Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri Kunda linnas – Riigi Teataja
Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri Kunda linnas
Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri Kunda linnas - sisukord
§ 4 Teenusleping
§ 5 Teenuslepingu sõlmimine
§ 6 Teenuslepingu lõpetamine
§ 7 Teenuslepingu uuendamine
§ 8 Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamine
§ 9 Veerõhu ja paisutustaseme piirväärtused
§ 10 Nõuded kinnistu veevärgile ja kanalisatsioonile
§ 12 Vee andmine ja reovee ning sademetevee vastuvõtmise katkestamine ning taastamine
§ 13 Ühisveevärgi ja ‑kanalisatsiooni kahjustuse või avarii korral vee andmine ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise piiramine, peatamine ja taastamine
§ 14 Omavoliliselt võetud vee ja omavoliliselt ärajuhitud reovee ja sademetevee määratlemine
§ 15 Omavoliline veekasutus ja reovee ning sademetevee kanaliseerimine
§ 16 Vastutus ühisveevärgist omavolilise vee kasutamise eest.
§ 17 Keelatud ühendused
§ 18 Keelatud ühenduse tuvastamine ja vastutus
§ 19 Ajutised torustikud
§ 20 Reovee ärajuhtimise nõuded ja tingimused
§ 21 Ühiskanalisatsiooni juhitava reovee reostusnäitajate piirväärtused
§ 22 Ühiskanalisatsiooni juhitud reovee reoainesisalduse kontrollimise kord
§ 23 Vee mõõtmine
§ 24 Nõuded veemõõtesõlmele
§ 25 Kliendi õigused ja kohustused veearvesti toimimise tagamiseks
§ 26 Kliendi veearvestus
§ 27 Veearvestus muul otstarbel vee kasutamise eest
§ 28 Nõuded reovee mõõtmispunktile
§ 29 Ärajuhitava reovee arvestus
§ 30 Veevarustuse ja kanalisatsiooni teenuste eest tasumise kord
RT IV, 11.07.2012, 14
Vastu võetud 11.03.2009 nr 5
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 37 ja ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse § 5 lg 21 ja § 8 lg 4 ja § 9 alusel.
(1) Kunda ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib suhteid veevarustuse ja reovee ning sademete- ja drenaaživee või muu pinnase- ja pinnavee (edaspidi sademete- ja drenaaživesi või muu pinnase- ja pinnavesi ühiselt nimetatud sademetevesi) ärajuhtimise teenuseid osutava ettevõtja (edaspidi vee-ettevõtja) ning ühisveevärgi ja ‑kanalisatsiooniga liitunud veevarustuse ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise teenuste kasutajate vahel Kunda linna territooriumil.
(2) Eeskiri on kohustuslik täitmiseks kõigile Kunda linnas asuvatele juriidilistele ja füüsilistele isikutele.
1) abonenttasu – tasu, mida klient maksab ühisveevärgi- ja kanalisatsiooni nõuetekohase toimimise tagamise eest sõltumata kasutamisest;
2) arvestusperiood - veevarustuse ja kanaliseerimise teenuste osutamise periood, mille kohta kliendile esitatakse arve;
3) avalik veevõtukoht - ühisveevärgil asuva veevõtmise seadme (olmevesik, paakautode täitmise seade jms) koht koos teenindamiseks vajalike ehitistega;
4) fekaalid - kuivkäimlatest väljaveetavad jäätmed;
5) kanaliseerimine - reovee ning sademetevee kogumine ja ärajuhtimine kanalisatsiooni kaudu;
6) kinnistu - kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk) või hoonestusõigus;
7) kinnistu veevärk ja kanalisatsioon - liitumispunktist kinnistupoolsed ehitised ja seadmed (sealhulgas ehitiste siseveevärk ja-kanalisatsioon) kinnistu veega varustamiseks ühisveevärgist või kinnistult reovee ja sademetevee ärajuhtimiseks ühiskanalisatsiooni;
8) liitumine - kinnistu veevärgi torustiku ühendamine ühisveevärgi torustikuga või kinnistu kanalisatsiooni ühendamine ühiskanalisatsiooni rajatistega veevarustuse ja reovee ja sademetevee ärajuhtimise teenuste edaspidiseks kasutamiseks;
9) liitumispunkt - ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni omaniku või valdaja määratud ühenduskoht kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooniga. Liitumispunkt asub avalikult kasutataval maal kuni üks meeter väljaspool kinnistu piire. Kui liitumispunkti ei ole võimalik määrata eelpool nimetatud tingimustel, määratakse liitumispunkt ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni omaniku või valdaja ja kinnistu omaniku või valdaja kokkuleppel;
10) liitumistasu - ühekordne tasu, mis tuleb kinnistu omanikul maksta kinnistu veevärgi ühendamiseks ühisveevärgiga ning kinnistu kanalisatsiooni ühendamiseks ühiskanalisatsiooniga;
11) peakraan - viimane sulgemisseade ühendustorul enne kinnistu veevärki;
12) peatoru - ühisveevärgi või -kanalisatsiooni torustik, mille kaudu toimub kinnistute veega varustamine või kinnistutelt heitvee kanaliseerimine;
13) purgimine - tekkekohast äraveetud reovee ja fekaalide ühiskanalisatsiooni laskmine;
14) reovesi – üle kahjutuspiiri rikutud ja enne suublasse juhtimist puhastamist vajav vesi;
15) reovee kanalisatsioon - rajatised ja seadmed ainult reovee kanaliseerimiseks;
16) sademetevesi – sademete ja drenaaživesi ning muu pinnase- ja pinnavesi (loodusliku päritoluga ühiskanalisatsiooni juhitav vesi, mis ei ole reovesi);
17) sademetevee kanalisatsioon – ehitiste, sealhulgas kraavituste ja seadmete süsteem sademetevee ärajuhtimiseks ja kanaliseerimiseks. Sademetevee kanalisatsiooni käsitletakse ühiskanalisatsioonina;
20) vee- või reovee mõõtesõlm - vee või reovee mõõtmiseks ettenähtud vee- või reoveearvesti ja arvesti juurde kuuluvast armatuurist koosnev tehniline sõlm;
21) vee- või reovee mõõtekaev - kaev, kus asub vee- või reoveemõõtesõlm;
22) ühenduskraan - veevarustuse ühendustorul peatoru juures asuv sulgur, mis järgneva sulguri puudumisel on ühtlasi peakraaniks;
23) ühendustoru - kinnistu veevärki veega varustav või kinnistu kanalisatsioonist reovett vastuvõttev toru peatorust liitumispunktini;
24) ühisveevärk ja -kanalisatsioon - ehitiste ja seadmete süsteem, mille kaudu toimub kinnistute veega varustamine või reovee kanaliseerimine, mis on vee-ettevõtte hallatav või teenindab vähemalt 50 elanikku. Ühisveevärgi ja -kanalisatsioonina käsitletakse ühisveevärki või kanalisatsiooni eraldi või üheskoos. Sademetevee kanalisatsiooni käsitletakse ühiskanalisatsioonina;
25) ühisvoolne kanalisatsioon - rajatised reovee ning sademete- ja drenaažvee ning muu pinnase- ja pinnavee ühiseks kanaliseerimiseks.
Ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni abil veevarustuse ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise teenuste osutamine toimub vastavalt käesolevale eeskirjale ning Kunda Linnavalitsuse ja vee-ettevõtja vahel sõlmitud halduslepingule.
§ 4. Teenusleping
(1) Vee-ettevõtja sõlmib lepingu (edaspidi teenusleping) ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitunud kinnistu omaniku või valdajaga või hoonestusõiguse alusel maa kasutajaga.
(2) Kui maa on kaasomandis, sõlmitakse üks kirjalik teenusleping kaasomanike enamuse otsuse alusel nende volitatud esindajaga vastavalt asjaõigusseaduse §-le 72. Lepingu üheks pooleks on nimetatud juhul vee-ettevõtja ja teiseks pooleks kõik kinnistu kaasomanikud volitatud esindaja kaudu.
(3) Vee-ettevõtjaga teenuslepingu sõlminut nimetatakse edaspidi kliendiks.
(4) Teenusleping võib olla tähtajatu või tähtajaline. Tähtajatu teenusleping sõlmitakse kui on täidetud eeskirja ja liitumislepingu tingimused. Tähtajaline teenusleping sõlmitakse kui toimub ühekordne või lühiajaline veekasutus ja heitvee ärajuhtimine ning juhtudel, mis on määratud eeskirjas ja liitumislepingus.
§ 5. Teenuslepingu sõlmimine
(1) Tähtajalise või tähtajatu teenuslepingu sõlmimiseks tuleb kinnistu omanikul esitada vee-ettevõtjale vormikohane avaldus, kinnistu omandiõigust tõendavad dokumendid ning eeskirjast ja muudest õigusaktidest tulenevad lepingu sõlmimiseks vajalikud dokumendid.
(2) Vee-ettevõtja esitab avaldajale teenuslepingu projekti 14 päeva jooksul pärast avalduse kättesaamist.
§ 6. Teenuslepingu lõpetamine
(1) Teenusleping lõpetatakse kliendi taotlusel, kui ta ei soovi edaspidi ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni abil veevarustuse ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise teenuseid kasutada, samuti muudel lepingus ettenähtud juhtudel.
(2) Kliendil on avalduse alusel õigus taotleda kinnistule veeandmise ja/või reovee ning sademetevee kanaliseerimise sulgemist lepingulist suhet lõpetamata, tasudes eelnevalt vee-ettevõtja poolt nõutavad vajalikud sulgemise kulud
(3) Kinnistu omandiõiguse üleminekul teisele isikule on klient kohustatud kirjalikult teatama lepingu lõpetamisest 14 päeva ette. Teenuste kasutamise jätkamisel kinnistu uue omaniku poolt on viimane kohustatud seitsme tööpäeva jooksul peale kinnistu omandamist esitama avalduse koos kinnistu omandit tõendavate dokumentidega uue teenuslepingu sõlmimiseks. Vastasel juhul võib vee-ettevõtja lugeda veekasutuse ja reovee või sademetevee kanaliseerimise omavoliliseks.
(4) Vee-ettevõtjal on õigus lõpetada kliendiga sõlmitud teenusleping järgmistel juhtudel:
1) klient ei ole vee-ettevõtja poolt määratud tähtajaks kõrvaldanud põhjusi, mille tõttu oli kinnistule vee andmine või reovee ning sademetevee kanaliseerimine eeskirja alusel suletud;
2) kinnistu piiri muutumisel või kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni ümberehitamisel või muu tegevuse tagajärjel muutub klient vee-ettevõtja suhtes mittekliendiks;
3) kui kinnistu omanik või valdaja on rikkunud liitumistingimusi;
4) ehitise lammutamisel, kui samaväärset veetarbimise ja heitvee ärajuhtimist uusehitusega või renoveerimisega ei taastata;
5) juriidilise isiku likvideerimisel kui tal ei ole õigusjärglast;
6) kinnistu omaniku surma korral kui tal ei ole pärijat;
(5) Teenuslepingu lõpetamisest teatatakse kliendile kirjalikult, v.a. käesoleva paragrahvi lg 4 punkt 6 alusel.
(6) Teenuslepingu lõpetamisel liitumistasu ei tagastata.
§ 7. Teenuslepingu uuendamine
(1) Kinnistu omanikul (ka uuel omanikul) on peale teenuslepingu lõpetamist õigus teenuslepingu uuendamiseks endises mahus liitumislepingut sõlmimata, kui lepingu lõpetamise põhjused on nõutud viisil kõrvaldatud ja kasutatakse olemasolevaid ühendustorusid.
(2) Lepingu uuendamiseks tuleb avaldajal eelnevalt vee-ettevõtjale tasuda vee-ettevõtja poolt nõutud vee andmise, reovee või sademetevee kanaliseerimise taastamise kulud.
§ 8. Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamine
(1) Ühisveevärgi vesi on mõeldud olme- ja kastmise vajadusteks ning kahjutule kustutamiseks. Ühiskanalisatsioon on mõeldud reo- ja sademetevee vastuvõtmiseks, ärajuhtimiseks ja puhastamiseks.
(2) Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni abil veevarustuse ja reo- ning sademetevee ärajuhtimise teenust osutab Kunda Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu) poolt kinnitatud vee-ettevõtja.
(3) Vee-ettevõtja tegevuspiirkonna määrab linnavolikogu oma otsusega.
(4) Vee-ettevõtja peab tagama ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni toimimise ja korrashoiu vastavalt käesolevale eeskirjale ning Kunda Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) ja vee-ettevõtja vahel sõlmitud halduslepingule.
(5) Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni klientidel on õigus saada ühisveevärgist kehtestatud kvaliteedinõuetele vastavat vett ja juhtida ühiskanalisatsiooni reovett vastavalt vee-ettevõtjaga sõlmitud teenuslepingule.
(6) Ühiskanalisatsioon on sõltuvalt ehitusviisist ette nähtud:
1) ühisvoolse kanalisatsiooni puhul reovee ja sademetevee kanaliseerimiseks teenuslepingus määratud tingimustel;
(7) Klient tasub veevarustuse ja reovee ärajuhtimise teenuste eest vee-ettevõtjale Kunda Linnavalitsuse poolt kehtestatud hindade ja tingimuste alusel vastavalt kliendi ja vee-ettevõtja vahel sõlmitud teenuslepingule.
§ 9. Veerõhu ja paisutustaseme piirväärtused
(1) Vee-ettevõtja kohustub tagama kinnistu veemõõtesõlmes minimaalse veerõhu 3 baari. Nimetatud nõude rikkumisel on kliendil õigus taotleda rõhutõsteseadmete paigaldamist kinnistu veetorustikule vee-ettevõtja kulul. Kui kinnistul vajatakse suuremat rõhku, kui liitumistingimustega määratud, tuleb rõhu tõstmine kliendil lahendada oma rõhutõstmis-seadmetega ning oma kulul.
(2) Maksimaalne veerõhk ei tohi kahjustada kliendi torustikke ja sinna ühendatud seadmeid.
(3) Ühiskanalisatsiooni paigaldussügavus ja reo- ning sademetevee paisutustase määratakse kanalisatsiooni tehnilise lahenduses ning liitumistingimustes. Kui paisutustase ei ole määratud, on selleks reovee kanalisatsiooni korral kinnistu poolt esimese, ühiskanalisatsiooni juurde kuuluva, vaatluskaevu kaanekõrgus ning ühisvoolse ja sademetevee kanalisatsiooni korral lähima tänavapinna kõrgus +0,1m. Kui pole tagatud reo- või sademetevee isevoolne või üleujutusriskita kanaliseerimine, tuleb reo- või sademetevee ülepumpamine või paisutustasemest allpool asuvate ruumide ja pindade kaitse lahendada kinnistu omanikul oma seadmetega ja omal kulul.
