text:
Kuidas toimida? - Eesti
Vaidlusi on võimalik lahendada nii kohtumenetluses kui ka kohtuväliselt.
Kohtuväliselt on vaidlusi võimalik lahendada näiteks lepitusmenetluses. Lepitusmenetlus on vabatahtlikkusel põhinev kohtuväline vaidluse lahendamise võimalus, kus menetluse viib läbi sõltumatu ja erapooletu lepitaja. Lepitaja toetab osapoolte suhtlust vaidlusele lahenduse leidmisel. Lepitusmenetluse läbirääkimised on konfidentsiaalsed ja lepitaja ei tohi suunata lepituse käiku viisil, mis looks ettekujutuse, nagu oleks lepitaja näol tegemist otsustuspädeva isikuga. Lepitajaks võib olla notar, vandeadvokaat või muu vaidluspoolte poolt määratud füüsiline isik, kes võib tegutseda juriidilise isiku kaudu (nt lepitajad kindlustuse lepitusorgani juures Eesti Kindlustusseltside Liidu ja Eesti Liikluskindlustuse Fondi kaudu). Lepitusorgan on riigi või kohaliku omavalitsuse juures asuv üksus, nt autoriõiguse komisjon. Lepitaja vahendusel toimunud lepitusmenetluse tulemusel sõlmitud kokkulepe on seaduses sätestatud tingimustel täitedokumendiks, kui kohus on selle täidetavaks tunnistanud, ja selle sundtäitmiseks võib pöörduda kohtutäituri poole. Kui lepitajaks on notar või vandeadvokaat, võib varalise nõude kohta ja mittevaralise nõude kohta, kui selle mittevaralise nõude osas saab sõlmida kompromissi, notar tõestada lepitusosaliste taotlusel kokkuleppe kohustusega alluda kohesele sundtäitmisele. Sellisel juhul ei tule kokkulepet kohtu poolt täidetavaks tunnistada. Lepitusorgani kinnitatud kokkulepe on täitmiseks kohustuslik ja seda ei tule kohtu poolt täidetavaks tunnistada. Vahekohtumenetlus on samuti alternatiivne vaidluste lahendamise viis. Kuna vahekohtu koosseisu määravad pooled ise, saavad nad olla kindlad vahekohtunike teadmistes, kogemustes ja erapooletuses. Lisaks on osapooltel õigus valida menetluse keel, kohaldatav õigus ja menetlusreeglid. Vahekohus võib olla ühekordselt moodustatud (ad hoc) või alaliselt toimiv. Alalise vahekohtuna tegutseb Eestis Notarite Koja vahekohus. Piiriüleseid majandustegevusest tulenevaid vaidlusi lahendatakse Eestis tihti Eesti Kaubandus-Tööstuskoja (EKTK) arbitraažikohtus. Eestis alaliselt tegutseva vahekohtu otsus on Eestis täitedokumendiks ilma, et see tuleks kohtu poolt täidetavaks tunnistada. Muu vahekohtu otsus, sh Ad hoc moodustatud vahekohtu otsus, ning teise riigi vahekohtu otsus tuleb selle sundtäitmiseks eelnevalt kohtu poolt täidetavaks tunnistada. Lisaks vahekohtule ja lepitusmenetlusele on olemas ka teatud liiki vaidlusi kohtuväliselt lahendavad komisjonid.
Näiteks töövaidlusasjades on võimalik pöörduda Töövaidluskomisjoni. Töövaidluskomisjon on sõltumatu individuaalseid töövaidlusi lahendav organ, kuhu võivad pöörduda nii töötaja kui tööandja. Töövaidluse lahendamist töövaidluskomisjonis reguleerib individuaalse töövaidluse lahendamise seadus. Vaidluse lahendamine töövaidluskomisjonis on riigilõivuvaba. Töövaidluskomisjoni võib pöörduda kõigi töösuhetest tulenevate vaidluste lahendamiseks. Töövaidluskomisjoni poole pöördudes peab arvestama, et komisjon lahendab rahalisi nõudeid, mis ei ületa 10 000 eurot. Vaidlusi nõuete üle, mille suurus ületab 10 000 eurot, saab lahendada kohus. Töövaidluskomisjonile esitatavas avalduses tuleb välja tuua asjaolud, mis omavad vaidluses tähendust. Näiteks töölepingu ülesütlemise vaidlustamisel tuleb näidata lepingu ülesütlemise aeg ja alus. Avalduses tuleb kirjeldada, milles seisneb lahkarvamus poolte vahel, see tähendab, mida töötaja või tööandja on jätnud tegemata või teinud avalduse esitaja hinnangul ebaseaduslikult. Avaldusele tuleb lisada tõendid, mis kinnitavad avalduses kirjeldatud asjaolusid (nt tööleping, töötaja ja tööandja omavahelised kokkulepped või kirjavahetus jms) või lisada avaldusele viited muudele tõenditele ja tunnistajatele. Kui nõude põhjendamiseks peab avaldaja vajalikuks kutsuda istungile tunnistaja, näidatakse avalduses tunnistaja nimi ja aadress. Jõustunud töövaidluskomisjoni otsus on täitedokumendiks ja selle sundtäitmiseks võib pöörduda kohtutäituri poole. Teatud asjaoludel võib töövaidluskomisjon tunnistada oma otsuse viivitamata täidetavaks. Jõustunud Töövaidluskomisjoni otsus on täitedokumendiks ja selle sundtäitmiseks võib pöörduda kohtutäituri poole. Kui osapool töövaidluskomisjoni otsusega ei nõustu, võib ta pöörduda ühe kuu jooksul otsuse ärakirja saamisele järgnevast päevast alates sama töövaidluse läbivaatamiseks hagiavaldusega maakohtu poole. Sellisel juhul töövaidluskomisjoni otsus ei jõustu.
Tarbija ja kaupleja vahelisest lepingust tulenevaid nõudeid on võimalik lahendada tarbijavaidluste komisjonis. Tarbijavaidluste lahendamist vastavas komisjoni reguleerib tarbijakaitseseadus. Tarbijavaidluste komisjoni pädevuses on lahendada tarbija ja kaupleja vahelisest lepingust tulenevaid nii riigisiseseid kui ka piiriüleseid tarbija algatatud tarbijavaidlusi, mille üheks osapooleks on kaupleja, kelle asutamiskoht on Eesti Vabariigis. Samuti kuulub tarbijavaidluste komisjoni pädevusse sellise vaidluse lahendamine, mis seondub puudusega tootest põhjustatud kahjuga, kui kahju on kindlaksmääratav. Kui kahju tekitamine on kindlaks tehtud, kuid kahju täpset suurust ei saa kindlaks teha, muu hulgas mittevaralise kahju tekitamise ja tulevikus tekkiva kahju korral, otsustab hüvitise suuruse kohus. Komisjon ei lahenda vaidlust, mis on seotud mittemajandusliku üldhuviteenuse osutamisega; avalik-õiguslike juriidiliste isikute pakutava haridusteenusega; tervishoiuteenusega, mida osutavad tervishoiutöötajad patsientidele nende tervise hindamiseks, säilitamiseks või taastamiseks, sealhulgas ravimite ja meditsiiniseadmete väljakirjutamine, väljastamine ja nendega varustamine. Ka ei lahenda komisjon vaidlust, mille puhul kahjunõue tuleneb surmajuhtumist, kehavigastusest või tervisekahjustusest, samuti vaidlusi, mille lahendamise kord on ette nähtud teistes seadustes. Need vaidlused lahendatakse pädevas institutsioonis või kohtus (nt eluruumi üürilepingust tulenevaid vaidlusi võib lahendada lisaks kohtule üürikomisjonis). Tarbija esitatud avaldus vaadatakse läbi ja vaidluse lahendamise menetluse tulemus tehakse pooltele kättesaadavaks 90 päeva jooksul tarbija avalduse menetlusse võtmisest arvates. Keeruliste vaidluste korral võib nimetatud tähtaega pikendada. Tarbijavaidluste komisjoni otsus tuleb täita 30 päeva jooksul arvates selle Tarbijakaitseameti veebilehel avaldamise päevale järgnevast päevast, kui otsuses ei ole määratud teist tähtaega. Tarbijakaitseameti veebilehel avaldatakse kauplejate nimekiri, kes ei ole järginud komisjoni otsuseid, kuid nimetatud otsus ei ole sundtäidetav, st selle täitmiseks ei saa pöörduda kohtutäituri poole. Nimekirja kantud kaupleja kustutatakse nimekirjast, kui kaupleja järgib komisjoni otsust pärast nimekirja kandmist või kaupleja nimekirja kandmisest on möödunud üle 12 kuu. Juhul kui pooled komisjoni otsusega ei nõustu ja seda ei järgi, võivad nad pöörduda sama vaidluse lahendamiseks maakohtusse. Kaupleja teavitab Tarbijakaitseametit kirjalikult otsuse järgimisest või samas asjas maakohtusse pöördumisest, lisades ärakirja maakohtule esitatud hagiavaldusest. Samuti on Tarbijakaitseametil õigus tarbija nõusolekul pöörduda tarbija esindajana komisjonis lahendatud vaidluse läbivaatamiseks maakohtusse, kui kaupleja ei ole järginud komisjoni tehtud otsust ja vaidlus on oluline seaduse või muu õigusakti kohaldamise või tarbijate kollektiivse huvi seisukohalt.
Eluruumi üürilepingust tulenevaid vaidlusi on võimalik lahendada üürikomisjonis. Üürivaidluse lahendamist üürikomisjonis reguleerib üürivaidluse lahendamise seadus. Üürikomisjon ei lahenda vaidlusi rahalistes nõuetes, mis ületavad 3200 eurot. Üürikomisjoni võib asutada kohaliku omavalitsuse üksus ja komisjon lahendab tema territooriumil asuvate eluruumide üürimisest tekkinud vaidlusi. Eestis on moodustatud üürikomisjon üksnes Tallinnas. Avalduses üürikomisjonile tuleb märkida avaldaja nõue ja seda põhjendavad asjaolud ning avaldusele lisada üürileping, avalduses esitatud väiteid kinnitavad ning muud dokumentaalsed tõendid. Jõustunud üürikomisjoni otsus on täitedokumendiks ja selle sundtäitmiseks võib pöörduda kohtutäituri poole. Kui pool ei nõustu üürikomisjoni otsusega, võib ta pöörduda otsuse kättesaamisele järgnevast päevast 20 päeva jooksul sama üürivaidluse lahendamiseks maakohtu poole. Sellisel juhul üürikomisjoni otsus ei jõustu. Vaidluse lahendamiseks eespool väljatoodud komisjonide poole pöördumise näol ei ole tegemist kohustusliku kohtueelse menetlusega, st kui pooled ei soovi või ei suuda vaidlust lahendada kohtuväliselt, on nõudega võimalik pöörduda kohtusse. Samu nõudeid ei saa samal ajal menetleda nii kohtus, kui ka vaidluse lahendamiseks pädevas kohtuvälises komisjonis.
Eraõigussuhetes kehtib privaatautonoomia põhimõte – võlausaldajal on õigus ise otsustada, millal ta oma nõude võlgniku vastu maksma paneb. Küll on võlgnikul õigusselguse ja õigusrahu huvides võimalik tugineda aegumisele, kui võlausaldaja ei ole oma nõuet esitanud teatud aja jooksul. Kohus või muu vaidlust lahendav organ võtab nõude aegumist arvesse ainult kohustatud isiku taotlusel. Seega ei lõpe aegumistähtaja saabumisel võlausaldaja nõue, kuid kui nõue on aegunud ja kohustatud isik aegumisele tugineb, kohus nõuet sisuliselt läbi ei vaata ja sisulist otsustust nõude kohta ei tee.
Tehingust tuleneva nõude aegumistähtaeg on kolm aastat.
