text:
„Maksekäsu” menetlused - Leedu
Euroopa maksekäsu avaldused vaadatakse läbi Leedu Vabariigi tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodeksas) XXIII peatükis sätestatud eeskirjade kohaselt, arvestades seal sätestatud erandeid.
Leedu Vabariigi tsiviilkohtumenetluse seadustiku XXIII peatükis sätestatud menetlust kohaldatakse juhtudel, kui võlausaldaja avaldus on seotud rahaliste nõuetega (mis tulenevad lepingust, lepinguvälisest kahjust, töösuhetest, elatise väljamõistmisest jne).
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku XXIII peatüki kohaselt menetletavaid asju võib võlausaldaja valikul menetleda ka hagi- või dokumendimenetluses.
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku XXIII peatüki kohaselt jäetakse avaldus läbi vaatamata, kui võlgniku elu- või registreeritud asukoht on välisriigis.
Kui kohtumenetlus on algatatud võlausaldaja nõude alusel ja pärast maksekäsu väljastamist ilmneb, et võlgniku elu- või töökoht ei ole teada, tühistab kohus maksekäsu ja võlausaldaja avaldus jääb rahuldamata. Sellist kohtumäärust ei saa eraldi määruskaebusega vaidlustada. Kohus võib neil asjaoludel maksekäsu tühistada ja jätta võlausaldaja avalduse rahuldamata ainult juhul, kui kohus oli eelnevalt määranud tähtaja, mille jooksul võlausaldaja pidi välja selgitama võlgniku elu- või töökoha või võtma meetmeid, mis oleksid võimaldanud kohtul menetlusdokumendid muul viisil kätte toimetada.
Maksekäsu avaldusel põhinevaid kohtuasju menetlevad elu- või asukohajärgsed piirkonnakohtud.
Lisaks menetlusdokumentide sisu ja vormi suhtes kehtestatud üldistele nõuetele peab maksekäsu avaldus sisaldama järgmist:
1) võlausaldaja ees- ja perekonnanimi, isikukood ja aadress, või kui võlausaldaja on juriidiline isik, siis võlausaldaja täisnimi, registreeritud asukoht, registrikood ja arvelduskonto number, asjakohase krediidiasutuse andmed, ja kui avalduse esitab esindaja, siis võlausaldaja esindaja nimi ja aadress;
2) võlgniku ees- ja perekonnanimi, isikukood (kui see on teada), aadress ja töökoht (kui see on teada), ning kui võlgnik on juriidiline isik, siis võlgniku täisnimi, registreeritud asukoht, registrikood ja arvelduskonto number (kui see on teada) ja asjakohase krediidiasutuse andmed (kui need on teada);
3) nõude suurus;
4) kui nõue puudutab viivise väljamõistmist, siis viivise määr, suurus ja arvutusperiood;
5) nõue, selle aluseks olevad faktilised asjaolud ja seda toetavad tõendid;
6) põhjendatud taotlus ajutiste meetmete kohaldamiseks võlgniku suhtes, kui sellisteks meetmeteks on alust ja on olemas teave võlgniku vara kohta;
7) kinnitus Leedu Vabariigi tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 431 lõikes 2 täpsustatud aluse puudumise kohta (maksekäsu väljastamise ajal ei ole võlausaldaja kohustus (või osa kohustusest), mille täitmist nõutakse, täidetud, ja võlgnik nõuab selle täitmist; kohustuse teatavat osa ei saa täita ja võlausaldaja nõuab, et see osa täidetaks; võlgniku elu- või registreeritud asukoht on välisriigis; võlgniku elu- ja töökoht on teadmata).
8) avaldusele lisatud dokumentide loetelu.
Maksekäsu avaldus elatise väljamõistmiseks peab sisaldama ka võlgniku sünnikuupäeva ja ‑kohta, elatise saaja sünnikuupäeva ja elukohta (kui avalduse esitab muu isik kui elatise saaja ise), nõutud igakuise elatise suurust ja perioodi, mille eest tasumist nõutakse.
Soovitatav on kasutada justiitsministri poolt heaks kiidetud standardvormi.
Maksekäsu avalduse vormi leiab Leedu kohtute elektrooniliste teenuste portaalist https://e.teismas.lt/lt/public/documentstemplates/.
Seda ei ole reguleeritud.
Maksekäsu avaldusele ei tule tõendeid lisada.
Kohus jätab maksekäsu avalduse rahuldamata järgmistel juhtudel:
– Leedu Vabariigi tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 137 lõikes 2 täpsustatud asjaoludel (vaidlust ei tuleks lahendada tsiviilkohtumenetluses; nõue ei kuulu konkreetse kohtu pädevusse; kohtule avalduse esitanud isik ei ole järginud asjaomast liiki juhtumite puhul seaduses ette nähtud eelnevat kohtuvälise lahendamise menetlust; samade poolte sama esemega ja samadel alustel põhinevas vaidluses on tehtud kehtiv kohtu- või vahekohtuotsus või on olemas kehtiv kohtumäärus hageja nõudest loobumise avalduse rahuldamise kohta või poolte lepituskokkuleppe heakskiitmise kohta; samade poolte vahel on pooleli sama esemega ja samadel alustel põhinev kohtuasi; pooled on sõlminud kokkuleppe vaidluse üleandmiseks vahekohtule; avaldus on esitatud teovõimetu isiku nimel; avalduse on huvitatud isiku nimel esitanud isik, kes ei ole volitatud teda asjas esindama);
– avaldus ei vasta Leedu Vabariigi tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 431 lõigetes 1 ja 2 sätestatud vastuvõetavuse kriteeriumidele.
Maksekäsu avalduse rahuldamata jätmise määruse peale saab esitada määruskaebuse.
Võlgnik võib võlausaldaja nõude või selle osa vastu esitada makseettepaneku teinud kohtule vastuväite. Kui võlgnik on osa võlausaldaja nõudest täitnud või tunnustab osa nõudest, kuid ei ole seda siiski täitnud, võib ta esitada vastuväite võlausaldaja nõude ülejäänud osa vastu.
Võlgniku vastuväide võlausaldaja nõude vastu tuleb esitada kirjalikult 20 päeva jooksul pärast makseettepaneku kättetoimetamist võlgnikule. Vastuväited peavad vastama menetlusdokumentide sisu ja vormi suhtes kehtestatud üldistele nõuetele, välja arvatud nõudele märkida vastuväite aluseks olevad asjaolud. Kui võlgnik on mõjuvatel põhjustel esitanud vastuväite pärast ettenähtud tähtaja möödumist, võib kohus tähtaja võlgniku taotlusel ennistada. Võlgniku vastavasisulise taotluse rahuldamata jätmise määruse peale saab esitada eraldi määruskaebuse.
Kui kohus saab võlgniku vastuväite, peab ta võlausaldajat hiljemalt kolme tööpäeva jooksul teavitama, et võlausaldaja võib esitada hagi hagimenetlust käsitlevate üldeeskirjade (sh kohtualluvuse eeskirjade) kohaselt ja tasuda kohtulõivu täiendava osa hiljemalt 14 päeva jooksul pärast kohtu teate saamist. Kohtu kohaldatud ajutisi meetmeid ei või enne hagi esitamise tähtaja lõppu tühistada.
Kui võlgnik rahuldab kohtu ettepaneku kohaselt osaliselt võlausaldaja nõude või tunnustab osaliselt nõuet, kuigi ei rahulda seda, ja esitab vastuväite ainult võlausaldaja nõude ülejäänud osa suhtes, väljastab kohus uue makseettepaneku nõude selle osa kohta, mille vastu võlgnik ei ole asjakohase peatüki eeskirjade kohaselt vastuväidet esitanud. Kui võlgnik esitab makseettepanekule vastuväite ainult menetluskulude väljamõistmisega seoses, otsustab kohus nende kulude hüvitamise määrusega. Võlausaldaja võib esitada oma nõude rahuldamata osa suhtes hagi asjakohases artiklis sätestatud menetluse kohaselt.
Kui võlausaldaja ei esita kohtule nõuetekohaselt koostatud hagi 14 päeva jooksul, arvatakse võlausaldaja avaldus mitteesitatuks ja tagastatakse võlausaldajale kohtumäärusega ning makseettepanek ja kohaldatud ajutised meetmed tühistatakse. Selle määruse peale saab esitada eraldi määruskaebuse, kuigi see ei takista võlausaldajal esitada hagi üldise menetluse kohaselt.
Makseettepanek jõustub, kui võlgnik ei esita võlausaldaja avaldusele 20 päeva jooksul vastuväidet. Maksekäsku ei saa kiirkorras täitmisele pöörata.
Maksekäsku ei saa vaidlustada apellatsiooni või kassatsiooni korras.
Viimati uuendatud: 27/07/2018

matches: kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus


Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa taotluse vorm, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa taotlusele, seletuskirjale ja graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa andmise menetlustoimingute tähtajad ja üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm – Riigi Teataja
Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa taotluse vorm, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa taotlusele, seletuskirjale ja graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa andmise menetlustoimingute tähtajad ja üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm
Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa taotluse vorm, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa taotlusele, seletuskirjale ja graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa andmise menetlustoimingute tähtajad ja üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm - sisukord
§ 1 Loa taotluse vorm ja täpsustatud nõuded loa taotlusele
§ 3 Graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded
§ 4 Menetlustoimingute tähtajad
§ 5 Üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm
Vastu võetud 20.05.2005 nr 40
RTL 2005, 58, 823
28.07.2010 RT I 2010, 53, 344 06.08.2010
Määrus kehtestatakse «Maapõueseaduse» § 13 lõike 5, § 14 lõike 7 ja § 18 lõike 6 alusel.
§ 1. Loa taotluse vorm ja täpsustatud nõuded loa taotlusele
(1) Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa taotluse (edaspidi taotlus) koostamisel lähtutakse «Maapõueseaduse» § 13 lõigetest 1–3 ja sellest määrusest.
(2) Taotlus koosneb täidetud vormist, mis on esitatud selle määruse lisades 1 ja 2, seletuskirjast ja graafilisest lisast. Taotlusele lisatakse:
1) kaitse-, sise- või kultuuriministri nõusolek «Maapõueseaduse» § 18 lõikes 3 loetletud juhtudel;
3) «Maapõueseaduse» § 13 lõikes 11 sätestatud juhtudel kaevandamisjäätmekava.
[RT I 2010, 53, 344 - jõust. 06.08.2010]
(3) Pindalad märgitakse taotlusesse 0,01 hektari täpsusega. Geoloogilise uuringu loa taotlusesse märgitakse maavaravaru suurus tuhande tonni või tuhande kuupmeetri täpsusega.
(4) Taotlus esitatakse loa andjale neljas eksemplaris.
Taotluse seletuskiri peab lisaks «Maapõueseaduse» § 13 lõikes 2 sätestatud andmetele sisaldama:
1) lühikest ülevaadet uuritava ala või uuringuruumi varasema uurituse kohta;
2) maavara otsingu või uuringu korral uuritava maavara eeldatavaid kvaliteedinäitajaid ja lasumistingimuste ülevaadet, sealhulgas kasuliku kihi ning katendi paksuse piirväärtusi, ning uuritava maavara kõigi eeldatavate kasutusvaldkondade loetelu.
§ 3. Graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded
(1) Geoloogilise uuringu puhul uuringuruumi teenindusmaa plaani ehk uuringukaardi (edaspidi plaan) mõõtkava ei tohi üldjuhul olla väiksem kui 1:2000. Kooskõlastatult uuringuloa andjaga on suurte pindalade korral lubatud kasutada väiksemat mõõtkava, kuid mitte alla 1:10 000.
(2) Plaanile kantakse lisaks «Maapõueseaduse» § 13 lõikes 3 nõutud andmetele riikliku ja kohaliku geodeetilise võrgu punktid.
(3) Plaanile peab olema märgitud:
1) kasutatud koordinaatsüsteemi nimetus;
2) uuringuruumi teenindusala piiripunktide koordinaatide tabel;
3) plaani koostanud ettevõtja nimetus ning töö tegija nimi, kvalifikatsioon, allkiri ja kuupäev.
(4) Plaani ülemisse paremasse nurka jäetakse vaba ruum loa andmise kohta märke tegemiseks.
