Lapsehoiu- või eralasteaiateenuse toetamise kord Kiili vallas – Riigi Teataja
Lapsehoiu- või eralasteaiateenuse toetamise kord Kiili vallas
Lapsehoiu- või eralasteaiateenuse toetamise kord Kiili vallas - sisukord
§ 2 Teenuse osutaja ja Teenuse saaja
§ 3 Toetuse määr
§ 4 Teenuse rahastamise alused
§ 7 Lepingu sõlmimine Teenuse osutajaga
§ 8 Teenuse osutaja teavitamiskohustus
§ 9 Toetuse muutmine või maksmise lõpetamine
RT IV, 24.05.2019, 32
Vastu võetud 19.03.2015 nr 7
RT IV, 01.04.2015, 5
jõustumine 04.04.2015
16.05.2019 RT IV, 24.05.2019, 14 27.05.2019, osaliselt 01.09.2019
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 12¹ lg 2 ja koolieelse lasteasutuse seaduse § 10 lg 1 ja § 27 lg 3 alusel.
(1) Lapsehoiu- või eralasteaiateenuse toetamise kord reguleerib Kiili valla eelarves selleks ettenähtud vahendite arvelt koolieelses munitsipaallasteasutuses mittekäiva 1,5-7 aastase lapse lapsehoiuteenuse või eralasteaiateenuse osalise rahastamise tingimusi, taotlemist, aruandlust ja järelevalvet.
(2) Lapsehoiuteenus või eralasteaiateenus (edaspidi Teenus) on lapse seadusliku esindaja (edaspidi vanem) toimetulekut või töötamist toetav Teenus, mille osutamise vältel tagab lapse arendamise, hooldamise ja turvalisuse Teenuse osutaja.
§ 2. Teenuse osutaja ja Teenuse saaja
(1) Teenuse osutaja on füüsilisest isikust ettevõtja või juriidiline isik, kellel on Haridus- ja Teadusministeeriumi või Harju maavanema antud kehtiv tegevusluba.
(2) Kiili valla eelarvest rahastatava Teenuse saajaks on lasteaiaealine laps:
1) kelle enda ja Teenuse osutajaga lepingu sõlminud vanema elukohana on Eesti rahvastikuregistrisse kantud Kiili vald;
2) kelle vanem ei saa vanemahüvitist;
3) kes on registreeritud Kiili lasteaia järjekorda, kuid kellele vald ei suuda munitsipaallasteasutuses kohta tagada.
§ 3. Toetuse määr
(1) Kiili vallavalitsus toetab sihtotstarbeliselt Teenuse osutajat majandamiskulude, personali töötasu ja sotsiaalmaksu ning õppevahendite kulude katmiseks lapse kohta igakuiselt summaga (edaspidi toetus), mis ületab lapsevanema poolt makstava osa kohatasust, mis on kuni 20% kehtivast alampalgast (sõltuvalt hoiupäevade arvust nädalas ja Teenuse osutaja hinnapakkumisest), kuid mitte rohkem kui 340 euro ulatuses.
[RT IV, 24.05.2019, 14 - jõust. 01.09.2019]
(2) Juhul, kui Teenuse osutaja poolt pakutud Teenuse hind ületab Kiili Vallavalitsuse jaoks 340 eurot, määrab konkreetsele lapsele või lastele uue Teenuse osutaja Kiili Vallavalitsus.
§ 4. Teenuse rahastamise alused
(1) Kiili valla eelarvest toetatakse Teenust järgmiste tingimuste olemasolul:
1) Teenuse osutaja ja Teenus vastab sotsiaalhoolekande seaduses, koolieelse lasteasutuse seaduses, nende alusel antud õigusaktides ja käesolevas määruses kehtestatud nõuetele;
2) Teenuse saaja vastab käesolevas määruses sätestatud nõuetele;
3) Teenuse osutaja ja vanema vahel on sõlmitud Teenuse osutamise leping;
5) laps ei käi üheski koolieelses lasteasutuses;
6) Teenuse osutaja võimaldab Teenust 6 kuni 8 tunni ulatuses päevas kõigil tööpäevadel.
(2) Toetust makstakse alates Teenuse osutamise alguskuupäevast kuni Teenuse osutamise lõppemiseni.
(3) Teenuse osutamise lõppemiseks loetakse lapsele koha eraldamist Kiili lasteaias või mõnes muus munitsipaallasteasutuses ja/või lapsevanema avaldust teenuse lõpetamiseks muul põhjusel.
(1) Toetuse taotlejaks on Teenuse osutaja.
(2) Toetuse saamiseks esitab Teenuse osutaja Kiili vallavalitsusele kirjaliku taotluse, kus näidatakse ära laps või lapsed, kelle osas toetust taotletakse, Teenuse hinnapakkumise, mis kehtib taotlemise hetkel käesoleva õppeaasta lõpuni ning lapsevanematega sõlmitud Teenuslepingute koopiad.
(1) Vallavalitsus kontrollib kümne tööpäeva jooksul taotleja esitatud andmete õigsust ja vastavust seaduses ning käesolevas määruses sätestatud nõuetele.
(2) Puuduste esinemisel teavitab vallavalitsus sellest taotlejat ning annab puuduste kõrvaldamiseks mõistliku tähtaja. Juhul kui taotleja ei kõrvalda nimetatud tähtajaks puudusi, võib vallavalitsus jätta taotluse läbi vaatamata ning esitatud dokumendid tagastatakse.
§ 7. Lepingu sõlmimine Teenuse osutajaga
(1) Vallavalitsus sõlmib taotlejaga lepingu Teenuse osutamiseks käesoleval hetkel kuni õppeaasta lõpuni võttes aluseks käesoleva määruse § 5 lg 2 toodud informatsiooni. Lepingus sätestatakse Teenuse saajate arv, toetuse suurus ühe Teenuse saaja kohta ühes kuus, arveldamise kord ja vanema omaosaluse määr.
(2) Toetus makstakse välja taotleja esitatud arve alusel osutatud Teenuse eest. Arvel peab olema ära näidatud Teenuse saajate nimekiri (ees- ja perekonnanimi) ning iga konkreetse lapse kohta käiv Teenuse maht ning sellest tulenev maksumus.
(3) Vallavalitsus kontrollib arvel toodud andmete õigsust 5 tööpäeva jooksul. Pretensioonide puudumise korral makstakse toetus välja hiljemalt 10 tööpäeva jooksul. Puuduste olemasolul määrab vallavalitsus tähtaja puuduste kõrvaldamiseks ning toetus makstakse välja hiljemalt 5 tööpäeva jooksul arvates puuduste kõrvaldamisest.
§ 8. Teenuse osutaja teavitamiskohustus
(1) Teenuse osutaja on kohustatud vallavalitsust kirjalikult teavitama Teenuse osutamise lõppemisest iga Teenuse saaja puhul esimesel võimalusel, kuid mitte hiljem kui viie tööpäeva jooksul.
(2) Lapsehoiu Teenuse osutaja on kohustatud vallavalitsust teavitama kõikidest muudatustest, mis tingivad või võivad tingida toetuse eraldamise lõpetamist. Teenuse osutaja on kohustatud viivitamatult teavitama vallavalitsust riikliku järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest ja nende täitmisest.
§ 9. Toetuse muutmine või maksmise lõpetamine
Toetuse eraldamine lõpetatakse Teenuse saajale Teenuse osutamise lõppemisel. Kui Teenuse saaja lõpetab Teenuse kasutamise kalendrikuu 15. kuupäevast alates, siis lõpetatakse toetuse eraldamine alates järgmisest kalendrikuust. Kui leping lõpetatakse enne 15. kuupäeva, tasutakse kalendrikuu eest pool toetuse määra.
(1) Vallavalitsusel on õigus kontrollida toetuse sihtotstarbelist kasutamist.
(2) Vallavalitsus võib otsustada toetuse maksmise peatamise või lõpetada toetuse maksmise ja nõuda makstud toetuse täielikult või osaliselt tagasi, kui:
1) toetust ei ole kasutatud käesolevas määruses ja lepingus ettenähtud tingimustel;
3) toetuse saaja ei täida koolieelse lasteasutuse seaduses, sotsiaalhoolekande seaduses, selle alusel antud õigusaktides ja käesolevas määruses sätestatud kohustusi;
4) selgub, et toetuse taotlemisel on esitatud valeandmeid.
(1) 2015. aastal määratakse ja makstakse toetust alates 1. jaanuarist osutatud Teenuse eest.


§ 111 Sõiduki vastutav kasutaja
§ 16 Sõiduki kindlustamiskohustus
§ 181 Mootorsõidukijuhi ja sõitja kohustused sõiduki peatamisel kontrollija poolt
41 JUHI TÖÖ- JA PUHKEAEG
§ 203 Erinõuded juhi töö- ja puhkeajale
§ 204 Sõidumeeriku kasutamine
§ 205 Digitaalse sõidumeeriku kaardi taotlemine
§ 206 Kaardi kehtivusaeg
§ 207 Kaardi andmisest keeldumine
§ 208 Kaardi kehtetuks tunnistamine
§ 209 Kaardi kasutamine
§ 281 Mootorsõidukijuhi ja juhtimisõiguse taotleja tervisekontroll
8 MOOTORSÕIDUKI JUHTIMISE ÕIGUSE ÄRAVÕTMINE, TÜHISTAMINE JA TAASTAMINE
§ 461 Sõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja nõuete täitmise järelevalve
12 LIIKLUSREGISTER JA KAITSEJÕUDUDE SÕIDUKITE REGISTER. RIIGIVÕIMU TEOSTAMINE SÕIDUKITE JA JUHILUBADEGA SEOTUD TOIMINGUTE PUHUL
§ 651 Kaitsejõudude sõidukite register
§ 7443 Mootorsõidukijuhile kehtestatud nädalase sõiduaja nõuete rikkumine
§ 7444 Mootorsõidukijuhile kehtestatud ööpäevase sõiduajanõuete rikkumine
§ 7445 Mootorsõidukijuhile kehtestatud kahe järjestikuse nädala sõiduaja nõuete rikkumine
§ 7446 Mootorsõidukijuhile kehtestatud vaheajanõuete rikkumine
§ 7447 Mootorsõidukijuhile kehtestatud ööpäevase puhkeajanõuete rikkumine
§ 7448 Mootorsõidukijuhile kehtestatud iganädalase puhkeaja nõuete rikkumine
§ 7449 Mootorsõidukijuhile kehtestatud töögraafikunõuete rikkumine
§ 7450 Mootorsõidukijuhi töögraafiku koostamise nõuete rikkumine sõiduki valdaja poolt
§ 7451 Mootorsõidukijuhile kehtestatud iganädalase tööaja nõuete rikkumine
§ 7452 Trammijuhile kehtestatud töö- ja puhkeaja nõuete rikkumine
§ 7453 Juhi mõjutamine töö- ja puhkeaja nõudeid rikkuma
§ 7454 Ohtlike ainete ja esemete autoveol kõrgendatud ohuga seonduvate nõuete rikkumine
§ 7455 Ohtlike ainete ja esemete autoveol keskmise ohuga seonduvate nõuete rikkumine
§ 7456 Ohtlike ainete ja esemete autoveol väikese ohuga seonduvate nõuete rikkumine
§ 7458 Mootorsõiduki juhtimine sõidumeeriku kasutamise nõudeid rikkudes
§ 7459 Mootorsõidukit juhtima lubamine sõidumeeriku kasutamise nõudeid rikkudes
§ 7460 Sõidumeeriku ettenähtud juhtudel kasutamata jätmine ning sõidumeeriku ja selle plommi tahtlik rikkumine
§ 7461 Sõidumeeriku tööd häirida võimaldava seadmega varustatud mootorsõiduki juhtimine
§ 7462 Mehaanilise ja digitaalse sõidumeeriku salvestuslehe ning juhikaardi kasutamise nõuete rikkumine
§ 7464 Turvavarustuse kasutamise nõuete rikkumine
§ 7465 Mootorsõidukiomaniku või vastutava kasutaja kohustuse rikkumine
§ 7466 Kirjalikus hoiatamismenetluses kohaldatava hoiatustrahvi määrad
§ 7467 Liiklusoht
§ 7468 Menetlus
§ 772 Liiklusseaduse § 204 kohaldamine
§ 773 Liiklusseaduse §-de 411 ja 413 kehtetuks tunnistamisega seotud rakendussätted
§ 774 Liiklusseaduse § 203 lõike 8 kohaldamine
Liiklusseadus1
14.11.2001 RT I 2001, 93, 565 01.02.2002 , osaliselt 14.12.2001
19.06.2002 RT I 2002, 63, 387 01.09.2002 , osaliselt 1.01.2003
04.12.2002 RT I 2002, 105, 613 24.12.2002 , osaliselt 1.02.2003
23.03.2005 RT I 2005, 20, 125 24.04.2005 , osaliselt 1.06.2005
12.05.2005 RT I 2005, 31, 228 03.06.2005 , osaliselt 1.08.2005
16.06.2005 RT I 2005, 40, 311 01.10.2005
07.12.2005 RT I 2005, 68, 529 01.01.2006
20.09.2007 RT I 2007, 54, 362 21.10.2007
15.05.2008 RT I 2008, 22, 147 14.06.2008
19.11.2008 RT I 2008, 54, 304 01.04.2009
(2) Liikluskorra määrab Vabariigi Valitsus liikluseeskirjaga .
(1) Käesolevas seaduses käsitletakse tee mõistet, nõudeid teele, teehoidu, tee kasutamist, teeomaniku kohustusi ja vastutust vastavalt teeseaduses sätestatule.
(2) Laste liikluskasvatust viivad läbi ja valmistavad neid ohutuks liiklemiseks ette lastevanemad, koolieelsed lasteasutused, lasteaed-algkoolid, algkoolid, põhikoolid, gümnaasiumid, kutseõppeasutused ja huvikoolid. Laste liikluskasvatuse korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
(5) Juht peab enne sõidu alustamist veenduma sõiduki suhtes sõlmitud kohustusliku liikluskindlustuse lepingu olemasolus ja selle alusel väljastatud poliisi kehtivuses.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud jalgratturi ja mopeedijuhi eksamineerimise ja neile juhilubade väljaandmise eeskirja kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(3) Kui mootorsõiduki omanik annab mootorsõiduki kasutada teisele isikule, peab ta säilitama mootorsõiduki kasutada andmisest kolme kuu jooksul ja liiklusjärelevalve teostaja nõudmisel esitama järgmised andmed:
1) mootorsõidukit kasutanud isiku ees- ja perekonnanimi;
2) mootorsõidukit kasutanud isiku aadress;
3) mootorsõidukit kasutanud isiku juhiloa number.