Tehingust tuleneva nõude aegumistähtaeg on kümme aastat, kui kohustatud isik rikkus oma kohustusi tahtlikult.
Kinnisomandi üleandmise nõude, kinnisasja asjaõigusega koormamise, asjaõiguse üleandmise või lõpetamise või asjaõiguse sisu muutmise nõude aegumistähtaeg on kümme aastat.
Seadusest tuleneva nõude aegumistähtaeg on kümme aastat selle nõude sissenõutavaks muutumisest, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
Kahju õigusvastasest tekitamisest tuleneva nõude aegumistähtaeg on kolm aastat ajast, mil õigustatud isik kahjust ja kahju hüvitama kohustatud isikust teada sai või pidi teada saama.
Alusetust rikastumisest tuleneva nõude aegumistähtaeg on kolm aastat ajast, mil õigustatud isik teada sai või pidi teada saama, et tal on alusetust rikastumisest tulenev nõue.
Korduvate kohustuste, välja arvatud lapse ülalpidamise kohustuse täitmise nõude aegumistähtaeg, olenemata sellest, milline on nõude õiguslik alus, on kolm aastat iga üksiku kohustuse jaoks.
Lapse ülalpidamise kohustuse täitmise nõude aegumistähtaeg on kümme aastat iga üksiku kohustuse jaoks.
Omandiõigusest tuleneva väljaandmisnõude ning perekonna- ja pärimisõigusest tuleneva nõude aegumistähtaeg on 30 aastat nõude sissenõutavaks muutumisest, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
Omandiõigusest tulenev väljaandmisnõue omavolilise valdaja vastu ei aegu.
Õigust lõpetav tähtaeg kohtusse pöördumiseks on teatud töösuhtest tulenevatel nõuetel. Näiteks töösuhetest tulenevate õiguste tunnustamiseks ja rikutud õiguste kaitseks nõude esitamise tähtaeg töövaidluskomisjoni või kohtusse pöördumiseks on neli kuud. Töölepingu ülesütlemise tühisuse tuvastamiseks võib hagi või avalduse töövaidluskomisjonile esitada 30 kalendripäeva jooksul ülesütlemisavalduse saamisest; töötaja võib 30 kalendripäeva jooksul arvates ülesütlemisavalduse saamisest esitada kohtule hagi või töövaidluskomisjonile avalduse kehtiva ülesütlemise vaidlustamiseks vastuolu tõttu hea usu põhimõttega, välja arvatud, kui tööandja ütles lepingu üles töötajapoolse töölepingu rikkumise tõttu; töötasu nõude esitamise tähtaeg on kolm aastat.
See, millal võib asja menetleda Eesti kohus, määratakse rahvusvahelise kohtualluvuse sätete järgi. Asi allub Eesti kohtule, kui Eesti kohus võib selle lahendada pädevuse ja kohtualluvuse sätete kohaselt või kohtualluvuse kokkuleppest tulenevalt, kui seadusest või välislepingust ei tulene teisiti. Rahvusvaheline kohtualluvus ei ole erandlik, kui seaduses või välislepingus ei ole ette nähtud teisiti. Eesti tsiviilkohtumenetluse seadustiku rahvusvahelise kohtualluvuse sätted kohalduvad ulatuses, milles ei ole sätestatud teisiti välislepingus või järgmistes Euroopa Liidu määrustes:
1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades;
2) nõukogu määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000;
3) nõukogu määrus (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes;
4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist;
5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 655/2014, millega luuakse pangakontode Euroopa arestimismääruse menetlus, et hõlbustada võlgade piiriülest sissenõudmist tsiviil- ja kaubandusasjades.
Valikulise kohtualluvusega määratakse kohus, kuhu võib isiku vastu esitada hagisid ja teha isiku suhtes muid menetlustoiminguid lisaks üldisele kohtualluvusele.
Erandliku kohtualluvusega määratakse kohus, kuhu ainsana võib tsiviilasja lahendamiseks pöörduda. Kohtualluvus hagita asjades on erandlik, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
Üldise kohtualluvuse kohaselt esitatakse hagi füüsilise isiku vastu tema elukoha järgi ja juriidilise isiku vastu tema asukoha järgi. Kui füüsilise isiku elukoht ei ole teada, võib tema vastu hagi esitada tema viimase teadaoleva elukoha järgi.
Kui asi ei allu üldsätete järgi Eesti kohtule või kui sellist alluvust ei ole võimalik kindlaks teha ja välislepingust või seadusest ei tulene teisiti, lahendab asja Harju Maakohus, kui:
välislepingu kohaselt peab kohtuasja lahendama Eesti Vabariigis;
avaldaja on Eesti Vabariigi kodanik või tal on Eestis elukoht ning tal ei ole võimalik välisriigis oma õigusi kaitsta või kui seda ei saa avaldajalt oodata;
asi on muul põhjusel Eestiga tihedalt seotud ja isikul ei ole võimalik välisriigis oma õigusi kaitsta või kui õiguste kaitsmist välisriigis ei saa avaldajalt oodata.
Harju Maakohus lahendab asja ka juhul, kui asi allub küll Eesti kohtule, kuid ei ole võimalik kindlaks määrata, millisele Eesti kohtule. See kehtib ka juhul, kui kokku on lepitud Eesti kohtualluvuses, aga mitte selles, milline Eesti kohus asja lahendab.
Erandliku (kohustusliku) kohtualluvuse kohaselt esitatakse kinnisasja asukoha järgi hagi, mille esemeks on:
1) kinnisasjale omandi, piiratud asjaõiguse või muu asjaõigusliku koormatise või selle puudumise tunnustamine või muu kinnisasjaõigusega seotud nõue;
2) kinnisasja piiri kindlaksmääramine või kinnisasja jagamine;
3) kinnisasja valduse kaitse;
4) korteriomandist tulenev asjaõiguslik nõue;
5) kinnisasja sundtäitmisega seotud nõue;
6) kinnisasja üüri- või rendilepingust või muust kinnisasja kasutamise võlaõiguslikust lepingust või selle kehtivusest tulenev nõue.
Erandliku (kohustusliku) kohtualluvuse kohaselt esitatakse ebamõistlikult kahjustava tüüptingimuse kasutamise lõpetamise või tingimuse soovitajalt soovitamise lõpetamise ja soovituse tagasivõtmise hagi kostja tegevuskoha järgi, selle puudumise korral kostja elu- või asukoha järgi. Kui kostjal ei ole Eestis tegevus-, elu- ega asukohta, esitatakse hagi kohtusse, kelle tööpiirkonnas tüüptingimusi kasutati.
Juriidilise isiku organi otsuse kehtetuks tunnistamise või tühisuse tuvastamise hagi esitatakse erandliku kohtualluvuse kohaselt juriidilise isiku asukoha järgi.
1) vähemalt üks abikaasa on Eesti Vabariigi kodanik või oli seda abielu sõlmimise ajal;
2) mõlema abikaasa elukoht on Eestis;
3) ühe abikaasa elukoht on Eestis, välja arvatud juhul, kui tehtavat otsust ei tunnustataks ilmselt üheski riigis, mille kodanikud abikaasad on.
Erandliku kohtualluvuse kohaselt esitatakse Eesti kohtus lahendatavas abieluasjas hagi abikaasade ühise elukoha järgi, selle puudumisel kostja elukoha järgi. Kui kostja elukoht ei ole Eestis, esitatakse hagi poolte ühise alaealise lapse elukoha järgi, ühise alaealise lapse puudumisel hageja elukoha järgi.
Eesti kohus võib põlvnemisasja lahendada, kui vähemalt üks pooltest on Eesti Vabariigi kodanik või kui vähemalt ühe poole elukoht on Eestis. Eesti kohtus lahendatavas põlvnemisasjas esitatakse hagi erandliku kohtualluvuse kohaselt lapse elukoha järgi. Kui lapse elukoht ei ole Eestis, esitatakse hagi kostja elukoha järgi. Kui kostja elukoht ei ole Eestis, esitatakse hagi hageja elukoha järgi. Sama kohaldatakse ka ülalpidamisasjade suhtes.
Valikulise kohtualluvuse kohaselt võib varalise nõudega hagi füüsilise isiku vastu esitada ka tema viibimiskoha järgi, kui isik on seal pikemat aega töö- või teenistussuhte või õpingute tõttu või muul sellesarnasel põhjusel. Kostja majandus- või kutsetegevusest tuleneva hagi võib esitada ka tema tegevuskoha järgi.
Liikmesusel põhinev juriidiline isik, muu hulgas äriühing, või selle liige, osanik või aktsionär võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada liikmesusest või osalusest tuleneva hagi juriidilise isiku liikme, osaniku või aktsionäri vastu ka juriidilise isiku asukoha järgi.
Kui isiku elukoht või asukoht on välisriigis, võib varalise nõudega hagi esitada valikulise kohtualluvuse kohaselt tema vastu ka vara, mille suhtes nõue esitatakse, asukoha järgi või isiku muu vara asukoha järgi. Kui vara on kantud avalikku registrisse, võib nimetatud hagi esitada selle registri asukoha järgi, milles vara on registreeritud. Kui varaks on võlaõiguslik nõue, võib nimetatud hagi esitada võlgniku elu- või asukoha järgi. Kui nõude tagatiseks on asi, võib hagi esitada ka asja asukoha järgi.
Hüpoteegiga tagatud või reaalkoormatisega seotud nõude sissenõudmise hagi või muu sellise nõudega seotud hagi võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka kinnisasja asukoha järgi, kui võlgnik on ühtlasi hüpoteegiga või reaalkoormatisega koormatud kinnistu omanik.
Hagi korteriomaniku vastu, mis tuleneb korteriomandiga seotud õigussuhtest, võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka korteriomandi esemeks oleva kinnisasja asukoha järgi.
Lepingust tuleneva või lepingu tühisuse tuvastamise hagi võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka vaidlusaluse lepingukohustuse täitmise koha järgi.
Tarbija võib võlaõigusseaduse §-des 35, 46 ja 52, § 208 lõikes 4, §-des 379 ja 402, § 635 lõikes 4 ning §-des 709, 734 ja 866 nimetatud lepingust või suhtest, samuti muust Eestis asuva või siin tegevuskohta omava ettevõtjaga sõlmitud lepingust tuleneva hagi esitada valikulise kohtualluvuse kohaselt ka oma elukoha järgi. See ei kehti veolepingust tulenevate hagide suhtes.
Kindlustusvõtja, soodustatud isik või muu kindlustuslepingu järgi kindlustusandjalt täitmist nõudma õigustatud isik võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada kindlustuslepingust tuleneva hagi kindlustusandja vastu ka oma elu- või asukoha järgi.
Vastutuskindlustuse, samuti ehitise või kinnisasja või koos nendega vallasasjade kindlustamise puhul võib valikulise kohtualluvuse kohaselt hagi kindlustusandja vastu esitada ka kahju tekitanud teo toimepaneku või kahju tekitanud sündmuse toimumise koha või kahju tekkimise koha järgi.
Töötaja võib töölepingust tuleneva hagi valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka oma elukoha või töötamise koha järgi.
Õigusvastaselt tekitatud kahju hüvitamise hagi võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka kahju tekitanud teo toimepaneku või kahju tekitanud sündmuse toimumise koha või kahju tekkimise koha järgi.
Hagi, mille ese on pärimisõiguse tuvastamine, pärija nõue pärandi valdaja vastu, testamentaarsest annakust või pärimislepingust tulenev nõue või sundosa või pärandi jagamise nõue, võib valikulise kohtualluvuse kohaselt esitada ka pärandaja surma aegse elukoha järgi. Kui pärandaja oli Eesti Vabariigi kodanik ja tal ei olnud surma ajal Eestis elukohta, võib nimetatud hagi esitada ka pärandaja viimase Eesti-elukoha järgi. Kui pärandajal ei ole olnud Eestis elukohta, võib hagi esitada Harju Maakohtusse.
