ja töö korraldamise tagamiseks vajalike andmekogude asutamise otsustab ja selliste andmekogude põhimäärused kehtestab välisminister.»
(2) Käesoleva seaduse § 1 punktid 1–3, 25, 27, 28 ja 30–35 jõustuvad kaks kuud pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(3) Käesoleva seaduse § 1 punkt 29 jõustub üks kuu pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(4) Käesoleva seaduse § 1 punkt 7, punktis 9 toodud välismaalaste seaduse § 1013 lõiked 2–5, punktis 17 toodud välismaalaste seaduse § 1021 lõiked 11–13, 21 ja 5 jõustuvad Euroopa Liidu ühtse viisainfosüsteemi VIS kasutusele võtmisel.


Maastikusõiduki tehnonõuded ja nõuded selle varustusele ning nendele nõuetele vastavuse kontrollimise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Maastikusõiduki tehnonõuded ja nõuded selle varustusele ning nendele nõuetele vastavuse kontrollimise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Tehnonõuetele vastavuse kontrollimine
2 Sõiduki tehnonõuded ja nõuded selle varustusele ning tehnonõuete ja varustuse kontrollimise kord
§ 4 VIN-kood või tehasetunnus
§ 5 Registreerimismärk
§ 6 Tahavaatepeegel
§ 7 Helisignaal
§ 8 Motokiiver
§ 9 Kiirusmõõdik
§ 10 Nõuded valgustus- ja valgussignalisatsiooniseadmetele
§ 11 Lähitulelatern
§ 12 Suunatulelatern
§ 13 Tagatulelatern
§ 14 Piduritulelatern
§ 15 Helkur
§ 16 Kaugtulelatern
§ 17 Eesmine ääretulelatern
§ 18 Armatuurlaua märgulamp
§ 19 Juhtimisseade
§ 20 Pidurid
§ 21 Kerest väljaulatuvad osad
§ 22 Roomik ja rehv
§ 23 Tuule- ja aknaklaas ning tuulekaitse
§ 24 Klaasipuhasti ja aknapesur
§ 25 Tuuleklaasi soojendi
§ 26 Kaassõitja käepide ja rihm
§ 27 Mootor
§ 28 Toitesüsteem
§ 29 Kütusepaak
§ 30 Väljalaskesüsteem
RT I, 28.06.2011, 19
Vastu võetud 22.06.2011 nr 52
Määrus kehtestatakse „Liiklusseaduse” § 157 lõigete 3 ja 4 ning § 200 lõike 10 alusel.
(1) Määrus kehtestab maastikusõiduki (edaspidi sõiduk) tehnonõuded ja nõuded selle varustusele ning nende nõuetele vastavuse kontrollimise tingimused ja korra, eesmärgiga tagada sõiduki ohutu ja loodushoidlik tehnoseisund ning kontrollida sõiduki registreerimistunnistuse andmeid.
(2) Käesoleva määrusega kehtestatud maastikusõiduki tehnonõuded ning nõuded sõiduki ehitusele ja varustusele ei laiene üle 25 aasta vanusele sõidukile, välja arvatud §-s 8 kehtestatud nõuded motokiivrile. Sellise sõiduki tehnonõuded ning nõuded ehitusele ja varustusele peavad vastama valmistaja poolt ettenähtud nõuetele, mis kehtisid sõiduki valmistamise ajal.
§ 2. Tehnonõuetele vastavuse kontrollimine
(1) Käesolevas määruses toodud nõuded on aluseks sõiduki tehnonõuete ja varustusele kehtestatud nõuete vastavuse kontrollimisel enne sõiduki registreerimist ja liiklusjärelevalve käigus.
(2) Enne sõiduki registreerimist kontrollitakse sõiduki ja selle varustuse vastavust käesoleva määruse 2. peatükis kehtestatud nõuetele.
(3) Liiklusjärelevalve käigus on politseiametniku pädevuses kontrollida sõiduki ja selle varustuse vastavust käesoleva määruse §-s 4, §-s 5, § 8 lõikes 1, §-s 10, § 22 lõikes 4 ja § 29 lõikes 2 kehtestatud nõuetele. Vahetu ohu tõrjumiseks või korrarikkumise kõrvaldamiseks võib politseiametnik kontrollida sõiduki ja selle varustuse vastavust kõikide käesoleva määruse 2. peatükis kehtestatud nõuete osas.
