text:
Euroopa Liidu C 419/14.
Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas
Kohtuasi C-165/14: Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Alfredo Rendón Marín versus Administración del Estado (Eelotsusetaotlus — Liidu kodakondsus — ELTL artiklid 20 ja 21 — Direktiiv 2004/38/EÜ — Varem kriminaalkorras karistatud kolmanda riigi kodaniku õigus elada liikmesriigis — Lapsevanem, kellel on kahe liidu kodanikust alaealise lapse ainuhooldusõigus — Esimene laps, kellel on elukohaliikmesriigi kodakondsus — Teine laps, kellel on ühe teise liikmesriigi kodakondsus — Siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad elamisloa andmise ülenejale sugulasele tema varasemate kriminaalkaristuste tõttu — Elamisloa andmisest keeldumine, millega võib tekkida lastele kohustus lahkuda liidu territooriumilt)
Kohtuasi C-304/14: Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. septembri 2016. aasta otsus (Upper Tribunali (Immigration and Asylum Chamber) eelotsusetaotlus – London, Ühendkuningriik) – Secretary of State for the Home Department versus CS (Eelotsusetaotlus — Liidu kodakondsus — ELTL artikkel 20 — Kolmanda riigi kodanik, kelle ülalpeetav on liidu kodanikust väikelaps — Elamisõigus liikmesriigis, mille kodanik laps on — Lapsevanema kriminaalkorras süüdimõistmine — Otsus vanema väljasaatmiseks, mille tagajärg on lapse kaudne väljasaatmine)
Liidetud kohtuasjad C-439/14 ja C-488/14: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea eelotsusetaotlus – Rumeenia) – SC Star Storage SA versus Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), SC Max Boegl România SRL jt versus RA Aeroportul Oradea jt C-488/14) (Eelotsusetaotlus — Direktiivid 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ — Riigihanked — Vaidlustusmenetlus — Siseriiklikud õigusnormid, mis seavad hankija aktide vastu esitatud vaidlustuse vastuvõetavuse sõltuvusse kohustusest esitada õiguspärase käitumise tagatis — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47 — Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile)
Kohtuasi C-484/14: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Landgericht München I eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Tobias Mc Fadden versus Sony Music Entertainment Germany GmbH (Eelotsusetaotlus — Infoühiskond — Teenuste vaba liikumine — Ettevõtja traadita kohtvõrk (WLAN) — Üldsusele vabalt kättesaadavaks tegemine — Vahendajatest teenuseosutajate vastutus — Pelk edastamine — Direktiiv 2000/31/EÜ — Artikkel 12 — Vastutuse piiramine — Selle võrgu tundmatu kasutaja — Kaitstud teose suhtes õiguste omajate õiguste rikkumine — Võrgu turvamise kohustus — Ettevõtja tsiviilvastutus)
Kohtuasi C-516/14: Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artikli 178 punkt a — Mahaarvamisõigus — Kasutamise eeskirjad — Artikli 226 punktid 6 ja 7 — Andmed, mille esitamine arvel on kohustuslik — Osutatud teenuste ulatus ja laad — Kuupäev, mil teenuste osutamine toimus)
Kohtuasi C-518/14: Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Niedersächsisches Finanzgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Senatex GmbH versus Finanzamt Hannover-Nord (Eelotsusetaotlus — Ühine käibemaksusüsteem — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artikkel 167, artikli 178 punkt a, artikkel 179 ja artikli 226 punkt 3 — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Ilma maksunumbri ja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrita arvete väljastamine — Liikmesriigi õigusnormid, millega välistatakse arve parandamine tagantjärele)
Kohtuasi C-525/14: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Tšehhi Vabariik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Kaupade vaba liikumine — ELTL artikkel 34 — Koguselised impordipiirangud — Samaväärse toimega meetmed — Väärismetall, millele on kantud kolmandas riigis Madalmaade õiguse kohaselt märgis — Import Tšehhi Vabariiki pärast vabasse ringlusesse laskmist — Märgise tunnustamisest keeldumine — Tarbijakaitse — Proportsionaalsus — Vastuvõetavus)
Kohtuasi C-574/14: Euroopa Kohtu (viies koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Sąd Najwyższy eelotsusetaotlus – Poola) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA versus Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (Eelotsusetaotlus — Riigiabi — Elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingud — Lepingu vabatahtlikul ennetähtaegsel lõpetamisel makstavad hüvitised — Komisjoni otsus, millega riigiabi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks — Riigiabi õiguspärasuse kontrollimine siseriikliku kohtu poolt — Luhtunud kulude iga-aastane kohandamine — Energiatootja kontserni kuulumise arvessevõtmise aeg)
Kohtuasi C-592/14: Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (High Court of Justice’i (England & Wales), Queen’s Bench Divisioni (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – European Federation for Cosmetic Ingredients versus Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Kosmeetikatooted — Määrus (EÜ) nr 1223/2009 — Artikli 18 lõike 1 punkt b — Kosmeetikatooted, mis sisaldavad koostisaineid või koostisainete kombinatsioone, mida on käesoleva määruse nõuete täitmiseks kontrollitud loomkatsega — Euroopa Liidu turule viimise keeld — Kohaldamisala)
Kohtuasi C-596/14: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Madridi eelotsusetaotlus – Hispaania) – Ana de Diego Porras versus Ministerio de Defensa (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klausel 4 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Mõiste töötingimused — Hüvitis töölepingu ülesütlemise korral — Ajutise töö tegemiseks sõlmitud lepingute puhul siseriiklikes õigusnormides sellise hüvitise puudumine — Erinev kohtlemine võrreldes tähtajatu töölepingu alusel töötajatega)
Liidetud kohtuasjad C-8/15 P – C-10/15 P: Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2016. aasta otsus – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) versus Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank (Apellatsioonkaebus — Küprose Vabariigi stabiilsustoetuse programm — Küprose Vabariigi ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vahel sõlmitud 26. aprilli 2013. aasta konkreetsete majanduspoliitiliste tingimuste vastastikuse mõistmise memorandum — Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga ülesanded — Euroopa Liidu lepinguväline vastutus — ELTL artikli 340 teine lõik — Tingimused — Kohustus tagada selle vastastikuse mõistmise memorandumi vastavus liidu õigusega)
Liidetud kohtuasjad C-14/15 ja C-116/15: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Parlament versus Euroopa Liidu Nõukogu (Tühistamishagi — Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades — Automatiseeritud andmevahetus — Sõidukite registreerimine — Sõrmejälgede andmed — Pärast Lissaboni lepingu jõustumist kohaldatav õiguslik raamistik — Üleminekusätted — Teisesest õigusest tulenev õiguslik alus — Seadusandlike aktide ja rakendusmeetmete eristamine — Euroopa Parlamendiga konsulteerimine — Liikmesriigi või Euroopa Komisjoni algatus — Hääletuskord)
Kohtuasi C-16/15: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid’i eelotsusetaotlus – Hispaania) – María Elena Pérez López versus Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid) (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klauslid 3 – 5 — Järjestikused tähtajalised töölepingud riiklikus tervishoiusektoris — Meetmed kuritarvituste vältimiseks järjestikuste tähtajaliste töösuhete kasutamisel — Sanktsioonid — Töösuhte ümberkvalifitseerimine — Õigus hüvitisele)
Kohtuasi C-28/15: Euroopa Kohtu (teine koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (College van Beroep voor het Bedrijfsleveni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Koninklijke KPN NV jt versus Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Eelotsusetaotlus — Elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühine reguleeriv raamistik — Direktiiv 2002/21/EÜ — Artiklid 4 ja 19 — Riigi reguleeriv asutus — Ühtlustamismeetmed — Soovitus 2009/396/EÜ — Õiguslik ulatus — Direktiiv 2002/19/EÜ — Artiklid 8 ja 13 — Operaator, keda konkreetsel turul peetakse märkimisväärset turujõudu omavaks — Riigi reguleeriva asutuse kehtestatud kohustused — Kuluarvestussüsteemiga seotud hindade ja kohustuste kontroll — Püsiliini- ja mobiilikõnede lõpetamise tasud — Riigi reguleeriva asutuse otsuste üle liikmesriikide kohtute teostatava kontrolli ulatus)
Kohtuasi C-91/15: Euroopa Kohtu (Error! Reference source not found. koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Gerechtshof Amsterdami eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Kawasaki Motors Europe NV versus Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Eelotsusetaotlus — Kehtivuse hindamine — Määrus (EÜ) nr 1051/2009 — Ühine tollitariifistik — Tariifne klassifitseerimine — Kombineeritud nomenklatuur — Rubriik 8701 — Traktorid — Alamrubriigid 8701 90 11 – 8701 90 39 — Uued ratastega põllumajandustraktorid ja metsatraktorid (v.a üheteljelised aiatraktorid) — Traktoritena kasutamiseks konstrueeritud neljarattalised kerg-maastikusõidukid)
Liidetud kohtuasjad C-105/15–C-109/15 P: Euroopa Kohtu (suur koda) 20. septembri 2016. aasta otsus – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) versus Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank (Apellatsioonkaebus — Küprose Vabariigi stabiilsustoetuse programm — Eurorühma avaldus konkreetselt Küprose Vabariigi pangandussektori restruktureerimise kohta — Tühistamishagi)
Kohtuasi C-110/15: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Microsoft Mobile Sales International Oy, varem Nokia Italia SpA jt versus Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) jt (Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Intellektuaalomand — Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused — Direktiiv 2001/29/EÜ — Reprodutseerimise ainuõigus — Erandid ja piirangud — Artikli 5 lõike 2 punkt b — Isiklikuks tarbeks kopeerimise erand — Õiglane hüvitis — Eraõiguslike kokkulepete sõlmimine õiglase hüvitise tasumisest vabastamise tingimuste kindlaksmääramiseks — Hüvitise tagasimaksmise nõue, mille võib esitada ainult lõppkasutaja)
Kohtuasi C-113/15: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG versus Landeshauptstadt München (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2000/13/EÜ — Toidu märgistamine ja esitlemine — Artikli 1 lõike 3 punkt b — Mõiste müügipakendis toit — Artikkel 2 — Tarbijate teavitamine ja kaitse — Artikli 3 lõike 1 punkt 8 — Toidu päritolu- või lähteriik — Artikli 13 lõige 1 — Müügipakendis toidu märgistamine — Artikli 13 lõige 4 — Pakendid või mahutid suurima pindalaga alla 10 cm2 — Direktiiv 2001/110/EÜ — Artikli 2 punkt 4 — Mee päritoluriigi või -riikide märkimine — Toitlustusettevõtetele hulgipakendisse pakituna tarnitavad mee üksikportsjonid — Üksikportsjonid, mida müüakse eraldi või pakutakse lõpptarbijale kindlaksmääratud hinnaga valmiseine koosseisus — Andmed mee päritoluriigi või -riikide kohta)
Kohtuasi C-139/15 P: Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik (Apellatsioonkaebus — Ühtekuuluvusfond — Rahalise abi vähendamine — Euroopa Komisjoni otsuse vastuvõtmise menetlus — Tähtaja olemasolu — Ettenähtud tähtaja järgimata jätmine — Tagajärjed)
Kohtuasi C-140/15 P: Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik (Apellatsioonkaebus — Ühtekuuluvusfond — Rahalise abi vähendamine — Euroopa Komisjoni otsuse vastuvõtmise menetlus — Tähtaja olemasolu — Ettenähtud tähtaja järgimata jätmine — Tagajärjed)
Liidetud kohtuasjad C-184/15 ja C-197/15: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco eelotsusetaotlus – Hispaania) – Florentina Martínez Andrés versus Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López versus Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15) (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klauslid 5 ja 8 — Järjestikuste tähtajaliste töölepingute kasutamine — Meetmed kuritarvituste vältimiseks järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisel — Sanktsioonid — Tähtajalise töösuhte ümberkvalifitseerimine tähtajatuks mittealaliseks töölepinguks — Tõhususe põhimõte)
Kohtuasi C-221/15: Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Hof van beroep te Brusseli eelotsusetaotlus – Belgia) – kriminaalasi Etablissements Fr. Colruyt NV süüdistuses (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2011/64/EL — Artikli 15 lõige 1 — Tubakatoodete maksimaalse jaemüügihinna vaba kindlaksmääramine tootjate ja importijate poolt — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on jaemüüjatel keelatud tubakatooteid müüa maksumärgil näidatust madalama hinnaga — Kaupade vaba liikumine — ELTL artikkel 34 — Müügitingimused — ELTL artikkel 101 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3)
Kohtuasi C-223/15: Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Oberlandesgericht Düsseldorf’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – combit Software GmbH versus Commit Business Solutions Ltd (Eelotsusetaotlus — Määrus (EÜ) nr 207/2009 — Euroopa Liidu kaubamärk — Ühtsus — Segiajamise tõenäosuse tuvastamine ainult ühes liidu osas — Asjaomase määruse artiklis 102 ette nähtud keelu territoriaalne ulatus)
Kohtuasi C-261/15: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Vredegerecht te Ieper’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV versus Gregory Demey (Raudteetransport — Määrus (EÜ) nr 1371/2007 — Reisijate õigused ja kohustused — Sõidudokumendi puudumine — Rikkumise kõrvaldamata jätmine ettenähtud tähtaja jooksul — Kuritegu)
Kohtuasi C-304/15: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 21. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Direktiiv 2001/80/EÜ — Artikli 4 lõige 3 — Lisa VI A osa — Teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramine — Kohaldamine — Aberthaw’ jõujaam)
Kohtuasi C-400/15: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Landkreis Potsdam-Mittelmark versus Finanzamt Brandenburg (Eelotsusetaotlus — Maksustamine — Käibemaks — Kuues direktiiv 77/388/EMÜ — Mahaarvamisõigus — Otsus 2004/817/EÜ — Liikmesriigi õigusnormid — Kulutused kaupadele ja teenustele — Kaupade ja teenuste kasutamine üle 90 % ulatuses mittemajanduslikuks tegevuseks — Mahaarvamisõiguse kohaldamisalast väljajätmine)
Kohtuasi C-442/15 P: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Pensa Pharma, SA versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Apellatsioonkaebus — Euroopa Liidu kaubamärk — Sõnamärk PENSA PHARMA — Kujutismärk pensa — Demandes en nullité des titulaires des marques verbales pentasa — Kehtetuks tunnistamine — Menetlus EUIPOs — Vaidluse eseme muutmine — Üldkohtus uue väite esitamine
Kohtuasi C-478/15: Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Finanzgericht Baden-Württembergi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Peter Radgen, Lilian Radgen versus Finanzamt Ettlingen (Eelotsusetaotlus — Maksustamine — Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vaheline isikute vaba liikumist käsitlev leping — Võrdne kohtlemine — Tulumaks — Maksuvabastus tuludele, mis on saadud õpetamisteenuse osutamisest kõrvalteenusena avalik-õiguslikule isikule, kelle asukoht on Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millele kohaldatakse 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingut — Liikmesriigi õigusakt, mis välistab selle maksuvabastuse, kui tulu on saadud sellisest tegevusest, osutades teenust avalik-õiguslikule juriidilisele isikule, kelle asukoht on Šveitsis)
Liidetud kohtuasjad C-490/15 P ja C-505/15 P: Euroopa Kohtu (kuues koda) 14. septembri 2016. aasta otsus – Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) versus Euroopa Komisjon (Apellatsioonkaebus — Konkurents — Keelatud kokkulepped — Pingestusterase Euroopa turg — Trahvid — Trahvide arvutamine — Määrus (EÜ) nr 1/2003 — Artikli 23 lõige 2 — Eeldus, et emaettevõtja avaldab tütarettevõtjale tegelikult otsustavat mõju — 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta — Tagasiulatuva jõu puudumise põhimõte — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47 — Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile mõistliku aja jooksul — Põhiõiguste harta — Artikkel 41 — Õigus kohtuasja menetlemisele mõistliku aja jooksul)
Kohtuasi C-519/15 P: Euroopa Kohtu (kuues koda koda) 14. septembri 2016. aasta aasta otsus – Trafilerie Meridionali SpA versus Euroopa Komisjon (Apellatsioonkaebus — Konkurents — Keelatud kokkulepped — Euroopa pingestusteraseturg — Trahvid — Trahvisummade arvutamine — 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta — Punkt 35 — Täielik pädevus — Põhjendamiskohustus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 47 — Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile mõistliku aja jooksul)
Kohtuasi C-595/15 P: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) jt versus Euroopa Liidu Nõukogu (Apellatsioonkaebus — Iraani Islamivabariigi suhtes võetud piiravad meetmed — Isikute ja üksuste loetelu, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist — Rakendusmäärus (EL) nr 945/2012 — Õiguslik alus — Mõiste seotud üksus)
Kohtuasi C-130/16 P: Anastasia-Soultana Gaki 1. märtsil 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 16. märtsi 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-547/15: Anastasia-Soultana Gaki versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi C-394/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Frankfurt am Main (Saksamaa) 14. juulil 2016 – FMS Wertmanagement AöR versus Heta Asset Resolution AG
Kohtuasi C-395/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. juulil 2016 – DOCERAM GmbH versus CeramTec GmbH
Kohtuasi C-414/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht (Saksamaa) 27. juulil 2016 – Vera Egenberger versus Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
Kohtuasi C-418/16 P: mobile.de GmbH, varem mobile.international GmbH 28. juulil 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 12. mai 2016. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-322/14 ja T-325/14: mobile.international EUIPO – Rezon
Kohtuasi C-435/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 4. augustil 2016 – Acacia Srl ja Rolando D’Amato versus Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
Kohtuasi C-441/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia) 18. augustil 2016 – SMS group GmbH versus Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
Kohtuasi C-473/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 29. augustil 2016 – F versus Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
Kohtuasi C-476/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Horvaatia) 30. augustil 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo versus Air Serbia A.D. Beograd, ja Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
Kohtuasi C-480/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 5. septembril 2016 – Fidelity Funds versus Skatteministeriet
Kohtuasi C-483/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Törvényszék (Ungari) 6. septembril 2016 – Zsolt Sziber versus ERSTE Bank Hungary Zrt.