Hagi mitme kostja vastu võib hageja omal valikul esitada ühe kaaskostja elu- või asukoha järgi.
Kui samast asjaolust tulenevalt võib sama kostja vastu esitada mitu hagi, võib hagid esitada ka kohtusse, kuhu võiks esitada üksnes ühe või mõne samast asjaolust tuleneva nõudega hagi.
Vastuhagi võib esitada kohtusse, kuhu esitati hagi, kui vastuhagile ei ole ette nähtud erandlikku kohtualluvust. See kehtib ka juhul, kui vastuhagi tuleks üldsätete kohaselt esitada välisriigi kohtusse.
Pankrotivõlgniku, pankrotihalduri ja pankrotitoimkonna liikme vastu võib pankrotimenetlusega või pankrotivaraga seotud hagi, muu hulgas vara pankrotivarast välistamise hagi, esitada ka pankroti väljakuulutanud kohtusse. Pankroti väljakuulutanud kohtusse võib esitada ka nõude tunnustamise hagi.
Pankrotivõlgnik võib esitada hagi, mis on seotud pankrotivaraga, muu hulgas tagasivõitmise hagi, ka pankroti väljakuulutanud kohtusse.
Kui hagi esitatakse muusse kohtusse kui kostja üldise kohtualluvuse järgsesse kohtusse, peab hagi esitamist sellele kohtule põhjendama.
Eestis ei ole kohtualluvus määratletud hagi eseme ega hagihinna järgi.
Menetlusosaline (hageja, kostja, kolmas isik) võib menetluses osaleda isiklikult või tsiviilkohtumenetlusteovõimelise esindaja kaudu kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti. Isiklik osavõtt asjast ei võta õigust omada selles asjas esindajat või nõustajat.
Tsiviilkohtumenetlusteovõime on isiku võime oma tegudega kohtus teostada tsiviilmenetlusõigusi ja täita tsiviilmenetluskohustusi. Täielik teovõime on 18-aastaseks saanud isikul. Tsiviilkohtumenetlusteovõimet ei ole piiratud teovõimega isikul, välja arvatud, kui täisealise isiku teovõime piiratus ei puuduta tsiviilmenetlusõiguste teostamist ja tsiviilmenetluskohustuste täitmist. Vähemalt viieteistaastane alaealine võib menetluses osaleda kõrvuti seadusliku esindajaga.
Lepinguline esindaja võib kohtus olla kas advokaat või muu isik, kes on omandanud õiguse õppesuunal vähemalt riiklikult tunnustatud magistrikraadi, sellele vastava kvalifikatsiooni Eesti Vabariigi haridusseaduse § 28 lõike 22 tähenduses või sellele vastava välisriigi kvalifikatsiooni.
Juriidilist isikut esindab kohtus juhatuse või seda asendava organi liige (seaduslik esindaja), kui seaduse või põhikirjaga ei ole sätestatud ühist esindusõigust. Juhatuse liige võib asjaajamise kohtus edasi volitada lepingulisele esindajale. Esindaja olemasolu ei piira juriidilise isiku seadusliku esindaja juhatuse liikme osavõttu menetlusest.
Seaduses sätestatud juhtudel määrab isikule esindaja kohus.
Hagiavaldusse tuleb märkida kohtu nimetus, kuhu soovitakse hagiavaldust esitada. Hagiavaldust saab esitada ka elektrooniliselt portaali https://www.e-toimik.ee/ kaudu, logides keskkonda sisse id-kaardiga. Samuti saab hagiavalduse edastada elektrooniliselt faksiga või selleks ettenähtud e-posti aadressile. Ise kohale viies tuleb see viia vastava kohtumaja kantseleisse.
Kohtumenetlus ja kohtu asjaajamine toimub eesti keeles. Hagiavaldus tuleb esitada eesti keeles ja see peab olema kirjalikus vormis. Hagiavaldus tuleb esitada kohtule allkirjastatult, hagiavalduse võib esitada ka digitaalallkirjastatult elektrooniliselt läbi portaali https://www.e-toimik.ee/, logides sisse id-kaardiga, või saata digiallkirjastatult e-posti teel. Faksi teel ja e-posti teel digitaalalkirjastamata on lubatud hagiavalduse saatmine vaid juhul, kui kohtule esitatakse esimesel võimalusel allkirjastatud hagiavaldus.
Standardvormi hagiavaldusel ei ole. Hagiavalduses märgitakse:
menetlusosaliste ning nende võimalike esindajate nimed ja aadressid ning sidevahendite andmed;
kohtu nimetus;
hageja selgelt väljendatud nõue (hagi ese);
hagi aluseks olevad faktilised asjaolud (hagi alus);
tõendid, mis kinnitavad hagi aluseks olevaid asjaolusid, viidates konkreetselt, millist asjaolu millise tõendiga tõendada soovitakse;
kas hageja on nõus asja kirjaliku menetlemisega või soovib asja läbivaatamist kohtuistungil;
hagihind, kui hagi ei ole suunatud kindla rahasumma maksmisele.
menetlusdokumendi lisade nimekiri;
menetlusosalise või tema esindaja allkiri, elektroonilise dokumendi puhul digitaalallkiri.
Kui hageja soovib hagi menetleda dokumendimenetluses, tuleb seda hagis märkida.
Kui hagejat esindab menetluses esindaja, tuleb hagis märkida ka esindaja andmed. Kui hageja soovib menetluses kasutada tõlgi abi, tuleb seda hagiavalduses märkida ja võimaluse korral esitada tõlgi andmed.
Abielulahutuse hagiavalduses märgitakse lisaks eelpool nimetatud andmetele ka abikaasade ühiste alaealiste laste nimed, sünniajad, kes lapsi ülal peab ja kasvatab, kelle juures lapsed elavad ning ettepanek vanemaõiguste ja laste kasvatamise edasiseks korraldamiseks.
Kui hageja või kostja on avalikku registrisse kantud juriidiline isik, lisatakse hagile registrikaardi ärakiri, registri väljavõte või registreerimistunnistus, kui kohtul ei ole võimalik registrist seda ise kontrollida. Muu juriidilise isiku kohta esitakse muud tõendid isiku olemasolu ja õigusvõime kohta.
Riigilõivu tuleb tasuda avalduse, kaebuse või taotluse läbivaatamise eest. Riigilõivu suurus on sätestatud sõltuvalt tsiviilasja hinnast riigilõivuseaduse lisas 1 või kindla summana, olenevalt nõude liigist. Riigilõivu ei võeta menetlusabi taotluse, töötasu- ja elatisenõude esitamisel ning muudel riigilõivuseaduses sätestatud juhtudel.
Riigilõiv tasutakse enne toimingu tegemise taotlemist. Enne riigilõivu tasumist ei toimetata hagi kostjale kätte ega tehta muid lõivustatud toimingust tulenevaid menetlustoiminguid. Kui riigilõivu ei ole tasutud vajalikus ulatuses, määrab kohus avaldajale tähtaja riigilõivu tasumiseks. Riigilõivu tähtpäevaks tasumata jätmise korral jäetakse avaldus menetlusse võtmata. Kui menetlusse võetud nõudelt on riigilõivu tasutud seaduses sätestatust vähem, nõuab kohus riigilõivu tasumist seaduses sätestatud suuruses. Kui hageja jätab riigilõivu kohtu määratud tähtpäevaks maksmata, jätab kohus hagi selle nõude osas läbi vaatamata.
Riigilõivu tasumisel märgitakse maksedokumendile selle toimingu nimetus, mille eest riigilõiv tasutakse. Riigilõivu tasumisel teise isiku eest märgitakse ka selle isiku nimi. Kui kohus nõuab peale hagiavalduse esitamist täiendava riigilõivu tasumist, tuleb krediidiasutuse kaudu riigilõivu tasumisel märkida ka kohtu poolt teatatud viitenumber.
Esindaja kulud jäävad vajalikus ja põhjendatud ulatuses reeglina selle poole kanda, kelle kahjuks kohtulahend tehakse. Esindajakulude väljamõistmiseks kaotanud poolelt ei tule tõendada kulude kandmist, kulude tekkimise tõendamiseks ja hüvitamiseks piisab õigusabiteenuse osutamise eest esitatud arvest. Esindajale tasu maksmist enne kohtu poolt menetluskulude jaotamist ja kindlaksmääramist tsiviilkohtumenetluse seadustik ei reguleeri, selles lepivad õigusabi teenuse osutaja ja esindatav kokku õigusabiteenuse osutamise lepingus.
Menetlusabi antakse füüsilisest isikust menetlusosalisele, kelle elukoht on menetlusabi andmise avalduse esitamise ajal Eesti Vabariigis või mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis või kes on Eesti Vabariigi või mõne muu Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik. Elukoha määramisel lähtutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1215/2012 artiklist 62. Muule füüsilisest isikust menetlusosalisele antakse menetlusabi üksnes juhul, kui see tuleneb välislepingust.
Menetlusabi taotlejale antakse menetlusabi, kui:
menetlusabi taotleja ei suuda oma majandusliku seisundi tõttu menetluskulusid tasuda või kui ta suudab neid tasuda üksnes osaliselt või osamaksetena ja
on piisav alus eeldada, et kavandatav menetluses osalemine on edukas.
Menetluses osalemise edukust eeldatakse, kui taotlus, mille esitamiseks menetlusabi taotletakse, on õiguslikult veenvalt põhjendatud ja faktiliselt põhistatud. Menetluses osalemise edukuse hindamisel arvestatakse ka asja tähendust menetlusabi taotlejale.
Füüsilisele isikule ei anta menetlusabi, kui:
1) menetluskulud ei ületa eeldatavasti menetlusabi taotleja kahekordset keskmist ühe kuu sissetulekut, mis on arvutatud taotluse esitamisele eelnenud nelja kuu keskmise kuusissetuleku alusel ning millest on maha arvatud maksud ja sundkindlustuse maksed ja seadusest tulenevate ülalpidamiskohustuste täitmiseks ettenähtud summa, samuti mõistlikud kulud eluasemele ja transpordile;
2) menetlusabi taotleja saab menetluskulud kanda oma olemasoleva ja suuremate raskusteta müüdava vara arvel, millele saab seaduse kohaselt pöörata sissenõude;
Juriidilistest isikutest võib menetlusabi oma eesmärkide saavutamiseks taotleda tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja kantud või sellega võrdsustatud mittetulundusühing või sihtasutus, mille asukoht on Eestis või mõnes muus Euroopa Liidu liikmesriigis, kui taotleja põhistab, et ta taotleb menetlusabi keskkonnakaitse või tarbijakaitse valdkonnas või muud ülekaalukat avalikku huvi arvestades paljude inimeste seadusega kaitstud õiguste võimaliku kahjustamise vältimiseks ja ta ei suuda eeldatavasti menetluskulusid oma vara arvel katta või suudab neid tasuda üksnes osaliselt või osamaksetena. Muu Eesti eraõiguslik juriidiline isik võib taotleda menetlusabina apellatsioonkaebuselt tasumisele kuuluva riigilõivu tasumisest täielikku või osalist vabastamist. Muule välismaisele juriidilisele isikule antakse menetlusabi üksnes välislepingu alusel.
Hagi esitamise ajaks on hagi kohtusse jõudmise aeg. See kehtib üksnes juhul, kui hagi on kostjale hiljem kätte toimetatud. Kui kohus keeldub hagiavaldust menetlusse võtmast, kohus hagi kostjale kätte ei toimeta. Kui hagiavaldus vastab seaduse nõuetele, võtab kohus hagiavalduse määrusega menetlusse. Kui hagiavaldus nõuetele ei vasta, määrab kohus hagejale tähtaja selles esinevate puuduste kõrvaldamiseks. Kohus lahendab hagiavalduse menetlusse võtmise või sellest keeldumise või tähtaja määramise puuduste kõrvaldamiseks määrusega mõistliku aja jooksul. Kohus teavitab hagejat hagiavalduse menetlusse võtmisest.