§ 4. Menetlustoimingute tähtajad
(1) Taotluste menetlemine toimub vastavalt «Maapõueseaduse» §-dele 14, 15, 16 ja 17.
(2) Loa andja registreerib taotlused nende saamise järjekorras ja avaldab viivitamatult menetluse algatamise teate ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(3) Kahe nädala jooksul maavara otsingu eesmärgil tehtava üldgeoloogilise uurimistöö loa või uuringuloa andmise menetluse algatamise teate avaldamisest teatab loa andja loa taotlemisest kirjalikult kõigile kinnisasja omanikele, kelle kinnisasja piirides üldgeoloogilise uurimistöö luba või uuringuluba taotleti.
(4) Eesti Maavarade Komisjon ja taotletava uuringuruumi asukoha kohalik omavalitsus esitavad loa andjale «Maapõueseaduse» § 14 lõike 2 kohaselt arvamuse üldgeoloogilise uurimistöö loa või uuringuloa taotluse asjus tehtud otsuse eelnõu kohta kahe kuu jooksul taotluse neile edastamise päevast arvates. Enampakkumise korral esitatakse arvamus pärast enampakkumise tulemuse selgumist.
(5) Loa andja saadab taotluse ning taotluse kohta tehtava otsuse eelnõu Eesti Maavarade Komisjonile kahe nädala jooksul uuringuruumi asukoha kohaliku omavalitsuse seisukoha saamisest.
(6) Keskkonnaministeerium teeb «Maapõueseaduse» § 14 lõikes 3 nimetatud loa andmise või andmisest keeldumise otsuse 30 päeva jooksul arvates Eesti Maavarade Komisjoni ja taotletava uuringuruumi asukoha omavalitsuse arvamuse saamisest.
(7) Keskkonnaamet teeb »Maapõueseaduse» § 14 lõikes 4 nimetatud loa andmise või andmisest keeldumise otsuse 30 päeva jooksul arvates Eesti Maavarade Komisjoni ja taotletava uuringuruumi asukoha omavalitsuse arvamuse saamisest.
(8) Loa andja saadab kahe nädala jooksul üldgeoloogilise uurimistöö loa või uuringuloa andmise otsuse tegemisest loa üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa omanikule ning loa koopia vastavalt kas Keskkonnaministeeriumile või Keskkonnaametile ja Tehnilise Järelevalve Inspektsioonile.
§ 5. Üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm
(1) Üldgeoloogilise uurimistöö luba või uuringuluba vormistatakse määruse lisas 3 või 4 esitatud vormi kohaselt. Loa lahutamatu osa on uurimistöö või uuringu teenindusmaa plaan või kaart ja kaevandamisjäätmekava.
(2) Loa andmisel kantakse uuringuruumi teenindusmaa plaani ülemisse paremasse nurka loa andja nimetus, loa registreerimise number ja andmise kuupäev. Märge kinnitatakse loa andnud asutuse pitseriga.
(3) Üldgeoloogilise uurimistöö luba ja uuringuluba koostatakse kolmes eksemplaris.
(4) Üldgeoloogilise uurimistöö loale ja uuringuloale märgitakse pindalad 0,01 ha täpsusega.
(5) Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa lahtrisse «täiendavad tingimused» märgitakse nõuded, mis seatakse maapõue kaitse ja maavaravarude ratsionaalse kasutamise tagamiseks ning inimese tervisele, varale ja keskkonnale kaevandamisest ja kaevandamisjäätmete käitlemisest tuleneva kahjuliku mõju vähendamiseks.
Keskkonnaministri 20. mai 2005. a määruse nr 40 «Üldgeoloogilise uurimistöö loa ja uuringuloa taotluse vorm, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa taotlusele, seletuskirjale ja graafilisele osale esitatavad täpsustatud nõuded, üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa andmise menetlustoimingute tähtajad ja üldgeoloogilise uurimistöö loa ning uuringuloa vorm»
ÜLDGEOLOOGILISE UURIMISTÖÖ LOA TAOTLUS
1.2. Äriregistri kood / isikukood 1.3. Aadress
2. Uuringuruum
2.1. Nimetus
2.2. Uurimistöö ala asukoht
……………………… maakond ………………… vald
2.3. Uurimistöö ala pindala, ha
3. Töö teostaja
3.1. Ettevõtja nimi
3.2. Majandustegevuse registris registreerimise kuupäev ja registreeringu number 3.3. Aadress
4. Tööde iseloom ja maht
4.1. Üldgeoloogilise uurimistöö nimetus ja lähteülesanne
4.2. Uurimissügavus, m
4.3. Puuraukude arv
4.4. Uuringukaeveõõnte arv
4.5. Hüdrogeoloogilised katsetööd
4.6. Geofüüsikalised tööd
elektromeetria, km gravimeetria, km
4.7. Muud sihtotstarbelised tööd (proovid, katsetused jne)
4.8. Ajutiste ehitiste loetelu
4.9. Loa taotletav kehtivus
5. Lisade loetelu
5.1. [ ] Väljavõte erinõuetega tegevusaladel tegutsevate ettevõtete majandustegevuse riiklikust registrist
5.2. [ ] Äriregistri väljavõte üldgeoloogilise uurimistöö luba taotleva ettevõtja registreerimise kohta
5.3. [ ] Kultuuri-, kaitse- või siseministri nõusolek «Maapõueseaduse» § 18 lõikes 3 märgitud juhtudel
5.4. [ ] Seletuskiri
5.5. [ ] Graafiline lisa
Loa taotleja nimi ja amet
…………………..………………………………………………………………………
allkiri ...................................
pitser .....................................
GEOLOOGILISE UURINGU LOA TAOTLUS
2. Maardla
2.1. Maardla nimetus
2.2. Maardlaosa nimetus
2.3. Maardla (maardlaosa) registrikaardi number
2.4. Maardla tähtsus
3. Uuringuruum
3.1. Nimetus
3.2. Teenindusala asukoht
……………………… maakond …………………… vald
3.3. Teenindusala pindala, ha
4. Maavara varud
4.1. Maavara nimetus
4.2. Varude kavandatavad kasutusalad
4.3. Vajalik maavaravaru suurus, arvestades kaevandamiskadusid
keskmine aastatoodang koos kadudega ……………..
ettevõtja tegutsemise kestus …………….. a
5. Uuringu teostaja
5.1. Ettevõtja nimi
5.2. Äriregistri kood 5.3. Aadress
5.4. Majandustegevuse registris registreerimise kuupäev ja registreeringu number
6. Uuringu iseloom ja maht
6.1. Maavara uuringu lähteülesanne
tarbevaru uuring [ ] reservvaru uuring [ ]
täiendav uuring [ ]
…………… …………………
6.2. Uurimissügavus, m
6.3. Puuraukude arv
6.4. Uuringukaeveõõnte arv
6.5. Hüdrogeoloogilised katsetööd
6.6. Geofüüsikalised tööd
6.7. Muud sihtotstarbelised tööd (proovid, katsetused jne)
6.8. Ajutiste ehitiste loetelu
6.9. Taotletav loa kehtivus
7. Lisade loetelu
7.1. [ ] Väljavõte erinõuetega tegevusaladel tegutsevate ettevõtete majandustegevuse riiklikust registrist
7.2. [ ] Äriregistri väljavõte uuringu luba taotleva ettevõtja registreerimise kohta
7.3. [ ] Kultuuri-, kaitse- või siseministri nõusolek «Maapõueseaduse» § 18 lõikes 3, märgitud juhtudel
7.4. [ ] Seletuskiri
7.5. [ ] Graafiline lisa
…………………..……………………………………………………………………………
allkiri .................................
pitser ..................................
ÜLDGEOLOOGILISE UURIMISTÖÖ LUBA nr ……
1. Loa omanik
3.2. Äriregistri kood 3.3. Aadress
3.4. Majandustegevuse registris registreerimise kuupäev ja registreeringu number
4. Uurimistööde nimetus ja maht
4.4. Kaeveõõnte arv
4.7. Muud sihtotstarbelised tööd
4.9. Loa kehtivus
alates …………………… kuni ……………… …………
5. Täiendavad tingimused
Loa andja: asutus, loa väljastanud isiku nimi ja amet
…………………..……………………………………………………………………
allkiri …....................................
pitser ……...........................
GEOLOOGILISE UURINGU LUBA
Loa number: ……………………………………………………………..
1.2. Registrinumber/isikukood 1.3. Aadress
üleriigilise tähtsusega[ ] kohaliku tähtsusega[ ]
………………….. maakond …………………… …. vald
3.4. Uuritava maavara nimetus ja võimalikud kasutusalad
4. Uuringu teostaja
4.1. Ettevõtja nimi
4.2. Äriregistri kood 4.3. Aadress
4.4. Majandustegevuse registris registreerimise kuupäev ja registreeringu number
5. Uuringu iseloom ja maht
5.1. Maavara uuringu eesmärk
täiendav uuring [ ] …..……………... [ ]
5.2. Uurimissügavus, m
5.3. Puuraukude arv
5.4. Uuringukaeveõõnte arv
5.5. Hüdrogeoloogilised katsetööd
5.6. Geofüüsikalised tööd
5.7. Muud sihtotstarbelised tööd
5.8. Ajutiste ehitiste loetelu
5.9. Loa kehtivus
alates ……………………… kuni …………… ………….
6. Täiendavad tingimused
…………………..………………………………………………
pitser ....................................


text:
 Esialgne müntide pakkumine: kus SEC Might Stand | EE.democraziakmzero.org
Benjamin Sauter ja David McGilli kohta Kobre & Kim LLP ja Brian Klein Baker Marquart LLP on tsiviil- litigators ja kriminaalasjades ning regulatiivsete kaitseministeeriumi advokaadid. Nad on ka osa Digital Valuuta & Ledger Kaitse Koalitsioon, rühma üle 50 advokaadid pühendatud kaitsta US blockchain innovaatorid.
Käesolevas arvamuses tükk, kolme advokaadid küsida, kas purveyors esialgse mündi pakkumisi (tooraineorganisatsioonides) peaks kartma pikema õla USA seaduste, viidates viimaste SEK otsuse, mis viitab, et vastus on jah.
Mis turg tooraineorganisatsioonides red hot, kõigile blockchain ruumi tundub küsida: "Mis SEC mõelda kõike seda?"
Kuigi seal ei ole otsest vastust, hiljutist avaldust juht SEC blockchain rakkerühma annab ühe aimugi. At CoinDesk üksmeel 2017 konverentsil New York, Valerie Szczepanik mitteametlikult saidthat need seotud tooraineorganisatsioonides peab kaitsma investorite, sealhulgas täielikult avalikustamata seotud riske.
Teine hiljutine ja suhteliselt unheralded föderaalse juhul Utah, SEK vs Traffic Monsoon, näitab veelgi vihjeid. Juhul tekitab potentsiaalse tegevuskava agressiivne SEK täitmise ja erasektori klassi-action nõuete kaasates tooraineorganisatsioonides. (Me vaatame seda üksikasjalikumalt allpool.)
Blockchain spetsialistid peaksid tähelepanelikult jälgima, kuidas areneb edasi kohtupraktika selles valdkonnas ja tegur see ICO plaanid.
Tooraineorganisatsioonides: Kiire tausta
Tooraineorganisatsioonides on plahvatuslikult kasvanud populaarsus, suures osas, sest need võimaldavad vähem väljakujunenud ettevõtted koguda raha väljaspool traditsioonilist investeeringute kanalid. Nad ei sobi korralikult mis tahes eelmise rahakogumise paradigmad. Nad tulevad kõik kuju ja suurusega.
A 'tüüpiline "ICO osaleb äriühing ettepaneku projekti potentsiaalsete toetajate, kes siis omandada (investeeringute, annetuse või muul viisil) summas ettevõtte enda patenditud digitaalset valuuta või sümboolne.
Tooraineorganisatsioonides on metsikult edukas kui hilja. Bancor tõstatatud ligi $ 150mearlier sel nädalal oma Bancor Network Märgid, samas veebilehitseja tegija Brave hiljuti tõstatatud $ 35min minut oma Basic Tähelepanu Märgid (BAT).
Parem või halvem, digitaalne valuuta suhteliselt uudsust ja enneolematu edu meelitada märkimisväärse kontrolli, sealhulgas reguleerivate nagu SEC.