(4) Kui kontrollimist teostatakse visuaalset, siis pärast detailide visuaalse ülevaatamise peaks kontrollija võimaluse korral neid ka käsitsema.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud tehnonõuete vastavuse kontrollimine tuleb läbi viia kohas ja viisil, mis ei häiri ega ohusta teisi liiklejaid. Kontrollimine peab olema võimalikult lühiajaline.
1) kaugtulelatern on latern, mille tuli valgustab kaugele sõiduki ette jäävat ala;
2) lähitulelatern on latern, mille tuli valgustab sõiduki ette jäävat ala selliselt, et väldib vastusõitva sõiduki juhi ja teiste liiklejate pimestamist ning muid sellega seotud ebamugavusi;
3) maastikusõiduk (MS kategooria) on mootori jõul maastikul liikumiseks ette nähtud liiklusvahend;
4) mootorsaan (MS1 kategooria) on jalaste ja roomikuga varustatud mootori jõul jääl või lumel liikumiseks ette nähtud maastikusõiduk, millel lisaks juhi istekohale on kuni kaks istekohta;
5) piduritulelatern on latern, mille tuli hoiatab teisi liiklejaid, et eessõitva sõiduki juht on rakendanud sõidupidurit;
6) ratasmaastikusõiduk (MS2 kategooria) on vähemalt kolmerattaline maastikusõiduk, mille sisepõlemismootori töömaht on üle 90 cm3 ja mis on valmistaja poolt ette nähtud maastikul liikumiseks. Ratasmaastikusõidukiks loetakse ka maastikusõiduk, mille kõik rattad on asendatavad või asendatud roomikutega. Ratasmaastikusõidukiks ei loeta mootorsõidukit, mis on valmistaja poolt lisaks maastikul liikumiseks ette nähtud ka teel liikumiseks;
7) seisupidur on seade, mis kindlustab sõiduki püsimise paigal ka kaldel, kusjuures juhi kohalolek ei ole vajalik;
8) suunatulelatern on latern, mille tule süttimine informeerib teisi liiklejaid sõidukijuhi kavatsusest sooritada manöövrit;
9) sõidupidur on seade, mis võimaldab juhil kontrollida sõiduki liikumist ja seda kindlalt ning kiiresti peatada iga kiiruse, koormuse ja teekalde puhul nii, et juht ei pea vabastama oma käsi juhtimisseadme küljest;
10) tagatulelatern on latern, mille tuli märgistab sõidukit tagant, ühildatud tulede korral võivad selles laternas olla ka teised tuled;
11) tühimass on valmistaja määratud sõitjate ja veoseta, kuid juhiga täisvarustuses sõiduki mass;
12) VIN-kood või tehasetunnus on tähtedest ja numbritest koosnev tähistus, mille valmistaja või Maanteeamet on määranud konkreetse sõiduki tähistamiseks.
2. peatükk Sõiduki tehnonõuded ja nõuded selle varustusele ning tehnonõuete ja varustuse kontrollimise kord
§ 4. VIN-kood või tehasetunnus
(1) VIN-kood või tehasetunnus peab olema sõiduki kerel nähtaval kohal ning olema loetav.
(2) Kontrollitakse VIN-koodi või tehasetunnuse olemasolu ja loetavust ning võrreldakse vastavust dokumentidele.
§ 5. Registreerimismärk
(1) Liiklusregistrisse kantud sõiduki registreerimismärk peab vastama „Liiklusseaduse” § 158 lõike 7 alusel kehtestatud määruse nõuetele.
(2) Registreerimismärk peab asuma mootorsaanil kahel pool mootorsaani küljel ja ratasmaastikusõidukil taga. Registreerimismärk peab olema ilma katteta.
(3) Sõidukil, mille registreerimismärgi kinnituskoht ei sobi registreerimismärgi kinnitamiseks, võib kasutada lisakinnitusvahendeid nii, et oleks tagatud registreerimismärgi loetavus.
(4) Registreerimismärk peab hajutatud päevavalguse korral olema loetav 40 m kauguselt.
(5) Registreerimismärki kontrollitakse vaatluse ja mõõtevahendiga.
§ 6. Tahavaatepeegel
(1) Kinnise kabiiniga sõidukil peab olema tahavaatepeegel, mis peab olema reguleeritava ning olema nähtav läbi klaasipuhasti poolt puhastatava esiklaasi osa või läbi küljeakna. Tahavaatepeegel ei ole nõutud, kui kabiini ehituses tulenevalt ei võimalda see vaadet taha. Sellisel juhul peab maastikusõidukil olema mõlemal küljel väline tahavaatepeegel.
