§ 36 Vaba läbi- ja juurdepääsu tagamine
§ 58 Kodumaiste liikide asustamine ja loodusest eemaldamine
§ 591 Kaaviari käitluslitsents
9 KIVISTISED JA MINERAALID NING LOODUSE ÜKSIKOBJEKTID
§ 64 Kivististe ja mineraalide kaitse põhimõtted
§ 65 I kaitsekategooria mineraali kaitse
§ 742 Kaaviari käitluslitsentsi nõuete rikkumine
§ 744 Nende looma- ja taimeliikide isendite kaitsenõuete rikkumine, mida EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta nimetab IV lisa punktides a ja b
(1) Loodust kaitstakse looduse säilitamise seisukohalt oluliste alade kasutamise piiramisega, kaitse alla võetud loodusliku loomastiku, taimestiku ja seenestiku isenditega ning kivististe ja mineraalide eksemplaridega sooritatavate toimingute reguleerimisega ning loodushariduse ja teadustöö soodustamisega.
3) kaitsealused liigid, kivistised ja mineraalid;
(4) Kaitsealune liik on looma-, taime- või seeneliigi taksonoomiline üksus, mille isendeid, elupaiku, kasvukohti või leiukohti kaitstakse käesoleva seaduse alusel või mida on nimetatud EL Nõukogu määruse 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (EÜT L 061, 03.03.1997, lk 1) lisades A–D. Kaitsealune kivistis või mineraal on kaitsekategooriasse kantud kivistis või mineraal, mille eksemplare või leiukohti kaitstakse käesoleva seaduse alusel.
(1) Kallas on merd, järve, jõge, veehoidlat, oja, allikat või maaparandussüsteemi eesvoolu ääristav ja erinõuete kohaselt kasutatav maismaavöönd, mida kaitstakse käesoleva seadusega.
Loodusobjekti käesoleva seaduse alusel kaitse alla võtmise eeldus on selle ohustatus, haruldus, tüüpilisus, teaduslik, ajaloolis-kultuuriline või esteetiline väärtus või rahvusvahelisest lepingust tulenev kohustus.
3) pindala, kui see on asjakohane, ja objekti asukoha kirjeldust;
(3) Kaitse alla võtmise algataja korraldab ettepanekus nimetatud loodusobjekti kaitse alla võtmise põhjendatuse ning kavandatavate piirangute otstarbekuse ekspertiisi, kaasates selleks vastava ala eriteadmistega isiku (edaspidi ekspert).
(4) Kui eksperdi arvamusest nähtub, et loodusobjektil puuduvad käesoleva seadusega sätestatud kaitse alla võtmise eeldused, keeldub kaitse alla võtmise algataja edasisest menetlusest, edastades ettepaneku tegijale eksperdi arvamuse koos kaitse alla võtmise algatamisest keeldumise otsusega.
(5) Kui eksperdi arvamusest nähtub, et loodusobjektil on käesoleva seadusega sätestatud kaitse alla võtmise eeldused, algatatakse kaitse alla võtmise menetlus kooskõlas käesoleva seaduse §-s 9 sätestatuga.
(6) Kui on esitatud loodusobjekti kaitse alla võtmise ettepanek või algatatud kaitse alla võtmise menetlus käesoleva seaduse § 9 lõike 1 tähenduses, siis on haldusorganil, kellele on esitatud taotlus muu haldusakti andmiseks, mis võib mõjutada ettepanekus nimetatud loodusobjekti seisundit, õigus peatada haldusakti andmise menetlus. Haldusakti andmise menetlus peatatakse kuni loodusobjekti kaitse alla võtmise või kaitse alla võtmisest keeldumise otsuse tegemiseni.
(1) Loodusobjekti kaitse alla võtmise menetluse algatab Keskkonnaministeerium, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul, arvestades käesoleva seadusega sätestatud eeldusi loodusobjekti kaitse alla võtmiseks.
(2) Loodusobjekti kohaliku kaitse alla võtmise menetluse algatab kohalik omavalitsus.
(3) Kaitse alla võtmise algataja avaldab teate loodusobjekti kaitse alla võtmise menetluse algatamise kohta ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded ning vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes ja kohalikus ajalehes. Loodusobjekti kohaliku omavalitsuse tasandil kaitse alla võtmise menetluse algatamise teade avaldatakse kohalikus ajalehes.
4) vastuväidete ja ettepanekute esitamise tähtaja kohta.
(5) Kaitse alla võtmise algataja saadab loodusobjekti asukoha kohalikule omavalitsusele ja kinnisasja omanikule käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud andmetega teate tähtkirjaga.
(6) Kui menetlusosaline ei ole ettepanekute ja vastuväidete esitamise tähtajaks esitanud vastuväidet algataja ettepanekule mitte korraldada kaitse alla võtmisel avalikku arutelu, loetakse menetlusosaline asja arutamisest avalikul arutelul loobunuks.
(8) Avaliku väljapaneku kestel kirjalikult esitatud ettepanekutele ja vastuväidetele vastab algataja kahe nädala jooksul pärast väljapaneku lõppemist.
(11) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3–10 sätestatud nõudeid ei kohaldata liikide, püsielupaikade, kivististe ja mineraalide kaitse alla võtmisele.
(1) Ala võtab kaitsealana või hoiualana kaitse alla Vabariigi Valitsus määrusega.
(2) Ala võtab püsielupaigana kaitse alla keskkonnaminister määrusega.
(4) III kaitsekategooria liigid võtab kaitse alla keskkonnaminister nende loetelu sisaldava määrusega.
(5) Eesti looduses esineva haruldase mineraali ja haruldase või ohustatud kivistise võtab kaitse alla keskkonnaminister määrusega.
(6) Looduse üksikobjekti võtab kaitse alla keskkonnaminister määrusega.
(7) Kohaliku omavalitsuse tasandil kaitstav loodusobjekt võetakse kaitse alla:
1) kehtestatud üldplaneeringu või detailplaneeringu alusel volikogu määrusega;
2) ilma planeeringut koostamata volikogu määrusega.