§ 10. Nõuded kinnistu veevärgile ja kanalisatsioonile
(1) Kinnistu veevärk ja kanalisatsioon peavad olema paigaldatud vastavuses õigusaktide ja tehniliste normdokumentidega.
(3) Sisendustoru nähtava lekke ilmnemisel või vastava kahtluse olemasolul peab klient sellest koheselt teatama vee-ettevõtjale.
(4) Ühisveevärgil oleva avaliku veevõtukoha hooldust korraldab selle omanik, kes peab tagama veevõtukoha heakorra ja sanitaarnõuete täitmise.
(5) Klient peab hoidma lume- ja jäävabad tema puhastusalal ja kinnistul olevad hüdrandikaevude ja peakraani luugid ning hoidma vabad juurdepääsud maapealsetele hüdrantidele vastavuses Kunda linna heakorra eeskirjaga. Klient peab hoolitsema peakraani luugi ja ühisveevärgi tähissiltide säilivuse ning nähtavuse eest, teatades nende vigastustest ja kaotsiminekust koheselt vee-ettevõtjale.
(3) Eeskirja § 10 lõike 2 punktis 3 toodud nõuete eiramise, samuti sisendustoru lekke kohta koostatakse ülevaatust teinud vee-ettevõtja esindaja või linnavolikogu volitatud isiku poolt sellekohane akt, mille alusel on vee-ettevõtjal õigus sulgeda vee andmine kinnistule. Vee-ettevõtjal on õigus sulgeda vee andmine lekke ilmnemisel sisendustorust koheselt, ilma eelteateta ning eeskirja § 10 lõike 2 punkti 3 nõuete eiramisel vastavalt eeskirja § 12 lõikele 1.
(4) Ühiskanalisatsioonist põhjustatud üleujutuste eest vastutab ja tekkinud kahju hüvitab vee-ettevõtja. Vee-ettevõtja ei vastuta kliendi kinnistul allpool heitvee paisutuskõrgust paiknevate ehitiste, ruumide või pindade üleujutuse eest kanalisatsiooni kaudu.
(5) Kui vee-ettevõtja on tuvastanud, et sademete-, drenaaživesi või muu pinnase- ja pinnavesi satuvad ülenormatiivse infiltratsiooni ja vee juurdevoolu tõttu või muul teel suures ulatuses kinnistu reoveekanalisatsiooni, on vee-ettevõtjal õigus teostada vee kontrollmõõtmist. Kliendil või tema poolt volitatud isikul on õigus jälgida kontrollmõõtmise teostamist.
§ 12. Vee andmine ja reovee ning sademetevee vastuvõtmise katkestamine ning taastamine
(1) Kliendile vee andmise või reovee ning sademetevee kanaliseerimise sulgemine võib toimuda pärast linnavalitsuse kirjalikku kooskõlastust ja kliendile sellekohast kirjalikku ühekuulist etteteatamist vee-ettevõtja poolt. Kui linnavalitsus ei ole kahe nädala jooksul pärast vee-ettevõtja poolt esitatud taotlust vee andmise või reovee ning sademetevee kanaliseerimise sulgemise kohta esitanud oma seisukohta, on vee-ettevõtjal õigus kliendile vee andmine või reovee ning sademetevee kanaliseerimine sulgeda. Erandjuhtudel, vastavalt eeskirjas toodule ning ühiskanalisatsiooni ohustava reostuse korral on vee-ettevõtjal õigus klientidele vee andmine või reovee ning sademetevee kanaliseerimine sulgeda ette teatamata.
(2) Vee-ettevõtjal on õigus etteteatamata katkestada või piirata vee andmine klientidele või heitvee ärajuhtimine loodusõnnetuse või energiavarustuse katkemise korral ja vajadusel suurendada vee andmist tulekahjukohtadele.
(3) Kui vee andmise katkestamine toimus vee- või kanalisatsioonirajatiste avarii või nende remondi tõttu, peab vee-ettevõtja tagama väljalülitatud klientidele ajutise veevõtu võimaluse.
(4) Vee-ettevõtja ei vastuta Kliendile põhjustatud võimalike kahjude eest, kui vee andmise või kinnistu reovee ning sademetevee kanaliseerimise sulgemine on toimunud eeskirja kohaselt. Vee andmine või reovee ning sademetevee kanaliseerimine taastatakse peale sulgemise põhjuste kõrvaldamist ja sellega vee-ettevõtjale tekitatud kulude tasumist. Omavolilised ühendused taasavamisele ei kuulu.
(5) Vee-ettevõtja ei vastuta kliendi ees vee andmise või reovee ning sademetevee vastuvõtu vähenemise või katkemise ning üleujutuste ja nendest põhjustatud võimalike kahjude eest, kui see on toimunud vääramatu jõu tulemusena.
(6) Kui vee-ettevõtja on ühisveevärgi hooldus- või remonttööde käigus tekitnud kahju kliendi kinnistu veevärgile ja- kanalisatsioonile või põhjustnud üleujutusi kinnistul asuvates ruumides, hüvitab vee-ettevõtja kliendile kahjustuste kõrvaldamiseks tehtud kulutused.
§ 13. Ühisveevärgi ja ‑kanalisatsiooni kahjustuse või avarii korral vee andmine ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise piiramine, peatamine ja taastamine
(2) Vee-ettevõtjal on õigus piirata või katkestada kliendile vee andmine ja /või reovee ning sademetevee ärajuhtimine avariiliste ja plaaniliste remonttööde korral.
(3) Veekatkestuse korral remonttööde tõttu üle viie tunni tagab vee-ettevõtja ajutise veevõtu võimaluse klientide esmasteks vajadusteks.
(4) Teemaade või tänavate pinnale ulatuvate ühisveevärgi ja‑kanalisatsioonirajatiste ning seadmete purunemise või rikkimineku korral tähistab vee-ettevõtja teelõigu liikluskorraldusvahenditega ja likvideerib avarii kooskõlastatult tee või tänava omanikuga.
(5) Vee-ettevõtja võib sulgeda vee andmise kinnistule või kinnistu kanaliseerimise vastavalt eeskirja § 12 lõikele 1:
1) kui rikutakse eeskirja § 10 lõike 2 punktide 1, 2 ja 3 nõudeid;
2) kui klient ei ole taganud eeskirja § 10 lõike 2 punkti 4 kohast juurdepääsu.
§ 14. Omavoliliselt võetud vee ja omavoliliselt ärajuhitud reovee ja sademetevee määratlemine
2) kliendil, kelle tarbeks ühendus tehti, tuleb vee-ettevõtjale hüvitada kahju vastavalt eeskirja § 16 lõigetes 2 ja 3 ning § 16 lõikes 6 toodud arvestuskorrale ning lisaks tasuda ühenduse sulgemise kulud ning ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rajatistele tekitatud kahjud.
(3) Omavolilise ühenduse kestvus arvutatakse ajast, mil ühendus tehti. Kui ühenduse loomise aega ei ole tõendite puudumise tõttu võimalik määratleda, loetakse omavolilise ühenduse kestvuseks kuus kuud, veevõtu korral tuletõrje hüdrantidest üks kuu.
§ 15. Omavoliline veekasutus ja reovee ning sademetevee kanaliseerimine
Omavoliliseks veekasutuseks või reovee ning sademetevee kanaliseerimiseks loetakse juhtumit, mille korral:
1) puudub vee-ettevõtjaga sõlmitud teenusleping;
2) on eemaldatud või rikutud torustikule, sulguritele, tuletõrjesüsteemile, vee- või reoveemõõtesõlme vee-ettevõtja poolt pandud plommid;
3) on eemaldatud või rikutud vee- või reoveearvesti taatlusplomm;
4) vee- või reoveearvesti on rikutud (ka külmumise või kuumenemise tõttu), arvesti näitu on moonutatud või arvesti on omavoliliselt eemaldatud;
8) vee-ettevõtja loata toimub vaatluskaevu kaudu vee või fekaalide purgimine ühiskanalisatsiooni;
§ 16. Vastutus ühisveevärgist omavolilise vee kasutamise eest.
(1) Omavolilise veekasutamise või reovee ning sademetevee kanaliseerimise ilmnemisel koostatakse ülevaatust teinud vee-ettevõtja või linnavolikogu volitatud isiku poolt sellekohane akt ning kinnistule vee andmise või reovee ning sademetevee kanaliseerimise võib vee-ettevõtja sulgeda ette teatamata. Eemaldatud plommi asendamise eest tasub klient
(2) Omavolilise veekasutuse ilmnemisel tasub klient või kinnistu omanik vee-ettevõtjale hüvitist toru läbilaskevõime järgi avamis-, plommi eemaldamis-, rikkumis- või ühenduskohas arvestusega, et toru töötab kogu ristlõikega 24 tundi ööpäevas. Sealjuures võetakse vee kiiruseks torudes siseläbimõõduga 15 kuni 20 mm - 0,5 m/s, torudes 25 kuni 40 mm - 1,0 m/s ning torudes 50 mm ja suuremad - 1,5 m/s. Kui omavoliliselt kasutatud vett oli võimalik kanaliseerida ühiskanalisatsiooni, lisatakse hüvitisele tasu selle kanaliseerimise eest. Hüvitis arvutatakse lähtudes vastavale tarbijagrupile kehtestatud teenustasust veevarustuse ja reovee ning sademetevee ärajuhtimise eest.
(3) Omavolilise reovee ning sademetevee kanaliseerimise ilmnemisel tasub klient või kinnistu omanik vee-ettevõtjale hüvitust:
2) kanalisatsiooni survetorul asuva reoveearvesti, mõõtesõlme või nende plommide rikkumise puhul vastavalt käesoleva paragrahvi lõike 3 kohasele arvestuskorrale reoveearvesti siseläbimõõdu järgi.
(4) Omavolilise veekasutuse või reovee ning sademetevee kanaliseerimise kestvus arvutatakse päevani, millal vee-ettevõtja esindaja või linnavolikogu volitatud ametiisik võis veenduda omavolilise veekasutuse või reovee ning sademetevee kanaliseerimise puudumises, kuid mitte rohkem kui kuus kuud tagasiulatuvalt.
(5) Kui omavoliline veekasutamine või reovee ning sademetevee kanaliseerimine on tekkinud teenuslepingu lõppemise, lõpetamise või kinnistu omaniku vahetuse tõttu, on vee-ettevõtjal õigus sulgeda kinnistule vee andmine ja kinnistu reovee ning sademetevee kanaliseerimine, kui lepingu osapooled ei ole kokku leppinud teisiti.
(6) Omavolilise veekasutuse ja vee kanaliseerimise juhtudel, mis ei mahu eeskirja § 16 lõigetes 2 ja 3 toodu alla, määratakse hüvitus vee-ettevõtja tehniliste arvestuste alusel.
§ 17. Keelatud ühendused
Keelatud ühendusteks loetakse:
1) ühendust, mis võimaldab reostunud või reostusohtliku vee, samuti ohtlike vedelike või gaaside tagasivoolamise või imbumise torustikuga ühendatud seadmetest või süsteemidest ühisveevärki (seda nii võrgu normaal- kui ka alarõhu korral), samuti ühendust, mille veetorustik ei ole kaitstud kõrgetemperatuurilise vee või auru eest;
3) kinnistu veevärgi vahetut ühendamist (vaba väljavooluta, torukatkestita jms) kanalisatsioonitorustike, -seadmete ja -kaevudega, vedelike reservuaaridega (v.a. joogivee reservuaarid), kõrgsurveseadmetega, samuti tehnoloogilise seadmestikuga, milles kasutatakse tervisele ohtlikke aineid;
4) ühendust, mis võimaldab reovee juhtimist sademetevee kanalisatsiooni;
5) ühendus, mis võimaldab sademetevee juhtimist reoveekanalisatsiooni.
§ 18. Keelatud ühenduse tuvastamine ja vastutus
(1) Keelatud ühenduse ilmsiks tulekul koostatakse ülevaatust teostanud vee-ettevõtja esindaja või volitatud ametiisiku poolt sellekohane akt.
(2) Eeskirja § 17 lg 1 punktides 1,2 ja 3 toodud juhtudel võib vee-ettevõtja veeandmise kliendi kinnistutorustikku etteteatamata sulgeda. Eeskirja § 17 lg 1 punktides 4 ja 5 toodud juhtudel võib vee-ettevõtja reovee ja sademetevee kanaliseerimise sulgeda vastavalt eeskirja § 12 lõikele 1.
(3) Keelatud ühenduste ilmsiks tulekul tasub klient vee-ettevõtjale hüvitist. Hüvitise arvutamisel kasutatakse heitvee ärajuhtimise teenustasu määra ja ühenduse kestvus määratakse vastavalt käesoleva eeskirja § 14 lõikele 3.
(4) Kui kliendi või kinnistuomaniku poolt keelatud ühenduse loomise tõttu või muu süülise tegevuse tõttu on reostunud vesi sattunud ühisveevärki või on klient või kinnistuomanik oma ebaseadusliku tegevusega koormanud üle ühiskanalisatsiooni rajatised, tuleb tekitatud kahju kliendi või kinnistuomaniku poolt hüvitada.
§ 19. Ajutised torustikud
(1) Vee-ettevõtja võib lubada tähtajalist veekasutust või reovee ning sademetevee kanaliseerimist ehituseks, tänavakaubanduseks ja -kastmiseks tähtajalise teenuslepingu alusel.
(4) Liitumispunktiks ajutise torustiku ja ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni vahel on nende ühinemiskohad. Veetoru ühinemiskohal peab olema sulgur, vee-ettevõtja nõudmisel ka tagasilöögiklapp.
(5) Ajutiste torustike kohta kehtivad eeskirjas kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni kohta käivad nõuded ja kliendi kohustused. Ainult suvel kasutatavate torustike puhul ei kehti neile külmumisohuga seonduvad nõuded.
(6) Tähtajalise lepingu taotlejal tuleb veekasutuse üle arvestuse pidamiseks paigaldada tema poolt ja kulul ajutisele torustikule vee-ettevõtja nõuetele vastav arvestiga veemõõtesõlm.
§ 20. Reovee ärajuhtimise nõuded ja tingimused
(7) Isikud, kes on vastutavad ühisveevärgi ja ‑kanalisatsiooni ehitiste või seadmete vigastamise eest seoses reovee ärajuhtumise nõuete ja tingimuste rikkumisega , vastutavad põhjustatud kahju eest, sealhulgas rikkumisega kaasneva veekao ja keskkonnakahjude eest. Veekao suurus arvestatakse vee-ettevõtja poolt veevoolu ristlõike pinna, kiiruse ja veevoolu kestvuse järgi või kontrollmõõtmise teel.