Liikluse Monsoon juhul - mis ei hõlma ICO, kuid hõlmab mis on väidetavalt analoogset pakkumist - on õpetlik kuidas SEC võib läheneda ICO täitmise.
Märtsis 2017 föderaalne kohus Utah lubatud SEC jätkata täitetoimingu vastu Utah põhinev internetireklaami firma Traffic Monsoon. SEC kaebus, see väitis, et Traffic Monsoon oli orkesteroinnin Ponzi skeemi vastuolus USA väärtpaberite seaduste esilekutsumise oma "liikmed" osta "AdPacks" (toode, mis lubas teatud arvu külastusi oma veebilehed) vastutasuks jagada ettevõtte tuleviku tulusid.
Traffic Monsoon võidelda, et oma AdPacks ei olnud väärtpaberid USA õiguse kohaselt ja et tema müük toimus jõukohane US väärtpaberite seaduste (ja SEC), sest umbes 90% müügist toimus välismaal.
Eesistuja föderaalne kohus ei nõustunud Traffic Monsoon, leides, et AdPacks olid väärtpabereid SEC võiks jõustada US väärtpaberite seadusi nii kaua kui välismaa müügi mõjutas oluliselt USAs.
Tunnistades tähtsuse ja uudsust oma otsuse kohus sertifitseeritud otsuse koheseks kaebuse. Vaidlustamisprotsessi oodata paljastama lähikuudel.
Traffic Monsoon olulisus
Euroopa Kohtu otsus Traffic Monsoon on oluline neljal põhjusel:
Kuidas see määratlenud "turvalisus"
Mis ta ütles umbes SEC territoriaalne katvus
Kuidas see võib hõlbustada tulevikus kollektiivhagid
Mis ta ütles kujutab Ponzi skeemi.
1. Mõiste "julgeolek"
Traffic Monsoon on väga olulised ICO turul, sest see defineeris "turvalisus" viisil, mis väidetavalt hõlmab vähemalt mõned ICO pakkumisi. Mõistab kohus SEC kasuks otsustanud, et AdPacks kujutas endast turvalisuse suhtes USA väärtpaberite seadused, põhjendused:
"Majandusliku reaalsust" AdPack ostude oli sarnane investeering kui teenuse ostmine, sest nõudlus oli "ajendatud liikmed ostavad ja tagasiostmise AdPacks et saada uskumatu tulu oma investeeringuid, mitte intensiivne nõudlus Traffic Monsoon teenuseid ".
Teenitavat tulu AdPacks tuli "üksnes teiste pingutustele", vaatamata sellele, et investorid pidid isiklikult külastada mud veebilehed osaleda tulu jagamiseks.
See avab ukse SEC liigitada uue digitaalse valuuta või märgina kui "turvalisus". Ja see võib tähendada, et kohtud vaata kaugemale nomenklatuuri vaadates, et klassifikatsioon. Kui aluseks olev majanduslik sisu ICO välja või tunne investeering, lihtsalt nimetades seda teise nime (näiteks "annetus", "eelmüügis" või "crowdsale") ei tohi kanda päevas.
Samuti SEC võib pidada ICO olla turvalisuse väljastamist, isegi kui need, kes omandavad uue mündi või žetooni on mõned jätkuvalt oluline roll organisatsioonis.
2. SEK laienev varjatud
Euroopa Kohtu otsus Traffic Monsoon läbimurde küsimuses SEC territoriaalne katvus.
Kohus leidis, et ettevõtte välismaa müügi allusid täitetoimingu sest "olulisi samme edendavaid rikkumise" esines USAs. Kohus konkreetselt märkida, et Traffic Monsoon eostati ja edendada inimeste asub USAs.
See põllumajandusettevõttes, annavad aimu laiendatud SEC (või USA justiitsministeeriumi) asutusel viia täitmise nõuete isegi kui väärtpaberitehingute avaldub täielikult väljaspool USA.
Ettevõtted osalemine tooraineorganisatsioonides vaja hoolikalt mõista, milline mõju võib nende emiteerimise USAs ja kuidas nad turustada või müüa uus mündid ja märgid.
3. Klassi tegevusi ja tooraineorganisatsioonides
Liikluse Monsoon juhul võib avada ukse eranõuded Pettunud mitte-USA investorid.
Tavaliselt saavad eraisikud tuua USA väärtpaberite nõuete ainult siis, kui väärtpaber on noteeritud USA börsil, või kui ostu või müügi turvalisuse toimus USAs. Kohus leidis, et see standard oli täidetud, sest Traffic Monsoon oli Utah äriühing ja seega isegi AdPack müüki välismaistele isikutele interneti olid "kodumaiste tehingute".
Pettunud välisinvestorite võib tugineda selles osas otsust säilitada eranõuded USA kohtutes. Ja arvestades piiratud ressurssidest SEC täitmise jagunemise, see võib osutuda kõige suurem risk, mis tulenevad otsuse.
4. Kontuurid Ponzi skeem
Samuti leidis kohus, et Traffic Monsoon on AdPack investeeringute korraldus kujutas endast Ponzi skeemi. Seda seetõttu, allosas on "naaseb [olid] ei põhine nende all oleva äritegevuse" ja selle asemel "raha uute investorite [oli] tasuda varem investorid".
Lisaks märkis kohus, et Ponzi skeem on olemas, kui investor kasumit "ei loo edu aluseks äritegevust vaid pärinevad kapitali sissemaksete hiljem meelitas investoreid".
Selle tulemusena mõistis kohus arestimise kõik seltsi vahendite ja käskis ettevõtte koguda täiendavaid makseid.
Kui kohaldada laiemalt, selle osaluse võib mõjutada muu hulgas varajases staadiumis ettevõtjate teadlikkuse järjestikuste rahastamisetappidena. Keskkonnas, kus vähemalt paar teravdatud tooraineorganisatsioonides on avalikult hukka kui Ponzi skeemid, ettevõtted ja investorid peaksid olema teadlikud lai ja sageli ebamäärased kontuurid Ponzi skeemi alusel USA väärtpaberite seadusi.
Praeguseks on ICO õigusaktide järgimise arutelu on keskendunud kas äsja välja mündid ja märgid on väärtpaberite suhtes SEK pädevusse.
Liikluse Monsoon otsus on potentsiaalselt märkimisväärne areng, mis nõuab suurt tähelepanu, eriti koos Szczepanik hoiatust kaitsta investoreid.
Mitte ainult ostjad, kuid müüjad valvel.

matches: kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus


Kokku: 4212| Näitan: 101 - 120
2-16-18537/35 Riigikohtu tsiviilkolleegium 28.01.2019
PankrS § 118 lg 2
Haldur peab abieluvaralepingu või ühisvara jagamise lepingu alusel võlgniku vara hulgast välja läinud esemete pankrotivara hulka saamiseks esitama nii tehingu tagasivõitmise kui ka ühisvara jagamise nõude. (p 12) Seadus ei reguleeri, kuidas arvestada ühisvara jagamise kokkuleppe tagasivõitmise korral tagasivõitmise tagajärjel moodustuva ühisvara jagamise nõude aegumistähtaega. PankrS § 112 ei saa tõlgendada viisil, et abieluvaralepingu või ühisvara jagamise lepingu tagasivõitmise nõude esitamine pärast aasta möödumist pankroti väljakuulutamisest on küll võimalik, kuid sisutu, sest tagasi võidetud ühisvara ei saa jagada. Tagasivõitmise korral ei ole esemed, mida ühisvarasse tagasi võidetakse, pankroti väljakuulutamise ajal veel ühisvara hulgas, vaid saavad sinna kuuluda alles pärast tagasivõitmise hagi rahuldamist. Tagasivõidetavad esemed ei pruugi ühisvaras olla ka aasta möödumisest pärast pankroti väljakuulutamist. Aegumistähtaja eesmärk ei saa olla keelata ühisvara jagamast. Kui ühisvara tekib alles tagasivõitmise tulemusena, siis on sellise ühisvara jagamise nõue olemuslikult seotud tagasivõitmise nõudega ja seega tuleb selle nõude aegumistähtaja arvestamisel lähtuda samadest alustest nagu tagasivõitmise nõude aegumise arvestamisel. (p-d 10-14) Kui kohtule on esitatud abieluvaralepingu või ühisvara jagamise lepingu tagasivõitmise nõue, saab kohus selgitada, et nõudel on perspektiivi juhul, kui taotletakse ka tagasi võidetud ühisvara jagamist ja võlgniku osa ühisomandist, ning selleks tuleb esitada vastav nõue. (p 15)
2-18-18244/8 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 22.01.2019
Ülalpidamisvaidlused ei kuulu Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni leping õigusabi ja õigussuhete kohta tsiviil-, perekonna- ja kriminaalasjades (Eesti-Vene õigusabileping) artiklite 29-32 kohaldamisalasse (p 8). Seega tuleb ülalpidamisasjades kohaldada Eesti-Vene õigusabilepingu kohtualluvuse üldnormi, s.o artiklit 21 (p 11).
Sundtäitmine ei ole lubatav olukorras, kus hagejatel (pantijatel) on kostja (sissenõudja, hüpoteegipidaja) vastu kahju hüvitamise nõue, mida on võimalik kostja nõudega tasaarvestada. Juhul kui kostja on rikkunud hagejate suhtes tagatislepingu sõlmimisel kohustust teavitada lepingueelsete läbirääkimiste käigus hagejaid asjaoludest, mis seavad eelduslikult laenusaaja (põhivõlgnik) majandusliku suutlikkuse laenu iga kuu tagasi maksta kahtluse alla (vt VÕS § 14 lg 2), võib hagejatel kui tagatise andjatel tekkida kostja kui hüpoteegipidaja vastu kahju hüvitamise nõue. Ühtlasi on hagejatel õigus oma kahju hüvitamise nõue kostja nõudega tasaarvestada (VÕS § 197). Viidatud õigused on hagejatel kui pantijatel AÕS § 279 lg 7, samuti AÕS § 351 lg 1 alusel (p 10). Otsustades selle üle, kas hagejate kahju hüvitamise nõue kostja vastu on muutunud sissenõutavaks, tuleb hinnata, kas esinevad erandlikud asjaolud (asjaolud, mille kohaselt on hagejate kulutuste kandmine vältimatu), mis annavad alust asuda üldreeglist (kahju hüvitamise nõue ei saa üldjuhul muutuda sissenõutavaks enne, kui kahju on tekkinud) erinevale seisukohale. Kinnisasja omanikul, kes ei ole võlgnik, on võimalik lõpetada hüpoteegipidaja nõue võlgniku vastu ka tasaarvestusega VÕS § 197 järgi. Kinnisasja omaniku suhtes oleks ebaõiglane, kui ta hüpoteegipidaja vastu nõude olemasolu korral ei saaks kasutada seda võlgniku vastu esitatud nõude lõpetamiseks ja seega täitemenetluse lõpetamiseks. Tasaarvestada ei ole võimalik hüpoteegipidaja nõuet hüpoteegi realiseerimiseks, küll aga saab selle rahuldamist vältida, kui tagatud nõue on tasaarvestusega lõppenud (Riigikohtu 24. oktoobri 2006. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-93-06, p 17) (p 11) Sundtäitmine on põhimõttelistelt võimalik tunnistada TMS § 221 lg 1 esimese lause alusel lubamatuks ka põhjusel, et võlgnikul on sissenõudja vastu nõue, mis annab talle õiguse sissenõudja suhtes täitmisest keelduda VÕS § 110 alusel (vt Riigikohtu 20. märtsi 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-5-12, p 42). VÕS § 110 ei anna aga pantijale alust oma kohustuste täitmisest keelduda, sest viidatud sättes märgitud täitmisest keeldumise õiguse kasutamise eelduseks on võlgniku ja võlausaldaja vaheline võlasuhe. (p 13)
Kui liisinguvõtja ei ole andnud liisinguandjale volitust sõlmida kindlustusleping liisinguesemele, ega ole seda lepingut ka heaks kiitnud, siis on see kindlustusleping TsÜS § 129 lg 1 järgi tühine. (p 30) Tühise kindlustuslepingu järgi üleantu tuleb tagastada alusetu rikastumise sätete järgi (p 31).
