Kohalike omavalitsuste portaal Valitsuskomisjoni ja Omavalitsusliitude Koostöökogu delegatsiooni läbirääkimiste vaheprotokoll 2015. aasta riigieelarve ja riigieelarvestrateegia 2015-2018 osas
Valitsuskomisjoni ja Omavalitsusliitude Koostöökogu delegatsiooni läbirääkimiste vaheprotokoll 2015. aasta riigieelarve ja riigieelarvestrateegia 2015-2018 osas
Vaheprotokoll .pdf failina
Tabel. Kohalike omavalitsuste põhinäitajad
Riik suurendas eelarve ülejäägi tingimustes majandusbuumi ajal KOVide tulubaasi jätkusuutmatult. 2013. a lõpu seisuga ületasid KOVide tegevuskulu kokku absoluutsummas 2008. a mahtu. Riigieelarve tegevuskulud jõudsid samuti 2013. a lõpuks 2008. a tasemele. Tegevuskulude kasv on samas tempos.
KTK arvamus: VK seisukoht ei ole asjakohane. EL vahendite kasutamine perioodil 2015-2020 ei paranda kõigi omavalitsuste eelarvete seisu. Puuduvad rahalised ettepanekud tulumaksu osas.
KTK jääb oma taotluse juurde. Jätkatakse läbirääkimisi tulumaksu osa suuruse üle.
KTK jääb oma taotluse juurde. Jätkatakse läbirääkimisi tasandusfondi mahu üle.
KTK seisukoht: Rahanduse ja maksupoliitika töörühm peaks kujundama arvamuse teehoiu rahastamise.
Kokkuleppe: jätkata läbirääkimisi nii teede ja transpordi töörühmas kui ka rahanduse töörühmas.
KTK jääb oma taotluse juurde. Jätkata läbirääkimisi kui taotletavad eesmärgid ja konkreetsed ettepanekud on esitatud.
KTK jääb oma taotluse juurde. Jätkatakse läbirääkimisi kui taotletavad eesmärgid ja konkreetsed ettepanekud on esitatud.
Kokkulepe: Jätkatakse läbirääkimisi rahanduse töörühmas
Tasandusfondi valemis peab kaasajastama ja välja võtma aegunud ja tegelikku elu mittekajastavad parameetrid. Kohalike maardlate laekumised oli plaanis keskkonnatasude ümberkorraldusega välja võtta.
KTK seisukoht: KTK nõustub tõstatatud vajadusega
Kokkulepe: Jätkatakse läbirääkimisi ühtse seisukoha saavutamiseks
KTK seisukoht: KTK soovib osaleda nende põhimõtete väljatöötamisel.
KTK seisukoht: KTK kujundab oma seisukoha ettepaneku suhtes lähiajal.
KTK seisukoht: KTK ei ole selge, mida selliste tehingute avalikustamine paremaks muudab
Riik annab tööjõukulude toetust, KOV määratleb tegelike ametikohtade arvu ja maksab palka. Õpetajate töötasutoetuse kasv sõltub riigi ja KOV koostööst hariduse korraldamisel. Heaks näiteks on tegeliku õpetaja töötasu kasv viimase kahe aasta võrdluses: kui 2012.a. oli õpetaja tegelik keskmine brutopalk 815€, siis 2013.a. oli see 936€ ehk 15% kõrgem.
Tööjõukulude toetuse eraldamisel lähtutakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatust.
Kehtiv PGS kohustab riiki eraldama toetust õpetajate palgakuludeks. Lisaks võib direktor tugispetsialistide teenust tellida riigi poolt loodud tugiteenuste keskustelt. Vastavalt VV tegevuskavale lubatakse omavalitsustele 2015. a. eraldatud riiklikust haridustoetusest piiratud tingimustel finantseerida vajadusel ka koolides töötavaid tugispetsialiste või osta teenuseid maakondlikelt tugikeskustelt.
KTK arvamus: HTM selgitusega ei saa nõustuda, selline arusaam on ekslik.
Kokkulepe: jätkame läbirääkimisi
Valitsuskomisjoni seisukoht: Lähtuvalt PGS-ist ei kata riik kulusid vaid annab toetust õppekirjanduse tarbeks, arvestusega iga üldhariduskooli õpilase kohta 57€. Lisaks on perioodil 2014-2020 planeeritud Euroopa Struktuurfondide toetus ca 40 mln € digitaalse õppevara arendamiseks.
KTK arvamus: HTM selgitusega ei saa nõustuda, see on ekslik tulenevalt omavalitsuste poolt ülevõetud riiklikust ülesandest.
Vabariigi Valitsuse tegevusprogrammis 2014-2015 nähakse ette koolilõunatoetuse laiendamist ka gümnaasiumiõpilastele (munitsipaal -, era- ja riigikoolid), mille tarvis planeeritakse 2015.a. riigieelarvest täiendavaid vahendeid ca 3,1 mln € mahus.
KTK arvamus: HTM seisukoht ei käsitle KTK taotlust.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Riik planeerib suuremahulised investeeringud koolide taristute korrastamiseks. EL vahenditest on planeeritud perioodil 2014-2020 ca 240 mln. Toetame Eesti Koolijuhtide Ühenduse ettepanekut[2] muuta PGS-i suunates investeeringutoetus direktorite ja õppealajuhatajate töötasutoetuse kasvu katteallikaks.
KTK arvamus: HTM seisukoht ei käsitle KTK taotlust ja Eesti Koolijuhtide Ühenduse seisukohale viitamine ei ole antud kontekstis asjakohane.
Tuginedes Eesti Reformierakonna ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna koalitsiooni tegevuskavale nähakse 2015.a. riigieelarve seaduse eelnõus kultuuriministri ettepanekul ette laste ja noortega töötavate treenerite töö väärtustamiseks vajalikud meetmed. Algatatakse riigipoolse õpilaste huvitegevuse toetamise kontseptsiooni väljatöötamine.
KTK arvamus: VK seisukoht ei puuduta KTK taotlust ja pole ajakohane
Kokkulepe: õpilaste huvitegevuse toetamise kontseptsiooni väljatöötamisse kaasatakse ka omavalitsuste esindajad
Toetus õpilas- ja noorteürituste ning aineühenduste tegevuse korraldamiseks on jäänud 2009. aasta tasemele ja ei vasta tegelikult vajalikele kulutustele. KOVid on olnud sunnitud järjekordselt rahastama seda ülesannet teiste kulude arvel. Eraldis peab kasvama ja alates 2016. aastast suurenema igal aastal vähemalt prognoositud inflatsiooni võrra. Arvestama peab, et 2009. aasta eelarve vähendamisega võeti KOVidelt kohustus tegelda noorte- ja spordiküsimustega. Läbirääkimiste käigus on vaja täpsustada riigieelarvelise toetuse kasutamise lepingu tingimusi maakondlikele omavalitsusliitudele. Vahendite jaotus peab lähtuma vastavalt 7-26 aastaste füüsiliste isikute arvust[3].
Valitsuskomisjoni seisukoht: Riik annab täiendavat toetust lähtudes põhikooli- ja gümnaasiumi riiklikest õppekavadest mitte noorsootöö seadusest. Toetus on mõeldud õpetajate aineühenduste ja koolijuhtide ühistegevuse arendamiseks ning õpilaste ainealaste olümpiaadide ja ettevõtmiste toetuseks. HTM täpsustab vajadusel toetuse kasutamise lepingu tingimusi igal eelarveaastal enne lepingute kahepoolset allkirjastamist 15 maakondliku omavalitsusliidu ja 4 suurema linnaga.
KTK arvamus: Kõik omavalitsuste jaoks eraldatavad vahendid on läbirääkimiste objekt.
Eriarvamus: toetus arvestada noorsootööseadusest lähtuvalt 7-26.a. noorte arvu järgi
KTK arvamus: KTK ei vaidlusta riigi õigust anda õpilaspõhist kohatoetust, vaid teeb ettepaneku seda suurendada.
KOV ülesandeks on KOKS § 6 lõike 1 järgi korraldada elanike sh õpilaste valla- ja linnasisest transporti. Õpilaste transport on maakondliku ühistranspordi selgroog, riigi poolset dotatsiooni kasutatakse ca 50% mahus õpilaste transpordi korralduseks. Ühistranspordi arengukavas ja selle rakenduskavas planeeritakse iga-aastased riigieelarvelised toetused maakondadele ühistranspordi sh õpilaste transpordi korralduseks.
KTK arvamus: VK ei ole aru saanud KOKS § 6 mõttest. Transpordi korraldamine ei tähenda selle kulude katmist. VK eksib väites, et maakondliku ühistranspordi dotatsioonist kasutatakse 50% õpilaste transpordi korralduseks.
Kokkulepe: jätkatakse läbirääkimisi kaasates Sotsiaalministeeriumi.
Reservi loomiseks puudub seadusandlik alus. HTM on algatanud PGS muutmise, kus toetust oleks võimalik jaotada 2 korda aastas lähtudes õppeaasta vahetusest tingitud õpilaste arvu muutusest st toetuse arvestamisel oleks võimalik arvestada nii õpilaste kasvu kui ka kahanemisega.
KTK arvamus: KTK ei nõustu väitega, et reservi loomiseks puudub seaduslik alus.
Kokkulepe: jätkame programmi rahastamist
Kokkulepe: analüüsime seadusandlust ja pakume koostöös välja ettepanekud seadusandluse muutmise osas
Valitsuskomisjoni seisukoht: Riik annab hariduslike erivajadustega õpilaste õppekava täitmiseks 79-1400% kõrgemat nn pearahapõhist toetust. 2014 aasta II kvartalis valmib riigi HEV koolide võrgu arengukava aastateks 2014 – 2020. Arengukavas vaadeldakse piirkondlikke võimalusi ja vajadusi raskete puuetega laste õppimisvõimaluste tagamisel ja toimuvad piirkondlikud läbirääkimised HEV õpilaste koolivõrgu korrastamise osas.
Kohalikel omavalitsustel on täna ja jääb ka tulevikus võimalus hariduslike erivajadustega laste koole pidada.
Õpilase arengu toetamine, turvalisuse tagamine jm. seaduses sätestatud põhimõtted ei sea kohustust koolipidajatel luua täiendavaid ametikohti vaid osutab vajadusele tegeleda hariduslike erivajadusega õpilastega süsteemselt.
Kokkulepe: jätkame vajadusel vastavasisulisi läbirääkimisi
Haridustoetuse jaotuse põhimõtted toetavad säästlikku hariduskorraldust kodulähedast põhikooli ja valikuterohke gümnaasiumihariduse kättesaadavust igas maakonnas.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Kuna toimetulekupiir vajab regulaarset ülevaatamist on Sotsiaalministeerium on taotlenud toimetulekupiiri tõstmist RES 2015-2018 raames 10 euro võtta alates 2016. aastast. Oleme astunud mitmeid väga samme – 2014. aastast tõstsime toimetulekutoetuse maksmise aluseks olevat toimetulekupiiri (76€-lt 90 €-ni); lastega perede vaesuse vähendamiseks tõstame 2015. Aastast toimetulekutoetuse määramisel laste tarbimiskaalu 1,0-ni (praeguse 0,8 asemel).[4]
KTK arvamus: KTK võtab ministeeriumi senise tegevuse teadmiseks.
Valitsuskomisjoni seisukoht: EL struktuurivahenditest ei ole programmiperioodil 2014-2020 planeeritud KOV sotsiaalhoolekande objektide investeeringute rahastamise meedet. Vahendid on algaval perioodil kavandatud eelkõige erihoolekandeteenuste teenuskohtade kaasajastamiseks (kuni 1400 kvaliteetse teenuskoha loomine), mida ka KOV-id saavad taotleda. Koostöös Siseministeeriumiga toetatakse Linnapiirkondade jätkusuutliku arengu meetmest lapsehoiu- ja alushariduse infrastruktuuri loomist.
Kokkulepe: Jätkatakse läbirääkimisi töögrupis.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Erihoolekande järjekordade lühendamise küsimustega tegeletud jooksvalt ning vastavalt võimalustele eelarvet suurendanud. RES 2015-2018 raames on taotletud täiendavad vahendid järjekordade vähendamiseks. Hetkel on probleemiks pigem teenuskohtade puudus ja turu võimekus mahtusid tõsta kui järjekorrad. Väljatöötamisel erihoolekande arengukava on ka suunatud mh praegustele teenustele jõudmise aja ühendamisele. Lisaks aitab probleemi lahendamisele kaasa investeeringute suunamine erihoolekande teenuskohtade loomisele.
KTK arvamus: ministeerium ei kavanda lahendust KTK taotluse rahuldamiseks
Kokkulepe: 2014 jooksul analüüsitakse koostöös teenuseosutajate õendusabi teenuste sisu ja hindasid.
KTK arvamus: KTK ei nõustu VK arvamusega ja on jätkuvalt seisukohal et isikuid ei kohelda võrdselt.
Eriarvamus: Sotsiaalministeerium on antud küsimuse osas EMOVL kirjalikult vastanud 04.04.2014 (kirja nr 4.2-1/1189)
Valitsuskomisjoni seisukoht: Eraldi analüüsiks me hetkel vajadust ei näe. Aastate lõikes on eraldatud KOVidele (eelmisel aastal toimetulekutoetust saanute ja vajaduspõhise toetust taotlenute arvu alusel) eraldanud vahendeid järgmiselt: 2012 – 817 957 €; 2013 – 987 852 €; 2014 - 909 577 €.
Viimase aasta jooksul on täiustatud STARi tehnilist lahendust, mis säästab KOV aega andmete sisestamisele ja kontrollimisele. Seega riik on KOVide administreerimiskulude katmise ja optimeerimise vajadusega arvestanud ja arvestatakse ka edasistel infosüsteemi arendustel.
KTK arvamus: VK arvamusega ei saa nõustuda. Peretoetuste administreerimiskulud arvestatakse seni eraldi.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Abivahendite eraldamise ülesanne on kavas anda üle Sotsiaalkindlustusametile ja osaliselt Töötukassale.
Vastavate aruannete koondamiseks ja ministeeriumile edastamiseks loodud programmi AVE häireteta töö tagamisega tegeletakse. Abivahendite korralduse üleminekuga Sotsiaalkindlustusametile 2015. luuakse eraldi ka IT süsteem SKAIS2 osana. Eelarve nappusest leevendamiseks otsime võimalusi täiendavate vahendite eraldamiseks eelarveaasta vältel.
KTK arvamus: KTK nõustub VK arvamusega.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Lähisuhte vägivalla ohvritele suunatud varjupaikade rahastamisel toimunud märgatav edasiminek. Alates 2014. aastast rahastab enamikke lähisuhtevägivalla ohvritele suunatud varjupaikasid riik. Järgmisel aasta riigieelarvesse on vajalikud vahendid planeeritud. Me oleme nõus, et varjupaikade teenus võiks olla ühetaolisemalt kättesaadav kõikides maakondades ja arvestame edasiste hangete korraldamisel.