Kohtuasi C-490/16: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 14. septembril 2016 – A.S. versus Sloveenia Vabariik
Kohtuasi T-549/14: Üldkohtu 4. oktoobri 2016. aasta otsus – Lidl Stiftung versus EUIPO – Horno del Espinar (Castello) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi Castello taotlus — Varasemad siseriiklikud ja Euroopa Liidu kujutismärgid Castelló — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-724/14: Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública versus EACEA (Vahekohtuklausel — Toetusleping, mis on sõlmitud tegevusprogrammi Lifelong Learning (2007 – 2013) raames — Projekt Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector — Tühistamishagi — Vaidlustamatu akt — Akt, mis kuulub puhtalt lepingulisse raamistikku ja on sellest lahutamatu — Vastuvõetamatus — Toetuskõlbmatud kulud — Ülekantud summade tagasimaksmine — Auditiaruanne)
Kohtuasi T-70/15: Üldkohtu 30. septembri 2016. otsus – Trajektna luka Split versus komisjon (Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus — Spliti sadamaameti poolt sadamateenuste hindade kehtestamine maksimaalsel tasemel seoses riigisisese liiklusega — Kaebuse tagasilükkamine — Juhtumi käsitlemine liikmesriigi konkurentsiasutuse poolt — Euroopa Liidu huvi puudumine)
Liidetud kohtuasjad T-129/15 ja T-130/15: Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Intesa Sanpaolo versus EUIPO (WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY) (Euroopa Liidu kaubamärk — Euroopa Liidu sõnamärkide WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY taotlus — Absoluutsed keeldumispõhjused — Kirjeldavus — Eristusvõime puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c ning lõige 2 — Põhjendamiskohustus — Määruse nr 207/2009 artikkel 75)
Kohtuasi T-335/15: Üldkohtu 29. septembri 2016. aasta otsus – Universal Protein Supplements versus EUIPO (kulturisti kujutis) (Euroopa Liidu kaubamärk — Kulturisti kujutava Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c)
Kohtuasi T-337/15: Üldkohtu 29. septembri 2016. aasta otsus – Bach Flower Remedies versus EUIPO – Durapharma (RESCUE) (Euroopa Liidu kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Euroopa Liidu sõnamärk RESCUE — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Kasutamise käigus omandatud eristusvõime puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c ja lõige 3 — Määruse nr 207/2009 artikli 52 lõige 2)
Kohtuasi T-355/15: Üldkohtu 30. septembri 2016. aasta otsus – Alpex Pharma versus EUIPO – Astex Pharmaceuticals (ASTEX) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi ASTEX taotlus — Euroopa Liidu varasem sõnamärk ALPEX — Varasema kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 42 lõige 2 — Määruse nr 207/2009 artikkel 75 — Määruse nr 207/2009 artikli 76 lõige 1)
Kohtuasi T-370/15 P: Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – CJ versus ECDC (Apellatsioonkaebus — Avalik teenistus — Lepinguline töötaja — Tähtajaline leping — Ülesütlemine — Usaldussuhte katkemine — Õigus olla ära kuulatud)
Kohtuasi T-395/15 P: Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – ECDC versus CJ (Apellatsioonkaebus — Avalik teenistus — Lepinguline töötaja — Tähtajaline leping — Ülesütlemine — Usaldussuhte katkemine — Õigus olla ära kuulatud)
Kohtuasi T-430/15: Üldkohtu 30. septembri 2016. aasta otsus – Flowil International Lighting versus EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi Silvania Food taotlus — Euroopa Liidu varasemad sõnamärgid SYLVANIA — Suhtelised keeldumispõhjused — Segiajamise tõenäosus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b — Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 5)
Kohtuasi T-456/15: Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – Foodcare versus EUIPO – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK) (Euroopa Liidu kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Euroopa Liidu sõnamärk T.G.R. ENERGY DRINK — Pahausksus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-574/15: Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Kozmetika Afrodita versus EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi KOZMeTIKA AFRODITA taotlus — Varasem siseriiklik sõnamärk EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja varasem siseriiklik kujutismärk AFRODITA MYSTIC MUSK OIL — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-575/15: Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Kozmetika Afrodita versus EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi AFRODITA COSMETICS taotlus — Varasem siseriiklik sõnamärk EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja varasem siseriiklik kujutismärk AFRODITA MYSTIC MUSK OIL — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-593/15: Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – The Art Company B & S versus EUIPO – G Star Raw (THE ART OF RAW) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi THE ART OF RAW taotlus — Varasem siseriiklik ja varasem Euroopa Liidu kujutismärk art ja varasem Euroopa Liidu kujutismärk The Art Company — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)
Kohtuasi T-73/15: Üldkohtu 16. septembri 2016. aasta määrus – Aston Martin Lagonda versus EUIPO (mootorsõiduki esiotsa paigutatud radiaatorivõre kujutis) (Euroopa Liidu kaubamärk — Registreerimistaotluse tagasivõtmine — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)
Kohtuasi T-87/15: Üldkohtu 16. septembri 2016. aasta määrus – Aston Martin Lagonda versus EUIPO (mootorsõiduki esiotsa paigutatud radiaatorivõre kujutis) (Euroopa Liidu kaubamärk — Registreerimistaotluse tagasivõtmine — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)
Kohtuasi T-382/15: Üldkohtu 26. septembri 2016. aasta määrus – Greenpeace Energy jt versus komisjon (Tühistamishagi — Riigiabi — Tuumaenergia — Hinkley Point C tuumaelektrijaama toetuseks antav abi — Hinnavaheleping, ministeeriumiga sõlmitud leping ja krediidigarantii — Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobivaks — Konkurentsiolukorra olulise kahjustamise puudumine — Isikliku puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus)
Kohtuasi T-408/16: 27. juulil 2016 esitatud hagi – HX versus nõukogu
Kohtuasi T-458/16: 28. juulil esitatud hagi – Acquafarm versus komisjon
Kohtuasi T-637/16: 6. septembril 2016 esitatud hagi – Wabco Europe versus komisjon
Kohtuasi T-639/16 P: FVi 7. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 28. juuni 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-40/15: FV versus nõukogu
Kohtuasi T-643/16: 11. septembril 2016 esitatud hagi – Gamaa Islamya Egypte versus nõukogu
Kohtuasi T-646/16 P: Erik Simpsoni 6. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 24. juuni 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-142/11 RENV: Simpson versus nõukogu
Kohtuasi T-652/16 P: HD 16 septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 21. juuli 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-136/15: HD versus parlament
Kohtuasi T-671/16: 20. septembril 2016 esitatud hagi – Villeneuve versus komisjon
Kohtuasi T-674/16: 22. septembril 2016 esitatud hagi – Seigneur versus EKP
Kohtuasi T-677/16: 22. septembril 2016 esitatud hagi – Bowles versus EKP
Kohtuasi T-678/16 P: Sergio Siragusa 23. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 13. juuli 2016. aasta määruse peale kohtuasjas F-124/15, Siragusa versus nõukogu
Kohtuasi T-679/16: 26. septembril 2016 esitatud hagi – Athletic Club versus komisjon
Kohtuasi T-707/16: 3. oktoobril 2016 esitatud hagi – Enoitalia versus EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
C 419/1
(2016/C 419/01)
ELT C 410, 7.11.2016
ELT C 402, 31.10.2016
ELT C 392, 24.10.2016
ELT C 383, 17.10.2016
ELT C 371, 10.10.2016
ELT C 364, 3.10.2016
ELT C 350, 26.9.2016
Käesolevad tekstid on kättesaadavad EUR-Lex’is järgmisel aadressil:
C 419/2
Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Alfredo Rendón Marín versus Administración del Estado
(Kohtuasi C-165/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Liidu kodakondsus - ELTL artiklid 20 ja 21 - Direktiiv 2004/38/EÜ - Varem kriminaalkorras karistatud kolmanda riigi kodaniku õigus elada liikmesriigis - Lapsevanem, kellel on kahe liidu kodanikust alaealise lapse ainuhooldusõigus - Esimene laps, kellel on elukohaliikmesriigi kodakondsus - Teine laps, kellel on ühe teise liikmesriigi kodakondsus - Siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad elamisloa andmise ülenejale sugulasele tema varasemate kriminaalkaristuste tõttu - Elamisloa andmisest keeldumine, millega võib tekkida lastele kohustus lahkuda liidu territooriumilt))
(2016/C 419/02)
Kaebuse esitaja: Alfredo Rendón Marín
Vastustaja: Administración del Estado
ELTL artiklit 21 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb automaatselt rahuldamata jätta kolmanda riigi kodaniku taotlus elamisloa saamiseks – kui tegemist on vanemaga, kelle laps on liidu kodanik, kes on pärit muust liikmesriigist kui vastuvõttev liikmesriik, on vanema ülalpidamisel ja elab koos temaga vastuvõtvas liikmesriigis – ainuüksi põhjusel, et teda on varem kriminaalkorras karistatud.
ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb automaatselt rahuldamata jätta kolmanda riigi kodaniku taotlus elamisloa saamiseks – kui tegemist on liidu kodanikest alaealiste laste vanemaga, kellel on laste ainuhooldusõigus – ainuüksi põhjusel, et teda on varem kriminaalkorras karistatud, kui rahuldamata jätmise tagajärjel peavad tema lapsed Euroopa Liidu territooriumilt lahkuma.
(1) ELT C 175, 10.6.2014.
C 419/3
Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. septembri 2016. aasta otsus (Upper Tribunali (Immigration and Asylum Chamber) eelotsusetaotlus – London, Ühendkuningriik) – Secretary of State for the Home Department versus CS
(Kohtuasi C-304/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Liidu kodakondsus - ELTL artikkel 20 - Kolmanda riigi kodanik, kelle ülalpeetav on liidu kodanikust väikelaps - Elamisõigus liikmesriigis, mille kodanik laps on - Lapsevanema kriminaalkorras süüdimõistmine - Otsus vanema väljasaatmiseks, mille tagajärg on lapse kaudne väljasaatmine))
(2016/C 419/03)
Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber), London
Apellant: Secretary of State for the Home Department
Vastustaja: CS
ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt tuleb sellest liikmesriigist kolmandasse riiki välja saata kolmanda riigi kodanik, kes on kriminaalkorras süüdi mõistetud, isegi siis, kui ta on selle liikmesriigi kodanikust väikelapse tegelik hooldaja, milles laps elab enda sünnist saadik, ilma et ta oleks kunagi kasutanud oma õigust vabalt liikuda, kui selle isiku väljasaatmine kohustaks seda last Euroopa Liidu territooriumilt lahkuma, jättes ta ilma võimalusest liidu kodanikuna oma põhilisi õigusi reaalselt kasutada. Siiski võib liikmesriik erandlike asjaolude esinemisel teha väljasaatmise otsuse tingimusel, et see põhineb kolmanda riigi kodaniku isiklikul käitumisel, mis peab kujutama endast tõelist, vahetut ja piisavalt tõsist ohtu mõnele selle liikmesriigi ühiskonna põhihuvile, ja seejuures võetakse arvesse erinevaid olemasolevaid huve; kontrollima peab seda siseriiklik kohus.
(1) ELT C 315, 15.9.2014.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea eelotsusetaotlus – Rumeenia) – SC Star Storage SA versus Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), SC Max Boegl România SRL jt versus RA Aeroportul Oradea jt C-488/14)
(Liidetud kohtuasjad C-439/14 ja C-488/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiivid 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ - Riigihanked - Vaidlustusmenetlus - Siseriiklikud õigusnormid, mis seavad hankija aktide vastu esitatud vaidlustuse vastuvõetavuse sõltuvusse kohustusest esitada „õiguspärase käitumise tagatis“ - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile))
(2016/C 419/04)
Curtea de Apel Bucureşti, Curtea de Apel Oradea
Hagejad: SC Star Storage SA (C-439/14), SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astald SpA, SC Construcții Napoca SA (C-488/14)
Kostjad: Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (ICI) (C-439/14), RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft SC Col-Air Trading SRL, AVZI SA, Trameco SA, Iamsat Muntenia SA (C-488/14)
Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ) artikli 1 lõikeid 1–3 ning nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 2007/66) artikli 1 lõikeid 1–3, koostoimes harta artikliga 47, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjades käsitlusel, mis seavad hankija aktide vastu esitatud iga kaebuse vastuvõetavuse sõltuvusse kaebaja kohustusest esitada õiguspärase käitumise tagatis hankija kasuks, kui see tagatis tuleb mis tahes lahendi korral kaebajale tagastada.
(1) ELT C 448, 15.12.2014
ELT C 26, 26.1.2015.
C 419/4
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Landgericht München I eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Tobias Mc Fadden versus Sony Music Entertainment Germany GmbH
(Kohtuasi C-484/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Infoühiskond - Teenuste vaba liikumine - Ettevõtja traadita kohtvõrk (WLAN) - Üldsusele vabalt kättesaadavaks tegemine - Vahendajatest teenuseosutajate vastutus - Pelk edastamine - Direktiiv 2000/31/EÜ - Artikkel 12 - Vastutuse piiramine - Selle võrgu tundmatu kasutaja - Kaitstud teose suhtes õiguste omajate õiguste rikkumine - Võrgu turvamise kohustus - Ettevõtja tsiviilvastutus))
(2016/C 419/05)
Hageja: Tobias Mc Fadden
Kostja: Sony Music Entertainment Germany GmbH
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul („direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta“) artikli 12 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga a ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/48/EÜ) artikli 1 punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et selline teenus, mis on kõne all põhikohtuasjas ning mida osutab sidevõrgu käitaja ja mis seisneb selle võrgu üldsusele tasuta kättesaadavaks tegemises, kujutab endast „infoühiskonna teenust“ esimesena viidatud sätte tähenduses, kui asjaomane teenuseosutaja osutab seda eesmärgiga reklaamida tema müüdavaid kaupu või pakutavaid teenuseid.
Direktiivi 2000/31 artikli 12 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selleks, et kõnealuses sättes nimetatud teenust, mis seisneb sidevõrgule juurdepääsu võimaldamises, võiks käsitada osutatuna, ei tohi juurdepääs väljuda vajaliku teabeedastuse toimumist tagava tehnilise, automaatse ja passiivse protsessi raamidest ning ühtegi muud lisatingimust ei ole vaja täita.
Direktiivi 2000/31 artikli 12 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et direktiivi artikli 14 lõike 1 punktis b ette nähtud tingimus ei ole artikli 12 lõike 1 suhtes analoogia alusel kohaldatav.
Direktiivi 2000/31 artikli 12 lõiget 1 koostoimes direktiivi artikli 2 punktiga b tuleb tõlgendada nii, et sidevõrgule juurdepääsu võimaldava teenuseosutaja suhtes ei kehti peale selles sättes nimetatu muid nõudeid.
Direktiivi 2000/31 artikli 12 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui isik, kellele on talle teose suhtes kuuluvate õiguste rikkumisega kahju tekitatud, võib nõuda juurdepääsu võimaldajalt kahjuhüvitist põhjendusel, et kolmandad isikud kasutasid seda juurdepääsu tema õiguste rikkumisel, ning hoiatuse tegemisega seotud kulude või hüvitisnõudega seotud kohtukulude hüvitamist. Seevastu tuleb nimetatud sätet tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui kõnealune isik esitab nõude keelata rikkumise jätkamine ning hüvitada hoiatuse tegemisega seotud kulud ja kohtukulud sidevõrgule juurdepääsu võimaldaja vastu, kelle teenuseid kasutati rikkumise toimepanemisel, kui nende nõuetega soovitakse saavutada seda, et liikmesriigi haldusasutus või kohus teeks ettekirjutuse, millega keelatakse teenuseosutajal võimaldada rikkumist jätkata, või need nõuded järgnevad sellisele ettekirjutusele.
Direktiivi 2000/31 artikli 12 lõiget 1 koostoimes direktiivi artikli 12 lõikega 3 tuleb põhiõiguste kaitsest tulenevaid nõudeid ning direktiivides 2001/29 ja 2004/48 ette nähtud õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et sellega ei ole üldjuhul vastuolus niisuguse ettekirjutuse tegemine, mis on kõne all põhikohtuasjas ja millega nõutakse sidevõrgule juurdepääsu võimaldajalt, kes võimaldab üldsusel internetti kasutada, et ta takistaks kolmandatel isikutel teha seda internetiühendust kasutades teatav autoriõigusega kaitstav teos või selle osad failijagamisprogrammi (peer-to-peer) kaudu üldsusele kättesaadavaks ning mille kohaselt vastasel juhul määratakse trahv, kui teenuseosutajale jääb vabadus valida, milliseid tehnilisi meetmeid ta selle ettekirjutuse täitmiseks konkreetselt rakendab, isegi kui see valik piirdub üheainsa meetmega, mis seisneb internetiühenduse salasõna abil turvamises, kuivõrd need kasutajad on kohustatud vajaliku salasõna saamiseks ennast identifitseerima ega saa seega tegutseda anonüümselt, ning seda peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima.
(1) ELT C 46, 9.2.2015.
C 419/6
Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira
(Kohtuasi C-516/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 178 punkt a - Mahaarvamisõigus - Kasutamise eeskirjad - Artikli 226 punktid 6 ja 7 - Andmed, mille esitamine arvel on kohustuslik - Osutatud teenuste ulatus ja laad - Kuupäev, mil teenuste osutamine toimus))
(2016/C 419/06)
Hageja: Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos SA
Kostja: Autoridade Tributária e Aduaneira
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 226 tuleb tõlgendada nii, et arved, millel on esitatud vaid märge „õigusteenused, mis on osutatud alates [konkreetsest kuupäevast] kuni käesoleva ajani“, nagu põhikohtuasjas käsitletavad arved, ei vasta a priori selle artikli punktis 6 sätestatud nõuetele, ja et arved, millel on esitatud vaid märge „kuni käesoleva ajani osutatud õigusteenused“, ei vasta a priori ei viidatud punktis 6 ega selle artikli punktis 7 sätestatud nõuetele; seda peab eelotsusetaotluse esitanud kohus siiski kontrollima.
