text:
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Corte suprema di cassazione (Itaalia) 27. mai 2010. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 23. augustil 2010, menetluses
versus 3M Italia SpA, 3M Italia SpA ,
1. Eelotsusetaotlus puudutab liidu õiguse tõlgendamist otsese maksustamise valdkonnas.
2. Taotlus on esitatud Ministero dell’Economia e delle Finanze (majandus- ja rahandusministeerium) ja Agenzia delle Entrate (maksuamet) ning 3M Italia SpA (edaspidi „3M Italia”) vahelises kohtuvaidluses aastatel 1989–1991 selle äriühingu jaotatud dividendide maksustamise üle.
National legal context Siseriiklik õigus 3. Article 3(2 bis ) of Decree-Law No 40/2010 (GURI No 71, 26 March 2010), converted, with amendments, into Law No 73/2010 (GURI No 120, 25 May 2010) (‘Decree-Law No 40/2010’), reads as follows:
3. Dekreetseaduse nr 40/2010 ( Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana , edaspidi „ GURI”, nr 71, 26.3.2010), mis kinnitati muudatustega seadusena nr 73/2010 ( GURI nr 120, 25.5.2010, edaspidi „dekreetseadus nr 40/2010”), artikli 3 lõige 2 bis on sõnastatud järgmiselt:
b) Corte suprema di Cassaziones pooleli olevad maksuvaidlused võib lahendada nii, et makstakse rahasumma, mis vastab 5%‑le vaidluse väärtusest [...] ning loobutakse samal ajal võimalusest esitada mis tahes õiglase hüvitise nõue 24. märtsi 2001. aasta seaduse nr 89 mõttes. Maksukohustuslane võib esitada 90 päeva jooksul alates käesolevat dekreeti seaduseks muutva seaduse jõustumise kuupäevast pädevale sekretariaadile või kantseleile vastava avalduse koos makset tõendava dokumendiga. Käesolevas punktis nimetatud menetlused peatatakse eespool viidatud tähtaja lõpuni ning need lõpetatakse menetluskulude täieliku tasumisega. Igal juhul ei kuulu need tagastamisele.”
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused 4. 3M Company, a company established in the United States, created a right of usufruct over the shares of 3M Italia, which it controls, in favour of Shearson Lehman Hutton Special Financing, also established in the United States. That company in turn transferred the right of usufruct to Olivetti & C., a company established in Italy, the voting rights remaining with the legal owner, namely 3M Company.
4. Ühendriikides asutatud äriühing 3M Company seadis tema kontrollitava äriühingu 3M Italia aktsiatele kasutusvalduse äriühingu Shearson Lehman Hutton Special Financing kasuks, mis on samuti Ühendriikides asutatud. Viimane andis omakorda kasutusvalduse üle äriühingule Olivetti & C., mille asukoht on Itaalias, kusjuures hääletamisõigus jäi kasutusvalduseta omanikule, st 3M Company’le.
5. Kontrollimise tulemusel leidis Itaalia maksuamet, et kasutusvalduse võõrandamine äriühingule Olivetti & C oli fiktiivne ja talle 3M Italia poolt makstud dividende sai tegelikult Shearson Lehman Hutton Special Financing, mis ei olnud Itaalia residendist äriühing. Seetõttu otsustas maksuamet need dividendid maksustada Itaalia õigusnormidega omanditulu maksustamiseks ette nähtud 32,4%-lise kinnipeetava maksuga 10%-lise maksu ja Itaalias asuvatele maksumaksjatele kohaldatava vastava maksude ümberarvutuse asemel. Lisaks leidis maksuamet, et kinnipeetava summa väära arvutamise eest võib pidada vastutavaks 3M Italiat. Seetõttu nõudis ta, et viimane tasuks 20 089 887 000 Itaalia liiri 1989. aasta eest, 12 960 747 000 Itaalia liiri 1990. aasta eest ja 9 806 820 000 Itaalia liiri 1991. aasta eest, millele lisanduvad trahvid ja viivitusintress.
6. 3M Italia esitas maksuteadete peale kaebuse Commissione tributaria provinciale di Casertale (Caserta provintsi maksukohus), kes tühistas nimetatud teated. Commissione tributaria regionale Campania (Campania maakonna maksukohus) jättis 14. juuli 2000. aasta otsusega eespool nimetatud otsuse jõusse.
7. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate esitasid eelotsusetaotluse esitanud kohtule kassatsioonkaebuse, väites eelkõige seda, et kõnealune tehing, st kasutusvalduse võõrandamine, oli tegelikult vaid teeseldud tehing, mille eesmärk oli maksudest kõrvalehoidumine. Selles menetlusstaadiumis taotles 3M Italia dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b kohaldamist, paludes seeläbi Corte suprema di cassazione menetluse lõpetamist.
8. Corte suprema di cassazione uurib siiski selle sätte kooskõla liidu õigusega.
9. Tema sõnul tekib küsimus, kas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet sellisena, nagu seda on selgitatud 21. veebruari 2006. aasta otsuses kohtuasjas C‑255/02: Halifax jt (EKL 2006, lk I‑1609) ja 21. veebruari 2008. aasta otsuses kohtuasjas C‑425/06: Part Service (EKL 2008, lk I‑897) ühtlustatud maksustamise valdkonnas, võib kohaldada ühtlustamata maksudele, nagu otsesed maksud. Selles osas küsib ta eelkõige, „kas ühenduse huviga on tegemist niisugustel juhtudel nagu käesolev, mil tegu on riigiüleste majanduslike asjaoludega ning mil tegelikele majandustehingutele mittevastavate õiguslike vormide kasutamine võib kujutada endast EÜ asutamislepinguga tagatud põhivabaduste, eelkõige kapitali vaba liikumise kuritarvitamist”.
10. Kui see nii on, tuleb nimetatud kohtu arvates uurida, kas antud asjas arutusel olev siseriiklik säte, mis jätab maksumaksjale „peaaegu sümboolse” kohustuse, ei ole vastuolus kohustusega ära hoida kuritarvitusi ning EL lepingu artikli 4 lõikega 3, mis kohustab liikmesriike võtma kõiki meetmeid tagamaks aluslepingutest tulenevate kohustuste täitmine ja hoiduma kõigist meetmetest, mis võiksid ohustada liidu eesmärkide saavutamist.
11. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib muu hulgas seda, kas ühtset turgu korraldavate põhimõtetega on kooskõlas kõnealune säte, mis sisaldab tema sõnul praktiliselt täielikku loobumist maksuvõla sissenõudmisest. Viidates „aluslepinguga tagatud vabadustele ja põhimõtetele”, küsib ta konkreetsemalt, kas sellist sätet võib pidada „maksukonkurentsi õiglaseks teostamiseks”, samas kui antud juhul tuleneb maksudest kõrvalehoidumine kuritarvitusest. Ta märgib muu hulgas, et maksust loobumine tähendab „teiste ettevõtjate diskrimineerimist, soodustades neid, kes asuvad Itaalias.”
12. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates tuleb ühtlasi võtta arvesse EL toimimise lepingu riigiabi käsitlevaid eeskirju, arvestades eelist, mille annab kõnealune säte isikule, kelle suhtes seda kohaldatakse, ning selle valikulist olemust. Tema sõnul ei saa maksuamnestiat, mis seisneb lihtsalt maksu sissenõudmisest loobumises, isegi kui seda rakendatakse üksnes kohtumenetluses, vastutasuks äärmuseni vähendatud või praktiliselt olematu summa tasumise eest, põhjendada kõnealuse maksusüsteemi sisu või ülesehitusega ja seda tuleks põhimõtteliselt käsitada riigiabina.
13. Lõpuks küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas selline säte, mis võtab viimase astme kohtult pädevuse teostada kontrolli, sealhulgas liidu õiguse tõlgendamise ja kohaldamise seaduslikkuse üle, ja saata Euroopa Kohtule eelotsuse küsimus, ei ole vastuolus kohustusega tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine.
14. Neil asjaoludel otsustas Corte suprema di cassazione menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas maksude valdkonnas õiguse kuritarvitamise keelu põhimõte niisugusena, nagu seda on selgitatud [eespool viidatud] kohtuasjades […] Halifax jt ja […] Part Service, on ühenduse õiguse aluspõhimõte ainult ühtlustatud maksude valdkonnas ja valdkondades, mida reguleeritakse teisese ühenduse õigusega, või see laieneb kui põhivabaduste kuritarvitamise juhtum ka ühtlustamata maksude valdkondadele, näiteks otsestele maksudele, kui maksustatakse riigiüleseid majanduslikke asjaolusid, näiteks seda, kui äriühing omandab kasutusõiguse teises liikmesriigis või kolmandas riigis asutatud äriühingu aktsiate suhtes?