Kokkulepe: Ministeerium seda vajadust silmas edasiste hangete korraldamisel.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Pidevalt tegeletakse STAR arendustega, et tõsta infosüsteemi kasutusmugavust ning tagada selle tõrgeteta töö. Andmeaida hangete lähteülesanded tehakse KOVidele kommentaaride esitamiseks kättesaadavaks. Samuti kaasatakse KOV esindajaid aruannete testimisfaasis.
Eestkostjaks olemisega kaasneb väga suur töökoormus sotsiaaltöötajatel ja kulu KOVile. Leiame, et riik on jätnud eestkostega kaasnevad kulud ja koormuse KOVide kanda, vaatamata et SHS sätestab, et sotsiaalministri ülesanne sotsiaalhoolekande juhtimisel ja korraldamisel on eestkosteasutuste tööd reguleerivate õigusaktide väljatöötamine, mida seni ei ole tehtud. Eestkostet reguleeriva perekonnaseaduse[5] kohaselt võib riik ette näha eestkoste teostamiseks täiendavaid rahalisi toetusi Justiitsministeeriumi vahendusel, seni ei ole kehtestanud eestkostjale makstava tasu ja kantavate kulude arvestamiseks täpsema korda ja piirmäärasid.
KTK arvamus: VK seisukoht ei kajasta KTK taotluse sisu., ega paku lahendusi
Kokkulepe: Ollakse valmis ühiselt kaasa rääkima ning sobivaid lahendusi otsima, et KOV kui eestkostja ülesanded ja roll saaksid täpsustatud.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Vajadus vahendite juurdelisamiseks on olemas ja igati põhjendatud. Kultuuriministeerium on täiendavate vahendite eraldamiseks ettepaneku Rahandusministeeriumile esitanud. Rahvaraamatukogude arengusuundade töörühma eesmärgiks on rahvaraamatukogude arengusuundade väljatöötamine ning riigi ja kohaliku omavalitsuse rollide täpsustamine rahvaraamatukogude tegevuse korraldamisel. Täna ei ole rahvaraamatukogu ainult kuiv raamatuid laenutav asutus, vaid tema roll on pakkuda tasuta juurdepääsu suurele hulgale infole ja teenustele.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Täiendavad vahendid on Riigi eelarvestrateegia aastateks 2015-2018 raames sisse planeeritud ning taotlus Rahandusministeeriumile esitatud.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Vahendeid selleks otstarbeks ei ole planeeritud vähendada.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Taotlused on Rahandusministeeriumile esitatud, kuigi mitte nii suures mahus kui oodatakse.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Tõdeti, et Tallinna loomaaed on riikliku tähtsusega kultuuriasutus ning peaks saama taotleda vahendeid ka riigilt. Kultuuriministeeriumi ettepanek Tallinna Kultuuriväärtuste Ametile oli taotluse esitamine Kultuuriministeeriumile, et ministeerium saaks seda menetlusse võtta. Lauluväljaku teema tuleb arutlusele koos uue tantsuväljaku ehitamisega laulupeo kaare juurde. Uusi spordiprojekte riigieelarvesse sisse planeeritud ei ole.
Kokkulepe: Jätkame läbirääkimisi.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Teema vajab eraldi käsitlemist. Kultuuriministeerium tegi ettepaneku kohtuda sel teemal eraldi ministeeriumi ja linna esindajatega olukorra selgitamiseks.
VK seisukoht: Töörühm leidis, et seadusandluse teema tõstatamine on pikk protsess ja selles osas ei jõua 2015.a eelarves midagi ette võtta.
KESKKONNAHOIU VALDKONNAD
Nõustume, et teadlikkuse tõstmine on tasude kõrval oluline meede ning keskkonnainfo jagamine ja näiteks arvetel kajastamine oleks võimaluse korral põhjendatud[6].
Reformimata riigimaade puhul on vajalik esmalt hinnata, milliste maade hooldusele vahendeid soovitakse kasutada. Kui tegemist on sellise maaga, mille puhul on vajalik ja võimalik selle munitsipaalomandisse andmine, maa tagastamise või erastamismenetluse lõpule viimine, ei ole riigipoolne finantseerimine põhjendatud. KOVil on kohustus ja tähtajad maareformi läbi viimiseks, ja seejärel on maa omanikul võimalik korraldada maade hooldus, haljastamine jms. Keskkonnaministeeriumi eelarvest saab kasutada reformimata maade hooldamiseks raha juhul, kui on selgunud maa riigi omandisse jätmise võimalikkus[7]. Seega iga-aastaselt eraldatav hooldusraha jääb samasse suurusjärku, et täita ka edaspidi hoolduskohustust sarnases mahus ( 60 000 eurot).
Valitsuskomisjoni seisukoht: antud teemal läbirääkimisi mitte jätkata (vähemalt mitte enne maareformi käigus maade munitsipaalomandisse andmise menetluste lõpuleviimist). Keskkonnaministeerium ei pea põhjendatuks vastavate sätete kehtetuks tunnistamist.[8].
Valitsuskomisjoni seisukoht: küsimus lahendatud LKSi § 70/2 lõikega 2, mis jõustus 01.05.2013. Kui selgub, et muudatusettepanek ei ole piisav, siis on vajalik Linnade Liidu motiveeritud seisukoht.[9]
Valitsuskomisjoni seisukoht: Selleks, et KOV saaks seada metsaomanikule piiranguid vara kasutamiseks, peab selleks olema seaduslik alus ja selgelt välja toodud kitsenduste alused. Juhul kui KTK hinnangul ei rahulda täna ka planeeringutega kitsenduste seadmise võimalus, siis on vajalik täiendav motiveeritud seisukoht, millisel otstarbel soovitakse piiranguid seada, mis laadi oleksid piirangud ja millised kompenseerimismehhanismid rakenduksid.[10]
Valitsuskomisjoni seisukoht: Rohkem maa korralisi hindamisi ei tule. Riik teeb ettevalmistusi üleminekuks maa korraliselt hindamiselt nn reaalajas hindamisele. Uue süsteemi valmisolek peab olema tagatud pooleteise aasta pärast.[11]
MAJANDUSE, TEEDE, TRANSPORDI JA IKT VALDKOND
Kokkulepe: Jätkatakse kohalike teede inventariseerimise hankedokumentide ettevalmistamist koostöös Maanteeametiga. Inventariseerimise rahastamise osas uuritakse erinevaid võimalusi. MKM kutsub kokku inventariseerimise hankedokumentide ettevalmistamise töögrupi.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Oodatakse KOV liitude ühisettepanekut, millise metoodika alusel VV jaotab 2015.a. riigieelarves kohalike omavalitsuste teehoiuks ettenähtud toetust.
Valitsuskomisjoni seisukoht: Uue ühistranspordiseaduse eelnõu menetlemisel Riigikogus ei toetanud eelnõud menetlev juhtivkomisjon KOV liitude ettepanekut. Eelnõu II lugemine on planeeritud 2014.a. I poolaastal
Valitsuskomisjoni seisukoht: MKM on valmis haridusasutuste IKT infrastruktuuri kontseptsiooni väljatöötamises osalema, kuid eelkõige on selle kontseptsiooni koostamine siiski HTMi vedada. Kontseptsiooni raames tuleks pöörata tähelepanu ka juba loodud lahenduste laiapõhjalisemale kasutuselevõtule[12]. Nõustume, et läbimõeldud ja selge roadmapi olemasolu on vajalik.
Riiklikult toetada kiire valguskaablipõhise lairibaühenduse jaevõrgu laiendamist turutõrke piirkondades. Selleks:
Riigieelarve baasseaduse alusel tuleb KOV toetused riigieelarves jaotada toetusfondiks ja juhtumipõhisteks toetusteks. Kõik valemipõhised rahad kuuluvad toetusfondi hulka ja jaotusvalemid saavad olema püsivas määruses. Toetusfondi määratud toetuse jaotamise aluseks olevad arvnäitajad (nt teede pikkus) tuleb kehtestada seaduses ja iga-aastases riigieelarves nende arvväärtused (nt toetus tee 1 km kohta).[13] Teehoiu toetus on tulubaasiline vabaks kasutamiseks. Raha kasutamist ei kontrollita. Selline raha on mõistlik tõsta ühtlustatud tulude hulka (tulumaks ja tasandusfond)
Jätkata 2015. aasta riigieelarve eelnõu koostamise käigus töörühmade ja delegatsioonide tasemel läbirääkimisi kohalike omavalitsuste tulubaasi ja riigieelarveliste eraldiste küsimustes.
Pooled kavandavad 2015. aasta eelarve läbirääkimiste lõpp-protokolli allkirjastamist enne riigieelarve projekti lõplikku esitamist Vabariigi Valitsusele, kes selle koos 2015. aasta riigieelarve menetlemisega Riigikogule esitab.
Tallinnas 22. aprill 2014
Sise- ja regionaalminister,
[2] Märkus: Eesti Koolijuhtide Ühenduse seisukohale viitamine ei ole antud lahtris kohane
[3] Tulenevalt Noorsootöö seaduse § 3 lg 1
[4] Vt. valitsuskomisjoni seisukohtade pikemateks selgitusteks Sotsiaalministeeriumi elektroonilise koosoleku protokolli
[5] § 192 lg 4 (vastu võetud 18.11.2009)
[6] Vt. valitsuskomisjoni seisukohtade pikemateks selgitusteks keskkonna töörühma 15.05.2014 koosoleku protokolli
[7] Vt maa ROJ korra punktis 211 nimetatud maa) ja mida riik ei ole veel jõudnud lõplikult vormistada. Kohalik omavalitsus ei saa eeldada, et riik katab selle maa hooldamise kulud, mille puhul maareformi läbiviimine sõltub üksnes KOV enda tahtest.
[8] Sätete eesmärk oli tagada kontroll maa käibe üle ja vältida olukorda, kus KOV talle konkreetsel eesmärgil antud maa võõrandab ja riigil puudub sobilik vaba maa, mida sama eesmärgi täitmiseks omavalitsusele anda. Maareformi seaduse ja sellest tulenevalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu SE 335 menetluse ajal 2013. aasta jaanuaris ja veebruaris arutati eelnõu muutmiseks esitatud ettepanekute hulgas MaaRS § 25 lõike 4 kehtetuks tunnistamise või muutmise küsimust ka Riigikogu maaelukomisjoni istungitel. Ettepanek otsustati jätta arvestamata (vt 12.02.2013 istungi protokoll) http://www.riigikogu.ee/?op=ems&page=eelnou&eid=1f886547-5d3b-42ad-b0a0-22c3be58d94a&.
[9] Järelevalvet käesolevast seadusest tulenevate nõuete täitmise üle teostavad Keskkonnainspektsioon ja kohaliku omavalitsuse üksus või asutus keskkonnajärelevalve seaduses sätestatud korras. Järelevalvet teostaval isikul on õigus seaduse täitmise tagamiseks teha ettekirjutusi. Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib rakendada sunnivahendeid asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Sunniraha ülemmäär on 32 000 eurot. (§ 70/2 lg 1-2)
[10] Planeeringuga asula või elamu kaitseks õhusaaste, müra, tugeva tuule või lumetuisu eest või tuleohu vähendamiseks või metsatulekahju leviku tõkestamiseks määratud metsa majandamisel võib kohaliku omavalitsuse üksus kokkuleppel maaomanikuga planeeringuga seada piiranguid uuendusraie tegemisel raieliigile ning lageraie tegemisel langi suurusele ja raievanusele. (Metsaseadus § 23 lg 1.)
[11] Eesti Reformierakonna ja Sotsiaaldemokraatlik Erakonna koalitsiooni tegevuskava kohaselt: .„teeme ettevalmistusi üleminekuks maa korraliselt hindamiselt nn reaalajas hindamisele“.
[12] Erasektor (näiteks kirjastused) on loonud mitmeid innovaatilisi lahendusi (platvorme), mille laiapõhjalisem kasutuselevõtt takerdub tänastesse rahastusmudelitesse, kuna kvaliteetse e-õppe sisu loomine on kulukam kui staatiliste pabermaterjalide loomine (näiteks kvaliteetne videomaterjal, animatsioonide loomine jmt on kulukas) ning tavapäraste „pearaha“-põhiste rahastusmudelite toel võtab kvaliteetse e-õppesisu väljatöötamine liigselt aega. Vaja on rahastada ka platvorme, mis võimaldavad e-õppesisu õpilase, õpetaja ja lapsevanemani viia.
[13] Säte peab olema täidetud 2017. a algusest (§ 48 lg 3 ja 126 lg 2).


Puudega lapse hooldajatoetuse määramise kord – Riigi Teataja
KO 2009, 44, 617
Vastu võetud 27.02.2009 nr 4
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkti 5, sotsiaalhoolekande seaduse § 23 lõike 1 alusel.
Puudega lapse hooldajatoetuse määramise korraga (edaspidi kord) reguleeritakse Valga linna eelarvest puudega last hooldavale isikule hooldajatoetuse määramise, määramata jätmise, maksmise ja maksmise lõpetamise tingimused ja kord.
(3) Puudega lapse hooldajatoetust on õigus taotleda isikul, kelle hooldada oleva lapse elukoht on registreeritud Valga linnas.
(4) Korras ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades sotsiaalhoolekande seaduse ja käesoleva korra erisusi.
§ 3. Puudega lapse hooldajatoetuse määramise tingimused
2) puudega last kasvatav isik, kellega on sõlmitud sotsiaalhoolekande seaduse alusel kirjalik perekonnas hooldamise leping;
(3) Puudega lapse hooldajatoetus määratakse käesoleva korra paragrahvi 1 lõikes 4 nimetatud isikule, kellel ei ole võimalik tööle asuda täis- või osalise tööajaga tema hooldusel olevale puudega lapsele pideva kõrvalabi, juhendamise ja järelevalve osutamise tõttu. Nimetatud asjaolude esinemine tuvastatakse hooldamise koormuse hindamise kaudu.
§ 4. Puudega lapse hooldajatoetuse taotlemine
(1) Puudega lapse lapsevanem, hooldaja või eestkostja esitab Valga Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) sotsiaalabiametile toetuse määramiseks taotluse koos lapse rehabilitatsiooniplaani ja arstliku ekspertiisi otsusega.
(2) Linnavalitsuse sotsiaalabiameti ametnik (edaspidi sotsiaalabiameti spetsialist) hindab taotluse esitamisel puudega lapse hooldamise koormust, kasutades hindamiseks hindamisvahendit, mis kinnitatakse käesoleva korra lisaga.
(3) Sotsiaalabiameti spetsialist kogub hooldamise koormuse hindamiseks lisaks andmeid puudega lapse rehabilitatsiooniplaanist ja arstliku ekspertiisi komisjoni otsusest ning kuulab ära puudega last hooldava isiku ning vajadusel erialaspetsialistide arvamuse.