Direktiivi 2006/112 artikli 178 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui siseriiklik maksuhaldur võib keelduda tunnustamast käibemaksu mahaarvamise õigust üksnes seetõttu, et maksukohustuslasel on arve, mis ei vasta selle direktiivi artikli 226 punktides 6 ja 7 nõutud tingimustele, olgugi et sellel ametiasutusel on olemas kogu vajalik teave kõnealuse õiguse kasutamisega seotud sisuliste tingimuste täidetuse kontrollimiseks.
(1) ELT C 34, 2.2.2015.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Niedersächsisches Finanzgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Senatex GmbH versus Finanzamt Hannover-Nord
(Kohtuasi C-518/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 167, artikli 178 punkt a, artikkel 179 ja artikli 226 punkt 3 - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Ilma maksunumbri ja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrita arvete väljastamine - Liikmesriigi õigusnormid, millega välistatakse arve parandamine tagantjärele))
(2016/C 419/07)
Hageja: Senatex GmbH
Kostja: Finanzamt Hannover-Nord
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 167, artikli 178 punkti a, artiklit 179 ja artikli 226 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mille kohaselt ei ole arve parandamisel kohustuslike andmete, nimelt käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri osas tagasiulatuvat jõudu, mistõttu saab parandatud arve alusel käibemaksu mahaarvamise õigust kasutada ainult aasta puhul, mil esialgset arvet parandati, mitte aasta puhul, mil see arve esialgu koostati.
C 419/7
Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Tšehhi Vabariik
(Kohtuasi C-525/14) (1)
((Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Kaupade vaba liikumine - ELTL artikkel 34 - Koguselised impordipiirangud - Samaväärse toimega meetmed - Väärismetall, millele on kantud kolmandas riigis Madalmaade õiguse kohaselt märgis - Import Tšehhi Vabariiki pärast vabasse ringlusesse laskmist - Märgise tunnustamisest keeldumine - Tarbijakaitse - Proportsionaalsus - Vastuvõetavus))
(2016/C 419/08)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Němečková, E. Manhaeve ja G. Wilms)
Kostja: Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil ja J. Očková)
Kostja toetuseks menetlusse astuja: Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas ja R. Coesme)
Tšehhi Vabariik on väärismetalli proovi tõendaja WaarborgHollandi märgiseid tunnustamast keeldudes rikkunud temal ELTL artikli 34 alusel lasuvaid kohustusi.
Jätta Euroopa Komisjoni, Tšehhi Vabariigi ja Prantsuse Vabariigi kohtukulud nende endi kanda.
C 419/8
Euroopa Kohtu (viies koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Sąd Najwyższy eelotsusetaotlus – Poola) – PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA versus Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
(Kohtuasi C-574/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Riigiabi - Elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingud - Lepingu vabatahtlikul ennetähtaegsel lõpetamisel makstavad hüvitised - Komisjoni otsus, millega riigiabi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks - Riigiabi õiguspärasuse kontrollimine siseriikliku kohtu poolt - Luhtunud kulude iga-aastane kohandamine - Energiatootja kontserni kuulumise arvessevõtmise aeg))
(2016/C 419/09)
Hageja: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna SA
Kostja: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
ELTL artiklit 107 ja ELL artikli 4 lõiget 3 koostoimes komisjoni 25. septembri 2007. aasta otsuse 2009/287/EÜ riigiabi kohta, mida Poola andis osana elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingutest, ja riigiabi kohta, mida Poola kavatseb anda seoses elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingute vabatahtliku lõpetamise hüvitamisega, artikli 4 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus, et kui Euroopa Komisjon analüüsis riigiabi programmi komisjoni 26. juuli 2001. aasta teatise (luhtunud kuludega seotud riigiabi analüüsimise metoodika kohta) alusel ja tunnistas programmi enne selle rakendamist siseturuga kokkusobivaks, siis kontrollivad siseriiklikud ametivõimud ja kohtud kõnealuse abiprogrammi rakendamisel omakorda, kas see on kooskõlas nimetatud metoodika põhimõtetega.
Otsuse 2009/287 artikli 4 lõikeid 1 ja 2 koostoimes komisjoni 26. juuli 2001. aasta teatisega (luhtunud kuludega seotud riigiabi analüüsimise metoodika kohta) tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas kõne all olevatel asjaoludel on nõutav, et niisuguste luhtunud kulude eest hüvitise iga-aastase kohandamise summa kindlaksmääramisel, mis makstakse kontserni kuuluvale tootjale, tuleb arvesse võtta kontserni kuulumist ning seega kõnealuse kontserni finantstulemust ajal, mil vastav kohandamine tehti.
(1) ELT C 89, 16.3.2015.
C 419/9
Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (High Court of Justice’i (England & Wales), Queen’s Bench Divisioni (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – European Federation for Cosmetic Ingredients versus Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General
(Kohtuasi C-592/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Kosmeetikatooted - Määrus (EÜ) nr 1223/2009 - Artikli 18 lõike 1 punkt b - Kosmeetikatooted, mis sisaldavad koostisaineid või koostisainete kombinatsioone, mida on „käesoleva määruse nõuete täitmiseks“ kontrollitud loomkatsega - Euroopa Liidu turule viimise keeld - Kohaldamisala))
(2016/C 419/10)
Hageja: European Federation for Cosmetic Ingredients
Kostjad: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General
menetuluses osalesid: Cruelty Free International, varem British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1223/2009 kosmeetikatoodete kohta artikli 18 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellega võidakse keelata selliste kosmeetikatoodete Euroopa Liidu turule viimine, mille teatavaid koostisosi on väljaspool liitu kontrollitud loomkatsega selleks, et kosmeetikatooteid oleks võimalik turustada kolmandates riikides, kui nende tulemusi kasutatakse nende toodete ohutuse tõendamiseks eesmärgiga viia need liidu turule.
(1) ELT C 81, 9.3.2015.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Madridi eelotsusetaotlus – Hispaania) – Ana de Diego Porras versus Ministerio de Defensa
(Kohtuasi C-596/14) (1)
((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Mõiste „töötingimused“ - Hüvitis töölepingu ülesütlemise korral - Ajutise töö tegemiseks sõlmitud lepingute puhul siseriiklikes õigusnormides sellise hüvitise puudumine - Erinev kohtlemine võrreldes tähtajatu töölepingu alusel töötajatega))
(2016/C 419/11)
Apellant: Ana de Diego Porras
Vastustaja: Ministerio de Defensa
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „töötingimused“ hõlmab hüvitist, mida tööandja on kohustatud maksma töötajale tema tähtajalise töölepingu ülesütlemise korral.
Direktiivile 1999/70 lisatud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mille kohaselt ei maksta mitte mingisugust hüvitist töölepingu ülesütlemise korral interinidad (ajutine) töölepingu alusel töötajale, samas kui sellist hüvitist makstakse muu hulgas võrreldavatele tähtajatu töölepingu alusel töötajatele. Ainuüksi asjaolu, et töötaja tegi tööd interinidad-töölepingu alusel, ei kujuta endast objektiivset põhjust, mis võimaldaks õigustada seda, et nimetatud töötajal ei ole õigust seda hüvitist saada.
(1) ELT C 96, 23.3.2015.
C 419/10
Euroopa Kohtu (suurkoda) 20. septembri 2016. aasta otsus – Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) versus Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank
(Liidetud kohtuasjad C-8/15 P – C-10/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Küprose Vabariigi stabiilsustoetuse programm - Küprose Vabariigi ja Euroopa stabiilsusmehhanismi vahel sõlmitud 26. aprilli 2013. aasta konkreetsete majanduspoliitiliste tingimuste vastastikuse mõistmise memorandum - Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga ülesanded - Euroopa Liidu lepinguväline vastutus - ELTL artikli 340 teine lõik - Tingimused - Kohustus tagada selle vastastikuse mõistmise memorandumi vastavus liidu õigusega))
(2016/C 419/12)
Apellandid: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P), Eleni Theophilou (C-10/15 P) (esindajad: dikigoros A. Paschalides, barrister A. Paschalidou ja A. Riza, QC, keda volitas solicitor C. Paschalides)
Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis), Euroopa Keskpank (esindajad: K. Laurinavičius ja O. Heinz, keda abistas Rechtsanwalt H.-G. Kamann)
Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 10. novembri 2014. aasta kohtumäärused Ledra Advertising vs. komisjon ja EKP, 10.11.2014, (T-289/13, EU:T:2014:981), Eleftheriou ja Papachristofi vs. komisjon ja EKP, 10.11.2014, (T-291/13, ei avaldata, EU:T:2014:978), ning Theophilou vs. komisjon ja EKP, 10.11.2014, (T-293/13, ei avaldata, EU:T:2014:979).
Jätta rahuldamata kohtuasjades T-289/13, T-291/13 ja T-293/13 Üldkohtule esitatud hagid.
Jätta Ledra Advertising Ltd, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou, Lilia Papachristofi, Christos Theophilou ja Eleni Theophilou, Euroopa Komisjoni ning Euroopa Keskpanga (EKP) esimese ja teise kohtuastme kohtukulud nende endi kanda.
(1) ELT C 171, 26.5.2015.
C 419/11
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Parlament versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Liidetud kohtuasjad C-14/15 ja C-116/15) (1)
((Tühistamishagi - Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades - Automatiseeritud andmevahetus - Sõidukite registreerimine - Sõrmejälgede andmed - Pärast Lissaboni lepingu jõustumist kohaldatav õiguslik raamistik - Üleminekusätted - Teisesest õigusest tulenev õiguslik alus - Seadusandlike aktide ja rakendusmeetmete eristamine - Euroopa Parlamendiga konsulteerimine - Liikmesriigi või Euroopa Komisjoni algatus - Hääletuskord))
(2016/C 419/13)
Hageja: Euroopa Parlament (esindajad: F. Drexler, A. Caiola ja M. Pencheva)
Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: M.-M. Joséphidès, K. Michoel ja K. Pleśniak)
Kostja toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad T. Henze ja A. Lippstreu) ja Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg)
Tühistada nõukogu 9. oktoobri 2014. aasta otsus 2014/731/EL sõidukite registreerimisandmetega seotud automatiseeritud andmevahetuse alustamise kohta Maltal, nõukogu 21. oktoobri 2014. aasta otsus 2014/743/EL sõidukite registreerimisandmetega seotud automatiseeritud andmevahetuse alustamise kohta Küprosel, nõukogu 21. oktoobri 2014. aasta otsus 2014/744/EL sõidukite registreerimisandmetega seotud automatiseeritud andmevahetuse alustamise kohta Eestis, ja nõukogu 4. detsembri 2014. aasta otsus 2014/911/EL sõrmejälgede andmeid käsitleva automatiseeritud andmevahetuse alustamise kohta Lätiga.
Säilitada otsuste 2014/731, 2014/743, 2014/744 ja 2014/911 õiguslik toime kuni neid asendavate uute õigusaktide jõustumiseni.
Jätta Saksamaa Liitvabariigi ja Rootsi Kuningriigi kohtukulud nende endi kanda.
ELT C 146, 4.5.2015.
C 419/12
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid’i eelotsusetaotlus – Hispaania) – María Elena Pérez López versus Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
(Kohtuasi C-16/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klauslid 3 – 5 - Järjestikused tähtajalised töölepingud riiklikus tervishoiusektoris - Meetmed kuritarvituste vältimiseks järjestikuste tähtajaliste töösuhete kasutamisel - Sanktsioonid - Töösuhte ümberkvalifitseerimine - Õigus hüvitisele))
(2016/C 419/14)
Kaebuse esitaja: María Elena Pérez López
Vastustaja: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 5 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisuguste siseriiklike õigusnormide nagu põhikohtuasjas käsitletute kohaldamine asjaomase liikmesriigi ametiasutuste poolt nii, et:
tähtajaliste töölepingute järjestikust pikendamist riiklikus tervishoiusektoris loetakse põhjendatuks „objektiivsete alustega“ mainitud klausli tähenduses, kui nende lepingute sõlmimisel on aluseks võetud õigusnormid, mis võimaldavad niisuguste lepingute pikendamist, et katta teatavaid ajutisi, konjunktuuriga seotud või erakorralisi vajadusi, samas kui tegelikult on need vajadused püsivad ja kestvad;
pädevale ametiasutusele ei ole ette nähtud mitte mingisugust kohustust luua koosseisulisi ametikohti, et lõpetada koosseisuliste ajutiste teenistujate kasutamine ja et uued loodavad koosseisulised ametikohad võib täita „tähtajaliste“ teenistujatega nii, et nende töötajate ebakindel olukord jätkub, kuigi asjaomases liikmesriigis on vastavas sektoris puudus koosseisulistest alalistest ametikohtadest.
Direktiivile 1999/70 lisatud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 5 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus siseriiklikud õigusnormid, milles on ette nähtud, et lepinguline suhe lõpeb tähtajalises lepingus ette nähtud ajal ja et olenemata võimalikust uuest ametisse nimetamisest makstakse välja kogu tasumisele kuuluv palk, kui nende õigusnormidega ei seata küsimuse alla raamkokkuleppe eesmärki või kasulikku mõju, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
Euroopa Liidu Kohtul puudub ilmselgelt pädevus Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid’i (Madridi 4. halduskohus, Hispaania) esitatud neljandale eelotsuse küsimusele vastamiseks.
C 419/13
Euroopa Kohtu (teine koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (College van Beroep voor het Bedrijfsleveni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Koninklijke KPN NV jt versus Autoriteit Consument en Markt (ACM)
(Kohtuasi C-28/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühine reguleeriv raamistik - Direktiiv 2002/21/EÜ - Artiklid 4 ja 19 - Riigi reguleeriv asutus - Ühtlustamismeetmed - Soovitus 2009/396/EÜ - Õiguslik ulatus - Direktiiv 2002/19/EÜ - Artiklid 8 ja 13 - Operaator, keda konkreetsel turul peetakse märkimisväärset turujõudu omavaks - Riigi reguleeriva asutuse kehtestatud kohustused - Kuluarvestussüsteemiga seotud hindade ja kohustuste kontroll - Püsiliini- ja mobiilikõnede lõpetamise tasud - Riigi reguleeriva asutuse otsuste üle liikmesriikide kohtute teostatava kontrolli ulatus))
(2016/C 419/15)
Hagejad: Koninklijke KPN NV, KPN BV, T-Mobile Netherlands BV, Tele2 Nederland BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV, Ziggo Services BV, varem UPC Nederland BV, Ziggo Zakelijk Services BV, varem UPC Business BV
Kostja: Autoriteit Consument en Markt (ACM)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/140/EÜ) artikli 4 lõiget 1 koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (muudetud direktiiviga 2009/140) artiklitega 8 ja 13 tuleb tõlgendada nii, et kohtuasjas, mille ese on riigi reguleeriva asutuse poolt püsiliini- ja mobiilikõnede lõpetamise teenuste osutamisele kehtestatud tariifimääradega seotud kohustuse õiguspärasus, võib liikmesriigi kohus kalduda kõrvale komisjoni 7. mai 2009. aasta soovitusest 2009/396/EÜ Euroopa Liidus püsiliini- ja mobiilikõne lõpetamise tasu reguleerimise kohta, milles soovitatakse kõne lõpetamise turgudel sobiva hinnameetmena Bulric strict-kulumudelit (Bottom-Up Long-Run Incremental Costs), üksnes siis kui ta asub seisukohale, et seda nõuavad käsitletava juhtumi asjaolud, eelkõige kõnealuse liikmesriigi turu spetsiifiline laad.
Euroopa Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et kohtuasjas, mille ese on riigi reguleeriva asutuse poolt püsiliini- ja mobiilikõnede lõpetamise teenuste osutamisele kehtestatud tariifimääradega seotud kohustuse õiguspärasus, võib liikmesriigi kohus hinnata selle kohustuse proportsionaalsust direktiivi 2002/21 (muudetud direktiiviga 2009/140) artiklis 8 ja direktiivi 2002/19 (muudetud direktiiviga 2009/140) artiklis 13 sätestatud eesmärkide suhtes ja võtta arvesse asjaolu, et kõnealuse kohustuse eesmärk on toetada lõppkasutajate huve jaeturul, mis ei kuulu reguleerimise alla.
Liikmesriigi kohus ei või riigi reguleeriva asutuse otsuse kohtuliku kontrolli käigus nõuda, et see asutus tõendaks, et kõnealune kohustus täidab tegelikult direktiivi 2002/21 (muudetud direktiiviga 2009/140) artiklis 8 sätestatud eesmärgid.
(1) ELT C 138, 27.4.2015.
C 419/14
Euroopa Kohtu (Error! Reference source not found. koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Gerechtshof Amsterdami eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Kawasaki Motors Europe NV versus Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
(Kohtuasi C-91/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Kehtivuse hindamine - Määrus (EÜ) nr 1051/2009 - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Rubriik 8701 - Traktorid - Alamrubriigid 8701 90 11 – 8701 90 39 - Uued ratastega põllumajandustraktorid ja metsatraktorid (v.a üheteljelised aiatraktorid) - Traktoritena kasutamiseks konstrueeritud neljarattalised kerg-maastikusõidukid))
(2016/C 419/16)
Hageja: Kawasaki Motors Europe NV
Kostja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
Määruse (EÜ) nr 1051/2009 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris lisa punkt 2 on kehtetu niivõrd, kuivõrd see klassifitseerib seal kirjeldatud sõiduki komisjoni 3. novembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 948/2009 muudetud kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 8701 90 90, mitte kombineeritud nomenklatuuri alamrubriikidesse 8701 90 11 – 8701 90 39 selle sõiduki mootori võimsuse järgi.