(2) Tahavaatepeegel peab olema kindlalt kinnitatud, sellel ei tohi olla pragusid ning peegeldav kiht peab olema terve.
(3) Tahavaatepeeglit kontrollitakse vaatlusega.
§ 7. Helisignaal
(1) Sõidukil ei ole helisignaal kohustuslik. Helisignaali olemasolu korral ei tohi selle heli olla vahelduva tonaalsusega ning helitugevus mõõdetuna 7 m kaugusel sõiduki ees peab olema vähemalt 76 dB(A), kuid ei tohi olla üle 112 dB(A).
(2) Helisignaali kontrollitakse proovilülitamise ja mõõtevahendiga.
§ 8. Motokiiver
(1) Motokiiver ja motokiivri visiir peavad vastama ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni Genfi 1958. a „Ratassõidukile ning sellel kasutatava ja/või sellele paigaldatava varustuse ja osade ühtlustatud tehnonõuete vastuvõtmise ning nende nõuete alusel väljastatud kinnituste vastastikuse tunnustamise kokkuleppe” eeskirjade (E-reeglid) reegli nr 22 nõuetele.
(2) Sõidukijuhi pimeda ajal kasutatava motokiivri visiiri läbipaistvus peab olema vähemalt 80% ja valge ajal kasutatava motokiivri visiiri läbipaistvus peab olema vähemalt 50%.
(3) Motokiivrit kontrollitakse vaatluse ja mõõtevahendiga.
§ 9. Kiirusmõõdik
(1) Sõidukil, mille valmistaja lubatud sõidukiirus ületab 50 km/h, peab olema toimiv kiirusmõõdik.
(2) Kiirusmõõdik ei tohi näidata tegelikust kiirusest väiksemat kiirust.
(3) Kiirusmõõdikut kontrollitakse vaatluse ja proovisõiduga.
§ 10. Nõuded valgustus- ja valgussignalisatsiooniseadmetele
(1) Sõidukil peavad olema:
1) lähitulelaternad;
2) suunatulelaternad, kui sõiduki kabiin on kinnine;
3) tagatulelaternad;
4) helkurid.
(2) Sõidukil võivad olla:
1) kaugtulelaternad;
2) eesmised ääretulelaternad;
3) piduritulelaternad.
(3) Suunatulelatern ja eesmine ääretulelatern ei tohi asetseda kaugemal kui 400 mm sõiduki külgservast. Helkur ei tohi olla kõrgemal kui 900 mm maapinnast.
(4) Sõidukil võib kasutada kas valmistaja poolt sellele sõidukile ettenähtud laternaid või teisi parempoolseks liikluseks ettenähtud sobivaid laternaid.
(5) Laternad peavad olema koostatud nende ehituses ettenähtud lampidest, optilistest elementidest ja hajutiklaasidest.
(6) Elektriühendused peavad olema sellised, et lähitule- ja kaugtulelaternaid, kui need on paigaldatud, saab sisse lülitada ainult siis, kui tagatuledelaternad on sisse lülitatud. Kui sõidukile on paigaldatud eesmised ääretulelaternad, peavad need sisse lülituma koos tagatulelaternatega.
(7) Lähitulelaterna hajutiklaas peab olema pragude ja muude vigastusteta. Peegeldi (reflektor) ei tohi olla tuhmunud või korrodeerunud.
(8) Kõik sõidukile paigaldatud valgustus- ja valgussignalisatsiooniseadmed peavad olema töökorras.
(9) Valgustus- ja valgussignalisatsiooniseadmeid kontrollitakse vaatluse, proovilülitamise ja mõõtevahendiga.
§ 11. Lähitulelatern
(1) Sõidukil peab olema üks või kaks lähitulelaternat. Üksik lähitulelatern peab asuma sõiduki pikiteljel või kõige rohkem 150 mm kaugusel sõiduki pikiteljest. Kahe lähitulelaterna korral peavad need paiknema sümmeetriliselt sõiduki pikitelje suhtes.
(2) Lähitulelatern peab olema paigaldatud vastavalt valmistaja poolt ettenähtule. Lähituli ei tohi pimestada vastusõitvate sõidukite juhte.
(3) Lähitule värvus peab olema valge või valikkollane.
(4) Lähitulelaternat kontrollitakse vaatluse, proovilülitamise ja mõõtevahendiga.