§ 111. Sõiduki vastutav kasutaja
Sõiduki vastutav kasutaja on isik, kes kasutab sõidukit kasutuslepingu või omandireservatsiooniga müügilepingu alusel ning on kantud mootorsõiduki eest vastutava kasutajana liiklusregistrisse. Vastutav kasutaja on ka Eestis elamisluba mitteomava füüsilise isiku või Eestis registreerimata juriidilise isiku poolt määratud ja liiklusregistrisse kantud esindaja, kes on Eesti kodanik, Eestis elamisloa saanud füüsiline isik või Eestis registreeritud juriidiline isik. Mootorsõiduki vastutavale kasutajale laienevad käesoleva seaduse § 11 lõigetes 2 ja 3 sätestatud kohustused seoses tema kasutuses oleva mootorsõidukiga.
(3) Mootorsõiduki ja selle haagise registreerimise ja tehnoseisundi kontrollimise eeskirjad ning nõuded tehnoseisundile ja varustusele kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(4) Kaitsejõudude sõiduki ja selle haagise registreerimise ja tehnoseisundi kontrollimise eeskirjad ning nõuded tehnoseisundile ja varustusele kehtestab kaitseminister .
(5) Mootorsõiduki heitgaasi saasteainesisalduse ja mürataseme normid kehtestab keskkonnaminister .
(3) Autode ja nende haagiste ning mootorrataste tüübikinnitamise eeskirja kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(4) Ratastraktorite ja nende haagiste tüübikinnitamise eeskirja kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
[RT I 2005, 31, 228 - jõust. 01.08.2005]
(1) Sõiduki ja autorongi suurimad lubatud mõõtmed koormaga ja koormata, sõiduki ja autorongi massid ning teljekoormuse kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
§ 16. Sõiduki kindlustamiskohustus
(1) Sõiduk kuulub kohustuslikule kindlustamisele vastavalt liikluskindlustuse seadusele.
(2) Registrisse kantud sõiduki suhtes tehakse registritoiming või registrikanne ainult kehtiva liikluskindlustuse lepingu olemasolul. Kehtiva liikluskindlustuse lepingu olemasolu ei ole nõutav sõiduki registrist kustutamiseks ega Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti ja politseiasutuse valduses olevatel sõidukitel, mille registreerimistunnistusele on sõiduki omaniku kohale märgitud «kaitsejõud» või mõni eelnimetatud asutus.
(2) [Kehtetu – RT I 2005, 20, 125 - jõust. 24.04.2005]
(6) Veoste veol peab lisaks käesolevas paragrahvis nimetatule olema kaasas veodokumendid ja eriveoste veol ka juhile antud tunnistus vastava väljaõppe läbimise ja sõiduki eriveole lubamise kohta kooskõlas autoveoseadusega.
(10) Kohustusliku sõidumeerikuga mootorsõiduki juht peab esitama sõidumeeriku salvestuslehe või juhi kaardi või muud dokumendid nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8–21) artiklis 15 sätestatud ulatuses ja tingimustel.
[RT I 2007, 54, 362 - jõust. 21.10.2007]
§ 181. Mootorsõidukijuhi ja sõitja kohustused sõiduki peatamisel kontrollija poolt
(1) Juht on kohustatud sõiduki peatama, kui selleks on kohustusliku märguande andnud käesoleva seaduse § 46 lõikes 1 nimetatud isik (edaspidi kontrollija). Kui kontrollija ei ole peatumiskohta näidanud, tuleb peatuda parempoolsel teepeenral, selle puudumisel sõidutee parempoolse ääre lähedal.
(2) Juht peab esitama kontrollijale tema nõutud, käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud dokumendid juhikohalt lahkumata, autost läbi avatud küljeakna. Sõiduki või dokumentide kontrollimise ajal võivad juht ja sõitja oma kohalt lahkuda üksnes kontrollija loal või korraldusel.
(3) Kui sõidumeeriku ja kiiruspiiriku kasutamine on kohustuslik, peab juht võimaldama kontrollida nimetatud seadmete olemasolu, töökorras olekut, paigaldusplaate, plomme ning sõidumeeriku salvestuslehtede või salvestusandmete alusel sõidu- ja puhkeaja nõuetest kinnipidamist. Digitaalse sõidumeeriku kasutamise korral peab juht võimaldama kontrollijal kasutada kontrollija kaarti.
(4) Juht peab võimaldama kontrollida sõiduki tehnoseisundit ja tehnoseisundit mõjutavaid seadmeid.
(5) Juhil on õigus nõuda kontrollijalt ametitunnistuse või muu tema volitusi tõendava dokumendi esitamist ja teha sellelt vajalikke märkmeid.
§ 19. [Kehtetu – RT I 2005, 31, 228 - jõust. 03.06.2005]
(6) Joobeseisundi tuvastamise ja joobeastme määramise korra ning joobeastme määramise otsuse vaidlustamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
(7) Juht ei või olla sellises haigus- või väsimusseisundis, mis takistab liiklusolude täpset tajumist ning liikluseeskirja nõuete kõrvalekaldumatut täitmist. Haigus- ja väsimusseisundi tuvastamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
(1) Sõiduki juhtimiselt kõrvaldamine on järelevalveõigusega ametiisiku otsus, mille sisuks on sõiduki juhtimise keelamine kuni juhtimiselt kõrvaldamise aluse äralangemiseni.
(2) Juht kõrvaldatakse sõiduki juhtimiselt, kui
1) on alust arvata, et ta on tarvitanud narkootilisi või psühhotroopseid aineid;
2) on alust arvata, et ta on joobeseisundis;
3) tal puudub vastava kategooria sõiduki või trammi juhtimisõigus või vastava sõiduki kasutamist õigustav dokument;
4) sõiduki rikke, heitmete saasteainesisalduse, mürataseme või muu puuduse tõttu on sellega sõidu jätkamine keelatud;
5) tema juhiluba saadetakse ekspertiisi seoses võltsimise tunnuste ilmnemisega;
6) on alust arvata, et ta terviseseisund ei vasta kehtestatud nõuetele;
7) kui sõidumeerikuga mootorsõiduki juht ei ole täitnud käesoleva seaduse §-s 203 sätestatud puhkeaja nõudeid.
(3) Juhtimiselt kõrvaldamise otsuses märgitakse:
2) otsuse teinud ametiisiku asutuse nimetus ja aadress;
3) otsuse teinud ametiisiku ametikoht, ees- ja perekonnanimi;
4) sõidukijuhi ees- ja perekonnanimi, isikukood või sünniaeg;
5) sõidukijuhi elukoht;
6) sõiduki tüüp, mark ja registreerimismärk;
7) käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1–7 nimetatud juhtimiselt kõrvaldamise alus ja juhtimiselt kõrvaldamise alguse aeg ja lõppemise tingimus;
(4) Otsus jõustub selle tegemisest.
(5) Juhtimiselt kõrvaldamise otsus tehakse kahes eksemplaris, millest üks antakse juhile. Otsuse teisel eksemplaril kinnitab juht otsuse kättesaamist allkirjaga ning märgib otsuse kättesaamise kuupäeva. Kui juht keeldub allkirja andmast, tehakse juhtimiselt kõrvaldamise otsusesse selle kohta kanne.
(6) Juhtimiselt kõrvaldamise otsuse võib vaidlustada haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
[RT I 2005, 40, 311 - jõust. 01.10.2005]
41. peatükk JUHI TÖÖ- JA PUHKEAEG
[RT I 2005, 31, 228 - jõust. 03.06.2005]
§ 203. Erinõuded juhi töö- ja puhkeajale
(1) Sõitjate veoks ettenähtud üle üheksa istekohaga (kaasa arvatud juhi koht) või veose veoks ettenähtud üle 3500-kilogrammise lubatud suurima täismassiga auto või autorongi juhi sõidu- ja puhkeaja kestuse, autoveol nõuete täitmisest vabastatud vedude loetelu ning juhi ja tema tööandja kohustused sätestab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85 (ELT L 102, 11.04.2006, lk 1–14).
(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 561/2006 artikli 10 lõikes 4 nimetatud isikud peavad järgima juhi töö- ja puhkeajale õigusaktidega kehtestatud nõudeid. Nimetatud määruse nõuetest kõrvalekalduv võlaõigusliku lepingu tingimus on tühine.
(2) Juhi tööaeg on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 561/2006 kohaste vahe- või puhkeaegade ja muu tööõigust reguleeriva õigusakti kohaste vahe- või puhkeaegade vaheline aeg, millal juht on kohustatud autovedu sooritama, korraldama või ette valmistama.
(3) Juhi tööaja hulka ei loeta liikuvas sõidukis juhi kõrval viibiva teise meeskonnaliikme valveaega, kui sellega ei kaasne tööalaseid tegevusi või kui kollektiivlepingus ei ole kokku lepitud teisiti.
(4) Juhi keskmine iganädalane tööaeg koos ületunnitööga ei või ületada 48 tundi. Iganädalast tööaega võib pikendada 60 tunnini juhul, kui nelja järjestikuse kuu keskmine tööaeg ei ületa 48 tundi nädala kohta. Iganädalast tööaega võib pikendada 60 tunnini selliselt, et kuue järjestikuse kuu keskmine tööaeg ei ületa 48 tundi nädala kohta, kui see on sätestatud laiendatud kollektiivlepingus või toimub Tööinspektsiooni kirjalikul nõusolekul. Tööaja pikendamine peab olema seotud tööprotsessi iseärasustega ja selleks on vaja töölepingu osapoolte vahelist kirjalikku kokkulepet.
(5) Kui juht töötab ka mõne teise tööandja juures, peab juht teise tööandja juures töötatud tundide kohta kirjalikku arvestust ja esitab sellise kirjaliku teabe oma tööandjale. Viimane peab seda teavet arvestama juhile tööülesannete andmisel, säilitama ja vajaduse korral esitama järelevalve teostajale.
(6) Kui juht töötab kella 00.00 ja 07.00 vahelisel ajal üle nelja tunni, ei tohi igapäevane tööaeg ületada 10 tundi iga 24-tunnise ajavahemiku kohta.
(7) Käesoleva paragrahvi nõudeid peavad täitma lisaks töölepingu alusel töötavatele juhtidele ka muude võlaõiguslike lepingute alusel töötavad juhid. Käesoleva paragrahvi lõike 4 kohase erandi sätestamine laiendatud kollektiivlepingus või Tööinspektsiooni kirjaliku nõusoleku andmine teisele tööandjale annab õiguse rakendada samasugust nädalase tööaja arvestusperioodi samas valdkonnas tegutsevate töö- või muude võlaõiguslike lepingute alusel töötavate teiste juhtide suhtes.
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määruses sätestatud nõudeid ei rakendata juhtide suhtes erandina riigisisesel autoveol, kui:
1) sõidukit kasutavad põllumajandus-, aiandus-, metsandus- või kalandusettevõtjad oma veoste veol 50 kilomeetri raadiuses kohast, kus sõiduk tavaliselt paikneb, kaasa arvatud linnad, mis jäävad sellesse piirkonda;
2) sõidukit kasutatakse loomsete jäätmete või korjuste veol;
3) sõidukit kasutatakse loomade veol põllumajandustootjalt samas maakonnas asuvale turule ja vastupidi või turult kuni 50 kilomeetri kaugusel asuvasse tapamajja;
4) sõiduk või sõiduk koos haagise või poolhaagisega, mille lubatud suurim täismass kokku ei ületa 7500 kilogrammi, veab juhile seoses tema tööga vajalikke materjale, seadmeid või masinaid. Sellist sõidukit tohib kasutada ettevõtte asukohast 50 kilomeetri raadiuses tingimusel, et sõiduki juhtimine ei ole juhi põhitegevus;
5) survegaasi, vedelgaasi või elektri jõul liikuvat sõidukit kasutatakse veoseveol ettevõtte asukohast 50 kilomeetri raadiuses ning sõiduki lubatud suurim täismass koos haagise või poolhaagisega ei ületa 7500 kilogrammi;
6) sõidukit kasutatakse ainult õppesõidul juhiloa ja kutsetunnistuse saamise eesmärgil;
7) sõidukiks on põllu- või metsamajanduslik traktor, mida kasutatakse põllu- ja metsamajandustöödel ettevõtte asukohast 100 kilomeetri raadiuses;
8) sõidukit kasutatakse seoses kanalisatsioonitöödega, üleujutuste vastu kindlustamisega, vee-, gaasi- ja elektrihooldusteenusega, teehoolduse või -kontrolliga, olmejäätmete kogumise või kõrvaldamisega, telegraafi-, telefoni-, raadio- või teleteenusega ning raadio- või telesaatjate või vastuvõtjate asukoha määramisega;
9) erisõiduk veab tsirkuse või lõbustuspargi varustust;
10) sõidukit kasutatakse lautadest piima kogumiseks ning lautadesse piimamahutite tagastamiseks või söödaks mõeldud piimatoodete kohaletoimetamiseks.
(81) Sõitjate liiniveol liini pikkusega selle alg- ja lõpp-punkti vahel kuni 50 kilomeetrit ei tohi juhi sõiduaeg tööpäevas ületada 9 tundi.
(9) Käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud juhtudel peab tööandja juhti teavitama veo laadist, kusjuures ei tohi halveneda juhi töötingimused ega väheneda liiklusohutus.
(10) Käesoleva paragrahviga määratlemata juhtudel kohaldatakse juhi töö- ja puhkeajale töö- ja puhkeaja seaduses ja muudes tööõiguslikes õigusaktides sätestatut.
§ 204. Sõidumeeriku kasutamine
(1) Mootorsõidukijuhi sõidu- ja puhkeaja arvestus toimub EÜ Nõukogu määruse 3821/85/EMÜ autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8–21) lisa I kohase mehaanilise sõidumeeriku salvestuslehtede või lisa IB kohase digitaalse andmesalvestusega sõidumeeriku (edaspidi digitaalne sõidumeerik) mällu salvestatud andmete järgi.
(11) Kui sõidumeeriku kasutamine on kohustuslik, peab juht sõidu- ja puhkeaja andmed salvestama sõidumeerikuganõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 15 kohaselt.
(2) Sõidumeerik ei ole kohustuslik sõidukil:
1) mis on valmistatud enne 1985. aasta 1. jaanuari, kui sõidukit ei kasutata veose- või sõitjateveo tasulise teenuse osutamisel;
2) mida kasutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 561/2006 artikli 3 ja käesoleva seaduse § 203 lõike 8 alusel nõuete täitmisest vabastatud vedudel.