9) rajada uut veekogu, mille pindala on suurem kui viis ruutmeetrit, kui selleks ei ole vaja anda vee erikasutusluba, ehitusluba või nõusolekut väikeehitise ehitamiseks.
(5) Keskkonnaministeeriumil või Keskkonnaametil on keskkonnamõju hindamise järelevalvajana õigus määrata kaitstava loodusobjekti kaitseks keskkonnanõudeid, kui kavandatav tegevus võib kahjustada kaitstava loodusobjekti kaitse eesmärgi saavutamist või kaitstava loodusobjekti seisundit.
2) teadustöötajal, kes esitab valdaja nõudel keskkonnaministri kehtestatud vormi kohase ning keskkonnaministri kehtestatud tingimustel antud õiendi.
(1) Kaitsealal või hoiualal asuva või I kaitsekategooria liigi püsielupaika sisaldava kinnisasja või selle osa võõrandamisel või asjaõigusega koormamisel peab asjakohane leping sisaldama järgmist loodusobjektiga seotud teavet:
(6) Ostueesõigust teostab riigi nimel keskkonnaminister või tema volitatud isik. Ostueesõigusega omandatava kinnisasja omandi üleandmise kulud kannab riik.
(1) Kaitseala, hoiuala või püsielupaiga poollooduslike koosluste säilimiseks kaitse-eeskirjaga või kaitsekorralduskavaga määratud vajaliku töö tegemiseks makstakse loodushoiutoetust.
(3) Loodushoiutoetuse taotlemise, taotluse läbivaatamise ja toetuse maksmise korra ning nõuded toetuse maksmiseks ja toetuse määrad kehtestab keskkonnaminister määrusega.
4) kui tegevus toimub maatükil, mille suhtes hüvitatakse jooksval aastal kaitsealuse looma ja kevadrändel viibivate lindude tekitatud kahju käesoleva seaduse § 61 lõike 1 alusel.
§ 19. [Kehtetu - RT I 2008, 34, 211 - jõust. 01.08.2008]
(11) Riik ei omanda kinnisasja käesolevas paragrahvis sätestatud korras, kui isik on kinnisasja omandanud pärast selle kaitse alla võtmist ning võõrandamistehing sisaldas vastavalt §-le 16 informatsiooni kaitstava loodusobjekti kohta, välja arvatud juhul, kui kinnisasja suhtes kohaldatav kaitsekord muutub rangemaks või kinnisasi omandati pärimise teel või abikaasalt, alanejalt sugulaselt, vanemalt või tema alanejalt sugulaselt või vanavanemalt või tema alanejalt sugulaselt ning isik, kellelt kinnisasi omandati, oli selle omanik enne kaitse alla võtmist või kaitsekorra rangemaks muutumist.
(2) Kinnisasja omandamise ettepaneku tegemise õigus on kinnisasja omanikul, kaitstava loodusobjekti valitsejal või keskkonnaministril. Kinnisasja omandamise algatamise ning omandamise otsustab keskkonnaminister. Kinnisasja omandamisega seotud kulud kannab riik ja omandamist finantseeritakse riigieelarvest igaks eelarveaastaks määratud summa piires.
[RT I 2009, 50, 336 - jõust. 09.11.2009]
(4) Kinnisasja omandamine otsustatakse omandamiseks tehtud avalduste laekumise järjekorras, kui ei esine mõjuvaid põhjusi menetluse pikendamiseks, välja arvatud juhul, kui kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omanik on võitnud riigile kuuluva Keskkonnaministeeriumi valitsemisel oleva hoonestamata kinnisasja (edaspidi riigile kuuluv kinnisasi) enampakkumise ning tal on õigus enampakkumisel omandatava kinnisasja väärtuse tasaarvestamisele kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtusega. Mõjuva põhjuse esinemisel lahendatakse avaldus pärast mõjuva põhjuse äralangemist. Andmed omandamise avalduste laekumise järjekorra kohta avaldatakse Keskkonnaministeeriumi veebilehel.
(1) Riigile kuuluva kinnisasja enampakkumise võitnud isik võib taotleda omandatava kinnisasja maksumuse tasaarvestamist temale kuuluva kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja maksumusega.
(2) Mitme kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omamisel on enampakkumise võitnud isikul õigus taotleda nende kinnisasjade maksumuse liitmist ning omandatava kinnisasja maksumuse tasaarvestamist nende maksumusega.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tasaarvestamine on lubatud, kui kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omandamise menetluses on välja selgitatud, et kinnisasi kuulub riigi poolt omandamisele.
(4) Tasaarvestamise taotlus tuleb esitada Keskkonnaministeeriumile kirjalikult viie tööpäeva jooksul enampakkumise tulemuste teatavaks tegemisest arvates.
(5) Tasaarvestamise taotluses tuleb märkida kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja nimi, katastritunnus ning hinnanguline väärtus.
(6) Juhul kui riigile kuuluva kinnisasja enampakkumise võitnud kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omanik esitab Keskkonnaministeeriumile lõikes 4 sätestatud tähtaja jooksul tasaarvestamise taotluse, ei kohaldata riigivaraseaduse §-s 341 sätestatut, välja arvatud käesoleva seaduse § 202 lõikes 7 sätestatud juhul.
(1) Tasaarvestamist taotlevale isikule kuuluva kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtus määratakse käesoleva seaduse § 20 lõike 3 alusel kehtestatud korras.
(2) Juhul kui kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtus on väiksem kui enampakkumisel müüdava riigile kuuluva kinnisasja väärtus, hüvitatakse väärtuste vahe rahas.
(3) Juhul kui kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtus on suurem kui enampakkumisel müüdava riigile kuuluva kinnisasja väärtus, ei hüvita riik väärtuste vahet.
(4) Enampakkumisel omandatava kinnisasja väärtuse ja kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtuse tasaarvestamise otsustab keskkonnaminister kolme kuu jooksul enampakkumise tulemuste kinnitamisest arvates.
(5) Enampakkumisel omandatava kinnisasja väärtuse ja kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtuse tasaarvestamise otsus peab sisaldama vähemalt järgmiseid andmeid:
1) enampakkumisel omandatava kinnisasja väärtus;
2) kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtus;
3) käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul rahas hüvitatav väärtuste vahe;
4) võõrandamise lepingu sõlmimise tähtaeg, mis võib olla kuni üks kuu otsuse vastuvõtmisest arvates.