(1) Sotsiaalabiameti spetsialist teeb kogutud andmete põhjal 30 kalendripäeva jooksul otsuse puudega lapse hooldajatoetuse määramise või mittemääramise kohta.
(2) Puudega lapse hooldajatoetus määratakse selleks õigustatud isikule käesoleva korra § 3 nimetatud tingimuste üheaegsel esinemisel tähtajaliselt kuni arstliku ekspertiisi otsuse kehtivusaja lõpuni või lapse täiskasvanuks saamiseni.
(3) Puudega lapse hooldajatoetus määratakse järgmistes suurustes:
1) 3 kuni 15-aastase keskmise, raske või sügava puudega lapse hooldamisel 300 kr kuus;
2) 16 kuni 17-aastase raske puudega lapse hooldamisel 240 kr kuus;
3) 16 kuni 17-aastase sügava puudega lapse hooldamisel 400 kr kuus.
§ 6. Puudega lapse hooldajatoetuse määramata jätmine
§ 7. Puudega lapse hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
(2) Puudega lapse hooldajatoetust saav isik on kohustatud hiljemalt 10 päeva jooksul teavitama sotsiaalabiametit asjaoludest, mis on aluseks hooldajatoetuse maksmise lõpetamisele või suuruse muutumisele.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud asjaoludest mitteteatamisel on linnavalitsusel õigus enammakstud hooldajatoetus tagasi nõuda.
Käesolev kord jõustub 09. märtsil 2009.
Lisa 13161516 LISA määrusele nr 4


Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine – Riigi Teataja
Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine
Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine - sisukord
§ 1 Küla- ja alevikuvanem
2 VALIMINE
§ 2 Küla- ja alevikuvanema valimine
§ 3 Küla- ja alevikuvanema õigused
§ 4 Küla- ja alevikuvanema kohustused
5 ÜLESANNETEST VABASTAMNE
§ 5 Küla- ja alevikuvanema ülesannetest vabastamine
6 VOLITUSTE LÕPPEMINE
§ 6 Küla- ja alevikuvanema volituste lõppemine
§ 7 Määruse vastuvõtmine ja muutmine
RT IV, 10.06.2014, 9
Vastu võetud 22.05.2014 nr 32
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalituse korralduse seaduse § 6 lg 3 punkti 2 ning § 58 lõike 3 alusel.
§ 1. Küla- ja alevikuvanem
(1) Küla- ja alevikuvanem on küla- või alevikuelanike ühiste huvide esindaja, kaitsja ning ühistegevuse eestvedaja, kes juhindub oma tegevuses küla või aleviku ühistest seisukohtadest, küla või aleviku ja valla arengukavast, riigi ja kohaliku omavalitsuse õigusaktidest ning headest tavadest lähtudes.
(2) Küla- või alevikuvanemat asendab tema nõusolekul või tema teovõimetuse korral abiküla- või abialevikuvanem.
(3) Külavanem võib olla valitud külaelanike soovil külade rühmale.
(4) Küla- ja alevikuvanema statuudi muudatusettepanekute tegemise õigus on:
Kose Vallavolikogu liikmel.
Kose Vallavalitsusel.
Kose valla küla ja alevi üldkoosolekul.
(5) Küla- ja alevikuvanemal on ametitunnistus ja -märk, mille esiküljel tekst “Külavanem” või “Alevikuvanem”.
(6) Küla- ja alevikuvanemad võivad moodustada Vanemate Kogu.
2. peatükk VALIMINE
§ 2. Küla- ja alevikuvanema valimine
(1) Küla- ja alevikuvanema valimiseks kutsutakse käesolevas statuudis sätestatud korras kokku küla või aleviku üldkoosolek teavitades sellest küla ja alevikuelanikke selles vähemalt 15 päeva ette.
(2) Üldkoosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt 1/5 külas asuvatest majapidamistest (arvestuse aluseks üks esindaja igast majapidamisest) või kuni 350 elanikuga alevikes vähemalt 30 inimest, 351 – 600 elanikuga alevikes vähemalt 45 inimest ning üle 600 elanikuga alevikes vähemalt 60 inimest.
(3) Küla- ja aleviku üldkoosolekul valitakse koosoleku juhataja ja protokollija.
(4) Küla- ja alevikuvanem ning abiküla- ja abialevikuvanem(ad) valitakse demokraatlikul viisil küla- või aleviku üldkoosoleku poolthäälte enamusega kuni neljaks aastaks. Valimiste protseduuri otsustab ja kinnitab üldkoosolek.
(5) Küla- ja alevikuvanema kandidaadid seatakse üles sama küla- või alevikuelanike poolt.
(6) Küla- ja alevikuvanemaks võib valida isiku, kes on vähemalt 18-aastane ja kellel on Eesti rahvastikuregistri andmetel vastavas külas, külade rühmas või alevikus elukoht.
(7) Küla- või alevikuvanema valimistest võivad osa võtta Eesti rahvastikuregistri andmetel vastavas külas, külade rühmas või alevikus elavad täisealised isikud.
(8) Küla- ja alevikuvanema ametisse ei valita vallavolikogu esimeest ja -aseesimeest ning vallavanemat ja abivallavanemat(id).
(9) Küla- ja alevikuvanema valimise koosolekul koostatakse protokoll küla- või alevikuvanema valimise kohta, millele lisatakse koosolekul osalenute registreerimisleht. Protokoll koos registreerimislehega esitatakse vallavalitsusele kümne päeva jooksul arvates koosoleku toimumise päevast.
(10) Küla- ja alevikuvanema ametisse valimise kinnitab vallavalitsus korraldusega, mille ärakiri, ametitunnistus ja -märk antakse valitud küla- ja alevikuvanemale pidulikult üle avalikul üritusel.
(11) Üldkoosolek võib valida kuni kolm abiküla- ja abialevikuvanem(at). Abiküla- ja abialevikuvanem(te) valimiste korraldamiseks kohaldatakse samu tingimusi ja valimisprotseduuri nagu küla- ja alevikuvanema valimisel.
§ 3. Küla- ja alevikuvanema õigused
(1) Küla- ja alevikuvanemal on õigus kutsuda kokku küla või aleviku üldkoosolek. Otsused võetakse vastu poolthäälteenamusega.
(2) Küla- ja alevikuvanemal on õigus esindada küla- või alevikuelanike ühishuvisid vallavolikogus, vallavolikogu komisjonides ja vallavalitsuses.
(3) Küla- ja alevikuvanemal on õigus iseseisvalt ja koostöös MTÜ(dega) vallaeelarve projekti koostamise käigusteha ettepanekuid vallavolikogu eelarve- ja majanduskomisjonile antud küla või aleviku puudutavate ettevõtmiste rahastamiseks.
(4) Küla- ja alevikuvanemal on õigus moodustada küla või alevikuelu edendamiseks seltsinguid, töögruppe jms ning koordineerida vallaeelarvest rahastatavate MTÜde sama küla või alevikku puudutavat vastavat arendus- või muud tegevust.
(5) Küla- ja alevikuvanemal on õigusteha küla või alevikuelanikele ning küla või aleviku territooriumil viibivatele isikutele märkusi ja juhtida tähelepanu probleemidele, mis puudutavad avalikku korda, heakorda ning keskkonna ohutust.
(6) Küla- ja alevikuvanemal on õigus korraldada küla või aleviku ajaloo jäädvustamist.
(7) Küla- ja alevikuvanemale hüvitatakse kohustuste täitmisega seotud, põhjendatud kulud valla eelarvest.
(8) Vallavolikogu või vallavalitsuse ülesannete täitmine küla- ja alevikuvanema poolt ja ülesannete täitmise tasu saamine sätestatakse lepinguga.
(9) Külade rühma külavanemate õigused laienevad vastavate külade üleselt.
(10) Tööülesannete täitmisel laienevad küla- ja alevikuvanema õigused abiküla- ja abialevikuvanem(tele).
4. peatükk KOHUSTUSED
§ 4. Küla- ja alevikuvanema kohustused
(1) Küla- ja alevikuvanem on küla või aleviku elanike ning nende huvide kaitsja ja esindaja omavalitsuses, riigiasutustes, ettevõtetes ja organisatsioonides.
(2) Küla- ja alevikuvanem hoiab end kursis riiklike-, maakonna-, omavalitsuse- ning külaelu puudutavate aktuaalsete probleemidega ning õigusaktidega.
(3) Küla- ja alevikuvanem peab olema nii vallavolikogule, vallavalitsusele kui küla või alevikuelanikele kättesaadav.
(4) Küla- ja alevikuvanem on informatsiooni edastajaks küla- või alevikuelanike ja vallavolikogu ning vallavalitsuse vahel.
(5) Küla- ja alevikuvanem on kohustatud kiireloomulise info koheselt edastama vallavalitsusele, samuti teavitama vallavalitsust elanike abivajadustest ning võimaluse korral korraldama nende abistamise.
(6) Küla- ja alevikuvanem korraldab küla või aleviku arengukava koostamist ja vastuvõtmist ning elluviimist.
(7) Korraldab küla või aleviku üldkoosoleku protokollimise ja protokollide säilimise ning esitab üldkoosolekul aruande oma tegevuse kohta.
(8) Külade rühma külavanemate kohustused laienevad vastavate külade üleselt.
(9) Tööülesannete täitmisel laienevad küla- ja alevikuvanema kohustused abiküla- ja abialevikuvanem(tele).
(10) Küla- ja alevikuvanemad võtavad osa Vanemate Kogu tööst.
5. peatükk ÜLESANNETEST VABASTAMNE
§ 5. Küla- ja alevikuvanema ülesannetest vabastamine
(1) Vähemalt 1/5 küla majapidamiste esindajatest (arvestuse aluseks üks esindaja igast majapidamisest) või kuni 350 elanikuga alevikes vähemalt 30 inimese, 351 – 600 elanikuga alevikus vähemalt 45 inimese ning üle 600 elanikuga alevikes vähemalt 60 inimese kirjalikul algatusel võib korraldada küla- või alevikuvanema ümbervalimise.
(2) Küla- ja alevikuvanema vabastab ametist üldkoosolek salajasel hääletusel poolthäälte enamusega. Üldkoosoleku läbiviimiseks kohaldatakse statuudi § 2-s lg 1-9 sätestatud tingimusi.
(3) Abiküla- ja abialevikuvanem(te) ülesannetest vabastamine toimib samadel tingimustel nagu küla- ja alevikuvanema puhul.
6. peatükk VOLITUSTE LÕPPEMINE
§ 6. Küla- ja alevikuvanema volituste lõppemine
(1) Küla- ja alevikuvanema volitused lõpevad:
uue küla- või alevikuvanema valimisega, kui tagasiastumine on toimunud isikliku avalduse alusel;
uue küla- või alevikuvanema kinnitamisega vallavalitsuse poolt küla- või alevikuvanema ümbervalimise korral;
seoses valimisega Kose valla vallavolikogu esimeheks või aseesimeheks, vallavanemaks või abivallavanemaks;
süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisega;
isiku surmaga.
(2) Abiküla- ja abialevikuvanem(te) volitused lõpevad samadel tingimustel nagu küla- ja alevikuvanema puhul.
§ 7. Määruse vastuvõtmine ja muutmine
Määruse võtab vastu ja teeb selles muudatusi Kose Vallavolikogu.
(1) Tunnistada kehtetuks Kose Vallavolikogu 25.01.2001 määrus nr 9 „Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine“.
(2) Tunnistada kehtetuks Kõue Vallavolikogu 18.04.2005 määrus nr 47 „Kõue valla külavanema statuudi kinnitamine“.


RT I, 29.12.2012, 36
(1) Vabariigi Valitsuse nimetab ametisse Vabariigi President kolme päeva jooksul päevast, mil põhiseaduse § 89 2. lõike alusel Riigikogult valitsuse moodustamiseks volituse saanud peaministrikandidaat või põhiseaduse § 89 6. lõike alusel Riigikogu ülesseatud peaministrikandidaat on esitanud talle käesoleva seaduse § 3 1. lõikes tähendatud valitsuskoosseisu vähemalt selle lõike punktides 1–13 nimetatud ministrite osas.
(2) Kui minister ei saa haiguse, puhkuse või muu takistuse tõttu täita oma ülesandeid Euroopa Liidu Nõukogus, asendab teda Vabariigi Valitsuse heakskiidul teine minister või ministri volitusel abiminister.
(3) Kui teine minister või abiminister ei saa ministrit Euroopa Liidu Nõukogus asendada, siis asendab teda Eesti Vabariigi alaline esindaja Euroopa Liidu juures või alalise esindaja asetäitja.
(2) Euroopa Kohtu kohtuniku kandidaadi, Euroopa Kohtu esimese astme kohtu kohtuniku kandidaadi ja kohtujuristide kandidaatide esitamisel tutvub Vabariigi Valitsus eelnevalt Riigikohtu esimehe ja õiguskantsleri arvamusega. Euroopa Kontrollikoja liikme kandidaadi esitamisel tutvub Vabariigi Valitsus eelnevalt riigikontrolöri arvamusega. Euroopa Liidu regioonide komitee liikme kandidaatide esitamisel tutvub Vabariigi Valitsus eelnevalt üleriigiliste kohaliku omavalitsuse üksuste liitude arvamusega. Euroopa Liidu majandus- ja sotsiaalkomitee liikme kandidaatide esitamisel tutvub Vabariigi Valitsus eelnevalt asjaomaste valitsusväliste organisatsioonide arvamusega.
(5) Vabariigi Valitsuse korraldus jõustub allakirjutamisest, kui korralduses ei sätestata hilisemat tähtpäeva või korraldus tuleb teatavaks teha vastavalt haldusmenetluse seadusele. Vabariigi Valitsuse korraldused avaldatakse Riigi Teataja seadusega ettenähtud korras, välja arvatud korraldused, milles on märgitud teistsugune teatavaks tegemise kord.
(1) Peaminister annab korraldusi üksikküsimuste otsustamiseks käesoleva seaduse § 3 2. lõikes, § 13 1. lõikes, § 15 1. ja 2. lõikes, § 17 1. lõikes, § 32 2. lõikes, § 79 1. ja 8. lõikes ning § 80 1. lõikes sätestatud alustel, samuti muudel seaduses sätestatud alustel.
(5) Peaministri korraldused, mis on antud käesoleva seaduse § 3 2. lõikes, § 13 1. lõikes, § 15 2. lõikes ja § 79 1. lõikes nimetatud juhul, avaldatakse Riigi Teatajas.
[RT I 2010, 19, 101 - jõust. 13.05.2010]
(3) Valitsusasutused on ministeeriumid, kaitsevägi, Riigikantselei ja maavalitsused, samuti ametid ja inspektsioonid ning nende kohalikud täidesaatva riigivõimu volitusi omavad asutused. Seadusega võib ette näha ka teisi valitsusasutusi.