§ 205. Digitaalse sõidumeeriku kaardi taotlemine
(1) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juhil, juhi tööandjal, sõidumeeriku paigaldamise töökojal (edaspidi töökoda) ja kontrollijal peab olema asjakohane sõidumeeriku kaart, mis võimaldab kaardi kasutajat kindlaks teha, andmeid salvestada ja säilitada.
(2) Töökoja kaarti võib avalduse alusel taotleda äriregistrisse kantud ettevõtja, kelle on mõõteseaduse § 5 lõikes 5 nimetatud akrediteerimisasutus tunnistanud tema erialal pädevaks.
(3) Juhi kaarti võib avalduse alusel taotleda Eestis töötamise õigust omav füüsiline isik, kui:
1) tal on juhiluba selle kategooria mootorsõiduki juhtimiseks, millel on kohustuslik sõidumeeriku kasutamine;
2) talle ei ole varem välja antud kehtivat juhi kaarti ega digitaalse sõidumeeriku paigaldajana tegutsemiseks vajalikku töökoja kaarti.
(4) Tööandja kaarti võib avalduse alusel taotleda äriregistrisse kantud ettevõtja, kes kasutab või kavatseb kasutama hakata mootorsõidukit, millel on digitaalne sõidumeerik.
(5) Kontrollija kaarti võib avalduse alusel taotleda käesoleva seaduse §-s 461 nimetatud järelevalvet teostav asutus.
(6) Enne kaardi saamiseks avalduse esitamist peab taotleja tasuma riigilõivu.
(7) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juhi kaardi, tööandja, töökoja ja kontrollija kaardi taotlemise, andmise ja kasutamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(8) Digitaalse sõidumeeriku kaarte valmistab, annab välja ja tunnistab kehtetuks liiklusregistri volitatud töötleja.
§ 206. Kaardi kehtivusaeg
Juhi, tööandja ja kontrollija kaart antakse viieks aastaks, töökoja kaart üheks aastaks.
§ 207. Kaardi andmisest keeldumine
Kaardi andja keeldub kaardi andmisest, kui:
1) taotleja ei vasta käesoleva seaduse §-s 205 sätestatud nõuetele;
2) kaardi taotlemiseks on esitatud tegelikkusele mittevastavaid andmeid;
3) taotleja ei ole tasunud riigilõivu.
§ 208. Kaardi kehtetuks tunnistamine
Kaart tunnistatakse kehtetuks, kui:
1) kaardi taotlemisel on esitatud tegelikkusele mittevastavaid andmeid;
2) kaart on võltsitud;
3) juht kasutab kaarti, mis ei ole tema oma;
4) kaardi omanik ei vasta enam käesoleva seaduse § 205 lõigetes 2–4 sätestatud nõuetele;
5) kaardi omanik on esitanud vastavasisulise taotluse.
§ 209. Kaardi kasutamine
(1) Vedude korraldamisel mootorsõidukiga, millel on digitaalne sõidumeerik, peab tööandja:
1) andma tööülesandeid juhile, kellel on juhi kaart;
2) regulaarselt kontrollima sõidumeeriku kasutamist juhi poolt ning sõidu- ja puhkeaja vastavust nõuetele;
3) säilitama vähemalt 12 kuu jooksul juhi sõidu- ja puhkeaja salvestatud andmed elektroonsel kujul või juhi allkirjastatud väljatrükkidena või vahepeal ajutiselt mehaanilise sõidumeeriku kasutamise korral salvestuslehtedel;
4) täitma juhi tööaja arvestuse dokumentide alalhoidmisel raamatupidamise seaduse § 12 nõudeid;
5) tagama juhi kaardilt andmete regulaarse kopeerimise vähemalt 28 päeva, sõidukist vähemalt kolme kuu järel. Kui juhi tööleping või muu võlaõiguslik leping lõpeb või sõiduk võõrandatakse või digitaalne sõidumeerik saadetakse parandamiseks töökotta, peavad andmed olema kopeeritud kuni töölepingu lõppemise või sõiduki võõrandamise või sõidumeeriku töökotta saatmise päevani;
6) võimaldama järelevalvega seotud toiminguteks käesoleva seaduse § 461 lõikes 1 nimetatud isikutele juurdepääsu andmetele.
(2) Tööandja võib juhi sõidu- ja puhkeaega käsitlevate elektroonsel kujul salvestatud andmete arhiveerimisel kasutada äriregistrisse kantud teise ettevõtja või seaduse alusel registrisse kantud teise isiku teenust, kellel on selleks sobivad tehnilised võimalused; tööandja tagab andmete nõuetekohase alalhoidmise ja käesoleva seaduse § 461 lõikes 1 nimetatud kontrollijatele andmete kättesaadavuse.
(3) Digitaalse sõidumeerikuga mootorsõiduki juht:
1) ei tohi anda oma kaarti kasutamiseks teisele isikule ja peab tagama tegelikkusele vastavate andmete saamise;
2) peab täitma töö-, sõidu- ja puhkeaja nõudeid;
3) peab võimaldama tööandjale ja järelevalvega seotud toiminguteks käesoleva seaduse § 461 lõikes 1 nimetatud isikutele juurdepääsu andmetele.
(4) Töökoda peab:
1) kasutama oma kaarti ja salvestatud andmeid sihipäraselt;
2) tagama digitaalse sõidumeeriku remondi korral andmete kopeerimise ja vähemalt 12 kuu jooksul elektroonsel kujul säilitamise sõidumeeriku töökotta saabumise päevast alates;
3) andma tööandjale tõendi, kui digitaalse sõidumeeriku parandamiseks vastuvõtmisel ilmneb, et salvestatud andmed on hävinud;
4) kõrvaldama vajaduse korral sõidukist juhi sõidu- ja puhkeaja andmeid moonutavad lisavahendid.
(8) Juhiloa ja ajutise juhiloa ning käesoleva seaduse § 30 lõikes 2 nimetatud esmase juhiloa liigid ja vormid kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister . Kõik nimetatud juhiload peavad vastama Viini 1968. aasta teeliikluse konventsiooni (RT 1992, 12, 194) ning selle juurde kuuluvate hilisemate kokkulepete ja konventsiooni täienduste põhimõtetele, samuti Euroopa Liidus kehtivatele juhiloa vorminõuetele.
(1) Juhiluba kehtib kümme aastat, kui käesoleva seaduse § 281 lõike 4 järgi kehtestatud nõuded ei näe ette lühemat tähtaega.
(2) Eesti Vabariigi territooriumil viibivate välisriigi relvajõudude liikmete või nende ülalpeetavate juhiluba tunnustatakse rahvusvahelise sõjalise koostöö seaduses sätestatud korras. Välisriigi juhiloaga koos esitatakse ka relvajõudude liikmete või nende ülalpeetavate hulka kuulumist tõendav dokument.
(4) Eesti kodaniku või Eestis elamisluba omava isiku Eestisse elama asumisel kehtib tema välisriigis väljaantud ja käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõuetele vastav juhiluba Eestis 12 kuud, arvates juhiloa omaniku Eestisse elama asumisest või elamisloa väljastamisest. Juhiluba vahetatakse Eesti juhiloa vastu eksamiteta. Välisriigis väljaantud juhiluba vahetatakse Eesti juhiloa vastu pärast liiklusteooria- ja sõidueksami edukat sooritamist juhul, kui:
2) juhiloa omanikku on Eestis viimase aasta jooksul karistatud liiklusseaduse või selle alusel antud õigusakti nõuete sellise rikkumise eest, mille eest on ette nähtud juhtimisõiguse äravõtmine;
(2) [Kehtetu – RT I 2005, 20, 125 - jõust. 01.06.2005]
(4) Mootorsõidukijuhi ettevalmistamise, eksamineerimise ning talle juhtimisõiguse andmise eeskirjad ja riiklikud õppekavad kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(5) Mootorsõidukijuhi esmaabikoolituse, selle õppevahendite ja -kava nõuded ning tunnistuse vormi kehtestab sotsiaalminister määrusega.
(4) Mootorsõidukijuhi ja juhtimisõiguse taotleja vastavalt kas perioodilise või eelneva tervisekontrolli tingimused ja korra, tervisenõuded ja tervisetõendite vormid ning kutsesobivuse nõuded kehtestab Vabariigi Valitsus .
(3) C-, D-kategooria auto ja CE-kategooria autorongi juhtimise õiguse võib anda vähemalt 18-aastasele kaitseväeteenistuses olevale ajateenijale üksnes teenistusülesannete täitmiseks.
[RT I 2005, 68, 529 - jõust. 01.01.2006]
(3) C-kategooria auto või CE-kategooria autorongi või D1-alamkategooria või ühistranspordiseaduse tähenduses kohaliku liiniveo D-kategooria bussi juhtimisõiguse alla 50 kilomeetri pikkustel liinidel võib anda vähemalt 18‑aastasele isikule, kellel on vähemalt B-kategooria auto juhtimise õigus ja kes on läbinud autoveoseadusega kehtestatud ametikoolituse 280-tunnise kursuse.
(6) Ametikoolituse käigus autojuhtide ettevalmistamine, eksamineerimine ja juhtimisõiguse andmine toimub ühes etapis ning eksamite eduka sooritamise järel antakse isikule käesoleva seaduse § 28 lõike 4 alusel kehtestatud eeskirjade järgi juhiluba.
(7) Kui autoveoseadusest tulenevalt on vajalik ametikoolituse kursuse läbimine, võib isik selle koolituse lõpueksami sooritamise järel koos B‑kategooria auto juhtimise õigusega või selle olemasolu korral kohe taotleda C- ja D-kategooria auto ning CE-kategooria autorongi juhtimise õigust.
(2) Isik, kes õpib mootorsõidukijuhi koolituskursusel või on koolituskursuse lõpetanud, võib juhtida mootorsõidukit sõidupraktika saamise eesmärgil ka teise isiku (edaspidi juhendaja) juuresolekul järgmistel tingimustel :
(3) Koolitusloa väljastamise ja kehtetuks tunnistamise korra kehtestab haridus- ja teadusminister .
(1) Mootorsõidukijuhi õpetaja kvalifikatsiooni võib taotleda vähemalt 21-aastane isik, kellel on õpetatava kategooria mootorsõiduki juhtimise õigust tõendav juhiluba vähemalt kolm aastat ja kellel ei tohi olla kehtivat karistatust liiklusalase kuriteo eest või karistatust liiklusalase väärteo eest, mille eest teda on karistatud juhtimisõiguse äravõtmisega.
(2) Nõuded mootorsõidukijuhi õpetaja kvalifikatsioonile, riikliku õppekava ning õpetajale koolitamise õigust tõendava tunnistuse andmise ja kehtetuks tunnistamise eeskirja kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(4) Mootorsõidukijuhi õpetaja koolitamise tunnistus tunnistatakse kehtetuks, kui teda on karistatud liiklusalase kuriteo eest või liiklusalase väärteo eest juhtimisõiguse äravõtmisega.
4) käesoleva seaduse § 35 punktides 1–3 sätestatud ruumide, õppesõiduväljaku ja õppesõidukite olemasolu või rentimist tõendavad dokumendid, punktides 5 ja 6 sätestatud õppekava, õppedokumentatsioon ja audiovisuaalsete õppevahendite loetelu ning majandus- ja kommunikatsiooniministri volitatud asutuse kirjalik hinnang nende vastavuse kohta käesolevas seaduses sätestatud nõuetele;
8. peatükk MOOTORSÕIDUKI JUHTIMISE ÕIGUSE ÄRAVÕTMINE, TÜHISTAMINE JA TAASTAMINE
§ 41–413. [Kehtetud – RT I 2005, 40, 311 - jõust. 01.10.2005]
Juhtimisõiguse äravõtmine on liiklusseaduse või selle alusel antud õigusakti nõuete rikkumisega seotud süüteo eest kohtu poolt mõistetud või kohtuvälise menetleja poolt määratud põhi- või lisakaristus, mille sisuks on keeld juhtida sõidukit.
(1) Kui isikult on juhtimisõigus ära võetud rohkem kui kuueks kuuks, kuid mitte kauemaks kui 12 kuuks, saab ta taastada juhtimisõiguse juhul, kui ta sooritab edukalt liiklusteooriaeksami.
(2) Kui isikult on juhtimisõigus ära võetud kauemaks kui 12 kuuks, saab ta juhtimisõiguse taastada juhul, kui ta sooritab edukalt liiklusteooria- ja sõidueksami.
(2) Liikluse korraldamine toimub liiklusmärkide, teemärgiste, fooride, piirete ja muude liikluskorraldusvahenditega vastavalt teeseaduse alusel kehtestatud nõuetele .
(1) Liiklusjärelevalvet teostavad politseiametnikud, abipolitseinikud ja piirivalveametnikud nendele seadusega antud volituste piires.
(11) Liiklusjärelevalve teostamisel on õigus kasutada foto- ja videosalvestusvahendeid.
(12) Liiklusjärelevalve teostamisel võib kasutada mootorsõidukit jäädvustavat liiklusjärelevalveseadet, mille salvestist on võimalik vajaduse korral kasutada ka mootorsõiduki juhi tuvastamisel.
(2) Liikluse reguleerimise ja liiklusjärelevalve teostamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
§ 461. Sõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja nõuete täitmise järelevalve
(1) Järelevalvet käesoleva seaduse §-s 203 nimetatud juhi töö-, sõidu- ja puhkeaja kohta kehtestatud nõuete täitmise üle teostavad ettevõtja juures tööinspektor või Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja ning teel politseiametnikud, abipolitseinikud ja teised selleks seadusega volitatud isikud.
(11) Juhi töö-, sõidu- ja puhkeaja järelevalve korralduslikud nõuded kehtestab Vabariigi Valitsus .
(2) Teel tuvastatud nõuete rikkumise järelkontrolli võivad käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikud teha mootorsõidukit kasutava ettevõtja juures.
(3) Tööinspektoril või Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhatajal on õigus mootorsõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja nõuete rikkumise korral teha ettekirjutus.
(31) Tööinspektor või Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja teeb otsuse, millega annab käesoleva seaduse § 203 lõigetes 4 ja 7 ettenähtud nõusoleku või keeldub selle andmisest.
(32) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud ettekirjutus ja lõikes 31 sätestatud otsus tehakse ning ettekirjutusele ja otsusele esitatud vaie lahendatakse töö- ja puhkeaja seaduses ettenähtud korras.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud ettekirjutuse tähtajaks täitmata jätmise korral võib tööinspektor või Tööinspektsiooni kohaliku asutuse juhataja rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud sunniraha ülemmäär on füüsilisel isikul 10 000 krooni ja juriidilisel isikul 50 000 krooni.