(6) Kui riigile kuuluva kinnisasja enampakkumise võitnud isik ja keskkonnaminister ei saavuta kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja väärtuses kokkulepet, on keskkonnaministril õigus keelduda kinnisasjade väärtuste tasaarvestamisest. Sellisel juhul tuleb enampakkumise võitnud isikul tasuda riigile kuuluva kinnisasja ostuhind rahas ning kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omandamiseks tehtud avaldus jääb oma järjekohale omandamiseks esitatud avalduste järjekorras.
(7) Kui enampakkumise võitja ei ole keskkonnaministri määratud tähtajaks sõlminud võõrandamise lepingut, siis on keskkonnaministril õigus tühistada läbiviidud enampakkumise tulemused ning enampakkumise võitja makstud tagatisraha ei tagastata või pangagarantii realiseeritakse.
(8) Juhul kui enampakkumisel omandatava kinnisasja maksumus tasaarvestatakse kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja maksumusega, kustutatakse kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja omaniku avaldus pärast kinnisasjade võõrandamislepingute sõlmimist omandamiseks tehtud avalduste nimekirjast.
1) käesoleva seaduse ja kaitse-eeskirjaga määratud keskkonna kasutusloa andmine ja selleks tingimuste seadmine;
2) kaitstavat loodusobjekti mõjutavate planeeringute ja keskkonnamõju hindamise avalikel aruteludel osalemine ning kaitstavat loodusobjekti mõjutavale kavandatavale tegevusele tingimuste seadmine;
(2) Kaitstava loodusobjekti tähistab loodusobjekti valitseja.
(3) Keskkonnaminister kehtestab kaitstava loodusobjekti tähistamise korra ja tähised määrusega.
(1) Kaitsekohustuse teatis on kaitseala, hoiuala, püsielupaika, kaitstavat looduse üksikobjekti või I kaitsekategooria liigi isendite kasvukohta või elupaika sisaldava või selle piiresse jääva kinnisasja omanikule, kinnistusraamatusse kantud valdajale, riigivara valitseja volitatud isikule või asutusele (edaspidi valdaja) väljastatav teabedokument.
3) andmeid kaitseala, hoiuala, püsielupaiga või kaitstava looduse üksikobjekti valitseja kohta;
(3) Kaitsekohustuse teatise väljastab Keskkonnaamet:
1) kuue kuu jooksul kaitse alla võtmise otsuse jõustumisest arvates;
2) ühe nädala jooksul pruunkaru talvitumispaiga kohta avastamisteate saamisest arvates;
3) ühe kuu jooksul I kaitsekategooria liigi kasvukoha või elupaiga avastamisteate saamisest arvates.
(4) Kaitsekohustuse teatis antakse üle allkirja vastu või saadetakse tähtkirjaga.
(5) Kaitstavat loodusobjekti sisaldava kinnisasja valdaja vahetumise korral väljastatakse kaitsekohustuse teatis uuele valdajale kahe kuu jooksul, arvates valdaja vahetumisest.
(6) Kaitsekorra muutumise korral väljastatakse kuue kuu jooksul kinnisasja valdajale uus kaitsekohustuse teatis.
(1) Hoiualade ja kaitsealade kaitse korraldamiseks koostatakse kaitsekorralduskava, milles märgitakse:
1) olulised keskkonnategurid ja nende mõju loodusobjektile;
2) kaitse eesmärgid, nende saavutamiseks vajalikud tööd, tööde tegemise eelisjärjestus, ajakava ning maht;
3) kava elluviimise eelarve.
(2) Kaitsekorralduskava koostamise ja kinnitamise korra kehtestab ja kaitsekorralduskava kinnitaja määrab keskkonnaminister. Teave kaitsekorralduskava kinnitamise kohta avalikustatakse Keskkonnaameti veebilehel.
5) Matsalu – Lääne-Eesti iseloomulike koosluste ning Väinamere looduse ja kultuuripärandi kaitseks.
6) tee, tehnovõrgu rajatise või tootmisotstarbeta ehitise püstitamist kaitsealal paikneva kinnistu või kaitseala tarbeks ja olemasolevate ehitiste hooldustöid;
6) maastikukaitseala eritüübina kaitstavates parkides, arboreetumites ja puistutes puuvõrade või põõsaste kujundamine, puittaimestiku istutustööd ja raie ilma kaitseala valitseja nõusolekuta;
(3) Kaitse-eeskirjaga võib piiranguvööndis kohustada säilitama koosluse looduslikku tasakaalu, liigilist ja vanuselist mitmekesisust ning keelata puidu kokku- ja väljavedu külmumata pinnaselt. Kui pinnas seda võimaldab, võib kaitseala valitseja lubada puidu kokku- ja väljavedu kuiva ilmaga.
(4) Kaitse-eeskirjaga võib piiranguvööndis seada raielangi suurusele ja kujule ning metsa vanuselisele koosseisule metsaseaduses sätestatust erinevaid piiranguid, mis on vajalikud koosluse või selles vööndis oleva kaitsealuse liigi säilimiseks. Püsielupaiga piiranguvööndis võib kaitse-eeskirjaga seada raie tegemise ajale piiranguid.
7) maaparandussüsteemi rajamine ja rekonstrueerimine.
(6) Hoiuala teatise vormi ning teatise kinnitamise, läbivaatamise ja tagastamise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(7) Hoiualal ei kehti käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud teatise esitamise kohustus tulundusmaa sihtotstarbega kinnisasja elamu- ja õuemaa kõlvikutel tehtavate tööde kohta.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud vööndite laiuse arvestamise lähtejoon on põhikaardile kantud veekogu piir (tavaline veepiir).
(3) Suurte üleujutusaladega siseveekogudel määratakse kõrgveepiir korras, mille kehtestab keskkonnaminister määrusega. Suurte üleujutusaladega siseveekogude nimistu kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(31) Korduva üleujutusega ala piir mererannal määratakse üldplaneeringuga. Kui korduva üleujutusega ala piiri ei ole määratud, loetakse korduvalt üleujutatud ala piiriks ühe meetri kõrgune samakõrgusjoon.