Tühise kindlustuslepingu järgi üleantu tuleb tagastada alusetu rikastumise sätete järgi (p 31). Kui liisinguandja edastas liisinguvõtja tasutud kindlustusmaksed kindlustusandjale, st tegutses maksete vastuvõtmisel eelduslikult kindlustusandja kui saaja esindajana, tuleb soorituse saajaks ja seega isikuks, kellelt võiks nõuda kindlustusmakse tagastamist, VÕS § 1028 lg 1 alusel lugeda kindlustusandja. (p 32)
Tüüptingimus, mis välistab liisinguvõtja kindlustusleppe ülesütlemise õiguse või piiramise, kahjustab liisinguvõtjat ebamõistlikult ja on seetõttu tühine VÕS § 42 lg 1 järgi. (p 45.2) Tüüptingimus, mis näeb kindlustusvõtjale ette tasu maksmise kindlustusleppe lõpetamise eest, on ebamõistlikult kahjustava tüüptingimusena VÕS § 42 lg 1 alusel tühine. Tarbijale lepingu seaduses sätestatud lõpetamise õiguse kasutamisele tasu maksmise kohustuse sätestamine vähemalt üldjuhul tarbijat ebamõistlikult kahjustav ja seega tühine tüüptingimus. Krediidiandja tasu võtmine lepingu ennetähtaegse kokkuleppel muutmise või lõpetamise eest ei pruugi olla siiski alati keelatud. Eriti kui see puudutab nt tehingutingimuste muutmist või krediidi ennetähtaegset tagastamist või refinantseerimist ega kahjusta teist lepingupoolt ebamõistlikult. (p 45.3)
Lapse võib kinnisesse lasteasutusse paigutada SHS § 130^2 lg 1 alusel, kui on täidetud kaks kriteeriumi, millest esimene käsitleb lapse käitumise ohtlikkust ning teine seda, et lapse käitumisest tulenevat ohtu ei ole võimalik kõrvaldada ühegi vähem piirava meetmega. (p 17) Oluline on, et lapse käitumisega kaasnevat ohtu ei hinnataks abstraktselt, vaid aluseks võetaks asjaolud, mis näitavad, kui pika aja jooksul ja millise sagedusega on lapse käitumine olnud probleemne ning milles väljendub oht lapse enda elule, tervisele või arengule või teiste isikute elule või tervisele. Lapse kinnisesse asutusse paigutamise üle otsustades tuleb kõiki asjaolusid koosmõjus hinnata ja kaaluda. (p 18) SHS § 130^2 lg 1 eesmärk ei ole püüda kaasata last kõigisse olemasolevatesse programmidesse, vaid et konkreetse vaidluse asjaolude kohaselt tuleb otsustada, kas on olemas mingi programm, mis selle lapse puhul oleks kohane ja talle kasulik. Lapse kinnisesse lasteasutusse paigutamine on asjakohane meede, kui see aitab tagada lapse heaolu, piirata tema kahjustavat käitumist ja saavutada teenusega taotletud eesmärke olukorras, kus vähem piiravate meetmete rakendamine ei oleks tulemuslik. Kinnisesse lasteasutusse paigutamine on põhjendatud ka juhul, kui kohus on veendunud, et laps ei soovi teha või ei ole võimeline tegema piisavalt koostööd muude meetmete rakendamiseks. (p 19) Kohus saab leebemate meetmete võimalikkuse hindamiseks lähtuda esitatud avaldusest, kus peab muu hulgas kajastuma ülevaade varasematest meetmetest ja põhjendus vähem piiravate meetmete puudumise. Kohus saab uurimisprintsiipi rakendades vajadusel ka ise täiendavalt asjaolusid selgitada või tõendeid koguda. (p 20) Oluline on arvestada ka kinnisesse lasteasutusse paigutamata jätmise tagajärgi. Kinnisesse lasteasutusse paigutamine on põhjendatud, kui paigutamata jätmisega kaasneks suurem kahju. Kohus saab tagajärgi kaaluda igal üksikjuhul eelnevat Vähem piiravate meetmete kohaldamine ei ole asjakohane olukorras, kus laps ei ole koostöövalmis. Kohus saab arvesse võtta seda, et laps ei ole seni ametiasutustega koostööd teinud, mh politseisse ja kohtulikule ärakuulamisele ilmunud. (p 25)
Pärast pärandist loobumist ei ole võlgnikul subjektiivset pärimisõigust. Seega ei ole olemas PärS §-s 126 nimetatud pärandiosa, mida võlgnikul oleks õigust saada ja võlgniku pärandiosale ei saa seega ka sissenõuet pöörata. (p 13.2) Võlgniku pärandist loobumise tagajärjel selgitatakse pärandaja järel pärima õigustatud isikud välja vastavalt seaduse või viimse tahte kohase pärimise reeglitele. Järgmisena pärima õigustatud isikutele ei lähe võlgniku loobumise tõttu üle võlgniku pärimisõigus või tema õigus pärandiosale. Võlgniku subjektiivne pärimisõigus lõpeb. Järgmisena pärima õigustatud isikutel tekib endil subjektiivne õigus pärida pärandaja järel vastavalt pärimisõiguse reeglitele. Võlgniku õigusele, mis on lõppenud, ei saa sissenõuet pöörata. (P 13.3) Kuna järgmisena pärima õigustatud isikutel on endal subjektiivne pärimisõigus, saab võlausaldaja nõudeõigus PärS § 126 järgi olla suunatud võlgniku loobumise tagajärjel järgmisena pärima õigustatud isikute, mitte võlgniku vastu. PärS § 126 annab võlausaldajale eripärasena õiguse pöörata sissenõue pärandist loobunud võlgniku asemel pärima õigustatud isiku varale. Võlausaldaja nõude eripära seisneb selles, et seadusest tulenevalt tagavad võlausaldaja nõuet võlgniku vastu võlgniku loobumise tõttu pärima õigustatud isikud. Säte kaitseb võlausaldaja huve juhtudel, mil võlgnik on pärandist loobunud ja tal ei ole vara, mille arvel oleks võimalik võlga tasuda. (p 14) PärS § 126 võimaldab sissenõude pöörata loobunud võlgniku asemel pärinud isiku mõttelisele osale pärandvara ühisusest ulatuses, milles pärima õigustatud isik päris võlgniku loobumise tagajärjel. (p 19) Selleks, et võlausaldaja saaks maksma panna PärS §-st 126 tuleneva nõudeõiguse, peab ta esitama kohtusse hagi isikute vastu, kes pärisid võlgniku loobumise tõttu võlgniku asemel. Kohtumenetluses saab kohus hinnata PärS § 126 kohaldamise eeldusi. (p 24)
Kui pärandvara on jagamata, siis ei saa kohtutäitur arestida pärandvara hulka kuuluvat kinnisasja, sest pärandvaras olevad konkreetsed esemed kuuluvad kuni pärandvara jagamiseni kaaspärijatele ühiselt (PärS § 147) ehk on nende ühisomandis. (p 16) Olukorras, kus on mitu pärijat ning pärandvara on veel jagamata, saab pöörata sissenõude pärandvara ühisuse osale, mitte pärandvaras olevale konkreetsele esemele või mõttelisele osale sellest. (p 17) Kuna võlgniku õigused lõpevad pärandist loobumisega ehk võlgnikul ei ole õigust pärandvarale, millele saaks sissenõude pöörata, siis tuleb sissenõue pöörata võlgniku asemel pärima õigustatud isikute, mitte võlgniku varale. (p 18)
PärS §-st 126 tulenev nõudeõigus ei anna sissenõudjale iseenesest täitedokumenti, et pöörata sundtäitmisel sissenõue võlgniku asemel pärima õigustatud isikute varale. (p 20) Selleks, et võlausaldaja saaks maksma panna PärS §-st 126 tuleneva nõudeõiguse, peab ta esitama kohtusse hagi isikute vastu, kes pärisid võlgniku loobumise tõttu võlgniku asemel. (p 24) Isik, kes soovib vaidlustada seda, et kohtutäitur alustas täitemenetlust dokumendi alusel, mis ei ole täitedokument TMS § 2 järgi, peab esitama kaebuse kohtutäituri otsuse peale (vt Riigikohtu 6. juuni 2018. a määrus tsiviilasjas nr 2-17-8643/28; 20. aprilli 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-142-15, p 16). (p 21)


Tallinna Kalasadama ümbruse detailplaneeringu teisel avalikul väljapanekul arvestamata jäetud vastuväidete kirjalik ärakuulamine - Omanikud
03.juuni 2014
Tallinna Linnavalitsus esitas 12.12.2013 kirjaga nr LV-1/3235 Harju maavanemale järelevalve teostamiseks Tallinna Kalasadama ümbruse detailplaneeringu (edaspidi Detailplaneering). Kõnealune Detailplaneering võeti vastu Tallinna Linnavalitsuse 30.06.2008 korraldusega nr 1279-k ning selle teistkordne (II) avalik väljapanek toimus ajavahemikus 13.07.2012 kuni 10.08.2012. Avaliku väljapaneku ajal andis Teele Pehk (allkirjade kogumise juht) MTÜ Telliskivi Selts nimel 10.08.2012 Tallinna Linnaplaneerimise Ametile (edaspidi TLPA) üle ühispöördumise "Kalaranna, Kalasadama ja Kultuurikilomeetri väärtuste kaitseks" (edaspidi Ühispöördumine), millele oli antud ligikaudu 2052 allkirja, neist 1106 veebikeskkonnas http://petitsioon.ee/kalaranna-ja-kultuurikilomeetri-kaitseks
Ühispöördumise allkirjastanud isikud leidsid, et:
Ühispöördumises ühineti ka MTÜ Telliskivi Seltsi poolt 10.08.2012 Detailplaneeringu kohta esitatud vastuväidetega, mis on kättesaadavad seltsi veebilehelt http://telliskiviselts.info/linnaruum/kuum-linnaruum/kalasadama-detailplaneering/kalasadama-%C3%BCmbruse-dp-menetlus-2012.
Vastuväite kirjas märgiti, et Detailplaneering on vastuolus planeerimisseaduse (edaspidi PlanS) ja haldusmenetluse põhimõtetega ja seega õigusvastane. Planeeringumenetluse käigus esitatud kaalutlused ehituskeeluvööndi vähendamise kohta ei ole kooskõlas looduskaitseseadusega ning planeeringu joonisele märgitud kallasrada ei ole kooskõlas veeseadusega. Kohalik omavalitsus ei ole Detailplaneeringu menetlemisel lähtunud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduses sätestatud põhimõttest, mille kohaselt juhitakse omavalitust lähtudes linnaelanike õigustatud vajadustest ja huvidest.
TLPA selgitas vastusena Ühispöördumisele oma 05.09.2012 kirjas nr 3-2/1567-206, et Kalaranna supelranna kavandamine ei ole võimalik keskkonnaalaste piirangute ning mittevastavuse tõttu Vabariigi Valitsuse 03.04.2008 määrusele nr 74 „Nõuded suplusveele ja supelrannale“. Sadama kavandamine ning rannajoone muutmine on kooskõlas Tallinna Linnavolikogu 09.12.2004 määrusega nr 54 kehtestatud "Paljassaare ja Russalka vahelise rannaala üldplaneeringuga". Detailplaneeringus määratakse alustingimused avaliku arhitektuurikonkursi korraldamiseks, mida tulenevalt esitatud ettepanekutest täiendatakse. Detailplaneeringus antud lahendus on illustratiivne ning kujutab üht võimalikku lahendust. Kalamaja möödasõidutee (Kalaranna tänav) ja Kultuurikilomeetriga analoogne kergliiklustee on kavas lahendada eraldi teeprojektiga.
Harju maavanem vastas Tallinna Linnavalitsuse pöördumisele 20.01.2014 kirjaga nr 6-7/2014/482 ning teatas, et Harju Maavalitsusel on kavas korraldada TLPA esindajatega nõupidamine Detailplaneeringu materjalide ja menetlusdokumentide ülevaatamiseks. Seejärel kuulatakse ära detailplaneeringu avalikul väljapanekul vastuväiteid esitanud isikud, kelle vastuväiteid ei arvestatud ning kohaliku omavalitsuse esindajad. Nõupidamine korraldati 04.02.2014. Vastuse nõupidamisel esitatud maavanema märkustele esitas TLPA 28.03.2014 kirjaga nr 3-2/13/1567-47.