[RT I 2008, 35, 212 - jõust. 01.01.2009]
(2) Valitsusasutusel on põhimäärus (välja arvatud maavalitsusel), eelarve ja väikese riigivapiga pitsat. Valitsusasutuse põhimääruses võib ette näha valitsusasutuse sümboolika ja teenetemärgid, mis kooskõlastatakse Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.
[RT I 2005, 73, 565 - jõust. 01.01.2006]
§ 431. [Kehtetu - RT I 2008, 35, 212 - jõust. 01.01.2009]
(2) Maavanem on riigi seaduslik esindaja kohtus tsiviilasjades ja kriminaalasjades kannatanu ja tsiviilkostjana oma pädevuse piires. Maavanem võib riigi esindamiseks kohtus anda üld- ja erivolitusi.
(6) Riigi lepingulise esindaja volitamise õigus tsiviilkohtu- ja kriminaalmenetluses on ministril ministeeriumi valitsemisala piires, maavanemal oma pädevuse piires ning riigisekretäril Riigikantselei ülesannete piires. Halduskohtumenetluses haldusorgani lepingulise esindaja volitamise õigus on haldusorgani seaduslikul esindajal halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras. Väärteomenetluses kohtuvälise menetleja lepingulise esindaja volitamise õigus on kohtuväliseks menetlejaks oleva täidesaatva riigivõimu volitustega asutuse juhil.
(10) Justiitsminister esitab analüüsi riigi esindamisest kohtus Vabariigi Valitsusele arutamiseks iga aasta 1. juuniks.
2) maavanem oma pädevuse piires;
(1) Regionaalminister juhib Siseministeeriumi struktuuriüksusi, mis tegelevad kohaliku omavalitsuse arendamisega, regionaalhalduse ning regionaalarengu kavandamise ja koordineerimisega, ruumilise planeerimise alase tegevuse üleriigilise korraldamise ja järelevalvega, perekonnaseisualaste küsimustega ning kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamisega.
(21) Teenistusliku järelevalve teostamisele maavalitsuste üle kohaldatakse käesoleva seaduse § 49 lõiget 2.
(6) Abiminister ei tohi olla väljaspool ametikohustusi ühelgi muul valitaval või nimetataval ametikohal ega tegutseda töölepingu või teenuste osutamise lepingu alusel, välja arvatud teaduslik ja pedagoogiline töö. Abiminister peab viivitamata teavitama ministrit kirjalikult, kui ta tegeleb või kavatseb tegeleda väljaspool ametikohustusi ettevõtjana või täisosanikuna täis- või usaldusühingus või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmena.
(7) Abiministril ei ole õigust esindustasule. Abiministrile ei laiene töötasustamisel avaliku teenistuse seaduse § 9 lõikes 3 ja §-des 37–39 sätestatud lisatasud.
(8) Minister keelab abiministril haldusaktiga täielikult või osaliselt käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud kõrvaltegevuse, kui kõrvaltegevusele kuluva tööjõu maht või laad takistab korrapärast teenistusülesannete täitmist või kõrvaltegevus toob kaasa teenistuskohustuse rikkumise.
(1) Justiitsministeeriumi valitsemisalas on õigusloome koordineerimine, õigusaktide süstematiseerimine ja Riigi Teataja väljaandmine, esimese ja teise astme kohtute, prokuratuuri, kohtuekspertiisi, vanglate, notarite ametitegevuse ja õigusteenuse korraldamine, samuti välisriigi kodaniku või kodakondsuseta isiku välisriigile väljaandmise otsustamine, intellektuaalse omandi valdkonna koordineerimine ja andmekaitsealased küsimused ning õigusloome ministeeriumi pädevuse kohaselt.
(2) Kaitseministeeriumi valitsemisalas on kaitsevägi, Kaitseliit, Teabeamet ja Kaitseressursside Amet.
[RT I 2005, 33, 244 - jõust. 01.08.2005]
(1) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas on riigi majanduspoliitika ja majanduse arengukavade väljatöötamine ning elluviimine tööstuse, kaubanduse, energeetika, elamumajanduse, ehituse, transpordi (sealhulgas transpordi infrastruktuur, veondus, transiit, logistika ja ühistransport), liikluskorralduse (sealhulgas liiklus raudteel, maanteedel ja tänavatel, vee- ja õhuteedel), liiklusohutuse suurendamise ja liiklusvahendite keskkonnakahjulikkuse vähendamise, informaatika, telekommunikatsiooni, postside ja turismi valdkonnas; riigi infosüsteemide arendamise koordineerimine; tehnoloogiline arendustegevus ja innovatsioon; metroloogia, standardiseerimise, sertifitseerimise, akrediteerimise, tegevuslubade, registrite, konkurentsijärelevalve, tarbijakaitse, ekspordiarengu ja kaubanduse kaitsemeetmete korraldamine; ettevõtluse regionaalse arengu ja investeeringute alased küsimused, vedelkütuse miinimumvaru haldamine ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
10) Tehnilise Järelevalve Amet;
(1) Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas on maaelu poliitika, põllumajanduspoliitika, kalanduspoliitika kalamajandust puudutava osa ja põllumajandustoodete kaubanduspoliitika kavandamine ja elluviimine, toidu ohutuse ja nõuetekohasuse tagamise korraldamine, loomatervise ja -kaitse ning taimetervise ja -kaitse alase tegevuse koordineerimine, põllumajandusteadus- ja arendustegevuse ning põllumajandushariduse korraldamine ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
(2) Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas on järgmised ametid:
(1) Rahandusministeeriumi valitsemisalas on valitsuse finants- ja ressursihalduspoliitika ning riigi eelarvepoliitika kavandamise koordineerimine ja elluviimine, maksu- ja tollipoliitika kavandamine ja elluviimine, majandusanalüüs ja -prognoos, avaliku teenistuse arendamine, riigiabi andmise lubade menetlemine ning riigiabi seaduslikkuse ja kasutamise üle järelevalve teostamine, riigihangetega seotud tegevus, riiklik statistika, valitsuse sisekontrollisüsteemi rakendamise ja siseaudiitori kutsetegevuse korraldamise koordineerimine, riigiraamatupidamine, riigi finantsvarade ja -kohustuste haldamine, seaduse alusel teiste isikute raha hoidmine ning paigutamine, riigile antav välisabi ja laenud ning sellekohaste õigusaktide eelnõude koostamine, samuti sise- ja vandeaudiitorite, vandeaudiitorite ühingute ning Audiitorkogu üle järelevalve teostamine.
[RT I, 28.12.2011, 1 - jõust. 07.01.2012]
(1) Siseministeeriumi valitsemisalas on riigi sisejulgeoleku tagamine ja avaliku korra kaitsmine, riigipiiri valvamine ja kaitsmine ning piirirežiimi tagamine, kriisireguleerimise, riigi tegevusvaru ning tuletõrje- ja päästeala tööde, kodakondsuse ja migratsiooni ning kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamine, kohaliku omavalitsuse arendamine, regionaalhalduse ning regionaalarengu kavandamine ja koordineerimine, ruumilise planeerimise alase tegevuse üleriigiline korraldamine ja järelevalve, perekonnaseisualased küsimused ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
[RT I 2007, 11, 53 - jõust. 18.02.2007]
(3) Siseministeeriumi valitsemisalas on Häirekeskus ja maavalitsused.
12) koordineerib Euroopa Liidu asjades Eesti seisukohtade kujundamist, pidades silmas käesoleva seaduse § 49 lõike 1 punktides 32–34 sätestatut.
(2) [Kehtetu - RT I 2006, 14, 111 - jõust. 06.04.2006]
(3) Regionaalminister tutvustab maavanemakandidaati maakonna kohaliku omavalitsuse üksuste liidu üldkoosolekule ning kuulab ära üldkoosoleku arvamuse.
(5) [Kehtetu - RT I, 06.07.2012, 1 - jõust. 01.04.2013]
(6) Maavanem ei tohi olla väljaspool ametikohustusi ühelgi muul valitaval või nimetataval ametikohal. Maavanem peab viivitamata teavitama regionaalministrit kirjalikult, kui ta tegeleb või kavatseb tegeleda väljaspool ametikohustusi töölepingu või teenuste osutamise lepingu alusel, ettevõtjana või täisosanikuna täis- või usaldusühingus või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmena.
(7) Regionaalminister keelab maavanemal haldusaktiga täielikult või osaliselt käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud kõrvaltegevuse, kui kõrvaltegevusele kuluva tööjõu maht või laad takistab korrapärast teenistusülesannete täitmist või kõrvaltegevus toob kaasa teenistuskohustuse rikkumise.
3) annab oma tegevusest aru regionaalministrile;
6) informeerib regionaalministrit ja kohalikke omavalitsusi regionaalpoliitika, samuti muudes täidesaatva riigivõimu ja kohalike omavalitsuste suhete küsimustes;
7) teeb regionaalministri kaudu Vabariigi Valitsusele ja ministeeriumidele ettepanekuid valitsusasutuste kohalike ametiasutuste ning muude maakonnas asuvate riigiasutuste töö korraldamiseks;
111) esindab seaduses sätestatud juhtudel riiki kohtus maavanema ülesannete täitmisest tulenevates kohtuvaidlustes, korraldab nimetatud kohtuasjade kohta informatsiooni kogumist ja edastamist §-s 441 sätestatud korras;
12) kinnitab maavalitsuse teenistuskohtade koosseisu kooskõlastatult regionaalministriga regionaalministri kinnitatud maavalitsuse struktuuri alusel;
13) sõlmib ja lõpetab maavalitsuse töötajatega töölepingud, nimetab ametisse ja vabastab ametist maavalitsuse koosseisu kuuluvad ametnikud, samuti maavalitsuse haldamisel olevate riigiasutuste juhid, kui seaduses või seaduse alusel kehtestatud Vabariigi Valitsuse määruses ei ole sätestatud teisiti;
131) korraldab Euroopa Liiduga seonduvat riigisisest teavitustegevust maakonnas;
152) tagab sisekontrolli süsteemi rakendamise ja siseaudiitori kutsetegevuse korraldamise maavalitsuses ja maavalitsuse haldamisel olevates riigiasutustes;
16) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduse või muu õigusaktiga.
(1) Maavanemal on õigus teostada järelevalvet maakonna kohalike omavalitsusüksuste haldusaktide õiguspärasuse üle ning seaduses sätestatud juhtudel ja ulatuses kohalike omavalitsusüksuste kasutuses või valduses oleva riigivara kasutamise seaduslikkuse ja otstarbekuse üle.
(2) Maavanemal on õigus nõuda maakonna kohalike omavalitsusüksuste jõustunud õigusaktide ärakirju. Kohalikud omavalitsusüksused on kohustatud ärakirjad esitama hiljemalt seitsmendal päeval pärast maavanema nõude saamist.
(3) Kui maavanem leiab, et kohaliku omavalitsusüksuse haldusakt või selle andmata jätmine on õigusvastane ja rikub avalikku huvi, võib ta 30 päeva jooksul haldusakti andmisest või sellest keeldumisest teadasaamisest arvates teha kirjaliku ettepaneku tunnistada haldusakt kehtetuks, viia see õigusnormidega vastavusse või anda nõutav haldusakt välja.
(31) Kui maavanem leiab, et kehtetuks tunnistatud haldusakti õigusvastased tagajärjed rikuvad avalikku huvi, võib ta kolme aasta jooksul haldusakti andmisest arvates teha kirjaliku ettepaneku kõrvaldada haldusakti tagajärjed.
(32) Käesoleva paragrahvi lõikes 31 sätestatud ettepaneku võib esitada ka koos ettepanekuga tühistada haldusakt, mis tagajärjed tekitas.
(4) Kui kohalik omavalitsusüksus ei ole 30 päeva jooksul pärast maavanema kirjaliku ettepaneku saamist haldusakti kehtetuks tunnistanud, seda õigusnormidega kooskõlla viinud, nõutavat haldusakti andnud või haldusakti tagajärgede kõrvaldamist otsustanud, võib maavanem esitada protesti halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud tingimustel ja korras.
(5) Kui maavanem pöördub põhiseaduse §-de 14 ja 160 ning õiguskantsleri seaduse § 15 kohaselt avaldusega õiguskantsleri poole kohaliku omavalitsusorgani üldakti või selle sätte põhiseadusele või muule seadusele vastavuse kontrollimiseks, siis saadab ta samal päeval avalduse ärakirja ka selle akti vastu võtnud kohalikule omavalitsusorganile.
(6) Kui maavanem avastab, et kohalik omavalitsus on vallanud, kasutanud või käsutanud riigivara ebaseaduslikult või ebaotstarbekalt, teeb ta Riigikontrollile või uurimis- või muule pädevale asutusele ettekande ning edastab koos ettekandega ka tema käsutuses olevad seda tõendavad dokumendid ja muud materjalid.
(5) Dokumentide allakirjutamisel lisab maavanemat asendav isik oma ametinimetusele sõnad «maavanema ülesannetes», käesoleva paragrahvi 3. lõike alusel kirjutab maavanema kohustusi täitev isik alla maavanema kohusetäitjana.
7) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduse või muu õigusaktiga.
(6) Maakonnal võivad olla Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras kooskõlastatud sümboolika ja teenetemärgid. Maakonna sümboolika ja teenetemärgid kehtestab regionaalminister.
(1) Maavalitsus koosneb maavalitsuse kantseleist ja osakondadest. Kantselei ja osakondade koosseisu võivad kuuluda talitused. Maavalitsuse asukoha ning struktuuri kinnitab regionaalminister.
(1) Maasekretäri nimetab ametisse ja vabastab ametist maavanem.
(4) Kui ministeeriumis või Riigikantseleis on moodustatud siseaudiitori kutsetegevuse alaste ülesannete täitmiseks asjaomane ametikoht või on loodud asjaomane struktuuriüksus, esitab ametnik või struktuuriüksuse juht enne majandusaasta aruande ministri või riigisekretäri poolt kinnitamist siseaudiitori aruande, milles avaldab arvamust sisekontrollisüsteemi rakendamise ja selle tulemuslikkuse kohta.
[RT I, 12.11.2010, 1 - jõust. 15.11.2010, kohaldatakse aruandeperioodidele, mis algavad 2011. aasta 1. jaanuaril või hiljem, ja nende kohta koostatud aruannetele.]
04.11.2013 09:36
Parandatud ilmne ebatäpsus sõnas "Autoregistrikeskuses" Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.


Ühistranspordi elektrooniline piletisüsteem – Riigi Teataja
Ühistranspordi elektrooniline piletisüsteem - sisukord
§ 1 Elektrooniline piletisüsteem
§ 2 Elektrooniline sõidupilet ja märgis
§ 3 Sõidupiletite hinnad
§ 4 Tasuta sõidu õigus
§ 5 Sooduspileti ja tasuta sõidu õiguse kasutamine
§ 7 Tartu Linnavalitsuse volitamine
RT IV, 20.06.2019, 18
Vastu võetud 25.06.2015 nr 85
RT IV, 03.07.2015, 2
25.06.2015 RT IV, 03.07.2015, 2 01.10.2015
13.06.2019 RT IV, 20.06.2019, 1 01.07.2019
Määrus kehtestatakse ühistranspordiseaduse § 31 lg 2 p 4, § 36 lg 1 p 1 ja § 36 lg 5 alusel.