(4) Olenevalt liiklus- ja teeoludest, ohutusest ja sõiduki kategooriast võib majandus- ja kommunikatsiooniministri kehtestatud tingimustel ja korras :
(5) Teeomanik või teehoiu korraldamise eest vastutav isik võib kehtestada tasulise parkimise. Tasulist parkimist kohaliku omavalitsusüksuse territooriumil korraldatakse käesoleva seaduse §-des 501–503 sätestatu kohaselt.
(2) Viivistasu maksab mootorsõiduki omanik. Kui liiklusregistrisse on kantud sõiduki vastutav kasutaja, maksab viivistasu vastutav kasutaja.
(3) Viivistasu otsus koostatakse kolmes eksemplaris, millest üks eksemplar jääb ametiisikule, teine esitatakse mootorsõiduki juhile või kinnitatakse mootorsõiduki külge nähtavale kohale ilmastikukindlas ümbrises ning kolmas edastatakse viie päeva jooksul mootorsõiduki omanikule või kasutajale. Viivistasu otsuse kättetoimetamisele kohaldatakse maksukorralduse seaduse 4. peatükis sätestatut.
(2) Liikumispuudega või pimedat inimest teenindava sõiduki parkimiskaartide trükkimist korraldab ja väljaandmise tingimused kehtestab sotsiaalminister .
Liiklusõnnetuse sündmuskohal sõidukijuhi tegevuse ja liiklusõnnetusest teatamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
Liiklusõnnetuse asjaolude väljaselgitamise, vormistamise, registreerimise ja arvestuse korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
12. peatükk LIIKLUSREGISTER JA KAITSEJÕUDUDE SÕIDUKITE REGISTER. RIIGIVÕIMU TEOSTAMINE SÕIDUKITE JA JUHILUBADEGA SEOTUD TOIMINGUTE PUHUL
[RT I 2008, 22, 147 - jõust. 14.06.2008]
(1) Liiklusregister on Vabariigi Valitsuse poolt majandus- ja kommunikatsiooniministri ettepanekul asutatud andmekogu, mille eesmärk on pidada arvestust sõidukite, väikelaevade, alla 12-meetrise kogupikkusega laevade ja jettide, juhilubade ja muude juhtimisõigust tõendavate dokumentide, digitaalse sõidumeeriku kaartide ja juhtide ametikoolituse üle. Liiklusregistri pidamise põhimääruse kehtestab Vabariigi Valitsus .
(2) Liiklusregistri vastutav töötleja on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium.
2) väikelaevade, alla 12-meetrise kogupikkusega laevade ja jettide andmebaasist;
3) sõiduki juhtimise õigust tõendavate dokumentide ja juhilubade andmebaasist;
4) väikelaevajuhi ja jetijuhi tunnistuste andmebaasist;
5) digitaalse sõidumeeriku kaartide andmebaasist;
6) juhtide ametikoolituse andmebaasist.
(2) Sõidukite andmebaasis peetakse arvestust Eestis registreeritud mootorsõidukite, nende haagiste ja käesoleva seaduse §-s 68 nimetatud maastikusõidukite ning nende omanike ja õigustatud kasutajate, samuti sõidukite kasutamisele ja käsutamisele seatud piirangute üle.
(3) Väikelaevade, alla 12-meetrise kogupikkusega laevade ja jettide andmebaasis peetakse arvestust meresõiduohutuse seaduse nõuetele vastavate Eestis registreeritud väikelaevade, alla 12-meetrise kogupikkusega laevade ja jettide, nende omanike ja õigustatud kasutajate ning kasutamisele ja käsutamisele seatud piirangute üle.
(4) Sõiduki juhtimise õigust tõendavate dokumentide ja juhilubade andmebaasis peetakse arvestust juhtimisõiguse andmise, peatamise, äravõtmise, kehtetuks tunnistamise ja taastamise, samuti Eestis väljaantud juhilubade ja muude juhtimisõigust tõendavate dokumentide üle.
(5) Väikelaevajuhi ja jetijuhi tunnistuste andmebaasis peetakse arvestust juhtimisõiguse andmise, peatamise, äravõtmise, kehtetuks tunnistamise ja taastamise, samuti Eestis väljaantud juhtimisõigust tõendavate dokumentide üle.
(6) Digitaalse sõidumeeriku kaartide andmebaasis peetakse arvestust juhi kaartide ja töökoja kaartide andmise, peatamise, äravõtmise, kehtetuks tunnistamise ja taastamise, samuti kontrollija ja tööandja kaartide andmise ning kehtetuks tunnistamise üle.
(7) Juhtide ametikoolituse andmebaasis peetakse arvestust autoveoseaduse kohase juhtide ametikoolituse üle.
(8) Vabariigi Valitsus võib otsustada ka muude, seadustes nimetamata sõidukite ning nende juhtimise õiguse andmete liiklusregistrisse kandmise.
1) sõiduki, väikelaeva, alla 12-meetrise kogupikkusega laeva või jeti omanik või tema esindaja;
3) ametiasutus, kohtuväline menetleja või kohus juhtimisõiguse äravõtmisel ja kehtetuks tunnistamisel;
5) mootorsõidukijuhi koolitaja õpperühmade nimekirjade esitamisel;
6) väikelaevajuhi või jetijuhi koolitus- ja eksamineerimisasutus;
7) sõiduki, väikelaeva, alla 12-meetrise kogupikkusega laeva või jeti tehnonõuete kontrollija;
8) juhi terviseseisundi kontrollija;
9) digitaalse sõidumeeriku kaardi taotleja või tema esindaja;
10) ametikoolituse tunnistuse taotleja või tema esindaja;
11) väikelaevajuhi või jetijuhi tunnistuse taotleja.
(3) Ametiasutus, kohtuväline menetleja või kohus, kes on teinud otsuse isikult sõiduki või trammi juhtimise õiguse äravõtmise kohta, saadab otsuse ärakirja majandus- ja kommunikatsiooniministri määratud asutusele viie tööpäeva jooksul otsuse jõustumisest arvates.
(2) Riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutusel, notaril, kohtutäituril ja liikluskindlustuse seaduses sätestatud Garantiifondil on õigus juurde pääseda seaduskohaste ülesannete täitmiseks vajalikele andmetele. Riigiga sõlmitud lepingu alusel avalikku ülesannet täitval isikul on õigus juurde pääseda andmetele, mis on talle vajalikud avalike ülesannete täitmiseks.
(3) Teaduslikul eesmärgil või muu õigustatud huvi puhul andmetele juurdepääsu korra kehtestab registri vastutav töötleja .
(4) Andmeid edastada on lubatud Euroopa Liidu liikmesriiki, samuti riiki, mille isikuandmete kaitse taset on Euroopa Komisjon hinnanud piisavaks.
§ 651. Kaitsejõudude sõidukite register
(1) Kaitseväe ja Kaitseliidu kasutuses olevate mootorsõidukite ja nende haagiste, sealhulgas maastikusõidukite ja nende haagiste ning ratastraktorite, liikurmasinate ja nende haagiste üle, mis ei ole kantud liiklusregistrisse, peetakse arvestust kaitsejõudude sõidukite registris.
(2) Kaitsejõudude sõidukite register on andmekogu, mille asutab ning mille pidamise põhimääruse kehtestab kaitseminister .
(3) Kaitsejõudude sõidukite registri vastutav töötleja on Kaitseministeerium.
2) tunnistab kehtetuks juhtimisõiguse seadusega ettenähtud juhtudel ja tingimustel;
(2) Majandus- ja kommunikatsiooniminister võib volitada tema määratud asutust sõlmima äriühingutega lepinguid mootorsõidukite, trammide ja nende haagiste ning maastikusõidukite tehnoseisundi nõuetele vastavuse kontrollimiseks. Lepingu kohustuslikud tingimused kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(1) Registreerimisele kuuluvate maastikusõidukite loetelu kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(2) Maastikusõiduki registreerimise ja tehnoseisundi kontrollimise eeskirjad ning nõuded maastikusõiduki tehnoseisundile ja varustusele kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(4) Kaitsejõudude maastikusõidukite registreerimise ja tehnoseisundi kontrollimise eeskirjad ning nõuded tehnoseisundile ja varustusele kehtestab kaitseminister .
(6) Maastikusõidukite liiklemise eeskirja kehtestab Vabariigi Valitsus . Kohalikul omavalitsusel on õigus maastikusõidukite liiklemisele kehtestada täiendavaid nõudeid oma valla või linna territooriumil.
3) sõiduk, mida jälitusasutuse jälitustegevusega tegelev töötaja kasutab jälitustoimingu teostamisel või julgeolekuasutuse teabe kogumisega tegelev töötaja kasutab julgeolekuasutuste seaduse alusel teabe varjatud kogumisel (edaspidi jälitussõiduk).
(1) Trammi ja selle haagise registreerimise ja tehnoseisundi kontrollimise eeskirjad ning nõuded trammi ja selle haagise tehnoseisundile ja varustusele kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(4) Trammijuht ja trammi juhtimisõiguse taotleja peavad läbima tervisekontrolli § 281lõigetes 1–3 ja 5 sätestatud tingimustel ja korras. Trammijuhi ja trammi juhtimisõiguse taotleja kas perioodilise või eelneva tervisekontrolli tingimused ja korra, tervisenõuded ja tervisetõendite vormid kehtestab Vabariigi Valitsus. Trammijuhi kvalifikatsiooninõuded, trammijuhi ettevalmistamise, eksamineerimise ja temale trammi juhtimise õiguse andmise eeskirjad ning trammi juhtimisel kohustuslikult kaasas olevate dokumentide loetelu kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister .
(5) Trammi juhtimise õigus võetakse ära, tunnistatakse kehtetuks ja taastatakse seadusega mootorsõiduki juhtimise õiguse äravõtmise, kehtetuks tunnistamise ja taastamise kohta sätestatu kohaselt.
§ 73. [Kehtetu – RT I 2005, 20, 125 - jõust. 24.04.2005]
(1) Mootorsõiduki või trammi juhtimise eest vastava kategooria mootorsõiduki või trammi juhtimise õiguseta isiku poolt –
(2) Sama teo eest isiku poolt, kes on sõiduki juhtimiselt kõrvaldatud või kellel mootorsõiduki või trammi juhtimise õigus on peatatud või kehtetuks tunnistatud või kellelt on mootorsõiduki või trammi juhtimise õigus ära võetud –
Omaniku, valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt vastava kategooria mootorsõiduki või trammi juhtimise õiguseta isiku mootorsõidukit või trammi juhtima lubamise eest –
Kehtestatud korras registreerimata või ümberregistreerimata mootorsõiduki juhtimise eest –
Kehtestatud korras registreerimata või ümberregistreerimata mootorsõidukit juhtima lubamise eest sõiduki omaniku, valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt –
Riikliku registreerimismärgita mootorsõiduki või mootorsõidukile mittekuuluva riikliku registreerimismärgiga sõiduki juhtimise eest –
Nõutavalt kauguselt mitteloetava riikliku registreerimismärgiga mootorsõiduki juhtimise eest –
Tehnoülevaatust mitteläbinud mootorsõiduki juhtimise eest –
Tehnoülevaatust mitteläbinud mootorsõidukit juhtima lubamise eest sõiduki omaniku, valdaja, tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt –
Mootorsõiduki, millel omal jõul ei ole lubatud sõita, juhtimise eest –
Mootorsõidukit, millel omal jõul ei ole lubatud sõita, juhtima lubamise eest sõiduki omaniku, valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt –
§ 7411. [Kehtetu – RT I 2007, 54, 362 - jõust. 21.10.2007]
Omavoliliselt ümberehitatud mootorsõiduki juhtimise eest –
Mootorsõiduki, mille heitmete saasteainesisaldus või tekitatav müra ületab normatiivi, juhtimise eest –
Keskkonnaohtlikku mootorsõidukit juhtima lubamise eest selle omaniku või valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt –
(1) Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt foori keelava tule ajal ristmikule või jalakäijate ülekäigurajale sõitmise eest –
(2) Sama teo eest, kui sellega on tekitatud liiklusoht, –
karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni kuue kuuni.
(3) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kolme kuuni.
(1) Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt reguleerimata ülekäigurajal jalakäijale tee mitteandmise eest, samuti reguleerimata ülekäiguraja ees naaberreal peatunud sõidukist möödumise eest –
(1) Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt liiklusnõuete rikkumise eest, kui sellega on tekitatud varaline kahju või inimesele ettevaatamatusest tervisekahjustus, –
karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni kuue kuuni.
(2) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesolevas paragrahvis sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kolme kuuni.
Mootorsõiduki omaniku, valdaja või juhi poolt joobeseisundis isiku mootorsõidukit juhtima lubamise või talle juhtimise üleandmise eest –
(1) Mootorsõiduki või trammi juhtimise eest joobeseisundis –
(2) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesolevas paragrahvis sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist kolmest kuust kuni üheksa kuuni.
(1) Mootorsõiduki või trammi ilmsete joobetunnustega juhi kõrvalehoidumise eest joobeseisundit tuvastavast läbivaatusest –
(2) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesolevas paragrahvis sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist kuuest kuust kuni ühe aastani.
(1) Alkoholi tarvitamise eest liiklusõnnetuses osalenud juhi poolt vahetult pärast liiklusõnnetust enne selle asjaolude väljaselgitamist sündmuskohal –
karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni kaheksateistkümne kuuni.
(2) Mootorsõiduki juhi poolt lubatud suurima sõidukiiruse ületamise eest 21–40 kilomeetrit tunnis –
(3) Mootorsõiduki juhi poolt lubatud suurima sõidukiiruse ületamise eest üle 40 kilomeetri tunnis –
karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni ühe aastani.
(4) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kolme kuuni.
(5) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kuue kuuni.
Mootorsõiduki juhtimise eest, milles asub kiirusemõõteseadet avastada või selle tööd häirida võimaldav seade, –
(1) Mootorsõidukijuhi poolt möödasõidunõuete rikkumise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni ühe aastani.
(3) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kuue kuuni.
Mootorsõiduki juhi poolt vastassuunavööndis sõitmise eest, välja arvatud juhul, kui see on liiklusnõuetes lubatud, –
Mootorsõiduki juhi poolt raudteeülesõidukoha ületamise nõuete rikkumise eest –
Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt sõidueesõiguse andmata jätmise eest eritalituse sõidukile liiklusnõuetes ettenähtud juhul –
§ 7428. [Kehtetu – RT I 2005, 31, 228 - jõust. 03.06.2005]
Mootorsõiduki või trammi omaniku, valdaja või käitamise eest vastutava isiku poolt mootorsõiduki- või trammijuhile kehtestatud töö- ja puhkeaja nõuete rikkumise eest –
(1) Sõidukijuhi poolt sõiduki kohustusliku peatamise märguande tahtliku eiramise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni kahe aastani.