Haldusmenetluse seaduse (edaspidi HMS) § 13 lõike 1 kohaselt on menetlusosalisel õigus kasutada haldusmenetluses esindajat, kes võib esindada menetlusosalist kõigis menetlustoimingutes, mida seadusest tulenevalt ei pea menetlusosaline tegema isiklikult. HMS § 13 lõike 2 kohaselt antakse esindusõigus kirjaliku volitusega. Ühispöördumise allkirjastanud isikud ei ole volitanud Teele Pehki ennast esindama ning enamus neist on lisanud pöördumisele oma posti- või e-posti aadressi. Seda asjaolu saab käsitleda Ühispöördumisele allkirja andnud isikute tahteavaldusena osaleda isiklikult planeerimismenetluses ning saada oma vastuväidete osas tagasisidet.
PlanS § 23 lõike 3 punkti 5 kohaselt on järelevalvet teostava maavanema pädevuses avalikul väljapanekul kirjalikke vastuväiteid esitanud isikute ja planeeringu koostamist korraldava kohaliku omavalitsuse ärakuulamine ja seisukoha andmine vastuväidete kohta, kui neid vastuväiteid planeeringu koostamisel ei arvestatud. PlanS § 20 lõike 1 kohaselt on vastuväide planeeringu avaliku väljapaneku ajal esitatud mittenõustuv seisukoht või väide, et planeeringu menetlemisel ei ole täidetud seaduse nõudeid. Seega tuleb Detailplaneeringu järelevalve käigus ära kuulata ka need isikud, kes allkirjastasid Ühispöördumise.
HMS § 40 lõige 1 sätestab, et enne haldusakti andmist peab haldusorgan andma menetlusosalisele võimaluse esitada kirjalikus, suulises või muus sobivas vormis asja kohta oma arvamus ja vastuväited.
Tulenevalt HMS § 40 lõikest 1 ja PlanS § 23 lõike 3 punktist 5 kuulab Harju maavanem Detailplaneeringu avalikul väljapanekul Ühispöördumise allkirjastanud ning MTÜ Telliskivi Selts poolt esitatud vastuväiteid toetanud isikud, kelle kontaktandmed on olnud kättesaadavad, ära kirjalikus menetluses. Seda põhjusel, et Ühispöördumise allkirjastanud isikute arv on olnud sedavõrd suur. Lisaks on Harju Maavalitsusel kavas kutsuda Ühispöördumise initsiaatorid - MTÜ Telliskivi Seltsi esindajad, suulisele ärakuulamisele. Maavalitsusel on kavas ära kuulata suuliselt ka ülejäänud Detailplaneeringu II avaliku väljapaneku ajal vastuväiteid esitanud isikud, kes Ühispöördumisega ei olnud seotud. Harju Maavalitsuses toimuvatest suulise ärakuulamise aruteludest teavitati Harju maavanema 08.05.2014 kirjadega nr 6-7/2014/1612.
Eeltoodust lähtuvalt palun ühispöördujatel teavitada Harju Maavalitsust, kas jääte esitatud vastuväidete juurde või olete nõus kohaliku omavalitsuse poolt planeeringumenetluse käigus antud vastusega ja/või valmis vastuväitest loobuma. Selgitan, et Teil on ka võimalus Detailplaneeringu II avaliku väljapaneku ajal esitatud vastuväidet täiendavalt põhjendada ja esitada ettepanekud võimaliku kokkuleppe saavutamiseks. Siinkohal rõhutan, et maavanema poolt läbiviidava järelevalvemenetluse eesmärgiks on Detailplaneeringu II avaliku väljapaneku käigus esitatud vastuväidete ärakuulamine, mistõttu uusi vastuväiteid Detailplaneeringu koostamise praeguses etapis enam esitada ei saa. Palun Teil saata oma seisukoht hiljemalt 13.06.2014 e-posti aadressile: info@mv.harju.ee.
Maavanem annab oma seisukoha Detailplaneeringu avaliku väljapaneku käigus esitatud vastuväidetele pärast vastuväiteid esitanud isikute suulist ja kirjalikku ärakuulamist. Juhul, kui vastuväiteid esitanud isikud ei kasuta oma õigust kirjalikus menetluses osalemiseks, kuid ei loobu esitatud vastuväidetest, siis käsitleb maavanem nende poolt esitatud vastuväiteid ülesjäänud vastuväidetena ning annab vastuväidete kohta seisukoha kirjaliku menetluse käigus, isikute osavõtuta.
Juhul, kui Te soovite kindlasti enda ärakuulamist suuliselt, siis palun Harju Maavalitsust sellest teavitada hiljemalt 13.06.2014 ning esitada vastav taotlus e-posti aadressile: info@mv.harju.ee.
Vastavalt HMS § 31 lõike 1 punktidele 1 ja 2 informeerib Harju Maavalitsus Detailplaneeringu avalikul väljapanekul arvestamata jäetud vastuväidete kirjalikust ärakuulamisest ka ajalehtede Pealinn ja Postimees vahendusel, kuna Ühispöördumisele allakirjutanuid oli üle saja inimese ja osaliselt puudusid nende kontaktandmed.
Kirjalikus menetluses ärakuulatavaid Ühispöördumise allkirjastanud isikuid, kelle kontaktandmed olid olemas, teavitatakse nende ärakuulamisest kas posti teel või e-kirjaga. E-kirjad saadetakse e-posti aadressidelt: Ele.Panfilov@harju.maavalitsus.ee ja Kaili.Velleste@harju.maavalitsus.ee.
Maavanema poolt vastuväidetele antavast seisukohast informeeritakse menetlusosalisi pärast planeerimisseaduse kohase järelevalvemenetluse läbiviimist.
1. Tallinna Linnavalitsus, lvpost@tallinnlv.ee
2. Tallinna Linnaplaneerimise Amet, tlpa@tallinnlv.ee
3. MTÜ Telliskivi Selts, info@telliskiviselts.info
Ele Panfilov 611 8795 ele.panfilov@mv.harju.ee
Kultuurikatla ala detailplaneering pannakse avalikule väljapanekule


Riigikogu 04.06.2014 seadus; jõustumiskuupäev 01.07.2014
redaktsioon 18.07.2020 [RT I, 08.07.2020, 5]
(1) Rahandusministeerium koostab koostöös korraldusasutuse ja rakendusasutustega rakenduskava ning peab Euroopa Komisjoniga läbirääkimisi.
(2) Vabariigi Valitsus kinnitab rakenduskava Rahandusministeeriumi ettepanekul. Rahandusministeerium esitab Vabariigi Valitsuse kinnitatud rakenduskava Euroopa Komisjonile.
(2) Korraldusasutus täidab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1303/2013 sätestatud korraldusasutuse ülesandeid, kui ülesande täitmine ei ole käesoleva seadusega pandud rakendusasutusele või rakendusüksusele, ning käesolevas seaduses ja selle alusel antud õigusaktides nimetatud ülesandeid.
(21) Kui käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel on korraldusasutuseks määratud Rahandusministeeriumi valitsusasutus, siis täidab see valitsusasutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1303/2013 sätestatud korraldusasutuse ülesandeid, mida ei ole käesoleva seadusega pandud Rahandusministeeriumile, rakendusasutusele või rakendusüksusele, ning käesolevas seaduses ja selle alusel antud õigusaktides nimetatud ülesandeid.
(22) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1303/2013 sätestatud liikmesriigi ülesandeid täidab Rahandusministeerium või valdkonna eest vastutava ministri määratud ulatuses Rahandusministeeriumi valitsusasutus.
(3) Rakendusasutus esitab Rahandusministeeriumile, korraldusasutusele ja sertifitseerimisasutusele nende ülesannete täitmiseks vajaliku teabe nende nõutud ajaks ja viisil. Põhjendatud juhul ja kui see on teabe saamise eesmärgist tulenevalt võimalik, võib teabe esitamise tähtaega pikendada teavet nõudnud asutuse nõusolekul.
(5) Rakendusüksus esitab Rahandusministeeriumile, korraldusasutusele, rakendusasutusele ja sertifitseerimisasutusele nende ülesannete täitmiseks vajaliku teabe nende nõutud ajaks ja viisil. Põhjendatud juhul ja kui see on teabe saamise eesmärgist tulenevalt võimalik, võib teabe esitamise tähtaega pikendada teavet nõudnud asutuse nõusolekul.
(5) Kui taotluse rahuldamise otsus on tühine haldusmenetluse seaduse tähenduses või tunnistatakse kehtetuks käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel, maksab toetuse saaja saadud toetuse tagasi käesoleva seaduse §-des 48 ja 49 sätestatud tingimustel ja korras.
(6) Kui toetuse saaja või partner ei pea järgima riigihangete seadust ja teenuse, asja või ehitustöö eeldatav maksumus on ilma käibemaksuta võrdne 20 000 euroga või sellest suurem, peab ta järgima riigihangete seaduse §-s 3 sätestatud põhimõtteid.
(3) Kui toetuse saaja tellib sotsiaal- ja eriteenuseid riigihangete seaduse § 126 lõike 1 tähenduses või korraldab riigihanke, mille eeldatav maksumus jääb alla riigihanke piirmäära, kontrollitakse riigihanke kooskõla riigihangete seaduse §-s 3 nimetatud põhimõtetega ning kõnealusele riigihankele kohalduvate riigihangete seaduse sätetega üksnes siis, kui riigihanke eeldatav maksumus on võrdne 20 000 euroga või sellest suurem.
(1) Rahandusministeerium täidab koostöös korraldusasutusega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 125 lõike 2 punktides a ja b nimetatud rakenduskava elluviimise seirega seotud ülesandeid. Rahandusministeerium võib anda rakendusasutusele ja rakendusüksusele rakenduskava tõhusamaks elluviimiseks omal algatusel ja nimetatud määruse artikli 50 lõike 7 kohaste Euroopa Komisjoni tähelepanekute alusel soovitusi ning jälgib nende rakendamist.
(2) Rahandusministeerium koostab koostöös korraldusasutuse ja rakendusasutustega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artiklite 46 ja 50 tähenduses rakenduskava aruande (edaspidi seirearuanne) ja sama määruse artikli 141 lõike 1 tähenduses rakenduskava lõpparuande ning esitab need rakenduskava seirekomisjonile. Korraldusasutus esitab need Euroopa Komisjonile.
(3) Korraldusasutus, rakendusasutused, rakendusüksused ja rahastamisvahendi rakendajad annavad Rahandusministeeriumile seirearuande koostamiseks, rakenduskava elluviimisest muude ülevaadete tegemiseks ja käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud soovituste rakendamise jälgimiseks vajalikku teavet Rahandusministeeriumi nõudmisel.
(1) Valdkonna eest vastutav minister asutab käskkirjaga Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 47 nimetatud rakenduskava seirekomisjoni, mille esimeheks määratakse Rahandusministeeriumi esindaja. Rahandusministeerium tagab seirekomisjoni asjaajamise, sealhulgas materjalide ettevalmistamise ja komisjoni koosolekute protokollimise.
(2) Valdkondliku komisjoni liikmed on Rahandusministeeriumi, rakendusasutuse ja valdkonna partnerorganisatsioonide esindajad.
(1) Rahandusministeerium koostöös korraldusasutusega korraldab või teeb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 56 lõikes 3 nimetatud rakenduskava hõlmavaid hindamisi ning koostab sama määruse artikli 114 lõikes 2 nimetatud hindamiste tulemuste kokkuvõtliku aruande, mille esitab Euroopa Komisjonile korraldusasutus.
(2) Rakendusasutus korraldab või vajaduse korral teeb oma vastutusala meetme tegevuse hindamisi, arvestades rakenduskava seirekomisjoni soovitusi ja käesoleva seaduse § 33 lõike 4 punkti 6 kohaseid ettepanekuid. Rakendusasutus esitab teabe hindamise järelduste ja soovituste ning nende teostamise kohta valdkondlikule komisjonile ja Rahandusministeeriumile.
(3) Rahandusministeerium koostab koostöös korraldusasutuse ja rakendusasutustega käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud hindamiste kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 56 lõikes 1 nimetatud hindamiste kava ning esitab selle rakenduskava seirekomisjonile heakskiitmiseks. Rahandusministeerium esitab hindamiste kavas olevate hindamiste lõpparuanded Euroopa Komisjonile.