(5) Üle viie meetri kõrgusel ja tavalisele veepiirile lähemal kui 200 meetrit oleval kaldaastangul koosnevad ranna või kalda piiranguvöönd, veekaitsevöönd ja ehituskeeluvöönd kaldaastangu alla kuni veepiirini jäävast alast ja käesoleva seaduse §-des 37–39 sätestatud vööndi laiusest.
§ 36. Vaba läbi- ja juurdepääsu tagamine
(1) Rannal või kaldal asuva kinnisasja valdaja on kohustatud tagama inimeste ja loomade vaba läbipääsu kallasrajal veeseaduse § 10 tähenduses.
(2) Kohalikud omavalitsused on kohustatud üld- ja detailplaneeringuga tagama avalikud juurdepääsuvõimalused kallasrajale.
2) üle kümne hektari suurusel järvel ja veehoidlal ning üle 25 ruutkilomeetri suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 100 meetrit;
3) allikal ning kuni kümne hektari suurusel järvel ja veehoidlal ning kuni 25 ruutkilomeetri suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 50 meetrit.
(2) Ranna ja kalda piiranguvööndis asuvate metsade kaitse eesmärk on vee ja pinnase kaitsmine ja puhketingimuste säilitamine. Ranna piiranguvööndis on keelatud lageraie. Kalda piiranguvööndis ei tohi lageraielangi pindala olla suurem kui kaks hektarit, välja arvatud maaparandussüsteemi eesvoolu veekaitsevööndis maaparandushoiutööde tegemisel.
6) mootorsõidukiga sõitmine väljaspool selleks määratud teid ja radu ning maastikusõidukiga sõitmine, välja arvatud tiheasustusalal haljasala hooldustööde tegemiseks, kutselise või harrastusliku kalapüügiõigusega isikul kalapüügiks vajaliku veesõiduki veekogusse viimiseks ning maatulundusmaal metsamajandustöödeks ja põllumajandustöödeks.
4) üle kümne hektari suurusel järvel ja veehoidlal ning üle 25 ruutkilomeetri suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 50 meetrit;
5) allikal ning kuni kümne hektari suurusel järvel ja veehoidlal ning kuni 25 ruutkilomeetri suuruse valgalaga jõel, ojal, maaparandussüsteemi eesvoolul 25 meetrit.
(2) Rannal ja järve või jõe kaldal metsamaal ulatub ehituskeeluvöönd ranna või kalda piiranguvööndi piirini.
7) piirivalve rajatisele piiriveekogu rannal või kaldal.
(6) Lautrit ja paadisilda tohib rannale või kaldale rajada, kui see ei ole vastuolus ranna ja kalda kaitse eesmärkidega ja veeseaduse § 8 lõikega 2.
(4) Supelranda teenindavate rajatiste iseloomu ja paigutuse määrab kohalik omavalitsus detailplaneeringuga või selle puudumisel ehitusmäärusega.
(1) Isend käesoleva seaduse tähenduses on igas arengujärgus loom, taim või seen või taime või seene äratuntav osa.
(3) Tegevuskava kehtestab keskkonnaminister.
(6) Püsielupaiga kohta käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 sätestatud kitsendused ei kehti tulundusmaa sihtotstarbega kinnisasja elamumaal, põllumajandusmaal ja õuemaal, samuti avalikus kasutuses oleval teel.
(2) Lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistu kehtestab keskkonnaminister määrusega.
Keelatud on hävitada ja kahjustada nende loomaliikide isendite selgelt märgatavaid paljunemis- või puhkekohti, mida EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta nimetab IV lisa punktis a.
(2) Majandus- ja kommunikatsiooniministril on õigus kehtestada keskkonnaministri ettepanekul ajutisi liiklemispiiranguid loomade rändeteede kaitseks.
(31) Keskkonnaminister kehtestab määrusega nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (EÜT L 61, 03.03.1997, lk 1–69) lisade A–D alusel nende loomaliikide nimekirja, kelle elusate isendite surmamine on lubatud.
(6) Kaitsealuse loomaliigi isendi püüdmine ja tahtlik häirimine paljunemise, poegade kasvatamise, talvitumise ning rände ajal on keelatud, välja arvatud käesoleva seaduse § 58 lõigetes 4, 5 ja 7 sätestatud juhul.
(7) I ja II kaitsekategooria taimede ja seente kahjustamine, sealhulgas korjamine ja hävitamine, on keelatud. Tahtlikuks kahjustamiseks ei loeta käesoleva seaduse §-s 49 nimetatud tegevuskava meetmete elluviimist.
(9) III kaitsekategooria nende loomaliikide nimekirja, mille isendi surmamine on lubatud väljaspool liigi kaitseks piiritletud ala, kinnitab keskkonnaminister määrusega.
2) loomaliigi, mida EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta nimetab IV lisa punktis a, või taimeliigi, mida see direktiiv nimetab IV lisa punktis b, elus või surnud isenditega ja nende selgelt äratuntavate osade või nendest valmistatud toodetega.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud registreerimise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(5) Nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97 lisadesse A ja B kantud liikide isenditele, välja arvatud toidukaupade müümise korral, peab müüja kaasa andma päritolu tõendava dokumendi, mis sisaldab:
(2) Nende looduslikku tasakaalu ohustavate võõrliikide nimekirja, mille elusate isendite sissetoomine Eestisse ning tehingud elusate isenditega on keelatud, kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(6) Minki ja kährikut võib tehistingimustes pidada Keskkonnaameti luba omavas farmis Mandri-Eestis. Mingi ja kähriku tehistingimustes pidamisele esitatavad nõuded ja loa andmise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(8) Keskkonnaminister kehtestab määrusega võõrliikide lindude loodusesse laskmisega seonduva teabe vahetamise ja Euroopa Komisjoniga konsulteerimise korra.