[RT IV, 03.07.2015, 2 - jõust. 01.10.2015]
1) tunnipilet 0,83
2) soodustunnipilet õpilasele ja üliõpilasele 0,51
3) bussijuhilt ostetud tunnipilet 2,00
4) päevapilet 2,11
5) kümne päeva pilet 7,03
6) kümne päeva sooduspilet õpilasele, üliõpilasele, riikliku vanaduspensioni saajale, raske puudega isikule 3,52
7) kolmekümne päeva pilet 15,34
8) kolmekümne päeva sooduspilet õpilasele ja raske puudega isikule 5,11
9) kolmekümne päeva sooduspilet üliõpilasele ja riikliku vanaduspensioni saajale 7,67
10) üheksakümne päeva pilet 35,15
[RT IV, 20.06.2019, 1 - jõust. 01.07.2019]


text:
URANTIA RAAMAT, 100. Kiri. Religioon inimkogemuses
URANTIA RAAMAT - 100. Kiri. Religioon inimkogemuses
100. Kiri. Religioon inimkogemuses
§ 1. Usuline kasv
§ 2. Vaimne kasv
§ 3. Ülima väärtuse käsitused
§ 4. Kasvuraskused
§ 5. Uskupöördumine ja müstika
§ 6. Religioosse elu tunnused
§ 7. Religioosse elu kõrgpunkt
100:0.1 (1094.1) DÜNAAMILISE usuelu kogemus muudab keskpärase indiviidi aatelise jõuga isiksuseks. Religioon kannab hoolt kõigi edasimineku eest iga üksikisiku edasimineku edendamise teel ja igaühe edasiliikumine saab kõigi saavutustest midagi juurde.
100:0.2 (1094.2) Vaimset kasvu ergutavad lähedased suhted teiste usklikega. Armastus loob pinnase religioosseks kasvuks, tekitades objektiivset külgetõmbejõudu subjektiivse rahulduse asemel, kuid pakub siiski ka ülimat subjektiivset rahuldust. Religioon õilistab igapäevase rutiinse töörügamise.
100:1.1 (1094.3) Religioon arendab küll tähendusi ja parandab väärtusi, ent kui puhtisiklikud hinnangud tõstetakse absoluutsele tasemele, on tulemuseks alati kurjus. Laps hindab kogemusi vastavalt neist saadud naudingutele; küpsedes asenduvad isiklikud mõnud üha enam kõrgemate tähendustega, isegi lojaalsusega mitmekesistest elusituatsioonidest ja kosmilistest vahekordadest omandatud kõrgeimatele arusaamadele.
100:1.2 (1094.4) Mõnel inimesel pole enesearendamiseks aega ja seetõttu on tal tõsine oht vaimselt kapselduda. Erinevatel ajajärkudel, järjestikustes kultuurides ja tsivilisatsiooni järkjärgult edenedes tuleb valmis olla tähenduste arenguks. Põhilisteks kasvu pärssijateks on eelarvamused ja harimatus.
100:1.3 (1094.5) Andke igale arenevale lapsele võimalus kujundada endale omaenda usukogemus, ärge sundige talle peale täiskasvanu valmiskogemust. Pidage meeles, et kehtestatud haridussüsteemis ei tarvitse aasta-aastalt toimuv edasiminek tähendada intellekti arengut, ammugi siis vaimset kasvu. Sõnavara suurenemine ei tähenda iseloomu arengut. Tõelist arengut ei näita pelgad tulemused, vaid pigem edasijõudmine. Tõelist kasvu hariduse omandamise teel näitab ideaalide kõrgenemine, väärtuste parem hindamine, väärtustele uute tähenduste andmine ja suurem lojaalsus ülimate väärtuste suhtes.
100:1.4 (1094.6) Lastesse jätab püsiva mulje vaid nende täiskasvanutest kaaslaste ustavus, õpetus või isegi eeskuju kestvat mõju ei avalda. Ustavad inimesed on arenevad inimesed ja areng on mõjuavaldav ja innustav reaalsus. Ela täna ustavalt — arene — ja homne päev hoolitseb ise enese eest. Kulles saab kõige kiiremini konnaks siis, kui elab ustavalt iga hetke oma elust kullesena.
100:1.5 (1094.7) Usulise kasvu jaoks vajalik pinnas eeldab eneseteostuslikku edenevat elu, loomulike kalduvuste kooskõlastamist, uudishimu ja mõistlikkuse piires seiklushimu rahuldamist, rahuldustunde kogemist, hirmu ergutavat toimet tähelepanule ja teadlikkusele, tõmmet ebatavalise poole ja oma piiratuse loomupärast tunnetamist, tagasihoidlikkust. Kasv sõltub ka oma individuaalsuse avastamisest ja sellega kaasnevast enesekriitikast — südametunnistusest, sest südametunnistus on tegelikult enese kritiseerimine oma väärtushinnangute süsteemi ja isiklike ideaalide alusel.
100:1.6 (1095.1) Usukogemust mõjutavad märgatavalt füüsiline tervis, päritud temperament ja sotsiaalne keskkond. Ent need ajalikud tingimused ei pärsi hinge sisemist vaimset arengut, kui see on pühendunud taevase Isa tahte täitmisele. Kõigis normaalsetes surelikes on teatav kaasasündinud tung areneda ja end teostada, ning see toimib, kui seda otseselt ei takistata. Kindel viis seda olemuslikku vaimse kasvu potentsiaali edendada on kõigest südamest kõrgeimatele väärtustele pühendumuse säilitamine.
100:1.7 (1095.2) Religiooni ei saa annetada, saada, laenata, õppida ega kaotada. See on isiklik kogemus, mis kasvab vastavalt lõplike väärtuste otsingule. Nii kaasneb kosmiline kasv tähenduste kogunemisega ja väärtuste üha avarduva ülenemisega. Ent üllus ise kasvab alati teadvustamatult.
100:1.8 (1095.3) Jumalakartlikud mõtlemis-ja toimimisharjumused aitavad vaimsele kasvule kaasa. Usulised kalduvused võivad kujuneda tingitud soodsa vastumõjuna vaimsetele stiimulitele, omamoodi vaimse refleksina. Usulist kasvu soodustavate harjumuste hulka kuuluvad jumalike väärtuste peen tunnetamine, teiste usuelu tunnustamine, mõtisklemine kosmiliste tähenduste üle, palveldav probleemide lahendamine, oma vaimuelu jagamine kaaslastega, isekusest hoidumine, jumalikku halastust iseenesestmõistetavaks pidamast keeldumine, Jumala kohalolekut tunnetades elamine. Usulise kasvu tegurid võivad olla tahtlikud, kuid areng ise toimub alati teadvustamatult.
100:1.9 (1095.4) Usulise kasvu teadvustamatus ei tähenda siiski, et see kasv toimub inimintellekti arvatava alateadvuse mail, pigem tähendab see loovat tegevust sureliku meele üliteadvuse tasanditel. Teadvustamata usulise kasvu tõelisuse kogemine on üks otseseid tõendeid üliteadvuse funktsionaalse eksisteerimise kohta.
100:2.1 (1095.5) Vaimne kasv sõltub esiteks sellest, kas inimene hoiab alal elavat vaimset sidet tõeliste vaimujõududega, ja teiseks sellest, kas ta kannab pidevalt vaimuvilju: jagab abi, mida on oma vaimsetelt heategijatelt saanud, kaaslastega. Vaimne progress eeldab vaimuvaesuse intellektuaalset äratundmist ja täiuseiha teadvustamist — iha tunda Jumalat ja olla temasarnane, soovi kõigest südamest täita taevase Isa tahet.
100:2.2 (1095.6) Vaimne kasv on kõigepealt ärkamine vajaduste mõistmisele, seejärel tähenduste eristamine ja siis väärtuste avastamine. Tõelise vaimse arengu tunnusena avaldub inimisiksus, keda motiveerivad armastus ja isetu teenimine ning kelle puhul on valdav jumaluse täiuseideaalide kogu südamest palveldamine. Ning see terviklik kogemus määrabki religiooni ehtsuse, vastupidiselt puhtteoloogilistele tõekspidamistele.
100:2.3 (1095.7) Religioon võib jõuda sellisele tunnetustasandile, kus sellest saab valgustatud ja tark viis vaimselt universumile reageerida. Selline ülev religioon võib toimida inimisiksuse kolmel tasandil: intellektuaalsel, morontia- ja vaimsel tasandil; meeles, arenevas hinges ja koos sisimas elava vaimuga.
100:2.4 (1096.1) Vaimsus hakkab kohe näitama inimese lähedust Jumalaga ja mõõtma tema kasulikkust kaasolenditele. Vaimsus parandab võimet näha asjade ilu, tunda tähendustes tõde ja avastada väärtustes headust. Vaimse arengu määrab võime vaimselt areneda ja see sõltub otseselt sellest, mil määral armastuse isekatest tahkudest loobutakse.
100:2.5 (1096.2) Tegelik vaimuseisund mõõdab Jumaluseni jõudmist, Kohandajale häälestumist. Lõpliku vaimsuse saavutamine võrdub maksimaalse reaalsuse, Jumalaga maksimaalse sarnasuse saavutamisega. Igavene elu on lõpmatute väärtuste lõputu otsimine.
100:2.6 (1096.3) Inimese eneseteostusel peaks olema vaimne, mitte aineline siht. Ainsad reaalsused, mille poole tasub püüelda, on jumalikud, vaimsed ja igavesed. Surelikul inimesel on õigus nautida füüsilisi rõõme ja rahuldada inimlikke kiindumusi. Talle toob kasu ustavus inimühendustele ja ajutistele institutsioonidele, ent need ei ole igavesed vundamendid, millele ehitada surematu isiksus, kes peab ületama ruumi, võitma aja ning saavutama jumalikku täiuslikkust ja lõpetanu ettenähtud teenistust tähendava igavese elutee.
100:2.7 (1096.4) Jeesus kirjeldas Jumalat tundva sureliku sügavat kindlustunnet, kui ta ütles: „Mis loeb Jumalat tundvale, taevariiki uskuvale inimesele, kui kõik maine variseb kokku?” Ajutised tagatised on haavatavad, vaimsed tagatised aga vankumatud. Kui inimlike õnnetuste, isekuse, julmuse, vihkamise, õeluse ja kadeduse tõusulained pekslevad ümber sureliku hinge, võite olla kindel, et on olemas sisemine bastion, vaimu tsitadell, mida on täiesti võimatu vallutada; see kehtib vähemasti kõigi nende inimolendite puhul, kes on usaldanud oma hinge nende sisimas elava igavese Jumala vaimu hoolde.
100:2.8 (1096.5) Kui ollakse vaimselt nii kaugele jõudnud, kas järkjärgulise arengu või äkilise kriisi tulemusena, toimub isiksuse ümberorienteerumine ja kujuneb välja uus väärtuste tase. Need vaimust kantud indiviidid saavad eluks uue motivatsiooni, nii et võivad rahulikult pealt vaadata, kuidas nende auahneimad püüdlused kokku varisevad ja innukaimad lootused purunevad, teades kindlalt, et sellised katastroofid on vaid eksitavad kataklüsmid, mis purustavad ajalikke looduid, enne kui panevad püsti universumi uue ja ülevama tasandi üllamad ja kestvamad reaalsused.
100:3.1 (1096.6) Religioon ei ole viis staatilise ja õndsa meelerahu saavutamiseks, vaid see on aje hinge haaramiseks dünaamilisse teenimisse. See on kogu inimese individuaalsuse värbamine Jumala armastamise ja inimeste teenimise ustavasse teenistusse. Religioon tasub kogu kõrgeima sihi saavutamiseks vajaliku hinna, igavese hinna. Religioosses ustavuses on mingit püha täiust, mis on ülevalt õilis. Ja need ustavustunded on sotsiaalselt tõhusad ja vaimselt edendavad.
100:3.2 (1096.7) Uskliku jaoks saab sõna „Jumal” sümboliks, mis tähendab lähenemist ülimale reaalsusele ja jumaliku väärtuse äratundmist. See, mis inimesele meeldib või ei meeldi, ei määra, mis on hea ja mis kuri; kõlbelised väärtused ei tulene soovide täitumisest ega emotsionaalsest pettumusest.
100:3.3 (1096.8) Väärtuste üle mõtiskledes peate eristama seda, mis on väärtus, sellest, mis omab väärtust. Te peate teadvustama, milline suhe valitseb nauditavate tegevuste ja nende tähendusrikka integreerumise ning rikastava teostumise vahel inimkogemuse järjest kõrgematel tasanditel.
100:3.4 (1097.1) Tähendus on miski, mille kogemus lisab väärtusele: see on teadlikkus kõrgelt hinnatavatest väärtustest. Eraklik ja puhtisekas rõõm võib kaasa tuua lausa tähenduste madaldumise, suhtelise kurja piirile jääva tähenduseta nautimise. Väärtused on kogemuslikud, kui realiteedid on tähendusrikkad ja vaimselt omavahel seostatud, kui meel on need suhted ära tundnud ja oskab neid hinnata.
100:3.5 (1097.2) Väärtused ei saa kunagi olla staatilised, sest reaalsus tähendab muutumist, kasvu. Muutumine ilma kasvuta, ilma tähenduse avardumise ja väärtuse ülenemiseta on väärtusetu — see on potentsiaalne kuri. Mida parem on kosmiline kohanemisvõime, seda enam on igal kogemusel tähendust. Väärtused ei ole kontseptuaalsed enesepetted; need on reaalsed, kuid sõltuvad alati suhete olemasolust. Väärtused on alati nii tegelikud kui ka potentsiaalsed — mitte see, mis on olnud, vaid see, mis on ja mis tuleb.
100:3.6 (1097.3) Tegeliku ja potentsiaalse ühendamine võrdub kasvuga, väärtuste kogemusliku teostumisega. Ent kasv pole vaid progress. Progressil on alati tähendus, kuid kasvuta on see suhteliselt väärtusetu. Inimelu kõrgeim väärtus seisneb väärtuste kasvus, tähenduste arenemises ja nende mõlema kogemuse omavahelise kosmilise seose tekkimises. Selline kogemus on võrdväärne jumalateadvusega. Selline surelik ei ole küll üleloomulik, kuid saab tõeliselt üleinimlikuks — kujuneb välja surematu hing.