§ 12. Suunatulelatern
(1) Suunatulelaternad peavad olema paigaldatud vastavalt valmistaja poolt ettenähtule.
(2) Suunatule vilkumissagedus peab olema 90±30 korda/minutis.
(3) Suunatule värvus peab olema merevaigukollane.
(4) Suunatulelaternat kontrollitakse vaatluse ja proovilülitamisega.
§ 13. Tagatulelatern
(1) Sõidukil peab olema üks või kaks tagatulelaternat.
(2) Tagatule värvus peab olema punane.
(3) Tagatulelaternat kontrollitakse vaatluse ja proovilülitamisega.
§ 14. Piduritulelatern
(1) Sõidukile võib paigaldada ühe või kaks piduritulelaternat.
(2) Pidurituli peab süttima sõidupiduri kasutamisel.
(3) Pidurituli peab näitama punast valgust sõidukist tahapoole.
(4) Pidurituli ei tohi töötada vilkuval või mõnel muul muutuval režiimil.
(5) Piduritulelaternat kontrollitakse vaatluse ja proovilülitamisega.
§ 15. Helkur
(1) Sõidukil peab olema ees, taga ja mõlemal küljel vähemalt üks, kuid mitte rohkem kui kolm helkurit. Sõidukil ei pea olema eesmist helkurit, kui sellele on paigaldatud peegelditega eesmised laternad.
(2) Eesmise helkuri värvus peab olema valge.
(3) Külgmise helkuri värvus peab olema merevaigukollane.
(4) Tagumise helkuri värvus peab olema punane.
(5) Helkur ei tohi olla kolmnurkse kujuga.
(6) Helkurit kontrollitakse vaatlusega.
§ 16. Kaugtulelatern
(1) Sõidukile võib paigaldada ühe või kaks kaugtulelaternat. Üksik kaugtulelatern peab asuma sõiduki pikiteljel või kõige rohkem 150 mm kaugusel sõiduki pikiteljest. Kahe kaugtulelaterna korral peavad need paiknema sümmeetriliselt sõiduki pikitelje suhtes.
(2) Kõigi kaugtulede ümberlülitumine lähituledeks peab toimuma üheaegselt ning need peavad lülituma põlema ja kustuma korraga. Lähituled võivad jääda põlema koos kaugtuledega.
(3) Kaugtule värvus peab olema valge või valikkollane.
(4) Kaugtulelaternat kontrollitakse vaatluse, proovilülitamise ning mõõtevahendiga.
§ 17. Eesmine ääretulelatern
(1) Sõidukile võib paigaldada ühe või kaks eesmist ääretulelaternat.
(2) Eesmise ääretule värvus peab olema valge.
(3) Kahe eesmise ääretulelaterna korral peavad need sisse lülituma üheaegselt.
(4) Eesmist ääretulelaternat kontrollitakse vaatluse ja proovilülitamisega.
§ 18. Armatuurlaua märgulamp
(1) Sõidukil peab armatuurlauas olema suunatulelaternate olemasolu korral suunatulede märgulamp.
(2) Armatuurlaua märgulampi kontrollitakse vaatluse ja proovilülitamisega.
§ 19. Juhtimisseade
(1) Sõiduki juhtimisseade peab vastama valmistaja poolt ettenähtule.
(2) Juhtimisseadme osadel ei tohi olla pragusid ega jääkdeformatsioone.
(3) Juhtimisseadme osad peavad olema kindlalt kinnitatud ja neis ei tohi olla ülemäärast lõtku. Lõtkuks ei loeta liigendi amortiseerivat liikumist.
(4) Juhtimisseadet kontrollitakse vaatlusega.
§ 20. Pidurid
(1) Pidurisüsteem peab vastama valmistaja poolt ettenähtule. Ei tohi muuta pidurisüsteemi ehitust ja kasutada valmistaja poolt selleks mitte ettenähtud osi või sõlmi.
(2) Sõidukil peab olema sõidupidur ja seisupidur või kui seisupidur puudub, peab sõidupiduril olema toimiv lukustusseade.
(3) Sõiduki piduriga varustatud roomik või teljed peavad kandma vähemalt 50% sõiduki tühimassist.
(4) Pidurisüsteem ei tohi olla ohtlikult korrodeerunud.
(5) Sõidupidur peab võimaldama peatada sõiduki efektiivselt sõltumata kiirusest, koormusest või maapinna profiilist.
(6) Pidurisüsteemi trossid ja hoovad peavad liikuma vabalt, ilma takistuseta.