2. Kas sõltumata vastusest eelmisele küsimusele on olemas ühenduse huvi, mille tõttu liikmesriigid peaksid nägema ette sobivad vahendid maksudest kõrvalehoidumise vastu ühtlustamata maksude valdkonnas; kas see, kui maksuamnestia andmise meetme raames ei kohaldata õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet, mida tunnustatakse ka siseriikliku õiguspõhimõttena, on vastuolus selle huviga ning kas niisugusel juhul on tegemist Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikest 3 tulenevate põhimõtete rikkumisega?
3. Kas ühtset turgu korraldavatest põhimõtetest võib tuletada, et peale erakorraliste meetmete, mille kohaselt maksunõudest täielikult loobutakse, on keelatud ette näha maksuvaidluste lahendamise erakorralist meedet, mille kohaldamine on ajaliselt piiratud ja mille puhul tuleb tasumisele kuuluvast maksust tasuda vaid osa, mis on sellest maksust märkimisväärselt väiksem?
4. Kas selline maksuvaidluste lahendamise kord, millega on tegemist käesolevas kohtuasjas, on vastuolus diskrimineerimiskeelu põhimõtte ja riigiabi eeskirjadega?
5. Kas erakorralised menetlusnormid, mille kohaldamine on ajaliselt piiratud ja mis võtavad õiguspärasuse (ning eelkõige ühenduse õiguse õige tõlgendamise ja kohaldamise) kontrollimise õiguse kõrgeimalt kohtult, kellel on kohustus esitada Euroopa Liidu Kohtule eelotsuse küsimusi kehtivuse ja tõlgendamise kohta, on vastuolus ühenduse õiguse tõhusa kohaldamise põhimõttega?”
Consideration of the questions referred Eelotsuse küsimuste analüüs 15. By its questions the referring court asks essentially whether European Union law, in particular the principle of the prohibition of abuse of rights, Article 4(3) TEU, the freedoms guaranteed by the FEU Treaty, the principle of non-discrimination, the rules on State aid and the obligation to ensure the effective application of European Union law, must be interpreted as precluding the application, in a case such as that in the main proceedings relating to direct taxation, of a provision of national law which provides for proceedings pending before the court giving judgment at final instance in tax matters to be concluded in return for payment of a sum equivalent to 5% of the value of the claim, where those proceedings originate in an application made at first instance more than 10 years before the date of entry into force of that provision and the tax authorities have been unsuccessful at first and second instance.
15. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib eelotsuse küsimustega sisuliselt seda, kas liidu õigust ja eelkõige õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet, EL lepingu artikli 4 lõiget 3, EL toimimise lepinguga tagatud vabadusi, diskrimineerimiskeelu põhimõtet, riigiabi valdkonnas kehtivaid eeskirju ning kohustust tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellise juhtumi korral nagu põhikohtuasjas, mis käsitleb otsest maksustamist, siseriikliku sätte kohaldamine, mis näeb ette maksuasjades viimase astme kohtus pooleli olevate menetluste lõpetamise kohtuvaidluse väärtusest 5%‑le vastava summa tasumise teel, kui need menetlused algatati esimeses astmes kaebusega nimetatud sätte jõustumise kuupäeva seisuga juba üle 10 aasta tagasi ja kui maksuamet on kaotanud kahes esimeses kohtuastmes.
Admissibility Vastuvõetavus 16. 3M Italia and the Italian Government submit that the reference for a preliminary ruling is inadmissible.
16. 3M Italia ja Itaalia valitsuse arvates on eelotsusetaotlus vastuvõetamatu.
17. Asjaolu tõttu, et põhikohtuasja menetluse raames ei ole lõplikult tuvastatud pettust või rikkumist, et liidu õigus ei ole põhikohtuasjas kohaldatav ja et Itaalia õiguses kehtib põhiseaduslik põhimõte, mis keelab õiguse kuritarvitamise, ei ole 3M Italia arvates eelotsusetaotluse esitanud kohtu kahel esimesel küsimusel mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega ning kõnealune probleem on hüpoteetiline.
18. Itaalia valitsus väidab omakorda, et eelotsusetaotluse puhul ei ole täidetud kohustus esitada kõik põhikohtuasja iseloomustavad faktilised ja õiguslikud asjaolud, et Euroopa Kohtul oleks võimalik anda selle lahendamiseks tarvilik tõlgendus. Eelotsusetaotlus ei sisalda dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis analüüsi, mis võimaldaks aru saada, miks see säte sisaldab maksunõudest loobumist. Lisaks ei ole selles märgitud, milles seisneb põhikohtuasja asjaolude riigiülene olemus ja miks tuleb neid käsitada õiguse kuritarvitamisena. Seega on esitatud küsimused abstraktsed ja hüpoteetilised.
19. Selle kohta tuleb meenutada, et liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotluse võib tunnistada vastuvõetamatuks vaid siis, kui on ilmselge, et taotletud liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud, et anda talle esitatud küsimustele tarvilik vastus (vt eelkõige 15. detsembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C‑415/93: Bosman, EKL 1995, lk I‑4921, punkt 61, ning 31. märtsi 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑450/09: Schröder, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 17).
20. Mis puutub täpsemalt teabesse, mis tuleb Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse raames esitada, siis see ei pea mitte ainult võimaldama Euroopa Kohtul anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilikke vastuseid, vaid see peab andma ka liikmesriikide valitsustele ja teistele huvitatud pooltele võimaluse esitada Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 23 alusel oma märkused. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et sel eesmärgil on esiteks vaja, et siseriiklik kohus määratleks esitatud küsimusi ümbritseva faktilise ja õigusliku raamistiku või vähemalt selgitaks nende küsimuste aluseks olevaid faktilisi oletusi. Teiseks peavad eelotsusetaotluses olema välja toodud täpsed põhjused, miks on siseriiklikul kohtul tekkinud liidu õiguse tõlgendamise küsimus ja miks ta on pidanud vajalikuks Euroopa Kohtule eelotsuse küsimused esitada (8. septembri 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑42/07: Liga Portuguesa de Futebol Profissional ja Bwin International, EKL 2009, lk I‑7633, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika).
21. Antud asjas sisaldab eelotsusetaotlus kokkuvõtet põhikohtuasja aluseks olnud asjaoludest ja asjassepuutuvast siseriiklikust õigusest, s.o dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punktist b. Muu hulgas on selles esitatud põhjused, miks eelotsusetaotluse esitanud kohus esitab küsimuse selle sätte kooskõla kohta liidu õigusega ja mis viisid ta järeldusele, et Euroopa Kohtule tuleks esitada eelotsusetaotlus.
22. Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus ei täpsusta oma kolmandas küsimuses, mis käsitleb üldisemalt „ühtset turgu korraldavaid põhimõtteid”, milliseid põhimõtteid on silmas peetud, on eelotsusetaotluses sisalduv kokkuvõte faktilistest ja õiguslikest asjaoludest ning kahtlustest dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b kooskõla kohta liidu õigusega sellegipoolest tervikuna piisav, et liikmesriikidel ja teistel huvitatud pooltel oleks võimalik selle kohta esitada oma märkusi ja osaleda tõhusalt menetluses – nagu on näha menetluses osalevate poolte suulistest ja kirjalikest märkustest –, ning et Euroopa Kohtul oleks võimalik anda nimetatud kohtule tarvilik vastus.
23. Lõpu ks tekib käesoleva kohtuotsuse punktis 15 ümbersõnastatud kujul esitatud küsimuste sisulisel uurimisel küsimus, kas liidu õigus on põhikohtuasjas kohaldatav. Viimati nimetatud küsimused paistavad olevat selle kohtuvaidluse lahendamisel otsustava tähtsusega, kuna tegemist on eelotsusetaotluse esitanud kohtu otsusega lõpetada kõnealuse siseriikliku sätte alusel vaidlus. Sellest tuleneb, et nimetatud küsimused on ilmselgelt seotud põhikohtuasja esemega ega ole abstraktsed ega hüpoteetilised.
24. Järelikult tuleb eelotsusetaotlus lugeda vastuvõetavaks.
Substance Sisulised küsimused 25. It should be recalled that, in accordance with settled case-law, while direct taxation falls within the competence of the Member States, they must none the less exercise that competence consistently with European Union law (see, inter alia, Case C‑182/08 Glaxo Wellcome [2009] ECR I‑8591, paragraph 34 and the case-law cited).