§ 58. Kodumaiste liikide asustamine ja loodusest eemaldamine
(4) Keelatud on eemaldada loodusest (sh pidada ja kasvatada) kaitsealuse liigi, sealhulgas loomaliigi, mida EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta nimetab IV lisa punktis a, või taimeliigi, mida see direktiiv nimetab IV lisa punktis b, isendit, välja arvatud vigastuse ravimiseks ning käesoleva paragrahvi lõikes 5 sätestatud juhtudel.
(7) Loomaliigi isendi märgistamine on lubatud Keskkonnaameti loal. Märgistamisega seotud töid korraldab Keskkonnaamet. Loomaliigi isendi märgistamise all mõeldakse käesolevas seaduses looma püüdmist ja varustamist teadusuuringute eesmärgil märgisega, sealhulgas raadiosaatjaga või kiibiga.
28.03.2012 14:45
Veaparandus - Parandatud täheviga sõnas "kaasas". Alus: "Riigi Teataja seadus" § 10 lõige 4.
(8) Nahkhiirte ja lindude märgistamise nõuded ning aruannete esitamise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(10) Nahkhiirte ja lindude märgistamise loa taotlemise, taotleja atesteerimise korra, samuti loa andmise ja pikendamise korra ning loa vormi kehtestab keskkonnaminister määrusega. Atesteeritav peab:
(13) Märgistamise nõuete rikkumist käsitatakse olulisena, kui sellest rikkumisest põhjustatud looma hukkumine võib kaasa tuua keskkonnakahju vähemalt 500 krooni ulatuses.
(3) Keskkonnaminister:
(4) Vabariigi Valitsus määrab tollipunktid, kus toimub käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määruse lisadesse kantud liikide isendite sisse- ja väljaveo nõuetekohasuse kontrollimine, ning määrab elusisenditega tegelemiseks kohandatud tolliasutused.
§ 591. Kaaviari käitluslitsents
(1) Kaaviari käitluslitsents (edaspidi litsents) on tegevusluba, mis annab isikule õiguse kaaviari ekspordi, reekspordi või ühendusesisese kaubavahetuse eesmärgil (taas)pakendada või töödelda ning määrab selle õiguse realiseerimise tingimused.
(2) Litsentsi annab Keskkonnaamet viieks aastaks.
(3) Litsentsi andmise tingimused on:
3) isik märgistab (taas)pakendatud ja töödeldud kaaviari pakendid kehtestatud korras;
4) juriidilise isiku puhul on litsentsi saaja määranud isiku, kes ettevõttes vastutab kaaviari töötlemise, pakendamise ja turustamise eest (edaspidi vastutav töötaja).
(4) Litsentsi andmisest keeldutakse, kui:
1) isik ei vasta käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 1 või punktis 4 toodud tingimustele;
2) litsentsi taotlemisel on teadlikult esitatud valeandmeid;
3) isiku või vastutava töötaja suhtes on kohaldatud väärteo- või kriminaalkaristust majandustegevuse nõuete rikkumise eest ja andmed selle kohta ei ole karistusregistrist kustutatud;
4) isik või selle vastutav töötaja on kolme aasta jooksul enne litsentsitaotluse esitamist oma varasema tegevusega oluliselt rikkunud käesoleva seadusega kehtestatud nõudeid ohustatud liikidega kauplemisele ja tema suhtes on jõustunud sellekohane süüteootsus;
5) varasem litsents on kehtetuks tunnistatud kolme aasta jooksul enne litsentsitaotluse esitamist.
(5) Litsentsi tunnistab kehtetuks selle andja, kui:
1) ilmneb, et litsentsi taotlemisel on teadlikult esitatud valeandmeid;
2) isik ei vasta enam käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud tingimustele;
3) isik või vastutav töötaja ei täida litsentsi väljaandmisel esitatud nõudeid;
4) isiku suhtes on kohaldatud väärteo- või kriminaalkaristust majandustegevuse nõuete rikkumise eest ja andmed selle kohta ei ole karistusregistrist kustutatud;
5) isik või vastutav töötaja on oma tegevusega oluliselt rikkunud looduskaitseseadusega kehtestatud nõudeid ohustatud liikidega kauplemisele ja tema suhtes on jõustunud sellekohane süüteootsus.
(6) Enne litsentsi kehtetuks tunnistamist käesoleva paragrahvi lõike 5 punktides 2 ja 3 nimetatud juhtudel annab litsentsi andja litsentsi omajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks ning peatab litsentsi kehtivuse puuduste kõrvaldamiseni. Tähtajaks puuduste kõrvaldamata jätmise korral tunnistab litsentsi andja litsentsi kehtetuks.
(7) Litsentsi peatab selle andja sellest litsentsi omajat informeerides, kui ettevõtte või vastutava töötaja tegevuse suhtes on algatatud looduskaitseseadusega kehtestatud ohustatud liikidega kauplemise nõuete rikkumise menetlus.
(8) Litsentsi peatamisel või kehtetuks tunnistamisel on ettevõttel kohustus tagastada Keskkonnaametile peatamise või kehtetuks tunnistamise hetkeks kasutamata käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 3 nimetatud märgised.
(9) Kaaviari pakendite märgistamise kord ja litsentsi omaja poolt esitatava aruande vorm kehtestatakse keskkonnaministri määrusega.
(1) Hallhülge, viigerhülge, pruunkaru, hundi, ilvese, euroopa naaritsa, merikotka, kalakotka ning rändel olevate sookurgede, hanede ja laglede tekitatud kahju ning kahjustuste ennetamiseks rakendatud abinõudele tehtud kulutused hüvitatakse osaliselt.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kahju hindamise metoodika, kahju hüvitamise täpsustatud ulatuse ja hüvitamise korra ning ennetusabinõudele tehtud kulutuste hüvitamise täpsustatud ulatuse ja korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
3) hülge tekitatud kahju kuni 5000 krooni ulatuses kalapüügiloale märgitud püügivahendi kohta aastas;
4) rändel olevate sookurgede, hanede ja laglede tekitatud kahju kuni 50 000 krooni ulatuses ühele isikule ühe viljalõikushooaja kohta;
5) hundi, ilvese ja pruunkaru tekitatud kahju 100 protsendi ulatuses, olles kahjusummast eelnevalt lahutanud omaniku omavastutuse osa 1000–2000 krooni;
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kahjustuse ennetamiseks rakendatud abinõudele tehtud kulutused hüvitatakse 50 protsendi ulatuses, kusjuures ühele isikule makstav summa ei või ületada 50 000 krooni ühe majandusaasta kohta.