(7) Piduriklotsikatted ei tohi olla õhemad valmistaja poolt ettenähtust.
(8) Pidureid kontrollitakse vaatlusega.
§ 21. Kerest väljaulatuvad osad
(1) Kerest väljaulatuvatel osadel ei tohi olla teravaid, lõikavaid või haakuvaid väljapoole suunatud eendeid.
(2) Mootorsaani jalase nina ümarusraadiused ei tohi olla väiksemad kui 3,0 mm.
(3) Kerest väljaulatuvaid osasid kontrollitakse vaatluse ja mõõtevahendiga.
§ 22. Roomik ja rehv
(1) Maastikusõiduki roomik peab olema kummist pealdisega. Roomiku veoratas, kanderullikud, tugirullikud, juhtrullikud ning pingutusrullikud peavad vastama valmistaja poolt ettenähtule ning nende kulumine ei tohi ületada valmistaja poolt ettenähtud piire.
(2) Ratasmaastikusõidukil kasutatavad roomikud peavad olema ette nähtud ratasmaastikusõidukitel kasutamiseks.
(3) Mootorsaani roomiku taga peab olema kaitsepõll.
(4) Ratasmaastikusõidukil peavad olema õhkrehvid, v.a roomikute kasutamisel. Täiskummrehve võib kasutada ratasmaastikusõidukil, mille valmistaja poolt lubatud suurim kiirus on väiksem kui 10 km/h.
(5) Roomikut ja rehvi kontrollitakse vaatlusega.
§ 23. Tuule- ja aknaklaas ning tuulekaitse
(1) Sõiduki tuule- ja aknaklaas peavad olema valmistaud materjalist, mis purunemisel tekitaks võimalikult vähe lõikavaid servi. Klaasid peavad taluma piisavalt hästi ekspluatatsioonis esinevaid mehaanilisi, ilmastikulisi ja keemilisi mõjusid, samuti kulumist.
(2) Sõiduki tuuleklaasi ja tagumises asendis oleva juhiistme seljatoest eespool asuva sõiduki külgaknaklaasi läbipaistvus peab olema vähemalt 70%.
(3) Sõiduki tuulekaitse ei tohi vähendada juhi vaatevälja ega takistada juhil sõiduki juhtimist. Tuulekaitse peab olema tugev ja olema valmistatud läbipaistvast materjalist, mille purunemisel ei teki lõikavaid servi. Materjali paksus peab olema vähemalt 2,0 mm.
(4) Tuule- ja aknaklaasi ning tuulekaitset kontrollitakse vaatluse ja mõõtevahendiga.
§ 24. Klaasipuhasti ja aknapesur
(1) Kinnise kabiiniga sõidukil peab olema mehaaniline tuuleklaasi puhasti ja aknapesur. Klaasipuhasti peab tegema vähemalt 45 edasi-tagasikäiku minutis.
(2) Aknapesur peab olema töökorras ning pesuvedeliku paagi maht peab olema vähemalt 1 l.
(3) Klaasipuhastit ja aknapesurit kontrollitakse vaatlusega.
§ 25. Tuuleklaasi soojendi
(1) Kinnise kabiiniga sõidukil peab olema tuuleklaasi soojendi ning see peab olema töökorras. Tuuleklaasi soojendi peab olema juhi poolt reguleeritav.
(2) Tuuleklaasi soojendit kontrollitakse vaatlusega.
§ 26. Kaassõitja käepide ja rihm
(1) Sõiduki iga kaassõitja kohta peab olema käepide või rihm.
(2) Ligipääs rihmale ja käepidemele peab olema vaba.
(3) Käepide või rihm peab olema kinnitatud nii, et seda oleks mugav ja ohutu kasutada.
(4) Kahe käepideme olemasolu korral peavad need paiknema sümmeetriliselt.
(5) Kaassõitja käepidet ja rihma kontrollitakse vaatlusega.
§ 27. Mootor
(1) Mootorist kütuse, määrdeainete ja jahutusvedeliku lekkimine ei ole lubatud.
(2) Heitgaaside ja karterigaaside pihkumine kogu süsteemi ulatuses ei ole lubatud.
(3) Mootori tühikäik peab olema reguleeritud nii, et roomik ei liiguks või lõpetaks liikumise kokkupuutel maapinnaga.