25. Olgu meenutatud, et kuigi väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kuuluvad otsesed maksud liikmesriikide pädevusse, peavad liikmesriigid nende kehtestamisel siiski arvestama liidu õigusega (vt eelkõige 17. septembri 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑182/08: Glaxo Wellcome, EKL 2009, lk I‑8591, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
26. Antud asjas näeb dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkt b ette Corte suprema di cassaziones pooleli olevate menetluste lõpetamise maksuasjades, mis on kestnud alates kaebuse esitamisest esimeses kohtuastmes üle 10 aasta ja milles maksuhaldur on kahes esimeses kohtuastmes vaidluse kaotanud, kui kohtuvaidluse väärtusest on makstud 5%‑le vastav summa ja mõistliku aja järgimata jätmise eest hüvitise nõudmisest on loobutud, „selleks et piirata kohtumenetluste kestust maksuasjades nii, et see jääks mõistliku aja piiresse [EIÕK] tähenduses, eelkõige [selle] artikli 6 lõikes 1 ette nähtud mõistliku tähtaja järgimata jätmise tõttu.”
27. Muu hulgas tuleb rõhutada, et dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b – mida eelotsusetaotluse esitanud kohus tõlgendab maksunõudest loobumisena – eesmärk on selle sätte sõnastuse kohaselt vähendada maksumenetluste kestust eesmärgiga pidada kinni EIÕK-s väljendatud mõistliku tähtaja põhimõttest ja lõpetada selle rikkumine.
28. Selles osas nähtub kohtutoimikust, et põhikohtuasja asjaolud on enam kui 20 aasta tagused.
29. Neid asjaolusid arvesse võttes tuleb uurida, kas eelotsusetaotluses välja toodud liidu õigusnormide ja põhimõtetega on vastuolus see, kui põhikohtuasjas kohaldatakse sellist siseriiklikku sätet nagu dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkt b.
30. First, as regards the principle of the prohibition of abuse of rights and Article 4(3) TEU, it must be observed to begin with that the dispute in the main proceedings is not one in which taxpayers rely or are liable to rely on a provision of European Union law for fraudulent or abusive ends. Consequently, the judgments in Halifax and Others and Part Service , cases concerning value added tax which the referring court mentions in connection with its uncertainty as to whether the principle of the prohibition of abuse of rights defined in those judgments extends to the field of non-harmonised taxes, are not relevant in the present case. 30. Esmalt, mis puudutab õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet ja EL lepingu artikli 4 lõiget 3, siis tuleb alustuseks märkida, et põhikohtuasjas ei ole tegemist vaidlusega, milles maksumaksjad tuginevad või võiksid tugineda pettust või kuritarvitamist kasutades liidu õiguse normile. Järelikult ei ole antud juhul asjakohased eespool viidatud kohtuotsused Halifax jt ja Part Service, mis on tehtud käibemaksuasjades ja millele eelotsuse esitanud kohus tugineb seoses küsimusega, kas nendes kohtuotsustes väljendatud õiguse kuritarvitamise keelu põhimõte laieneb ühtlustamata maksude valdkonnale.
31. Seejärel tuleb märkida, et ka kohtutoimikust ei nähtu, et põhikohtuasjas oleks arutatud sellise siseriikliku sätte kohaldamist, mis sisaldab mõne EL toimimise lepingus tagatud vabaduse piirangut, ega sellise piirangu võimalikku põhjendamist vajadusega ennetada kuritarvitusi. Järelikult ei ole asjakohane ka Euroopa Kohtu praktika, mis puudutab õiguse kuritarvitamist otsese maksustamise valdkonnas, eelkõige 12. septembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑196/04: Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas (EKL 2006, lk I‑7995), 13. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑524/04: Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation (EKL 2007, lk I‑2107), 4. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑330/07: Jobra (EKL 2008, lk I‑9099) ning eespool viidatud kohtuotsus Glaxo Wellcome.
32. Lõpuks tuleb igal juhul sedastada, et liidu õiguskorras ei esine ühtki üldpõhimõtet, millest tuleneks liikmesriikide jaoks kohustus võidelda kuritarvitustega otseste maksude valdkonnas ja millega oleks vastuolus sellise sätte kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui maksustatav tehing tuleneb kuritarvitustest ja kui liidu õigus ei ole sellega seotud.
33. Siit tuleneb, et õiguse kuritarvitamise keelu põhimõttega ja EL lepingu artikli 4 lõikega 3, mille kohaselt on liikmesriigid kohustatud kasutama kõiki asjakohaseid üld- või erimeetmeid, et tagada liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmine, ja hoiduma kõigist meetmetest, mis võiksid ohustada liidu eesmärkide saavutamist, ei ole põhimõtteliselt vastuolus sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasjas dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b kohaldamine.
34. Teiseks tuleb seoses EL toimimise lepinguga tagatud vabadustega ja diskrimineerimiskeelu põhimõttega märkida, et põhikohtuasjas kõnealune tehing tundub puudutavat üksnes kapitali vaba liikumist, kuna see tehing on seotud kolmanda riigi äriühingu poolt Itaalia äriühingu aktsiate kasutusvalduse üleandmisega teisele Itaalia äriühingule. Seega piisab siinkohal tõdemusest, et kohtutoimikus ei ole ühtki tõendit selle kohta, et sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasjas mõjutaks dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b säte kapitali vaba liikumist või üldisemalt mis tahes EL toimimise lepinguga tagatud vabaduste teostamist.
35. Järelikult, kuna need vabadused kujutavad endast vastavas valdkonnas riikkondsusel põhineva diskrimineerimiskeelu üldpõhimõtte konkreetset väljendust (vt selle kohta 11. märtsi 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑384/08: Attanasio Group, EKL 2010, lk I‑2055, punkt 31), ei ole selle põhimõttega vastuolus ka otsest maksustamist käsitlevas kohtuasjas sellise siseriikliku sätte kohaldamine nagu dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkt b.
36. Kolmandaks on Euroopa Kohus riigiabi eeskirju käsitledes korduvalt leidnud, et riigi sekkumistega taotletavast eesmärgist ei piisa selleks, et kohe välistada nende kvalifitseerimine „abiks” ELTL artikli 107 tähenduses. Nimelt ei erista see artikkel riigi sekkumisi nende põhjuste või eesmärkide alusel, vaid määratleb need nende toime põhjal (vt 22. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑487/06 P: British Aggregates vs. komisjon, EKL 2008, lk I‑10515, punktid 84 ja 85 ning seal viidatud kohtupraktika).
37. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on riigiabiks kvalifitseerimiseks tarvis, et oleks täidetud kõik järgmised tingimused. Esiteks peab olema tegemist riigi sekkumisega või abi andmisega riigi ressurssidest. Teiseks peab see sekkumine kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust. Kolmandaks peab see andma selle saajale teatud eelise. Neljandaks peab see kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi (10. juuni 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑140/09: Fallimento Traghetti del Mediterraneo, EKL 2010, lk I‑5243, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
38. Kolmanda tingimuse kohta tuleb meenutada, et meede, millega ametiasutused annavad teatud ettevõtjatele maksusoodustuse, mis ei too küll kaasa riigi vahendite ülekandmist, ent asetab selle saajad soodsamasse rahalisse olukorda kui teised maksukohustuslased, kujutab endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses (vt 15. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑66/02: Itaalia vs. komisjon, EKL 2005, lk I‑10901, punkt 78).
39. Seevastu soodustused, mis tulenevad üldkohaldatavast meetmest, mida kohaldatakse vahet tegemata kõigi ettevõtjate suhtes, ei kujuta endast riigiabi selle artikli tähenduses (vt eespool viidatud kohtuotsus Itaalia vs. komisjon, punkt 99).
40. Meetme valikulisuse hindamiseks tuleb kontrollida, kas antud õigusliku korralduse raames annab võetud meede teatud ettevõtjatele eelise võrreldes teistega, kes on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras. Riigiabi mõiste ei hõlma siiski riiklikke meetmeid, millega kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine, ja seega a priori valikulisi meetmeid, kui selline erinev kohtlemine tuleneb selle maksusüsteemi olemusest või ülesehitusest, mille hulka need meetmed kuuluvad (vt eespool viidatud kohtuotsus British Aggregates vs. komisjon, punktid 82 ja 83 ning seal viidatud kohtupraktika).
41. Eeldusel et dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b kohaldamine isikule võiks konkreetses olukorras viia selles sätestatud eelise andmiseni, tuleb antud juhul meetme valikulisuse kohta märkida, et see on üldiselt kohaldatav kõikidele maksumaksjatele, kes osalevad Corte suprema di cassaziones pooleli olevas menetluses maksuasjas, olenemata kõnealuse maksu liigist, kui see algatati esimeses kohtuastmes kaebusega rohkem kui 10 aastat enne selle sätte jõustumise kuupäeva ning kui maksamet on kahes esimeses kohtuastmes vaidluse kaotanud.