(11) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist kolmest kuust kuni ühe aastani.
(1) Liiklusõnnetuses osalenud sõiduki juhi poolt liiklusõnnetusest politseile teatamise nõuete rikkumise eest, kui teatamine oli kohustuslik, –
karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni ühe aastani.
(1) Liiklusõnnetuse sündmuskohalt põgenemise või liiklusõnnetuses kannatada saanud abitus seisundis oleva inimese abita jätmise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga või sõiduki juhtimise õiguse äravõtmisega kuni kahe aastani.
Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt sõitjate- või veoseveo nõuete rikkumise eest –
§ 7434. [Kehtetu – RT I 2005, 31, 228 - jõust. 03.06.2005]
(1) Mootorsõiduki- või trammijuhi poolt liiklusnõuete rikkumise eest, kui puudub käesoleva seaduse §-des 741–7427, 7430–7432 või 7464 sätestatud väärteokoosseis –
(21) Kohus või kohtuväline menetleja võib kohaldada käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud süüteo eest lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse äravõtmist ühest kuust kuni kolme kuuni.
(3) [Kehtetu – RT I 2008, 54, 304 - jõust. 27.12.2008]
(1) Jalakäija, jalgratturi, loomveokijuhi, sõitja või mopeedijuhi poolt liiklusnõuete rikkumise eest –
3) kui sellega on tekitatud varaline kahju või liiklusoht, –
(1) Sõiduki parkimise eest selleks keelatud kohas või liikluskorraldusvahendiga ettenähtud parkimiskorda või -viisi rikkudes –
(2) Sõiduki parkimise eest selleks keelatud kohas või liikluskorraldusvahendiga ettenähtud parkimiskorda või -viisi rikkudes nii, et see on ohtlik teistele liiklejatele või häirib oluliselt liiklust, –
§ 7438. [Kehtetu – RT I 2002, 110, 654 - jõust. 01.02.2003]
§ 7439. [Kehtetu – RT I 2005, 20, 125 - jõust. 24.04.2005]
Maastikusõiduki liiklemise nõuete rikkumise eest –
§ 7441. [Kehtetu – RT I 2005, 31, 228 - jõust. 03.06.2005]
§ 7442. [Kehtetu – RT I 2002, 110, 654 - jõust. 01.01.2003]
§ 7443. Mootorsõidukijuhile kehtestatud nädalase sõiduaja nõuete rikkumine
Kehtestatust pikema nädalase sõiduaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7444. Mootorsõidukijuhile kehtestatud ööpäevase sõiduajanõuete rikkumine
(1) Kehtestatust kuni kaks tundi pikema ööpäevase sõiduaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
(2) Kehtestatust üle kahe tunni pikema ööpäevase sõiduaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7445. Mootorsõidukijuhile kehtestatud kahe järjestikuse nädala sõiduaja nõuete rikkumine
Kehtestatust pikema kahe järjestikuse nädala sõiduaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7446. Mootorsõidukijuhile kehtestatud vaheajanõuete rikkumine
(1) Kehtestatud vaheaja kasutamata jätmise eest pärast 4,5-tunnist sõiduaega mootorsõidukijuhi poolt –
(2) Kehtestatust lühema vaheaja kasutamise eest pärast 4,5-tunnist sõiduaega mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7447. Mootorsõidukijuhile kehtestatud ööpäevase puhkeajanõuete rikkumine
(1) Kehtestatust kuni kaks tundilühema ööpäevase puhkeaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
(2) Kehtestatust üle kahe tunni lühema ööpäevase puhkeaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7448. Mootorsõidukijuhile kehtestatud iganädalase puhkeaja nõuete rikkumine
Kehtestatust lühema iganädalase puhkeaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7449. Mootorsõidukijuhile kehtestatud töögraafikunõuete rikkumine
(1) Regulaarsel sõitjateveol, kui liini pikkus on alla 50 km, kehtestatud töögraafiku esitamata jätmise eest mootorsõidukijuhi poolt –
(2) Regulaarsel sõitjateveol, kui liini pikkus on alla 50 km, kehtestatud töögraafiku järgimata jätmise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7450. Mootorsõidukijuhi töögraafiku koostamise nõuete rikkumine sõiduki valdaja poolt
Regulaarsel sõitjateveol, kui liini pikkus on alla 50 km, nõuetekohase töögraafiku juhile andmata jätmise või töö- ja puhkeaja nõudeid eirava graafiku koostamise eest mootorsõiduki valdaja poolt –
§ 7451. Mootorsõidukijuhile kehtestatud iganädalase tööaja nõuete rikkumine
Kehtestatust pikema iganädalase tööaja kasutamise eest mootorsõidukijuhi poolt –
§ 7452. Trammijuhile kehtestatud töö- ja puhkeaja nõuete rikkumine
Trammijuhile kehtestatud töö- ja puhkeaja nõuete rikkumise eest trammijuhi poolt –
§ 7453. Juhi mõjutamine töö- ja puhkeaja nõudeid rikkuma
Mootorsõidukijuhile ebaseadusliku töökäsu andmise eest, millega mõjutatakse rikkuma õigusaktiga kehtestatud töö- ja puhkeaja nõudeid, välja arvatud §-s 7450 nimetatud juhud, –
§ 7454. Ohtlike ainete ja esemete autoveol kõrgendatud ohuga seonduvate nõuete rikkumine
Ohtlike ainete, esemete või jäätmete autoveol inimese elule, tervisele või keskkonnale kõrgendatud ohuga seonduvate nõuete rikkumise eest –
§ 7455. Ohtlike ainete ja esemete autoveol keskmise ohuga seonduvate nõuete rikkumine
Ohtlike ainete, esemete või jäätmete autoveol inimese tervisele või keskkonnale keskmise ohuga seonduvate nõuete rikkumise eest –
§ 7456. Ohtlike ainete ja esemete autoveol väikese ohuga seonduvate nõuete rikkumine
Ohtlike ainete, esemete või jäätmete autoveol inimese tervisele või keskkonnale väikese ohuga seonduvate nõuete rikkumise eest –
§ 7457. [Kehtetu – RT I 2007, 54, 362 - jõust. 21.10.2007]
§ 7458. Mootorsõiduki juhtimine sõidumeeriku kasutamise nõudeid rikkudes
Sellise mootorsõiduki juhtimise eest, millel puudub kohustuslik sõidumeerik või mille sõidumeerik ei ole töökorras või on nõuetekohaselt plommimata, –
§ 7459. Mootorsõidukit juhtima lubamine sõidumeeriku kasutamise nõudeid rikkudes
Mootorsõidukit, millel puudub kohustuslik sõidumeerik või mille sõidumeerik ei ole töökorras või on nõuetekohaselt plommimata, juhtima lubamise eest sõiduki omaniku, valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt –
§ 7460. Sõidumeeriku ettenähtud juhtudel kasutamata jätmine ning sõidumeeriku ja selle plommi tahtlik rikkumine
Mootorsõidukile paigaldatud sõidumeeriku ettenähtud juhtudel kasutamata jätmise või sõidumeeriku või selle plommi tahtliku rikkumise eest –
§ 7461. Sõidumeeriku tööd häirida võimaldava seadmega varustatud mootorsõiduki juhtimine
Sõidumeeriku tööd häirida võimaldava seadmega varustatud mootorsõiduki juhtimise eest –
§ 7462. Mehaanilise ja digitaalse sõidumeeriku salvestuslehe ning juhikaardi kasutamise nõuete rikkumine
(1) Mootorsõidukile paigaldatudmehaanilise või digitaalsesõidumeeriku salvestuslehtede või juhikaardi kasutamisnõuete või nende lugemise võimalusele kehtestatud nõuete rikkumise eest –
§ 7463. [Kehtetu – RT I 2008, 54, 304 - jõust. 27.12.2008]
§ 7464. Turvavarustuse kasutamise nõuete rikkumine
(1) Sõiduki juhi või sõitja poolt turvavöö nõuetekohaselt kinnitamata jätmise eest või sõidukijuhi poolt turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitamata lapse sõidutamise eest –
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud teo eest, kui isikut on varem karistatud sellise teo eest, –
§ 7465. Mootorsõidukiomaniku või vastutava kasutaja kohustuse rikkumine
(1) Mootorsõidukiomaniku või vastutava kasutaja poolt käesoleva seaduse § 11 lõikes 3 sätestatud kohustuse mittetäitmise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 6000 krooni.
[RT I 2008, 54, 304 - jõust. 01.04.2009]
§ 7466. Kirjalikus hoiatamismenetluses kohaldatava hoiatustrahvi määrad
Kirjalikus hoiatamismenetluses kohaldatakse hoiatustrahvi järgmiselt:
1) suurima lubatud sõidukiiruse ületamise korral määratakse hoiatustrahv, mille suurus kroonides saadakse lubatud sõidukiirust ületanud kilomeetrite arvu korrutamisel arvuga 50;
2) sõiduki parkimise eest selleks keelatud kohas või liikluskorraldusvahendiga ettenähtud parkimiskorda või -viisi rikkudes või ristmikul seismisega teiste liiklejate võimaliku takistamise või ühissõidukiraja lubamatu kasutamise eest määratakse hoiatustrahv suurusega 300 krooni;
3) käesoleva paragrahvi punktis 2 kirjeldatud teo eest viisil, mis on ohtlik teistele liiklejatele või häirib oluliselt liiklust, määratakse hoiatustrahv suurusega 1000 krooni;
4) keelava fooritule ajal ristmikule või jalakäijate ülekäigurajale sõitmise eest määratakse hoiatustrahv suurusega 1500 krooni;
5) käesoleva paragrahvi punktis 4 kirjeldatud teo eest viisil, mis on ohtlik teistele liiklejatele või häirib oluliselt liiklust, määratakse hoiatustrahv suurusega 3000 krooni.
§ 7467. Liiklusoht
Liiklusoht käesoleva seaduse tähenduses on olukord, mis sunnib teist liiklejat ohu vältimiseks järsult muutma liikumissuunda või -kiirust või peatuma.
§ 7468. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-des 741–7465 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 741–7465 sätestatud väärtegude kohtuvälised menetlejad on Politseiamet, politseiprefektuur, Keskkriminaalpolitsei ja Julgestuspolitsei.
(4) Käesoleva seaduse §-s 7429 ja §-des 7443–7453 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tööinspektsioon.
(5) Kohtuväline menetleja või kohus võib kohaldada käesoleva seaduse §-des 7423 ja 7461 sätestatud väärteo toimepanemise vahetuks objektiks olnud eseme konfiskeerimist vastavalt karistusseadustiku §-le 83.
(3) Isiku, kelle juhtimisõigus on peatatud liiklusseaduse § 7435 lõike 1 alusel, juhtimisõigus taastatakse juhiloa väljaandnud asutuse poolt.
§ 772. Liiklusseaduse § 204 kohaldamine
Sõidukil, mis on valmistatud enne 1985. aasta 1. jaanuari ja mida kasutatakse siseriiklikul veose- või sõitjateveo teenuse osutamisel, tekib kohustus kasutada sõidumeerikut 2006. aasta 1. jaanuarist.
§ 773. Liiklusseaduse §-de 411 ja 413 kehtetuks tunnistamisega seotud rakendussätted
(1) Enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 411 alusel sõiduki juhtimiseks väljastatud ajutine juhiluba kehtib selles märgitud kehtivustähtaja lõpuni.
(2) Isikule, kelle juhtimisõigust tõendavaks dokumendiks on enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 411 alusel sõiduki juhtimiseks väljastatud ajutine juhiluba, tagastatakse äravõetud juhiluba tema kirjaliku avalduse alusel. Juhiluba tagastatakse hiljemalt kolme tööpäeva jooksul avalduse saamisest arvates.
(3) Isiku suhtes, kelle juhtimisõigus on peatatud üheks kuni kaheteistkümneks kuuks enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 413 alusel, kehtib otsuses märgitud juhtimisõiguse peatamise tähtaeg.
(4) Isiku suhtes, kelle juhtimisõigus on peatatud pikemaks ajaks kui kaheteistkümneks kuuks enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 413 alusel, loetakse juhtimisõigus peatatuks kaheteistkümneks kuuks otsuses märgitud tähtajast alates.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 sätestatud juhtudel taastatakse juhtimisõigus liiklusseaduse §-s 44 sätestatud korras ja tingimustel, mis kehtisid enne 2005. aasta 1. oktoobrit.
(6) Isiku juhtimisõigus jäetakse peatamata, kui seda ei ole enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 413 lõike 10 kohaselt peatatud.
(7) Mootorsõidukijuhi õpetaja kvalifikatsiooni ei või taotleda isik, kelle juhtimisõigus on peatatud enne 2005. aasta 1. oktoobrit kehtinud liiklusseaduse § 413 alusel ning peatamise tähtaeg ei ole vastavalt käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 sätestatule lõppenud.
§ 774. Liiklusseaduse § 203 lõike 8 kohaldamine
Sõidukile, mis ei kuulu käesoleva seaduse § 203 lõikes 8 toodud sõidukite hulka, on sõidumeerik kohustuslik alates 2008. aasta 1. jaanuarist.
mootorratas, mille mootori töömaht ei ületa 125 cm3 ja võimsus ei ületa 11 kW
kolme- või neljarattaline auto, mille tühimass ei ületa 550 kg ja valmistajakiirus on üle 50 km/h või millel on sisepõlemismootor töömahuga üle 50 cm3 või mõni muu vastava võimsusega mootor. Elektrilise ajamiga sõidukite tühimassi puhul ei arvestata aku massi
[RT I 2002, 38, 234 – jõust. 17.05.2002]
Mõõt 106×148 mm, taust helesinine
1Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/15/EÜ autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta (EÜT L 80, 23.03.2002, lk 35–39);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/22/EÜ, mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ (ELT L 102, 11.04.2006, lk 35–44).


Vastu võetud 22.10.1997
Käesolev seadus sätestab Eesti Vabariigi julgeoleku (edaspidi riigi julgeolek) tagamiseks teabe riigisaladuseks tunnistamise ja salastamise alused ja korra ning riigisaladusele juurdepääsu ja riigisaladuse kaitse korra alused.
§ 2. Riigisaladus
(1) Riigisaladus on riigi julgeoleku tagamise huvides avalikuks tulemise eest kaitset vajav teave, mis on Eesti Vabariigi omandi ese või mis on tema kontrolli all või toodetud tema poolt või tema jaoks, kui see teave on tunnistatud riigisaladuseks ja salastatud käesolevas seaduses ettenähtud alustel ja korras. Nendele tingimustele vastav teave võib olla riigisaladus, olenemata teabekandjast.