(4) Rahandusministeerium esitab rakenduskava seirekomisjonile teabe hindamise järelduste, soovituste ja nende elluviimise kohta.
(5) Rakendusasutus ja rakendusüksus peavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 57 nimetatud järelhindamise käigus vajaduse korral esitama Rahandusministeeriumile teavet Euroopa Komisjonile edastamiseks.
(1) Enne taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse jõustumist või investeeringute kava kinnitamist võib taotlejate ja taotluste kohta avaldada ainult statistilisi ülevaateid, kui käesolevast paragrahvist ei tulene teisiti.
(2) Erandina käesoleva paragrahvi lõikest 1 võib avalikustada järgmised andmed, kui need ei ole muu seaduse alusel määratud piiratud juurdepääsuga teabeks:
<!- START 63b8 -!>
<!- END 63b8 -!>
<!- START 63b9 -!>
<!- END 63b9 -!>
§ 642. Käesoleva seaduse § 26 lõike 6 ja § 28 lõike 3 rakendamine
Käesoleva seaduse § 26 lõikes 6 ja § 28 lõikes 3 nimetatud 20 000-eurost piirmäära rakendatakse nimetatud lõigete 2020. aasta 17. juunil vastuvõetud redaktsiooni jõustumise järel algatatud hangetele, seda ka juhul, kui toetuse andmise tingimusi sisaldav määrus, käskkiri või taotluse rahuldamise otsus näeb ette madalama piirmäära.


text:
Kui asi vaadatakse läbi kirjalikus menetluses ning menetlusdokumendi koostamiseks kasutatakse advokaadibüroo abi, siis ei muutu seda õigusteenust osutanud isik menetlusosalise nõustajaks TsMS § 228 mõttes. Nõustaja pädevus kohtumenetluses on sätestatud TsMS § 228 lg-tes 2 ja 3. Nõustaja võib esineda kohtuistungil koos menetlusosalisega ja anda selgitusi. Nõustaja poolt kohtuistungil esitatu loetakse menetlusosalise poolt esitatuks, kui menetlusosaline seda kohe tagasi ei võta või ei paranda. Nõustaja ei saa aga teha menetlustoiminguid ega esitada taotlusi. Nõustaja pädevus piirdub üksnes koos menetlusosalisega kohtuistungil osalemisega ja seal selgituste andmisega. Kirjalikus menetluses nõustaja kasutamise võimalust seadustikud ette ei näe (vt ka otsuseid kohtuasjades nr 3-3-1-93-08, p 16 ja nr 3-3-1-92-09, p 50). Analoogselt käsitletakse nõustaja pädevust ka tsiviilkohtumenetluses (vt kohtasi nr 3-2-1-161-09, p 12). Riigikohus jääb oma senise praktika juurde, mille kohaselt võib nõustajaks olla spetsialist kohtuasja lahendamiseks vajalikus spetsiifilises küsimuses, kes vahendab kohtule menetlusosalise seisukohti valdkonnas, mida ei viimane ise ega teda esindav advokaat piisavalt ei valda (vt kohtuasi nr 3-3-1-85-06, p 8). Menetlusdokumentide koostamiseks abi osutamine eeltoodud põhimõtetele ei vasta ning seetõttu ei ole sellist abi osutanud isik käsitatav kaebaja nõustajana ning kantud kulu pole tõlgendatav menetluskuluna HKMS § 83 lg 4 p 1 mõttes.
3-3-1-88-10 Riigikohus 09.02.2011
Halduskohtule võib protesti haldusakti või toimingu peale esitada asutus või ametnik, kellele see õigus on antud seadusega. VVS §-s 85 lg-ga 1 on kindlaks määratud maavanema esemelise (sisulise) ja territoriaalse pädevuse. Reeglina on haldusorgani sisepädevuse küsimuseks otsustamine selle üle, millisel füüsilisel isikul on haldusorgani nimel õigus tegutseda. Maavanema kui monokraatse haldusorgani puhul on sisepädevuse küsimus seotud juhtudega, mil maavanem ei saa oma ülesandeid täita ajutise takistuse tõttu või kui tema teenistussuhe on peatatud. Küsimus, kellele võib maavanema ülesanded panna, on reguleeritud regionaalministri 14.12.2006. a määrusega nr 8 kehtestatud "Maavanema ajutise asendamise korraga". Nimetatud määruses on sätestatud, milliseid ametnikke saab ajutiselt volitada täitma maavanema ülesandeid. See tähendab, et maavanema ülesandeid võib täitma volitada üksnes määruses nimetatud ametikohtadel teenistuses olevaid ametnikke, s.o maavalitsuse osakonnajuhatajat või maasekretäri. Avalikus õiguses kehtiva legaalsusprintsiibi kohaselt võib haldusorgan teha üksnes seda, mis on kehtiva õigusega lubatud. Ka huvide konflikti esinemisel tulnuks asendajaks määrata keegi sama maavalitsuse osakonnajuhatajatest või maasekretär, nagu asendamise kord ette näeb.
VangS §-d 24 ja 27 ning VSE §-d 31-38 näevad ette üldise korra kinnipeetava lühiajalisteks kokkusaamisteks vanglaväliste isikutega. Erikord kinnipeetava ja vanglaväliste isikute kokkusaamise osas on ette nähtud üksnes kinnipeetava kohtumisel oma kaitsja või vaimulikuga (VangS §-s 26 ja § 27 lg-tes 2 ja 3). Kinnipeetava esindaja haldusasjas sellist eristaatust ei vaja. Kaitsja ja esindaja ebavõrdne kohtlemine on põhjendatud sellega, et kriminaal- ja väärteoasjades on põhiõiguste riive aste ja intensiivsus tunduvalt suurem kui haldusasjades. Kuna kinnipeetava lühiajaliste kokkusaamiste regulatsiooni kehtestamisel ei ole silmas peetud kokkusaamisi esindajaga, tuleb vangla administratsioonil kinnipeetava kokkusaamiste õiguslikke aluseid kohaldades arvestada neid erisusi, mida toob kaasa põhjendatud vajadus suhelda esindajaga. Põhjendatud vajaduse korral tuleb kinnipeetava kokkusaamisi esindajaga lubada lisaks VangS § 24 lg-tes 1 ja 2 sätestatud miinimummäärale. Kokkusaamiseks vangla juhtkonnale esitatud põhistatud taotluse alusel vangla juhtkond hindab, kas esindaja isiku ja tema maine suhtes ei ole põhjendatud kahtlusi ning kas kokkusaamiseks on mõjuv põhjus. Sellel alusel otsustab vangla juhtkond kohtumise toimumise võimaldamise. Selle otsusega mittenõustumisel võib kokkusaamist taotlenud isik esitada kaebuse halduskohtusse.
HKMS § 14 lg-st 5 tulenevalt võib asutuse volituse alusel haldusorgani esindajaks olla isik, kes töötab antud asutuses. Kui esindajaks on esindatava töötaja, on sellise esindaja kõrvaldamise otsustamine olulisel määral seotud kohtu sisenemisega halduse enesekorralduslikku sfääri. Esindatavaga töö- või teenistussuhtes oleva isiku kõrvaldamine protsessist teise menetlusosalise taotluse alusel saab olla vaid erandlik ja põhineda kaalukatel asjaoludel, mis ilmselgelt välistavad ausa menetluse. TsMS § 88 lg 2 kohaselt ei või isik olla esindaja, kui ta selles asjas on andnud õigusabi isikule, kelle huvid on esindatava huvidega vastuolus. Selles sättes nimetatud õigusabi seondub konkreetse kohtuvaidlusega ning hõlmab selles konkreetses asjas või ka viimasega tihedalt seonduvas kohtuasjas isiku esindamist, esindatava nimel dokumentide koostamist ja kohtumenetlusest osavõttu. Asutuse või juriidilise isikuga töö- või teenistussuhetes oleva isiku poolt oma töö- või teenistusülesannete täitmise käigus kirjade ja muude dokumentide koostamine ei ole iseendast käsitletav õigusabina TsMS § 88 lg 2 mõttes.
HKMS § 15 lg 1 kohaselt on protsessiosalisel õigust saada eraldi dokumendina vormistatud kohtulahendi tõestatud ärakirju. HKMS § 28 lg 2 näeb ette, et protsessiosalised võivad soovi korral saada kohtuotsuse või -määruse ärakirja kohtu kantseleist pärast selle kuulutamist või avalikult teatavakstegemist. Nimetatud säte ei piira protsessiosalise õigust kohtulahendi ärakirjade saamiseks ning protsessiosalisele tuleb tema sellekohase soovi avaldamise korral kohtuotsuse ärakiri anda sõltumata asjaolust, kas ärakiri oli talle posti teel saadetud või mitte. Kui kohus on protsessiosalist üheselt teavitanud, et kohtulahendi ärakiri saadeti temale posti teel, ei saa isikult nõuda, et ta peab ise hoolitsema ärakirja õigeaegse kohalejõudmise eest. Siiski ei või protsessiosaline oodata kohtuotsuse ärakirja omapoolset huvi üles näitamata ebamõistlikult pikka aega.

matches:
§ 228
§ 228
Riigikohus
§ 83
Riigikohus
§ 27
§ 24
§ 14
§ 88
§ 88
§ 15
§ 28
kohus


Täpsemad nõuded jäätmepõletus- ja koospõletustehase käitamisele – Riigi Teataja
Täpsemad nõuded jäätmepõletus- ja koospõletustehase käitamisele - sisukord
§ 2 Orgaanilise süsiniku üldsisaldus räbus ja koldetuhas
§ 3 Põletamisel tekkinud gaasi temperatuur ja viibeaeg koldes
§ 4 Nõuded abipõleti käitamise kohta
§ 5 Nõuded automaatsüsteemi jäätmete etteandmise katkestamiseks
§ 6 Väljuvate gaaside puhastamisel tekkiva heitvee suublasse juhtimise piiramise nõue
RT I, 26.06.2013, 18
Vastu võetud 20.06.2013 nr 41
Määrus kehtestatakse tööstusheite seaduse § 91 lõike 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse täpsustavad nõuded jäätmepõletus- ja koospõletustehase käitamise kohta.
§ 2. Orgaanilise süsiniku üldsisaldus räbus ja koldetuhas
(1) Jäätmepõletus- ja koospõletustehast käitatakse nii, et:
1) orgaanilise süsiniku üldsisaldus (Total Organic Carbon – edaspidi TOC) jäätmete põletamisel tekkinud räbus ja koldetuhas on alla 3% või
2) räbu ja koldetuha kuumutuskadu on alla 5% selle materjali kuivmassist.
(2) Vajaduse korral peab TOC-i vähendamiseks kasutama jäätmetele sobivaid eeltöötlustoiminguid.
§ 3. Põletamisel tekkinud gaasi temperatuur ja viibeaeg koldes
(1) Jäätmepõletus- ja koospõletustehast käitatakse nii, et jäätmete põletamisel ja koospõletamisel tekkinud gaasi temperatuur on tõstetud juhitavalt ja ühtlaselt pärast viimast põlemisõhu sisestamist temperatuurini vähemalt 850 °C.
(2) Selliste ohtlike jäätmete põletamisel või koospõletamisel, mis kloorina väljendatuna sisaldavad halogeenitud orgaanilisi aineid üle ühe massiprotsendi, tuleb tõsta pärast viimast põlemisõhu sisestamist temperatuur vähemalt 1100 °C-ni.
(3) Jäätmete põletamisel ja koospõletamisel isegi kõige ebasoodsamates tingimustes tekkinud gaasi temperatuur peab vastama käesoleva paragrahvi lõikes 1 või 2 nimetatud tasemele ja gaasi viibeaeg koldes peab olema vähemalt kaks sekundit.
(4) Jäätmete põletamisel või koospõletamisel tekkinud gaasi temperatuuri mõõdetakse kolde siseseina juures või mõnes muus loa andja määratud esinduslikus punktis.
§ 4. Nõuded abipõleti käitamise kohta
(1) Tehase iga jäätmepõletusseadme kolle tuleb varustada vähemalt ühe abipõletiga, mis peab lülituma tööle automaatselt ning tagab põletamisel tekkiva gaasi nõutava temperatuuri.