§ 21. Ühiskanalisatsiooni juhitava reovee reostusnäitajate piirväärtused
(3) Nõuded ühiskanalisatsiooni juhitavate ohtlike ainete kohta on sätestatud Keskkonnaministri 16.oktoobri 2003.a määruses nr75 „Nõuete kehtestamine ühiskanalisatsiooni juhitavate ohtlikeainete kohta”
(4) Ühiskanalisatsiooni võib juhtida lõigetes 2 ja 3 reostumuse piirkontsentratsiooni ületavat reovett ainult eelneval kokkuleppel vee-ettevõtjaga.
§ 22. Ühiskanalisatsiooni juhitud reovee reoainesisalduse kontrollimise kord
(4) Proovivõtmise korraldab vee-ettevõtja kliendi esindaja või volitatud isiku juuresolekul. Proovivõtja peab olema atesteeritud Keskkonnaministri 11.jaanuari 2002.a määrusega nr3 vastu võetud „ Veeuuringut teostava proovivõtja atesteerimise kord” kehtestatud korras ja omama vastavat atesteerimise tunnistust. Vee-ettevõtja korraldab proovide analüüsi veeuuringuteks akrediteeritud laboratooriumis.
(7) Kliendil on õigus võtta reostusnäitajate määrangul aluseks tema poolt valitud veeuuringuteks akrediteeritud laboratooriumi analüüsitulemused, kusjuures proovid peavad olema võetud paralleelproovidena ka vee-ettevõtja poolt ja täidetud teenuslepingu lisas sätestatud vastavad protseduurireeglid.
§ 23. Vee mõõtmine
(1) Kinnistu veevärk, mis on liitunud ühisveevärgiga, peab olema varustatud veemõõtesõlmega.
(2) Kinnistu piires tarbitav vesi peab üldjuhul tulema ühe veemõõtesõlme kaudu. Enam kui ühe veemõõtesõlme rajamine kinnistule ühisveevärgist vee võtmiseks võib toimuda erandina vee-ettevõtja loal.
§ 24. Nõuded veemõõtesõlmele
(1) Veemõõtesõlm peab asuma hoones, selle peatorupoolses küljes kohe peale sisendustoru suubumist hoonesse või veemõõtekaevus, kohe peale sisendustoru suubumist kinnistule
(2) Veemõõtesõlm paigutatakse vee-ettevõtja otsusel veemõõtekaevu kui:
3) sisendustoru krundil osutub pikemaks kui 50 m;
(3) Veemõõtesõlme asukoht ja ehitus peab vastama vee-ettevõtja poolt esitatud tehnilistele tingimustele. Sõlme paigaldab oma veearvesti vee-ettevõtja, kui klient ja vee-ettevõtja ei lepi kokku teisiti.
(4) Veemõõtesõlme, kui see nõutaval kujul puudub, peab ehitama kinnistu omanik, taotledes vee-ettevõtjalt selleks eelnevalt tehnilisete tingimuste väljastamist. Veemõõtesõlme rajamisest keeldumise korral on vee-ettevõtjal õigus teenuslepingut mitte sõlmida või olemasolev teenusleping lõpetada.
(5) Veearvesti monteerib omal kulul vee-ettevõtja kliendi veemõõtesõlme 5 tööpäeva jooksul peale lepingu sõlmimist, teostades ka edaspidist veearvesti hooldust ja taatlust. Teenuslepingu lõpetamisel demonteerib veearvesti vee-ettevõtja.
(6) Peale veearvesti paigaldamist koostatakse akt arvesti ja sõlme juurde kuuluvate plommide vastuvõtu kohta, mille alusel klient vastutab nende nõuetekohase toimimise eest.
(7) Vee-ettevõtjal on õigus kehtestada nõudeid veearvestite elektritoite ja -ülekande süsteemide ning nende plommimise kohta. Nimetatud plomme käsitletakse kui veemõõtesõlme plomme.
§ 25. Kliendi õigused ja kohustused veearvesti toimimise tagamiseks
1) veearvesti säilimise vigastamatuna ning selle kaitsmise külmumise ja ülekuumenemise eest;
2) veemõõtesõlme ruumi või veemõõtekaevu korrasoleku, puhtuse ja kuivuse, samuti ruumi valgustuse;
4) veemõõtesõlme lähima ümbruse korrasoleku ning juurdepääsu vabana hoidmise veearvesti kontrollimiseks ja teenindamiseks.
(2) Klient vastutab kinnistu veevärgil ja kanalisatsioonil asuvate plommide säilimise eest ja on kohustatud koheselt teatama vee-ettevõtjale nende kadumisest või rikkumisest.
(3) Vee-ettevõtjale kuuluva rikutud (ka külmunud või kuumenenud) või omavoliliselt eemaldatud veearvesti asendab vee-ettevõtja viie tööpäeva jooksul peale veearvesti rikkumisest tuleneva kahju tasumist vee-ettevõtjale kahju tekitaja või kliendi poolt. Veearvesti tehnilise rikke korral, mille eest klient ei vastuta, asendatakse arvesti vee-ettevõtja poolt tasuta.
(4) Veearvesti riketest, vigastustest, külmumisest, ülekuumenemist või arvesti rikkumisest tuleb kliendil koheselt teatada vee-ettevõtjale. Teavitamiskohustuse täitmisel võidakse vee-ettevõtja poolt mitte rakendada § 16 lg 3 sätestatud hüvitise nõuet.
§ 26. Kliendi veearvestus
(1) Klientidele antav vesi mõõdetakse veearvesti järgi.
(2) Veearvesti rikke korral, mille eest klient ei vastuta, arvestatakse tarbitud vett rikke avastamisele eelnenud mõõteperioodi kaheteistkümne kalendrikuu keskmise ööpäevase tarbimise järgi. Juhul kui kliendi vee tarbimise periood on lühem kui kaksteist kuud, siis võetakse aluseks kliendi vee tarbimise perioodi keskmine ööpäeva tarbimine.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud arvlemise kord kehtib rikke tuvastamise kalendrikuu kohta kuni uue arvesti paigaldamiseni.
(4) Kui erakorralisel kontrolltaatlusel osutus arvesti mõõteviga lubatust suuremaks, tehakse vee-ettevõtja poolt vea ulatuses kliendile tarbitud veekoguse ümberarvestus alates veearvesti elamusse paigaldamise kuupäevast möödunud poole aja eest, kuid mitte rohkem kui kuue kuu ulatuses.
§ 27. Veearvestus muul otstarbel vee kasutamise eest
(1) Ühekordsed veetarvitused (läbipesud, katsetused jms) mõõdetakse või arvestatakse vee-ettevõtte poolt igakordselt vastavalt kasutusele.
(2) Päästeteenistuse poolt kahjutule tõrjumiseks, teisteks päästetöödeks ja õppusteks kulutatud veekoguse üle peab arvestust päästeteenistus, esitades igakuiselt vee-ettevõtjale sellekohased andmed.
(3) Tuletõrjehüdrantide katsetused ja õppused tuleb eelnevalt kooskõlastada vee-ettevõtjaga.
(4) Kinnistusisese tulekustutussüsteemi kaudu tarbitud vee eest tasub klient veearvesti näidu järgi üldistel alustel. Kui vesi ei läbinud veearvestit, teeb veekasutuse akti ja kuluarvestuse vee-ettevõtja.
§ 28. Nõuded reovee mõõtmispunktile
(1) Reovee mõõtesõlme paigutus ja ehitus ning kasutatavad reoveearvestid peavad tehniliselt vastama vee-ettevõtja poolt esitatud tingimustele.
(2) Reovee mõõtesõlme ehitab klient omal kulul.
(3) Reovee mõõtesõlme vaatab üle, annab kasutusloa ja plommib vee-ettevõtja. Arvesti ja sõlme juurde kuuluvate plommide vastuvõtu kohta koostatakse kahepoolne vastuvõtmise akt. Mõõtesõlme hooldust ning reoveearvesti taatlust korraldab ja kulud kannab klient.
(4) Reoveearvesti riketest, vigastustest, külmumisest, ülekuumenemisest või arvesti ja mõõtesõlme plommide kaotsiminekust tuleb kliendil koheselt teatada vee-ettevõtjale.
Teavitamiskohustuse täitmisel võidakse vee-ettevõtja poolt mitte rakendada hüvitise nõuet.
(5) Vee-ettevõtjal on õigus kehtestada nõudeid arvestite elektritoite ja -ülekande süsteemide ning nende plommimise kohta. Nimetatud plomme käsitletakse kui mõõtesõlme plomme.
§ 29. Ärajuhitava reovee arvestus
(1) Kliendilt ühiskanalisatsiooni ärajuhitava reovee kogus võrdsustatakse ühisveevärgist tarvitatud vee kogusega või mõõdetakse eraldi reoveearvestiga. Reovee mõõtmist kasutatakse siis, kui klient seda soovib, tasudes mõõtesõlme ehitamise ja hooldusega seotud kulud.
(2) Kui klient saab kogu vee või osa sellest muudest veeallikatest kui ühisveevärk, määratakse ühiskanalisatsiooni ärajuhitud vee kogus reoveearvestiga või võrdsustatakse kõigist veeallikatest kokku tarvitatud veega, kui vee-ettevõtja loeb selle mõõtmist usaldusväärseks ja ei eelda muu vee ülemäärast sattumist kanalisatsiooni. Kõik heitvee mõõtesõlme või muudest veeallikatest tarvitatud vee mõõtesõlmede ehitamise ja hooldusega seotud kulud kannab klient, kui teenuslepingus ei ole kokku lepitud teisiti.
(3) Reoveearvesti rikke korral arvutatakse ärajuhitud reovee kogus eeskirja § 26 lõikes 2 sätestatud korras.
(4) Ühekordne reovee ärajuhtimine ühiskanalisatsiooni juhul, kui kasutatakse vett, mis ei ole mõõdetud (läbipesu, katsetuse jms), arvestatakse vee-ettevõtja poolt hinnanguliselt igakordselt eraldi.
§ 30. Veevarustuse ja kanalisatsiooni teenuste eest tasumise kord
(1) Arvlemine veevarustuse ja reovee ärajuhtimise teenuste eest sh vee- ja/või reoveearvesti näidu registreerimine ja näidu teatamine vee-ettevõtjale toimub teenuslepingu alusel kooskõlas käesoleva eeskirjaga. Kasutatud vee ja ärajuhitud reovee kogust arvestatakse kuupmeetri täpsusega.
(2) Arve saanud klient on kohustatud tasuma vee-ettevõtjale teenuslepingus kokkulepitud aja jooksul alates arve väljasaatmise päevast või arvel näidatud tähtaja jooksul. Kui arve tasumise tähtaeg ei ole kokku lepitud, siis on klient kohustatud tasuma arve kümne kalendripäeva jooksul alates arve väljasaatmise päevast. Arve loetakse tasutuks raha laekumise kuupäevast vee-ettevõtja arvelduskontole. Nimetatud tähtaegade ületamisel tasub klient vee-ettevõtjale viivist vastavalt teenuslepingus kokkulepitule,
(3) Viivise suurus lepitakse kokku teenuslepingus, kuid see ei või olla rohkem kui 0,5% tasumata summalt päevas. Klient ei ole kohustatud viivist tasuma, kui klient ei ole temast olenemata põhjustel saanud arvet või ei ole saanud seda õigeaegselt või esitatud arve on vee-ettevõtjast tulenevatel põhjustel ebaõige.
(4) Arvelduskorra muudatused määratakse kindlaks teenuslepinguga.
(5) Pretensioone arvete õigsuse suhtes võib klient esitada vee-ettevõtjale kümne tööpäeva jooksul alates arve kättesaamise päevast.
(6) Pretensiooni vaatab vee-ettevõtja läbi ja vastab pretensioonile kümne tööpäeva jooksul pretensiooni kättesaamise päevast alates.
(7) Klient on kohustatud arve tasuma kümne päeva jooksul pärast vee-ettevõtja vastuse kättesaamist.
(8) Veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuste arve ja muude maksekohustuste tähtajaks täitmata jätmisel on vee-ettevõtjal õigus esitada kliendile 10 tööpäeva möödudes kirjalik hoiatus veeandmise või reovee ning sademetevee kanaliseerimise sulgemiseks.
(9) Ühiskanalisatsiooni kaudu avalikelt teedelt, tänavatelt ja väljakutelt sademete- ja drenaaživee ning pinnasevee ärajuhtimise kulud ning ühisveevärgil asuvatest tuletõrjehüdrantidest kahjutule tõrjumiseks, teisteks päästetöödeks ja õppusteks kasutatava vee eest tasutakse vastavalt linnavalitsuse ja vee-ettevõtja vahelisele halduslepingule.
Määrus jõustub 01. aprillil 2009.a.


Kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seadus – Riigi Teataja
Kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seadus (lühend - KVEKS)
Kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seadus - sisukord
§ 2 Kunstlik viljastamine
§ 3 Embrüo
§ 31 Kunstliku viljastamise doonor
2 KUNSTLIKU VILJASTAMISE KORD JA TINGIMUSED
§ 4 Kunstliku viljastamise vabatahtlikkus
§ 5 Kunstliku viljastamise näidustused
§ 6 Kunstliku viljastamise näidustuste tuvastamine
§ 7 Arsti ainuõigus teostada kunstlikku viljastamist
§ 8 Meditsiiniliste toimingute vabatahtlikkus
§ 9 Kunstliku viljastamise korraldamine
§ 10 Meditsiiniline ja õiguslik nõustamine
§ 11 Vahendamis- ja reklaamikeeld
§ 12 Naise viljastamine ainult ühe mehe seemnerakkudega
§ 13 Ühelt doonorilt saadavate laste arv
§ 14 Kunstliku viljastamise dokumenteerimine
§ 15 Kunstlikku viljastamist käsitlevate andmete avaldamine
3 KUNSTLIKUS VILJASTAMISES OSALEVATE ISIKUTEÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 16 Naise nõusolek kunstlikuks viljastamiseks
§ 17 Mehe nõusolek abikaasa kunstlikuks viljastamiseks
§ 18 Naise kunstlik viljastamine pärast abielu
§ 20 Naise kunstlik viljastamine pärast mehe surma
§ 21 Vallalise naise kunstlik viljastamine konkreetse mehe seemnerakkudega
§ 22 Vallalise naise kunstlik viljastamine doonori seemnerakkudega
§ 23 Võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmine naisele
§ 24 Lapse põlvnemine võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmise korral
§ 25 Sugurakkude doonorlus
§ 26 Doonori õigused ja kohustused
§ 27 Doonori anonüümsus
§ 28 Lapse õigus saada teada oma kunstlikku eostatust
4 KEHAVÄLISELT LOODUD EMBRÜO KAITSE
§ 29 Munaraku kehavälise viljastamise eesmärk
§ 30 Embrüo külmutamine
§ 31 Embrüo kasutamine
§ 32 Embrüo kasutamine teaduslikuks uurimistööks
§ 33 Teaduslikuks uurimistööks kasutatud embrüo ülekandmise keeld
§ 34 Embrüo hoidmise või kasutamise tähtaeg
§ 35 Keelatud toimingud embrüoga
41 KEHAVÄLISE VILJASTAMISE HÜVITIS
§ 351 Kehavälise viljastamise protseduuriga seonduvate ravimikulude hüvitamine
§ 37 Paragrahvi 10 rakendamine
§ 38 Rakendussätted
Kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seadus
Vastu võetud 11.06.1997
RT I 1997, 51, 824
jõustumine 17.07.1997
29.01.2003 RT I 2003, 18, 102 07.03.2003
15.06.2006 RT I 2006, 32, 245 01.09.2006
Käesolev seadus reguleerib naise kunstlikku viljastamist mehe seemnerakkudega, samuti toiminguid naise munaraku kehavälisel viljastamisel ning toiminguid sel teel loodud ja säilitatava inimembrüoga.