100:3.7 (1097.4) Inimene ei saa kasvu esile kutsuda, kuid võib luua selleks soodsad tingimused. Kasv on alati teadvustamata, olgu see siis füüsiline, intellektuaalne või vaimne. Seega kasvab ka armastus; seda ei saa luua, tekitada ega hankida, see peab kasvama. Evolutsioon on kosmiline kasvamisviis. Sotsiaalset kasvu ei saa kindlustada seadusandlusega ega kõlbelist kasvu saavutada täiusliku valitsemisega. Inimene võib valmistada masina, kuid selle tõeline väärtus peab tulenema inimkultuurist ja isiklikust võimest seda hinnata. Inimene saab kasvule kaasa aidata vaid kõigi oma isiksuse jõudude mobiliseerimisega — elava usuga.
100:4.1 (1097.5) Usuline elu on pühendunud elu ja pühendunud elu on loov elu, originaalne ning spontaanne. Uued religioossed arusaamad tekivad vastuoludest, mis annavad põhjust uute ja paremate harjumuspäraste reaktsioonide eelistamiseks vanematele ja vähemarenenud reageerimismudelitele. Uued tähendused kerkivad esile vaid vastuoludest ja vastuolu püsib üksnes siis, kui keeldutakse omaks võtmast kõrgemates tähendustes peituvaid ülemaid väärtusi.
100:4.2 (1097.6) Usulised kimbatused on vältimatud, ei saa olla kasvu ilma psüühilise konflikti ja vaimse ärevuseta. Filosoofilise elunormi korrastamine tekitab meele filosoofilistes sfäärides üsna suurt segadust. Ustavus suurele, heale, tõesele ja üllale toob kaasa ka võitlused. Pingutusega käib kaasas vaimse visiooni selginemine ja kosmilise taipamise paranemine. Ja inimintellekt protesteerib selle vastu, et teda võõrutatakse elatumast ajaliku eksistentsi mittevaimsetest energiatest. Loid loomameel mässab pingutuste vastu, mida nõuab maadlemine kosmiliste probleemide lahendamisega.
100:4.3 (1097.7) Usuelu suur probleem seisneb aga ülesandes ühendada isiksuse hingejõud armastuse ülemvõimu abil. Füüsiliste, meele- ja vaimusüsteemide ühtlustamisest tekivad tervis, tõhus meeletegevus ja õnn. Inimene saab tervisest ja tervest mõistusest üsna hästi aru, kuid õnne on ta tegelikult väga vähe mõistnud. Ülim õnn on lahutamatult seotud vaimse progressiga. Vaimne kasv annab kestva rõõmu ja rahu, mis on igasugusest arusaamisest kõrgemal.
100:4.4 (1098.1) Füüsilises elus kõnelevad meeled ise asjade olemasolust; meel avastab tähenduste olemasolu, ent vaimne kogemus toob välja inimesele elu tõelised väärtused. Neile inimelu kõrgetele tasanditele jõutakse ülima jumalaarmastuse ja isetu ligimesearmastuse kaudu. Kui te armastate oma kaasinimesi, siis olete ilmselt avastanud nende väärtused. Jeesus armastas inimesi nii väga sellepärast, et hindas neid sedavõrd kõrgelt. Oma kaaslaste väärtused võite avastada kõige paremini sel teel, et teete kindlaks nende motivatsiooni. Kui keegi teid ärritab, tekitab teis pahameelt, peaksite püüdma osavõtlikult välja selgitada tema seisukoha, tema nii ebameeldiva käitumise põhjused. Kui te saate kord oma naabrist aru, siis muutute sallivaks ning see sallivus kujuneb sõpruseks ja küpseb armastuseks.
100:4.5 (1098.2) Kujutlege üht oma ürgset esivanemat koopaelu aegadel — lühikest, inetut, räpast urisevat kohmardit, kes seisab jalad harkis, nui üles tõstetud, õhkab vihkamist ja vaenulikkust ning põrnitseb raevukalt otse enda ette. Selline pilt ei kujuta küll inimese jumalikku väärikust. Ent lubage meil seda pilti laiendada. Selle raevunud inimese ees on kössi tõmbunud hüppevalmis mõõkhambuline tiiger. Tema seljataga on naine ja kaks last. Te saate kohe aru, et sellel pildil on kujutatud inimsoo nii paljude heade ja üllaste omaduste algeid, ometi on mõlemal pildil sama mees. Teisel pildil on teile abiks vaid laiem vaatenurk. Te näete sellel arengulise sureliku motivatsiooni. Tema hoiak muutub kiiduväärseks, sest te saate temast aru. Kui te vaid aimaksite oma kaaslaste motiive, mõistaksite neid palju paremini. Kui te vaid tunneksite oma kaaslasi, hakkaksite neid lõpuks armastama.
100:4.6 (1098.3) Te ei saa oma kaaslasi tõeliselt armastada üksnes tahte abil. Armastus sünnib vaid siis, kui saate oma naabri motiividest ja tunnetest täielikult aru. Tähtis pole mitte niivõrd täna kõiki inimesi armastada, kuivõrd õppida iga päev veel üht inimolendit armastama. Kui te hakkate iga päev või iga nädal veel ühest kaasinimesest aru saama ning kui see on teie võimete piir, siis muudate te kindlasti oma isiksust sotsiaalsemaks ja tõeliselt vaimsemaks. Armastus nakkab ja kui inimlik andumus on arukas ja tark, on armastus vihkamisest haaravam. Ent tõeliselt nakkav on vaid ehtne ja isetu armastus. Kui iga surelik võiks saada tugeva kiindumuse objektiks, täidaks see healoomuline viirus inimkonna tundeküllast emotsioonidevoogu peagi sel määral, et armastus hõlmaks kogu tsivilisatsiooni ja see tähendaks inimestevahelise vendluse teostumist.
100:5.1 (1098.4) Maailm on täis eksinud hingi, mitte teoloogilises mõttes eksinuid, vaid suuna kaotanuid, kes ekslevad segadusseaetuina selle nurjunud filosoofilise ajajärgu ismide ja kultuste seas. Liiga vähesed on õppinud asendama religioosset autoriteeti elufilosoofiaga. (Ühiskonnastatud usundi sümboleid ei tohi kasvu kanalitena põlata, kuigi jõesäng ei ole veel jõgi.)
100:5.2 (1098.5) Usuline kasv kulgeb konflikti kaudu paigalseisust kooskõlastatuseni, ebakindlusest kõhklematu usuni, kosmilise teadlikkuse vallas valitsevast segadusest isiksuse ühtlustumiseni, ajalikest eesmärkidest igavesteni, hirmu kütkeist jumaliku poja seisuse vabaduseni.
100:5.3 (1099.1) Tuleb aru saada, et ustavus kõrgeimatele ideaalidele — psüühiline, emotsionaalne ja vaimne teadlikkus jumalateadvusest — võib olla loomuliku ja järkjärgulise kasvu tulemus või omandatud mingites elu pöördepunktides, näiteks kriisiolukorras. Apostel Paulus tegi just niisuguse äkilise ja muljetavaldava uskupöördumise läbi tol sündmusrikkal päeval Damaskuse teel. Gautama Siddharta koges sama sel ööl, mil istus üksi ja püüdis lõpliku tõe saladusse tungida. Paljudel teistelgi on olnud samasuguseid kogemusi, kuna hulk tõelisi usklikke on vaimselt edasi liikunud ka ilma äkilise uskupöördumiseta.
100:5.4 (1099.2) Enamik niinimetatud religioossete pöördumistega seotud muljetavaldavatest ilmingutest on puhtpsühholoogilise iseloomuga, kuid aeg-ajalt esineb ka vaimse päritoluga kogemusi. Kui vaimne valmisolek on hingelise ülespoole sirutumise kõigil tasanditel täiesti kõikehõlmav, kui inimese motivatsioon ustavuseks jumalikule ideele on laitmatu, ulatab sisimas elav vaim väga sageli äkki käe, et ühituda uskliku sureliku üliteadvusliku meele koondatud ja pühitsetud eesmärgiga. Ja just niisugustes kogemustes, kus intellektuaalsed ja vaimsed ilmingud ühinevad, seisnebki uskupöördumine, mida põhjustavad lisaks puhtpsühholoogilisele mõjule märksa kõrgemad tegurid.
100:5.5 (1099.3) Ent ainuüksi tundeliigutus on petlik uskupöördumine, lisaks tunnetele tuleb omada ka usku. Sedavõrd kui see psüühiline valmisolek on osaline ja motivatsioon inimlikuks ustavuseks puudulik, on uskupöördumise kogemuses segunenud intellektuaalne, emotsionaalne ja vaimne reaalsus.
100:5.6 (1099.4) Kui teoreetilist alateadlikku meelt kaldutakse pidama muidu ühtses intellektuaalses elus otstarbekaks tööhüpoteesiks, siis tuleks järjekindluse huvides eeldada ka sellele vastava tõusva mõttetegevuse üliteadvusliku tasandi olemasolu, vahetult sisimas elava vaimse olemusvormiga, Mõttekohandajaga, kontaktis olevat tsooni. Kõigis neis psüühilistes spekulatsioonides peitub suur oht, et nägemusi ja muid niinimetatud müstilisi kogemusi, samuti erakordseid unenägusid, võidakse pidada inimmeelele saadetud jumalikeks sõnumiteks. Jumalikud olendid pole varasematel aegadel end teatavatele Jumalat tundvatele isikutele ilmutanud mitte nende müstiliste transiseisundite või haiglaste nägemuste tõttu, vaid vaatamata kõigile neile nähtustele.
100:5.7 (1099.5) Parem oleks läheneda morontiatsoonides toimuvatele võimalikele kontaktidele Mõttekohandajaga elava usu ja siira palveldamise, kõigest südamest tuleva isetu palve kaudu, taotlemata uskupöördumist. Liigagi paljusid inimmeele alateadvuse tasanditelt ülespoole kerkivaid mälestusi on ekslikult peetud jumalikeks ilmutusteks ja vaimu juhatusteks.
100:5.8 (1099.6) Harjumuseks kujunevate religioossete unistustega kaasneb suur oht, et müstitsismist võib saada reaalsuse vältimise viis, ehkki vahel on see aidanud ehtsat vaimset osadust saavutada. Lühiajalised tagasitõmbumised kiirest elukeerisest ei tarvitse olla tõsiselt ohtlikud, kuid isiksuse pikemaajaline eraldatus on väga ebasoovitatav. Mitte mingil juhul ei peaks usukogemuse pähe harrastama transitaolist nägemuste nägemisega seotud teadvuse seisundit.
100:5.9 (1099.7) Müstilisele seisundile on iseloomulikud teadvuse hajumine ja fokaalse tähelepanu eredad saarekesed suhteliselt passiivse intellekti tingimustes. Kõik see laseb teadvusel kalduda pigem alateadvuse kui üliteadvuse, vaimse kontakti ala suunas. Paljud müstikud on viinud oma teadvuse kahenemise ebaloomulike ilmutuste tasemeni.
100:5.10 (1100.1) Märksa tervislikuma suhtumise vaimsesse meditatsiooni võib leida mõtisklevast palveldamisest ja tänupalvest. Nende niinimetatud müstiliste kogemustega ei tohiks ära segada otsest osadust oma Mõttekohandajaga, mida tuli ette Jeesuse lihaliku elu hilisematel aastatel. Müstilise osaduse tekkimisele kaasa aitavad tegurid näitavad niisuguste psüühiliste seisundite ohtlikkust. Müstilist seisundit soodustavad näiteks füüsiline väsimus, paastumine, teadvuse kahenemine, sügavad esteetilised kogemused, eredad seksuaalsed impulsid, hirm, ärevus, raev ja meeletu tants. Suur osa sellise eeltöö tulemusel esilekerkivast materjalist pärineb meele alateadvusest.
100:5.11 (1100.2) Ükskõik kui soodsad ka poleks olnud tingimused müstiliste nähtuste ilmnemiseks, tuleb selgelt aru saada, et Jeesus Naatsaretist ei kasutanud osaduseks Paradiisi Isaga kunagi niisuguseid meetodeid. Jeesusel ei esinenud alateadvuslikke meelepetteid ega üliteadvuslikke illusioone.
100:6.1 (1100.3) Arengulised ja ilmutuslikud religioonid võivad meetoditelt tunduvalt erineda, kuid motiividelt on nad väga sarnased. Religioon ei ole spetsiifiline elufunktsioon, see on pigem eluviis. Tõeline religioon on kõigest südamest pühendumine mingile reaalsusele, millel on uskliku arvates nii tema enda kui ka kogu inimkonna jaoks kõrgeim väärtus. Kõigi religioonide iseloomulikud jooned on kõhklematu ustavus ja jäägitu pühendumine kõrgeimatele väärtustele. Selline religioosne pühendumine kõrgeimatele väärtustele ilmneb uskmatuks peetud ema suhtumises oma lapsesse ja mitteusklike tulihingelises ustavuses omaksvõetud üritusele.
100:6.2 (1100.4) Kõrgeim väärtus, mida usklik tunnustab, võib olla alaväärtuslik või isegi väär, kuid see on sellest hoolimata religioosne. Usk on just nii ehe, kui eheda vaimse väärtusega on tegelikult see kõrgeimaks peetav kosmiline reaalsus.
100:6.3 (1100.5) Inimese reageeringuid religioossele ajele iseloomustab üllus ja väärikus. Siiras usklik teab, et ta on universumi kodanik ja astub kontakti üleinimliku väe allikatega. Kindel teadmine, et ta kuulub Jumala poegade kõrgesse ja suursugusesse vennaskonda, erutab teda ja annab talle energiat. Iseenese väärtuse tunnetamisele on lisandunud stiimul otsida universumi kõrgeimaid eesmärke — ülimaid sihte.
100:6.4 (1100.6) Mina on alistunud kõikehõlmava motivatsiooni põnevale tungile, mis sunnib peale kõrgema enesedistsipliini, vähendab emotsionaalseid konflikte ja teeb sureliku elu tõeliselt elamisväärseks. Valulik inimliku piiratuse tunnistamine muutub loomulikuks teadmiseks surelike puudustest, millele lisandub moraalne kindlameelsus ja vaimne püüdlemine universumi ja superuniversumi kõrgeimate sihtide poole. Ning sellele jõulisele püüdlemisele surelikke ületavate ideaalide poole on alati iseloomulik üha kasvav kannatlikkus, leebus, meelekindlus ja sallivus.
100:6.5 (1100.7) Ent tõeline religioon on elav armastus, teiste teenimisele pühendatud elu. Uskliku eraldumine paljust puhtajalikust ja tühisest ei vii kunagi sotsiaalse eraldatuseni ega tohiks hävitada huumorimeelt. Ehe usk ei võta inimeksistentsilt midagi ära, kuid lisab elule uusi tähendusi; see tekitab uut tüüpi entusiasmi, innukust ja julgust. See võib tekitada isegi ristisõdija vaimu, mis on enam kui ohtlik, kui seda ei ohjelda vaimne taipamine ja ustav pühendumine inimlikust lojaalsustundest johtuvatele igapäevastele ühiskondlikele kohustustele.