(1) ELT C 146, 4.5.2015.
Euroopa Kohtu (suur koda) 20. septembri 2016. aasta otsus – Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Malli (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) versus Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank
(Liidetud kohtuasjad C-105/15–C-109/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Küprose Vabariigi stabiilsustoetuse programm - Eurorühma avaldus konkreetselt Küprose Vabariigi pangandussektori restruktureerimise kohta - Tühistamishagi))
(2016/C 419/17)
Apellandid: Konstantinos Mallis (C-105/15 P), Elli Konstantinou Mallis (C-105/15 P), Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (C-106/15 P), Petros Chatzithoma (C-107/15 P), Elenitsa Chatzithoma (C-107/15 P), Lella Chatziioannou (C-108/15 P), Marinos Nikolaou (C-109/15 P) (esindajad: dikigoros E. Efstathiou, dikigoros K. Efstathiou ja dikigoros K. Liasidou)
Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis), Euroopa Keskpank (EKP) (esindajad: A. Koutsoukou, O. Heinz ja K. Laurinavičius, keda abistas Rechtsanwalt H.-G. Kamann)
Jätta apellatsioonkaebused kohtuasjades C-105/15 P–C-109/15 P rahuldamata.
Mõista kohtukulud välja Konstantinos Malliselt, Elli Konstantinou Mallilt, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyproult, Petros Chatzithomalt, Elenitsa Chatzithomalt, Lella Chatziioannoult ja Marinos Nikolaoult.
C 419/15
Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Microsoft Mobile Sales International Oy, varem Nokia Italia SpA jt versus Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) jt
(Kohtuasi C-110/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Intellektuaalomand - Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused - Direktiiv 2001/29/EÜ - Reprodutseerimise ainuõigus - Erandid ja piirangud - Artikli 5 lõike 2 punkt b - Isiklikuks tarbeks kopeerimise erand - Õiglane hüvitis - Eraõiguslike kokkulepete sõlmimine õiglase hüvitise tasumisest vabastamise tingimuste kindlaksmääramiseks - Hüvitise tagasimaksmise nõue, mille võib esitada ainult lõppkasutaja))
(2016/C 419/18)
Hagejad: Microsoft Mobile Sales International Oy, varem Nokia Italia SpA, Hewlett-Packard Italiana srl, Telecom Italia SpA, Samsung Electronics Italia SpA, Dell SpA, Fastweb SpA, Sony Mobile Communications Italy SpA, Wind Telecomunicazioni SpA
Kostjad: Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC), Società italiana degli autori ed editori (SIAE), Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti esecutori (IMAIE), likvideerimisel, Associazione nazionale industrie cinematografiche audiovisive e multimediali (Anica), Associazione produttori televisivi (Apt)
Menetluses osalesid: Assotelecomunicazioni (Asstel), Vodafone Omnitel NV, H3G SpA, Movimento Difesa del Cittadino, Assoutenti, Adiconsum, Cittadinanza Attiva, Altroconsumo
Liidu õigust ja täpsemalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 5 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ja millega esiteks seatakse ilmselgelt muuks kui isiklikuks tarbeks kopeerimiseks mõeldud seadmete ja andmekandjate tootjate ja maaletoojate isiklikuks tarbeks kopeerimise tasu maksmise kohustusest vabastamise tingimuseks kokkuleppe sõlmimine üksuse, kellel on seaduslik monopol teoste autorite huvide esindamiseks, ja tasu maksmiseks kohustatud isikute või nende kutseliitude vahel, ning milles teiseks nähakse ette, et niisuguse tasu tagasimaksmist võib selle alusetu maksmise korral nõuda ainult nimetatud seadmete ja andmekandjate lõppkasutaja.
C 419/16
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG versus Landeshauptstadt München
(Kohtuasi C-113/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2000/13/EÜ - Toidu märgistamine ja esitlemine - Artikli 1 lõike 3 punkt b - Mõiste „müügipakendis toit“ - Artikkel 2 - Tarbijate teavitamine ja kaitse - Artikli 3 lõike 1 punkt 8 - Toidu päritolu- või lähteriik - Artikli 13 lõige 1 - Müügipakendis toidu märgistamine - Artikli 13 lõige 4 - Pakendid või mahutid suurima pindalaga alla 10 cm2 - Direktiiv 2001/110/EÜ - Artikli 2 punkt 4 - Mee päritoluriigi või -riikide märkimine - Toitlustusettevõtetele hulgipakendisse pakituna tarnitavad mee üksikportsjonid - Üksikportsjonid, mida müüakse eraldi või pakutakse lõpptarbijale kindlaksmääratud hinnaga valmiseine koosseisus - Andmed mee päritoluriigi või -riikide kohta))
(2016/C 419/19)
Hageja: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG
Kostja: Landeshauptstadt München
Menetluses osales: Landesanwaltschaft Bayern
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõike 3 punkti b tuleb tõlgendada nii, et mee iga üksikportsjon hermeetilises alumiiniumkattega topsikeses, mis on pakitud toitlustusettevõtetele tarnitavasse papist hulgipakendisse, kujutab endast „müügipakendis toitu“, kui toitlustusettevõtted müüvad neid portsjoneid eraldi või pakuvad neid lõpptarbijatele kindlaks määratud hinnaga valmiseine osana.
(1) ELT C 198, 15.6.2015.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik
(Kohtuasi C-139/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Ühtekuuluvusfond - Rahalise abi vähendamine - Euroopa Komisjoni otsuse vastuvõtmise menetlus - Tähtaja olemasolu - Ettenähtud tähtaja järgimata jätmine - Tagajärjed))
(2016/C 419/20)
Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: S. Pardo Quintillán ja D. Recchia)
Teine menetlusosaline: Hispaania Kuningriik (esindaja: A. Rubio González)
Hispaania Kunigriigi toetuseks menetlusse astuja: Madalmaade Kuningriik (esindajad: B. Koopman ja M. Bulterman)
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Jätta Madalmaade Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.
(1) ELT C 155, 11.5.2015.
C 419/17
(Kohtuasi C-140/15 P) (1)
(2016/C 419/21)
C 419/18
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 14. septembri 2016. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco eelotsusetaotlus – Hispaania) – Florentina Martínez Andrés versus Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López versus Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)
(Liidetud kohtuasjad C-184/15 ja C-197/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klauslid 5 ja 8 - Järjestikuste tähtajaliste töölepingute kasutamine - Meetmed kuritarvituste vältimiseks järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisel - Sanktsioonid - Tähtajalise töösuhte ümberkvalifitseerimine „tähtajatuks mittealaliseks töölepinguks“ - Tõhususe põhimõte))
(2016/C 419/22)
Apellandid: Florentina Martínez Andrés (C-184/15), Juan Carlos Castrejana López (C-197/15)
Vastustajad: Servicio Vasco de Salud (C-184/15), Ayuntamiento de Vitoria (C-197/15)
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ (milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta) lisas toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 5 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui selliseid siseriiklikke õigusnorme nagu põhikohtuasjas kohaldatakse asjaomase liikmesriigi siseriiklike kohtute poolt nii, et kuritarvituste korral järjestikuste tähtajaliste töölepingute kasutamisel on õigus töösuhte säilimisele nendel isikutel, kes töötavad ametiasutuses töölepingu alusel ja kelle suhtes kohaldatakse tööõigust, kuid seda õigust ei ole antud üldiselt sellele personalile, kes on ametiasutuse teenistuses haldusõiguse alusel, välja arvatud juhul, kui liikmesriigi õiguskorras on mõni muu tõhus meede, millega sanktsioneerida viimasena nimetatud isikute suhtes toime pandud kuritarvitusi; seda peab kontrollima siseriiklik kohus.
Direktiivile 1999/70 lisatud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta sätteid tuleb koostoimes tõhususe põhimõttega tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud menetlusnormid, mis kohustavad tähtajalise töölepingu alusel töötajat esitama uue hagi sobiva sanktsiooni määramise nõudes pärast seda, kui kohus on tuvastanud kuritarvituse järjestikuste tähtajaliste lepingute kasutamisel, kui see tekitab nimetatud töötajale paratamatult selliseid ebamugavusi seoses menetlusega, see tähendab eelkõige seoses menetluskulude, menetlusele kuluva aja ja esindusõigusega, mis muudavad talle liidu õiguskorras antud õiguste kasutamise ülemäära raskeks.
(1) ELT C 236, 20.7.2015.
C 419/19
Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Hof van beroep te Brusseli eelotsusetaotlus – Belgia) – kriminaalasi Etablissements Fr. Colruyt NV süüdistuses
(Kohtuasi C-221/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2011/64/EL - Artikli 15 lõige 1 - Tubakatoodete maksimaalse jaemüügihinna vaba kindlaksmääramine tootjate ja importijate poolt - Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on jaemüüjatel keelatud tubakatooteid müüa maksumärgil näidatust madalama hinnaga - Kaupade vaba liikumine - ELTL artikkel 34 - Müügitingimused - ELTL artikkel 101 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3))
(2016/C 419/23)
Põhikohtuasja menetluse pool
Etablissements Fr. Colruyt NV
Nõukogu 21. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta artikli 15 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on jaemüüjatel keelatud tubakatooteid müüa madalama ühikuhinnaga kui hind, mille tootja või importija on näidanud toodetele kinnitatud maksumärgil, tingimusel et tootja või importija on selle hinna vabalt määranud.
ELTL artiklit 34 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on jaemüüjatel keelatud tubakatooteid müüa madalama ühikuhinnaga kui hind, mille tootja või importija on näidanud toodetele kinnitatud maksumärgil, tingimusel et importija on selle hinna vabalt määranud.
ELTL artiklit 101 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on jaemüüjatel keelatud tubakatooteid müüa madalama ühikuhinnaga kui hind, mille tootja või importija on näidanud toodetele kinnitatud maksumärgil.
(1) ELT C 262, 10.8.2015.
Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembri 2016. aasta otsus (Oberlandesgericht Düsseldorf’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – combit Software GmbH versus Commit Business Solutions Ltd
(Kohtuasi C-223/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Euroopa Liidu kaubamärk - Ühtsus - Segiajamise tõenäosuse tuvastamine ainult ühes liidu osas - Asjaomase määruse artiklis 102 ette nähtud keelu territoriaalne ulatus))
(2016/C 419/24)
Hageja: combit Software GmbH
Kostja: Commit Business Solutions Ltd
Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 1 lõiget 2, artikli 9 lõike 1 punkti b ja artikli 102 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui ELi kaubamärkide kohus tuvastab, et tähise kasutamine tingib selle ELi kaubamärgiga segiajamise tõenäosuse Euroopa Liidu territooriumi ühes osas, kuid mitte muudes osades, siis peab see kohus tuvastama sellest kaubamärgist tuleneva ainuõiguse rikkumise ja andma korralduse, millega keelatakse selline kasutamine kõikjal Euroopa Liidu territooriumil, välja arvatud territooriumi see osa, mille puhul on tuvastatud segiajamise tõenäosuse puudumine.
(1) ELT C 294, 7.9.2015.
C 419/20
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Vredegerecht te Ieper’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV versus Gregory Demey
(Kohtuasi C-261/15) (1)
((Raudteetransport - Määrus (EÜ) nr 1371/2007 - Reisijate õigused ja kohustused - Sõidudokumendi puudumine - Rikkumise kõrvaldamata jätmine ettenähtud tähtaja jooksul - Kuritegu))
(2016/C 419/25)
Vredegerecht te Ieper
Hageja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV
Kostja: Gregory Demey
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1371/2007 rongireisijate õiguste ja kohustuste kohta I lisas toodud 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteevedude konventsiooni (COTIF), mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta muutmisprotokolliga, liite A artikli 6 lõike 2 viimast lauset tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette, et isikul, kes sõidab reisirongiga ilma sõidudokumendita ega seadusta oma olukorda nendes sätetes ette nähtud tähtaja jooksul, ei ole raudtee-ettevõtjaga lepingulist suhet.
(1) ELT C 270, 17.8.2015.
C 419/21
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 21. septembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik
(Kohtuasi C-304/15) (1)
((Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Direktiiv 2001/80/EÜ - Artikli 4 lõige 3 - Lisa VI A osa - Teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramine - Kohaldamine - Aberthaw’ jõujaam))
(2016/C 419/26)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: K. Mifsud-Bonnici ja S. Petrova)
Kostja: Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: J. Kraehling ja L. Christie, keda abistab G. Facenna, QC)
Kuna Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik ei kohaldanud Walesis asuva Aberthaw’ jõujaama suhtes õigesti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivi 2001/80/EÜ teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta, siis on ta rikkunud selle direktiivi artikli 4 lõikest 3, koostoimes VI lisa A osaga, tulenevaid kohustusi;
(1) ELT C 302, 14.9.2015.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 15. septembri 2016. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Landkreis Potsdam-Mittelmark versus Finanzamt Brandenburg
(Kohtuasi C-400/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Kuues direktiiv 77/388/EMÜ - Mahaarvamisõigus - Otsus 2004/817/EÜ - Liikmesriigi õigusnormid - Kulutused kaupadele ja teenustele - Kaupade ja teenuste kasutamine üle 90 % ulatuses mittemajanduslikuks tegevuseks - Mahaarvamisõiguse kohaldamisalast väljajätmine))
(2016/C 419/27)
Hageja: Landkreis Potsdam-Mittelmark
Kostja: Finanzamt Brandenburg
Nõukogu 19. novembri 2004. aasta otsuse 2004/817/EÜ, millega lubatakse Saksamaal kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 17, artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav olukorras, kus ettevõtja omandab kaupu või teenuseid, mida ta kasutab üle 90 % ulatuses mittemajanduslikuks tegevuseks, mis ei kuulu käibemaksu kohaldamisalasse.
(1) ELT C 363, 3.11.2015.
C 419/22
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – Pensa Pharma, SA versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
(Kohtuasi C-442/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Euroopa Liidu kaubamärk - Sõnamärk PENSA PHARMA - Kujutismärk pensa - Demandes en nullité des titulaires des marques verbales pentasa - Kehtetuks tunnistamine - Menetlus EUIPOs - Vaidluse eseme muutmine - Üldkohtus uue väite esitamine)
(2016/C 419/28)
Hageja: Pensa Pharma, SA (esindajad: advokaadid R. Kunze ja G. Würtenberger)
Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: J. Crespo Carrillo), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (esindajad: solicitor I. Fowler ja advokaat D. Slopek)
Mõista kohtukulud välja Pharma SA-lt.
(1) ELT C 414, 14.12.2015.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. septembri 2016. aasta otsus (Finanzgericht Baden-Württembergi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Peter Radgen, Lilian Radgen versus Finanzamt Ettlingen
(Kohtuasi C-478/15) (1)
((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vaheline isikute vaba liikumist käsitlev leping - Võrdne kohtlemine - Tulumaks - Maksuvabastus tuludele, mis on saadud õpetamisteenuse osutamisest kõrvalteenusena avalik-õiguslikule isikule, kelle asukoht on Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millele kohaldatakse 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingut - Liikmesriigi õigusakt, mis välistab selle maksuvabastuse, kui tulu on saadud sellisest tegevusest, osutades teenust avalik-õiguslikule juriidilisele isikule, kelle asukoht on Šveitsis))
(2016/C 419/29)
Kaebajad: Peter Radgen, Lilian Radgen
Vastustaja: Finanzamt Ettlingen
Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 21. juuni 1999. aasta isikute vaba liikumist käsitleva lepingu sätteid, mis käsitlevad töötajate võrdset kohtlemist, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis ei anna asjaomase riigi kodanikule, kellel on selles riigis täieulatuslik maksukohustus, kes on kasutanud oma õigust vabalt liikuda selleks, et osutada kõrvaltegevusena õpetamisteenust avalik-õiguslikule juriidilisele isikule Šveitsis, maksuvabastust sellest tööst saadud tulult, kuigi selline maksuvabastus oleks antud, kui tegevus oleks toimunud sellise avalik-õigusliku juriidilise isiku teenistuses või käsundi alusel, kes asub Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, mille suhtes kohaldatakse 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingut.
(1) ELT C 16, 18.1.2016.
C 419/23
Euroopa Kohtu (kuues koda) 14. septembri 2016. aasta otsus – Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) versus Euroopa Komisjon
(Liidetud kohtuasjad C-490/15 P ja C-505/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Pingestusterase Euroopa turg - Trahvid - Trahvide arvutamine - Määrus (EÜ) nr 1/2003 - Artikli 23 lõige 2 - Eeldus, et emaettevõtja avaldab tütarettevõtjale tegelikult otsustavat mõju - 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta - Tagasiulatuva jõu puudumise põhimõte - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile mõistliku aja jooksul - Põhiõiguste harta - Artikkel 41 - Õigus kohtuasja menetlemisele mõistliku aja jooksul))
(2016/C 419/30)
Apellandid: Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) (esindajad: avvocato G. Belotti ja avvocato P. Ziotti)
Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: V. Bottka, G. Conte ja P. Rossi)
Jätta apellatsioonkaebused kohtuasjades C-490/15 P ja C-505/15 P rahuldamata.
Mõista kohtukulud välja Ori Martin SA-lt kohtuasjas C-490/15 P.
Mõista kohtukulud välja Siderurgica Latina Martin SpA-lt (SLM) kohtuasjas C-505/15 P.
(1) ELT C 406, 7.12.2015.