(2) Abipõletit kasutatakse tehase jäätmepõletusseadmete:
1) käivitamisel käesoleva määruse § 3 lõikes 1 või 2 sätestatud temperatuuri saavutamiseni, kui põletamisel tekkiva gaasi temperatuur on langenud alla eelnimetatud piiri;
2) seiskamisel käesoleva määruse § 3 lõikes 1 või 2 sätestatud temperatuuri säilitamise tagamiseks kogu kõnealuse toimingu aja kestel ja seni, kuni koldes on veel põletamata jäätmeid.
(3) Abipõletis ei tohi kasutada kütust, mis põhjustab suurema heite kui see, mis tekib gaasiõli, vedeldatud gaasi või maagaasi põletamisel.
(4) Gaasiõli käesoleva määruse tähenduses on:
1) igasugune toornaftast saadud vedelkütus, mis vastab Euroopa nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 07.09.1987, lk 1–675) kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri CN-koodide 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 45 või 2710 19 49 määratlusele või
2) igasugune toornaftast saadud vedelkütus, mille mahust destilleerub ASTM D86 meetodi järgi temperatuuril 250 °C vähem kui 65% (kaasa arvatud destillatsioonikaod) ja temperatuuril 350 °C vähemalt 85% (kaasa arvatud destillatsioonikaod).
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktides 1 ja 2 nimetatud vedelkütuste hulka ei kuulu laevakütused.
§ 5. Nõuded automaatsüsteemi jäätmete etteandmise katkestamiseks
(1) Tehasel peab olema automaatsüsteem, mis käivitub siis, kui põlemisel tekkiva gaasi temperatuur on jõudnud käesoleva määruse § 3 lõikes 1 või 2 sätestatuni, või katkestab jäätmete etteandmise põletamiseks juhul kui:
1) põlemisel tekkiva gaasi temperatuur langeb alla käesoleva määruse § 3 lõikes 1 või 2 sätestatud temperatuuri või käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt määratud taseme;
2) vastavalt tööstusheite seaduse § 104 lõike 3 alusel kehtestatud nõuetele väljuvates gaasides tehtud saasteainete pidevmõõtmised osutavad, et mõnda saasteaine heite piirväärtust on ületatud puhastusseadmete häire või rikke tõttu.
(2) Käesoleva määruse §-des 3 ja 4 ning käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud temperatuuride ja viibeaegade väärtustest erinevaid väärtusi võib loa andja käitajale lubada loaga, kui tehases põletatakse ühte liiki jäätmeid ja kui käitaja tõendab loa andjale, et jäätmete põletamise keskkonnamõju võrreldes eelpool nimetatud nõuetega ei suurene.
§ 6. Väljuvate gaaside puhastamisel tekkiva heitvee suublasse juhtimise piiramise nõue
Tehasest väljuvate gaaside puhastamisel tekkiva reovee käitlemise tulemusena tekkiva heitvee juhtimist suublasse tuleb nii palju kui võimalik piirata.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll, ELT L 334, 17.12.2010, lk 17–119).


§ 20 Lepingu ülesütlemine
§ 49 Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti ja politseiasutuse valduses oleva sõidukiga tekitatud liikluskahju hüvitamise kord
§ 66 Garantiifondi andmebaas
§ 661 Kohustusliku liikluskindlustuse kindlustuspoliisi või kindlustuslepingu sõlmimise kohustusest vabastamise tõendi esitamata jätmine või liikluskindlustuse lepingu sõlmimata jätmine
18.02.2004 RT I 2004, 14, 90 25.03.2004ja osaliselt 1. 05. 2004
(1) Leping tuleb sõlmida vähemalt kaherattalise mootorsõiduki ja selle haagise suhtes (edaspidi sõiduk), millele valmistajatehase poolt lubatud suurim kiirus on üle 15 kilomeetri tunnis ja millel peab olema registreerimismärk. Eelnimetatud sõidukina käsitatakse ka trammi, trollibussi ja nende haagiseid.
(2) Lepingute sõlmimine Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti või politseiasutuse valduses olevate sõidukite suhtes ei ole kohustuslik, kui sõiduki registreerimistunnistusel on sõiduki omaniku kohale märgitud kaitsejõud või eelnimetatud asutus ja sõiduki kohta on rahandusministri kehtestatud korras antud tõend lepingu sõlmimise kohustusest vabastamise kohta . Kui tõend puudub, tuleb sõiduk kindlustada.
(3) Sõiduki põhiasukohaks on käesoleva seaduse tähenduses riik, kus sõiduk on kantud registrisse, või juhul kui registrinumbri, kindlustustähise ega muu sellesarnase eraldusmärgi sõidukile paigutamist ei nõuta, siis riik, kus on sõidukit valdava isiku alaline elukoht.
2) kindlustusjuhtum põhjustati sõidukiga, mille suhtes kindlustusjuhtumi toimumise ajal seadust rikkudes ei olnud lepingut.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõude esitab isikule, kes oli sõiduki omanik ajal, kui sõiduki suhtes oli leping käesolevat seadust rikkudes sõlmimata, Garantiifond liiklusregistrisse kantud andmete alusel.
(8) Kui sõiduki suhtes on leping käesolevat seadust rikkudes sõlmimata, saadab Garantiifond viivitamata sellekohase teate sõiduki omanikule või kasutajale liiklusregistrisse kantud andmete alusel.
(9) Liiklusregistri volitatud töötleja tagab Garantiifondile võimaluse teha online-süsteemis päringuid liiklusregistri andmete kohta käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks.
(3) Kindlustusandja on kohustatud vormistama lepingu ühtset online-süsteemi kasutades. Kindlustusandja peab online -süsteemis edastama Garantiifondile saadud teated liiklusõnnetuste ja kindlustusjuhtumite ning väljamakstud hüvitiste kohta.
[Kehtetud – RT I 2004, 90, 616 - jõust. 01.01.2005]
(2) Lepingu vormid ja poliiside vormid kinnitab rahandusminister .
(5) Lepingu kehtimist eeldatakse Euroopa Liidu liikmesriigi (edaspidi liikmesriik) ning Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni (edaspidi lepinguriik) registreerimismärgiga sõiduki suhtes.
(7) Kui vabatahtliku kindlustuslepingu kindlustusandja on hüvitanud kahju, mis kuulub hüvitamisele käesoleva seaduse või lepingu alusel, siis läheb talle üle kannatanu nõudeõigus. Sellisel juhul on nõudeõiguse omandanud kindlustusandjal kannatanu õigused kindlustuse komisjoni menetluses. Nõudeõiguse omandanud kindlustusandja suhtes ei kohaldata kindlustustegevuse seaduse ( RT I 2004, 90, 616 ) § 126 lõiget 3.
(8) Käesolevas seaduses sätestatust kindlustusvõtja või kannatanu kahjuks kõrvalekalduv kokkulepe on tühine.
(1) Tavaleping sõlmitakse Eesti registrisse kantud või teisaldatava riikliku registreerimismärgiga sõiduki suhtes.
(3) Tavalepingu alusel hüvitatakse Eestis, liikmesriigis, lepinguriigis ning poliisi vastava märke olemasolu korral ka teistes riikides tekitatud liikluskahju.
[RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004; 1. 05. 2004]
(3) Tavalepingu kindlustusvõtjale rohelise kaardi väljastamise eest täiendavat kindlustusmakset ega muud tasu ei nõuta. Lepingu maksevabaks perioodiks rohelist kaarti ei väljastata.
(4) Rohelise kaardi võib väljastada Eestis registreeritud sõiduki suhtes. Nimetatud juhul kehtib leping riigis, mille Council of Bureaux’ liikmega on Garantiifondil asjakohane leping. Leping kehtib välisriigis tingimustel, mis tulenevad selle riigi õigusaktidest ning Council of Bureaux’ liikmete vahel sõlmitud lepingutest. Liikluskindlustuse rahvuslik büroo Eestis on Garantiifond.
(5) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 01.05.2004]
(1) Rohelise kaardi väljastamise õigus on Garantiifondi liikmel kooskõlas Council of Bureaux’ põhikirja ja otsustega ning Garantiifondi poolt sõlmitud lepingutega.
(2) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004]
(1) Piirikindlustusleping sõlmitakse välisriigis, välja arvatud liikmes- või lepinguriigis registreeritud sõiduki või mis tahes sõiduki suhtes, mille kohta ei ole väljastatud kehtivat poliisi.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatule hüvitatakse piirikindlustuslepingu alusel liikmes- või lepinguriigis tekitatud liikluskahju.
(2) Kindlustusandja on kohustatud lepingu sõlmimisel teavitama kindlustusvõtjat sellest, et lepingus kokkulepitud omavastutuse summa tasumata jätmise korral on kindlustusandjal õigus esitada leping kohtutäiturile koheseks sundtäitmiseks käesoleva paragrahvi lõike 4 alusel.
§ 16. [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 01.05.2004]
§ 17. [Kehtetu – RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006]
(6) [Kehtetu – RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006]
(6) Poliisi kehtimise lõpuni jäänud aja eest tasutud kindlustusmakse osa tagastatakse kindlustusvõtjale. Tagastatavast kindlustusmaksest võib asjaajamiskulude katteks kinni pidada kuni 50 krooni.
(14) Piirikindlustuslepingut maksevabaks muuta ei saa.
§ 20. Lepingu ülesütlemine
(2) Kumbki lepingupool võib lepingu üles öelda, kui sõiduk on:
1) registrist kustutatud;
2) ärandatud, varastatud või röövitud ja esitatakse asjakohane politseiametniku väljastatud tõend.
(3) Leping lõpeb juriidilisest isikust kindlustusvõtja ülesütlemise korral. Sõiduki omandiõiguse üleminekul õigusjärglasele asub sõiduki omandanud isik lepingus kindlustusvõtja kohale.
(4) Kui sõiduk on võõrandatud välisriigi kodanikule või välisriigis registreeritud isikule ega ole Eestis registreeritud, siis öeldakse tavaleping üles.
(5) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004]
(1) Kindlustusvõtja saab sõlmida lepingu teise kindlustusandjaga enne eelneva lepingu poliisi kehtivuse ülesütlemist. Lepingu maksevabal perioodil võib lepingu teise kindlustusandjaga sõlmida igal ajal. Eelnev leping öeldakse üles, kui jõustub järgnev leping.
(2) Kui kindlustusvõtja on sõlminud tavalepingu teise kindlustusandjaga, jõustub järgnev leping ja eelnev leping öeldakse üles hetkel, kui öeldakse üles eelneva lepingu poliisi kehtivus.
(1) Kindlustusandjal on õigus leping üles öelda, kui leping on olnud maksevaba 12 kuud järjest või kindlustusmakseid ei ole lepingut rikkudes tasutud vähemalt kolm kuud järjest, kuid mitte enne kehtiva poliisi lõppemist.
(5) Liiklusregistri volitatud töötlejal ning sõiduki omandanud isikul on kohustus kirjalikult või online-süsteemis viivitamata teavitada Garantiifondi või kindlustusandjat sõiduki omaniku vahetumisest.
(3) Piiriületuskohas, mis piirneb liikmes- või lepinguriigiga, on Piirivalveametil õigus vaid pisteliselt kontrollida kehtiva poliisi olemasolu riigipiiri ületaval sõidukil, mille asukohariigiks ei ole liikmes- või lepinguriik. Piiriületuskohas, mis ei piirne liikmes- või lepinguriigiga, on eelnimetatud sõidukitel kehtiva poliisi olemasolu kontrollimine kohustuslik. Muudel kui käesolevas lõikes sätestatud juhtudel on Piirivalveametil kehtiva poliisi olemasolu kontrollimine piiriületuskohas keelatud.
(1) Politseiametnik nõuab dokumentide kontrollimisel sõidukijuhilt poliisi esitamist ja teatab Vabariigi Valitsuse poolt ettenähtud korras Garantiifondile kõigist juhtudest, kui liikluses osalenud sõiduki kohta ei esitatud kehtivat poliisi.
(2) Garantiifond tagab volitatud politseiametnikele online süsteemis juurdepääsu Garantiifondi andmebaasile.
(4) Hooajaliselt kasutatava põllumajandusmasina suhtes teostatakse registritoiminguid ja tehnilist ülevaatust, kui selle masina suhtes kehtib liikluskindlustuse leping.
(1) Jalakäijale ja jalgratturile sõidukiga tekitatud isikukahju hüvitatakse ka siis, kui sõiduki valdaja ei ole vastutav tekitatud kahju eest.