100:6.6 (1101.1) Religioosse elu üks hämmastavaid iseloomulikke tunnuseid on see dünaamiline ja ülev rahu, mis ületab inimlikku arusaamist, see kosmiline tasakaalukus, mis annab tunnistust igasuguse kahtluse ja rahutuse puudumisest. Niisugused vaimse stabiilsuse tasandid jäävad pettumustest puutumata. Sellised usklikud on nagu apostel Paulus, kes ütles: „Ma olen veendunud, et ei surm ega elu, ei inglid ega vürstid, ei käesolev ega tulev, ei vägevad, ei kõrgus ega sügavus ega miski muu või meid lahutada Jumala armastusest.”
100:6.7 (1101.2) Ülima reaalsust mõistnud ja Viimase sihi poole püüdleva uskliku teadvuses lisandub võidutsevale õndsuse tunnetamisele turvatunne.
100:6.8 (1101.3) Isegi arenguline religioon on kõike seda oma ustavuses ja suursugususes, sest tegemist on eheda kogemusega. Ent ilmutuslik religioon on nii ehe kui ka täiuslik. Avardunud vaimse nägemisvõimega kaasnevad uued ustavussuhted loovad uusi armastuse ja pühendumise, teenimise ja vennalikkuse tasandeid ning kogu see laiem ühiskondlik silmaring avardab teadlikkust Jumala isadusest ja inimestevahelisest vendlusest.
100:6.9 (1101.4) Arengulise ja ilmutatud religiooni iseloomulik erinevus seisneb jumaliku tarkuse uues kvaliteedis, mis lisandub puhtkogemuslikule inimtarkusele. Ent just inimlikes religioonides peituv ja nendega kaasnev tarkus arendab välja võime võtta hiljem vastu üha suuremaid jumaliku tarkuse ja kosmilise taipamise annetusi.
100:7.1 (1101.5) Kuigi keskmine Urantia surelik ei saa loota, et saavutab nii täiusliku iseloomu, nagu omandas Jeesus Naatsaretlane oma lihaliku elu ajal, on igal surelikul usklikul täiesti võimalik arendada Jeesuse isiksuse täiusliku eeskuju järgi välja tugev ja ühtne isiksus. Meistri isiksuse puhul polnud ainulaadne mitte niivõrd tema täiuslikkus, kui just sümmeetria, selle suurepärane ja tasakaalustatud ühtlus. Jeesust iseloomustas kõige paremini inimene, kes osutas süüdistajate ees seisvale Meistrile ja ütles: „Ennäe inimest!”
100:7.2 (1101.6) Jeesuse püsiv headus puudutas inimeste südameid, kuid tema iseloomukindlus hämmastas poolehoidjaid. Ta oli tõeliselt siiras, temas polnud midagi silmakirjalikku. Ta ei võtnud kunagi poose, vaid oli alati nii värskendavalt ehe. Ta ei langenud kunagi teeskluseni ega alandanud ennast pettustega. Ta elas sama tõe järgi, mida õpetas. Ta oligi tõde. Ta oli sunnitud oma põlvkonnale päästvat tõde kuulutama, kuigi see siirus valmistas talle vahel valu. Ta oli igasugusele tõele kõhklematult ustav.
100:7.3 (1101.7) Ent Meister oli nii mõistlik, nii suhtlemisaldis. Kogu tema hoolekandetöö oli nii praktiline ja kõigile tema plaanidele oli iseloomulik nii pühitsetud terve mõistus. Ta oli nii vaba igasugustest veidratest, ebakindlatest ja ekstsentrilistest kalduvustest. Ta polnud kunagi kapriisne, tujukas ega hüsteeriline. Kogu tema õpetamistegevuses ja kõiges muus, mida ta tegi, olid alati ühendatud erakordne viisakus ja suurepärane taktitunne.
100:7.4 (1102.1) Inimese Poeg oli alati tasakaalustatud isiksus. Isegi tema vaenlased pidasid temast igati lugu, nad lausa kartsid tema läheduses olla. Jeesus oli kartmatu. Ta oli täis jumalikku entusiasmi, kuid ei muutunud kunagi fanaatiliseks. Ta oli emotsionaalselt aktiivne, kuid mitte kunagi kergemeelne. Tal oli kujutlusvõimet, kuid ta jäi alati praktiliseks. Ta astus reaalsele elule avalalt vastu, kuid polnud kunagi igav ega proosaline. Ta oli julge, kuid mitte kunagi järelemõtlematu; ettevaatlik, kuid mitte kunagi arg. Ta oli osavõtlik, kuid mitte sentimentaalne; ainulaadne, kuid mitte ekstsentriline. Ta oli vaga, kuid mitte vagatsev. Ja ta oli nii tasakaalukas sellepärast, et ta oli nii täiuslikult ühtne.
100:7.5 (1102.2) Jeesuse omapära ei saanud varju jääda. Teda ei sidunud traditsioonid ega hoidnud tagasi kitsarinnalise konventsionaalsuse orjus. Ta kõneles kõhklematu enesekindlusega ja õpetas jäägitu autoriteediga. Ent tema omapära ei takistanud teda märkamast tõepärle ka kaasaegsete ja eelkäijate õpetustes. Kõige omapärasem tema õpetustes oli armastuse ja halastuse rõhutamine hirmu ja ohverdamise asemel.
100:7.6 (1102.3) Jeesusel oli väga lai silmaring. Ta manitses oma poolehoidjaid jutlustama evangeeliumi kõigile rahvastele. Ta oli vaba igasugusest kitsarinnalisusest. Tema osavõtlik süda oli avatud kogu inimkonnale, isegi universumile. Tema kutse oli alati: „Kui keegi tahab käia minu järel, siis laske tal seda teha.”
100:7.7 (1102.4) See oli tõsi, mida Jeesuse kohta öeldi: „Ta lootis Jumala peale.” Inimesena inimeste seas usaldas ta ülevaimal kombel Taevaisa. Ta usaldas oma Isa nagu väike laps usaldab oma maist vanemat. Tema usk oli täiuslik, kuid mitte kunagi ülearu enesekindel. Kuigi loodus võis tunduda inimese maise heaolu suhtes julm või ükskõikne, ei vankunud Jeesuse usk kunagi. Pettumused ei tabanud teda ja ta ei hoolinud tagakiusamisest. Näiline ebaõnn teda ei puudutanud.
100:7.8 (1102.5) Ta armastas inimesi nagu oma vendi, tunnetades samal ajal, kui erinevad nad olid nii loomupäraste annete kui ka omandatud omaduste poolest. „Ta käis mööda maad ja tegi head.”
100:7.9 (1102.6) Jeesus oli ebatavaliselt rõõmsameelne inimene, kuid ta polnud pime ega ohjeldamatu optimist. Tema manitses pidevalt: „Olge rõõmsad.” Ta suutis oma enesekindla hoiaku säilitada tänu kõikumatule usaldusele Jumala vastu ja vankumatule usule inimesse. Ta oli alati liigutavalt hoolitsev kõigi inimeste suhtes, sest ta armastas neid ja uskus neisse. Kuid ta jäi siiski alati truuks oma veendumustele ja kindlalt pühendunuks Isa tahte täitmisele.
100:7.10 (1102.7) Õpetaja oli alati suuremeelne. Ta ei väsinud kunagi kordamast: „Õndsam on anda kui saada.” Ta ütles: „Kingiks olete saanud, kingiks ka andke.” Ent kogu selle piiritu helduse juures ei olnud ta kunagi raiskav ega pillav. Ta õpetas, et päästetakse need, kes usuvad. „Sest igaüks, kes palub, peab saama.”
100:7.11 (1102.8) Ta oli aval, kuid alati lahke. Ta ütles: „Kui see nii ei oleks, kas ma oleksin siis teile seda öelnud.” Ta oli siiras ja alati sõbralik. Ta oli avameelne oma armastuses patuse ja vihas patu vastu. Ent kogu selle hämmastava avameelsuse juures oli ta eksimatult õiglane.
100:7.12 (1102.9) Jeesus oli alati rõõmsameelne, kuigi jõi mõnikord sügavalt inimliku kurbuse karikast. Ta astus eksistentsi tõsiasjadele alati kartmatult vastu, kuid oli täis entusiasmi taevariigi evangeeliumi suhtes. Ent ta ohjeldas oma entusiasmi, see ei võtnud kunagi tema üle võimust. Ta oli avameelselt pühendunud „Isa üritusele”. Selle jumaliku entusiasmi tõttu pidasid tema mittevaimsed vennad teda meeletuks, kuid seda kõike pealtvaadanud universum kiitis teda kui terve mõistuse ja vaimse elu kõrgetele normidele ülima sureliku pühendumise eeskuju. Tema ohjeldatud entusiasm oli nakkav, tema kaaslased olid sunnitud tema jumalikku optimismi jagama.
100:7.13 (1103.1) See mees Galileast ei olnud kurvastaja, ta oli rõõmsameelne hing. Ta ütles alati: „Olge rõõmsad ja lõbutsege.” Ent kui kohusetunne seda nõudis, oli ta valmis astuma julgelt läbi „surmavarju oru”. Ta oli rõõmus, kuid samal ajal tagasihoidlik.
100:7.14 (1103.2) Tema julgus oli võrreldav vaid tema kannatlikkusega. Kui teda sunniti enneaegselt tegutsema, vastas ta ainult: „Minu aeg ei ole veel tulnud.” Ta ei kiirustanud kunagi, tema meelerahu oli ülev. Ent pahe tekitas temas sageli nördimust ja patt sallimatust. Tihti tundis ta sundust astuda jõuliselt vastu millelegi, mis oli ohtlik tema maapealsetele lastele. Ent tema pahameel patu üle ei pannud teda kunagi vihastama patuse peale.
100:7.15 (1103.3) Jeesus oli võrratult julge, kuid ta polnud kunagi hulljulge. Tema juhtlause oli: „Ärge kartke.” Tema vaprus oli ülev ja julgus sageli kangelaslik. Ent see julgus oli seotud ettevaatlikkusega ja seda juhtis mõistus. See oli usust sündinud julgus, mitte pimedast enesekindlusest tulenev hulljulgus. Ta oli tõeliselt vapper, kuid mitte kunagi jultunud.
100:7.16 (1103.4) Meister oli harda austuse eeskuju. Juba nooruses alustas ta oma palvet: „Meie Isa, kes sa oled taevas, pühitsetud olgu sinu nimi.” Ta suhtus lugupidavalt isegi oma kaasinimeste vääratesse palveldamistavadesse. Ent see ei takistanud teda ründamast usutraditsioone ega inimeste ekslikke uskumusi. Ta austas hardalt tõelist pühadust, kuid võis õigusega oma kaaslaste poole pöörduda, öeldes: „Kes teie seast võib mind patus süüdistada?”
100:7.17 (1103.5) Jeesus oli suur, sest ta oli hea, kuid ta suhtles vennalikult ka väikeste lastega. Oma isiklikus elus oli ta leebe ja vähenõudlik, ent siiski täiustunud universumiinimene. Tema kaaslased kutsusid teda palumatagi Meistriks.
100:7.18 (1103.6) Jeesus oli täiuslikult ühtne inimisiksus. Ja nagu Galileas, nii ka täna jätkab ta sure-like kogemuste ühitamist ning inimlike püüdluste koordineerimist. Ta ühtlustab elu, õilistab iseloomu ja lihtsustab kogemusi. Ta siseneb inimmeelde, et seda ülendada, muundada ja kirgastada. Sõna-sõnalt on õige väide: „Kui kelleski on Jeesus Kristus, siis on ta uus loodu; vana on kadumas, vaata, uus on tekkimas.”
100:7.19 (1103.7) [Esitanud Nebadoni Melkisedek.]

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


Viljandi Lasteaed Karlsson põhimäärus – Riigi Teataja
Viljandi Lasteaed Karlsson põhimäärus
Viljandi Lasteaed Karlsson põhimäärus - sisukord
§ 4 Asukoht ja tööaeg
§ 6 Pitsat, eelarve, sümboolika ja arvelduskonto
§ 14 Laste õigused ja kohustused
§ 18 Töötajate koosseisu määramine ja töölepingute sõlmimine
§ 20 Töötajate tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
6 LASTEAIA TEGEVUSE KORRALDAMINE JA JUHTIMINE
§ 22 Lasteaia direktori ülesanded
§ 25 Lasteaia juhtkond
§ 26 Vara
§ 28 Asjaajamine ja aruandlus
8 ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE VÕI TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 30 Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine või tegevuse lõpetamine
§ 31 Lasteaia põhimääruse muutmine, täiendamine ja kehtetuks tunnistamine
RT IV, 13.06.2012, 14
Vastu võetud 29.02.2008 nr 78
jõustumine 03.03.2008
30.03.2011 02.04.2011määruses on läbivalt asendatud sõna "juhataja" sõnaga "direktor"
Koolieelse munitsipaallasteasutuse nimetus on Viljandi Lasteaed Karlsson (edaspidi lasteaed).
(1) Lasteaed on Viljandi Linnavalitsuse haridus- ja kultuuriameti (edaspidi haridusamet) haldusalas tegutsev koolieelne munitsipaallasteasutus, mis lähtub oma tegevuses käesolevast põhimäärusest, seadustest ning nende alusel antud õigus- ja haldusaktidest.
(2) Lasteaia kõrgemalseisvaks organiks on Viljandi Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus).
(3) Lasteaia tegevuse aluseks on Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt välja antud koolitusluba.
Lasteaed on ühe asutusena tegutsev eestikeelne lastesõim ja lasteaed.
§ 4. Asukoht ja tööaeg
(1) Lasteaed asub aadressil Kesk-Kaare tänav 19, 71015 Viljandi.
(2) Lasteaed on aastaringselt tegutsev asutus.
(3) Lasteaia lahtioleku aja ja selle erisused otsustab linnavalitsus, arvestades lasteaia hoolekogu ettepanekut.
(1) Lasteaia teeninduspiirkond on Viljandi linn.
(2) Lapse lasteaeda vastuvõtt ja väljaarvamine toimub linnavalitsuse kehtestatud korra järgi.
§ 6. Pitsat, eelarve, sümboolika ja arvelduskonto
(1) Lasteaial on oma eelarve, pitsat ja sümboolika.
(2) Lasteaed kasutab linnavalitsuse arvelduskontosid.
(1) Lasteaia tegevuse ja arengu aluseks on koostöös hoolekogu ja pedagoogilise nõukoguga koostatud arengukava. Arengukava kinnitab linnavalitsus.
(2) Arengukava määrab lasteaia arenduse põhisuunad ja -valdkonnad, tegevuskava kolmeks aastaks ja arengukava uuendamise korra.
Lasteaia tegevuse eesmärgiks on võimaldada lastele alates 1,5 eluaastast kuni koolikohustuse tekkimiseni hoidu ja alushariduse omandamist.