(1) Looma abitut olukorda põhjustavate asjaolude kõrvaldamist ning abitusse olukorda sattunud või vigastatud looma vedu ning loodusesse tagasiviimist korraldab päästekeskus või Keskkonnaamet.
9. peatükk KIVISTISED JA MINERAALID NING LOODUSE ÜKSIKOBJEKTID
§ 64. Kivististe ja mineraalide kaitse põhimõtted
(1) I kaitsekategooriasse arvatakse kivistised ja mineraalid, mis esinevad vähestes leiukohtades või mille teadaolev leiukoht asub väga piiratud alal.
1) leiukohtade säilimine olemasolevate keskkonnategurite toime jätkumisel on kaheldav;
2) tervikeksemplaride leiud esinevad harva.
§ 65. I kaitsekategooria mineraali kaitse
(1) Kui I kaitsekategooria mineraali leiukoht ei jää kaitseala piiresse, moodustatakse selle kaitseks kaitseala või võetakse leiukoht kaitse alla kaitstava looduse üksikobjektina.
(2) I kaitsekategooria mineraali kahjustamine, looduslikust olekust eemaldamine, selle leiukohtade hävitamine või kahjustamine on keelatud.
(3) I kaitsekategooria mineraali riigist väljaviimine on lubatud üksnes teadusuuringu otstarbel Keskkonnaameti loa alusel.
(4) I kaitsekategooria mineraali leiukoha avalikustamine massiteabevahendites on keelatud, kui see võib põhjustada ohtu leiukohale.
(1) I kaitsekategooria kivistise teadaolevatest leiukohtadest esinduslikumate kaitseks moodustatakse kaitsealad või võetakse leiukohad kaitse alla kaitstavate looduse üksikobjektidena.
(2) I kaitsekategooria kivistise leiukohas on keelatud kivistise looduslikust olekust eemaldamine ning tegevus, mis võib leiukoha hävitada või seda kahjustada.
(3) I kaitsekategooria kivistist võib riigist välja viia üksnes teadusuuringu otstarbel keskkonnaministri loa alusel.
(4) I kaitsekategooria kivistise leiukoha avalikustamine massiteabevahendites on keelatud, kui see võib põhjustada ohtu leiukohale.
(1) Kui II kaitsekategooria kivistise leiukohas toimuv tegevus suurendab keskkonnategurite kahjustavat toimet leiukohale, moodustatakse selle kaitseks kaitseala või võetakse leiukoht kaitse alla kaitstava looduse üksikobjektina.
(2) II kaitsekategooria kivistise tervikeksemplari võib riigist välja viia teadusuuringu otstarbel Keskkonnaameti loa alusel.
(2) Keskkonnaministril on õigus kehtestada kaitstava looduse üksikobjekti või -objektide rühma kaitse-eeskiri, mis kehtestab käesoleva seaduse §-s 31 sätestatud kitsenduste ja kohustuste ulatuse loodusobjekti kaitseks määratud alal.
Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustik koosneb Eestis:
1) linnualadest, millest Eesti riik on Euroopa Komisjoni teavitanud EÜ Nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest (EÜT L 103, 25.04.1979, lk 1–18) kohaselt;
2) aladest, millel on EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest kohaselt Euroopa Komisjoni seisukohast üleeuroopaline tähtsus.
Natura 2000 ala kaitse eesmärk määratakse kindlaks, lähtudes ala tähtsusest EÜ Nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest I lisas nimetatud linnuliikide või selles nimetamata rändlinnuliikide või EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest I lisas nimetatud looduslike või poollooduslike elupaigatüüpide või II lisas nimetatud liikide soodsa seisundi säilitamise või taastamise jaoks, samuti lähtudes Natura 2000 võrgustiku terviklikkuse saavutamise vajadusest ning silmas pidades ala degradeerumis- ja hävimisohtu.
(1) Kui keskkonnamõju hindamise või keskkonnamõju strateegilise hindamise aruande kohaselt võib kavandatav tegevus eeldatavalt oluliselt mõjutada Natura 2000 võrgustiku ala ning kavandatav tegevus on alternatiivsete lahenduste puudumise tõttu vajalik üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel, tuleb tegevuseks loa andmisel seada loa kõrvaltingimuseks või näha strateegilises planeerimisdokumendis ette tegevuse elluviimisele eelnevate hüvitusmeetmete rakendamine.
1) olema suunatud kahjustatavatele elupaikadele ja liikidele ning olema oma ulatuselt võrdelised tekitatava kahjuga;
2) toimima kahjustatavale elupaigale võimalikult lähedal;
3) tagama kahjustatava ala Natura 2000 võrgustiku alaks valimise põhjuseks olnud ülesannetega samaväärsete ülesannete täitmise;
§ 72. [Kehtetu - RT I 2007, 25, 131 - jõust. 01.04.2007]
§ 742. Kaaviari käitluslitsentsi nõuete rikkumine
(1) Litsentsita kaaviari (taas)pakendamise ja töötlemise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 25 000 krooni.
karistatakse rahatrahviga kuni 20 000 krooni.
karistatakse rahatrahviga kuni 10 000 krooni.
§ 744. Nende looma- ja taimeliikide isendite kaitsenõuete rikkumine, mida EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta nimetab IV lisa punktides a ja b
(1) EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ IV lisa punktis a loetletud loomaliikide isendite selgelt märgatavate paljunemis- või puhkekohtade hävitamise ja kahjustamise eest –
(3) EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ IV lisa punktis a loetletud loomaliigi või punktis b loetletud taimeliigi elus või surnud isendite ja nende selgelt äratuntavate osade või nendest valmistatud toodete müügi, müügiks transportimise, müügi eesmärgil pidamise ja müügiks pakkumise eest –
(5) EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ IV lisa punktis a loetletud loomaliigi või punktis b loetletud taimeliigi isendi loodusest eemaldamise (sh pidamise ja kasvatamise) nõuete rikkumise eest –
(1) Käesoleva seaduse §-des 71–744 sätestatud väärtegude menetlemisel kohaldatakse karistusseadustiku ja väärteomenetluse seaduse sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 71, 73, 74 ja 742–744 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon.