(2) Riigisaladuseks ei ole riigiasutuste ja kohaliku omavalitsuse asutuste teave, mis on mõeldud asutusesiseseks kasutamiseks. Sellise teabe kasutamist ja levikut reguleeritakse teiste õigusaktidega.
§ 3. Teabe riigisaladuseks tunnistamise alused
(1) Riigisaladuseks võib tunnistada teavet, mis käsitleb:
1) riigikaitse plaane, relvastust, tarneid, reserve või riigikaitseoperatsioone;
2) riigi julgeolekut puudutavaid süsteeme, projekte, plaane või seadmestuste (installatsioonide) võimsusi;
3) teavet, mis on toodetud välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni poolt või Eesti Vabariigi ja nimetatute koostöös ning mille puhul on nõutud, et see teave, teabe allikas või koostöö tuleb hoida saladuses (edaspidi välisriigi teave);
4) luure- või vastuluure tegevust, samuti luure- või vastuluure allikaid ja meetodeid;
5) Eesti Vabariigi välissuhteid ja välistegevust, mis puudutavad riigi julgeolekut;
6) teaduslikke, tehnoloogilisi või majanduslikke küsimusi, mis puudutavad riigi julgeolekut;
7) krüpteeritud infosüsteeme ja aparatuuri;
8) isikut, kes on andnud või kelle puhul on alust arvata, et ta annab Eesti Vabariigile teavet riigi julgeolekut puudutavates küsimustes tingimusel, et teavet või suhet selle isikuga tuleb hoida saladuses (edaspidi konfidentsiaalne allikas);
9) muud teavet, mis riigi julgeoleku tagamise huvides vajab kaitset avalikuks tulemise eest, kui nii otsustab isik, kellel on teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus.
(2) Teabe riigisaladuseks tunnistamisest käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 9 alusel tuleb koheselt teatada riigisaladuse kaitse komisjonile.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetletud teave tunnistatakse riigisaladuseks, kui selle teabe avalikuks tulek, kas otseselt või muu teabe kontekstis, võib põhjustada kahju riigi julgeolekule. Sealjuures välisriigi teabe, konfidentsiaalse välisallika ning luure- ja vastuluure allikate ning meetodite puhul eeldatakse, et nende avalikuks tulek põhjustab kahju riigi julgeolekule.
§ 4. Teave, mida on keelatud tunnistada riigisaladuseks
(1) Riigisaladuseks on keelatud tunnistada teavet, kui see ei ole seotud riigi julgeolekuga.
(2) Igal juhul on keelatud tunnistada riigisaladuseks teavet:
1) kuriteo või muu õiguserikkumise või haldusjuhtimise vea varjamiseks;
2) loodusõnnetuse, katastroofi või muu eriolukorrast tuleneva sündmuse ja selle tagajärje kohta;
3) riigi keskkonna, tervishoiu, demograafia, hariduse ja kultuuri olukorra kohta;
4) isiku, institutsiooni, riigi või kohaliku omavalitsuse organi või asutuse maine kahjustumise ärahoidmiseks;
5) konkurentsi piiramiseks.
2. peatükk. TEABE RIIGISALADUSEKS TUNNISTAMISE JA SALASTAMISE KORD
§ 5. Teabe riigisaladuseks tunnistamine
(1) Teabe riigisaladuseks tunnistamine tähendab riigiasutuse pädeva ametiisiku poolt asutuse nimel tehtavat otsustust, et teatud valdkonda käsitlev või teatud liiki teave vajab riigi julgeoleku tagamise huvides kaitset avalikuks tulemise eest, samuti tulenevalt teabe sisust riigisaladuse taseme ja tähtaja määramist.
(2) Kui on põhjendatud vajadus tunnistada teave riigisaladuseks, siis kaitstakse seda teavet kui riigisaladust. Sel juhul peab teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust omav isik tegema teabe riigisaladuseks tunnistamise otsuse hiljemalt 30 päeva jooksul, arvates teabe kaitsmisele asumisest. Tehtud otsusest teavitatakse viivitamatult isikuid, kes on selle teabega puutumuses.
§ 6. Riigisaladuse tasemed
(1) Riigisaladus märgistatakse tulenevalt sisust vastavalt järgmistele tasemetele:
1) «täiesti salajane» -- kui on põhjendatult alust arvata, et selle teabe avalikuks tulek võib põhjustada korvamatu kahju riigi julgeolekule;
2) «salajane» -- kui on põhjendatult alust arvata, et selle teabe avalikuks tulek võib põhjustada olulise kahju riigi julgeolekule;
3) «konfidentsiaalne» -- kui on põhjendatult alust arvata, et selle teabe avalikuks tulek võib põhjustada kahju riigi julgeolekule.
(2) Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, ei tohi kasutada ühtegi muud terminit riigisaladuse taseme märgistamiseks.
(3) Välisriigi teave märgistatakse vastavalt tasemele, mis siseriiklikult vastab selle teabe puhul välisriigis nõutud tasemele.
§ 7. Riigisaladuse tähtaeg
(1) Teave tunnistatakse riigisaladuseks tähtajaks, mida nõuab riigi julgeolek, kuid mitte kauemaks kui 50 aastaks, luure- ja vastuluure allikate ja konfidentsiaalsete allikate puhul 75 aastaks.
(2) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust omav isik on kohustatud määrama riigisaladuse tähtaja või sündmuse, mille saabumiseni on teave riigisaladus. Kui tähtaega või sündmust määratleda ei ole võimalik, kasutatakse märget «Teabe salastatuse kustutamiseks on vajalik teabe riigisaladuseks tunnistanud asutuse nõusolek».
(3) Välisriigi teabe puhul juhindutakse tähtaja määramisel välislepingust tulenevalt selle riigi teabe salastatuse kestusest.
(4) Teave, mis vajab riigi julgeoleku tagamiseks kaitset kauem, kui on määratud teabe riigisaladuseks tunnistamisel, jääb riigisaladuseks, kuid mitte kauemaks kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtajaks. Tähtaja muutmise otsustab teabe algselt riigisaladuseks tunnistanu.
§ 8. Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust omav isik
(1) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust omav isik peab vastama käesoleva seaduse § 13 lõigetes 1 ja 2 sätestatule.
(2) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus tasemega «täiesti salajane» on:
2) Vabariigi Valitsuse liikmel;
3) kaitseväe juhatajal või ülemjuhatajal;
4) täidesaatva riigivõimu asutuse juhil Vabariigi Valitsuse korralduse alusel;
5) ministeeriumi kantsleril Vabariigi Valitsuse korralduse alusel;
6) ametiisikul, kes on vähemalt vanemametnik ja keda on selleks volitanud käesoleva lõike punktides 1--4 nimetatud isik.
(3) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus tasemega «salajane» on:
1) käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud isikutel;
2) täidesaatva riigivõimu asutuse juhil Vabariigi Valitsuse korralduse alusel;
3) ametiisikul, keda on selleks volitanud käesoleva paragrahvi lõikes 2 või käesoleva lõike punktis 2 nimetatud isik.
(4) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus tasemega «konfidentsiaalne» on:
1) käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud isikutel;
3) ametiisikul, keda on selleks volitanud käesoleva paragrahvi lõikes 2, lõike 3 punktis 2 või käesoleva lõike punktis 2 nimetatud isik.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2--4 nimetatud isik tohib riigisaladuseks tunnistada ainult oma tegevusvaldkonda puudutava teabe.
(6) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust ei saa edasi volitada, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 2--4 sätestatud juhtudel. Teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust tohivad seda õigust omavad isikud volitada ainult juhul, kui volitataval ametiisikul on seoses töö- või teenistusülesannetega põhjendatud ja pidev vajadus selle õiguse kasutamiseks.
(7) Teabe riigisaladuseks tunnistamise õiguse volitus antakse kirjalikult. Volitus peab sisaldama volitava ametiisiku nime, ametikoha ja asutuse ning volitatava ametiisiku nime, ametikoha ja asutuse, samuti riigisaladuse taseme, milleks seda isikut on volitatud, volituse andmise aja ning volituse tähtaja, mis ei tohi ületada juurdepääsuloa ajalist kehtivust. Volituse vormi kehtestab Vabariigi Valitsus.
(8) Volitus annab õiguse teabe riigisaladuseks tunnistamiseks lubatud taseme ning sellest madalama tasemega.
§ 9. Teabe salastamine
(1) Teabe salastamine on teabe riigisaladuseks tunnistamise otsuse järgimine riigisaladusega töötamisel.
(2) Kui riigisaladusega töötamisel, see tähendab riigisaladuse reprodutseerimisel, sellest väljavõtete või kokkuvõtete tegemisel või muul viisil töötlemisel saadud teave on oma sisult töötlemiseks kasutatud riigisaladusega samasugune ja sama tasemega, samuti kui luuakse uut teavet, mis on oma sisult samasugune ja sama tasemega kui riigisaladuseks tunnistatud teave, peab isik järgima ja arvestama riigisaladuseks tunnistamise otsust.
(3) Teabe salastamiseks ei ole vaja omada teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust.
§ 10. Riigisaladuse märgistamine
(1) Teabe riigisaladuseks tunnistamisel ja salastamisel märgistatakse riigisaladust sisaldava dokumendi ja sellega seotud dokumendi esilehel loetavalt järgmised andmed:
1) riigisaladuse tase suurtähtedega;
2) teabe riigisaladuseks tunnistanud või salastanud isiku nimi ja ametikoht, kui isik ei ole selle dokumendi allkirjastaja, samuti asutuse, võimalusel selle struktuuriüksuse nimi;
3) tähtpäev või sündmus, mille saabumiseni on teave riigisaladus või käesoleva seaduse § 7 lõikes 2 nimetatud märge.
(2) Dokumendis peab kajastuma, kas riigisaladuseks on kogu dokument või selle osad. Selleks tuleb dokumendi ja sellega seotud dokumendi igal esilehele järgneval lehel suurtähtedega märkida, kas lehel sisalduv teave on riigisaladus ja millise tasemega riigisaladusega on tegemist.
(3) Riigisaladust sisaldaval dokumendil tervikuna on tema eri osade kõrgeim riigisaladuse tase.
(4) Riigisaladuse märgistamise kord ja nõuded eri teabekandjate märgistamiseks kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.
§ 11. Riigisaladuse taseme alandamine, tähtaja muutmine ja teabe salastatuse kustutamine
(1) Riigisaladuse taset alandab, tähtaega muudab ja teabe salastatuse kustutab asutus, kelle nimel teave riigisaladuseks tunnistati. Kui riigisaladuse valdajaks on asutus, kes ei ole algselt seda teavet riigisaladuseks tunnistanud, on riigisaladuse taseme alandamiseks, tähtaja muutmiseks ja salastatuse kustutamiseks vajalik teabe riigisaladuseks tunnistanud asutuse nõusolek. Otsuse teeb asutuse nimel selle juht või tema volitatud ametiisik, kellel on teabe vastava tasemega riigisaladuseks tunnistamise õigus.
(2) Riigisaladust valdav asutus on kohustatud vähemalt üks kord aastas üle vaatama tema valduses oleva salastatud teabe. Sealjuures otsustatakse riigisaladuse taseme alandamine, tähtaja muutmine ja teabe salastatuse kustutamine, kui seda lubab riigi julgeolek. Asutus on kohustatud teostama tema valduses oleva riigisaladuse ülevaatust koordineeritult teiste asutustega, kes on antud teabega puutumuses.
(3) Kui teabe algselt riigisaladuseks tunnistanud asutus on likvideeritud või reorganiseeritud, otsustab riigisaladuse taseme alandamise, tähtaja muutmise ja salastatuse kustutamise tema õigusjärglane või asutus, kellele on pandud vastavad ülesanded.
(4) Välisriigi teabe puhul juhindutakse riigisaladuse taseme alandamisel välislepingutest tulenevast.
(5) Teabe salastatust ei kustutata põhjusel, et see teave on tulnud Eesti Vabariigis või välisriigis mitteametlikult avalikuks või on avalikustatud riigisaladuseks tunnistatud teabega sarnane teave.
3. peatükk. JUURDEPÄÄS RIIGISALADUSELE
§ 12. Riigisaladusele juurdepääsu alused
(1) Õigus juurdepääsuks riigisaladusele on isikul, kellel on põhjendatud teadmisvajadus, see on vajadus teada konkreetset riigisaladuseks tunnistatud teavet seoses oma töö- või teenistusülesannete täitmisega ning kui talle on antud juurdepääsuluba.
(2) Õigus juurdepääsuks kõigi tasemetega riigisaladusele on ametikoha järgi Vabariigi Presidendil ja peaministril.
(3) Õigus juurdepääsuks riigisaladusele tasemetega «salajane» ja «konfidentsiaalne» on lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ametiisikutele Riigikogu liikmetel ja Vabariigi Valitsuse liikmetel põhjendatud teadmisvajaduse korral seoses nende tööülesannete täitmisega.
(4) Isikule ei tohi lubada juurdepääsu riigisaladusele, kui ei ole täidetud käesoleva paragrahvi lõigetes 1--3 esitatud nõuded, samuti siis, kui tema juurdepääsuluba annab õiguse juurdepääsuks madalama tasemega riigisaladusele, kui on konkreetse riigisaladuse tase.
(5) Riigisaladust võib edastada väljapoole täidesaatva riigivõimu asutust ainult juhul, kui on kindlalt tagatud riigisaladuse kaitse vastavalt selle tasemega riigisaladuse kaitse nõuetele, ja üksnes asutuse nõusolekul, kelle nimel teave riigisaladuseks tunnistati.
§ 13. Juurdepääsuloa taotlemine
(1) Luba juurdepääsuks riigisaladusele (edaspidi juurdepääsuluba) võib taotleda ning seda võib anda ainult juhul, kui isikul on põhjendatud ettenähtav juurdepääsuvajadus, see on vajadus omada juurdepääsu teatud tasemega riigisaladusele ja riigisaladust kasutada oma töö- või teenistusülesannete täitmiseks.
(2) Juurdepääsuluba taotlev isik peab olema vähemalt 18-aastane Eesti kodanik, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 19 sätestatud juhud.
(3) Juurdepääsuloa taotlemiseks esitab isik käesoleva lõike punktis 1 nimetatud asutuse kaudu julgeolekukontrolli teostavale asutusele vastavalt taotletavale riigisaladuse tasemele avalduse, millele lisatakse järgmised dokumendid:
1) asutuse kiri, milles põhjendatakse töö-, teenistus- või lepingulises suhtes oleva või seda taotleva isiku juurdepääsuvajadust ja toetatakse loa saamist;
2) vastavalt taotletavale riigisaladuse tasemele täidetud ankeet;
3) taotleja volikiri, millega volitatakse julgeolekukontrolli teostavat asutust saama isiku kohta käivat teavet kõikidest asutustest ja ühingutest juurdepääsuloa andmise otsustamiseks, loa kehtimise ajal ja kolme aasta jooksul pärast selle lõppemist.
(4) Juurdepääsuluba ei või taotleda, samuti seda anda ainuüksi eesmärgil lubada isikule sissepääsu riigisaladuse kaitseks valvatavale alale või kergendada seal tema liikumist.
(5) Juurdepääsuloa taotlemise avalduse, ankeedi ja volikirja vorm ning asutuste ja nende struktuuriüksuste loetelu, kus töötamise eeltingimuseks on juurdepääsu omamine riigisaladusele, kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.
§ 14. Julgeolekukontroll
(1) Juurdepääsuloa saamiseks peab luba taotlev isik läbima julgeolekukontrolli. Julgeolekukontrolli eesmärk on selgitada välja isiku vastavus juurdepääsuloa andmise tingimusele.
(2) Julgeolekukontrolli teostab Kaitsepolitseiamet, välja arvatud kaitsejõududes, kus julgeolekukontrolli teostab Kaitsejõudude Peastaap.
(3) Julgeolekukontroll viiakse läbi jälitustegevuse seaduse (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955) alusel. Julgeolekukontrolli teostaval asutusel on õigus isikut kontrollida ka juurdepääsuloa kehtivuse ajal ning kolme aasta jooksul pärast selle lõppemist.
§ 15. Juurdepääsuloa andmise alused
(1) Juurdepääsuloa andmise aluseks on läbiviidud julgeolekukontrolli alusel tehtud otsus, mis peab olema vastavuses riigi julgeoleku huvidega ning tuginema kogu julgeolekukontrolli käigus kogutud teabele. Juurdepääsuloa võib anda isikule, kelle suhtes läbiviidud julgeolekukontrolli käigus kogutud teave osutab, et isik on lojaalne Eesti Vabariigile, seaduskuulelik, aus, kohusetundlik ning kellel ei ole selliseid isiklikke harjumusi ja sidemeid, mis seavad kahtluse alla tema diskreetsuse ja otsustusvõime riigisaladuseks tunnistatud teabe käsitlemisel.
(2) Juurdepääsuloa andmisest keeldutakse, kui isiku suhtes läbiviidud julgeolekukontrolli käigus kogutud teave osutab, et isik ei vasta käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud loa andmise tingimustele.
(3) Juurdepääsuloa andmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
(4) Juurdepääsuloa andmisest keeldumisel saadab julgeolekukontrolli teostanud asutus käesoleva seaduse § 13 lõike 3 punktis 1 nimetatud asutusele kirjaliku otsuse koos põhjendusega loa andmisest keeldumise kohta.
§ 16. Juurdepääsuloa andmine
(1) Juurdepääsuloa andmise otsustab julgeolekukontrolli teostanud asutus hiljemalt kolme kuu jooksul, arvates nõuetekohase avalduse esitamisest. Selleks moodustatakse asutuses vähemalt kolmeliikmeline komisjon.
(2) Juurdepääsuluba antakse tähtajaga mitte üle kolme aasta. Juurdepääsuloa tähtaja lõppemisel tuleb taotleda uut juurdepääsuluba käesoleva seaduse §-s 13 sätestatud tingimustel ja korras.
(3) Juurdepääsuluba võidakse anda, kui isikul on ajutine juurdepääsuvajadus, osalemaks mingis riigisaladust puudutavas projektis. Sellisel juhul antakse isikule juurdepääsuluba ainult vastavas projektis osalemise ajaks ning juurdepääsu riigisaladusele võidakse lubada ainult selles osas, mis tal on vajalik teada projektis osalemiseks.
(4) Juurdepääsuluba vormistatakse julgeolekukontrolli teostanud asutuse turvaelementidega kirjaplangil asutuse juhi allkirjaga.
(5) Juurdepääsuluba saadetakse juurdepääsuvajadust põhjendanud ja loa saamist toetanud asutusele, kes teavitab isikut loa saamisest ning võtab isikult allkirja kohustuse kohta hoida temale töö või teenistuse kaudu teatavaks saavat riigisaladust.
§ 17. Juurdepääsuloa tase
(2) Kõrgema riigisaladuse tasemega luba annab õiguse juurdepääsuks ka madalama tasemega riigisaladusele.
(3) Isikule, kellel on juurdepääsuluba ja kellel on seoses töö- või teenistusülesande täitmisega vajalik ajutine juurdepääs kõrgema tasemega riigisaladusele, kui talle antud luba võimaldab, võib selle asutuse juht, kus isik töötab või on teenistuses, erandjuhul lubada juurdepääsu ka kõrgema tasemega riigisaladusele tingimusel, et juurdepääsuaeg ei ületa 30 päeva ning tegemist on piiratud spetsiifilise, identifitseerimist võimaldava teabega.
§ 18. Juurdepääsu piirang
(1) Juurdepääsuluba omavale isikule tohib lubada juurdepääsu riigisaladusele ainult juhul, kui tal on juurdepääsuks põhjendatud teadmisvajadus.
(2) Riigisaladuseks tunnistatud teabe valdaja on kohustatud enne riigisaladusele juurdepääsu lubamist igakordselt kontrollima isikul juurdepääsuloa olemasolu ning veenduma, et isikul on selle teabe teadmisvajadus. Kui teadmisvajadus on põhjendamatu, ei tohi juurdepääsu riigisaladusele lubada.
§ 19. Välismaalaste juurdepääs riigisaladusele
(1) Välisriigi kodanik või kodakondsuseta isik (edaspidi välismaalane) võib taotleda juurdepääsuluba ainult juhtudel, kui riigisaladust valdaval asutusel on selle isiku riigisaladusele juurdepääsu lubamine vajalik seoses asutuse valitsemisalaste ülesannete täitmisega ning isikul on olemas vajalikud eriteadmised või -oskused nende ülesannete täitmisele kaasaaitamiseks.
(2) Julgeolekukontrolli Eestis ei pea läbima need välismaalased, kellele on tehtud julgeolekukontroll välisriigis või kelle juurdepääsuvajadus tuleneb välislepingust.
(3) Välismaalase juurdepääs riigisaladusele on piiratud. Seda võib lubada ainult eri programmis, projektis või lepingus osalemiseks või tegevusalal tegutsemiseks, milleks välismaalase eriteadmisi või -oskusi vaja läheb.
(4) Asutuste nimekiri, kellel on õigus lubada välismaalaste juurdepääsu riigisaladusele, kinnitatakse Vabariigi Valitsuse korraldusega.
§ 20. Juurdepääsuloa tühistamine
(1) Isiku juurdepääs riigisaladusele keelatakse ja juurdepääsuluba tühistatakse, kui:
2) isik on rikkunud käesolevas seaduses või selle alusel antud õigusaktides sätestatud nõudeid;
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1--3 nimetatud asjaolu ilmnemisest on isiku töö- või teenistuskoha asutus kohustatud viivitamatult teatama julgeolekukontrolli teostavale asutusele.
(3) Juurdepääsuloa tühistamise otsustab julgeolekukontrolli teostav asutus. Juurdepääsuvajaduse ajutise äralangemise korral lähtutakse juurdepääsuloa tühistamise otsustamisel otstarbekusest.
(4) Juurdepääsuloa tühistamisest teatatakse viivitamatult asutusele, kus töötab isik, kelle juurdepääsuluba tühistati.
(5) Juurdepääsuloa tühistamise korral vabastatakse isik ametikohalt, millel töötamise eeltingimuseks on juurdepääsu omamine riigisaladusele.
(6) Juurdepääsuloa tühistamine ei vabasta luba omanud isikut kohustusest hoida riigisaladust.
§ 21. Juurdepääsuloa andmisest keeldumise või loa tühistamise vaidlustamine
(1) Isik, kellele keeldutakse andmast juurdepääsuluba või kelle luba tühistatakse, võib ühe kuu jooksul, arvates otsuse teatavakssaamisest, vaidlustada julgeolekukontrolli teostava asutuse otsuse riigisaladuse kaitse komisjonis.
(2) Riigisaladuse kaitse komisjon teavitab kirjalikult oma otsusest käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud vaidluses avaldajat hiljemalt ühe kuu jooksul, arvates avalduse saamise päevast.
(3) Riigisaladuse kaitse komisjoni otsusega mittenõustumisel on isikul õigus pöörduda halduskohtusse.
4. peatükk. RIIGISALADUSE KAITSE
§ 22. Kaitsepolitseiameti ja Kaitsejõudude Peastaabi kohustused ja õigused riigisaladuse kaitse korraldamisel
(1) Riigisaladuse kaitset korraldab ja järelevalvet käesoleva seaduse täitmise üle riigis teostab Kaitsepolitseiamet, kaitsejõududes Kaitsejõudude Peastaap.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asutused on kohustatud:
1) kontrollima riigisaladuse kaitse programmide ja süsteemide olemasolu ja korrasolekut riigisaladust valdavates asutustes ning nende asutuste töötajate juurdepääsu riigisaladusele;
2) kontrollima ja hindama riigisaladuste arvestust ja säilitamist asutustes;
3) selgitama välja käesoleva seaduse ja selle alusel antud õigusaktide järgimisel esinevad puudused ja õiguserikkumised;
4) esitama riigisaladuse kaitse komisjonile ettepanekuid ja soovitusi esinevate puuduste ja õiguserikkumiste vältimiseks ja kõrvaldamiseks;
5) viima läbi perioodilist koolitust riigisaladuse kaitse tagamiseks.
(3) Riigisaladuse kaitset korraldaval asutusel on õigus järelevalve teostamisel tutvuda kontrollitavas asutuses kogu kontrolliks vajaliku teabega ja teha asutusele kohustuslikke ettekirjutusi riigisaladuse kaitse korraldamiseks.
(4) Kui kontrolli käigus on välja selgitatud käesoleva seaduse või selle alusel antud õigusaktidega kehtestatud nõuete rikkumisi, mis võivad viia riigisaladuse avalikuks tulemiseni, on kontrolli teostaval asutusel õigus teha kontrollitavale asutusele kohustuslik ettekirjutus riigisaladusega töötamise peatamise kohta kuni vajalike tingimuste loomiseni.
§ 23. Riigisaladuse kaitse komisjon
1) esitab Vabariigi Valitsusele ettepanekuid ja soovitusi riigisaladuse kaitse koordineerimiseks ja korraldamiseks;
2) vaatab läbi käesoleva seaduse § 3 lõike 1 punkti 9 alusel tehtud teabe riigisaladuseks tunnistamise otsuseid. Kui komisjon otsustab, et teave on tunnistatud riigisaladuseks käesolevale seadusele mittevastavalt, võib komisjon nõuda teabe riigisaladuseks tunnistanud asutuselt selle teabe salastatuse kustutamist. Asja menetlemise kestel jääb teave salastatuks;
3) lahendab riigisaladuse kaitset puudutavaid kaebusi ja vaidlusküsimusi ning vaatab läbi temale laekunud riigisaladuse kaitset puudutavad ettepanekud ja avaldused, esitades nende kohta oma otsuse;
4) annab arvamuse Vabariigi Valitsusele esitatavate riigisaladuse kaitset puudutavate õigusaktide eelnõude kohta;
5) kontrollib ja kinnitab Kaitsepolitseiameti peadirektori või tema asetäitja ja Kaitsejõudude Peastaabi ülema suhtes läbiviidud julgeolekukontrolli tulemused.
(3) Komisjoni otsused käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 2 ja 3 nimetatud teabe riigisaladuseks tunnistamise otsuse, kaebuse või vaidlusküsimuse kohta on valitsusasutustele täitmiseks kohustuslikud.
(4) Komisjoni kuuluvad Välisministeeriumi, Kaitseministeeriumi, Siseministeeriumi, Riigikantselei, Vabariigi Presidendi Kantselei, Kaitsejõudude Peastaabi ning Kaitsepolitseiameti esindajad. Komisjoni esimees on siseminister. Komisjoni koosseisu ja kodukorra kinnitab Vabariigi Valitsus.
§ 24. Riigisaladust valdava asutuse kohustused
(1) Riigisaladust valdava asutuse juht (ministeeriumis kantsler) on kohustatud määrama vähemalt ühe ametiisiku, kes korraldab riigisaladuse kaitset ning vastutab käesoleva seaduse ja selle alusel antud õigusaktidega kehtestatud nõuete täitmise eest asutuses, ning ametikohad, millel töötamise eeltingimuseks on juurdepääsu omamine riigisaladusele.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud vastutav ametiisik peab olema vähemalt vanemametnik ja alluma vahetult asutuse juhile (ministeeriumis kantslerile) või kuuluma asutuse juhtkonda.
(3) Lisaks selles seaduses sätestatud muudele kohustustele on riigisaladust valdav asutus kohustatud kooskõlastatult Kaitsepolitseiameti või Kaitsejõudude Peastaabiga, vastavalt nende seaduses sätestatud pädevusele, kehtestama käesolevast seadusest ja selle alusel antud õigusaktidest tulenevad juhendid, reguleerimaks juurdepääsu riigisaladusele ning riigisaladuse kasutamist ja kaitset.
(4) Riigisaladust sisaldavate dokumentide koostamisel ja vormistamisel juhindutakse haldusdokumentide vormistamise põhinõuetest ja muudest kehtivatest õigusaktidest.
(5) Riigisaladust sisaldavad dokumendid ja muud teabekandjad registreeritakse registris, mida peetakse asutuse ühtsest dokumendiregistrist eraldi.
(6) Riigisaladuse kasutamise, edastamise ja kaitse ning vastavate teabekandjate säilitamise ja hävitamise kord kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.
§ 25. Riigisaladuse säilitamine
(1) Riigisaladust valdav asutus on kohustatud tagama riigisaladuse säilimise ning sellele juurdepääsu, lähtudes käesoleva seaduse ja muude seaduste ning nende alusel vastuvõetud õigusaktidega kehtestatud nõuetest.
(2) Riigisaladust sisaldavaid teabekandjaid säilitatakse asutuses 20 aastat. Pärast seda tähtaega edastatakse riigisaladus edasiseks säilitamiseks Riigiarhiivi.
(3) Teabe, mille maksimaalne salastatuse tähtaeg on lõppenud, salastatuse kustutab seda teavet valdav asutus. Teabe maksimaalse salastatuse tähtaja lõppemisel ei pea salastatuse kustutamist otsustav isik omama teabe riigisaladuseks tunnistamise õigust, samuti ei ole vajalik teabe riigisaladuseks tunnistanud asutuse nõusolek.
§ 26. Riigisaladusele juurdepääsu omava isiku kohustused
(1) Riigisaladusele juurdepääsu omav isik on kohustatud:
2) kaitsma tema kasutuses olevat riigisaladust avalikuks tulemise ja kõrvalise isiku juurdepääsu eest;
3) teatama käesoleva seaduse § 24 lõikes 1 nimetatud ametiisikule ja julgeolekukontrolli teostavale asutusele koheselt isikutest, kes püüavad ükskõik millisel viisil saavutada ebaseaduslikku juurdepääsu riigisaladusele;
4) teatama käesoleva seaduse § 24 lõikes 1 nimetatud ametiisikule ja julgeolekukontrolli teostavale asutusele koheselt igast käesoleva seaduse või selle alusel antud õigusaktide nõuete rikkumisest;
5) teatama julgeolekukontrolli teostavale asutusele koheselt oma ankeetandmete muutumisest;
6) täitma kõiki riigisaladuse kaitset reguleerivate õigusaktidega kehtestatud nõudeid.
(2) Isikule, kes ei oma õigust juurdepääsuks riigisaladusele, kuid kellele on saanud või saab teatavaks riigisaladus või kelle valduses on riigisaladus, laienevad käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustused. Isik, kelle valdusse on sattunud riigisaladus, on kohustatud tagastama riigisaladust sisaldava teabekandja viivitamatult teabe riigisaladuseks tunnistanud või salastanud asutusele või Kaitsepolitseiametile.
§ 27. Vastutus
Käesoleva seaduse ja selle alusel antud õigusaktidega kehtestatud nõuete rikkumise eest võetakse süüdiolev isik distsiplinaar-, haldus- või kriminaalvastutusele.
5. peatükk. LÕPPSÄTTED
§ 28. Kehtivate riigisaladuse lubade ümbervormistamine
(1) Isik, kes omab enne käesoleva seaduse jõustumist väljastatud riigisaladuse kasutamise ja kaitsega seotud ametikohal töötamise luba või riigisaladuse kasutamise luba, peab kolme kuu jooksul, arvates käesoleva seaduse jõustumisest, esitama taotluse juurdepääsuloa saamiseks. Selle tähtaja möödumisel kaotavad taotlust mitteesitanud isikute senised riigisaladuse kasutamise ja kaitsega seotud ametikohal töötamise load ja riigisaladuse kasutamise load kehtivuse ning riigisaladust valdav asutus keelab luba omanud isikul juurdepääsu riigisaladusele.
(2) Kuni uue juurdepääsuloa andmise või selle andmisest keeldumiseni on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse esitanud isikutel õigus juurdepääsuks riigisaladusele seniste lubade alusel.
§ 29. Juurdepääsuloa taotlemise kord isikul, kes töötab ametikohal, mille teenistusülesanded nõuavad juurdepääsu riigisaladusele
(1) Isik, kes töötab käesoleva seaduse jõustumise ajal ametikohal, kus tal varem kehtinud seaduse kohaselt oli ametikohajärgne õigus riigisaladust kasutada, kuid käesoleva seaduse kohaselt tal seda õigust enam ei ole, ning kus tal teenistusülesannete tõttu säilib riigisaladusele juurdepääsuvajadus, on kohustatud esitama käesoleva seaduse § 13 lõikes 3 nimetatud taotluse ühe kuu jooksul, arvates käesoleva seaduse jõustumisest.
(2) Ametikohajärgset õigust riigisaladust kasutada omanud isikul, kes on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaja jooksul taotlenud juurdepääsuluba, säilib senine õigus juurdepääsuks riigisaladusele kuni juurdepääsuloa andmise või loa andmisest keeldumiseni.
§ 30. Riigisaladuse ja muu teabe ülevaatamine
Riigisaladust valdavad asutused on kohustatud kolme kuu jooksul, arvates käesoleva seaduse jõustumisest, üle vaatama nende valduses oleva riigisaladuse ja muu teabe ning tegema otsused teabe riigisaladuseks tunnistamise, tähtaja muutmise või teabe salastatuse kustutamise kohta kooskõlas käesoleva seaduse nõuetega.
§ 31. Jälitustegevuse seaduse muutmine ja täiendamine
Jälitustegevuse seaduses (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
1) paragrahvi 5 lõike 2 teine lause jäetakse välja;
2) paragrahvi 9 lõike 1 punktist 5 jäetakse välja sõnad: «, muule salastatud teabele või riigisaladustele»;
3) paragrahvi 9 lõiget 1 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
«6) vajadus teostada julgeolekukontrolli, otsustamaks isiku lubamise juurdepääsuks riigisaladusele.»;
4) paragrahvi 11 lõiget 2 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
«6) kui julgeolekukontroll on lõpetatud.».
Vabariigi Valitsuse seaduses (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 29 lõikes 2 asendatakse sõnad «Riigi Teatajas» sõnadega «Riigi Teataja»;
2) paragrahvi 30 lõikes 5 ja paragrahvi 51 lõikes 5 asendatakse sõnad «Riigi Teatajas» sõnadega «Riigi Teataja seadusega ettenähtud korras».
§ 33. Riigi Teataja seaduse muutmine
Riigi Teataja seaduse (RT I 1993, 20, 352; 1995, 19, 288; 1996, 49, 953 ja 955) paragrahvi 2 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Riigikaitset, riigisaladust, jälitustegevust ja muud riigi julgeolekut reguleerivad seadused avaldatakse Riigi Teatajas. Samu küsimusi reguleerivad muud õigusaktid võidakse avaldada neis õigusaktides endis ettenähtud korras.».
§ 34. Haldusõiguserikkumiste seadustiku täiendamine
1) seadustikku täiendatakse paragrahviga 1821 järgmises sõnastuses:
«§ 1821. Teabe ebaseaduslik riigisaladuseks tunnistamine
Teabe ebaseadusliku riigisaladuseks tunnistamise eest isiku poolt, kellel on teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus, kui see ei too kaasa kriminaalvastutust, -- määratakse rahatrahv kuni kahesaja päevapalga ulatuses.»;
2) seadustikku täiendatakse paragrahviga 1822 järgmises sõnastuses:
«§ 1822. Riigisaladuse seaduse või selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete rikkumine
Riigisaladuse seaduse või selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete rikkumise eest, kui see ei too kaasa kriminaalvastutust, -- määratakse rahatrahv kuni saja viiekümne päevapalga ulatuses.»;
3) paragrahvi 186 lõikes 1 sätestatud loetelu täiendatakse arvudega «1821» ja «1822»;
4) paragrahvi 228 lõike 1 punktis 1 sätestatud loetelu täiendatakse arvudega «1821» ja «1822» ning lõiget 1 täiendatakse punktiga 38 järgmises sõnastuses:
«38) Kaitsejõudude Peastaap -- §-d 1821 ja 1822.».
§ 35. Kriminaalkoodeksi muutmine
Kriminaalkoodeksis (RT 1992, 20, 288; 1997, 21/22, 353; 28, 423; 30, 472; 34, 535; 51, 824; 52, 833 ja 834) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
1) paragrahv 73 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 73. Riigisaladuse avalikustamine
(1) Riigisaladuseks tunnistatud teabe avalikustamise või ebaseadusliku edastamise või sellele ebaseadusliku juurdepääsu lubamise eest, kui puuduvad salakuulamise tunnused ja kui teave oli riigisaladuseks tunnistatud ja salastatud vastavalt tasemele «konfidentsiaalne», -- karistatakse rahatrahvi või vabadusekaotusega kuni kahe aastani.
(2) Sama tegevuse eest, kui teave oli riigisaladuseks tunnistatud ja salastatud vastavalt tasemele «salajane», -- karistatakse vabadusekaotusega kahest kuni nelja aastani.
(3) Sama tegevuse eest, kui teave oli riigisaladuseks tunnistatud ja salastatud vastavalt tasemele «täiesti salajane», -- karistatakse vabadusekaotusega kolmest kuni kaheksa aastani.»;
2) koodeksit täiendatakse paragrahviga 731 järgmises sõnastuses:
«§ 731. Teabe ebaseaduslik riigisaladuseks tunnistamine
Teabe, mida on keelatud tunnistada riigisaladuseks, riigisaladuseks tunnistamise eest isiku poolt, kellel on teabe riigisaladuseks tunnistamise õigus, -- karistatakse rahatrahvi või arestiga või vabadusekaotusega kuni ühe aastani.».
§ 36. Kriminaalmenetluse koodeksi täiendamine
Kriminaalmenetluse koodeksi (ENSV ÜT 1961, 1, 4 ja lisa; RT I 1995, 6--8, 69; 15, 173; 83, 1441; 1996, 6, 101; 31, 631; 48, 943; 1997, 24, 362; 29, 447) paragrahvi 104 lõikes 1 ja paragrahvi 105 lõikes 1 sätestatud loetelu täiendatakse arvuga «731».
§ 37. Varasema riigisaladuse seaduse kehtetuks tunnistamine
Tunnistatakse kehtetuks riigisaladuse seadus (RT I 1994, 45, 720; 1996, 42, 809).


VÕS § 116 lg-t 3 tuleb kohaldada analoogia korras ka kestvuslepingu ülesütlemisele, arvestades nii VÕS § 116 pealkirja kui ka asjaolu, et lepingust taganemine ja lepingu ülesütlemine on sarnased õiguskaitsevahendid, millele kohaldatakse analoogseid reegleid. Seega ka kestvuslepingu saab lepingupool üles öelda nii mõne lepingus sätestatud kohustuse osas, mille ülesütlemiseks on mõjuv põhjus, kui ka tervikuna, kui lepingupoolel ei ole lepingu osalise täitmise vastu õigustatud huvi.
Lepingu ülesütlemise alus sõltub sellest, kas tegemist on tähtajalise või tähtajatu kestvuslepinguga.
Lisaks ülesütlemise materiaalsetele tingimustele peavad lepingu lõppemiseks olema täidetud ka ülesütlemise formaalsed eeldused. Lepingu ülesütlemise formaalseks eelduseks on eelkõige ülesütlemisavalduse esitamine lepingu teisele poolele. Kestvuslepingu pool saab lepingu VÕS § 195 lg 1 järgi üles öelda teisele lepingupoolele ülesütlemisavalduse tegemisega. Seaduses ei ole ülesütlemisavaldusele ette nähtud vorminõuet. Seega saab lepingu üles öelda ka kaudse ülesütlemisavaldusega TsÜS § 68 lg 3 mõttes.
Mõjuval põhjusel kestvuslepingu erakorraliseks ülesütlemiseks tuleb VÕS § 196 lg 3 järgi leping üles öelda mõistliku aja jooksul pärast seda, kui lepingupool ülesütlemise aluseks olevast asjaolust teada sai.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-102-06.
Ainuüksi asjaolu, et Eesti Vabariik kui lepingupool formeeris ümber oma kaitseväe struktuuriüksused, ei anna alust VÕS § 196 lg 1 alusel vaidlusaluseid hankelepinguid erakorraliselt üles öelda. Kaitseväe struktuuriüksuste ümberformeerimisega peab kaasnema olukord, mis on kvalifitseeritav lepingute ülesütlemise mõjuva põhjusena VÕS § 196 lg 1 mõttes. Ka toiduainete tarnevajaduse suurenemine ei anna iseenesest alust juba sõlmitud hankelepingute erakorraliseks ülesütlemiseks, kuna juurdevajatavate toiduainete ostmiseks võib näiteks olla vajadusel võimalik korraldada uus riigihange.
Erakorralistel asjaoludel võib kestvuslepingu erakorraliselt üles öelda ka mõjuval põhjusel, mis on tingitud lepingut ülesütlevast poolest endast. Sellisel juhul võib aga lepingut ülesütleva poole käitumine olla käsitatav lepingu rikkumisena ning seetõttu võib ülesöelnud poolel tekkida kahju hüvitamise kohustus.
Võlausaldaja kaotab seadusest, tavast või tehingust tuleneva nõudeõiguse, kui tuvastatud asjaolude tõttu ei vasta õiguse teostamine lepingulise suhte olemusele, lepingu eesmärgile ega poolte käitumisele seaduse või ühiskonnas väljakujunenud moraalistandardite seisukohast.
Hea usu põhimõtte kohta käivaid võlaõigusseaduse sätteid ei saa kohaldada viivisenõudele, mis on tekkinud enne 1. juulit 2002. a sissenõutavaks muutunud põhivõla tasumisega viivitamisest.
Lepingu lõpetamise tahet võimaldavad järeldada asjaolud, mis kinnitavad poolte tahet lepingu täitmist enam mitte jätkata, nagu ka lepingu tagasitäitmine.
Liisingulepingu kui kestvuslepingu ülesütlemisele kohaldub üldiselt VÕS § 195. VÕS § 195 lg-s 1 ei ole ülesütlemisavaldusele ette nähtud vorminõuet, s.t võimalik on seega ka nt järelduslik ülesütlemine TsÜS § 68 lg 3 järgi kaudse tahteavaldusena.
Liisingueseme müüja vastutus ei peaks olema oluliselt erinev sõltuvalt sellest, kas isik ostab eseme oma nimel või kui see ostetakse liisingulepingu vahendusel.
Kuna müügilepingust taganemine mõjutab otseselt ka liisinguandja huvisid, on VÕS § 365 lg 2 järgi liisinguvõtjale ette nähtud võimalus müügilepingust taganeda üksnes liisinguandja nõusolekul. See ei välista seda, et liisinguandja taganeb ise müügilepingust, st taganemisõigus kuulub liisinguandjale ja liisinguvõtjale mõlemale eraldi, kuid liisinguvõtjal on taganemiseks vaja liisinguandja nõusolekut. Nõusoleku andmiseks võib liisinguandja vähemalt tarbijakrediidilepingust liisingulepingu puhul olla kohustatud VÕS § 414 lg 3 järgi, mis võimaldab tarbijast liisinguvõtjal liisingumaksete tegemisest keelduda, kui müüja rikub müügilepingut. See säte ei anna tarbijale siiski õigust nõuda juba tasutud krediidimaksete tagastamist.
Liisingulepingu korral kuulub tagastusnõue müüja suhtes mõlemale liisingulepingu poolele solidaarselt, s.t tegemist on solidaarvõlausaldajatega VÕS § 73 tähenduses. Liisinguandja ja -võtja omavahelises suhtes on tagastusnõue liisinguandjal aga üksnes tagatisena, sarnaselt kindlustushüvitise nõudega.
VÕS §-s 366 on kohaldatav ka juhul, kui lepingust taganeb liisinguandja ise. Selle sätte järgi tuleb ülesütlemise eeldusena tuvastada müügilepingust taganemise kehtivus.