Kohus teavitab menetlusosalist järgmistest sammudest menetluses korraldusliku sisuga määruste kaudu. Hagiavaldusele vastuse esitamise tähtaja kostjale määrab kohus korraldava sisuga määruses, millega teeb kostjale teatavaks hagiavalduse menetlusse võtmise.
Viimati uuendatud: 20/11/2018

matches:
kohus
Kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 208
§ 635
§ 28
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus


Autoriõiguse seadus [terviktekst muudatustega kuni 15.02.2000] – Riigi Teataja
Autoriõiguse seadus [terviktekst muudatustega kuni 15.02.2000]
RT I 2000, 16, 109
Muudetud järgmiste seadustega (vastuvõtmise aeg, avaldamine Riigi Teatajas, jõustumise aeg): 26.06.1996 (RT I 1996, 49, 953) 26.07.1996 25.03.1998 (RT I 1998, 36/37, 552) 1.05.1998 21.01.1999 (RT I 1999, 10, 156) 15.02.1999 22.02.1999 (RT I 1999, 29, 398) 1.04.1999 9.12.1999 (RT I 1999, 97, 859) 6.01.2000 § 13 lõike 6 ja § 271 osas 1.01.2002 15.02.2000 (RT I 2000, 13, 94) 22.02.2000
Muudatusi sisaldava paragrahvi lõpus sulgudes on viide seadus(t)ele (vastuvõtmise kuupäev), millega kehtestati praegune sõnastus. Terviktekst avaldatakse 9. detsembri 1999. a seaduse § 71 alusel.
(3) [kehtetu – 9.12.1999] [9.12.1999]
(3) Käesoleva seaduse sätted ei kitsenda teiste intellektuaalse omandi valdkonnas vastuvõetud eri seaduste kohaldamist. [9.12.1999]
10) [kehtetu – 9.12.1999]
(6) Teose kaitstust autoriõigusega eeldatakse, välja arvatud juhul, kui käesolevast seadusest või muudest autoriõigusaktidest tulenevalt esineb seda välistav ilmne asjaolu. Tõendamiskohustus lasub teose autoriõigusega kaitstuse vaidlustajal. [21.01.1999; 22.02.1999; 9.12.1999]
8) ideedele ja põhimõtetele, millele rajanevad arvutiprogrammi elemendid, kaasa arvatud programmi kasutajaliidese aluseks olevad ideed ja põhimõtted. [9.12.1999]
(3) Autoriõiguse tekkimiseks ning teostamiseks ei nõuta teose registreerimist, deponeerimist või muude formaalsuste täitmist. [9.12.1999]
Autoriõigus tekib nii avalikustamata kui ka avalikustatud (avaldatud, avalikult esitatud, üldsusele näidatud ja üldsusele edastatud) teostele. Üldsuseks loetakse määramata isikute ringi väljaspool perekonda ja lähimat tutvusringkonda. [9.12.1999]
(11)–(12) [kehtetud – 9.12.1999]
(3) Teose avaldamiseks ei loeta draamateose ja muusikalise draamateose ning muusikateose esitamist, audiovisuaalse teose demonstreerimist, kirjandusteose avalikku esitamist, kirjandus- ja kunstiteose edastamist raadios ja televisioonis või teose edastamist kaabellevivõrgu kaudu, kunstiteose eksponeerimist ja arhitektuuriteose ehitamist, välja arvatud käesoleva paragrahvi 2. lõikes toodud juhul. [21.01.1999; 9.12.1999]
2) teose edastamist või taasedastamist üldsusele mis tahes tehnilise vahendi või protsessi vahendusel, sõltumata sellest, kas üldsus teost tegelikult tajus või mitte. [21.01.1999; 9.12.1999]
§ 101. [kehtetu – 9.12.1999]
(4) Kodeeritud programmi sisaldavate signaalide puhul on satelliidi kaudu teose üldsusele edastamise tingimuseks üldsuse teavitamine dekodeerimisvahendite olemasolust kas raadio- või televisiooniorganisatsiooni poolt või tema nõusolekul. [9.12.1999]
Taasedastamine kaabellevi kaudu käesoleva seaduse tähenduses on üldsusele vastuvõtmiseks ettenähtud tele- või raadioprogrammi samaaegne, muutumatu ja täielik taasedastamine traatside või õhu, sealhulgas satelliidi kaudu üldsusele kättesaadava kaabel- või mikrolainesüsteemi vahendusel. [9.12.1999]
(4) Autori isiklike ja varaliste õiguste piiramine võib toimuda ainult käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel. [9.12.1999]
(2) Käesoleva paragrahvi 1. lõike punktides 7, 8 ja 9 fikseeritud õiguste teostamine toimub autori kulul ning autor on kohustatud hüvitama kahju, mis tekib isikul, kes teost kasutas. [9.12.1999]
2) levitada oma teost või selle koopiaid (õigus teose levitamisele). Levitamiseks loetakse teose või selle koopia omandiõiguse üleandmist (müümist, kinkimist jne) või üldsusele kasutada andmist mis tahes viisil, sealhulgas rentimist või laenutamist, välja arvatud arhitektuuriteose ja tarbekunstiteose rentimine ja laenutamine. Käesolevas punktis nimetatud õigus lõpeb ja teose koopiat võib edasi levitada autori nõusolekuta juhul, kui autor või õiguste valdaja on teose koopia müünud, välja arvatud käesoleva paragrahvi 2. lõikes sätestatud juhud;
3) [kehtetu – 9.12.1999]
(2) Autorile kuulub ainuõigus lubada või keelata oma teose koopia rentimist ja laenutamist üldsusele ka juhul, kui õigus teose levitamisele on lõppenud (1. lõike punkt 2), välja arvatud käesoleva paragrahvi 6. lõikes sätestatud juhud.
[Lõige 6 jõustub 1.01.2002]
(6) Autoril ei ole õigust keelata oma teose koopia laenutamist avalikest raamatukogudest, kuid autoril on õigus seaduses sätestatud korras saada õiglast tasu sellise laenutamise eest. Avalike raamatukogude nimekiri, millest laenutamisel tasu makstakse, tasu suurus, väljamaksmise tingimused ja kord kehtestatakse Vabariigi Valitsuse poolt. [21.01.1999; 9.12.1999]
(6) Üldsusele avatud kohaks käesoleva paragrahvi 3. ja 5. lõike tähenduses loetakse territoorium, ehitis või ruum, mis on avalik asi või mis on antud üldiseks kasutamiseks või kuhu sellise koha omanik või valdaja võimaldab sissepääsu individuaalselt (tänav, väljak, park, spordirajatis, lauluväljak, turg, puhkeala, teater, kino, klubi, diskoteek, kauplus, toitlustusäri, teenindusettevõte, ühissõiduk, hotell, motell jms). [9.12.1999]
(7) Kui autor on fonogrammitootjale üle andnud (loovutanud) õiguse või andnud loa (litsentsi) fonogrammi koopiat rentida või sellist õiguse üleandmist või loa andmist eeldatakse, jääb autorile õigus saada sellise rentimise eest rendile andjalt õiglast tasu. Kokkulepe loobumise kohta õigusest saada õiglast tasu on kehtetu. [21.01.1999; 9.12.1999]
(2) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud autoritasu tuleb teose edasimüüki korraldanud isikul kanda autoreid esindava kollektiivse esindamise organisatsiooni pangakontole tervikuna hiljemalt kümnendal päeval müügi toimumise päevast arvates. [21.01.1999; 9.12.1999]
Erandina käesoleva seaduse §-dest 13–15, kuid tingimusel, et see ei ole vastuolus teose tavapärase kasutamisega või ei kahjusta põhjendamatult autori seaduslikke huve, on lubatud teose kasutamine autori nõusolekuta ja autoritasu maksmiseta ainult käesoleva seaduse §-des 18–25 otseselt ettenähtud juhtudel. [9.12.1999]
(4) Käesoleva paragrahvi 1. lõige ei laiene juriidilistele isikutele. [9.12.1999]
4)–6) [kehtetud – 21.01.1999]
9) avalikustatud teoste väljaandmine reljeefses punktkirjas või muul tehnilisel viisil pimedate jaoks, välja arvatud teosed, mis on spetsiaalselt loodud pimedate jaoks sellistel viisidel reprodutseerimiseks. [9.12.1999]
(5) Käesoleva paragrahvi 3. ja 4. lõikes ettenähtud tegevus ei või toimuda ärilisel eesmärgil. [9.12.1999]
Autori nõusolekuta ja autoritasu maksmiseta on lubatud üldsusele külastamiseks avatud kohtades alaliselt asuva arhitektuuriteose, kujutava kunsti teose, tarbekunstiteose ja fotograafiateose reprodutseerimine ükskõik millisel viisil peale mehaanilise kontaktkopeerimise ja selle teose kujutise edastamine üldsusele, välja arvatud juhul, kui selline teos moodustab kujutise põhimotiivi ja seda kavatsetakse kasutada otsesel ärilisel eesmärgil. Kui käesolevas lõikes sätestatud teosel on nimetatud autori nimi, tuleb see lisada kujutise üldsusele edastamisel. [9.12.1999]
§ 21. [kehtetu – 21.01.1999]
(4) [kehtetu – 9.12.1999]
(5) Lepingu tingimus, mis piirab käesoleva paragrahvi 2. või 3. lõikes nimetatud õiguste teostamist, on tühine. [21.01.1999; 9.12.1999]
(3) Lepingu tingimus, mis piirab käesolevas paragrahvis nimetatud õiguste teostamist, on tühine. [21.01.1999; 9.12.1999]
Andmebaasi või selle koopia õiguspärasel kasutajal on õigus ilma autori nõusolekuta ja täiendavat autoritasu maksmata teostada kõiki tegusid, mis on vajalikud juurdepääsuks andmebaasi sisule ja selle sisu tavapäraseks kasutamiseks. Kui nimetatud isik on õigustatud kasutama andmebaasi ainult osaliselt, kohaldatakse käesolevas paragrahvis sätestatut ainult andmebaasi või selle koopia vastava osa suhtes. Lepingu tingimus, mis piirab nimetatud õiguse teostamist, on tühine. [9.12.1999]
(5) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes ettenähtud tasu kogujaks määratud autoreid esindaval kollektiivse esindamise organisatsioonil on õigus saada tolli- ja statistikaorganitelt, tootja- ja impordiorganisatsioonidelt kõiki vajalikke andmeid tasu kogumiseks. [9.12.1999]
[Paragrahv 271 jõustub 1.01.2002]
(4) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud tasu kogub kultuuriministri poolt määratud kollektiivse esindamise organisatsioon. Nimetatud organisatsioonil on õigus saada seadmete operaatoritelt kõiki vajalikke andmeid tasu kogumiseks. [9.12.1999]
(4) Riigile kuulub autoriõigus vaid käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel. [9.12.1999]
(6) Varalised õigused avalikus teenistuses loodud teosele lähevad üle riigile, kui lepingus ei ole ette nähtud teisiti. Neid õigusi teostab see riigiasutus, kelle ülesandel, tellimisel või juhendamisel teos loodi. [9.12.1999]
(5) Režissöörile, stsenaariumi autorile ja heliloojale, aga samuti stsenaariumi plaani, dialoogi ja diktoriteksti autorile, kunstnikule, operaatorile, koreograafile, helioperaatorile ja teistele audiovisuaalse teose loomises osalenud isikutele kuulub autoriõigus oma teosele, mis moodustab iseseisva tähendusega osa audiovisuaalses teoses ja mida saab kasutada sõltumatult teosest kui tervikust. Sellise teose osas varaliste õiguste teostamine võib toimuda iseseisvalt, kui lepinguga pole ette nähtud teisiti, kuid tingimusel, et selline kasutamine ei kahjusta teose kui terviku kasutamise huvisid. [21.01.1999; 9.12.1999]
(6) Ühe isiku poolt koostatud kogumiku ümbertöötamine teiste isikute poolt võib toimuda ainult algse kogumiku koostaja autoriõigust järgides. [9.12.1999]
(4) Käesoleva paragrahvi 1. lõike sätteid kohaldatakse ka teostele, mille autorid ei ole teada (rahvaloominguteosed, anonüümsed teosed jms), teostele, mille autoriõigusega kaitsmise tähtaeg on möödunud, ja intellektuaalse tegevuse tulemustele, millele käesolevat seadust ei kohaldata (§ 5). [9.12.1999]
(5) Riigile pärimise teel üle läinud autoriõigust teostab Kultuuriministeerium. [9.12.1999]
(2) [kehtetu – 9.12.1999]
(21) Kui teose päritolumaaks Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni artikli 5 lõike 4 tähenduses on kolmas riik ja teose autor ei ole Eesti kodanik või Eesti Vabariigis alaliselt elav isik, siis kehtib autoriõigus tähtaja jooksul, mille näeb ette päritolumaa seadus, kuid mitte üle käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud tähtaja. [9.12.1999]
Autoriõigus teosele, mille on loonud kaks või enam isikut oma ühise loomingulise tegevusega (§ 30), kehtib teisi autoreid üleelanud ühise autori eluajal ja 70 aastat pärast tema surma. [9.12.1999]
Autoriõigus teosele, mis on avalikustatud anonüümselt või pseudonüümi all, kehtib 70 aastat pärast selle teose õiguspärast avalikustamist. Kui selle tähtaja jooksul teose autor teeb üldsusele teatavaks oma kodanikunime või teose autorsuse seostamine teose loonud isikuga ei tekita enam kahtlusi, siis kohaldatakse §-de 38 ja 39 sätteid. [9.12.1999]
(4) Kollektiivsesse teosesse, töökohustuste täitmise korras loodud teosesse ja audiovisuaalsesse teosesse võetud iseseisvat tähendust omavate teoste suhtes, mis ei ole avalikustatud anonüümselt või pseudonüümi all, kehtib autoriõigus käesoleva seaduse § 38 1. lõikes sätestatud tähtaja jooksul. [9.12.1999]
§ 42. [kehtetu – 9.12.1999]
Teost, mille suhtes autoriõiguse kehtivuse tähtaeg on lõppenud, võivad vabalt kasutada kõik isikud, järgides käesoleva seaduse § 44 ning muinsuskaitseseaduse (RT I 1994, 24, 391; 1996, 49, 953; 86, 1538; 1997, 93, 1559) sätteid. [9.12.1999]
(1) Luba (litsents) teose kasutamiseks tähendab võimalust sooritada tegusid autori õiguste piirides.