42. Asjaolu, et seda meedet võidakse kohaldada üksnes neile maksumaksjatele, kes vastavad nimetatud tingimustele, ei saa iseenesest omistada viimasele valikulist olemust. Tuleb märkida, et isikud, kellel ei ole võimalik seda nõuda, ei ole nende maksumaksjatega sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras siseriikliku seadusandja taotletava eesmärgi osas, milleks on tagada mõistliku tähtaja põhimõtte järgimine.
43. Selle meetme kohaldamisala on siiski ajaliselt piiratud, kuna maksumaksjad peavad selle saamiseks esitama avalduse pädevale sekretariaadile või kantseleile 90 päeva jooksul alates kõnesolevat dekreeti seaduseks muutva seaduse jõustumise kuupäevast. Selline piirang on esiteks seda liiki meetmete, mis saavad olla üksnes täpsed meetmed, lahutamatu osa ja teiseks paistab see tähtaeg olevat piisav, et võimaldada seda taotleda kõikidel maksumaksjatel, kelle suhtes see täpne ja üldine meede on kohaldatav.
44. Sellest tulenevalt, ja ilma et oleks vaja uurida muid käesoleva kohtuotsuse punktis 37 meenutatud tingimusi, ei ole dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punktis b ette nähtud meede käsitatav riigiabina.
45. Lõpuks, seoses kohustusega tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine tuleneb kõigest eelnevast, et õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtte, EL lepingu artikli 4 lõike 3, EL toimimise lepinguga tagatud vabaduste, diskrimineerimiskeelu põhimõtte ja riigiabi käsitlevate eeskirjadega ei ole vastuolus otsest maksustamist puudutavas kohtuasjas sellise siseriikliku sätte nagu dekreetseaduse nr 40/2010 artikli 3 lõike 2 bis punkti b kohaldamine.
46. Seega, kuna tegemist ei ole liidu õiguse rikkumisega, ei saa asuda seisukohale, et selline säte – nagu iga muu säte, mis näeb ette menetluse lõpetamise enne sisulise otsuse tegemist –, mille tõttu on siseriiklikul viimase astme kohtul, pärast seda kui ta on pöördunud ELTL artikli 267 alusel Euroopa Kohtu poole, takistatud sisulise otsuse tegemine asjaomastes menetlustes vastavalt liidu õigusele, on vastuolus siseriiklike viimase astme kohtute kohustusega tagada oma pädevuse piires liidu õiguse tõhus kohaldamine.
47. Arvestades kõiki eelnevaid kaalutlusi, tuleb esitatud küsimustele vastata, et liidu õigust, ja eriti õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet, EL lepingu artikli 4 lõiget 3, EL toimimise lepinguga tagatud vabadusi, diskrimineerimiskeelu põhimõtet, riigiabi käsitlevaid eeskirju ning kohustust tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasjas, mis käsitleb otsest maksustamist, siseriikliku sätte kohaldamine, mis näeb ette viimase astme kohtus maksuasjades pooleli olevate menetluste lõpetamise kohtuvaidluse väärtusest 5%‑le vastava summa tasumise korral, kui need menetlused on algatatud esimeses kohtuastmes esitatud kaebusega rohkem kui 10 aastat enne nimetatud sätte jõustumise kuupäeva ja kui maksuhaldur on kahes esimeses kohtuastmes kaotanud.
Costs Kohtukulud 48. Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
48. Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata. Operative part
European Union law, in particular the principle of the prohibition of abuse of rights, Article 4(3) TEU, the freedoms guaranteed by the FEU Treaty, the principle of non-discrimination, the rules on State aid and the obligation to ensure the effective application of European Union law, must be interpreted as not precluding the application, in a case such as that in the main proceedings relating to direct taxation, of a provision of national law which provides for proceedings pending before the court giving judgment at final instance in tax matters to be concluded in return for payment of a sum equivalent to 5% of the value of the claim, where those proceedings originate in an application made at first instance more than 10 years before the date of entry into force of that provision and the tax authorities have been unsuccessful at first and second instance. Liidu õigust, ja eriti õiguse kuritarvitamise keelu põhimõtet, EL lepingu artikli 4 lõiget 3, EL toimimise lepinguga tagatud vabadusi, diskrimineerimiskeelu põhimõtet, riigiabi käsitlevaid eeskirju ning kohustust tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasjas, mis käsitleb otsest maksustamist, siseriikliku sätte kohaldamine, mis näeb ette viimase astme kohtus maksuasjades pooleli olevate menetluste lõpetamise kohtuvaidluse väärtusest 5%‑le vastava summa tasumise korral, kui need menetlused on algatatud esimeses kohtuastmes esitatud kaebusega rohkem kui 10 aastat enne nimetatud sätte jõustumise kuupäeva ja kui maksuhaldur on kahes esimeses kohtuastmes kaotanud. Top

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus


Lapsehoiuteenuse toetamise kord Anija vallas – Riigi Teataja
Lapsehoiuteenuse toetamise kord Anija vallas
Lapsehoiuteenuse toetamise kord Anija vallas - sisukord
§ 5 Toetuse maksmise alused
§ 10 Teenuse osutaja teavitamiskohustus
§ 12 Määruse rakendamine ja jõustumine
RT IV, 23.12.2016, 34
Vastu võetud 15.12.2016 nr 103
RT IV, 29.08.2016, 26
15.12.2016 RT IV, 23.12.2016, 30 26.12.2016
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 2 ja § 22 lõike 1 punkti 5, koolieelse lasteasutuse seaduse § 10 lõike 1, sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.
Määrus reguleerib Anija valla eelarves selleks ettenähtud vahendite arvelt koolieelses lasteasutuses mittekäiva lapse lapsehoiuteenuse (edaspidi teenus) osalist rahastamist.
(1) Teenus on lapse seadusliku esindaja (edaspidi lapsevanem) toimetulekut või töötamist toetav teenus, mille osutamise vältel tagab lapse hooldamise, arendamise ja turvalisuse teenuse osutaja.
(2) Teenuse osutajaks võib olla füüsilisest isikust ettevõtja, juriidiline isik, kohaliku omavalitsusüksuse asutus või valitsusasutuse hallatav asutus, kellel on teenuse osutaja tegevuskohajärgse maavanema antud kehtiv tegevusluba.
(3) Õigust toetusele ei teki teenuse saajal, kelle lapsevanem osutab füüsilisest isikust ettevõtjana oma lapsele teenust või kes ostab teenust sama lapse füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevalt teiselt lapsevanemalt.
(4) Teenuse ostmisel tehtud rahaliste kulutuste eest makstakse toetust lapsevanemale.
(1) Teenuse saajaks on laps vanuses 1,5-3-aastat:
1) kelle enda ja vähemalt ühe lapsevanema elukohana on rahvastikuregistri andmetel Anija vald;
2) kelle vanemad töötavad või on hõivatud tööga võrdsustatud tegevusega;
3) kes arsti ja/või nõustamiskomisjoni soovituse kohaselt oma tervisliku seisundi tõttu vajab väikest kollektiivi;
4) kes ei käi üheski koolieelses lasteasutuses.
(2) Erandjuhul võib Anija Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) teenuse saajaks arvestada ka:
1) 4-7-aastast koolieelses eas last, lähtudes arsti ja/või nõustamiskomisjoni soovitustest;
2) last, kellel on koht või kes on juba käinud Anija valla munitsipaallasteaias ning lasteaia järjekorra leevendamiseks on nõus kasutama ajutiselt lapsehoiuteenust ning järjekorra puudumise tekkimisel naasma lasteaeda.
(1) Teenust rahastatakse järgmistel tingimustel:
1) teenuse osutaja ja teenus vastab sotsiaalhoolekande seaduses, koolieelse lasteasutuse seaduses, nende alusel antud õigusaktides sätestatud tingimustele ja käesolevas määruses kehtestatud nõuetele;
2) teenuse osutaja, lapsevanema ja vallavalitsuse vahel on sõlmitud kolmepoolne teenuse osutamise leping;
3) teenuse osutaja lähtub oma töös lapse huvidest ning kolmepoolsest lepingust;
4) teenuse saaja vastab käesoleva määruse §-s 3 sätestatud nõuetele;
5) lapse hooldamine ei ole samal ajal tagatud teiste sotsiaalteenustega, sh riigi rahastatava lapsehoiuteenusega;
6) kui Anija valla munitsipaallasteaias puudub vaba lasteaiakoht;
7) teenuse osutaja võimaldab lapsehoidu nelja kuni kaheksa tunni ulatuses päevas kõigil tööpäevadel.