C 419/24
Euroopa Kohtu (kuues koda koda) 14. septembri 2016. aasta aasta otsus – Trafilerie Meridionali SpA versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-519/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Euroopa pingestusteraseturg - Trahvid - Trahvisummade arvutamine - 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta - Punkt 35 - Täielik pädevus - Põhjendamiskohustus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile mõistliku aja jooksul))
(2016/C 419/31)
Apellant: Trafilerie Meridionali SpA (esindajad: avvocato P. Ferrari ja avvocato G. Lamicela)
Mõista kohtukulud välja Trafilerie Meridionali SpA-lt.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 22. septembri 2016. aasta otsus – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) jt versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Kohtuasi C-595/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Iraani Islamivabariigi suhtes võetud piiravad meetmed - Isikute ja üksuste loetelu, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist - Rakendusmäärus (EL) nr 945/2012 - Õiguslik alus - Mõiste „seotud üksus“))
(2016/C 419/32)
Apellandid: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (esindaja: advokaat J.-M. Thouvenin)
Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: V. Piessevaux ja M. Bishop)
Jätta National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization’i (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) ja Pars Special Economic Energy Zone’i (PSEEZ) kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud.
(1) ELT C 59, 15.2.2016.
C 419/25
Anastasia-Soultana Gaki 1. märtsil 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 16. märtsi 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-547/15: Anastasia-Soultana Gaki versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-130/16 P)
(2016/C 419/33)
Apellant: Anastasia-Soultana Gaki (esindaja: advokaat A. Heinen)
Euroopa Liidu Kohus (kümnes koda) jättis 22. septembri 2016. aasta määrusega apellatsioonkaebuse rahuldamata ja määras, et apellant kannab ise oma kulud.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Frankfurt am Main (Saksamaa) 14. juulil 2016 – FMS Wertmanagement AöR versus Heta Asset Resolution AG
(Kohtuasi C-394/16)
(2016/C 419/34)
Hageja: FMS Wertmanagement AöR
Kostja: Heta Asset Resolution AG
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik (1), eelkõige selle direktiivi artikli 1 lõiget 1 ja artikli 2 lõike 1 punkte 2 ja 23 koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta (2) artikli 4 lõike 1 punktiga 1 tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamisalasse kuulub ka likvideeritav üksus (likvideeritav äriühing), kes oli direktiivi 2014/59/EL jõustumise kuupäeval 2. juulil 2014 veel krediidiasutus määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 1 tähenduses, kuid oli krediidiasutuse staatuse 31. detsembriks 2014, mil lõppes direktiivi 2014/59/EL liikmesriikide õigusesse ülevõtmise tähtaeg, juba minetanud, ning kellel ei ole enam pangandust reguleerivate õigusnormide kohast luba tegeleda pangandustegevusega ja kes võib seadusjärgse loa alusel teha vaid selliseid (panga)tehinguid, mille ainueesmärk on portfelli likvideerimine?
Kas direktiivi 2014/59/EL, eelkõige selle direktiivi artikli 43 lõike 2 punkti b ja artikli 37 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et direktiivi 2014/59/EL artiklis 43 sätestatud kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendile vastav meede kuulub selle direktiivi esemelisse kohaldamisalasse ka siis, kui seda rakendatakse päritoluliikmesriigi õigusnormidest tulenevalt juhul, mil likvideeritava äriühingu puhul, kes võõrandas oma järelejäänud osad juba pärast direktiivi 2014/59/EL jõustumist 2. juulil 2014, kuid enne direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppemist 31. detsembril 2014, ei ole jätkusuutlikkuse taastamine enam tõenäoline ja ei toimu ka süsteemselt tähtsate teenuste osutamise üleandmist sildasutusele ega krediidiasutuse muude osade üleandmist või võõrandamist ning seda likvideeritavat üksust kasutatakse üksnes vara, õiguste ja kohustuste valitsemiseks eesmärgiga kõnealune vara, õigused ja kohustused nõuetekohaselt, tõhusalt ja parimal võimalikul viisil realiseerida (portfelli likvideerimine)?
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/24/EÜ (3) krediidiasutuste saneerimise ja likvideerimise kohta (mida on muudetud direktiivi 2014/59/EL artikliga 117) artikli 3 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et likvideeritava üksuse päritoluliikmesriigi haldusasutuse meede, millega vähendatakse likvideeritava üksuse kohustusi, mille suhtes on kohaldatav mõne muu riigi õigus, ning alandatakse intressimäära ja ajatatakse kohustuste täitmine, jõustub selles liikmesriigis, kelle õigus on kohustuste suhtes kohaldatav ja kus on asjaomase võlausaldaja asukoht, ilma täiendavate formaalsusteta täielikult, või eeldab jõustumine, et likvideeritav üksus (likvideeritav äriühing) kuulub direktiivi 2014/59/EL isikulisse kohaldamisalasse (vastavalt esimesele eelotsuse küsimusele) ja võetud meede direktiivi 2014/59/EL esemelisse kohaldamisalasse?
Kas väljend „ilma täiendavate formaalsusteta täielikult jõustuma“ tähendab, et selle liikmesriigi kohtul, kes peab kohustuste suhtes kohaldatava õiguse raames tegema otsuse päritoluliikmesriigi õiguse alusel ette nähtud meetmete tunnustamise kohta, puudub õigus hinnata eespool nimetatud meetmete kooskõla direktiiviga 2014/59/EL?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, lk 190).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, lk 1).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. aprilli 2001. aasta direktiiv 2001/24/EÜ krediidiasutuste saneerimise ja likvideerimise kohta (EÜT L 125, lk 15; ELT eriväljaanne 06/04, lk 15).
C 419/26
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksamaa) 15. juulil 2016 – DOCERAM GmbH versus CeramTec GmbH
(Kohtuasi C-395/16)
(2016/C 419/35)
Hageja: DOCERAM GmbH
Kostja: CeramTec GmbH
Kas [ühenduse disainilahenduse] kaitset välistav tingitus tehnilisest otstarbest nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 (1) ühenduse disainilahenduse kohta artikli 8 lõike 1 tähenduses esineb ka juhul, kui kujunduslikul mõjul ei ole toote disaini jaoks mingit tähtsust, vaid ainus tegur, mis määrab disaini, on (tehniline) otstarve?
Kui Euroopa Kohus vastab esimesele küsimusele jaatavalt:
Millisest seisukohast tuleb hinnata, kas toote disainilahenduse teatud omadused on valitud ainult selle otstarbest lähtudes. Kas „objektiivse vaatleja“ seisukoht on määrava tähtsusega ja kui jaa, siis kuidas tuleb seda määratleda?
(1) EÜT L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142.
C 419/27
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht (Saksamaa) 27. juulil 2016 – Vera Egenberger versus Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
(Kohtuasi C-414/16)
(2016/C 419/36)
Hageja: Vera Egenberger
Kostja: Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V.
Kas direktiivi 2000/78/EÜ (1) artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et selline tööandja nagu kostja käesolevas kohtuasjas – või tema eest kirik – võib siduvalt ise otsustada, kas kandidaadi teatav usutunnistus on asjaomase tegevuse laadi või sellega liituvate tingimuste tõttu oluline, õigustatav ja põhjendatud, organisatsiooni eetost silmas pidav kutsenõue?
Kas selline siseriiklik õigusnorm – nagu käesoleval juhul üldise võrdse kohtlemise seaduse (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) § 9 lõikes 1 esitatud esimene alternatiiv –, mille kohaselt on usutunnistusest tingitud erinev kohtlemine usukogukondadesse ja nendega seotud organisatsioonidesse tööle võtmisel lubatav ka juhul, kui kandidaadi teatav usutunnistus on asjaomase usukogukonna kuvandit arvesse võttes usukogukonna enesemääramisõigusest tulenev põhjendatud kutsenõue, tuleb jätta käesoleva kohtuasjaga sarnases olukorras kohaldamata?
Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kerkib lisaks järgmine küsimus:
Millistele tunnustele peavad vastama tegevuse laad või sellega liituvad tingimused, et nende tõttu esitatud kutsenõue oleks asjaomase organisatsiooni eetost arvesse võttes oluline, õigustatav ja põhjendatud vastavalt direktiivi 2000/78/EÜ artikli 4 lõikele 2?
(1) Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79).
C 419/28
mobile.de GmbH, varem mobile.international GmbH 28. juulil 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 12. mai 2016. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-322/14 ja T-325/14: mobile.international EUIPO – Rezon
(Kohtuasi C-418/16 P)
(2016/C 419/37)
Apellant: mobile.de GmbH, varem mobile.international GmbH (esindaja: advokaat T. Lühring)
Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Rezon OOD
tühistada Üldkohtu (kaheksas koda) 12. mai 2016. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-322/14 ja T-325/14, ja
mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.
Vaidlustatud otsus on vastuolus määruse nr 207/2009 (1) artikli 57 lõikega 2 koosmõjus määruse nr 2868/95 (2) eeskirja 22 lõikega 2 ja eeskirja 40 lõikega 6, kuna selles on tõlgendatud määruse nr 207/2009 artikli 57 lõikes 2 ja määruse nr 2868/95 eeskirja 22 lõikes 2 ja eeskirja 40 lõikes 6 kasutatud üldiselt tunnustatud mõistet „kasutamise tõendamine“ teisiti kui õigusteaduslikus meetodiõpetuses. Määruses nr 207/2009 ja määruses nr 2868/95 kasutatud ühe ja sama mõiste erinev tõlgendamine on vastuolus õiguskindluse ja õigusselguse põhimõtetega. Lisaks on Üldkohus jätnud tähelepanuta, et määruse nr 2868/95 eeskirja 22 lõige 2 ja eeskirja 40 lõige 6 keelavad kehtetuks tunnistamise menetluses hilinenud esitatud tõendite arvessevõtmise ning et EUIPO-l ei ole selles osas kaalutlusõigust. Kuna määruse nr 207/2009 artikli 57 lõige 1 ei ole kohaldatav ja EUIPO ei ole sellele viidanud, ei oleks apellatsioonikoda ja Üldkohus tohtinud sellele tugineda.
Vaidlustatud otsus on vastuolus ka määruse nr 207/2009 artikli 76 lõikega 2, kuna Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta lähtus sellest, et määruse nr 207/2009 artikli 76 lõige 2 on kohaldatav, kuigi määruse nr 2868/95 eeskirja 40 lõige 6 ja eeskirja 22 lõige 2 keelavad selle kohaldamise tühistamismenetluses, kui lähtuda määruse nr 2868/95 eeskirja 50 lõike 1 punkti 3 süstemaatilisest tõlgendusest. Pealegi ei esine määruse nr 207/2009 artikli 76 lõikes 2 sätestatud eeldusi, kuna menetlusse astuja ei põhjendanud kogu menetluse kestel õiguspäraselt tõendite hilinenult esitamist. Üldkohus kohaldas seega vääralt määruse nr 207/2009 artikli 76 lõiget 2, kuna menetluse staadium ja asjaolud välistasid hilinenult esitatud tõendite arvessevõtmise. Lisaks moonutas Üldkohus tõendeid, kuna ta käsitles asjaolusid ekslikult nii, et apellatsioonikoja menetluses esitatud arveid ei käsitletud „täiendavate“ või „selgitavate“ tõenditena.
Üldkohus ei hinnanud tegelikult kasutava tähise foneetilisi ega kontseptuaalseid erinevusi ning nende mõju tervikmuljele, vaid üksnes tähise üksikosadele, mistõttu ta kohaldas määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a vääralt.
Üldkohus võttis arvesse ilmselgelt asjakohatuid tõendeid, kuigi need olid kuupäevata või ei pärinenud asjakohasest ajavahemikust. Seetõttu kohaldas Üldkohus valesti määruse nr 207/2009 artikli 57 lõiget 2 koosmõjus määruse nr 2868/95 eeskirja 22 lõigetega 3 ja 4.
Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta asus seisukohale, et õiguse kuritarvitamist puudutavat väidet ei ole vaja hinnata. Üldkohus jättis õiguse kaotamist käsitleva väite üleüldse hindamata.
Lõpuks väidab apellant, et vaidlustatud otsus on vastuolus määruse nr 207/2009 artikli 64 lõikega 1, kuna Üldkohus jättis tähelepanuta, et apellatsioonikojad oleksid pidanud tühistamisosakonna otsused tühistama ja uuesti läbi vaatamiseks saatma üksnes teenuste „veokitega seotud reklaam“ osas ja kaebuse ülejäänud osa kohta tegema lõpliku otsuse nende teenuste kasutamise osas, mida ei olnud tõendatud ning kehtetuks tunnistamise taotlused lõpliku otsusega osaliselt tagasi lükkama kasutamise tõendamata jätmise tõttu.
(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, 24.3.2009, lk 1).
(2) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, EÜT L 303, lk 1.
C 419/29
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 4. augustil 2016 – Acacia Srl ja Rolando D’Amato versus Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
(Kohtuasi C-435/16)
(2016/C 419/38)
Kassatsioonkaebuse esitajad: Acacia Srl, Rolando D’Amato
Vastustaja kassatsioonimenetluses: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
Kas disainilahenduste kaitse alase erandi kohaldamine määruse (EÜ) nr 6/2002 (1) artikli 110 lõike 1 tähenduses piirdub toote kujust olenevate, see tähendab selliste koostisosadega, mille kuju on terviktoote välimusega põhimõtteliselt muutmatult kindlaks määratud ja mida klient ei saa seega – nagu näiteks mootorsõiduki velgede puhul – vabalt valida?
Kas disainilahenduste kaitse alase erandi kohaldamine määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 110 lõike 1 tähenduses piirdub ainult identselt kujundatud, seega ka värvitooni ja suuruse poolest originaaltoodetele vastavate toodetega?
Kas disainilahenduste kaitse alast erandit määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 110 lõike 1 tähenduses saab pakkuja suhtes, kelle toode põhimõtteliselt rikub vaidlustatud disainilahendusest tulenevaid õigusi, kohaldada ainult siis, kui kõnealune pakkuja objektiivselt tagab, et tema toodet kasutatakse ainult parandamise eesmärgil, aga mitte ka muudel eesmärkidel, nagu näiteks terviktoote täiendamisel või isikupärastamisel?
Kui vastus kolmandale küsimusele on jaatav:
Milliseid meetmeid peab võtma pakkuja, kelle toode põhimõtteliselt rikub vaidlustatud disainilahendusest tulenevaid õigusi, selleks et objektiivselt tagada, et tema toodet kasutatakse ainult parandamise eesmärgil, aga mitte ka muudel eesmärkidel nagu näiteks terviktoote täiendamisel või isikupärastamisel? Kas on piisav,
kui pakkuja märgib müügiprospektis, et müük toimub ainult parandamise eesmärgil terviktoote esialgse välimuse taastamiseks, või
on vajalik, et pakkuja seab tarne tegemisel tingimuseks soetaja (edasimüüja või tarbija) esitatud kirjaliku kinnituse selle kohta, et ta kasutab pakutud toodet ainult parandamise eesmärgil?
(1) Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (EÜT L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142).
C 419/30
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia) 18. augustil 2016 – SMS group GmbH versus Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
(Kohtuasi C-441/16)
(2016/C 419/39)
Kaebuse esitaja: SMS group GmbH
Vastustaja: Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
Kas direktiivi 79/1072/EMÜ (1) artikleid 2, 3, 4 ja 5 koostoimes direktiivi 77/388/EMÜ (2) artikli 17 lõikega 2 ja lõike 3 punktiga a tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi maksuhalduri tegevus, kes leiab, et puuduvad objektiivsed andmed, mis kinnitaksid maksukohustuslase deklareeritud kavatsust kasutada imporditud kaupa oma majandustegevuse raames, kui leping, mille täitmiseks maksukohustuslane kauba soetas ja importis, oli tegeliku importimise ajal peatatud, millega kaasneb suur risk, et edasist tarnet/tehingut, mille jaoks imporditud kaup oli ette nähtud, enam ei tehta?
Kas imporditud kauba edasise ringluse tõendamine, st selle tõendamine, kas imporditud kaup on tõepoolest ette nähtud maksukohustuslase maksustatavateks tehinguteks ning kuidas, kujutab endast käibemaksu tagasimaksmiseks nõutavat lisatingimust, mis erineb direktiivi 79/1072/EMÜ artiklites 3 ja 4 loetletud tingimustest ja on sellesama direktiivi artikli 6 kohaselt keelatud, või hoopis vajalikke andmeid tagasimaksmiseks nõutava olulise tingimuse kohta, mis seisneb imporditud kauba kasutamises maksustatavate tehingute jaoks, mida maksuasutus võib direktiivi artikli 6 alusel nõuda?
Kas direktiivi 79/1072/EMÜ artikleid 2, 3, 4 ja 5 koostoimes direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikega 2 ja lõike 3 punktiga a võib tõlgendada nii, et õiguse käibemaksu tagasimaksmisele võib tunnustamata jätta, kui kontekstis, kus imporditud kaupa pidi kasutatama, järgmiseks ette nähtud tehingut enam ei tehta? Kas sellistel asjaoludel on oluline kauba tegelik otstarve või asjaolu, et kui seda ikkagi kasutatakse, siis kuidas ja kelle territooriumil seda tehakse: kas käibemaksu tasumise riigi territooriumil või sellest riigist väljas?
(1) Nõukogu 6. detsembri 1979. aasta kaheksas direktiiv 79/1072/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — välismaal asuvatele maksukohustuslastele käibemaksu tagastamise kord (EÜT L 331, lk 11, ELT eriväljaanne 09/01, lk 79).
(2) Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1, ELT eriväljaanne 09/01, lk 23).
C 419/31
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 29. augustil 2016 – F versus Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
(Kohtuasi C-473/16)
(2016/C 419/40)
Kaebuse esitaja: F
Vastustaja: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
Kas direktiivi 2004/83/EÜ (1) artiklit 4 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste hartat silmas pidades tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, et LGBTI rühma kuuluvate varjupaigataotlejate puhul nõutakse ja hinnatakse kohtupsühholoogi eksperdiarvamust, mis põhineb projektiivsetel isiksusetestidel, kui nende koostamiseks ei esitata küsimusi varjupaigataotleja seksuaalharjumuste kohta ega tehta tema füüsilist läbivaatust?