(3) Teose kasutamiseks loa saanud isik võib lubada kolmandal isikul teost kasutada (litsentsi loovutada) ainult autori eelneval nõusolekul (sublitsents). [9.12.1999]
(2) Kirjalik vorm ei ole kohustuslik lihtlitsentsi andmisel, sealhulgas lepingute suhtes teose avaldamise kohta perioodilises väljaandes või teatmeteoses, ning suuliste teoste ühekordse edastamise kohta raadios ja televisioonis. [9.12.1999]
(1) Autoreid esindavate kollektiivse esindamise organisatsioonide ja teoste kasutajaid ühendavate organisatsioonide kokkuleppel võidakse kinnitada tüüp-autorilepingud teoste kasutamise üksikute viiside kohta.
(2) Autorileping võib sisaldada tingimusi, mis ei ole käesoleva seadusega või tüüp-autorilepinguga ette nähtud. Autoriga sõlmitud lepingu tingimused, mis halvendavad autori olukorda, võrreldes käesolevas seaduses või tüüplepingus kindlaksmääratud olukorraga, on kehtetud ja asendatakse seaduse või tüüplepinguga kindlaksmääratud tingimustega. [9.12.1999]
(3) Arvestades teose mahtu ja selle kasutamise iseloomu, võidakse tüüpautorilepinguga ette näha lühemad piirtähtajad, kui on ette nähtud käesolevas paragrahvis.
(5) Kui autorileping on sõlmitud kirjandus- või kunstiteose kasutamiseks audiovisuaalse teose loomiseks, kuulub sellise teose kasutajale õigus audiovisuaalset teost üldsusele näidata kinos, televisioonis, kaabellevivõrgu kaudu või muude tehniliste vahenditega, dubleerida see teos teise keelde, varustada subtiitritega ning seda teost reprodutseerida ja levitada, kui lepinguga ei ole ette nähtud teisiti. Autoril on õigus saada õiglast tasu teose rentimise eest (§ 14 6. lõige). Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata muusikateoste suhtes. [9.12.1999]
TEOSE ESITAJA, FONOGRAMMITOOTJA NING RAADIO- JA TELEVISIOONIORGANISATSIOONI ÕIGUSED (AUTORIÕIGUSEGA KAASNEVAD ÕIGUSED) [9.12.1999]
(5) Teose esitaja, fonogrammitootja, raadio- ja televisiooniorganisatsioon, filmi esmasalvestuse tootja, isik, kes pärast autoriõiguse kehtivuse tähtaja lõppemist esimesena õiguspäraselt avaldab või edastab üldsusele varem avaldamata teose, ja isik, kes annab välja autoriõigusega mittekaitstava teose kirjanduskriitilise või teadusliku väljaande, võib käesolevas peatükis sätestatud varalised õigused üle anda (loovutada) või anda loa (litsentsi) autoriõigusega kaasnevate õiguste objekti kasutamiseks. [9.12.1999]
(4) Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse välisriikide kodanike ja juriidiliste isikute suhtes vastavalt rahvusvahelistele lepingutele, millega Eesti Vabariik on ühinenud. [9.12.1999]
Teose esitajal tekivad teose esituse (interpretatsiooni) suhtes isiklikud ja varalised õigused. [9.12.1999]
4) õigus esitaja au ja väärikuse kaitsele oma esituse suhtes. [9.12.1999]
(4) [kehtetu – 21.01.1999]
(5) Oma otseste tööülesannete täitmise korras teoste esitamisel määratakse tööandja ja teose esitaja õigused poolte kokkuleppega. [9.12.1999]
(4) Kui teose esitaja on üle andnud (loovutanud) õiguse või andnud loa fonogrammi, audiovisuaalse teose originaali või koopiat rentida või sellist üleandmist või loa andmist eeldatakse, jääb esitajale õigus saada sellise rentimise eest õiglast tasu. Kokkulepe loobumise kohta õigusest saada õiglast tasu on kehtetu. [9.12.1999]
Fonogrammi (helisalvestise) tootja käesoleva seaduse tähenduses on füüsiline või juriidiline isik, kes esimesena õiguspäraselt salvestas teose esitamisest lähtuva heli või loodusliku heli. [9.12.1999]
(2) Tasu suurus, selle maksmise viisid ja kord fonogrammi kasutamise eest määratakse kindlaks fonogrammitootja ja kasutaja vahelise kokkuleppega. [9.12.1999]
Oma õiguste ja fonogrammile salvestatud esitajate õiguste tagamiseks on fonogrammitootjal õigus oma ärilisel eesmärgil tehtud salvestisele või selle ümbrisele kanda sümboli (täht P ringis), millele on lisatud fonogrammi esmakordse avaldamise aasta. Nimetatud tähisele lisatakse fonogrammitootja nimi või nimetus ja salvestatud teoste peamised esitajad, kui need ei ole fonogrammil või selle ümbrisel otseselt fikseeritud. [9.12.1999]
(3) Fonogrammitootjalt saadud tasu jagatakse fonogrammile salvestatud teoste esitajate vahel või kasutatakse ühiselt vastavalt esitajate kokkuleppele. [9.12.1999]
(3) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes sätestatud õigused ei laiene kaabellevivõrgu operaatorile, kes teostab kaabellevivõrgu vahendusel raadio- või televisiooniorganisatsiooni saate taasedastamise. [9.12.1999]
(2) Film käesoleva paragrahvi tähenduses on audiovisuaalne teos või liikuvad kujutised koos neid saatvate helidega või ilma helideta, mis pole teos. [9.12.1999]
4) filmi esmasalvestuse tootja suhtes – filmi esmakordsest jäädvustamisest arvates. Kui selle tähtaja jooksul toimub filmi õiguspärane avaldamine või õiguspärane üldsusele edastamine, kehtivad esmasalvestuse tootja õigused 50 aastat pärast sellist avaldamist või üldsusele edastamist, olenevalt sellest, milline neist oli varajasem.
(4) Teose esitaja autorsust, esitajanime ning esitaja au ja väärikust kaitstakse tähtajatult. [9.12.1999]
(2) Isikul, kes annab välja autoriõigusega mittekaitstava teose kirjanduskriitilise või teadusliku väljaande, on 30 aasta jooksul selle väljaande esmakordsest avaldamisest autori varaliste õigustega (§ 13) võrdsed õigused sellele väljaandele. [9.12.1999]
(2) Käesolevas paragrahvis ettenähtud vaba kasutamine on lubatud vaid tingimusel, et ei piirata põhjendamatult teose esitaja, fonogrammitootja või raadio- ja televisiooniorganisatsiooni seaduslikke huvisid ja selline kasutamine pole vastuolus nende resultaatide normaalse majandusliku kasutamisega. [9.12.1999]
ANDMEBAASI TEGIJA ÕIGUSED [9.12.1999]
Käesoleva peatüki eesmärk on kehtestada iseseisev kaitse andmebaasile, sätestades andmebaasi tegijale eriõigused tema poolt tehtud investeeringu kaitseks. [9.12.1999]
Andmebaas käesoleva peatüki tähenduses on teoste, andmete või muu materjali süstemaatiliselt või metoodiliselt korraldatud kogu, mis on individuaalselt kasutatav elektrooniliste või muude vahendite abil. Andmebaasi mõiste ei hõlma selle tegemiseks ega käivitamiseks vajaminevat arvutiprogrammi. [9.12.1999]
3) andmebaasi tuleb kaitsta vastavalt Eesti Vabariigi välislepingule. [9.12.1999]
(6) Andmebaasi tegija võib käesoleva paragrahvi 2. lõikes sätestatud õiguse üle anda (loovutada) või anda loa (litsentsi) selle õiguse kasutamiseks. Nimetatud juhtudele kohaldatakse käesoleva seaduse VII peatüki sätteid. [9.12.1999]
(4) Lepingu tingimus, mis piirab käesolevas paragrahvis sätestatud õiguse teostamist andmebaasi õiguspärase kasutaja poolt, on tühine. [9.12.1999]
3) väljavõtte tegemine või taaskasutamine toimub avaliku julgeoleku, haldustegevuse või õigusemõistmise käigus ulatuses, mis vastab ühiskondliku julgeoleku kaitse, haldusfunktsioonide teostamise ja õigusemõistmise eesmärkidele. [9.12.1999]
(4) Kui andmebaasi sisu oluliselt muutub kvalitatiivselt või kvantitatiivselt, sealhulgas täieneb, lüheneb või muutub, mille tagajärjel andmebaasi tehtud investeering oluliselt suureneb kvalitatiivselt või kvantitatiivselt, kehtivad muudetud andmebaasi tegija õigused sellise muudetud andmebaasi suhtes 15 aastat, arvates vastavate muudatuste tegemisest. Sellisel juhul arvestatakse tähtaja kulgemise algust käesoleva paragrahvi 2. või 3. lõikes sätestatud korras. [9.12.1999]
(3) Käesoleva paragrahvi 2. lõike punktides 3–5 ja punktis 71 nimetatud valdkondadega seonduvaid õigusi teostatakse ainult kollektiivse esindamise organisatsioonide kaudu. Seejuures on nendel organisatsioonidel õigus saada kõikidelt avalik-õiguslikelt ja eraõiguslikelt isikutelt vajalikku tõepärast suulist ja dokumentaalset teavet teoste kasutamise eest ettenähtud tasu kogumise ja jaotamisega seotud mahus.