(2) Teenust, mida osutatakse alla nelja tunni päevas ei rahastata, va puuetega lapsed või tervislikel või muu mõjuva põhjusega puudumised.
(3) Teenuse osutaja, lapsevanema ja vallavalitsuse vahel sõlmitud kolmepoolne kirjalik leping peab sisaldama:
1) lapse isikuandmeid;
2) teenuse kasutamise alguskuupäeva;
3) teenuse eest lapsevanema ja vallavalitsuse poolt makstava tasu suurust;
4) teenuse osutamise koha aadressi;
5) teenuse kestust päevas ja ühes kuus;
6) aruandluse esitamise korda.
(4) Teenust, mida osutatakse Anija valla munitsipaallasteaias ei rahastata.
[RT IV, 23.12.2016, 30 - jõust. 26.12.2016]
§ 5. Toetuse maksmise alused
(1) Toetust makstakse alates teenuse osutamise alguskuupäevast kuni teenuse osutamise lõppemiseni või lapsele koha eraldamisel Anija valla munitsipaallasteaias või lapse kolmeaastaseks saamisel õppeaasta lõpuni.
(2) Õigustoetust taotleda tekib vanemahüvitise seaduse alusel saadava hüvitise maksmise lõppemise kalendrikuule järgnevast kuust.
(3) Ühe lapse eest makstakse samal ajaperioodil toetust ainult ühele teenuse osutajale.
(4) Toetuse maksmise arvestusperioodiks on kalendrikuu.
(5) Toetust makstakse 11 kuu eest kalendriaasta jooksul.
(6) Toetus on kulupõhine ja makstakse välja vastavaid kulutusi tõendavate dokumentide alusel.
(1) Toetuse määr ühe lapse kohta ühes kalendrikuus on 50-75% Anija vallavalitsuse kinnitatud munitsipaallasteasutuste kulude madalaimast maksumusest ühe lapse kohta kuus.
(2) Vallavalitsus kinnitab oma korraldusega toetuse määra igaks eelarveaastaks hiljemalt kümne tööpäeva jooksul pärast vallaeelarve vastuvõtmist arvestades eelarve võimalusi ja teenuse vajajate arvu.
(3) Toetuse määr kehtestatakse ühe kuu ja ühe tööpäeva kohta. Ühe tööpäeva maksumus on 1/21 kuu toetusest.
(1) Toetuse taotlejaks on lapsevanem, kes esitab vallavalitsusele:
2) taotleja isikut ning vajadusel eestkostjaks või hooldajaks olemist tõendava dokumendi koopia (esmakordsel taotlemisel), va taotluse esitamisel elektrooniliselt ning allkirjastatuna digitaalselt;
3) teenuse pakkuja poolt esitatud arve, kus on välja toodud kohatasu- ja toiduraha maksumus;
4) teenuse eest maksmist tõendavad dokumendid.
(2) Vallavalitsusel on õigus nõuda taotlejalt täiendavaid andmeid või dokumente.
(3) Vallavalitsus kinnitab taotluse vormi, millel on märgitud andmed teenuse osutaja, teenuse osutamise alguskuupäeva, tegevuskoha ning lapse ja lapsevanemate isikuandmed.
(1) Vallavalitsuse vastav spetsialist kontrollib 10 tööpäeva jooksul taotluses esitatud andmete õigsust, vastavust seaduses ja käesolevas määruses sätestatud tingimustele.
(2) Puuduste esinemisel teavitab vastav spetsialist sellest taotlejat ning annab puuduste kõrvaldamiseks mõistliku tähtaja. Juhul kui taotleja ei kõrvalda nimetatud tähtajaks puudusi, jäetakse taotlus rahuldamata.
(3) Otsuse toetuse maksmise või sellest keeldumise kohta teeb vastava spetsialisti ettepanekul vallavalitsus oma korraldusega 10 tööpäeva jooksul arvates toetuse taotlemiseks viimase vajaliku dokumendi saabumise päevast.
(4) Kui taotlust ei rahuldata, saadab vallavalitsus taotlejale põhjendatud otsuse 10 tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemise päevast.
(1) Toetust makstakse päevast, mil taotleja on asunud õigustatult teenust kasutama, kuid mitte rohkem kui kaks kuud tagasiulatuvalt toetuse taotlemiseks viimase vajaliku dokumendi saabumise päevast arvates.
(2) Toetus kantakse üle taotleja poolt taotluses näidatud pangakontole viie päeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
(3) Täisajalise teenuse eest makstakse toetust kuumäära alusel. Osaajalise teenuse korral (nt üksikud päevad ühes kuus või kui kohta hakatakse kasutame kuu keskel) makstakse toetust proportsionaalselt kasutatud teenuse ajaga.
(4) Kui teenuse osutamine algab või lõpeb kalendrikuu kestel, siis eraldatakse toetus proportsionaalselt lähtudes teenuse tegelikust kasutusajast.
(5) Toetuse maksmine lõpetatakse teenuse saajale teenuse osutamise lõppemisel.
(6) Alusetult saadud toetuse tagasinõudmisel rakendatakse sotsiaalseadustiku üldosa seaduse paragrahvides 31-35 sätestatut.
§ 10. Teenuse osutaja teavitamiskohustus
(2) Teenuse osutaja on kohustatud vallavalitsust teavitama kõikidest muudatustest, mis tingivad või võivad tingida toetuse eraldamise lõpetamist. Teenuse osutaja on kohustatud viivitamatult teavitama vallavalitsust riikliku järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest ja nende täitmisest.
2) teenuse osutaja suhtes on algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlus;
3) selgub, et toetuse taotlemisel on esitatud valeandmeid.
§ 12. Määruse rakendamine ja jõustumine
(1) Määrust rakendatakse alates 1. augustist 2016.


Volituste andmine maksuauditi osakonna ametnikele | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Kontaktid ja ametist Ameti struktuur, ülesanded, strateegia Ametnike volitused Volituste andmine maksuauditi osakonna ametnikele
Volituste andmine maksuauditi osakonna ametnikele
TERVIKTEKST seisuga 07.10.2019
Tallinn, 23. november 2012 nr 376-P
17.04.2013 kk nr 150-P
10.06.2013 kk nr 203-P
19.06.2013 kk nr 208-P
13.11.2013 kk nr 333-P
30.12.2013 kk nr 365-P
18.06.2014 kk nr 141-P
17.07.2014 kk nr 159-P
27.08.2014 kk nr 182-P
13.11.2014 kk nr 228-P
21.01.2015 kk nr 10-P
15.06.2015 kk nr 86-P
11.01.2016 kk nr 7-P
30.05.2017 kk nr 63-P
04.10.2018 kk nr 96-P
11.12.2018 kk nr 115-P
27.12.2018 kk nr 120-P
23.01.2019 kk nr 6-P
08.03.2019 kk nr 27-P
08.05.2019 kk nr 51-P
07.10.2019 kk nr 98-P
Rahandusministri 6. oktoobri 2008. a määruse nr 29 „Maksu- ja Tolliameti põhimäärus” § 29 lg 1 p 3 ja lg 2 alusel ning kooskõlas haldusmenetluse seaduse (edaspidi: HMS) § 8 lg 2 ja maksukorralduse seaduse § 46 lg 5:
Volitan maksuauditi osakonna juhatajat ja maksuauditi osakonna juhataja asetäitjaid allkirjastama kõiki maksuauditi osakonna kaudu väljastatavaid haldusakte, dokumente ja kirju.