Kas juhul kui esimeses küsimuses nimetatud eksperdiarvamust ei või kasutada tõendina, tuleb direktiivi 2004/83 artiklit 4, pidades silmas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 1, tõlgendada nii, et kui varjupaigataotlus põhineb seksuaalse sättumuse tõttu tagakiusamisel, siis ei ole liikmesriigi haldusasutustel ega kohtutel mingit võimlust kontrollida varjupaigataotleja väidetu tõesust ekspertiisimeetoditega, olenemata nende meetodite konkreetsetest omadustest?
(1) Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta (EÜT L 304, lk 12; ELT eriväljaanne 19/07, lk 96).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Horvaatia) 30. augustil 2016 – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo versus Air Serbia A.D. Beograd, ja Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
(Kohtuasi C-476/16)
(2016/C 419/41)
Kohtumenetluse keel: horvaatia
Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture — Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte
Hageja: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo
Kostja: Air Serbia A.D. Beograd ja Dane Kondič, direktor Air Serbia A.D. Beograd
Kas üldiselt Euroopa Liidu õiguse tõlgendusega ja konkreetselt Euroopa ühise lennunduspiirkonna rajamise mitmepoolse lepingu V lisas sisalduva VI protokolli artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tõlgendusega on kooskõlas Euroopa ühise lennunduspiirkonna lepingu assotsieerunud liikmeks oleva lennundusettevõtja tegevus, mis seisneb reisijate veos, mis algab ühest Euroopa Liidu liikmesriigist, läbib seejärel selle ettevõtja päritoluriiki, kus reisijad ja nende pagas viiakse üle sama lennundusettevõtja teise lennukisse, ja mille sihtkoht on teine Euroopa Liidu liikmesriik või kolmas riik, ja mis toimub ühe autonoomse sõidupileti alusel, millel on märgitud kaks erinevat lennunumbrit.
C 419/32
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Østre Landsret (Taani) 5. septembril 2016 – Fidelity Funds versus Skatteministeriet
(Kohtuasi C-480/16)
(2016/C 419/42)
Kaebuse esitaja: Fidelity Funds
Vastustaja: Skatteministeriet
Menetlusse astuja: NN (L) SICAV
Kas selline maksukord, nagu põhikohtuasjas kõne all olev, kus dividend, mida Taani ettevõtjad maksavad nõukogu direktiiviga 85/611/EMÜ (1) hõlmatud välismaa ühisinvesteerimisettevõtjatele, maksustatakse, on vastuolus kapitali vaba liikumist käsitleva EÜ artikliga 56 (ELTL artikliga 63) või teenuste osutamise vabadust käsitleva EÜ artikliga 49 (ELTL artikliga 56), kui samasugused Taani ühisinvesteerimisettevõtjad võivad saada sellest vabastuse, sest nad kas maksavad oma liikmetele dividendilt maksu kinnipidamise asemel välja minimaalse jaotatava kasumi või arvutavad tehniliselt välja minimaalse jaotatava kasumi, mis liikmetele väljamaksmisel maksustatakse?
(1) Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiiv avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (eurofondide direktiiv) (EÜT 1985 L 375, lk 3; ELT eriväljaanne 06/01, lk 139).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Fővárosi Törvényszék (Ungari) 6. septembril 2016 – Zsolt Sziber versus ERSTE Bank Hungary Zrt.
(Kohtuasi C-483/16)
(2016/C 419/43)
Hageja: Zsolt Sziber
Kostja: ERSTE Bank Hungary Zrt.
Kolmas menetlusosaline: Mónika Szeder
Kas liidu õiguse norme, eelkõige Euroopa Ühenduse asutamislepingu (Rooma leping) artikli 129a lõikeid 1 ja 2 koos lõikega 3, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2012/C 326/02) artiklit 38, nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (5. aprill 1993) (1) artikli 7 lõikeid 1 ja 2 koos artikliga 8, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (23. aprill 2008) (2) põhjendust 47 – s.o liidu õigusnorme, mis välistavad sellised liikmesriigi õigusnormid ja nende kohaldamise, milles on kehtestatud täiendavad nõuded sellistele tarbijakrediidi andjatele ja menetluspooltele (hageja või kostja) võlgnike kahjuks, kes sõlmisid ajavahemikul 1. mai 2004 – 26. juuli 2014 tarbijakrediidilepingu, millega olid seotud ebaõiglased lepingutingimused, millega võimaldati ühepoolselt tõsta intressi, kulusid ja tasusid, või vahetuskursi tõusu ette nägevad ebaõiglased lepingu tüüptingimused; ning nende täiendavate nõuete kohaselt tuleb selleks, et kohtus saaks tulemuslikult nõuda eelnimetatud tarbijalepingute kehtestuks tunnistamist, esitada nimelt hagi sisuliseks kohtuistungil arutamiseks ette nähtud tsiviilõiguslik hagimenetluse algatusdokument, eelkõige hagiavaldus, hagiavalduse muudatus või kostja vastuväide selle kohta, et hagi on vastuvõetamatu (mis puudutab hageja nõuet), selle muudatus, kostja vastuhagi, selle muudatus, kusjuures muud krediidiandjast menetluspooled kui tarbijakrediiti andvad krediidiandjad ja samal ajavahemikul muud liiki kui eelmainitud krediidilepinguid sõlminud krediidiandjad ei pea sellist kindlaksmääratud sisuga menetlusdokumenti esitama?
Kas esimeses punktis loetletud Euroopa Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et need välistavad (nii juhul, kui Euroopa Kohtu vastus esimeses ja käesolevas teises punktis esitatud küsimusest üldisemale küsimusele on jaatav, kui ka siis, kui see on eitav) esimeses küsimuses osutatud tarbijakrediidi andjast menetluspoole puhul järgmiste täiendavate nõuete (a–c) kohaldamise:
hagimenetluses saab esimeses punktis osutatud tarbijakrediidi andjast menetluspoole (hageja või kostja) hagiavaldust, hagiavalduse muudatust või kostja vastuväidet selle kohta, et hagi on vastuvõetamatu (mis puudutab hageja nõuet), selle muudatust, kostja vastuhagi või selle muudatust sisuliselt arutada või need saavad olla sisuliselt tulemuslikud ainult siis, kui pool nõuab neis mitte ainult esimeses punktis osutatud krediidilepingute kohtu poolt täielikult või osaliselt kehtetuks tunnistamist, vaid täielikult kehtetuks tunnistamise õiguslike tagajärgede kohaldamist kohtus – kusjuures muud krediidiandjast menetluspooled kui tarbijakrediiti andvad krediidiandjad ja samal ajavahemikul muud liiki kui eelmainitud krediidilepinguid sõlminud krediidiandjad ei pea sellist kindlaksmääratud sisuga menetlusdokumenti esitama?
hagimenetluses saab esimeses punktis osutatud tarbijakrediidi andjast menetluspoole (hageja või kostja) hagiavaldust, hagiavalduse muudatust või kostja vastuväidet selle kohta, et hagi on vastuvõetamatu (mis puudutab hageja nõuet), selle muudatust, kostja vastuhagi või selle muudatust kohtulikult arutada või need saavad olla tulemuslikud ainult siis, kui pool nõuab lisaks esimeses punktis osutatud krediidilepingute kohtu poolt täielikult kehtetuks tunnistamisele täielikult kehtetuks tunnistamise õiguslike tagajärgede kohaldamist, kuid mitte lepingu sõlmimisele eelnenud olukorra ennistamist – kusjuures muud krediidiandjast menetluspooled kui tarbijakrediiti andvad krediidiandjad ja samal ajavahemikul muud liiki kui eelmainitud krediidilepinguid sõlminud krediidiandjad ei pea sellist kindlaksmääratud sisuga menetlusdokumenti esitama?
hagimenetluses saab esimeses punktis osutatud tarbijakrediidi andjast menetluspoole (hageja või kostja) hagiavaldust, hagiavalduse muudatust või kostja vastuväidet selle kohta, et hagi on vastuvõetamatu (mis puudutab hageja nõuet), selle muudatust, kostja vastuhagi või selle muudatust kohtulikult arutada või need saavad olla tulemuslikud ainult siis, kui neis on esitatud sellised arvutused lepingulise suhte algusest kuni hagiavalduse esitamiseni ulatuva ajavahemiku kohta, mis on (liikmesriigi õigusnormides sätestatud ja) matemaatiliselt keerukad, koostatakse ka Ungari forinti vahetuskurssi arvestades ning mis sisaldavad üksikasjalikke, matemaatiliselt kontrollitavaid arvutusi lepingujärgsete tasumisele kuuluvate osamaksete, hageja poolt tasutud osamaksete ja tühist tingimust arvesse võtmata jättes kindlaksmääratud tasumisele kuuluvate osamaksete kohta, kusjuures on märgitud nendevahelised erinevused ja lõppsumma, ning selle kohta, milline on esimeses küsimuses osutatud krediidiandjast menetluspoole võlg krediidiasutusele või tema võimalik enammakstud summa – kusjuures muud krediidiandjast menetluspooled kui tarbijakrediiti andvad krediidiandjad ja samal ajavahemikul muud liiki kui eelmainitud krediidilepinguid sõlminud krediidiandjad ei pea sellist kindlaksmääratud sisuga menetlusdokumenti esitama?
Kas esimeses punktis loetletud Euroopa Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et nende rikkumisel rikutakse eelmainitud täiendavatele tingimustele (esimene ja teine punkt) ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2012/C 326/02) artikleid 20, 21 ja 47, võttes lisaks arvesse (osaliselt ka esimese ja teise punkti puhul), et kuigi Euroopa Liidu tarbijakaitset käsitlev õigus ei ole veel piiriülene, kohaldavad liikmesriikide kohtud ka mitte ainult puhtalt liikmesriigisiseste faktiliste asjaolude puhul kohtotsuse Guimont, C-448/98, EU:C:2000:663, punkti 23, kohtotsuse Duomo Gpa jt, C-357/10–C-359/10, EU:C:2012:283, punkti 28, kohtotsuse Tudoran, C-92/14, EU:C:2014:2051, punkti 39, ning et kuna esimeses küsimuses osutatud krediidilepingud on nn välisvääringu põhised krediidilepingud, tuleb ainuüksi sel põhjusel käsitleda neid piiriülese faktilise asjaoluna?
(1) Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/2, lk 288).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiv 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT 2008, L 133, lk 66).
C 419/34
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 14. septembril 2016 – A.S. versus Sloveenia Vabariik
(Kohtuasi C-490/16)
(2016/C 419/44)
Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia kõrgeim kohus)
Apellant: A.S.
Kas määruse nr 604/2013 artikli 27 kohane kohtulik kaitse hõlmab ka artikli 13 lõike 1 kohase kriteeriumi tingimuste tõlgendamist, kui tegemist on liikmesriigi otsusega jätta rahvusvahelise kaitse taotlus läbi vaatamata, kuivõrd taotleja taotluse läbivaatamise eest on [taotluses nimetatud] alusel vastutuse võtnud juba teine liikmesriik, ja kui taotleja otsuse vaidlustab?
Kas määruse nr 604/2013 artikli 13 lõike 1 kohast riigipiiri ebaseaduslikult ületamise tingimust tuleb tõlgendada iseseisvalt ja autonoomselt või hoopis koostoimes tagasisaatmist käsitleva direktiivi 2008/115 artikli 3 punktiga 2 ja Schengeni piirieeskirjade artikliga 5, milles on määratletud mõiste „nezakonit prehod meje“ [piiri õigusvastaselt ületamine], ja kas seda tõlgendust tuleb kohaldada määruse nr 604/2013 artikli 13 lõike 1 suhtes?
Võttes arvesse vastust teisele küsimusele, kas määruse nr 604/2013 artikli 13 lõikes 1 kasutatud mõistet „riigipiiri ebaseaduslikult ületamine“ tuleb käesoleva kohtuasja asjaoludel tõlgendada nii, et kui liikmesriigi ametivõimud korraldavad piiriületamise läbisõidu korras teel teise ELi liikmesriiki, siis ei ole tegu ebaseadusliku piiriületamisega?
Kui vastus kolmandale küsimusele on jaatav, siis kas sellest tulenevalt tuleb tõlgendada määruse nr 604/2013 artikli 13 lõiget 1 nii, et see keelab saata kolmanda riigi kodanikku tagasi riiki, kus ta algselt ELi territooriumile sisenes?
Kas määruse nr 604/2013 artiklit 27 tuleb tõlgendada nii, et kui taotleja teostab õigust kohtulikule kaitsele ja a fortiori siis, kui see eeldab ka eelotsusetaotlust või kui liikmesriigi kohus ootab Euroopa Liidu Kohtult vastust samasugusele küsimusele, mis esitati teises kohtuasjas, siis artikli 13 lõike 1 ja artikli 29 lõike 2 tähtajad edasi ei kulge? Teise võimalusena, kui need tähtajad sellisel juhul siiski edasi kulgevad, siis kas vastutaval liikmesriigil ei ole siiski õigust vastuvõtmisest keelduda?
C 419/36
Üldkohtu 4. oktoobri 2016. aasta otsus – Lidl Stiftung versus EUIPO – Horno del Espinar (Castello)
(Kohtuasi T-549/14) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi Castello taotlus - Varasemad siseriiklikud ja Euroopa Liidu kujutismärgid Castelló - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b))
(2016/C 419/45)
Hageja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksamaa) (esindajad: advoaadid M. Wolter, M. Kefferpütz ja A. Marx)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: P. Geroulakos ja D. Botis, hiljem D. Botis ja lõpus D. Gája)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Hispaania)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 22. aprilli 2015. aasta otsuse (liidetud asjad R 1233/2013-2 ja R 1258/2013-2) peale, mis käsitleb Horno del Espinari ja Lidl Stiftung & Co vahelist vastulausemenetlust.
Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) teise apellatsioonikoja 22. aprilli 2015. aasta otsus (liidetud asjad R 1233/2013-2 ja R 1258/2013-2), mis käsitleb Horno del Espinar, SL-i ja Lidl Stiftung & Co KG vahelist vastulausemenetlust, kuivõrd apellatsioonikoda leidis, et segiajamine 15. juuni 1957. aasta registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassi 29 kuuluvate külmutatud puu- ja juurviljadega on tõenäoline.
Jätta Lidl Stiftung & Co. kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja kolm neljandikku EUIPO kohtukuludest.
Jätta üks neljandik EUIPO kohtukuludest tema enda kanda.
(1) ELT C 351, 6.10.2014.
C 419/37
Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública versus EACEA
(Kohtuasi T-724/14) (1)
((Vahekohtuklausel - Toetusleping, mis on sõlmitud tegevusprogrammi „Lifelong Learning (2007 – 2013)“ raames - Projekt „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector“ - Tühistamishagi - Vaidlustamatu akt - Akt, mis kuulub puhtalt lepingulisse raamistikku ja on sellest lahutamatu - Vastuvõetamatus - Toetuskõlbmatud kulud - Ülekantud summade tagasimaksmine - Auditiaruanne))
(2016/C 419/46)
Hagejad: European Children’s Fashion Association (Valencia, Hispaania) ja Instituto de Economía Pública, SL (Valencia) (esindaja: advokaat A. Haegeman)
Kostja: Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus (esindajad: H. Monet ja A. Jaume)
Esimese võimalusena ELTL artiklile 272 tuginev nõue tuvastada, et esimene hageja ei pea tagastama summat, mille EACEA on talle maksnud vastavalt projekti „Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sektor“ elluviimiseks sõlmitud kokkuleppele, ning teise võimalusena ELTL artiklile 263 tuginev nõue tühistada esiteks EACEA 1. augusti 2014. aasta eelteavituskiri, milles anti esimesele hagejale teada, et tulenevalt eelnimetatud projekti suhtes läbi viidud auditist peab ta tagastama 82 378,81 euro suuruse summa, ja teiseks EACEA 5. augusti 2014. aasta võlateade nr 3241401420 kõnealuse summa tagasimaksmiseks.
Mõista kohtukulud välja European Children’s Fashion Associationilt ja Instituto de Economía Pública, SL-lt.
(1) ELT C 7, 12.1.2015.
Üldkohtu 30. septembri 2016. otsus – Trajektna luka Split versus komisjon
(Kohtuasi T-70/15) (1)
((Konkurents - Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine - ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus - Spliti sadamaameti poolt sadamateenuste hindade kehtestamine maksimaalsel tasemel seoses riigisisese liiklusega - Kaebuse tagasilükkamine - Juhtumi käsitlemine liikmesriigi konkurentsiasutuse poolt - Euroopa Liidu huvi puudumine))
(2016/C 419/47)
Hageja: Trajektna luka Split d.d. (Split, Horvaatia) (esindajad: advokaadid M. Bauer, H.-J. Freund ja S. Hankiewicz)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: C. Giolito, C. Urraca Caviedes ja I. Zaloguin)
ELTL artiklile 263 tuginev hagi, milles palutakse tühistada komisjoni 28. novembri 2014. aasta otsus C(2014) 9236 final, millega lükati tagasi hageja kaebus ELTL artikli 102 rikkumiste kohta, mille oli väidetavalt toime pannud Spliti sadamaamet, või ELTL artiklite 102 ja 106 rikkumiste kohta, mille oli toime pannud Horvaatia Vabariik või Spliti sadamaamet (juhtum AT.40199 – Spliti sadam)
Mõista kohtukulud välja Trajektna luka Split d.d-lt.
(1) ELT C 118, 13.4.2015.
C 419/38
Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Intesa Sanpaolo versus EUIPO (WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY)
(Liidetud kohtuasjad T-129/15 ja T-130/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liidu sõnamärkide WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY taotlus - Absoluutsed keeldumispõhjused - Kirjeldavus - Eristusvõime puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c ning lõige 2 - Põhjendamiskohustus - Määruse nr 207/2009 artikkel 75))
(2016/C 419/48)
Hageja: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Itaalia) (esindajad: advokaadid P. Pozzi ja F. Cecchi)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: P. Bullock ja L. Rampini, hiljem L. Rampini)
Hagid EUIPO viienda apellatsioonikoja 19. jaanuari 2015. aasta kahe otsuste (asjad R 1857/2014-5 ja R 1864/2014-5) peale, mis käsitlevad vastavalt sõnamärkide WAVE 2 PAY ja WAVE TO PAY ELi kaubamärkidena registreerimise taotlusi.