§ 2. Kunstlik viljastamine
§ 3. Embrüo
Embrüo on varajases arenemisjärgus olev loode, alates munaraku viljastumisest. Kui ei ole sätestatud teisiti, mõeldakse käesolevas seaduses embrüo all inimembrüot.
§ 31. Kunstliku viljastamise doonor
Kunstliku viljastamise doonor (edaspidi doonor) on isik, kes loovutab vabatahtlikult oma sugurakke kunstlikuks viljastamiseks. Kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti, loetakse nii munaraku- kui ka spermadoonor doonoriks.
[RT I 2003, 18, 102 - jõust. 07.03.2003]
2. peatükk KUNSTLIKU VILJASTAMISE KORD JA TINGIMUSED
§ 4. Kunstliku viljastamise vabatahtlikkus
(1) Kunstlikult on lubatud viljastada üksnes täisealist kuni 50-aastast teovõimelist naist tema enda soovil. Keegi ei tohi sundida ega mõjutada naist laskma end kunstlikult viljastada.
(2) Naise nõusolek kunstlikuks viljastamiseks peab olema vormistatud käesoleva seaduse §-s 16 sätestatud korras.
(3) Naisel on õigus kunstlikust viljastamisest loobuda kuni selle teostamiseni ning kuulutada oma nõusolek kehtetuks.
§ 5. Kunstliku viljastamise näidustused
(1) Naise kunstlik viljastamine on lubatud vastavatel meditsiinilistel näidustustel.
(2) Vallalise naise kunstlik viljastamine toimub käesoleva seaduse §-des 21 ja 22 ettenähtud tingimustel.
(3) Naise kunstlik viljastamine on keelatud, kui rasedus või sünnitamine ohustab naise või lapse elu või tervist, samuti muudel meditsiinilistel vastunäidustustel. Loetelu meditsiinilistest vastunäidustustest, mille esinemisel on naise kunstlik viljastamine keelatud, kehtestab sotsiaalminister .
§ 6. Kunstliku viljastamise näidustuste tuvastamine
(1) Käesoleva seaduse §-s 5 nimetatud näidustused tuvastab pädev eriarstiabi osutaja, kellel on õigus suunata patsient vajaduse korral kunstlikku viljastamist korraldava eriarstiabi osutaja juurde. Kunstlikku viljastamist korraldav eriarstiabi osutaja kontrollib talle edastatud dokumentide põhjal kunstliku viljastamise näidustatust, sealhulgas on tal õigus nõuda täiendavaid andmeid patsiendi tervise seisundi kohta eriarstiabi osutajalt, kes patsiendi tema juurde suunas, ning teeb vajaduse korral täiendavaid uuringuid.
(2) Kunstliku viljastamise näidustatuse uurimine dokumenteeritakse tervishoiuteenuse osutamist tõendavas dokumendis, mis peab sisaldama järelduse kunstliku viljastamise meditsiiniliste näidustuste ja vastunäidustuste kohta.
§ 7. Arsti ainuõigus teostada kunstlikku viljastamist
(1) Kunstliku viljastamise vajalikkuse ja lubatavuse üle otsustab arst, lähtudes käesolevas seaduses ja muudes õigusaktides kehtestatud korrast.
(2) Ainult arst võib teostada kunstlikku viljastamist, kanda naisele üle embrüo või külmutada embrüot. Kunstliku viljastamise toimingutes võivad osaleda selleks väljaõppe saanud muud tervishoiutöötajad.
§ 8. Meditsiiniliste toimingute vabatahtlikkus
(1) Arsti või muud tervishoiutöötajat ei saa kohustada teostama käesoleva seaduse §-s 2 nimetatud toiminguid ega neist osa võtma.
(2) Kui arst on alustanud kunstlikku viljastamist, võib ta selle katkestada meditsiiniliste vastunäidustuste korral.
§ 9. Kunstliku viljastamise korraldamine
Kunstlikku viljastamist võib korraldada eriarstiabi osutaja, kellele tervishoiuteenuste korraldamise seaduse (RT I 2001, 50, 284; 2002, 57, 360; 61, 375; 62, 377; 110, 661) alusel väljastatud tegevusluba annab õiguse kunstlikuks viljastamiseks.
§ 10. Meditsiiniline ja õiguslik nõustamine
(1) Kunstlikku viljastamist soovivale naisele ning käesoleva seaduse §-des 17 ja 21 toodud juhtudel ka mehele peab kunstlikku viljastamist korraldav eriarstiabi osutaja enne kunstlikku viljastamist ning pärast käesoleva seaduse §-s 5 ettenähtud näidustuste tuvastamist selgitama kunstliku viljastamise bioloogilist ja meditsiinilist olemust ning sellega seotud võimalikke riske, samuti kunstliku viljastamise õiguslikke aluseid ja tagajärgi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõustamise kohta koostatakse kahes eksemplaris nõustamisprotokoll. Nõustamisprotokolli üks eksemplar antakse nõustatud isiku(te)le, teine eksemplar jääb nõustamist korraldanud eriarstiabi osutajale.
(3) Nõustamisprotokoll peab sisaldama:
1) nõustamise aega ja kohta;
2) nõustamist korraldava eriarstiabi osutaja nime, tegevusloa numbrit, aadressi ja sidevahendite numbreid;
3) nõustava arsti ees- ja perekonnanime ning registreerimistõendi numbrit;
4) nõustatava(te) isiku(te) ees- ja perekonnanime, isikukoodi või selle puudumisel sünniaega, aadressi ja sidevahendite numbreid;
5) nõustamise eesmärki ja sisu;
6) nõustava arsti ning nõustatud isiku(te) allkirju.
§ 11. Vahendamis- ja reklaamikeeld
(1) Kunstliku viljastamise tervishoiusüsteemiväline vahendamine on keelatud ning vahendamise teel saavutatud kokkulepped kehtetud.
(2) Kunstliku viljastamise reklaam on keelatud. Kunstlikku viljastamist korraldaval eriarstiabi osutajal on õigus tutvustada ajakirjanduses oma tööd, samuti rakendada abinõusid, mis on vajalikud doonorite leidmiseks.
§ 12. Naise viljastamine ainult ühe mehe seemnerakkudega
Naise kunstlikul viljastamisel võib igal kunstliku viljastamise juhul kasutada ainult ühe mehe seemnerakke.
§ 13. Ühelt doonorilt saadavate laste arv
Ühelt doonorilt võetud sugurakke võib kasutada kuni kuue erinevalt naiselt sündiva lapse eostamiseks Eestis.
§ 14. Kunstliku viljastamise dokumenteerimine
Kunstliku viljastamise kohta koostab selleks ettenähtud dokumendid kunstlikku viljastamist korraldav eriarstiabi osutaja. Kunstliku viljastamise loo vormi ja dokumenteerimise korra kehtestab sotsiaalminister .
§ 15. Kunstlikku viljastamist käsitlevate andmete avaldamine
(1) Kunstlikku viljastamist käsitlevaid isikuandmeid ei avaldata, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 28 ettenähtud juhul.
(2) Kunstlikku viljastamist puudutavates teaduslikes käsitlustes tuleb andmete avaldamisel arvestada käesolevas seaduses ettenähtud piiranguid.
3. peatükk KUNSTLIKUS VILJASTAMISES OSALEVATE ISIKUTEÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 16. Naise nõusolek kunstlikuks viljastamiseks
(1) Naise kunstlik viljastamine toimub ainult käesoleva seaduse §-des 4 ja 5 ettenähtud tingimustel ning tema kirjalikul nõusolekul.
(2) Naise kirjalikust nõusolekust peab ilmnema, et ta on nõus:
1) viljastamisega abikaasa, mõne teise konkreetse mehe või doonori seemnerakkudega;
2) munaraku kehavälise viljastamisega;
3) rasestamisega võõra munarakust pärineva embrüoga.
(3) Kui käesoleva seaduse § 6 alusel teostatud uuringute tulemusena ilmneb riskifaktoreid kinnitav leid, mis ei välista kunstlikku viljastamist, peab nõusolekus olema eraldi ära näidatud, et naine on kunstliku viljastamisega nõus ka nimetatud riski olemasolu korral.
(4) Kunstlikku viljastamist saab teostada pärast seda, kui käesoleva seaduse §-s 10 ettenähtud nõustamisest on möödunud vähemalt üks kuu.
(5) Käesolevas paragrahvis ettenähtud kirjaliku nõusoleku vormi kehtestab sotsiaalminister .
§ 17. Mehe nõusolek abikaasa kunstlikuks viljastamiseks
(1) Abielus oleva naise kunstlikuks viljastamiseks peab olema tema abikaasa nõusolek, mis peab olema kooskõlas naise poolt vastavalt käesoleva seaduse §-le 16 antud nõusolekuga. Mehe nõusolekust peab ilmnema, kas ta nõustub abikaasa kunstliku viljastamisega oma seemnerakkudega ka pärast enda surma.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõusolek antakse kirjalikult. Nõusoleku vormi kehtestab sotsiaalminister .
(3) Mehel on õigus kuni kunstliku viljastamise protseduuri alguseni tunnistada kirjalikult oma nõusolek kehtetuks.
(4) Naise kunstlikul viljastamise korral selle mehe seemnerakkudega, kes ei olnud andnud nõusolekut kunstlikuks viljastamiseks või kes oli tunnistanud oma nõusoleku kehtetuks, lahendatakse lapse põlvnemise küsimus vastavalt perekonnaseaduse (RT I 1994, 75, 1326; 1996, 40, 773; 49, 953; 1997, 28, 422; 35, 538) § 39 lõikele 3 ja §-le 41.
§ 18. Naise kunstlik viljastamine pärast abielu
(1) Abielu lahutamine peatab mehe nõusoleku kunstlikuks viljastamiseks.
(2) Naise kunstlik viljastamine tema lahutatud abikaasa seemnerakkudega võib toimuda üksnes mehe uuel nõusolekul vastavalt käesoleva seaduse §-le 17.
§ 19. [Kehtetu – RT I 2003, 18, 102 - jõust. 07.03.2003]
§ 20. Naise kunstlik viljastamine pärast mehe surma
Naise kunstlik viljastamine hiljem kui üks kuu pärast abikaasa või käesoleva seaduse §-s 21 nimetatud mehe surma, kellelt pärinevad seemnerakud, on keelatud.
§ 21. Vallalise naise kunstlik viljastamine konkreetse mehe seemnerakkudega
(1) Vallalise naise kunstlik viljastamine temaga abielus mitteoleva konkreetse mehe seemnerakkudega on lubatud mehe kirjalikul nõusolekul vastavalt käesoleva seaduse §-le 17.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud kunstliku viljastamise tulemusena sündinud laps loetakse põlvnevaks mehest, kes oli andnud nõusoleku naise kunstlikuks viljastamiseks. Naise ja mehe nõusolek kunstlikuks viljastamiseks loetakse lapse isa ja ema ühiseks avalduseks vastavalt perekonnaseaduse §-le 41.
(3) Naise kunstlikul viljastamise korral selle mehe seemnerakkudega, kes ei olnud andnud nõusolekut kunstlikuks viljastamiseks või kes oli tunnistanud oma nõusoleku kehtetuks, lahendatakse lapse põlvnemise küsimus vastavalt perekonnaseaduse §-le 41 ning § 43 lõigetele 1 ja 3.
§ 22. Vallalise naise kunstlik viljastamine doonori seemnerakkudega
(1) Vallalisel naisel on õigus kunstlikuks viljastamiseks doonori seemnerakkudega.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud kunstliku viljastamise tulemusena sündinud lapse sünniakti tehakse isa kohta kanne vastavalt perekonnaseaduse § 43 lõikele 1.
§ 23. Võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmine naisele
(1) Võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmine naisele on lubatud, kui naise viljastamine muul viisil ei ole võimalik.
(2) Doonor, kellelt pärineb munarakk, peab käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud toiminguks andma kirjaliku nõusoleku. Nõusoleku andmise eelselt tuleb doonorit teavitada doonorlusega seotud riskidest tervisele. Doonori nõustamise kohta koostatakse nõustamisprotokoll, järgides § 10 lõigetes 2 ja 3 toodud nõudeid. Doonor võib nõusoleku igal ajal kuni munaraku eemaldamise protseduuri alguseni tagasi võtta.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud alusel tohib teisele naisele üle kanda kuni 35-aastaselt naiselt pärinevast munarakust loodud embrüo. Kunstlikku viljastamist sooviva naise nõusolekul, kui doonoriks on kunstlikku viljastamist sooviva naise sugulane, võib munarakudoonor olla vanem kui 35 aastat.
(4) Võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmine on lubatud pärast külmutamist ja kuuekuulist säilitamist, välja arvatud juhul, kui naine soovib embrüo siirdamist varem, olles eelnevalt teavitatud sellega kaasnevatest riskidest.