(4) Käesoleva seaduse §-s 741 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon või Maksu- ja Tolliamet.
(2) Keskkonnainspektsioonil ja kaitstava loodusobjekti valitsejal on õigus esitada kohtule hagi kaitstavale loodusobjektile või liigi isendile tekitatud kahju sissenõudmiseks.
1) ebaseaduslikul hävitamisel, elujõuetuseni vigastamisel või ebaseaduslikul püsielupaigast eemaldamisel arvestatakse keskkonnakahju 1500–20 000 krooni isendi kohta;
2) kahjustamisel arvestatakse keskkonnakahju 250–8000 krooni isendi kohta.
1) ebaseadusliku hävitamise, elujõuetuseni vigastamise või ebaseadusliku püsielupaigast eemaldamise korral arvestatakse keskkonnakahju 1000–15 000 krooni isendi või 50–200 krooni isendi massi iga grammi kohta;
2) kahjustamise korral arvestatakse keskkonnakahju 100–5000 krooni isendi või 20–100 krooni isendi massi iga grammi kohta.
1) ebaseadusliku hävitamise, elujõuetuseni vigastamise või ebaseadusliku püsielupaigast eemaldamise korral arvestatakse keskkonnakahju 500–10 000 krooni isendi või 20–100 krooni isendi massi iga grammi kohta;
2) kahjustamise korral arvestatakse keskkonnakahju 100–1000 krooni isendi või 10–50 krooni isendi massi iga grammi kohta.
1) hävitamise korral arvestatakse keskkonnakahju 2000–150 000 krooni;
2) kahjustamise korral arvestatakse keskkonnakahju 500–50 000 krooni.
1) hävitamisel arvestatakse keskkonnakahju 5000–50 000 krooni;
2) kahjustamisel arvestatakse keskkonnakahju 3000–25 000 krooni.
(9) EL Nõukogu määruse nr 338/97 lisades A–D nimetatud liikide isenditega tehtavateks tehinguteks ja toiminguteks nimetatud määrusega ja selle alusel kehtestatud reeglite rikkumise eest arvestatakse keskkonnakahju 200–2 000 000 krooni olenevalt liigi ohustatuse astmest ja isendi turuväärtusest.
(10) Sellise liigi, mis ei ole kaitse all, välja arvatud jahiuluki isendiga tehtud ebaseaduslike toimingute – hävitamise, elujõuetuseni vigastamise, loodusest eemaldamise, tahtliku häirimise, pesade ja munade tahtliku hävitamise, pesade kõrvaldamise või isenditega ning nende selgelt äratuntavate kehaosadega või nendest valmistatud toodetega tehtavate tehingute eest arvestatakse keskkonnakahju 500–5000 krooni isendi kohta.
(101) Võõrliikide loodusesse laskmisega keskkonnale tekitatud kahju arvestatakse 200–100 000 krooni võõrliigi isendi kohta.
§ 78. - § 90. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist moodustatud kaitsealade ja looduse üksikobjektide kaitseks kehtestatud kaitse-eeskirjad ja kaitsekord jäävad kehtima kuni käesoleva seaduse alusel kehtestatud kaitse-eeskirjade jõustumiseni või kaitse kehtetuks tunnistamiseni, kuid mitte kauemaks kui 2016. aasta 1. maini.
(3) Kuni kaitseala või kaitstava looduse üksikobjekti käesoleva seadusega sätestatud kaitse-eeskirja kinnitamiseni annab keskkonnaminister kaitseala või kaitstava looduse üksikobjekti valitsemise volituse Keskkonnaametile.
(6) Vabariigi Valitsus kinnitab korraldusega Euroopa Komisjonile esitatava Natura 2000 võrgustiku alade loetelu. Natura 2000 võrgustiku alad määratakse EÜ Nõukogu direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest artikli 4 lõigete 1 ja 2 ning EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest artikli 4 lõike 1 nõuete kohaselt.
(9) Käesoleva seaduse § 20 lõiget 11 ei kohaldata, kui kinnisasi on omandatud enne 2007. aasta 1. aprilli.
1 EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest (EÜT L 206, 22.07.1992, lk 7–50); EÜ Nõukogu direktiiv 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitsest (EÜT L 103, 25.04.1979, lk 1–18); EÜ Nõukogu direktiiv 90/313/EMÜ keskkonnainfole juurdepääsust (EÜT L 158, 23.06.1990, lk 56–58).


Põhja-Sakala valla aleviku-, küla- ja linnavanema statuut – Riigi Teataja
Põhja-Sakala valla aleviku-, küla- ja linnavanema statuut
Põhja-Sakala valla aleviku-, küla- ja linnavanema statuut - sisukord
§ 2 Asulavanema kandidaadile esitatavad nõuded
§ 3 Asulavanema valimise kord
§ 4 Asulavanema õigused
§ 41 Asulavanema kulude hüvitamine
§ 5 Asulavanema ülesanded
§ 6 Asulavanema volituste kestuse periood
§ 7 Valla ülesanded
RT IV, 29.12.2018, 182
Vastu võetud 20.12.2018 nr 64
Määrus antakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 2 ning § 58 lõike 3 alusel.
(1) Põhja-Sakala valla (edaspidi valla) aleviku-, küla- ja linnavanema statuut reguleerib valla vallasisese aleviku-, küla- ja linnavanema valimise korda, kandidaadile esitatavaid nõudeid, aleviku-, küla- ja linnavanema õigusi ja kohustusi, volituse kestuse perioodi. Statuudiga sätestatakse kohaliku omavalitsuse ülesanded aleviku-, küla- ja linnavanema tegevuse toetamisel ja kogukonnatöö tagamisel.