(10) Püsiva töövõime kaotuse korral hüvitatakse põhjendatud kulutused ühekordselt sotsiaalministri poolt kehtestatud piirides :
(4) Elatise vähenemise hüvitis (edaspidi kindlustuspension ) määratakse pere igale liikmele, kelle elatis vähenes hukkunu osa äralangemise tõttu, lähtudes järgmistest põhimõtetest:
(1) Kui isik, kellele vastavalt käesolevale seadusele ja lepingule hüvitatakse isikukahju, pidi seoses nimetatud isikukahjuga taluma ülitugevat valu või tal tekkis puue, mis seisneb organi või kehaosa kaotuses või alatalitluses, ja eelnimetatu on tuvastatud arstliku ekspertiisi käigus, siis tasub kindlustusandja ühekordse hüvitise kuni 10 000 krooni.
(4) Liiklusõnnetuse teate saanud kindlustusandja peab edastama vastuvõetud teate liiklusõnnetuse pooltele, kahju tekitanud isiku kindlustusandjale ja Garantiifondi andmebaasi.
(5) Liikluskindlustuse tegevusluba omav kindlustusandja määrab igasse liikmes- või lepinguriiki oma esindaja (edaspidi nõuete käsitleja ), kelle ülesandeks on kannatanule tekitatud liikluskahju käsitlemine ning hüvitamine, kui:
1) kannatanule on kindlustusjuhtumiga tekitatud kahju liikmes- või lepinguriigis, mis ei ole kannatanu elukohaliikmesriik või -lepinguriik, ja mille põhjustab mõnes liikmes- või lepinguriigis kindlustatud ja seal põhiasukohta omav sõiduk;
2) kannatanule, kelle elukoht on liikmes- või lepinguriigis ning kellele on kindlustusjuhtumiga tekitatud kahju riigis, mis ei ole liikmes- ega lepinguriik, kuid mille Council of Bureaux’ liikmega on Garantiifondil vastav leping, ning kindlustusjuhtumi põhjustab liikmes- või lepinguriigis kindlustatud ja seal põhiasukohta omav sõiduk.
(41) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 11 nimetatud tähtaja jooksul õnnetuse põhjustanud isiku kindlustusandja või tema nõuete käsitleja ei ole teinud põhjendatud hüvitisepakkumist või kannatanu nõudele vastanud, maksab ta kannatanule kindlustusandja pakutud või kohtus määratud hüvitise summalt intressi 0,4 protsenti iga viivitatud päeva eest.
2) kindlustusandja vastu, kui liikluskahju tekitati tundmatuks jäänud sõidukiga, mis hiljem tuvastatakse, ning sõiduki suhtes on leping.
8) kahju tekitanud sõiduki valdaja vastu 30 protsendi ulatuses hüvitisest, kuid mitte enam kui 7000 krooni, kui valdaja ei teatanud liiklusõnnetusest kindlustusandjale või Garantiifondile käesolevas seaduses ettenähtud tähtaja jooksul;
9) kahju tekitanud sõiduki valdaja vastu 30 protsendi ulatuses hüvitisest, kuid mitte enam kui 7000 krooni, kui valdaja ei esitanud sõidukit kindlustusandja või Garantiifondi nõudel ülevaatuseks, samuti siis, kui ei esitatud liikluskahju asjaolude tuvastamiseks kirjalikult nõutud dokumente või teavet.
§ 49. Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti ja politseiasutuse valduses oleva sõidukiga tekitatud liikluskahju hüvitamise kord
(1) Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti või politseiasutuse valduses oleva sõidukiga tekitatud liikluskahju korral hüvitab kahju sõiduki omanik, kui sõiduki kohta on väljastatud käesoleva seaduse § 4 lõikes 2 nimetatud tõend.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sõidukiga tekitatud kahju käsitleb Garantiifond, hüvitades kannatanule kogu temale tekitatud kahju ning nõudes väljamakstud summa ja juhtumi käsitlemise kulud riigilt tagasi.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud kulud tuleb hüvitada 30 päeva jooksul, alates Garantiifondi poolt nõude esitamisest kahju tekitanud sõiduki valdajale. Tasumisega viivitamise korral tasutakse viivist 0,4 protsenti päevas, kuid mitte enam kui põhivõla suuruses summas.
(2) Garantiifond teavitab viivitamata kindlustusandjat või tema esindajat, samuti institutsiooni, kes vastutab kindlustusandjale tegevusloa väljastanud liikmesriigis käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhtudel kahju hüvitamise eest, ning liikluskahju tekitamise eest vastutavat isikut, kui viimane on teada, et ta on saanud kannatanult kahju hüvitamise nõude ning vastab sellele nõudele kahe kuu jooksul, arvates nõude saamisest.
2) institutsioonile, kes õnnetuse toimumise koha liikmes- või lepinguriigis hüvitab liikluskahju, kui kahju tekitati tundmatuks jäänud või kolmanda riigi sõidukiga.
[RT I 2004, 14, 90 - jõust. 01.05.2004]
(1) Liikluskahju hüvitamise piirmäär (edaspidi kindlustussumma) Eestis toimunud liikluskahju puhul on varakahju korral 1,6 miljonit krooni ja isikukahju korral 5,5 miljonit krooni.
(2) Kindlustussumma on vastavat liiki liikluskahju hüvitamise ülemmäär ühe kannatanu kohta ühe kindlustusjuhtumi korral, kusjuures kohaldamisele kuulub kindlustusjuhtumi toimumise ajal kehtinud kindlustussumma.
(3) Kui Eestis tekitab kahju isik, kes on kindlustatu liikmes- või lepinguriigis rohelise kaardi alusel, ja rohelise kaardi väljastanud kindlustusandja asukohariigis on kindlustussummad suuremad kui Eestis, siis kohaldatakse nimetatud asukohariigi kindlustussummasid.
§ 52. [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 01.05.2004]
(4) Komisjoni otsus jõustub 10. päeval, alates komisjoni otsuse pooltele saatmisest, kui vaidluses osalenud pool ei ole enne nimetatud tähtaega esitanud kohtule samas asjas nõuet teise poole vastu. Hagiavalduse ärakirja saadab selle esitanud pool Garantiifondile.
(3) Kui komisjon teeb otsuse osaliselt või täielikult kindlustusandja kahjuks, tasub komisjoni kulud kindlustusandja. Muude otsuste puhul kannab komisjoni kulud Garantiifond.
(4) Garantiifond on Council of Bureaux’ liige.
(5) Garantiifond ei või tegeleda muuga, kui käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmisega.
(6) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004]
(8) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004]
(1) Liikluskahju kannatanu suhtes täidab Garantiifond käesolevas seaduses sätestatud korras ja ulatuses liikluskahju tekitanud isiku kindlustusandja kohustusi..
(3) Garantiifond käsitleb välisriigi kindlustusandja väljastatud rohelise kaardiga kindlustatu Eestis tekitatud liikluskahju, välja arvatud juhul, kui seda käsitleb välisriigi kindlustusandja esindaja. Garantiifond käsitleb käesoleva seaduse §-des 49 ja 491 sätestatud juhtudel tekitatud liikluskahju.
(4) [Kehtetu – RT I 2004, 14, 90 - jõust. 25.03.2004]
(5) Garantiifond peab käesoleva seaduse §-s 66 sätestatud andmebaasi.
(6) Garantiifond osaleb liiklusohutuse alases tegevuses ning tagab Maanteeametile ja liiklusjärelevalve eest vastutavatele institutsioonidele võimaluse kasutada sel eesmärgil käesoleva seaduse §-s 66 sätestatud andmebaasi.
Garantiifondi juhitakse kooskõlas mittetulundusühingute seadusega (RT I 1996, 42, 811; 1998, 96, 1515; 1999, 10, 155; 23, 355; 67, 658; 2000, 55, 365; 88, 576; 2001, 56, 336; 93, 565; 2002, 53, 336; 2003, 88, 591), arvestades käesolevas seaduses sätestatud erisusi.
(2) [Kehtetu – RT I 2004, 90, 616 - jõust. 01.01.2005]
§ 66. Garantiifondi andmebaas
(1) Garantiifondi andmebaas (edaspidi andmebaas) sisaldab andmeid sõlmitud lepingute, väljastatud kindlustuspoliiside numbrite, rohelise kaardi või piirikindlustuslepingute numbrite, liikluskindlustuse tegevusluba omavate kindlustusandjate ja nende määratud nõuete käsitlejate kontaktandmete, kindlustusmaksete ja nende arvutamise aluste, kindlustusandja käesoleva seaduse alusel tehtud otsuste, kindlustusjuhtumite ning teostatavate ja teostatud hüvitamiste kohta.
(2) Andmebaas on Garantiifondi liikmetele ligipääsetav online-süsteemis. Lepingud sõlmitakse ja poliisid väljastatakse, kasutades online-süsteemis andmebaasi andmeid ja sisestades sõlmitava lepingu või väljastatava poliisi andmed.
(3) Kindlustusandja peab edastama andmebaasi andmeid Garantiifondi juhatuse poolt kinnitatud korras. Andmebaasi peetakse kooskõlas andmekogude seaduse (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 50, 317; 57, 373; 92, 597; 2001, 7, 17; 17, 77) ja isikuandmete kaitse seadusega (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685).
(4) Garantiifondi andmebaas peab kannatanule või tema esindajale õigustatud huvi korral tagama järgmise teabe:
1) andmed võimaliku liikluskahju põhjustanud sõiduki (mark, mudel, registreerimismärk) ning sõiduki omaniku või valdaja kohta;
2) sõiduki kohta väljastatud kindlustuspoliisi numbri;
3) kindlustusandja nime ja kontaktandmed;
4) kindlustusandja nõuete käsitleja nime ja aadressi;
5) käesoleva seaduse § 4 lõikes 2 nimetatud sõidukite tekitatud kahju korral hüvitise maksmise eest vastutava institutsiooni nime.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud teabe saamine tuleb kannatanule või tema esindajale tagada teabe taotlemisele järgneval tööpäeval. Kannatanul on selle teabe saamise õigus seitsme aasta jooksul, arvates kindlustusjuhtumi toimumisest.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud kohustuse täitmisel on Garantiifondil õigus saada online-süsteemis teavet liiklusregistri volitatud töötlejalt või sellekohast teavet sisaldavast registrist. Garantiifond teeb nimetatud teabe vahetamisel koostööd kannatanu asukohariigi selleks volitatud institutsiooniga.
(7) Andmebaasis sisalduv info kindlustusandja poliisi kehtivuse kohta on siduv selle poliisi väljastanud kindlustusandja suhtes. Poliisi kehtivuse kinnitamiseks ei pea Garantiifond ega kindlustusandja nõudma teiselt kindlustusandjalt lisakinnitust.
§ 661. Kohustusliku liikluskindlustuse kindlustuspoliisi või kindlustuslepingu sõlmimise kohustusest vabastamise tõendi esitamata jätmine või liikluskindlustuse lepingu sõlmimata jätmine
(1) Sõidukijuhi poolt kohustusliku liikluskindlustuse kindlustuspoliisi või kindlustuslepingu sõlmimisest vabastamise tõendi esitamata jätmise eest kontrollimise õigust omavale isikule – karistatakse rahatrahviga kuni kümme trahviühikut.
(2) Sama teo eest, kui sõidukit kasutati kohustusliku liikluskindlustuse lepingu maksuvabal perioodil, – karistatakse rahatrahviga kuni 50 trahviühikut.
(3) Sõiduki kasutamise eest kohustusliku liikluskindlustuse lepingu maksuvabal perioodil, kui põhjustati liiklusõnnetus või kui kohustusliku liikluskindlustuse leping on sõlmimata, – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313) sätteid.
(5) Käesolevas paragrahvis sätestatud väärtegude kohtuvälised menetlejad on politseiprefektuur ja Julgestuspolitsei.
(6) 2009. aasta 1. jaanuariks peab käesoleva seaduse § 61 lõikes 7 nimetatud kohustuse täitmiseks Garantiifondi omavahendite miinimum olema vähemalt 10 protsenti Garantiifondi liikmete kohustusliku liikluskindlustuse tehniliste eraldiste summast.
§ 69–73. [Käesolevast tekstist välja jäetud]