§ 24. Lapse põlvnemine võõrast munarakust loodud embrüo ülekandmise korral
Käesoleva seaduse §-s 23 ettenähtud kunstliku viljastamise tulemusena sündinud laps loetakse vastavalt perekonnaseaduse § 38 lõikele 2 põlvnevaks naisest, kes on tema sünnitanud. Lapse põlvnemine isast tehakse kindlaks vastavalt perekonnaseaduse § 39 lõikele 6 ja käesoleva seaduse §-dele 21 ja 22.
§ 25. Sugurakkude doonorlus
(1) Spermadoonor võib olla iga täisealine kuni 40-aastane ja munarakudoonor iga täisealine kuni 35-aastane (välja arvatud § 23 lõikes 3 sätestatud juhul) vaimselt ja füüsiliselt terve isik, kes on andnud nõusoleku oma sugurakkude loovutamiseks kunstliku viljastamise tarvis ning sõlminud selleks kunstlikku viljastamist korraldava eriarstiabi osutajaga vastava lepingu.
(2) Kunstlikku viljastamist korraldav eriarstiabi osutaja tagab temaga käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lepingu sõlminud doonorite arvestuse ja kontrolli nende tervise seisundi üle.
(3) Sugurakke ei ole lubatud kasutada kunstlikuks viljastamiseks, kui doonor ei ole sõlminud käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lepingut, enne igakordset sugurakkude loovutamist läbinud nõutavat tervisekontrolli või spermadoonoril on sperma loovutamisest möödunud vähem kui kuus kuud.
§ 26. Doonori õigused ja kohustused
(1) Doonoril on õigus:
1) saada sugurakkude loovutamise eest hüvitist;
2) doonoriks olemise fakti mitteavaldamisele.
(2) Doonor on kohustatud läbima käesoleva seaduse §-s 25 ettenähtud tervisekontrolli.
(3) Doonoril ei ole õigust seada tema poolt loovutatud sugurakkude kasutamiseks eeltingimusi.
(4) Doonoril ei ole õigust nõuda vastavalt ema, isa ega lapse isiku kindlakstegemist.
(5) Doonoril ei ole õigust nõuda enda tunnistamist lapse isaks või emaks.
§ 27. Doonori anonüümsus
(1) Kunstlikul viljastamisel ei avaldata doonori isikuandmeid, välja arvatud juhul, kui munarakudoonoriks on kunstlikku viljastamist sooviva naise sugulane.
(2) Kunstlikuks viljastamiseks nõusoleku andnud naisel ja mehel on õigus teada doonori järgmisi bioloogilisi ja sotsiaalseid andmeid:
1) rahvust;
2) nahavärvust;
3) haridust;
4) perekonnaseisu;
5) laste olemasolu;
6) pikkust;
7) kehaehitust;
8) juuste värvust;
9) silmade värvust.
§ 28. Lapse õigus saada teada oma kunstlikku eostatust
(1) Kunstliku viljastamise tulemusena sündinud ja täisealiseks saanud isikul on õigus pöörduda perekonnaseisuasutusse, et saada andmeid oma kunstliku eostatuse kohta.
(2) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isik on sündinud doonori sugurakkudega eostatult, avaldatakse talle andmed doonori kohta vastavalt käesoleva seaduse § 27 lõikele 2.
4. peatükk KEHAVÄLISELT LOODUD EMBRÜO KAITSE
§ 29. Munaraku kehavälise viljastamise eesmärk
Kehaväliselt on lubatud viljastada munarakku üksnes eesmärgiga see naisele üle kanda.
§ 30. Embrüo külmutamine
(1) Kehaväliselt võib embrüot külmutada ja säilitada külmutatuna kuni seitse aastat üksnes kunstlikku viljastamist korraldav eriarstiabi osutaja. Nimetatud aja jooksul võib embrüot kasutada käesoleva seaduse §-s 31 ettenähtud eesmärkidel.
(2) Kui pärast käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud aja möödumist ei ole embrüo naisele üle kantud, kasutatakse seda teaduslikuks uurimistööks või hävitatakse.
§ 31. Embrüo kasutamine
(1) Kehaväliselt säilitatavat embrüot võib kasutada:
1) naisele ülekandmiseks käesolevas seaduses ettenähtud korras;
2) teaduslikuks uurimistööks käesoleva seaduse §-s 32 ettenähtud tingimustel.
(2) Naisele võib ühe kunstliku viljastamise jooksul üle kanda kuni kolm embrüot, mis on loodud samadelt isikutelt pärinevatest sugurakkudest.
(3) Tehingud embrüoga on keelatud.
§ 32. Embrüo kasutamine teaduslikuks uurimistööks
(1) Teaduslikuks uurimistööks võib kasutada embrüot, mida ei ole kunstliku viljastamise edukuse nimel või lapse ja ema tervise huvides naisele üle kantud, samuti embrüot, mis on osutunud liigseks käesoleva seaduse § 4 lõikes 3 või § 30 lõikes 2 nimetatud asjaoludel.
(2) Embrüo kasutamiseks teaduslikuks uurimistööks peab olema isikute nõusolek, kellelt sugurakud pärinevad.
§ 33. Teaduslikuks uurimistööks kasutatud embrüo ülekandmise keeld
Teaduslikuks uurimistööks kasutatud embrüo ülekandmine naisele on keelatud.
§ 34. Embrüo hoidmise või kasutamise tähtaeg
Käesoleva seaduse §-des 31 ja 32 ettenähtud alustel võib embrüot hoida või kasutada kuni 14 päeva jooksul pärast munaraku viljastumist. Embrüote säilitamine või kasutamine pärast nimetatud aja möödumist on keelatud. Nimetatud tähtaja hulka ei loeta aega, mil embrüo oli vastavalt käesoleva seaduse §-le 30 külmutatud.
§ 35. Keelatud toimingud embrüoga
Naise kunstliku viljastamisega seoses on keelatud:
1) viljastada munarakk kunstlikult sellise seemnerakuga, mis on välja valitud selles sisalduva sugukromosoomi järgi, välja arvatud juhud, mil sugurakk on välja valitud, hoidmaks ära lapse haigestumist raskesse soolisse pärilikku haigusesse;
2) luua viljastatud munaraku tuuma asendamise teel mõne teise embrüo, loote, elava või surnud inimese keharakuga selle embrüo, loote, elava või surnud inimesega samase päriliku informatsiooniga embrüo;
3) liita üheks rakuühenduseks erineva päriliku informatsiooniga embrüod, millest vähemalt üks on inimembrüo, või liita inimembrüoga rakk, mis sisaldab teistsugust pärilikku informatsiooni kui embrüo rakud ja mis võib koos sellega edasi areneda;
4) luua arenemisvõimeline embrüo inimese munaraku viljastamisega looma seemnerakuga või looma munaraku viljastamisega inimese seemnerakuga.
41. peatükk KEHAVÄLISE VILJASTAMISE HÜVITIS
§ 351. Kehavälise viljastamise protseduuriga seonduvate ravimikulude hüvitamine
(1) Ravikindlustuse seaduse alusel kindlustatud isikule hüvitatakse osaliselt kehavälise viljastamise protseduuriga seonduvad, ambulatoorseks raviks vajalikele Eesti Haigekassa ravimite loetellu kuuluvatele retseptiravimitele tehtud kulutused.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud hüvitise taotlemise õigus laieneb naissoost kuni 40-aastasele ravikindlustuse seaduse alusel kindlustatud isikule, kellel on meditsiiniline näidustus kehaväliseks viljastamiseks (edaspidi õigustatud isik).
(3) Õigustatud isikul on õigus taotleda kuni kolmeks kehavälise viljastamise protseduuriks vajalikele Eesti Haigekassa ravimite loetellu kuuluvatele retseptiravimitele tehtud kulutuste hüvitamist.
(4) Sotsiaalminister kehtestab määrusega kehavälise viljastamise protseduuri läbinud õigustatud isikule protseduuriga seonduvatele, ambulatoorseks raviks vajalikele Eesti Haigekassa ravimite loetellu kuuluvatele retseptiravimitele tehtud kulutuste hüvitamise määra, tingimused, korra ja hüvitise maksmise tähtajad ning hüvitamisele kuuluvate toimeainete loetelu.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kulutused ja nende korraldamiskulud hüvitatakse eelarveaastaks riigieelarvest selleks ettenähtud vahenditest Sotsiaalministeeriumi ja Eesti Haigekassa vahel sõlmitud halduslepingu alusel.
[RT I 2006, 32, 245 - jõust. 01.09.2006]
§ 36. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
§ 37. Paragrahvi 10 rakendamine
Käesoleva seaduse §-s 10 nimetatud registreerimistõendi numbri asemel võib kuni arsti tervishoiuteenuste korraldamise seaduses sätestatud korras registreerimiseni kasutada arstikoodi.
§ 38. Rakendussätted
(1) Käesoleva seaduse § 351 kohaldatakse alates 2006. aasta 1. jaanuarist.
(2) 2006. aasta kohta taotletud kehavälise viljastamise hüvitisi makstakse välja alates 2007. aasta 1. veebruarist kuni 2007. aasta 1. aprillini.


“Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004 –2006” meetme nr 2.3 “Teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni edendamine” osa “Innovatsiooniteadlikkuse programm” tingimused – Riigi Teataja
“Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004 –2006” meetme nr 2.3 “Teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni edendamine” osa “Innovatsiooniteadlikkuse programm” tingimused
“Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004 –2006” meetme nr 2.3 “Teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni edendamine” osa “Innovatsiooniteadlikkuse programm” tingimused - sisukord
§ 15 Toetuse saaja kinnitus toetuse kasutamiseks või toetusest loobumine
§ 16 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine ning kehtetuks tunnistamine
§ 18 Omafinantseerimine
6 SIHTASUTUSE POOLT MEETME OSA RAKENDAMISEKS ELLUVIIDAVAD TEGEVUSED
§ 23 Toetuse kasutamise tingimused
§ 24 Abikõlblikud tegevused ja kulud
§ 25 Maksete tegemise tingimused ja kord
§ 26 Sihtasutuse kohustused
§ 27 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi õigused
§ 28 Enne määruse jõustumist esitatud taotluste menetlemine
Vastu võetud 17.03.2006 nr 28
RTL 2006, 25, 454
(1) «Innovatsiooniteadlikkuse programm» (edaspidi meetme osa) on «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 2 lõike 2 punktis 1 nimetatud arengukava 2. prioriteedi meetme number 2.3 «Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine» osa.
(3) Meetme osa eesmärk on teadlikkuse tõstmine innovatsioonist kui majanduskasvu võtmetegurist ning teadus- ja ettevõtlussektori teadmiste ja oskuste tugevdamine innovatsiooniprojektide elluviimiseks.
(4) Meetme osa rakendusüksuseks on «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 14 lõike 2 ning Vabariigi Valitsuse 22. märtsi 2004. a määruse nr 81 «Struktuuritoetuse rakendusasutuste ja rakendusüksuste nimetamine ning riigi ja kohaliku omavalitsuse investeeringute meetmete loetelu kinnitamine» tähenduses Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (edaspidi sihtasutus). Sihtasutus menetleb toetuse saamiseks esitatud taotlusi, sealhulgas teeb otsuse taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta ja ettepaneku makseasutusele toetuse väljamaksmiseks. Sihtasutusel on õigus teha toetuse väljamaksmisest osalise või täieliku keeldumise otsus.
(5) Meetme osa raames ei looda ega säilitata töökohti, meetme osa on infoühiskonna ja keskkonna suhtes neutraalne, ei mõjuta meeste ja naiste vahelist soolist ebavõrdsust ega meeste ja naiste vahelise ebavõrdsuse vähendamist tööhõives.
1) innovatsioon on edukas uuenduste loomine, omaksvõtmine ning kasutamine majanduses ja ühiskonnas;
2) abikõlblik kulu ja tegevus on määruses sätestatud korra kohaselt meetme osa raames finantseerimisele kuuluv kulu ja tegevus;
3) taotlus on vormikohane kirjalik avaldus ja sellele lisatud dokumendid toetuse saamiseks. Taotlus jaguneb eel- ja täistaotluseks;
4) eeltaotlus on taotlus, milles esitatakse lühikokkuvõte projekti ideest, eesmärkidest, tegevuskavast, juhtimisest ning hinnanguline eelarve;
5) täistaotlus on taotlus, millega taotletakse toetust eeltaotluse alusel edasi arendatud ja esitatud projekti kaasrahastamiseks;
6) projekt on taotluses kirjeldatud ühtsete eesmärkidega ning ajas ja ruumis piiritletud tegevus või tegevuste kogum, mille elluviimiseks toetust taotletakse või kasutatakse;
7) taotleja on juriidiline isik või asutus, kes on esitanud taotluse toetuse saamiseks;
8) toetus on «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 2 lõike 1 tähenduses projektile antav rahaline abi;
9) toetuse saaja on juriidiline isik või asutus, kelle taotlus toetuse saamiseks on rahuldatud;
10) omafinantseerimine on toetuse saaja või teiste projektis osalevate isikute ja asutuste tehtav rahaline või rahaliselt mõõdetav panus projekti. Omafinantseeringu hulka arvatakse ainult toetuse saaja või teiste projektis osalevate isikute ja asutuste tehtavad abikõlblikud kulud;
11) osaline ettemakse on toetuse väljamakse pärast reaalse kohustuse tekkimist ja toetuse saaja omafinantseeringu tasumist;
12) ettemakse on toetuse väljamakse pärast reaalse kohustuse ning enne reaalse kulu tekkimist.
(1) Meetme osa raames toetatakse järgmisi tegevusvaldkondi:
1) poliitikakujundajate arusaamise ja teadmiste edendamine innovatsioonist ning sellega seotud poliitikate rakendamise mõjust ühiskonna ja majanduse arengule;
2) ühiskonna arvamusliidrite ja meedia huvi ja positiivse hoiaku tekitamine innovatsiooni suhtes ning innovatsiooni kajastamiseks vajalike üldteadmiste arendamine;
3) ettevõtjate, investorite ja ettevõtte juhtide arusaamise ja teadmiste edendamine innovatsioonist kui ettevõtete konkurentsivõime alustalast ning innovatsioonijuhtimise alaste teadmiste ja oskuste arendamine;
4) spetsialistide ja inseneride loovuse ja ettevõtlikkuse arendamine ning innovatsioonijuhtimise alaste teadmiste ja oskuste arendamine;
5) teadlaste, üliõpilaste ja õppejõudude ettevõtlikkuse tõstmine ning ettevõtluse ja innovatsiooni alaste teadmiste ja oskuste arendamine;
6) õpilaste ja õpetajate loovuse ja ettevõtlikkuse arendamine ning huvi ja positiivse hoiaku kujundamine teaduse, tehnoloogia, innovatsiooni ja ettevõtluse osas;
7) laiema avalikkuse huvi ja positiivse hoiaku kujundamine teaduse, uute tehnoloogiate, innovatsiooni ja ettevõtluse osas.
(2) Kõik lõikes 1 toodud tegevusvaldkonnad võivad sisaldada ühte või mitut alljärgnevatest tegevustest:
1) uuringute ja analüüside korraldamine, läbiviimine või tulemuste levitamine;
2) koolituste, seminaride, töötubade, näituste või konverentside ettevalmistamine, läbiviimine või tulemuste levitamine;
3) võrgustike, ümarlaudade või muude koostöövormide algatamine või tegevuse korraldamine;
4) publikatsioonide ja infomaterjalide koostamine, arendamine, tootmine või levitamine, sihtgrupi teavitamine, sh elektroonilise meedia kaudu;
5) tele- ja raadiosaadete loomine, arendamine, tootmine või edastamine, sihtgrupi teavitamine;
6) konkursside korraldamine, läbiviimine või tulemuste levitamine.
(3) Meetme osa raames ei ole abikõlblikud järgmised tegevused:
1) tegevused, mille sihtgrupiks on üks isik või asutus;
2) tegevused, mida finantseeritakse või mille finantseerimist taotletakse mõnest teisest riiklikust toetusprogrammist või Euroopa Liidu institutsiooni või fondi poolt.
(4) Taotluste hindamisel eelistatakse taotlusi, mis sisaldavad uudseid, kompleksseid ja laia mõjuulatusega tegevusi suunatuna jätkusuutlike kontseptsioonide väljaarendamisele, testimisele või laialdasele levitamisele.
(1) Taotlejal on meetme osa raames võimalik taotleda toetust järgmiste §-s 3 sätestatud tegevuste elluviimisega otseselt seotud kulude katmiseks vastavalt §-s 17 sätestatud piirmääradele ja tingimustele:
2) üldkulud kokku kuni 10% ulatuses taotletava toetuse kogumahust. Üldkulude hulka kuuluvad kulud bürootarvetele, sideteenustele, transpordikulud vastavalt asutusesiseselt kehtestatud tingimustele või kulule kilomeetri kohta, kommunaalkulud, ruumide rent, ainult projektiga seotud pangakontode avamise ja haldamise kulud. Pangakontodega seotud hooldustasud on abikõlblikud vaid siis, kui eraldi kontode avamist nõuavad struktuurifonde administreerivad asutused. Pangagarantii on abikõlblik, kui sihtasutus pangagarantiid nõuab;
3) kulud sisseostetud teenustele, sealhulgas sisseostetud konsultatsiooni-, koolitus-, reklaamiteenused ja uuringud;
4) kulud autoriõigusega kaitstud teoste kasutamiseks;
5) kulud eksponaatide ja näidiste ostmiseks või projektiperioodil rentimiseks;
6) kulud auhinnafondile konkursside puhul;
7) projekti elluviivate töötajate riigisisesed ja välislähetuskulud, sealhulgas majutus, transport ja päevaraha, vastavalt Vabariigi Valitsuse 22. detsembri 2000. a määrusele nr 453 «Töölähetuse kulude hüvitiste ja päevaraha määrad ning nende maksmise tingimused ja kord»;
8) kulud § 21 punktis 15 toodud kohustuste täitmiseks.
(2) Meetme osa raames ei ole abikõlblikud järgmised kulud:
1) taotleja ja toetuse saaja raamatupidamises kajastamata mitterahalised sissemaksed;
2) üldkulud (välja arvatud lõike 1 punktis 2 lubatud ulatuses);
3) kulud riiklike õppekavade väljatöötamiseks ja rakendamiseks;
4) kulud erisoodustusele;
5) teiste riiklike või Euroopa Liidu programmide finantseeritud kulud;
6) pangagarantiid (välja arvatud lõike 1 punktis 2 lubatud ulatuses);
7) finants- ja pangakulud (välja arvatud lõike 1 punktis 2 lubatud ulatuses);
8) trahvid;
9) kontoritehnika, -sisustuse ja seadmete soetamise kulud;
10) kinnisvara soetamine;
11) muud projektiga mitte seotud ning elluviimise seisukohast põhjendamatud või ebaolulised kulud.
(4) Abikõlblike kulude hulka ei arvata tehinguid «Tulumaksuseaduse» §-s 8 sätestatud tähenduses seotud isikute vahel, välja arvatud, kui see on vältimatu projekti elluviimise seisukohast.
(5) Kõik abikõlblikud kulud peavad olema põhjendatud, läbipaistvad ja detailselt kirjeldatud.
6) Abikõlblikeks ei loeta neid kulusid, mis on tehtud enne taotluse esitamist. Abikõlblike kulude hulka võib arvata ainult neid kulusid, mis on tehtud alates täistaotluses märgitud projekti alguskuupäevast kuni taotluse rahuldamise otsuses sätestatud projekti tegevuste elluviimise tähtpäevani. Kui sihtasutuse juhatus teeb täistaotluse rahuldamata jätmise otsuse, on taotleja kohustatud taotluse esitamisega seotud ja projekti elluviimiseks tehtud kulud ise katma.
(1) Meetme osa raames saab toetust taotleda tähtajalise taotlusvooru raames.
(2) Sihtasutus kuulutab taotlusvooru välja vastavalt taotlusvoorude ajakavale kas ühe või mitme tegevusvaldkonna osas korraga.
(3) Taotlusvoor on kaheetapiline. Esimeses etapis esitatakse sihtasutusele eeltaotlus. Teises etapis esitatakse sihtasutusele täistaotlus, mille esitamise eelduseks on rahuldatud eeltaotlus.
(4) Taotlusvoorude ajakava koos tegevusvaldkondade ja taotlusvoorude eelarvetega eelarveaasta kohta kinnitab sihtasutuse juhatus vähemalt 42 tööpäeva enne taotlusvoorude ajakavas kavandatud esimest taotlusvooru. Konkreetsest taotlusvoorust ning eel- ja täistaotluse esitamise tähtaegadest informeerib sihtasutus taotlejaid vähem alt ühes üleriigilise levikuga päevalehes ja sihtasutuse veebilehel vähemalt 20 tööpäeva enne taotluste esitamise tähtaega.
(5) Kui taotlusvoorus jääb planeeritud eelarve vahendeid kasutamata, liidetakse need kas järgmise taotlusvooru eelarvele või suunatakse 6. peatükis sätestatud, sihtasutuse poolt meetme osa rakendamiseks elluviidavate tegevuste rahastamiseks.
2) riigiasutus;
1) taotlejal ei ole taotluse esitamise hetkel maksuvõlga riiklike maksude osas, välja arvatud, kui see on ajatatud ning maksed on tehtud tähtaegselt ja nõutud summas;
2) kui taotlejaks on äriühing, ei tohi selles osalust omada isik, kes omab samaaegselt osalust või kuulub juhtorgani koosseisu samal tegevusalal ja samas asukohas tegutsevas teises äriühingus või kelle puhul temaga «Tulumaksuseaduse» §-s 8 sätestatud tähenduses seotud isik omab osalust või kuulub juhtorgani koosseisu teises samal tegevusalal ja samas asukohas tegutsevas äriühingus;
3) taotleja või tema üle valitsevat mõju omava isiku suhtes ei toimu pankroti- või likvideerimismenetlust ega ole tehtud pankrotiotsust;
4) taotleja omanikud, kelle summaarne osalus ületab 5% aktsia- või osakapitalist, välja arvatud avalikult noteeritud ettevõtjad, peavad olema registreeritud kas Eestis või territooriumil, mida ei loeta madala maksumääraga territooriumiks «Tulumaksuseaduse» § 10 tähenduses või Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millel on kehtiv assotsieerumisleping Euroopa Liiduga;
5) kui taotleja on sihtasutuselt varem saanud toetust riigieelarvelistest vahenditest või toetust «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduses» sätestatud korras ja see toetus on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed olema tehtud tähtaegselt ja nõutud summas.
1) vastama tõeselt taotleja ja taotluse kohta sihtasutuse esitatud küsimustele;
4) viivitamatult kirjalikult informeerima sihtasutust kõigist taotleja esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada sihtasutusel või taotlejal oma kohustuste täitmist, sealhulgas nime, aadressi ja seaduslike või volitatud esindajate muutumisest, ümberkujundamisest, pankrotiavalduse esitamisest või likvideerija määramisest, tegevuse lõpetamisest ja muudest asjaoludest ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud avalikus registris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
5) viivitamatult kirjalikult informeerima projekti teostamise ajal projekti baasiks oleva juriidilise isiku või asutuse või selle osa ja nendega seonduvate asjade või õiguste üleandmise otsuse vastuvõtmisest;
(1) Taotlus esitatakse lisas 1 või 2 toodud taotlusvormil. Taotlus esitatakse kas paberkandjal ja koopia elektrooniliselt või elektrooniliselt digitaalallkirjaga allkirjastatult. Taotlusele kirjutab alla taotleja esindusõiguslik isik.
(2) Taotluses sisalduv projekt peab vastama meetme osa eesmärgile, väljakuulutatud taotlusvooru tegevusvaldkonnale või tegevusvaldkondadele ja teistele käesolevas paragrahvis kehtestatud nõuetele.
(3) Vastavalt väljakuulutatud taotlusvoorule võib taotluses sisalduv projekt sisaldada ühte või enamat § 3 lõikes 1 loetletud tegevusvaldkondadest ja ühte või enamat § 3 lõikes 2 loetletud tegevustest.
(4) Eeltaotlus esitatakse eeltaotlusvormil koos järgmiste lisadega:
1) projekti teostamise eest vastutava isiku elulookirjeldus;
2) volikiri, kui esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel.
(5) Täistaotlus esitatakse täistaotlusvormil koos järgmiste lisadega:
1) projekti teostamise eest vastutava isiku elulookirjeldus, kui projekti teostamise eest vastutav isik on pärast eeltaotluse esitamist muutunud;
2) projektimeeskonna teiste liikmete elulookirjeldused;
3) kulude kalkulatsioonid ja nende aluseks olevate dokumentide koopiad (tööjõukulude ja üldkulude arvestuspõhimõtted, eelarved, hinnakirjad, hinnapakkumised). Kulude puhul, mis ületavad ilma käibemaksuta arvestuses 100 000 (ükssada tuhat) Eesti krooni piirmäära, esitatakse kolme (v.a kui teenuse pakkujate arv on piiratud) sõltumatu ja sisult võrreldava hinnapakkumise koopiad ning pakkumise tegemise aluseks olevad lähteülesanded;
4) volikiri, kui esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel ja on pärast eeltaotluse esitamist muutunud.
(2) Taotluste menetlemine toimub tähtajaliste taotlusvoorudena. Taotlusvoorus on kaks etappi – eeltaotlusvoor ja täistaotlusvoor. Eeltaotluste menetlemisel pingerida ei moodustata. Täistaotlus on õigus esitada üksnes hindega «rahuldav» hinnatud eeltaotluse esitajal.
(3) Sihtasutus võib taotluse menetluse vältel taotlejalt nõuda selgitusi taotluses esitatud andmete kohta või taotluse täiendamist, kui ta leiab, et taotlus ei ole piisavalt selge, näidates ühtlasi, millised asjaolud vajavad täiendavat selgitamist või täiendamist. Sihtasutuse määratud selgituste esitamise või taotluse täiendamise tähtajaks menetlus peatub.
(1) Taotlus registreeritakse ja vaadatakse läbi sihtasutuses. Taotluse läbivaatamise tähtaeg on viis tööpäeva alates taotluse registreerimisest. Taotluse läbivaatamise käigus kontrollitakse, kas taotlus on täidetud nõuetekohaselt ja laekunud tähtaegselt koos kõigi lisadega.
(3) Kui taotluse läbivaatamisel avastatakse selles esinevaid puudusi, teatatakse sellest viivitamatult taotlejale ja määratakse tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Puuduste kõrvaldamiseks antakse kuni 10 kalendripäeva.
(4) Sihtasutuse juhatus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata, kui taotleja ei ole esitanud toetuse taotlemiseks lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul kõiki käesoleva määruse alusel nõutavaid dokumente.
(2) Taotleja tunnistatakse nõetele vastavaks, kui on täidetud kõik §-s 6 taotlejale esitatud nõuded.
(3) Taotleja nõuetele vastavaks tunnistamise korral teeb sihtasutuse juhatus või juhatuse volitatud isik taotleja nõuetele vastavaks tunnistamise otsuse.
(2) Taotlus tunnistatakse nõuetele vastavaks, kui on täidetud kõik «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduses» ja määruses taotlusele esitatud nõuded.
1) taotleja ei ole § 10 lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul kõrvaldanud taotluses esinevaid puudusi;
4) taotlus ei vasta «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduses» ja määruses taotlusele esitatud nõuetele ning puudust ei ole võimalik § 10 lõike 3 alusel määratud tähtaja jooksul kõrvaldada.
(1) Nõuetele vastavaks tunnistatud taotlust hindavad sõltumatud eksperdid vastavalt sihtasutuse juhatuse kinnitatud taotluste hindamiskorrale. Hindamise tulemused kinnitab hindamiskomisjon, kes teeb sihtasutuse juhatusele ettepaneku taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta.
(2) Hindamiskomisjoni moodustab sihtasutuse juhatus ja selle tööd juhib sihtasutuse juhatuse määratud isik. Taotluste hindamiskorra, hindamiskomisjoni koosseisu ja selles toimuvad muudatused kinnitab sihtasutuse juhatus, kooskõlastades need eelnevalt Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi kooskõlastuseta hindamiskomisjoni ei moodustata ja selles muudatusi ei tehta.
(3) Taotluste hindamiskord ja hindamiskomisjoni koosseis tehakse kättesaadavaks sihtasutuse veebilehel.
(4) Eeltaotlust hinnatakse lõike 7 punktides 1–4 toodud hindamiskriteeriumide alusel hindega rahuldav või mitterahuldav. Rahuldavaks hinnatakse eeltaotlus, mis on saanud kõigi hindamiskriteeriumide osas hindeks rahuldav.
(5) Täistaotlust hinnatakse lõike 7 punktides 1–4 toodud hindamiskriteeriumide alusel skaalal 0–4 (minimaalne võimalik hinne – «0», maksimaalne võimalik hinne – «4»). Täistaotluse koondhinne on summa kõigi lõikes 7 loetletud hindamiskriteeriumide alusel taotlusele antud hinnete kaalutud keskmisest.
(6) Rahuldamisele kuulub nõuetele vastavaks tunnistatud ja lõikes 7 toodud hindamiskriteeriumide alusel vähemalt koondhinde 2,0 saanud täistaotlus, mida on kõigi hindamiskriteeriumite osas hinnatud vähemalt hindega 1,5 ning mille rahastamise summa ei ületa meetme osa vastavate taotluste rahuldamise eelarvet. Rahuldamisele ei kuulu täistaotlus, mis lõikes 7 toodud hindamiskriteeriumide alusel on koondhindeks saanud vähem kui 2,0, või täistaotlus, mida vähemalt ühte hindamiskriteeriumi osas on hinnatud väiksema hindega kui 1,5.
(7) Taotluse hindamiskriteeriumid ning nende hindamisel rakendatavad osakaalud on järgmised:
1) põhjendatus, eesmärk ja mõju (40% koondhindest), mille raames hinnatakse projekti idee uudsust ja selle realiseerimise kontseptsiooni läbimõeldust/küpsust; projektiga lahendatava probleemi olulisust ja selle abil mõjutatud sihtgrupi liikmete hulka ning tõenäolise mõju ulatust innovatsioonialase teadlikkuse, teadmiste või oskuste kasvule; projekti üldeesmärgi püstitust ja selle vastavust meetme osa eesmärgile, taotlusvooru tegevusvaldkonnale või -valdkondadele;
2) tegevuskava ja projektiplaani kvaliteet (25% koondhindest), mille raames hinnatakse projektis kavandatud tegevusi ja eesmärkide püstitust ning nende seotust projekti üldeesmärgiga; tulemuste saavutamise realistlikkust; projekti tegevuste põhjendatust ja sobivust projekti eesmärkide saavutamiseks ning probleemi lahendamiseks; riskide määratletust ja nende maandamise võimalusi; projekti tegevuste ja tulemuste tutvustamise ja sihtgrupile informatsiooni levitamise kava;
3) taotleja võimekus projekti realiseerida (10% koondhindest), mille raames hinnatakse taotleja ja teiste projektis osalevate isikute ja asutuste senist tegevust ja tulemusi projekti tegevusvaldkonnas; projektijuhi ning projekti meeskonna komplekteeritust, kogemust ja staaži; projekti juhtimise korraldust tegevuste elluviimise ja vastutajate tasandil;
4) kulu ja tulemi suhe (25% koondhindest), mille raames hinnatakse kulude struktuuri põhjendatust ja realistlikkust; majanduslikku efektiivsust ehk projekti tegevuste, oodatavate tulemuste ja mõju vastavust taotluse mahule; kulu sihtgrupi liikmete teadlikkuse tõstmiseks; projekti omafinantseerimise osa.
(1) Otsuse taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta teeb sihtasutuse juhatus vastava taotlusvooru taotluste esitamise tähtpäevast arvates eeltaotluse puhul 21 tööpäeva jooksul ning täistaotluse puhul 42 tööpäeva jooksul.
(2) Eeltaotluse rahuldamise kohta teeb sihtasutuse juhatus eeltaotluse rahuldamise otsuse, milles tehakse taotlejale ettepanek taotlusvooru täistaotluse esitamiseks ning vajadusel antakse soovitusi täistaotluse koostamise kohta. Eeltaotluse rahuldamise otsusega ei kaasne rahalist toetust. Eeltaotluse rahuldamata jätmise korral teeb sihtasutuse juhatus eeltaotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Täistaotluse rahuldamise kohta teeb sihtasutuse juhatus täistaotluse rahuldamise otsuse. Täistaotluse rahuldamata jätmise korral teeb sihtasutuse juhatus täistaotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(4) Täistaotlus kuulub rahuldamisele täielikult või osaliselt. Täistaotluse osalisel rahuldamisel võib vähendada taotletud toetuse suurust ning muuta toetatavaid tegevusi. Täistaotluse osaline rahuldamine on lubatud üksnes taotleja nõusolekul lõikes 5 nimetatud juhtudel ning tingimusel, et projekti eesmärk on osalise rahuldamise korral saavutatav. Kui taotleja ei nõustu toetuse vähendamise või tegevuste muutmisega, tehakse täistaotluse rahuldamata jätmise otsus.
(5) Täistaotluse osaline rahuldamine on põhjendatud järgmistel juhtudel:
(6) Täistaotluse rahuldamise otsuses täpsustatakse toetuse saaja õigusi ja kohustusi ning kehtestatakse tingimusi. Otsuses sätestatakse muuhulgas:
§ 15. Toetuse saaja kinnitus toetuse kasutamiseks või toetusest loobumine
(1) Toetuse saaja on kohustatud 20 tööpäeva jooksul täistaotluse rahuldamise otsuse vastuvõtmisest esitama sihtasutusele sihtasutuse välja töötatud vormil kinnituskirja, millega ta kinnitab, et talle on otsuses sätestatud õigused ja kohustused arusaadavad ning kinnitab oma valmisolekut toetuse kasutamiseks vastavalt otsuses sätestatud tingimustele.
§ 16. Taotluse rahuldamise otsuse muutmine ning kehtetuks tunnistamine
(2) Taotluse rahuldamise otsuse muutmise otsustab sihtasutuse juhatus 20 tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise taotluse kättesaamist.
(3) Toetuse saaja on kohustatud taotlema sihtasutuselt taotluse rahuldamise otsuse muutmist, kui:
2) soovitav projekti eelarve muudatus on suurem kui 10% projekti eelarves konkreetsele kululiigile ettenähtud eelarverea maht;
3) muutub projekti elluviimise algus- või lõppkuupäev või kulude abikõlblikkuse lõppkuupäev;
4) toetuse saaja soovib muuta projektis nimetatud projektijuhti või mõnda teist projekti meeskonna liiget;
5) ilmneb muu, toetuse saaja esitatud lõikes 1 nimetatud avalduses toodud asjaolu.
(4) Toetuse saaja esitatud taotluse rahuldamise otsuse muutmise avalduse rahuldamisest võib sihtasutus keelduda, kui:
2) otsuse muutmise korral ei oleks projekti elluviimist võimalik lõpetada «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 19 lõike 1 punktis 5 sätestatud tähtajaks;
3) otsuse muutmist ei võimalda meetme osa rahastamise eelarve.
2) toetuse saaja ei ole esitanud § 15 lõikes 1 nimetatud kinnituskirja;
3) toetuse saaja ei ole täistaotluse rahuldamise otsuses määratud tähtaja jooksul alustanud toetuse kasutamist;
4) toetuse saaja ei täida täistaotluse rahuldamise otsuses sätestatut või ei kasuta toetust ettenähtud tingimustel;
5) projekti elluviimist ei ole võimalik lõpetada «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 19 lõike 1 punktis 5 sätestatud tähtajaks;
6) toetuse saaja avaldust täistaotluse rahuldamise otsuse muutmise kohta ei rahuldata ja toetuse saajal ei ole võimalik jätkata toetuse kasutamist ettenähtud tingimustel;
7) toetuse saaja esitab põhjendatud avalduse tunnistada täistaotluse rahuldamise otsus kehtetuks.
Täistaotluse finantseerimise summa on 100 000 kuni 1,5 miljonit Eesti krooni, moodustades kuni 100% abikõlblikest kuludest.
§ 18. Omafinantseerimine
Meetme osa raames toetataval projektil ei ole omafinantseerimise nõuet, välja arvatud projektidel, mis näevad projekti elluviimisel ette projektilt tulu teenimist. Sel juhul peab omafinantseerimine olema vähemalt projektilt planeeritava tulu mahus.
(1) Toetuse väljamaksed tehakse toetuse saajale vastavalt «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõike 2 punkti 2 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale ja täistaotluse rahuldamise otsuses toodud tingimustele. Toetuse saaja esitab toetuse väljamaksmiseks vastavasisulise taotluse (edaspidi väljamakse taotlus).
(2) Toetuse väljamaksmine toimub etapiviisiliselt pärast etapiks ettenähtud tegevuste elluviimist (edaspidi etapiviisilised maksed). Kui taotlejal puuduvad vahendid etapiks ettenähtud tegevuste finantseerimiseks (välja arvatud omafinantseering), on meetme osa raames lubatud ettemaksed või osalised ettemaksed vastavalt «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõike 2 punkti 2 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale.
1) väljamakse taotluse ja toetuse saaja esindusõigusliku isiku kinnitatud raamatupidamise algdokumentide koopiate esitamine sihtasutusele;
2) projektis ettenähtud omafinantseeringu korral omafinantseeringu teostamist tõendavate dokumentide koopiate esitamine sihtasutusele.
(6) Ettemakse või osalise ettemakse puhul esitab toetuse saaja sihtasutusele ettemakse või osalise ettemakse edasimaksmist tõendavad kuludokumendid 7 tööpäeva jooksul pärast ettemakse või osalise ettemakse laekumist.
(7) Sihtasutus võib toetuse saajale projekti ühe etapi jooksul teostada ühe ettemakse või osalise ettemakse.
(8) Ettemakse või osalise ettemakse puhul teeb sihtasutus lõikes 4 nimetatud kontrolli kuni 20 tööpäeva jooksul alates väljamakse taotluse esitamisest sihtasutusele.
(9) Etapiviisilise makse tegemise eelduseks on toetuse saaja poolt:
1) väljamakse taotluse ja toetuse saaja esindusõigusliku isiku kinnitatud raamatupidamise algdokumentide koopiate ning maksete toimumist tõendavate dokumentide esitamine sihtasutusele;
3) omafinantseeringu puhul teostatud omafinantseering vähemalt etapi jooksul väljamaksmisele kuuluva summa suhtes sätestatud omafinantseeringu proportsioonis;
4) paragrahvi 20 lõikes 6 või 7 nimetatud aruannete kinnitamine sihtasutuse poolt.
(10) Etapiviisilise makse puhul kontrollib sihtasutus peale projekti iga etapi lõppemist § 20 lõikes 6 või 7 nimetatud aruannete esitamisel:
1) toetuse saaja projekti raames teostatud tegevuste ja kulude otstarbekust ning vastavust projekti plaanile ja määrusele;
3) lõikes 9 nimetatud etapiviisilise väljamakse tegemise eelduste täitmist toetuse saaja poolt.
(11) Kui projektile on tehtud projekti etapi jooksul ettemakse või osaline ettemakse, kontrollib sihtasutus lisaks lõikes 9 nimetatule osalise ettemakse kasutamist ning sellega seotud dokumentatsiooni vastavust projekti plaanis sätestatule.
(12) Sihtasutuse juhatus või tema volitatud isik teeb pärast projekti iga etapi lõppemist lõigetes 10 ja 11 nimetatud kontrollimise tulemusel otsuse, kas:
(13) Etapiviisilise makse puhul teeb sihtasutuse juhatus või tema volitatud isik lõikes 10 ja 11 nimetatud kontrolli 35 tööpäeva jooksul alates § 20 lõikes 6 või 7 nimetatud aruannete esitamisest sihtasutusele.
(14) Etapiviisilise makse puhul teeb sihtasutuse juhatus või tema volitatud isik lõikes 12 nimetatud otsuse 5 tööpäeva jooksul pärast etapiviisilise väljamakse taotluse esitamist sihtasutusele.
(15) Sihtasutus esitab väljamakse taotluse makseasutusele hiljemalt 10 tööpäeva jooksul pärast lõikes 12 nimetatud otsuse tegemist.
(1) Meetme osa raames toetatava projekti tegevused viiakse ellu arvestades, et projekti tegevuste elluviimise lõppkuupäev ei tohi olla hilisem kui «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse» § 19 lõike 1 punktis 5 sätestatud tähtaeg.
(2) Projekti ajalise kestuse arvestus algab täistaotluse registreerimise hetkest või täistaotluses sisalduvast hilisemast tähtpäevast. Projekti ajalise kestuse arvestus lõpeb täistaotluse rahuldamise otsuses sätestatud kuupäeval. Kui toetuse saaja on taotlenud projekti ajalise kestuse muutmist ja tema taotlus on rahuldatud, loetakse projekti ajalise kestuse lõpuks täistaotluse rahuldamise otsuse muutmise otsuses sätestatud kuupäev.
(3) Projektis toodud tegevused tuleb ellu viia ning projektiga seotud kulud teha otsuses sätestatud projekti kestuse jooksul.
(4) Projekti iga etapi lõppedes esitab toetuse saaja ühe kuu jooksul projekti vahearuande ning kahe kuu jooksul pärast projekti tegevuste lõppu projekti lõpparuande.
(5) Projekti aruanded esitatakse sihtasutuse välja töötatud vormidel, mis on kättesaadavad sihtasutuse veebilehel, vastavalt täistaotluse rahuldamise otsuses sätestatule.
1) tegevusaruanne, milles esitatakse kokkuvõte projekti käigus teostatud peamistest tegevustest ja saavutatud tulemustest, samuti võrdlus täistaotluses kavandatud tegevuste ja püstitatud eesmärkidega;
2) finantsaruanne, milles esitatakse kokkuvõte kõigist projekti käigus tehtud tegelikest kuludest võrreldes planeeritud kulutustega koos erinevuste põhjendustega.
(8) Vahearuanded ja lõpparuanne peavad olema toetuse saaja esindusõigusliku isiku ja raamatupidamise eest vastutava isiku kinnitatud.
(9) Toetuse saaja on kohustatud viie aasta jooksul pärast projekti lõppemist tegema koostööd sihtasutusega kuni üks kord aastas hindamaks projekti mõju meetme osa eesmärgi saavutamisele.
7) tagama eel- ja täistaotlusega, toetusega ja projekti teostamisega seonduva dokumentatsiooni säilimise 2015. aasta 31. detsembrini;
11) võimaldama järelevalvet teostavale isikule juurdepääsu projekti teostamisega seotud ruumidesse ja territooriumidele, mida toetuse saaja omab, rendib või muul moel kasutab ning projektis osalevate isikute toetuse kasutamisega seotud ruumidesse ja territooriumile;
17) viivitamatult kirjalikult informeerima kõigist toetuse saaja esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada sihtasutuse või toetuse saaja kohustuste täitmist, sealhulgas nime, aadressi ja seaduslike või volitatud esindajate muutumisest, ümberkujundamisest, omakapitali mittevastavusest «Äriseadustiku» nõuetele, maksuvõla tekkimisest, pankroti väljakuulutamisest või likvideerija määramisest ning tegevuse lõpetamisest ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud avalikus registris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
19) viivitamatult kirjalikult informeerima projekti teostamise ajal projekti baasiks oleva juriidilise isiku või asutuse või selle osa ja nendega seonduvate asjade või õiguste üleandmise otsuse vastuvõtmisest;
21) kui toetuse saaja ei ole ostja «Riigihangete seaduse» mõistes, on ta toetuse väljamaksmiseks kohustatud projekti tegevuste elluviimiseks vajalike kaupade ja teenuste ostmisel üle 100 000 krooniste ostude ja pakkujate paljususe korral võtma vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumist koos eelistatud pakkumise põhjendusega. Pakkumised peab fikseerima kirjalikult ja hankija allkirjastatuna;
6. peatükk SIHTASUTUSE POOLT MEETME OSA RAKENDAMISEKS ELLUVIIDAVAD TEGEVUSED
§ 23. Toetuse kasutamise tingimused
(1) Meetme osa raames sihtasutuse elluviidavad tegevused ning toetuse suurus täpsustakse halduslepingus. Vastavalt halduslepingule toimub muuhulgas tegevuste, tegevuste kestuse, eelarve või eesmärkide muutmine ning aruandluse korraldus.
(2) Sihtasutus viib abikõlblikke tegevusi läbi ise või korraldab nende läbiviimiseks hankeid või konkursse.
§ 24. Abikõlblikud tegevused ja kulud
(1) Abikõlblikud on sihtasutuse elluviidavad tegevused, mis vastavad § 3 lõigetes 1–3 sätestatule.
(2) Abikõlblikud on sihtasutuse elluviidavate tegevuste puhul kulud, mis vastavad § 4 lõigetes 1–6 sätestatule.
§ 25. Maksete tegemise tingimused ja kord
(1) Toetuse väljamaksed tehakse sihtasutusele vastavalt «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetus seaduse» § 11 lõike 2 punkti 2 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale. Sihtasutus esitab toetuse väljamaksmiseks makseasutusele vastavasisulise taotluse.
(2) Sihtasutusele on meetme osa raames lubatud teha osalisi ettemakseid vastavalt «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetus seaduse» § 11 lõike 2 punkti 2 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale.
(3) Paragrahvi 23 lõikes 2 nimetatud kulude abikõlblikkus algab vastava halduslepingu jõustumise momendist, kuid mitte varem kui 2004. aasta 1. mail.
§ 26. Sihtasutuse kohustused
2) tagama, et tema raamatupidamises on toetuse kasutamisega seonduvad kulud ja neid kajastavad kulu- ja maksedokumendid muudest sihtasutuse kulu- ja maksedokumentidest selgelt eristatavad;
3) võimaldama teostada auditit ja järelevalvet toetuse kasutamist kajastavate kulu- ja maksedokumentide osas viie aasta jooksul arvates talle viimase makse tegemisest;
4) võimaldama järelevalvet teostavale isikule juurdepääsu toetuse kasutamisega seotud ruumidesse ja territooriumidele, mida sihtasutus omab, rendib ja/või mis tahes muul moel kasutab;
5) andma audiitori või järelevalvet teostava isiku kasutusse kõik soovitud andmed ja dokumendid kolme tööpäeva jooksul nõudmisest arvates;
8) järgima projektiga seotud hangete läbiviimisel «Riigihangete seaduses» kehtestatud nõudeid;
9) näitama toetuse kasutamisel, et tegemist on struktuuritoetusega, kasutades selleks ettenähtud sümboolikat;
10) tagama taotlusega, toetusega ja projekti teostamisega seonduva dokumentatsiooni säilimise 2015. aasta 31. detsembrini;
§ 27. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi õigused
1) teostada auditit ja järelevalve kontrolli;
3) nõuda tegevuste, tegevuste kestuse, eesmärkide ja kulude kohta täiendavate andmete ja dokumentide esitamist, mis tõendavad projekti nõuetekohast teostamist ja toetuse saaja kohustuste nõuetekohast täitmist;
4) muuta sihtasutuse taotluse alusel halduslepingut;
5) lõpetada toetuse väljamaksmine ning nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui sihtasutus rikub «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetus seaduses», määruses või halduslepingus sätestatud tingimusi või kaldub muul viisil kõrvale käesolevas määruses või halduslepingus sätestatust;
6) kontrollida järelevalvet teostava isiku kaudu tegevuste elluviimist sihtasutuse ruumides või mis tahes muul moel, samuti sihtasutuse toetuse kasutamisega seotud raamatupidamist ning toetuse kasutamise tingimuste täitmist;
§ 28. Enne määruse jõustumist esitatud taotluste menetlemine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 30. detsembri 2004. a määrus nr 229 ««Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004–2006» meetme number 2.3 «Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine» osa «Innovatsiooniteadlikkuse programm» tingimused» (RTL 2005, 7, 55) tunnistatakse kehtetuks.


Tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa väljaandmise tähtajad ning tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa väljaandmise taotlemisel esitatavate tõendite ja andmete loetelu - sisukord
§ 1 Tagasipöördumistunnistuse või tagasipöördumise loa väljaandmise taotlemine
2 TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE JA TAGASIPÖÖRDUMISE LOA VÄLJAANDMISE TAOTLEMISEL ESITATAVAD TÕENDID
§ 7 Seadusjärgset esindusõigust tõendav dokument
3 TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE JA TAGASIPÖÖRDUMISE LOA VÄLJAANDMISE TAOTLEMISEL ESITATAVAD ANDMED
§ 11 Tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa väljaandmise taotluse läbivaatamise tähtaeg
§ 12 Vabariigi Valitsuse määruste kehtetuks tunnistamine
RT I, 19.06.2012, 22
jõustumine 01.12.2002
§ 1. Tagasipöördumistunnistuse või tagasipöördumise loa väljaandmise taotlemine
(2) Käesolevas määruses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse «Haldusmenetluse seaduse» sätteid, arvestades «Isikut tõendavate dokumentide seadusest» tulenevaid erisusi.
2. peatükk TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE JA TAGASIPÖÖRDUMISE LOA VÄLJAANDMISE TAOTLEMISEL ESITATAVAD TÕENDID
§ 7. Seadusjärgset esindusõigust tõendav dokument
3. peatükk TAGASIPÖÖRDUMISTUNNISTUSE JA TAGASIPÖÖRDUMISE LOA VÄLJAANDMISE TAOTLEMISEL ESITATAVAD ANDMED
9) elamisloa kehtivusaeg;
§ 11. Tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa väljaandmise taotluse läbivaatamise tähtaeg
§ 12. Vabariigi Valitsuse määruste kehtetuks tunnistamine


Koolieelse lasteasutuse direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord – Riigi Teataja
Koolieelse lasteasutuse direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord
Koolieelse lasteasutuse direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise kord - sisukord
§ 3 Konkursikomisjon
§ 6 Konkursil osalemine
§ 8 Töölepingu sõlmimine
RT IV, 18.08.2016, 8
Vastu võetud 11.08.2016 nr 1
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse § 21 lõike 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse Tõlliste valla koolieelse lasteasutuse (edaspidi asutus) direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava avaliku konkursi läbiviimise kord.
Konkursi korraldab Tõlliste Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
§ 3. Konkursikomisjon
(1) Konkursi läbiviimiseks moodustab vallavalitsus korraldusega konkursikomisjoni (edaspidi komisjon) ning nimetab komisjoni esimehe.
(2) Komisjoni koosseisu kuuluvad vallavalitsuse esindaja(d), Tõlliste Vallavolikogu haridus- ja noorsootöö komisjoni volitatud esindaja, vastava asutuse pedagoogilise nõukogu volitatud esindaja, vastava asutuse hoolekogu volitatud esindaja.
(3) Komisjon moodustatakse hiljemalt konkursiteates märgitud avalduste esitamise tähtajaks.
(4) Komisjoni koosseisu ei tohi kuuluda kandidaat, samuti kandidaadi lähisugulane ja/või -hõimlane korruptsioonivastase seaduse tähenduses. Kui selgub, et mõni nimetatud isikutest kuulub komisjoni koosseisu, kutsub vallavalitsus ta komisjoni koosseisust tagasi ja määrab komisjoni koosseisu uue liikme.
(2) Komisjoni koosoleku kutsub kokku komisjoni esimees, teatades komisjoni liikmetele kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis komisjoni koosoleku toimumise aja ja koha vähemalt kolm tööpäeva enne koosoleku toimumist.
(3) Komisjoni koosolek on kinnine. Komisjoni otsusel võib koosolekule kutsuda eksperte ja teisi isikuid.
(4) Komisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa üle poole komisjoni koosseisust, sealhulgas komisjoni esimees.
(5) Komisjon võtab otsused vastu kohalolijate poolthäälte enamusega. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustav komisjoni esimehe hääl. Kui ükski koosolekul osalev komisjoni liige hääletamist ei nõua, loetakse otsus ühehäälselt vastuvõetuks.
(1) Vallavalitsus teatab konkursi korraldamisest vähemalt Tõlliste valla veebilehel.
2) nõuded kandidaadile;
3) kandideerimisel esitatavad dokumendid;
4) dokumentide esitamise tähtaeg ja aadress;
(3) Dokumentide esitamise tähtaeg ei või olla lühem kui neliteist päeva konkursiteate Tõlliste valla veebilehel avaldamise päevale järgnevast päevast.
§ 6. Konkursil osalemine
3) motivatsioonikiri;
4) ametikohale esitatud nõuetele vastavust tõendavate dokumentide koopiad;
5) muud konkursiteates nõutud või kandidaadi soovil esitatavad dokumendid.
(2) Konkursil saab osaleda kandidaat, kes esitab konkursiteates nõutud dokumendid konkursiteates märgitud tähtajaks konkursiteates olevale aadressile. Konkursiteates märgitud tähtajal postitatud avaldus loetakse tähtaegselt esitatuks.
(1) Komisjon kontrollib kandidaatide vastavust konkursi tingimustele ja selgitab parima kandidaadi hiljemalt 30 päeva jooksul konkursiteates märgitud avalduste esitamise tähtajast arvates.
(2) Kui komisjon kutsub kandidaadi vestlusele, teavitatakse teda ette vähemalt viis päeva. Kui kandidaat ei saa vestlusel osaleda, teeb komisjon otsuse kandidaadi ametikohale vastavuse kohta esitatud dokumentide alusel.
(3) Ettepanek asuda direktori ametikohale esitatakse kandidaadile, kelle isikuomadused, haridus, töökogemus ja teadmised vastavad komisjoni hinnangul kõige enam ametikoha nõuetele.
§ 8. Töölepingu sõlmimine
(2) Vallavanem ei sõlmi valituks osutunud kandidaadiga töölepingut, kui:
3) isik ei ole ilmunud töölepingut sõlmima, välja arvatud juhul, kui töölepingu sõlmimine lükkus mõjuvatel põhjustel edasi kuni viis tööpäeva.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhtudel kutsub komisjoni esimees komisjoni kokku ja komisjon teeb ühe järgnevatest otsustest:
1) valib direktori ametikohale vastavaks tunnistatud kandidaatide seast uue kandidaadi;
2) loobub kandidaadi esitamisest, kui ühtegi kandidaati ei tunnistata direktori ametikohale vastavaks.
(1) Konkurss kuulutatakse luhtunuks, kui:
3) ühegi direktori ametikohale vastava kandidaadiga ei sõlmita töölepingut.
(2) Kui konkurss loetakse luhtunuks, korraldab vallavalitsus uue konkursi. Selle luhtumisel võib vallavanem sõlmida töölepingu direktori ametikoha täitmiseks ilma konkurssi korraldamata.


RT I 1995, 2, 4
28.12.1994 otsus nr 461
I. Maa hindamise seaduses (RT I 1994, 13, 231) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 9 5. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(5) Linna või alevi territooriumil või valla kompaktse hoonestusega alal asuva õigusvastaselt võõrandatud maa maksumus, mille pindala on üks hektar või sellest väiksem, määratakse hinnatsoonide kaupa elamukruntide ruutmeetri maa maksustamishinna alusel, arvestamata maa maksustamishinda vähendavaid soodustusi. Kompaktse hoonestusega alad kinnitab maavanem kohaliku omavalitsuse volikogu ettepanekul.»
§ 2. Paragrahvi 9 6. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(6) Linna või alevi territooriumil või valla kompaktse hoonestusega alal asunud või nimetatud territooriumi koosseisu pärast 1940. aasta 16. juunit läinud õigusvastaselt võõrandatud maa maksumus, mille pindala on suurem kui üks hektar, määratakse pindalale kuni üks hektar käesoleva paragrahvi 5. lõike sätete kohaselt ja pindalale, mis ületab ühte hektarit, käesoleva paragrahvi 5. lõike sätete kohaselt koefitsiendiga 0,2. Kui maa asub mitmes hinnatsoonis, võetakse maa maksumuse määramise aluseks selle maaüksuse maa kaalutud keskmine maksustamishind.»
§ 3. Paragrahvi 9 täiendatakse 9. lõikega järgmises sõnastuses:
«(9) Õigustatud subjektil on õigusvastaselt võõrandatud maa asendamisel või kompenseerimisel õigus nõuda kohaliku omavalitsuse täitevorganilt maa maksumuse määramist erakorralise hindamisega. Erakorraline hindamine viiakse läbi kohaliku omavalitsuse täitevorgani tellimusel ja õigustatud subjekti kulul Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.»
§ 4. Paragrahvi 10 1. lõiget täiendatakse pärast sõnu «maa maksumusest» sõnadega «Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras».
§ 5. Paragrahvi 11 4. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(4) Asendusmaa maksumus määratakse kindlaks maa korralise hindamise tulemusena saadud maa maksustamishinna alusel maa maksustamisega seotud soodustusi arvestamata.»
§ 6. Paragrahvi 12 täiendatakse uue 2. ja 3. lõikega järgmises sõnastuses:
«(2) Ostueesõigusega erastatava maa maksumuse määramisel rakendatakse käesoleva seaduse § 11 4. ja 5. lõiget.
(3) Elamute, suvilate ja aiamajade aluse ning nende teenindamiseks vajaliku maa asendamisel ja ostueesõigusega erastamisel võib maa maksumuse määramisel rakendada soodustusi, mis arvestavad hoonete omaniku tehtud kulutusi maa väärtuse tõstmisel, samuti maa endist ja praegust sihtotstarvet. Soodustuste rakendamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.»
§ 7. Paragrahvi 12 senine 2. lõige tunnistatakse kehtetuks.
II. Enne maa hindamise seaduse (RT I 1994, 13, 231) jõustumist maa hinna seaduse (RT 1992, 30, 398) ja enne käesoleva seaduse jõustumist maa hindamise seaduse alusel määratud kompensatsiooni suurus õigusvastaselt võõrandatud maa eest jääb kehtima, kui õigustatud subjekt ei nõua selle uuesti määramist käesoleva seaduse alusel.