(2) Statuudis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) alevik, küla, linn (edaspidi asula) on valla territooriumil paiknev alevik, küla, linn;
2) hääleõiguslik aleviku, küla-, linnaelanik (edaspidi elanik) – vähemalt 16-aastane füüsiline isik, kellel on vastavas asulas alaline elukoht või kinnisvara. Alalise elukoha määramise aluseks on rahvastikuregister, kinnisvara määramise aluseks kinnistusraamat;
3) aleviku-, küla-, linnavanem (edaspidi asulavanem) – elanike ning nende ühiste huvide esindaja, kes on valitud hääleõiguslike elanike poolt statuudi alusel.
§ 2. Asulavanema kandidaadile esitatavad nõuded
(1) Asulavanemaks võib valida elaniku, kes on valimiste hetkel vähemalt 18-aastane ning kes omab asulas alalist elukohta või hoonestatud kinnisvara.
(2) Asulavanema kandidaat peab andma üldkoosolekul nõusoleku kandideerimiseks.
(3) Asulavanema amet on usaldusamet, kus ülesandeid täidetakse vabatahtlikult ja ühiskondlikel alustel.
§ 3. Asulavanema valimise kord
(1) Asulavanema valimise üldkoosoleku saavad algatada asula elanikud koostöös vallavalitsusega.
(2) Üldkoosoleku toimumise aeg ja koht ning päevakord avalikustatakse vähemalt kaks nädalat enne üldkoosoleku toimumise päeva. Teade avaldatakse valla veebilehel, võimalusel asula teadete tahvlil ning vallalehes.
(3) Asulavanema valivad vähemalt 16-aastased hääleõiguslikud elanikud asula üldkoosolekul hääletamise teel. Igal osaleval elanikul on asulavanema valimisel üks hääl. Hääletamine on isiklik, hääle edasivolitusõiguseta.
(4) Üldkoosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt 5% hääleõiguslikest elanikest, kuid mitte vähem kui 10 hääleõiguslikku elanikku ja pädev valima asulavanemat, kui seal osaleb sõnaõigusega vallavalitsuse esindaja ning kui koosolek kutsuti kokku paragrahvi 3 lõike 2 alusel.
(5) Üldkoosolekul osalejad registreeritakse ning üldkoosolek protokollitakse.
(6) Üldkoosoleku alguses valivad elanikud üldkoosoleku juhataja ja protokollija. Üldkoosoleku juhataja viib läbi hääletamise. Üldkoosoleku protokollija tagab üldkoosoleku käigu ja otsuste protokollimise. Protokollile kirjutavad alla üldkoosoleku juhataja ja protokollija.
(7) Asulavanem valitakse poolthäälte enamusega.
(8) Asulal on üks asulavanem ja mitu asulat võivad valida ühise asulavanema.
(9) Üldkoosoleku juhataja esitab asulavanema valimise protokolli koos osalejate registreerimislehega vallale 10 päeva jooksul üldkoosoleku toimumise päevast alates.
§ 4. Asulavanema õigused
Asulavanemal on õigus:
1) esindada asulat;
2) algatada arutelusid ning kutsuda kokku üldkoosolekuid;
3) algatada asula huve puudutavate küsimuste arutamist vallavalitsuses, vallavolikogus, riigiasutustes või muudes institutsioonides;
4) osaleda sõnaõigusega valla volikogu istungil;
5) taotleda rahalisi vahendeid valla eelarvest lähtudes asula vajadustest, üldkoosolekul kinnitatud otsustest ja asula arengukavast;
6) korraldada asula arengukava koostamist ja elluviimist;
7) saada vallast oma ülesannete täitmiseks vajalikku teavet;
8) astuda asulavanema kohalt tagasi.
§ 41. Asulavanema kulude hüvitamine
(1) Vallavalitsuse poolt antud ülesannete täitmiseks sõlmib vallavanem asulavanemaga kokkuleppe.
(2) Kokkuleppega seotud kohustuste täitmisega kaasnevad kulud hüvitab vallavalitsus asulavanemale valla eelarvest.
§ 5. Asulavanema ülesanded
Asulavanema ülesanded on:
1) juhindub oma tegevuses asula elanike vajadustest, üldkoosoleku otsustest ja asula arengukavast ning õigusaktidest;
2) tegutseb asula esindajana, info vahendajana ja valla kontaktisikuna;
3) näitab üles aktiivsust asulas ühistegevuse organiseerimisel, toetab elanike algatusvõimet ja ärgitab elanikke koostööle;
4) kutsub vähemalt üks kord aastas kokku asula üldkoosoleku ja esitab elanikele aruande oma tegevuse kohta;
5) tagab üldkoosolekute dokumentatsiooni säilitamise.
§ 6. Asulavanema volituste kestuse periood
(1) Asulavanema ametiaja pikkus on kuni 5 aastat.
(2) Asulavanema ametiaja pikkus otsustatakse asula üldkoosolekul.
(3) Asulavanema volitused lõpevad seoses:
2) tagasiastumisega, esitades kirjalikus vormis avalduse üldkoosolekule;
3) tagasikutsumisega;
5) rahvastikuregistri või kinnistusraamatu andmete muutumisega selliselt, et asulavanem ei vasta enam statuudis sätestatud tingimustele;
6) surmaga.
§ 7. Valla ülesanded
Valla ülesanded on:
1) tagab asulavanemale tema tegevuseks vajaliku teabe;
2) abistab asulavanemat dokumentatsiooni säilitamisel;
3) nõustab asulavanemaid ametikohustuste valdkonnas ning arengudokumentide koostamisel;
4) avaldab valla kodulehel asulavanema nime ja tema poolt esitatud kontaktandmed;
5) väljastab asulavanemale tema volitusi tõendava tunnistuse.
(1) Suure-Jaani Vallavolikogu 29.11.2007 määrus nr 99 „Suure-Jaani valla külavanema statuut” tunnistatakse kehtetuks.
(2) Suure-Jaani Vallavolikogu 29.11.2007 määruse nr 99 „Suure-Jaani valla külavanema statuut” alusel valitud külavanemate volitused kehtivad valimisel määratud ametiaja lõpuni.