Volitan punktis 1 nimetamata maksuauditi osakonna ametnikke allkirjastama maksuauditi osakonna kaudu väljastatavaid haldusakte, dokumente ja kirju alljärgnevalt:
2.1. Maksuauditi üksuse juht, valdkonnajuht ja menetlusjuht:
2.1.1. kontrolli lõpetamise teade maksukorralduse seaduse (edaspidi MKS) § 555 lg 4 ja HMS § 43 lg 2 alusel;
2.1.2. maksuotsus MKS § 95 alusel;
2.1.3. otsus menetlustähtaja ennistamise või pikendamise kohta MKS § 50 alusel;
2.1.4. otsus tagastusnõude täitmise, tasaarveldamise, täitmise peatamise ja täitmise tähtaja pikendamise kohta MKS § 106, § 107 lg 2 ja 3 ning KMS § 34 lg 2 alusel;
2.1.5. otsus KMS § 35 alusel;
2.1.6. otsus isiku maksukohustuslasena registreerimise või registrisse kandmata jätmise kohta KMS § 20, § 21 ja § 43 alusel, samuti otsus isiku maksukohustuslasena registrist kustutamise kohta KMS § 22 ja § 23 alusel ning otsus maksustamisperioodi muutmise kohta KMS § 27 alusel;
2.1.7. eelaresti taotlus MKS § 136¹ alusel;
2.1.8. kirjavahetus maksuauditi osakonna ülesannete täitmiseks;
2.1.9. otsus töötamise tuvastamise kohta MKS § 253 lg 1 alusel;
2.1.10. otsus käibedeklaratsiooni lisa esitamise kohustuse kohta KMS § 46 lg 171 alusel;
2.1.11. ettekirjutus ja otsus majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse (edaspidi MSÜS) § 20, § 25, § 36, § 37 lg 1 ja lg 2, § 42, § 43, § 61, § 68 alusel;
2.1.12. otsus vedelkütuse seaduse (edaspidi VKS) § 42 alusel;
2.1.13. otsus haldusakti muutmise või kehtetuks tunnistamise kohta HMS § 68 lg 2, § 70 lg 1 ja MKS § 45, § 46 alusel;
2.1.14. korraldus mõõturi või tõkendi paigaldamiseks MKS § 70 lg 4 alusel;
2.1.15. otsus käibemaksu tagatise määramise kohta KMS § 442, MKS § 120 lg 1 alusel;
2.1.16. otsus kauba impordilt arvestatud käibemaksu käibedeklaratsioonil deklareerimise kohta KMS § 38 lg 21 alusel;
2.1.17. (kehtetu)
2.1.18. (kehtetu)
2.1.18.1. haldusaktid MKS § 130 ja § 131 alusel, samuti taotlus kohtule ja muud dokumendid täitmist tagavate toimingute sooritamiseks ja lõpetamiseks MKS § 1361 alusel;
2.1.19. otsus maksuaudiitori taandamise kohta MKS § 49 lg 2 alusel;
2.1.20. väärteoasjas VTMS § 73 lg 1 p 1 alusel tehtud otsus rahatrahvi määramiseks, kui määratud rahatrahv ületab seadusega ettenähtud maksimaalse trahvimäära keskmist;
2.1.21. väärteomenetluse lõpetamise määrus VTMS § 73 lg 1 p 2 alusel;
2.1.22. läbiotsimise määrus kohtule VTMS § 35 lg 1 alusel;
2.1.23. menetluse mittealustamise otsus VTMS § 59 lg 2 alusel;
2.1.24. kuriteoteade VTMS § 61 lg 1 alusel;
2.1.25. ettekirjutus, hoiatus, korraldus, otsus, teatis alkoholiseaduse, alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse, maksukorralduse seaduse, tolliseaduse, tolliseadustiku, tubakaseaduse, vedelkütuse seaduse, vedelkütuse erimärgistamise seaduse, samuti haldusmenetluse seaduse ja korrakaitseseaduse alusel ning muud dokumendid, mis sisaldavad nende õigusaktide alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi järgmistel juhtudel:
1) tollilao, ajutise ladustamise koha, maksulao, aktsiisilao ning vabatsooni operaatorite kontrollimiseks;
2) aktsiisikauba järelevalve alla jätmise korraldamiseks ja järelevalve alla jäetud aktsiisikauba kontrollimiseks;
3) kütuse, tubaka ja alkoholi käitleja kontrollimiseks;
4) kontrollitavast kaubast proovide ning näidiste võtmiseks ja ekspertiisi suunamiseks.
2.2. Juhtivad maksuaudiitorid:
2.2.1. kontrolli lõpetamise teade MKS § 555 lg 4 alusel. Muudel juhtudel kontrolli lõpetamise teade HMS § 43 lg 2 alusel, summas kuni 100 000 eurot;
2.2.2. maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 100 000 eurot;
2.2.3. kontrolliakt MKS § 555 lg 3 alusel;
2.2.4. otsus tagastusnõude täitmise, tasaarveldamise, täitmise peatamise ja täitmise tähtaja pikendamise kohta MKS § 106, § 107 lg 2 ja 3 ning KMS § 34 lg 2 alusel, summas kuni 100 000 eurot;
2.2.5. otsus KMS § 35 alusel, summas kuni 100 000 eurot;
2.2.6. otsus menetlustähtaja ennistamise või pikendamise kohta MKS § 50 alusel;
2.2.7. korraldus vaatlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
2.2.8. korraldus dokumentide ja asjade esitamiseks ning teabe andmiseks MKS § 60–63 ja KMS § 22 lg 31 alusel;
2.2.9. korraldus maksumenetluse alustamiseks MKS § 551 lg 1 ja lg 2 ning § 552 lg 1 alusel;
2.2.10. korraldus maksumenetluse ulatuse muutmisel MKS § 552 lg 1 alusel;
2.2.11. korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
2.2.12. otsus kauba impordilt arvestatud käibemaksu käibedeklaratsioonil deklareerimise kohta KMS § 38 lg 21 alusel;
2.2.13. korraldus asendustäitmise kohaldamiseks MKS § 71 lg 2 alusel;
2.2.14. kirjavahetus maksuauditi osakonna ülesannete täitmiseks;
2.2.15. otsus töötamise tuvastamise kohta MKS § 253 lg 1 alusel;
2.2.16. otsus isiku maksukohustuslasena registreerimise või registrisse kandmata jätmise kohta KMS § 20 ja § 21 alusel, samuti otsus isiku maksukohustuslasena registrist kustutamise kohta KMS § 22 ja § 23 alusel ning otsus maksustamisperioodi muutmise kohta KMS § 27 alusel;
2.2.17. otsus käibedeklaratsiooni lisa esitamise kohustuse kohta KMS § 46 lg 171 alusel;
2.2.18. ettekirjutus ja otsus MSÜS § 20, § 25, § 36, § 37 lg 1 ja lg 2, § 42, § 43, § 61, § 68 alusel;
2.2.19. otsus VKS § 42 alusel;
2.2.20. otsus käibemaksu tagatise määramise kohta KMS § 442, MKS § 120 lg 1 alusel;
2.2.21. korraldus järelkontrolli läbiviimiseks Euroopa Nõukogu määruste nr 485/2008 ja 2913/92 ning Euroopa Liidu Ühise Põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 63 alusel;
2.2.22. täitekorraldus sunniraha tasumiseks asendustäitmise ja sunniraha seaduse (edaspidi: ATSS) § 9 alusel;
2.2.23. eelaresti taotlus MKS § 1361 alusel;
2.2.24. otsus haldusakti muutmise või kehtetuks tunnistamise kohta HMS § 68 lg 2, § 70 lg 1 ja MKS § 45, § 46 alusel;
2.2.25. korraldus mõõturi või tõkendi paigaldamiseks MKS § 70 lg 4 alusel;
2.2.26. (kehtetu)
2.2.27. (kehtetu)
2.2.27.1. haldusaktid MKS § 130 ja § 131 alusel, samuti taotlus kohtule ja muud dokumendid täitmist tagavate toimingute sooritamiseks ja lõpetamiseks MKS § 1361 alusel;
2.2.28. otsus maksuaudiitori taandamise kohta MKS § 49 lg 2 alusel;
2.2.29. korraldus HMS § 51 lg 1 alusel;
2.2.30. (kehtetu)
2.2.31. ettekirjutus, hoiatus, korraldus, otsus, teatis alkoholiseaduse, alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse, maksukorralduse seaduse, tolliseaduse, tolliseadustiku, tubakaseaduse, vedelkütuse seaduse, vedelkütuse erimärgistamise seaduse, samuti haldusmenetluse seaduse ja korrakaitseseaduse alusel ning muud dokumendid, mis sisaldavad nende õigusaktide alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi järgmistel juhtudel:
2.3. Maksuaudiitorid:
2.3.1. kontrolliakt MKS § 555 lg 3 alusel;
2.3.2. otsus menetlustähtaja ennistamise või pikendamise kohta MKS § 50 alusel;
2.3.3. korraldus vaatlustoimingute läbiviimiseks MKS § 72 lg 3 alusel;
2.3.4. korraldus dokumentide ja asjade esitamiseks ning teabe andmiseks MKS § 60–63 ja KMS § 22 lg 31 alusel;
2.3.5. korraldus maksumenetluse alustamiseks MKS § 551 lg 1 ja lg 2 ning § 552 lg 1 alusel;
2.3.6. korraldus sunniraha tasumiseks MKS § 67 lg 2 alusel;
2.3.7. korraldus HMS § 51 lg 1 alusel;
2.3.8. korraldus asendustäitmise kohaldamiseks MKS § 71 lg 2 alusel;
2.3.9. korraldus järelkontrolli läbiviimiseks Euroopa Nõukogu määruste nr 485/2008 ja 2913/92 ning Euroopa Liidu Ühise Põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 63 alusel;
2.3.10. kirjavahetus maksuauditi osakonna ülesannete täitmiseks;
2.3.11. otsus töötamise tuvastamise kohta MKS § 253 lg 1;
2.3.12. otsus käibedeklaratsiooni lisa esitamise kohustuse kohta KMS § 46 lg 171 alusel;
2.3.13. ettekirjutus ja otsus MSÜS § 20, § 25, § 36, § 37 lg 1 ja lg 2, § 42, § 43, § 61, § 68 alusel;
2.3.14. otsus isiku maksukohustuslasena registreerimise või registrisse kandmata jätmise kohta KMS § 20 ja § 21 alusel, samuti otsus isiku maksukohustuslasena registrist kustutamise kohta KMS § 22 ja § 23 alusel ning otsus maksustamisperioodi muutmise kohta KMS § 27 alusel;
2.3.15. täitekorraldus sunniraha tasumiseks ATSS § 9 alusel;
2.3.16. haldusakt VKS § 242 alusel;
2.3.17. kontrolli lõpetamise teade MKS § 555 lg 4 alusel. Muudel juhtudel kontrolli lõpetamise teade HMS § 43 lg 2 alusel, summas kuni 10 000 eurot;
2.3.18. maksuotsus MKS § 95 alusel, summas kuni 10 000 eurot;
2.3.19. otsus tagastusnõude täitmise, tasaarveldamise, täitmise peatamise ja täitmise tähtaja pikendamise kohta MKS § 106, § 107 lg 2 ja 3 ning KMS § 34 lg 2 alusel, summas kuni 10 000 eurot;
2.3.20. korraldus maksumenetluse ulatuse muutmisel MKS § 552 lg 2 alusel;
2.3.21. eelaresti taotlus MKS § 1361 alusel;
2.3.22. otsus haldusakti muutmise või kehtetuks tunnistamise kohta HMS § 68 lg 2, § 70 lg 1 ja MKS § 45, § 46 alusel;
2.3.23. korraldus mõõturi või tõkendi paigaldamiseks MKS § 70 lg 4 alusel;
2.3.24. (kehtetu)
2.3.25. (kehtetu)
2.3.25.1. haldusaktid MKS § 130 ja § 131 alusel, samuti taotlus kohtule ja muud dokumendid täitmist tagavate toimingute sooritamiseks ja lõpetamiseks MKS § 1361 alusel;
2.3.26. otsus kauba impordilt arvestatud käibemaksu käibedeklaratsioonil deklareerimise kohta KMS § 38 lg 21 alusel;
2.3.27. otsus VKS § 42 alusel;
2.3.28. otsus käibemaksu tagatise määramise kohta KMS § 442, MKS § 120 lg 1 alusel;
2.3.29. dokumendid, mis sisaldavad alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse §-de 791 ja 792 alusel Maksu- ja Tolliameti pädevusse kuuluvaid haldusotsustusi aktsiisikauba järelevalve alla jätmise korraldamiseks ja järelevalve alla jäetud aktsiisikauba kontrollimiseks.
2.4 (kehtetu)
3. Kinnitan väärteomenetluse seadustiku § 10 lõike 2 alusel loetelu maksuauditi osakonna ametikohtadest, mida täitev ametnik on pädev osalema väärteomenetluses Maksu- ja Tolliameti kui kohtuvälise menetleja nimel:
3.1. maksuauditi üksuse juht, valdkonnajuht ja menetlusjuht;
3.2. (kehtetu)
3.3. (kehtetu)
3.4. (kehtetu)
3.5. (kehtetu)
3.6. juhtiv maksuaudiitor, maksuaudiitor ja väärteomenetleja (välja arvatud punktides 2.1.20. kuni 2.1.24. sätestatud dokumentide allkirjastamisel).
4. Kinnitan loetelu maksuauditi osakonna ametikohtadest, mida täitev ametnik on pädev teostama MKS § 253 lg 1 alusel tehtud otsuste asendustäitmist:
4.1. maksuauditi üksuse juht, valdkonnajuht ja menetlusjuht;
4.2. juhtiv maksuaudiitor;
4.3. maksuaudiitor.


Test 18 – www.liikluskool.ee
Liiklemine tänavatel…
Test 18admin2020-02-10T17:37:44+00:00
3) trammiteel või sellele lähemal kui üks meeter;
LM § 7. Eesõigusmärgid ja nende tähendused
3) märk 221 “Anna teed” kohustab juhti andma teed lõikuval teel, … .
8) trammijuhile, kui mitterööbassõiduki ja trammi liikumisteed lõikuvad ja liikluskorraldusvahendid ei määra teisiti.
Üleväsimus ja roolitaga magama jäämine on üks raskete avariide tekkepõhjusi. Unisuse ja selle tagajärjel magama jäämine tekkivad raskeid liiklusõnnetusi kuna juht ei saa vähendada kokkupõrke raskust. Liigse söömise puhul kandub organismist veri seedimiselundite juurde millega väheneb aju verevarustus. See ongi unisuse üks põhjusi.
See on standardne mootori õlirõhu langust tähistav märgutuli, mille on omaks võtnud kõik autotootjad.
LKS § 25. Kindlustussumma
Ülejuhitav on auto siis, kui auto keerab rohkem, kui seda eeldaks rataste pöördenurk. Kas auto on üle- või alajuhitav sõltub mitmetest mõjuritest – juhtimisvõtted, rehvitüüp, taga- ja esirehvi rõhkude erinevuse suurus, amortisaatorite korrasolek, massikeskme asukohast autos jm. Tagasillaveoga autod on ülejuhitavamad kui esisillaveoga autod kuna kurvis nt tugevamalt gaasi lisades kaotavad tagumised rattad pidamise teekattega ja tagumine osa pöörab inertsist rohkem autot väljapoole. Ehk auto pöörab rohkem, kui rataste pöörderaadius seda lubaks.
(1) Vastassuunavööndi kaudu ei tohi juht mööda sõita:
3) ristmikul ja ristmiku vahetus läheduses sellele suubuval teel, välja arvatud selline ristmik, kus teistest suundadest lähenevatel juhtidel on tee andmise kohustus.
Erksamat värvi sõidukid toovad liikumist rohkem ja paremini välja kui tumedamat värvi sõidukid. Siit ka illusoorne arusaam, et erksavärvilised sõidukid liiguvad kiiremini.
Ringilt loetakse teid nende väljumise korras. Nagu näha on liiklusskeemil kaks rada. Esimeselt ehk parempoolselt rajalt saab väljuda esimesele ja teisele teele. Vasakpoolselt aga kolmandale teele.
Juhtimise taastamiseks tuleb kõigepealt taastada rehvide haardumine teega. Selleks tuleb vähendada rehvidelt ülekantavaid jõudusid – pidurdusjõudu või kiirendusjõudu. Ehk siis kõige kindlam on vajutada manuaalkäigukastiga autol siduripedaalile ja pöörata rooli sõidusuunas.
Sõidupidur rakendub kõigile neljale rattale. Piduril on ka pidurivõimendi, mis tõstab tema efektiivsust.
Seisupidur (nimetatakse rahvakeeli ka käsipiduriks) on eraldi mehhanism ja rakendub tagumistele ratastele.
Asulas võib keelavate liikluskorraldusvahendite puudumisel tagasipööret teha.
Sajuga kaasneb sageli niiskuse teke autos, mis väljendub udustes klaasides. Lisaks õhu jahutamisele kaasneb kliimaseadme sisselülitamisega ka õhu kuivatamine. Seepärast on uduste klaaside puhastaiseks õige kasutada ka kliimaseadet või konditsioneeri. Samuti aitab vaatevälja hoida selgemana klaasidele kantud vetthülgav vahend.
LS § 17. Tee andmise üldised kohustused
5) juhi suhtes paremalt lähenevale või paremal asuvale sõidukijuhile, kui sõidukite liikumisteed lõikuvad ja sõidujärjekord ei ole liiklusseaduses teisiti määratud.
Juht peab olema veendunud teise auto sõidujoones ja mitte välistama võimalust, et suunamärguande näitamisel teine juht eksib (nt ristmikul vastusõitev auto annab küll suunamärguannet, kuid sõidab otse).
§ 88. Mootorsõidukijuhilt nõutavad dokumendid
(1) Juhil peavad mootorsõiduki juhtimisel olema kaasas juhiluba või muu juhtimisõigust tõendav dokument, mootorsõiduki registreerimistunnistus ja selle haagise registreerimistunnistus või haagise registreerimistunnistuse koopia, mille on tõendanud selle väljastanud asutus, ja muud dokumendid, mida nõuab seadus. Eestis registreeritud mootorsõiduki või selle haagise puhul võib registreerimistunnistuse asendada koopiaga.
(2) Kui juhil on kaasas isikut tõendav dokument, ei ole Eesti piires Eestis väljastatud juhiloa kaasaskandmine kohustuslik.
Peatugede esmane eesmärk on vähendada avariisse sattumisel peale tekkivate vigastuste ohtu ja toetada teda tagant otsasõidu puhul.
TKM Märgis 933 „Ühissõidukipeatus” tähistab ühistransporditeenust osutavate busside, trollide või taksode peatuskohta (joonis 11). Märgis on kollane. Märgisel ei tohi sõidukit peatada, kui see takistab D-kategooria ühissõidukite või taksode liiklust.
§ 59. Raudtee ületamine.
(2) Lähenevale raudteesõidukile tee andmiseks ning käesoleva seaduse §-s 60 loetletud juhtudel peab juht seisma jääma tõkkepuu ees, selle puudumisel vähemalt viie meetri kaugusel esimesest rööpast, asjakohase liiklusmärgi olemasolul aga selle ees.
Läbi veeloigu sõites tuleb vältida jalakäija pritsimist.
§ 15. Sõidukiirus
(1) Suurim lubatud sõidukiirus on:
6) õuealal 20 kilomeetrit tunnis. Jalakäija või robotliikuri vahetus läheduses tohib sõiduk liikuda jalakäija või robotliikuri kiirusega.
(5) Kui teele sõitmiseks on kiirendusrada, peab juht sõitma sellel ja liiklusvooga ühinemisel andma teed teel sõitvale juhile.
(3) Juht peab igal pool andma teed valge kepiga või juhtkoeraga liikuvale pimedale jalakäijale.
3) jääteel 10–25 kilomeetrit tunnis või 40–70 kilomeetrit tunnis, kui jää paksus on kuni 50 sentimeetrit. Jää paksusel üle 50 sentimeetri on suurim lubatud sõidukiirus 70 kilomeetrit tunnis;
Talvel kinnikülmunud veekogul sõites , tekivad jääs lainetaolised võnked, mis liiguvad ligi 30 km/h. Kui auto sõidab sellisel teel omatekitatud laine kiirusega, on jää murdumisoht märksa suurem. Seetõttu välistab Liiklusseadus jääteel sõidukiiruse 25 – 40 km/h.
(2) Eesmisi udutulesid võib kasutada ka käesoleva seaduse § 40 lõikes 1 nimetatud juhul lähitulede asemel.
§ 40 (1) Sõidu ajal peavad mootorsõidukil põlema lähi- või kaugtuled ning ääre- ja numbrituled. Trammil peavad sõidu ajal põlema lähi- ja ääretuled. Haagisel peavad sõidu ajal põlema ääre- ja numbrituled.
(6) Väljaspool asulat võib juht eraldusribaga teel vasakule või tagasi pöörata vaid kohas, kus on asjakohased liiklusmärgid.
(8) Kui asulavälisel teel on pärisuunavööndis mitu tähistatud sõidurada, siis tohib vasakpoolseid radasid kasutada ainult juhul, kui parempoolsed on hõivatud. …
Kollase auto juht kasutab A sõidurada, sest parempoolne rada on hõivatud ehk möödasõiduks.
§ 36. Lapse ohutust tagavad lisanõuded
(6) Kui lapse pikkus ei võimalda teda nõuetekohaselt kinnitada auto turvavööga, tuleb lapse sõidutamisel autos, millel on turvavööd, kasutada tema pikkusele ja kaalule sobivat turvatooli, -hälli või muud nõuetekohast turvavarustust. Sõiduauto esiistmel tohib last sõidutada ainult siis, kui ta on turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud. Seljaga sõidusuunas paigaldatud turvavarustust ei tohi lapse sõidutamisel kasutada istekohal, mis on varustatud rakendusvalmis esiturvapadjaga.
(9) Trammiliiklust takistamata tohib mitterööbassõidukiga sõita või seisma jääda sõiduteega samal tasandil asuval pärisuunalisel trammiteel ainult siis, kui mitterööbassõidukite sõiduradade arv ei ole liiklusmärgiga määratud.
Antud juhul on rööbasteta sõiduki sõidurada ja -suund tähistatud märgil.
LM § 21 Tahvlid ja nende tähendused
tahvlid 817a kuni 817c „Kaugus objektini” näitavad kaugust ja ümberpõike suunda tee keskel olevast ohutussaarest või muust rajatisest;
§ 95. Piiratud juhtimisõigus
(4) Autol, mida juhib piiratud juhtimisõigusega juht, peab olema ees ja taga nähtaval kohal algaja juhi tunnusmärk.
Kaubikujuhil tuleb vastavalt § 17 (5 ) p 5-le anda teed paremalt lähenejale. Suure veoki vasakule pööramine on antud juhul ebapiisava ruumi tõttu võimatu. Seepärast on õige veokijuhil ja teda saatval autol loovutada ruumi saamiseks sõidueesõigus kaubikujuhile, andes selleks arusaadavalt, näiteks käeviipega, märku.
Turvavöö, kokkusurutav roolisammas ja peatoed kuuluvad passiivse turvavarustuse hulka, sest nende vajalikkus ilmneb alles liiklusõnnetusse sattumisel.
§ 35. Juhi kohustused jalakäija, tasakaaluliikuri juhi, robotliikuri ja jalgratturi ohutuse tagamisel
(6) Kui reguleerimata ülekäiguraja ees seisma jäänud sõiduki ja ülekäigurajale läheneva sõiduki vahele jääb vaba sõidurada, ei pea juht ülekäiguraja ees seisma jääma, kuid peab arvestama käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatut.
Vaba sõidurada on rada, millel ei paikne sõidukid.
Lähemalt loe nt siit.
68) ristmik on samatasandiliste sõiduteedega teede lõikumisel moodustunud ala. …
81) tee on jalakäijate või sõidukite liiklemiseks avatud rajatis või maaomaniku poolt liikluseks ettenähtud muu ala. Tee koosseisu kuuluvad ka teepeenrad, eraldus- ja haljasribad. …
78) sõidutee on sõidukite liikluseks ettenähtud teeosa. Jalgrattatee ning jalgratta- ja jalgtee ei ole sõidutee. Teel võib olla mitu eraldusribadega eraldatud sõiduteed. Samal tasandil lõikuvad sõiduteed moodustavad sõiduteede lõikumisala. Sõiduteeäärt näitab asjakohane teemärgis või selle puudumisel teepeenra, eraldus-, haljas- või muu riba äär, rentsli põhi või sõidutee äärekivi. Kui sõiduteega samal tasandil asuvad mõlemasuunalised trammiteed on sõidutee ühes servas, on mitterööbassõidukite sõidutee ääreks sõiduteepoolne trammirööbas;
(11) Kui reguleeritav ülekäigurada tuleb ületada kõrvalepöörde lõpul, võib juht juhul, kui tema sõidusuunas pole stoppjoont või stoppjoonemärki, ülekäiguraja ületada, andes teed lubava fooritule ajal sõiduteed ületavale jalakäijale, jalgratturile, tasakaaluliikuri juhile ja robotliikurile.
Kui sõiduk, millest möödutakse, lisab manöövri sooritamise ajal kiirust, pikeneb ka möödasõiduaeg, millega möödasõitja pole arvestanud. Sellisel juhul võib möödasõit vastassuuna kaudu kujuneda liiga ohtlikuks, mistõttu tuleb see katkestada.
3) vasakule või tagasi pöörates vastutulevale liiklejale ja temast möödasõidul olevale juhile, kui liikluskorraldusvahendid ei määra teisiti.
§ 17. (5) 2) jalakäijale, jalgratturile, tasakaaluliikuri juhile, robotliikurile ning mopeedi- ja pisimopeedijuhile, kes ületab sõiduteed, millele juht pöörab, …;
LKS § 72. Liikluskindlustuse register
Juhile kindlustusmakse suuruse määramisel võetakse aluseks kindlustuse poolt kahjude väljamakse keskmine suurus, mida tehakse sellist marki sõidukile (nt Volkswagen Golf 5-ndale mudelile), ja kindlustushüvitiste esinemissagedus. Kahjude väljamakse suurus liikluskindlustuses sõltub omakorda sõiduki liigist. Nt kallimatel ja kiirematel autodel on tavaliselt remondi või taastamise hind kõrgem, kui odavamatel autodel. Samuti on suuremat kiirust võimaldavatel autodel õnnetuse sattumise risk suurem, kui seda on väiksemat kiirust võimaldavatel autodel.