(4) Raadio- ja televisiooniorganisatsioon võib iseseisvalt teostada oma õigusi, mis seonduvad käesoleva paragrahvi 2. lõike punktis 5 nimetatud valdkonnaga. Seejuures ei ole oluline, kas need õigused on raadio- ja televisiooniorganisatsioonile seadusega sätestatud või on talle seaduse või lepingu alusel üle läinud. [21.01.1999; 9.12.1999]
(5) Kollektiivse esindamise organisatsioonid esindavad välisriigi autoreid ja autoriõigusega kaasnevate õiguste valdajaid välisriikide kollektiivse esindamise organisatsioonidega sõlmitud kahepoolsete või mitmepoolsete kokkulepete alusel. [21.01.1999; 9.12.1999]
(4) Käesoleva paragrahvi 2. lõike alusel esindatav õiguste valdaja võib nõuda kollektiivse esindamise organisatsiooni ja kaabellevi operaatori vahelisest lepingust tulenevate õiguste tunnustamist ja nendele õigustele vastavate kohustuste täitmist kolme aasta jooksul, arvates tema käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud õiguste objekti sisaldava taasedastamise toimumise päevast. [9.12.1999]
(3) Käesoleva paragrahvi 1. ja 2. lõiget ei kohaldata audiovisuaalse teose suhtes. [9.12.1999]
(2) Andmebaasi tegija õiguste (VIII1 peatükk) kaitsele kohaldatakse autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate õiguste kaitse kohta käivaid sätteid, kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti. [9.12.1999]
801. Piraatkoopia
Piraatkoopia käesoleva seaduse tähenduses on teose või autoriõigusega kaasnevate õiguste objekti mis tahes vormis ilma teose autori, tema õiguste valdaja või autoriõigusega kaasnevate õiguste valdaja loata mis tahes riigis reprodutseeritud koopia ühes vastava pakendiga või ilma selleta. [9.12.1999]
(2) Tsiviilõiguslikult kaitstakse rikutud õigusi lisaks tsiviilseadustiku üldosa seaduse (RT I 1994, 53, 889; 65, õiend; 89, 1516; 1995, 26–28, 355; 49, 749; 87, 1540; 1996, 40, 773; 42, 811; 1998, 30, 409; 59, 941; 1999, 10, 155) §-s 112 loetletud viisidele veel:
(2) Piraatkoopia sisse- ja väljavedu loetakse tollieeskirjade rikkumiseks. Juriidilise isiku vastutus piraatkoopia sisse- või väljaveo eest sätestatakse tolliseaduses (RT I 1998, 3, 54; 1999, 86, 782; 97, 859; 102, 907).
(4) Juriidilisest isikust haldusõiguserikkujale kohaldatud rahatrahvi otsuse, samuti käesoleva seaduse § 81 3. lõikes sätestatud korras tehtud otsuse täitmisel juhindutakse täitemenetluse seadustikust (RT I 1993, 49, 693; 1997, 43/44, 723; 1998, 41/42, 625; 51, 756; 61, 981; 103, 1695; 1999, 18, 302; 27, 380; 95, 845). [21.01.1999]
(1) Juriidilise isiku poolt autoriõiguste või autoriõigusega kaasnevate õiguste, samuti autoriõigusaktis sätestatud nõuete rikkumise eest, välja arvatud käesoleva paragrahvi 2.–6. lõikes nimetatud juhul, – määratakse rahatrahv 20 000 kuni 50 000 krooni.
(2) Juriidilise isiku poolt piraatkoopiaga kauplemise eest – määratakse rahatrahv 50 000 kuni 100 000 krooni.
(3) Juriidilise isiku poolt teose avaliku esitamise, üldsusele näitamise või üldsusele edastamise eest, kui seejuures kasutati piraatkoopiat, – määratakse rahatrahv 50 000 kuni 150 000 krooni.
(4) Juriidilise isiku poolt teose ebaseadusliku reprodutseerimise vastase kaitsevahendi, samuti satelliidi või kaabli vahendusel edastatava signaali ebaseadusliku vastuvõtmise vastase kaitsevahendi kõrvaldamiseks mõeldud tehnilise vahendi või seadme valmistamise, omandamise, hoidmise, kasutamise, edasitoimetamise, müümise või üleandmise eest, – määratakse rahatrahv 150 000 kuni 200 000 krooni.
(5) Juriidilise isiku poolt arvutiprogrammi valdamise eest ärilisel eesmärgil või kasutamise eest, kui arvutiprogramm on reprodutseeritud (installeeritud) arvutisse ilma autori või tema õiguste valdaja loata, – määratakse rahatrahv 7500 kuni 100 000 krooni iga ebaseaduslikult reprodutseeritud (installeeritud) programmi kohta, kuid kokku mitte rohkem kui 500 000 krooni.
(6) Juriidilise isiku poolt teose või autoriõigusega kaasnevate õiguste objekti ilma teose autori, tema õiguste valdaja või autoriõigusega kaasnevate õiguste valdaja loata reprodutseerimise eest – määratakse rahatrahv 250 000 kuni 500 000 krooni. [21.01.1999; 9.12.1999]
1) Kultuuriministeeriumi levitalituse ametiisikul – käesoleva seaduse § 83 1.–3. lõikes nimetatud juhul;
4) piraatkoopia. [21.01.1999; 9.12.1999]
(1) Kultuuriministeeriumi juurde luuakse autoriõiguse komisjon (edaspidi komisjon), mis tegutseb asjatundjate komisjoni õigustes. Vabariigi Valitsus nimetab komisjoni liikmed kaheaastaseks perioodiks. Komisjon:
(4) Kohus kaasab sellekohase vajaduse puhul komisjoni liikmeid eksperdina käesolevas seaduses ja muudes autoriõigusaktides sätestatud nõuete rikkumisest tulenevates tsiviil-, kriminaal- ja haldusõiguserikkumiste asjades. [21.01.1999; 9.12.1999]
(3) Kui kollektiivse esindamise organisatsioon ja kasutaja ei ole saavutanud kokkulepet, on ühel või mõlemal poolel õigus pöörduda vaidluse lahendamiseks vahendaja poole. Vahendajaks võib olla autoriõiguse komisjon (§ 87) või poolte valitud üks või mitu isikut, kelle sõltumatus ja erapooletus on väljaspool mõistlikku kahtlust. Kui pooled ei pöördu autoriõiguse komisjoni poole, kohaldatakse vahendaja otsuse suhtes käesoleva seaduse § 87 lõike 12 sätteid. [9.12.1999]
(3) Teoste osas, mille autoriõiguse kehtivuse tähtaeg on lõppenud, kaitseb teose autorsust, autori nime ning autori au ja väärikust Kultuuriministeerium (§ 44 1. lõige). Seda sätet kohaldatakse ka teoste esitajate suhtes (§ 74 4. lõige). [21.01.1999; 9.12.1999]
(7) Käesoleva seaduse § 73 1. lõike punktide 1, 2, 4 ja 5 ning teisi käesoleva seaduse nimetatud paragrahvist tulenevaid sätteid kohaldatakse raadio- ja televisiooniorganisatsioonide suhtes, mille peakorter on Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmesriigi territooriumil. [9.12.1999]
(2) Vabariigi Valitsusel on õigus kehtestada nõuded autoriõigusega kaasnevate õiguste teatud objektide käibe dokumenteerimisele. [21.01.1999; 15.02.2000]
XII peatüki sätted jõustuvad eraldi seadusega
SÄTTED, MIS JÕUSTUVAD ÜHINEMISEL EUROOPA LIIDUGA [9.12.1999]
2) andmebaasi tegijaks või õiguste valdajaks on äriühing, mis on asutatud vastavalt Euroopa Liidu liikmesriigi seadusele ja mille registreeritud asukoht, juhatus või peamine tegevuskoht on Euroopa Liidu territooriumil. Kui äriühingul on Euroopa Liidu territooriumil ainult registreeritud asukoht, peab sellise äriühingu tegevus olema Euroopa Liidu ühe liikmesriigi majandusega tõhusalt ja püsivalt seotud. [9.12.1999]
Pärast arvutiprogrammi koopia esmamüüki Euroopa Liidu liikmesriigis autori poolt või tema loal lõpeb käesoleva seaduse § 13 1. lõike punktis 2 sätestatud autori õigus arvutiprogrammi koopia levitamisele Euroopa Liidus, välja arvatud õigus programmi või selle koopia rentimisele. [9.12.1999]
(3) Käesoleva seaduse VI peatükis ning §-des 74 ja 757 sätestatud kaitse tähtajad kehtivad kõigi teoste ja autoriõigusega kaasnevate õiguste objektide kohta, mida kaitstakse vähemalt ühes Euroopa Liidu liikmesriigis. [9.12.1999]
(2) Vabariigi Valitsus või tema volitusel kultuuriminister informeerib Euroopa Liidu Komisjoni igast kavatsusest kehtestada uusi autoriõigusega kaasnevaid õigusi, nimetades nende kehtestamise peamised põhjused ja kaitse kehtivuse kavandatava tähtaja. [9.12.1999]
Käesoleva seaduse VIII peatükis ettenähtud õigus teose levitamisele lõpeb vaid juhul, kui autoriõigusega kaasnevate õiguste objekti esimene müük on toimunud Euroopa Liidu territooriumil õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul, välja arvatud õigus teose rentimisele, mis ei lõpe. [9.12.1999]
2) kui ei kasutata Euroopa Liidu liikmesriigis paiknevat maajaama, kuid liikmesriigis moodustatud raadio- või televisiooniorganisatsioon on tellinud satelliidi kaudu üldsusele edastamise akti, siis loetakse, et see akt on toimunud selles liikmesriigis, milles sellel raadio- või televisiooniorganisatsioonil on tema põhiline asukoht Euroopa Ühenduses ja käesolevas seaduses sätestatud õigused on realiseeritavad selle raadio- või televisiooniorganisatsiooni vastu. [9.12.1999]
Taasedastamine kaabellevi kaudu käesoleva seaduse tähenduses on teisest Euroopa Liidu liikmesriigist edastatud ja üldsusele vastuvõtmiseks ettenähtud tele- või raadioprogrammi samaaegne, muutumatu ja täielik taasedastamine traatside või õhu, sealhulgas satelliidi kaudu üldsusele kättesaadava kaabel- või mikrolainesüsteemi vahendusel. [9.12.1999]
Käesolevat peatükki kohaldatakse vastavalt Eesti Vabariigi välislepingule Euroopa majanduspiirkonna territooriumil, mis lisaks Euroopa Liidu liikmesriikidele hõlmab Islandi Vabariigi, Liechtensteini Vürstiriigi ja Norra Kuningriigi. [9.12.1999]
Käesoleva peatüki sätted jõustuvad eraldi seadusega. [9.12.1999]


RT I, 28.06.2014, 60
Vastu võetud 20.06.2014 nr 47
Määrus kehtestatakse loomatauditõrje seaduse § 43 lõike 2 ja § 56 lõike 5 alusel.