Lasteaia ülesanneteks on:
1) luua lapse vanusele vastavad tingimused ja võimalused lapse hoidmiseks;
2) luua tingimused ja võimalused alushariduse omandamiseks arvestades lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi;
3) luua võimalused ja tingimused tervikliku isiksuse kujunemiseks, kes on sotsiaalselt tundlik, vaimselt erk, ennast usaldav, kaasinimesi arvestav ja keskkonda väärtustav;
6) teha lapse hoidmisel ning õppe- ja kasvatustegevuse korraldamisel koostööd vanemate, sotsiaal- ja tervishoiutöötajate, lastekaitse spetsialistide, haridusameti, teiste koolieelsete lasteasutustega ja muude organisatsioonidega;
7) luua töötajatele tingimused oma erialaste ja pedagoogiliste teadmiste täiendamiseks.
(1) Lasteaias on sõime- ja lasteaiarühmad ning vajadusel liitrühmad.
(2) Lasteaia direktori ettepanekul moodustab linnavalitsus lasteaias sobitusrühmi ja erirühmi, samuti loob vajadusel osaajalisi kohti.
(3) Vajadusel töötavad lasteaia juures osavõtjate kulul või projektidena laagri- ja mängurühmad lastele ja õpilastele ning täiendõpperühmad täiskasvanutele.
(4) Lasteaia rühmade liigid ja nende lõikes lasteaia kohtade arvu kinnitab linnavalitsus lasteaia direktori ettepanekul.
Lastele alushariduse võimaldamine toimub alushariduse raamõppekava alusel koostatud lasteaia õppekava järgi. Lasteaia pedagoogilise nõukogu poolt heakskiidetud õppekava kinnitab pärast lasteaia hoolekogu arvamuse ärakuulamist lasteaia direktor käskkirjaga.
(1) Lasteaia igal rühmal on tegevus- ja päevakava, mille koostamise aluseks on lasteaia õppekava. Lasteaia tegevus- ja päevakavad kinnitab lasteaia direktori käskkirjaga.
(2) Lasteaial on kodukord, mille kiidavad heaks pedagoogiline nõukogu ja hoolekogu ning kinnitab käskkirjaga lasteaia direktor.
(4) Lasteaia ja kodu koostöö korraldamiseks toimuvad lasteaias rühma vanemate koosolekud ja vanemate üldkoosolekud ning lapse õpetaja ja vanema vahelised vestlused lapse arengukirjeldusest.
(5) Lasteaia õppekava läbinud lapsele annab lasteaed välja koolivalmiduse kaardi. [Viljandi Linnavolikogu 30.03.2011 määrus nr 73 - jõust . 02.04.2011]
§ 14. Laste õigused ja kohustused
(2) Laste kohustused on kirjeldatud lasteaia kodukorras ja iga rühma reeglites.
1) tuua laps lasteaeda selle lahtiolekuaegadel järgides lasteaia päevakava ning arvestades õigus- ja haldusaktidest tulenevate nõuetega;
2) luua koostöös lasteaia töötajatega tingimused lapse mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks;
4) tutvuda lasteaia õppekava, tegevus- ja päevakavaga;
6) saada lasteaiast ja haridusametist teavet lasteaia töökorralduse, õppe- ja kasvatustegevuse ning oma õiguste kohta;
7) pöörduda oma õiguste kaitseks lasteaia hoolekogu, pedagoogilise nõukogu ja direktori, haridusameti, Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanema, politseiametniku ja sotsiaaltöötaja poole.
(2) Vanemate õigused on määratud õigus- ja haldusaktides.
2) pidama kinni lasteaia päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest;
3) tasuma vanemate poolt kaetavat osa õppekulust ja toidukulu;
4) täitma lasteaia kodukorda;
5) informeerima lasteaeda lapse tervisehäiretest;
6) hoidma lasteaia kasutuses olevaid esemeid.
(2) Vanemate kohustused on määratud õigus- ja haldusaktides.
Lasteaia töötajad on:
1) pedagoogid: direktor, õppealajuhataja, õpetajad ning teised õppe- ja kasvatustöö alal töötavad isikud; [Viljandi Linnavolikogu 30.03.2011 määrus nr 73 - jõust . 02.04.2011]
§ 18. Töötajate koosseisu määramine ja töölepingute sõlmimine
(1) Lasteaia töötajate koosseisu määrab lasteaia direktor, arvestades õigusaktidega kehtestatud nõudeid ja esitab selle haridusameti kaudu linnavalitsusele kinnitamiseks.
(2) Töölepingud töötajatega sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab, samuti võtab vastutusele tööülesannete ja –kohustuste täitmatajätmise või mittenõuetekohase täitmise eest lasteaia direktor vastavalt õigusaktidega kehtestatud nõuetele.
Pedagoogi vaba ametikoha täitmiseks korraldab lasteaia direktor konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab hoolekogu direktori ettepanekul.
§ 20. Töötajate tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus
(1) Töötajate tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus on määratud käesoleva põhimäärusega, töösisekorraeeskirjaga, töölepinguga (sh ametijuhendiga).
(2) Tööinspektsiooniga kooskõlastatud töösisekorraeeskirja kinnitab lasteaia direktor käskkirjaga ja teeb selle töötajatele allkirja vastu teatavaks.
(4) Pedagoogid nõustavad vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
(5) Töötajatel on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse ja tema perekonna kohta.
(6) Lasteaia töötajad on kohustatud koheselt teavitama lasteaia direktorit ja linnavalitsuse ametnikku, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitseküsimused, lapse koduse kasvukeskkonna ebarahuldavast olukorrast või kui laps on langenud kehalise, emotsionaalse, vaimse või seksuaalse väärkohtlemise ohvriks.
6. peatükk LASTEAIA TEGEVUSE KORRALDAMINE JA JUHTIMINE
(1) Lasteaeda juhib direktor. Direktor kannab vastutust lasteaia üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest, samuti vastutab lasteaia direktor lasteaiale kasutada antud linnavara heaperemeheliku majandamise ja selle säilimise ning korrashoiu eest.
(2) Lasteaia direktor kindlustab lasteaia tulemusliku ja häireteta töö ning lasteaia kodukorra täitmise, juhib õppe- ja kasvatustegevust koostöös pedagoogilise nõukogu, lasteaia hoolekogu, haridusameti ja muude organitega.
(3) Lasteaia direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss vastavalt linnavalitsuse poolt kehtestatud korrale.
(4) Lasteaia direktor kinnitab ametisse, vabastab ametist ja määrab palga linnavalitsus. Direktoriga sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab töölepingu, võtab vastutusele tööülesannete ja –kohustuste täitmatajätmise või mittenõuetekohase täitmise eest Viljandi linnapea.
§ 22. Lasteaia direktori ülesanded
1) esindab lasteaeda ja teeb oma pädevuse piires tehinguid, mis on suunatud käesolevas põhimääruses, õigus- ja haldusaktides ning töölepingus (sh ametijuhendis) sätestatud ülesannete täitmisele;
2) korraldab lasteaia pedagoogilise nõukogu tegevust;
3) esitab ühe kuu jooksul õppeaasta algusest linnavalitsusele kinnitamiseks hoolekogu koosseisu;
4) kinnitab käskkirjaga lapse rühma nimekirja arvamise ja sealt väljaarvamise vastavalt õigus- ja haldusaktidega kehtestatud nõuetele;
5) sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab töötajatega töölepingud ning võtab vastutusele tööülesannete ja –kohustuste täitmatajätmise või mittenõuetekohase täitmise eest;
6) kinnitab käskkirjaga õigusaktides kehtestatud nõuetele vastava töösisekorraeeskirja ja muud lasteaia tegevust korraldavad dokumendid;
7) kehtestab lasteaia sisehindamise läbiviimise korra ning vastutab sisehindamise läbiviimise ja aruande koostamise eest;
8) tagab lasteaia hoolekogu ja pedagoogilise nõukogu seaduslike otsuste täitmise;
9) tagab lasteaia eelarve täitmise vastavalt õigusaktidega sätestatud nõuetele;
10) esitab linnavalitsusele ja lasteaia hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteaia majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest; [Viljandi Linnavolikogu 30.03.2011 määrus nr 73 - jõust . 02.04.2011]
12) esitab haridusametile lasteaia tegevust kajastavaid andmeid ja dokumente;
13) annab oma pädevuse piires käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi;
14) moodustab vajadusel ajutisi nõuandvaid töögruppe ja komisjone;
15) täidab muid talle pandud kohustusi ja ülesandeid.
(1) Lasteaial on pedagoogiline nõukogu, kuhu kuuluvad lasteaia pedagoogid ja mille ülesanne on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning linnavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(2) Pedagoogiline nõukogu tegutseb õigusaktidega kehtestatud korras ja lasteaia direktor käskkirjaga kinnitatud töökorra alusel.
(1) Lasteaia hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, mille ülesanne on luua koostöös lasteaia töötajatega lapsele õppe- ja kasvatustegevuseks ja tema arengule ning huvidele vastav keskkond.
(2) Lasteaia iga rühma laste vanemad valivad õppeaasta algul hoolekogu koosseisu oma esindaja(d). Lasteaia erinevate rühmade vanemaid ei või esindada üks ja sama isik.
(3) Lasteaia hoolekogu koosseisu kinnitab linnavalitsus ja nimetab hoolekogu koosseisu ühe isiku, kes jälgib lasteaia tegevuse vastavust Viljandi linna huvidele.
(4) Lasteaia hoolekogu pädevused ja tegutsemise kord on määratud õigusaktides.
(5) Lasteaia hoolekogul on õigus saada lasteaia direktorilt ning linnavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni.
§ 25. Lasteaia juhtkond
(1) Lasteaial on juhtkond, kuhu kuuluvad lasteaia direktor, õppealajuhataja ning majandusjuhataja. [Viljandi Linnavolikogu 30.03.2011 määrus nr 73 - jõust . 02.04.2011]
(2) Lasteaia juhtkond on direktorile lasteaia tegevusega seotud küsimuste lahendamisel nõuandev organ.
(1) Lasteaia kasutuses olev linnavara on lasteaiale sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muud asjad, õigused ning hüved. Linnavara omanikuks on Viljandi linn.
(2) Linnavara valdamine, kasutamine ja käsutamine ning Viljandi linnale rahaliste kohustuste võtmine toimub õigusaktidega kehtestatud korras.
(1) Lasteaia eelarve tulud moodustavad eraldised riigieelarvest ja Viljandi linna eelarvest, vanema poolt kaetavast osast ja toidukulust, laekumised sihtasutustelt, eraldised ja annetused äriühingutelt, organisatsioonidelt ning füüsilistelt isikutelt ning tulud lasteaia tasulisest tegevusest.
(2) Lasteaia tasulisteks tegevusteks on lasteaia kasutuses oleva linnavara üürimine ja rentimine, huviringide läbiviimine, laste toitlustamine päevakava alusel.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tegevuse (v.a toidukulu päevamaksumus) hinnakiri kinnitatakse vastavalt õigus- ja haldusaktidele.
(4) Lasteaia raamatupidamisarvestust korraldab linnavalitsuse rahandusamet koos lasteaia direktoriga vastavalt õigus- ja haldusaktidele.
§ 28. Asjaajamine ja aruandlus
(1) Lasteaia asjaajamine toimub vastavalt õigus- ja haldusaktidele.
(1) Riiklikku järelevalvet lasteaia tegevuse üle teostatakse õigusaktidega sätestatud alustel ja korras.
(2) Omaniku järelevalvet lasteaia sisulise tegevuse üle teostab linnavalitsuse haridusamet ja sisekontrolör.
(3) Lasteaia finantsmajanduslikku tegevuse üle teostab järelevalvet ja revideerib linnavalitsuse rahandusamet ja sisekontrolör.
8. peatükk ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE VÕI TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 30. Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine või tegevuse lõpetamine
(1) Lasteaia korraldab ja kujundab ümber ning tema tegevuse lõpetab Viljandi Linnavolikogu otsuse alusel linnavalitsus õigusaktidega sätestatud alustel ja korras.
(2) Lasteaia ümberkorraldamise, ümberkujundamise või tegevuse lõpetamise otsusest teavitatakse kirjalikult Haridus- ja Teadusministeeriumi, vanemaid (eestkostjad, hooldajad), töötajaid ning maavanemat hiljemalt neli kuud enne ümberkorraldamist, ümberkujundamist või tegevuse lõpetamist.
(3) Lasteaia tegevuse lõpetamisel tagab linnavalitsus lastele võimaluse jätkata samasisulise teenuse kasutamist teises lasteasutuses.
(4) Lasteaia tegevuse lõpetamisel korraldab direktor lasteaia tegevuse käigus Viljandi linnale võetud kohustuste täitmise ja nõuab sisse võlad vastavalt linnavalitsuse poolt moodustatud likvideerimiskomisjoni otsusele.
§ 31. Lasteaia põhimääruse muutmine, täiendamine ja kehtetuks tunnistamine
Lasteaia põhimääruse muudab, täiendab ja tunnistab kehtetuks Viljandi Linnavolikogu.
§ 33. Määrus jõustub 3. päeval peale avalikustamist.


Põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimuste lahendamise delegeerimine linnavalitsusele – Riigi Teataja
Põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimuste lahendamise delegeerimine linnavalitsusele
Põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimuste lahendamise delegeerimine linnavalitsusele - sisukord
§ 1 Kooli pidaja ülesannete delegeerimine linnavalitsusele
§ 2 Kooli pidaja ülesannete delegeerimine ametiasutusele
RT IV, 07.11.2018, 10
Vastu võetud 30.10.2018 nr 13
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 2 alusel ja arvestades Keila Linnavalitsuse ettepanekut.
§ 1. Kooli pidaja ülesannete delegeerimine linnavalitsusele
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 24 lõikes, 7§ 26 lõigetes 2,3 ja 5, § 27 lõikes 5, § 38 lõikes 1, § 44 lõikes 2, § 50 lõikes 1, § 63 lõikes 5, § 67 lõikes 2, § 71 lõikes 2 punktide 4, 6 ja 7, lõigetes 5 ja 6 ning § 73 lõigetes 1 ja 2, § 74 lõikes 2 kohaliku omavalitsuse kui kooli pidaja pädevusse antud küsimuste lahendamine delegeeritakse Keila linnavalitsusele kui täitevorganile.
§ 2. Kooli pidaja ülesannete delegeerimine ametiasutusele
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse §-s 13, § 37 lõikes 2, § 42 lõikes 1, § 43 lõikes 2, § 44 lõikes 3, § 45 lõike 2, § 46 lõikes 1, § 63 lõigetes 2 ja 3 ja § 87 lõikes 5 kohaliku omavalitsuse kui kooli pidaja pädevusse antud küsimuste lahendamine delegeeritakse Keila Linnavalitsusele kui ametiasutusele.
Keila Linnavolikogu 30. novembri 2010 määrus nr 20 „Põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimuste lahendamise delegeerimine linnavalitsusele“ tunnistatakse kehtetuks.