Jätta hagid rahuldamata.
Mõista kohtukulud välja Intesa Sanpaolo SpA-lt.
(1) ELT C 155, 2.7.2015.
C 419/39
Üldkohtu 29. septembri 2016. aasta otsus – Universal Protein Supplements versus EUIPO (kulturisti kujutis)
(Kohtuasi T-335/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Kulturisti kujutava Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c))
(2016/C 419/49)
Hageja: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, New Jersey, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: S. Malynicz, QC)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: H. O’Neill ja A. Folliard-Monguiral)
Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 6. märtsi 2015. aasta otsuse (asi R 2958/2014-5) peale, mis käsitleb taotlust registreerida kulturisti kujutav kujutismärk ELi kaubamärgina.
Mõista kohtukulud välja Universal Protein Supplements Corp-ilt.
(1) ELT C 279, 24.8.2015.
Üldkohtu 29. septembri 2016. aasta otsus – Bach Flower Remedies versus EUIPO – Durapharma (RESCUE)
(Kohtuasi T-337/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Euroopa Liidu sõnamärk RESCUE - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Kasutamise käigus omandatud eristusvõime puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c ja lõige 3 - Määruse nr 207/2009 artikli 52 lõige 2))
(2016/C 419/50)
Hageja: Bach Flower Remedies Ltd (Wimbledon, Ühendkuningriik) (esindaja: solicitor I. Fowler)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindajad: M. Simandlova ja A. Schifko)
Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas: Durapharma ApS (Stenstrup, Taani)
Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 26. märtsi 2015. aasta otsuse (asi R 2551/2013-1) peale, mis käsitleb Durapharma ja Bach Flower Remediese vahelist kehtetuks tunnistamise menetlust.
Jätta Bach Flower Remedies Ltd kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud.
C 419/40
Üldkohtu 30. septembri 2016. aasta otsus – Alpex Pharma versus EUIPO – Astex Pharmaceuticals (ASTEX)
(Kohtuasi T-355/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi ASTEX taotlus - Euroopa Liidu varasem sõnamärk ALPEX - Varasema kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 42 lõige 2 - Määruse nr 207/2009 artikkel 75 - Määruse nr 207/2009 artikli 76 lõige 1))
(2016/C 419/51)
Hageja: Alpex Pharma (Mezzovico Vira, Šveits) (esindajad: advokaadid C. Bacchini, M. Mazzitelli ja E. Rondinelli)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: M. Rajh)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Astex Pharmaceuticals, Inc. (Plesanton, Ühendriigid)
S Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 28. aprilli 2015. aasta otsuse (asi R 593/2014-2) peale, mis käsitleb Alpex Pharma ja Astex Pharmaceuticalsi vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Alpex Pharma SA-lt.
Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – CJ versus ECDC
(Kohtuasi T-370/15 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Avalik teenistus - Lepinguline töötaja - Tähtajaline leping - Ülesütlemine - Usaldussuhte katkemine - Õigus olla ära kuulatud))
(2016/C 419/52)
Hageja: CJ (Agios Stefanos, Kreeka) (esindaja: advokaat V. Kolias)
Teine menetluspool: Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (esindajad: J. Mannheim ja A. Daume, keda abistasid advokaadid D. Waelbroeck ja A. Duron)
Apellatsioonkaebus Avaliku Teenistus Kohtu (teine koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse CJ vs. ECDC (F-159/12 ja F-161/12, EU:F:2015:38) peale selle kohtuotsuse osalise tühistamise nõudes.
Jätta Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse CJ vs. ECDC (F-159/12 ja F-161/12, EU:F:2015:38) peale esitatud apellatsioonkaebus kohtuasja F-159/12 puudutavas osas rahuldamata.
Jätta CJ kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) kohtukulud käesolevas kohtuastmes osas, milles need on seotud kohtuasjaga F-159/12.
Tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse CJ vs. ECDC (F-159/12 ja F-161/12, EU:F:2015:38) resolutsiooni punktid 3 ja 5.
Saata käesolev kohtuasi osas, milles see puudutab kohtuasja F-161/12, uueks arutamiseks teisele kojale kui see, kes tegi otsuse käesoleva apellatsioonkaebuse kohta.
Käesoleva menetluse kohtukulude kandmine seoses kohtuasjaga F-161/12 otsustatakse edaspidi.
(1) ELT C 311, 21.9.2015.
C 419/41
Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – ECDC versus CJ
(Kohtuasi T-395/15 P) (1)
(2016/C 419/53)
Hageja: Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (esindajad: J. Mannheim ja A. Daume, keda abistasid advokaadid D. Waelbroeck ja A. Duron)
Teine menetluspool: CJ (Agios Stefanos, Kreeka) (esindaja: advokaat V. Kolias)
Mõista kohtukulud välja Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuselt (ECDC).
C 419/42
Üldkohtu 30. septembri 2016. aasta otsus – Flowil International Lighting versus EUIPO – Lorimod Prod Com (Silvania Food)
(Kohtuasi T-430/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi Silvania Food taotlus - Euroopa Liidu varasemad sõnamärgid SYLVANIA - Suhtelised keeldumispõhjused - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b - Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 5))
(2016/C 419/54)
Hageja: Flowil International Lighting (Holding) BV (Amsterdam, Madalmaad) (esindaja: advokaat J. Güell Serra)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: L. Rampini)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: SC Lorimod Prod Com, Srl (Simleul Silvaniei, Rumeenia)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 8. mai 2015. aasta otsuse (asi R 616/2014-2) peale, mis käsitleb vastulausemenetlust Flowil International Lightingi (Holding) ja SC Lorimod Prod Com-i vahel.
Mõista kohtukulud välja Flowil International Lighting (Holding) BV-lt.
(1) ELT C 320, 28.9.2015.
Üldkohtu 5. oktoobri 2016. aasta otsus – Foodcare versus EUIPO – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)
(Kohtuasi T-456/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Euroopa Liidu sõnamärk T.G.R. ENERGY DRINK - Pahausksus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkt b))
(2016/C 419/55)
Hageja: Foodcare sp. z o.o. (Zabierzów, Poola) (esindaja: advokaat A. Matusik)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: S. Palmero Cabezas)
Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Dariusz Michalczewski (Gdańsk, Poola) (esindajad: advokaadid B. Matusiewicz-Kulig, M. Czerwińska ja M. Marek)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 12. mai 2015. aasta otsuse (asi R 265/2014-2) peale, mis käsitleb kehtetuks tunnistamise menetlust D. Michalczewski ja Foodcare’i vahel.
Jätta Foodcare sp. z o.o. kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) ja Dariusz Michalczewski kohtukulud.
(1) ELT C 328, 5.10.2015.
C 419/43
Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Kozmetika Afrodita versus EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA)
(Kohtuasi T-574/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi KOZMeTIKA AFRODITA taotlus - Varasem siseriiklik sõnamärk EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja varasem siseriiklik kujutismärk AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b))
(2016/C 419/56)
Hageja: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Sloveenia) (esindaja: advokaat B. Grešak)
Teised menetluspooled EUIPO apellatsioonikojas: Pedro Núñez Martín (Madrid, Hispaania) ja Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 28. juuli 2015. aasta otsuse (asi R 2577/2014-4) peale, mis käsitleb ühelt poolt P. Núñez Martíni ja C. G. Machado Montesinosi ning teiselt poolt Kozmetika Afrodita vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Kozmetika Afrodita d.o.o-lt.
Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – Kozmetika Afrodita versus EUIPO – Núñez Martín ja Machado Montesinos (AFRODITA COSMETICS)
(Kohtuasi T-575/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi AFRODITA COSMETICS taotlus - Varasem siseriiklik sõnamärk EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL ja varasem siseriiklik kujutismärk AFRODITA MYSTIC MUSK OIL - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b))
(2016/C 419/57)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 28. juuli 2015. aasta otsuse (asi R 2578/2014-4) peale, mis käsitleb ühelt poolt P. Núñez Martíni ja C. G. Machado Montesinosi ning teiselt poolt Kozmetika Afrodita vahelist vastulausemenetlust.
C 419/44
Üldkohtu 28. septembri 2016. aasta otsus – The Art Company B & S versus EUIPO – G Star Raw (THE ART OF RAW)
(Kohtuasi T-593/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi THE ART OF RAW taotlus - Varasem siseriiklik ja varasem Euroopa Liidu kujutismärk art ja varasem Euroopa Liidu kujutismärk The Art Company - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosuse puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b))
(2016/C 419/58)
Hageja: The Art Company B & S, SA (Quel, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Villamor Muguerza)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: advokaat S. Palmero Cabezas)
Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas: G-Star Raw CV (Amsterdam, Madalmaad)
Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 9. juuli 2015. aasta otsuse (asi R 1980/2014-1) peale, mis käsitleb The Art Company B & S ning G-Star Raw vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Art Company B & S, SA-lt.
C 419/45
Üldkohtu 16. septembri 2016. aasta määrus – Aston Martin Lagonda versus EUIPO (mootorsõiduki esiotsa paigutatud radiaatorivõre kujutis)
(Kohtuasi T-73/15) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Registreerimistaotluse tagasivõtmine - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine))
(2016/C 419/59)
Hageja: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Ühendkuningriik) (esindaja: solicitor D. Farnsworth)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: H. O’Neill)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 11. detsembri 2014. aasta otsuse (asi R 1796/2014-2) peale, mis käsitleb hageja taotlust registreerida ühenduse kaubamärk.
Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.
Jätta Aston Martin Lagonda Ltd kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud.
(Kohtuasi T-87/15) (1)
(2016/C 419/60)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 11. detsembri 2014. aasta otsuse (asi R 1797/2014-2) peale, mis käsitleb hageja taotlust registreerida ühenduse kaubamärk.
C 419/46
Üldkohtu 26. septembri 2016. aasta määrus – Greenpeace Energy jt versus komisjon
(Kohtuasi T-382/15) (1)
((Tühistamishagi - Riigiabi - Tuumaenergia - Hinkley Point C tuumaelektrijaama toetuseks antav abi - Hinnavaheleping, ministeeriumiga sõlmitud leping ja krediidigarantii - Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobivaks - Konkurentsiolukorra olulise kahjustamise puudumine - Isikliku puutumuse puudumine - Vastuvõetamatus))
(2016/C 419/61)
Hagejad: Greenpeace Energy eG (Hamburg, Saksamaa) ja teised 9 hagejat, kelle nimed on esitatud määruse lisas (esindajad: advokaadid D. Fouquet ja J. Nysten)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche ja P. Němečková)
Nõue, mis põhineb ELTL artiklil 263 ja milles palutakse tühistada 8. oktoobri 2014. aasta otsus (EL) 2015/658 abimeetme SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N) kohta, mida Ühendkuningriik kavatseb rakendada Hinkley Point C tuumaelektrijaama toetuseks (ELT 2015, L 109, lk 44).
Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
Puudub vajadus vaadata läbi menetlusse astumise taotlused, mille esitasid NNB Generation Company Limited, Slovaki Vabariik, Ungari, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik, Prantsuse Vabariik, Tšehhi Vabariik ja Poola Vabariik.
Mõista Euroopa Komisjoni kohtukulud, välja arvatud kulud, mis on seotud menetlusse astumise taotlustega, välja Greenpeace Energy eG-lt ja teistelt hagejatelt, kelle nimed on esitatud lisas, ning jätta hagejate kohtukulud nende endi kanda.
Jätta Greenpeace Energy ja teiste hagejate, kelle nimed on esitatud lisas, komisjoni, NNB Generation Company Limited’i, Slovaki Vabariigi, Ungari, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Tšehhi Vabariigi ja Poola Vabariigi need kohtukulud, mis on seotud menetlusse astumise taotlustega, nende endi kanda.
(1) ELT C 337, 12.10.2015.
27. juulil 2016 esitatud hagi – HX versus nõukogu
(Kohtuasi T-408/16)
(2016/C 419/62)
Hageja: HX (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat S. Koev)
tunnistada hagi tervikuna vastuvõetavaks ja põhjendatuks ning tunnistada kõik selles esitatud väited põhjendatuks ja rahuldada need;
lubada hagi käsitleda kiirendatud menetluses;
tuvastada, et vaidlustatud õigusaktid saab osaliselt tühistada, sest õigusakti tühistatava osa saab õigusaktist tervikuna lahutada, ning vastavalt sellele tühistada:
hagejat puudutavas osas nõukogu 27. mai 2016. aasta otsus (ÜVJP) 2016/850, millega muudetakse otsust 2013/255/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid, ja
hagejat puudutavas osas nõukogu 27. mai 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/840, millega rakendatakse määrust (EL) nr 36/2012, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias;
– mõista kõik kohtukulud välja nõukogult.
Hagi põhjenduseks esitab hageja kaheksa väidet.
Iga isiku õiguse, mille kohaselt ei tohi kedagi sama kuriteo eest uuesti kohtu alla anda ega karistada (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 50), raske rikkumine.
Kaitseõiguste ja õiguse õiglasele kohtumenetlusele raske rikkumine.
Põhjendamiskohustuse rikkumine.
Õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile rikkumine.
Nõukogu hindamisviga.
Omandiõiguse ning proportsionaalsuse ja majandusvabaduse põhimõtete rikkumine.
Õiguse normaalsetele elutingimustele rikkumine.
Reputatsiooni kaitse õiguse raske rikkumine.
C 419/47
28. juulil esitatud hagi – Acquafarm versus komisjon
(Kohtuasi T-458/16)
(2016/C 419/63)
Hageja: Acquafarm, SL (Huelva, Hispaania) (esindajad: advokaat A. Pérez Moreno)
Hageja esitab Üldkohtule nõude mõista välja hüvitis kahju eest, mis tekitati Gibraleón’is (Huelva) asuvat vesiviljeluskäitist puudutava haldustegevuse puuduliku koordineerimisega, mis põhjustas selle käitise õiguspäraste ootuste jämeda rikkumise, sest talle anti toetust vesiviljelusprojekti rakendamiseks ja samas muutis Euroopa Liit projekti õnnestumise võimatuks, keelates selle liigi ekspordi, mille kasvatamiseks käitis ehitati.
Käesoleva menetluse hageja on vesiviljeluse alase teadustöö, innovatsiooni ja tööstusarenguga tegelev ettevõtja, mis loodi 2004. aastal, et tööle panna koorikloomade Cherax Cuadricarinatus (Austraalia mageveelangust) kasvatamise ja turustamisega tegelev vesiviljelusfarm. See projekt sai Euroopa Liidult toetust vastavalt komisjoni 26. märtsi 2007. aasta määrusele (EÜ) nr 498/2007, millega kehtestatakse Euroopa Kalandusfondi käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT 2007 L 120, lk 1).
Hageja tugineb oma hagis Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 340 ning viitab riigivastutust käsitlevatele Hispaania normidele, Hispaania põhiseaduse artiklile 106 ning avalikku haldust ja üldist haldusmenetlust käsitleva 26. novembri seaduse nr 30/92 artiklitele 139 jj.
Hageja täpsustab selle kohta, et:
Saadud toetus oli mõeldud vesiviljeluse alaseks tegevuseks, kuivõrd selle toetuse najal projekti elluviimisele või investeeringute tegemisele ei ole takistusi tehtud.
Kui projekt oli lõplikus rakendusfaasis, sai ettevõtja Austraalialt teate, et kasvatatava liigi Euroopa Liitu importimine ei ole võimalik vastavalt komisjoni 12. detsembri 2008. aasta määrusele nr 1251/2008, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2006/88/EÜ seoses vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete turuleviimise tingimuste ja sertifitseerimisnõuetega ja ühendusse importimisega ning millega sätestatakse vektorliikide loetelu (ELT 2008 L 333, lk 41).
Neil asjaoludel on ettevõtjale tekkinud mitut erinevat tüüpi kahju, mille kohta ta on esitanud ka tõendid; kahjusumma ulatub viie miljoni euroni.
C 419/48
6. septembril 2016 esitatud hagi – Wabco Europe versus komisjon
(Kohtuasi T-637/16)
(2016/C 419/64)
Hageja: Wabco Europe (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid E. Righini ja S. Völcker)
tunnistada tühistamisnõue vastuvõetavaks,
tühistada tervikuna või osaliselt otsus (1) ja
Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.
Esimene väide, et otsus tuleb tühistada, sest selles on tehtud õigus- ja faktivigu, sest väidetavat riigiabi on käsitatud meetmena ja see on liigitatud abikavaks.
Teine väide, et otsus tuleb tühistada, kuna komisjon eksis nii õiguslikult kui faktiliselt, kui ta leidis, et meede on ELTL artikli 107 kohaselt valikuline.
Kolmas väide, et otsus tuleb tühistada, sest komisjon eksis nii õiguslikult kui faktiliselt, kui ta leidis, et meede annab hagejale eelise ELTL artikli 107 tähenduses.
Neljas väide, et otsus tuleb tühistada, kuna komisjoni asjakohatud ja vastuolulised põhjendused on vastuolus ELTL artikliga 296.
Viies väide, et otsus tuleb tühistada, kuna komisjon on rikkunud hea halduse põhimõtet, sest ta ei hinnanud hoolikalt ja erapooletult juhtumi asjaolusid.
Kuues väide, et otsus tuleb tühistada, sest komisjon kuritarvitas oma võimu, luues riigiabi käsitleva otsuse kaudu enda reaalturuväärtuse põhimõtte.