§ 1. Põllumajandusministri 5. augusti 2003. a määrust nr 78 „Aujeszky haiguse tõrje eeskiri ” muudetakse järgmiselt:
1) määruse tekstis asendatakse läbivalt sõna „ järelevalveametnik ” sõnaga „veterinaarjärelevalveametnik” vastavas käändes;
2) paragrahvi 1 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 4 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „veterinaarlaboratooriumis, kellel on tunnustatud ” tekstiosaga „volitatud laboratooriumis, kellel on akrediteeritud ”;
4) paragrahvi 9 lõikes 5 asendatakse sõna „järelevalvetoimingute” sõnaga „veterinaarjärelevalvetoimingute”;
„(1) Taudipunkti loomakasvatushooned ja -rajatised ning taudipunkti vahetult ümbritsev territoorium puhastatakse ja desinfitseeritakse pärast sigade hukkamist ja surnud või tapetud sigade ning teiste Aujeszky haigusele iseloomulike kliiniliste tunnustega surnud või tapetud loomade korjuste eemaldamist veterinaarjärelevalveametniku kontrolli all. ”;
6) paragrahvi 13 lõike 3 punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
„ 2) ettevõttesse toodud sead, seasperma, embrüod ja munarakud vastavad loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi seaduse § 10 lõike 2 alusel sätestatud nõuetele;”;
7) määruse normitehniline märkus sõnastatakse järgmiselt:
„ 1 Nõukogu direktiiv 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta (EÜT 121, 29.07.1964, lk 1977–2012), muudetud direktiividega 97/12/EÜ (EÜT L 109, 25.04.1997, lk 1–37), 98/46/EÜ (EÜT L 198, 15.07.1998, lk 22–39), 2000/15/EÜ (EÜT L 105, 03.05.2000, lk 34–35), 2000/20/EÜ (EÜT L 163, 04.07.2000, lk 35–36), 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352–367), 2008/73/EÜ (ELT L 219, 14.08.2008, lk 40–54) ja 2013/20/EL (ELT L 158, 10.06.2013, lk 234–239), määrustega (EÜ) nr 535/2002 (EÜT L 80, 23.03.2002, lk 22–28), (EÜ) nr 1226/2002 (ELT L 179, 09.07.2002, lk 13–18), (EÜ) nr 21/2004 (ELT L 5, 09.01.2004, lk 8–17) ja (EÜ) nr 1/2005 (ELT L 3, 05.01.2005, lk 1–44) ning otsustega 2001/298/EÜ (EÜT L 102, 12.04.2001, lk 63–68), 2007/729/EÜ (ELT L 294, 13.11.2007, lk 26–35), 2008/984/EÜ (ELT L 352, 31.12.2008, lk 38–45) ja 2009/976/EÜ (ELT L 336, 18.12.2009, lk 36–41).”.
§ 2. Põllumajandusministri 20. novembri 2000. a määrust nr 67 „Marutaudi tõrje eeskiri” muudetakse järgmiselt:
1) paragrahvi 2 lõikes 1 asendatakse sõna „tegevusluba” sõnadega „kutsetegevuse luba”;
„(1) Marutaudi uuringuid teevad Veterinaar- ja Toidulaboratoorium ning volitatud laboratoorium, kellel on akrediteeritud analüüsimetoodika marutaudi diagnoosimiseks.”;
3) paragrahvi 7 lõige 6 sõnastatakse järgmiselt;
„(6) Lõikes 4 nimetatud isik väljastab pärast looma vaktsineerimist loomapidajale vaktsineerimist tõendava dokumendi, millel märgib ära looma vaktsineerimise kuupäeva ning vaktsiiniga kaasasolevas infolehes toodud juhiseid arvestades looma kordusvaktsineerimise tähtaja. Kui looma kohta on väljastatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 576/2013 lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 998/2003 (ELT L 178, 28.06.2013, lk 1–26), kohane identifitseerimise dokument, tehakse asjakohane märge sinna.”;
4) paragrahvi 15 lõike 5 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
„Kari peab jääma Veterinaar- ja Toiduameti kohaliku asutuse kõrgendatud veterinaarjärelevalve alla vähemalt 30 päevaks.”;
5) paragrahvi 18 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) loomapidajal tagada, et 45 päeva jooksul vaktsineerimisest arvates oleks koer või kass väljapääsemist välistava aiaga piiratud alal või kinnises ruumis, kus tal ei ole kontakti teiste loomade ja inimestega;”;
6) paragrahvis 201 asendatakse sõna „järelevalveametnik” sõnaga „veterinaarjärelevalveametnik”.
§ 3. Põllumajandusministri 2. veebruari 2010. a määruses nr 6 „Nõuded eksperdi arvamusele ja looma, sealhulgas aretuslooma väärtuse arvutamise kord” asendatakse § 3 lõikes 3 sõnad „järelevalveametniku või volitatud veterinaararsti järelevalve” sõnadega „veterinaarjärelevalveametniku või volitatud veterinaararsti kontrolli”.
§ 4. Põllumajandusministri 23. novembri 2004. a määrust nr 179 „Sigade klassikalise katku ja sigade aafrika katku tõrje eeskiri” muudetakse järgmiselt:
1) määruse tekstis, välja arvatud §-s 27, asendatakse läbivalt sõna „järelevalveametnik” sõnaga „veterinaarjärelevalveametnik”;
3) paragrahvis 27 asendatakse läbivalt sõna „järelevalveametnik” sõnadega „tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostav veterinaarjärelevalveametnik” vastavas käändes;
4) paragrahvi 28 lõike 3 punktis 6, § 40 lõike 3 punktis 1, § 44 lõike 2 punktis 15 ja § 48 lõike 3 punktis 10 asendatakse sõna „järelevalve” sõnaga „veterinaarjärelevalve” vastavas käändes;
„ 1 Nõukogu direktiiv 2001/89/EÜ ühenduse meetmete kohta sigade klassikalise katku tõrjeks (ELT L 316, 01.12.2001, lk 5–35), muudetud direktiividega 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352–367) ja 2008/73/EÜ (ELT L 219, 14.08.2008, lk 40–54) ning otsustega 2006/911/EÜ (ELT L 346, 09.12.2006, lk 41–58) ja 2007/729/EÜ (ELT L 294, 13.11.2007, lk 26–35);
nõukogu direktiiv 2002/60/EÜ, millega kehtestatakse erisätted sigade aafrika katku tõrjeks ja muudetakse direktiivi 92/119/EMÜ seoses Tescheni haiguse ja sigade aafrika katkuga (ELT 192, 20.07.2002, lk 27–45), muudetud direktiividega 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352–367) ja 2008/73/EÜ (ELT L 219, 14.08.2008, lk 40–54) ning otsustega 2006/911/EÜ (ELT L 346, 09.12.2006, lk 41–58) ja 2007/729/EÜ (ELT L 294, 13.11.2007, lk 26–35).”.
§ 5. Põllumajandusministri 23. jaanuari 2007. a määrust nr 4 „Suu- ja sõrataudi tõrje eeskiri” muudetakse järgmiselt:
1) määruse tekstis, välja arvatud § 33 lõike 3 punktis 5, § 34 lõike 3 punktis 2 ja § 45 lõike 3 punktis 5, asendatakse läbivalt sõna „järelevalveametnik” sõnaga „veterinaarjärelevalveametnik” vastavas käändes;
2) määruse tekstis asendatakse läbivalt sõna „järelevalve” sõnaga „veterinaarjärelevalve”;
3) paragrahvi 9 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Volitatud veterinaararst või veterinaarjärelevalveametnik teeb looma kliinilise läbivaatuse ning võtab laboratoorseks uurimiseks vajalikud proovid nõukogu direktiivi 2003/85/EÜ lisas 3 sätestatud diagnoosimise juhendi kohaselt.”;
4) paragrahv 17 sõnastatakse järgmiselt:
„§ 17. Loomataudi ennetamise täpsustatud kava
(1) Veterinaar- ja Toiduamet võib rakendada loomatauditõrje programmi, mille üks osa on tõenäoliselt kontaktsete vastuvõtlike loomade ning vajaduse korral ka epidemioloogiliselt seotud tootmisüksustes ja naaberettevõtetes asuvate loomade ennetav hukkamine (edaspidi loomataudi ennetamise täpsustatud kava).
(2) Loomataudi ennetamise täpsustatud kava rakendamise korral võetakse vastuvõtlikelt loomadelt proovid ja tehakse kliinilised uuringud ekspertgrupi soovituste kohaselt.
(3) Enne loomataudi ennetamise täpsustatud kava rakendamist teavitab Veterinaar- ja Toiduamet sellest Euroopa Komisjoni.”;
5) paragrahvi 28 lõikes 4 asendatakse sõnad „ennetavat tauditõrjeprogrammi” sõnadega „loomataudi ennetamise täpsustatud kava”;
6) paragrahvi 30 lõikest 1 jäetakse välja sõna „veterinaarjärelevalve”;
7) paragrahvi 33 lõike 3 punkti 3 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„enne vastuvõtliku looma vedamist tapamajja on tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostavat veterinaarjärelevalveametnikku sellest teavitatud ning pärast vastuvõtliku looma saabumist tapamajja teavitab tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostav veterinaarjärelevalveametnik sellest Veterinaar- ja Toiduameti kohalikku asutust.”;
8) paragrahvi 33 lõike 3 punktis 5, § 34 lõike 3 punktis 2 ja § 45 lõike 3 punktis 5 asendatakse sõna „järelevalveametniku” sõnadega „tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostava veterinaarjärelevalveametniku”;
9) paragrahvi 37 lõike 7 punkti 4 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
„Veovahend võib talle määratud tööpiirkonnast välja sõita üksnes pärast veterinaarjärelevalveametniku kontrolli all toimunud veovahendi puhastamist ja desinfitseerimist.”;
10) paragrahvi 45 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) vastuvõtliku looma vedu järelevalvetsooni ja sealt välja, samuti vastuvõtliku looma ettevõttest väljaviimine, liikumine ja vedu järelevalvetsooni avalikult kasutataval teel ja erateel, välja arvatud ettevõtte teenindamisega otseselt seotud teelõigul, on keelatud;”;
11) paragrahvi 45 lõike 3 punkti 3 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
12) paragrahvi 46 lõige 6 sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Turule võib viia lõikes 1 nimetatud lihatoodet, mis on märgistatud põllumajandusministri 13. mai 2005. a määruses nr 55 „Loomsete saaduste ja nende käitlemise, sealhulgas nendega kauplemise, veterinaarnõuded” sätestatud tervisemärgiga ning mida on veetud veterinaarjärelevalveametniku juhiste kohaselt määratud lihakäitlemisettevõttesse käitlemiseks sama määruse kohaselt.”;
13) paragrahvi 47 lõike 7 punkti 4 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
14) paragrahvi 50 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) vastuvõtliku looma hukkamisest ja ohutust kõrvaldamisest ettevõttest ning selle ettevõtte esialgsest puhastamisest ja desinfitseerimisest on möödunud vähemalt 15 päeva ohustatud tsoonis ja vähemalt 30 päeva järelevalvetsoonis;”;
15) paragrahvi 52 lõike 2 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
„Kui teises liikmesriigis asuvast kitsendustega piirkonnast on toodud Eestisse selliseid loomi, isoleeritakse nad veterinaarjärelevalveametniku juhiste kohaselt võimaliku nakkuse või saastumise ametliku välistamiseni.”;
16) paragrahvi 61 lõike 4 punkti 4 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
17) määruse normitehniline märkus sõnastatakse järgmiselt:
„1 Nõukogu direktiiv 2003/85/EÜ ühenduse meetmete kohta suu- ja sõrataudi tõrjeks, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 85/511/EMÜ ja otsused 89/531/EMÜ ja 91/665/EMÜ ning muudetakse direktiivi 92/46/EMÜ (EÜT L 306, 22.11.2003, lk 1–87), muudetud direktiividega 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352–367) ja 2013/20/EL (ELT L 158, 10.06.2013, lk 234–239) ning otsustega 2005/615/EÜ (ELT L 213, 18.08.2005, lk 14–15), 2006/552/EÜ (ELT L 217, 08.08.2006, lk 29–30), 2008/339/EÜ (ELT L 115, 29.04.2008, lk 39–40), 2009/869/EÜ (ELT L 315, 02.12.2009, lk 8–10), 2010/435/EL (ELT L 209, 10.08.2010, lk 18), 2011/7/EL (ELT L 5, 08.01.2011, lk 27), 2011/378/EL (ELT L 168, 28.06.2011, lk 16) ja 2012/766/EL (ELT L 337, 11.12.2012, lk 53).”.
§ 6. Põllumajandusministri 17. veebruari 2006. a määrust nr 25 „Teatud loomataudide tõrje eeskiri” muudetakse järgmiselt:
1) määruse tekstis asendatakse läbivalt sõna „järelevalve” sõnaga „veterinaarjärelevalve”;
3) paragrahvi 31 lõike 3 punkti 4 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„enne vastuvõtliku kodulooma vedamist tapamajja on tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostavat veterinaarjärelevalveametnikku sellest teavitatud ning pärast vastuvõtliku kodulooma saabumist tapamajja teavitab tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostav veterinaarjärelevalveametnik sellest Veterinaar- ja Toiduameti kohalikku asutust.”;
4) paragrahvi 32 lõike 3 punkti 4 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
5) paragrahvi 49 lõike 3 punkti 3 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„enne sea vedamist tapamajja on tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostavat veterinaarjärelevalveametnikku sellest teavitatud ning pärast sea saabumist tapamajja teavitab tapamaja üle veterinaarjärelevalvet teostav veterinaarjärelevalveametnik sellest Veterinaar- ja Toiduameti kohalikku asutust.”;
6) paragrahvi 50 lõike 3 punkti 4 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„ 1 Nõukogu direktiiv 92/119/EMÜ, millega seatakse sisse üldised ühenduse meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks ja konkreetsed meetmed seoses sigade vesikulaarhaigusega (EÜT L 62, 15.03.1993, lk 69–85), muudetud direktiividega 2002/60/EÜ (EÜT L 192, 20.07.2002, lk 27–46), 2006/104/EÜ (ELT 363, 20.12.2006, lk 352–367), 2007/10/EÜ (ELT L 63, 01.03.2007, lk 24–25), 2008/73/EÜ (ELT 219, 14.08.2008, lk 40–54), määrusega (EÜ) nr 806/2003 (EÜT L 122, 16.05.2003, lk 1–35) ning otsustega 2006/911/EÜ (EÜT L 346, 09.12.2006, lk 41–58), 2007/729/EÜ (ELT L 294, 13.11.2007, lk 26–35) ja 2009/470/EÜ (ELT L 155, 18.06.2009, lk 30–45).”.
§ 7. Määrus jõustub 1. juulil 2014. a.


Jäätmevaldajate registri asutamine ja pidamise kord – Riigi Teataja
Jäätmevaldajate registri asutamine ja pidamise kord
Jäätmevaldajate registri asutamine ja pidamise kord - sisukord
§ 2 Registri pidamise organisatsiooniline struktuur
§ 3 Registri ülesehitus ja registrisse kantavad andmed
§ 4 Andmete esitamine, sisestamise ja muutmise kord
§ 5 Andmete väljastamise kord
§ 6 Järelvalve registri pidamise üle
§ 7 Registri likvideerimise kord
RT IV, 03.09.2013, 43
Vastu võetud 30.01.2008 nr 11
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkti 37 ja Jäätmeseaduse § 69 lõike 3 alusel.
(1) Valgjärve valla jäätmevaldajate register (edaspidi register) on kohaliku omavalitsuse register, mis asutatakse ja võetakse kasutusele eesmärgiga:
1) pidada arvestust Valgjärve valla haldusterritooriumil elavate või asuvate jäätmevaldajate kohta, kes on liitunud või loetakse jäätmeseaduse § 69 alusel liitunuks korraldatud olmejäätmeveoga;
2) pidada arvestust Valgjärve valla haldusterritooriumil korraldatud jäätmeveoga erandkorras mitteliitunud jäätmevaldajate kohta;
3) koguda andmeid ja pidada arvestust korraldatud jäätmeveo piirkondades kasutatavate jäätmemahutite ning liikuvate jäätmevoogude kohta;
4) koguda andmeid ja pidada arvestust Valgjärve valla haldusterritooriumil jäätmeveo eri- või ainuõigust omavate jäätmekäitlejate jäätmevoogude kohta;
5) Valgjärve Vallavalitsuse ametnike varustamine eelpool nimetatud informatsiooniga jäätmemajanduse üle järelevalve teostamiseks;
6) Valgjärve Vallavalitsuse ametnike varustamine eelpool nimetatud informatsiooniga jäätmeveo eri- või ainuõigust teostavate jäätmekäitlejate valimise, jäätmeveo teenustasude määramise ja teiste jäätmemajandusega seotud probleemide üle otsustamisel.
(2) Registri ametlik nimi on „ Valgjärve valla jäätmevaldajate register“.
(3) Registri pidamisel lähtutakse Isikuandmete kaitse seadusest, Avaliku teabe seadusest, käesolevast registri pidamise korrast (edaspidi kord) ning teistest riigi ning Valgjärve valla õigusaktidest.
(4) Registriandmetel on informatiivne tähendus.
§ 2. Registri pidamise organisatsiooniline struktuur
(1) Registri omanik on Valgjärve vald.
(2) Registri asutaja on Valgjärve Vallavolikogu.
(3) Valgjärve Vallavalitsus korraldab registri pidamist.
(4) Registriandmeid sisestab, töötleb ja väljastab Valgjärve Vallavalitsuse poolt selleks volitatud isik.
§ 3. Registri ülesehitus ja registrisse kantavad andmed
(2) Registri töökeeleks on eesti keel.
(3) Jäätmeveopiirkondade kohta kantakse registrisse järgnevad andmed:
1) korraldatud jäätmeveopiirkondade piirid;
2) elanike arv;
3) korrusmajade arv;
4) eramajade arv;
5) ettevõtete arv.
(4) Jäätmevaldajate kohta kantakse registrisse järgnevad andmed:
1) jäätmevaldaja juriidiline nimi;
2) jäätmevaldaja isikukood või registrikood;
4) jäätmevaldaja kontakttelefoni number;
5) elanike arv jäätmevaldaja territooriumil;
6) märge korraldatud olmejäätmeveoga liitumise kohta;
7) korraldatud olmejäätmeveoga mitteliitumise korral mitteliitunuks lugemise põhjus, mitteliitunuks olemise alg- ja lõppkuupäev, viide kohaliku omavalitsuse korraldusele jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise kohta ning jäätmete käitlemist kajastava kirjaliku aruande esitamise tähtaeg;
8) korraldatud olmejäätmeveoga mitteliitunuks olemise ennetähtaegse lõpetamise korral ennetähtaegse lõpetamise põhjus ning korraldatud jäätmeveoga taasliitunuks lugemise kuupäev;
9) märge eri- või ainuõigust omava jäätmekäitlejaga sõlmitud lepingu olemasolu kohta;
10) jäätmevaldaja valduses ja kasutuses olevate jäätmemahutite arv, tüübid (kogutav jäätmeliik) ja mahud;
11) jäätmevaldaja valduses ja kasutuses olevate jäätmemahutite tühjendamise sagedused;
12) jäätmevaldaja poolt käitlemisele üle antud jäätmekogused kvartalite ning aastate kaupa;
13) märkused jäätmekäitluseeskirjast kinnipidamise kohta;
14) võlgnevuse tekkimise aeg ja võlgnevuse suurus, kui jäätmevaldajal on eri- või ainuõigust omava jäätmekäitleja ees tekkinud võlgnevus ning ta ei ole seda tasunud ühe kalendrikuu jooksul alates võlgnevuse tekkest.
(5) Jäätmeveopiirkonnas eri- või ainuõigust omava jäätmekäitleja kohta kantakse registrisse järgnevad andmed:
4) jäätmeveomahud kuude, kvartalite ja aastate kaupa;
5) jäätmeveo eri- või ainuõiguse ennetähtaegse äravõtmise korral eri- või ainuõiguse lõppemise kuupäev ning äravõtmise põhjus.
§ 4. Andmete esitamine, sisestamise ja muutmise kord
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitunud jäätmevaldajate kohta sisestab registrisse andmeid jäätmeveopiirkonnas eri- või ainuõigust omav jäätmevedaja lähtudes jäätmevaldajatega sõlmitud jäätmeveolepingutest või muudest kokkulepetest (n. suusõnaline kokkulepe/tellimus).
(2) Andmete esitamise eest jäätmeveo eri- või ainuõigust omavale ettevõttele tasu ei maksta.
(3) Korraldatud jäätmeveoga mitteliitunud jäätmevaldajate kohta sisestab registrisse andmeid Valgjärve Vallavalitsuse poolt selleks volitatud isikValgjärve Vallavalitsuse poolt vastu võetud õigusaktide alusel. Volitatud isik kannab andmed registrisse 10 tööpäeva jooksul alates vastavate dokumentide esitamisest.
(4) Jäätmeveopiirkonnas eri- või ainuõigust omava jäätmekäitleja kohta sisestab registrisse andmeid Valgjärve Vallavalitsuse poolt selleks volitatud isik jäätmeveopiirkonnas eri- või ainuõigust omava jäätmekäitleja poolt esitatud dokumentide alusel.
(5) Registrisse kandmiseks andmeid esitanud jäätmevaldajad ning registrisse andmeid sisestavad jäätmekäitlejad on kohustatud tagama esitatud andmete õigsuse.
(6) Ebaõigete andmete avastamisel tuleb need koheselt parandada. Andmete parandamisel teeb andmete sisestaja vajaduse korral järelepärimise andmete õigsuse kohta andmete esitajale.
(7) Registrisse kantud andmete muutmine toimub:
2) Valgjärve Vallavalitsuse õigusaktide alusel;
3) jäätmeveoga tegeleva ettevõtte poolt esitatud dokumentide alusel.
§ 5. Andmete väljastamise kord
(1) Registriandmed on kasutamiseks riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutustele ning avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele neile seadusega või seaduse alusel antud õigusaktides sätestatud ülesannete täitmiseks ning õigustatud huvi omavatele isikutele teabe saamiseks.
(2) Registriandmed väljastatakse elektroonilisel kujul või paberkandjal.
(3) Registrist väljastatakse andmeid Valgjärve Vallavalitsusele esitatud kirjaliku taotluse alusel. Taotlusesse tuleb märkida andmete saaja ja tema kontaktandmed, päringu objekt, soovitud andmed ja nende kasutamise eesmärk.
(4) Andmete väljastaja peab registriandmete väljastamise aja, andmete saaja ja andmete koosseisu kohta arvestust.
§ 6. Järelvalve registri pidamise üle
(1) Järelvalvet registri pidamise üle teostavad Valgjärve Vallavalitsus ning Isikuandmete kaitse seaduse §34 alusel määratud riigiasutus (Andmekaitse Inspektsioon).
(2) Registri pidamise üle järelevalvet teostaval isikul on õigustutvuda registrisse kantud andmete ja nende alusdokumentidega, saada teavet andmete andmekogust väljastamise ja andmete kasutamise kohta.
(3) Registri pidamisel puuduste avastamisel on registri pidaja kohustatud avastatud puudused järelevalvet teostava isiku poolt seatud tähtajaks likvideerima.
§ 7. Registri likvideerimise kord
(1) Registri likvideerimise otsustab Valgjärve Vallavolikogu.
(2) Registri likvideerimine toimub Arhiiviseadusega ettenähtud korras.
Käesolev määrus jõustub 02.veebruaril 2008.a.
Hain Randoja