(4) Sõiduki mootori kiiruse muutmise süsteem peab vastama järgmistele nõuetele:
1) peab liikuma vabalt ja pöörduma igast asendist automaatselt tagasi algasendisse;
2) kinnikiilumisel või mõne sarnase rikke korral, kui seguklapp jääb avatud asendisse pärast juhi poolt tekitatud jõu katkemist, peab veojõu edasikandmine roomikule või ratastele olema katkestatud 1 sekundi jooksul. Seejuures võivad juhi käed jääda juhtrauale;
3) kinnikiilumise või mõne sarnase rikke korral, kui seguklapp jääb avatud asendisse, peab olema takistatud mootori käivitumine tavaliste käivitamismeetoditega.
(5) Sõidukil peab olema seade, mis peatab sõiduki, kui juht on kaotanud kontrolli sõiduki juhtimisseadmete üle.
(6) Mootorit kontrollitakse vaatlusega.
§ 28. Toitesüsteem
(1) Toitesüsteem peab vastama valmistaja poolt ettenähtule.
(2) Toitesüsteemi seadmed peavad olema kaitstud kerega või sõiduki muu osaga, need peavad olema korrosiooni- ja vibratsioonikindlad ning kaitstud hõõrdumise jms mõju eest.
(3) Toitesüsteem ei tohi lekkida.
(4) Rikke või avarii korral ei tohi väljavoolav kütus sattuda heitgaaside torudele või mõnele teisele kõrge temperatuuriga osale.
(5) Toitesüsteemi kontrollitakse vaatlusega.
§ 29. Kütusepaak
(1) Kütusepaak peab vastama valmistaja poolt ettenähtule.
(2) Kütusepaak peab olema valmistatud metallist või tulekindlast plastikust, olema keemiliselt vastupidav erinevatele kütuselisanditele ja ei tohi lekkida.
(3) Kütusepaaki kontrollitakse vaatlusega.
§ 30. Väljalaskesüsteem
(1) Väljalaskesüsteem peab vastama valmistaja poolt ettenähtule.
(2) Heitgaaside torustik peab olema paigaldatud nii, et selle ükski osa ei oleks ohtlikult lähedal kütusepaagile või kütusetorustikule. Kui heitgaaside torustikust ülalpool on kütusevoolikud/torud või nende liitekohad nii, et lekke korral võib kütus sattuda heitgaaside torudele, peab heitgaaside torudele olema paigaldatud kaitse.
(3) Heitgaaside torustiku ots peab olema paigutatud ja suunatud nii, et väljuvad heitgaasid ei tekitaks ebameeldivusi sõitjatele ja teistele liiklejatele.
(4) Heitgaaside torustik ei tohi pihkuda.
(5) Väljalaskesüsteemi kontrollitakse vaatlusega.
Teede- ja sideministri 14. detsembri 2001. a määrus nr 119 „Maastikusõiduki tehnoseisundi kontrollimise eeskiri ning maastikusõiduki tehnoseisundile ja varustusele esitatavad nõuded” (RTL 2001, 139, 2066; 2008, 84, 1164) tunnistatakse kehtetuks.


text:
3-3-1-2-05 Riigikohus 10.03.2005
Audiitori suhtes kohaldatava meetme valik on audiitorkogu juhatuse diskretsiooniline otsustus. Haldusorgan on kohustatud oma valikut põhjendama, esitades otsuses ka vastavad kaalutlused. Eriti hoolikalt tuleb motiveerimiskohustusse suhtuda audiitori täiendavale eksamile saatmise korral, kuna tegemist on range meetmega, millega kaasneb ka kutsetegevuse peatamine. Vaidlustatud otsusest peab tulenema üheselt, et tegemist on sedavõrd tõsiste rikkumistega, mis võimaldavad väita, et audiitor on kutseomadused minetanud, ja väärivad AudS § 27 lg-s 2 sätestatud tagajärge.
AudS § 28 lg 1 p 3 kohaldatakse koosmõjus AudS § 27 lg-ga 2. AudS § 27 lg-t 2 tuleb mõista normina, mis annab Audiitorkogu juhatusele pädevuse audiitori täiendavale eksamile saatmiseks. Kaalumine, kas audiitori kutsetegevuses ilmnenud vajakajäämised väärivad distsiplinaarvastutusele võtmist või on tegemist kutseomaduste minetamisega, mille korral kohaldatakse täiendavale eksamile saatmist, toimub enne, kui Audiitorkogu juhatus teeb AudS § 27 lg 2 alusel otsustuse.

matches:
Riigikohus
§ 27
§ 28
§ 27
§ 27
§ 27