(1) Komisjoni otsus C(2015) 9837 final, 11.1.2016, mis puudutab riigiabi SA.37667 – ülemäärase kasumi maksustamine Belgias („otsus“)
C 419/49
FVi 7. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 28. juuni 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-40/15: FV versus nõukogu
(Kohtuasi T-639/16 P)
(2016/C 419/65)
Apellatsioonkaebuse esitaja: FV (Rhode-St-Genèse, Belgia) (esindaja: advokaat L. Levi)
Teine menetluspool: Euroopa Liidu Nõukogu
tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 28. juuni 2016. aasta otsus kohtuasjas F-40/15;
seetõttu rahuldada hageja esimeses kohtuastmes esitatud nõuded ning seega
tühistada hageja 2013. aasta hindamisaruanne;
mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult;
mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt.
Esimene väide, et vaidlustatud kohtuotsuse tegi kohtukoosseis, mis moodustati Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 27 lõiget 3 rikkudes.
Apellant on arvamusel, et see rikkumine seisneb selles, et nõukogu 22. märtsi 2016. aasta otsus 2016/454, millega nimetatakse ametisse Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu kolm kohtunikku, on ise vigane, kuna tegemist on pädevuse puudumisega ning on rikutud ELTL artikleid 257 ja 281, Euroopa Kohtu põhikirja I lisa protokolli nr 3, ELL artikli 13 lõiget 2 ja 18. jaanuari 2005. aasta otsust 2005/150/EÜ Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohtu kohtunike ametisse nimetamiseks sooviavalduste esitamise ja läbivaatamise tingimuste ja korra kohta.
Teine väide, et esimese astme kohus ei kontrollinud ilmse hindamisvea olemasolu ning rikuti kostjal olevat põhjendamiskohustust, esimese astme kohtul olevat põhjendamiskohustust, toimikut moonutati ja rikuti hindamisjuhendit.
Kolmas väide, et rikuti hoolitsemiskohustust ja toimikut moonutati.
C 419/50
11. septembril 2016 esitatud hagi – Gamaa Islamya Egypte versus nõukogu
(Kohtuasi T-643/16)
(2016/C 419/66)
Hageja: Gamaa Islamya Egypte (Egiptus) (esindaja: advokaat L. Glock)
tühistada nõukogu 12. juuli 2016. aasta otsus (ÜVJP) 2016/1136, millega ajakohastatakse loetelu isikutest, rühmitustest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) artikleid 2, 3 ja 4, ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus (ÜVJP) 2015/2430 (ELT L 188, 13.7.2016, lk 21), osas, milles see puudutab Gamaa Islamya Égypte’i;
tühistada nõukogu 12. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (ÜVJP) 2016/1127, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) 2015/2425 (ELT L 188, 13.7.2016, lk 1), osas, milles see puudutab Gamaa Islamya Égypte’i;
Hagi põhjendamiseks esitab hageja kaheksa väidet.
Esimene väide, et rikutud on nõukogu 27. detsembri 2001. aasta ühise seisukoha terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta (2001/931/ÜVJP; EÜT 2001, L 344, lk 93; edaspidi „ühine seisukoht 2001/931“) artikli 1 lõiget 5.
Teine väide, et rikutud on ühise seisukoha 2001/931 artikli 1 lõiget 4.
Kolmas väide, et nõukogu eksis seoses hagejale ette heidetud faktiliste asjaolude tegelikkusega.
Neljas väide, et nõukogu tegi hindamisvea, pidades hagejat „terroristlikuks grupiks“.
Viies väide, et rikutud on ühise seisukoha 2001/931 artikli 1 lõiget 6.
Kuues väide, et rikutud on põhjendamiskohustust.
Seitsmes väide, et rikutud on kaitseõiguseid ja õigust tõusale kohtulikule kaitsele.
Kaheksas väide, et esitatud põhjendused ei vasta tõele.
C 419/51
Erik Simpsoni 6. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 24. juuni 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-142/11 RENV: Simpson versus nõukogu
(Kohtuasi T-646/16 P)
(2016/C 419/67)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Erik Simpson (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M. Velardo)
tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 24. juuni 2016. aasta määrus kohtuasjas F-142/11 RENV: Erik Simpson vs. nõukogu selles osas, milles sellega ei tühistata Euroopa Liidu Nõukogu 9. detsembri 2010. aasta otsust ning millega apellandi kohtukulud jäetakse tema kanda ja temalt mõistetakse välja nõukogu kohtukulud;
saata kohtuasi vajadusel uueks arutamiseks esimese astme kohtule ja
mõista nende menetluste kohtukulud välja nõukogult.
Esimene väide, et Avaliku Teenistuse Kohus on seoses põhjendamiskohustusega rikkunud õigusnormi ja Euroopa õigust, ei ole oma kohtumääruses esitanud nõutud põhjendusi ja tõendeid moonutanud.
Teine väide, et seoses võrdse kohtlemise põhimõtte ja ilmse hindamisveaga on Avaliku Teenistuse Kohus tõendeid moonutanud, rikkunud Euroopa õigust ning ei ole vaidlustatud kohtumäärust piisavalt põhjendanud.
HD 16 septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 21. juuli 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas F-136/15: HD versus parlament
(Kohtuasi T-652/16 P)
(2016/C 419/68)
Apellatsioonkaebuse esitaja: HD (Aach, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Bernard-Glanz)
Teine menetluspool: Euroopa Parlament
tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks;
tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 21. juuli 2016. aasta otsus HD vs. parlament (F-136/15);
rahuldada tema esimeses kohtuastmes esitatud nõuded;
mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja parlamendilt.
Esimene väide, et on moonutatud faktilisi asjaolusid ja tõendeid, tehtud ilmne hindamisviga ja rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT 2001, L 8, lk 1; ELT eriväljaanne 13/26, lk 102).
Teine väide, et vaidlustatud kohtuotsust ei ole põhjendatud.
C 419/52
20. septembril 2016 esitatud hagi – Villeneuve versus komisjon
(Kohtuasi T-671/16)
(2016/C 419/69)
Hageja: Vincent Villeneuve (Montpellier, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat C. Mourato)
tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/303/15 (AD7) komisjoni 5. novembri 2015. aasta otsus, mis puudutab hagejat;
mõista käesoleva kohtuastme kohtukulud välja kostjalt vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 134.
Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust, kuna vaidlustatud otsuses ei ole selgitatud, mis põhjustel loetakse, et hagejal ei ole konkursi valdkonnas piisavat töökogemust, mis võimaldaks ta lubada konkursi järgmisesse etappi.
Teine väide, et konkursikomisjoni on teinud ilmse hindamisvea, kuna konkursi valdkonnas minimaalse töökogemuse olemasolu kontroll, mille konkursikomisjon peab esmalt teostama, ei saa puudutada kandidaadi sobivust täidetavale ametikohale ja vastavust konkursi valikukriteeriumidele, kuna konkursil osalemise tingimuste täidetust kontrollitakse konkursi hilisemates etappides.
Kolmas väide, et rikutud on personalieeskirjade artiklit 27 ja artikli 29 lõiget 1, III lisa artiklit 5 ja avalike konkursside üldeeskirja punkte 2.3 ja 2.4, menetlusnorme ja seetõttu on tehtud ilmne hindamisviga.
Neljas väide, et kvalifikatsiooni hindamisel on rikutud kandidaatide võrdse kohtlemise põhimõtet.
C 419/53
22. septembril 2016 esitatud hagi – Seigneur versus EKP
(Kohtuasi T-674/16)
(2016/C 419/70)
Hageja: Olivier Seigneur (Frankfurt, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Vandenbussche ja L. Levi)
Kostja: Euroopa Keskpank
sellest lähtuvalt:
tühistada Chief Service Officer’i (CSO) poolt 29. veebruaril 2016 otsustamisvolituse alusel tehtud otsus, mis tehti töötajatele teatavaks 11. märtsil 2016 ja millega hageja jäeti välja nende hulgast, kelle palka 2016. aastal täiendavalt tõsteti;
tühistada 5. juulil 2016 tehtud ja 13. juulil 2016 kättesaadud otsus jätta kaebus rahuldamata;
mõista välja hüvitis hagejale tekitatud varalise kahju eest, mis seisneb täiendava palgatõusu saamise võimaluse kaotuses 2016. aastal ja mille suurus on hinnanguliselt 52 920 eurot;
mõista välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest, mille suurus ex aequo et bono hinnatuna on 15 000 eurot;
Esimene väide, et rikutud on diskrimineerimiskeelu põhimõtet, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 12 ja 21, EKP töötajate töölepingutingimuste artiklit 51, õigust karjäärile ja edutamisele ning õiguskindluse põhimõtet.
Teine väide, et Chief Service Officer’il puudub pädevus otsustada, et hageja küsimuses ei ole tarvis järgida palga täiendavat tõstmist käsitlevas 14. veebruari 2011. aasta haldusringkirjas nr 1/2011 ette nähtud menetlust.
Kolmas väide, et personalikomiteega ei ole konsulteeritud.
C 419/54
22. septembril 2016 esitatud hagi – Bowles versus EKP
(Kohtuasi T-677/16)
(2016/C 419/71)
Hageja: Carlos Bowles (Frankfurt, Saksamaa) (esindajad: advokaadid L. Levi ja M. Vandenbussche)
tühistada Chief Service Officer’i (edaspidi „CSO“) poolt 29. veebruaril 2016 otsustamisvolituse alusel tehtud otsus, mis tehti töötajatele teatavaks 11. märtsil 2016 ja millega hageja jäeti välja nende hulgast, kelle palka 2016. aastal täiendavalt tõsteti;
mõista välja hüvitis hagejale tekitatud varalise kahju eest, mis seisneb täiendava palgatõusu saamise võimaluse kaotuses 2016. aastal ja mille suurus on hinnanguliselt 49 102 eurot;
Esimene väide, et rikutud on diskrimineerimiskeelu põhimõtet, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikleid 12 ja 21, EKP töötajate töölepingutingimuste artiklit 51, õigust karjäärile ja edutamisele ning õiguskindluse põhimõtet.
Hageja leiab, et EKP ei ole tänini täitnud Avaliku Teenistuse Kohtu 15. detsembri 2015. aasta otsust kohtuasjas F-94/14, Bowles vs. EKP. Palga täiendavat tõstmist käsitlevat 14. veebruari 2011. aasta haldusringkirja nr 1/2011, mille Avaliku Teenistuse Kohtu õigusvastaseks tunnistas, ei ole tühistatud ega muudetud.
Hageja leiab ka, et kuna õigusnorme ei ole muudetud, on töötajate esindajad, kellel on õigus täielikule või osalisele tööst vabastusele, taas olukorras, kus neil erinevalt EKP ülejäänud töötajatest puudub õigus palgatõusule ja karjääri edenemisele.
Järgmiseks leiab hageja, et tema kõrvalejätmine teenete võrdlevast hindamisest, mille tulemusel EKP teeb palga täiendava tõstmise otsuse, mõjutab selle otsuse seaduslikkust, ning see kõrvalejätmine, mis praktikas on lõplik, seab ta ilmselgelt ebasoodsamasse olukorda ja diskrimineerib teda põhjusel, et ta on täistööajaga tegev töötajate esindajana.
Teine väide, et CSO-l puudub pädevus otsustada, et hageja küsimuses ei ole tarvis järgida palga täiendavat tõstmist käsitlevas 14. veebruari 2011. aasta haldusringkirjas nr 1/2011 ette nähtud menetlust.
Hageja leiab, et EKP ei ole CSO-le delegeerinud mingit muud pädevust palkade täiendava tõstmise valdkonnas kui pädevus otsustada, millised töötajad selle palgatõusu saavad, ning tal puudub pädevus muuta ringkirja nr 1/2011, eesmärgiga jätta teatavad töötajad selle kohaldamisalast välja.
Järelikult ei olnud CSO-l pädevust otsustada ringkirja nr 1/2011 hagejale mitte kohaldada, samas kui seda oleks tulnud hagejale kohaldada, kui CSO oleks tegutsenud nende volituste piires, mille juhtkond talle on andnud.
Kolmas väide, et personalikomiteega ei ole konsulteeritud ja seeläbi on rikutud harta artiklit 27 ja EKP töötajate töölepingutingimuste artikleid 48 ja 49.
Hageja leiab viimaseks, et kui CSO otsust tuleb pidada ringkirja nr 1/2011 muutmise otsuseks, siis ei ole selle otsuse üle personalikomiteega eelnevalt konsulteeritud. Kuna niisugune konsulteerimine on muu hulgas nõutav enne ringkirja nr 1/2011 mis tahes muutmist, siis oleks EKP seega pidanud personalikomiteega selle muudatuse üle eelnevalt konsulteerima.
C 419/55
Sergio Siragusa 23. septembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 13. juuli 2016. aasta määruse peale kohtuasjas F-124/15, Siragusa versus nõukogu
(Kohtuasi T-678/16 P)
(2016/C 419/72)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Sergio Siragusa (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid T. Bontinck ja A. Guillerme)
Teised menetluspooled: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Parlament
tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 13. juuli 2016. aasta määrus kohtuasjas F-124/15, Siragusa versus Euroopa Liidu Nõukogu, mis on edastatud 14. juulil 2016;
menetleda hagi sisuliselt ja tühistada vaidlustatud kohtumäärus;
mõista mõlema astme kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.
Apellant esitab oma kaebuse toetuseks üheainsa väite, et on rikutud õigusnormi.
Ta on seisukohal, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud õigusnormi nõukogu otsuse õigusliku kvalifitseerimise käigus, kinnitades tema ennetähtaegset pensioni 11. juulil 2013. Järelikult on ta seisukohal, et ametisse nimetava asutuse 12. novembri 2014. aasta otsus tema ennetähtaegse pensioni taotluse rahuldamata jätmise kohta, tuleb kvalifitseerida isikut kahjustavaks meetmeks, millega võetakse tagasi varasem otsus, millega tema ennetähtaegse pensioni taotlus rahuldati, mitte lihtsalt kaudset rahuldamatajätmise otsust kinnitavaks otsuseks.
Apellant leiab lõpetuseks, et kuna 12. novembri 2014. aasta otsus on seega vaidlustatud tähtajast kinni pidades, siis esimeses astmes otsuse teinud kohtusse esitatud hagi on vastuvõetav ja seda tuleb sisuliselt arutada.
C 419/56
26. septembril 2016 esitatud hagi – Athletic Club versus komisjon
(Kohtuasi T-679/16)
(2016/C 419/73)
Hageja: Athletic Club (Bilbao, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Lucas Murillo de la Cueva ja J. Luís Carrasco)
tühistada komisjoni 4. juuli 2016. aasta otsuse C(2016) 4046 final riigiabi SA.29769(2013/C) kohta, mida Hispaania andis teatavatele jalgpalliklubidele, artikkel 1 Atletic Clubi puudutavas osas.
tühistada komisjoni 4. juuli 2016. aasta otsuse C(2016) 4046 final riigiabi SA.29769(2013/C) kohta, mida Hispaania andis teatavatele jalgpalliklubidele, artiklid 4 ja 5 osas, milles kohustatakse tagasi nõudma abi, mis väidetavalt anti Athletic Clubile, ning tühistama juriidiliste isikute maksustamiskord, mis kehtib mittetulundusühingutele ja mille alusel Athletic Clubi maksustati.
Käesolev hagi on esitatud komisjoni 4. juuli 2016. aasta otsuse peale C(2016) 4046 final riigiabi SA.29769(2013/C) kohta, mida Hispaania andis teatavatele jalgpalliklubidele. Hagejaga puhul olevat see abi seisnenud maksusoodustuses, mille ta olevat kõnealusel perioodil saanud seetõttu, et teda maksustati kui mittetulundusühingut, mitte aga üldise äriühingute maksustamiskorra alusel.
Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.
Esimene väide, et on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1
Sellega seoses väidab ta, et aluseks võetud geograafilises raamistikus (Biskaia) ei saa otsuses analüüsitud meedet lugeda valikuliseks, kuna kõik jalgpalliklubid on mittetulundusühingud, millele kohaldatakse sama juriidiliste isikute maksustamiskorda.
Teine väide, et on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1
Sellega seoses väidab ta, et mittetulundusühingute ja äriühingute maksustamise erinevusi põhjendavad olemuslikud erinevused nende kahte tüüpi üksuste vahel.
Kolmas väide, et on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1
Ta kinnitab sellega seoses, et otsuses analüüsitud meede ei tekita konkurentsimoonutusi ega mõjuta liikmesriikide vahelist kaubandust.
Neljas väide, et on rikutud ELTL artiklit 108 ja nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT 1999, L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339) artikli 1 punkti b alapunkti i, artikleid 17, 18 ja 19.
Ta kinnitab sellega seoses, et kui otsuses analüüsitud meedet tuleks lugeda riigiabiks, tuleks selle igal juhul kohaldada olemasolevale abile kehtivat korda.
Viies väide, et on rikutud ELTL artiklit 296 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 1 punkti c.
Ta kinnitab sellega seoses, et vaidlustatud otsuses on tehtud põhjendamisviga, kuna ei ole analüüsitud riigiabi mõiste keskseid nõudeid ega vastatud poolte esitatud mõistlikele väidetele, eirates seega olulisi tõendamiskoormise nõudeid.
C 419/57
3. oktoobril 2016 esitatud hagi – Enoitalia versus EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
(Kohtuasi T-707/16)
(2016/C 419/74)
Hageja: Enoitalia, Corte Vigna, Baldo, Belvino, Ca’ del Lago, Invino, Vinuva, Cantine Borsari, Ca’ Montini, E.I., Enoi, V.E.B., Cbe, Ca.Pi SpA (Enoitalia SpA) (Calmasino di Bardolino, Itaalia) (esindaja: advokaat S. Rizzo)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentina)
Andmed EUIPO menetluse kohta
Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „ANTONIO RUBINI“ – ELi kaubamärk nr 9 526 955
Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 28. juuni 2016. aasta otsus asjas R 1085/2015-5
Määruse nr 207/2009 artikli 53 lõike 1 punkti a (koostoimes artikli 8 lõike 1 punktiga b) rikkumine.

matches:
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
§ 9
kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus