Õiguskantsler teeb järelevalvet nende riigiasutuste üle, mis korraldavad telefonikõnede ja vestluste pealtkuulamist, kirjavahetuse jälgimist ning koguvad, töötlevad ja kasutavad isikuandmeid muul varjatud viisil. Õiguskantsler kontrollib, kas kõiki varjatud toiminguid viiakse läbi kooskõlas kehtivate normidega. Jälitustegevuse abil menetletakse kuritegusid ja tagatakse avalikku korda, samuti koguvad julgeolekuasutused isikuandmeid varjatult töödeldes oma tööks vajalikku teavet.
Haldusesisesest (jälitus- ja julgeolekuasutused, prokuratuur), parlamentaarsest (Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve erikomisjon) ja kohtulikust kontrollist eristub õiguskantsleri järelevalve eelkõige oma kõikehõlmava ulatuse, sõltumatuse ja regulaarsuse poolest.
Õiguskantsleri pädevusse kuulub vajadusel kontrollijate kontrollimine, et mõjutada ja suunata neid oma kohustusi täitma. Järelevalve lahutamatuks osaks on asjakohased ettepanekud ja soovitused, et hoida ära nii tahtmatusest tulenevad kui ka võimalikud kuritarvitustega seotud riskid isikute õigustele põhjendamatute riivete tekkeks. Ka siis, kui jälitus- ja julgeolekuasutuste tegevus on formaalselt õiguspärane, püüab õiguskantsler seista selle eest, et isikute põhiõigustega arvestataks maksimaalsel võimalikul moel.
Õiguskantsler lähtub eeldusest, et avalikkus pole üldjuhul õiguste võimalikust rikkumisest selles valdkonnas teadlik ega saa oma õiguste kaitseks kohtusse pöörduda. Asetades end nende isikute olukorda, kelle õigusi ja vabadusi võidakse varjatud andmetöötlemise käigus riivata, saab õiguskantsler uurida ka selliseid küsimusi või probleeme, mida kohus ei pruugi ega teagi alati kontrollida.
Põhiõiguste ja -vabaduste kaitse isikuandmete varjatud töötlemisel
Möödunud ülevaateaastal kontrollisid õiguskantsleri nõunikud, kuidas Sõjaväepolitsei ning Politsei- ja Piirivalveamet järgivad jälitustoiminguid tehes isikute põhiõigusi. Politsei- ja Piirivalveametis võeti vaatluse alla jälitustoimikud, mis kajastavad kriminaalmenetluse väliseid jälitustoiminguid, millega kogutakse teavet kuriteo ettevalmistamise kohta selle avastamise või tõkestamise eesmärgil, ning tagaotsimismääruse täitmisel tehtud jälitustoiminguid. Õiguskantsler suunas sel perioodil suurema tähelepanu ka julgeolekuasutuste tegevusele, keskendudes põhiõiguste kaitstusele neil juhtudel, kui andmeid kogutakse varjatult julgeolekuasutuste seaduse alusel kuritegude tõkestamiseks.
Eraldi kontrollkäiguga hinnati elektroonilise side seaduse (ESS) § 113 rakendamise küsimusi, sealhulgas pädevate riigiasutuste ja sideettevõtete tegevust, kes töötlevad pealtkuulamiste sisuandmeid ja logisid ning teevad selle üle järelevalvet.
Kontrollkäigud julgeolekuasutustesse
Õiguskantsleri nõunikud kontrollisid 2014.–2016. aastail lõpetatud toimikute puhul, kuidas on Kaitsepolitseiametis ja Teabeametis tagatud nende inimeste põhiõiguste kaitse, kelle kohta kogutakse varjatult teavet julgeolekuasutuste seaduse §-des 25 ja 26 sätestatud toimingutega (pealtkuulamine, varjatud jälgimine, asja varjatud läbivaatamine, telefonide kõneeristused, varjatud sisenemine jne).
Kontrolliti eelkõige seda, kas teabehanketoimingu tegemine oli õiguspärane, sealhulgas vältimatu ja vajalik. Samuti vaadati, kuidas oli täidetud julgeolekuasutuste seaduse §-s 29 sätestatud nõuet, et toimingu objektiks olnud isikut tuleb sellest teavitada.
Julgeolekuasutustes on selgelt sätestatud mitmetasandiline asutusesisene kontroll julgeolekuasutuste seaduse alusel toimuva tegevuse üle. Asutusesiseste juhenditega on kindlaks määratud ametnike kohustused ja vastutus, samuti üldised nõuded selle kohta, kuidas tuleb teabehanketoimingute tegemiseks vajalikke dokumente (sealhulgas erinevaid kooskõlastusi) vormistada, registreerida ja hoida. See kõik on inimeste põhiõiguste tagamiseks väga oluline.
Õiguskantsler pidas siiski vajalikuks teha kontrolli tulemuste põhjal Kaitsepolitseiametile ja Teabeametile isikute põhiõiguste tõhusamaks kaitseks mõned ettepanekud.
Olulisemad tähelepanekud tehti teabehanketoimingute lubade põhjendatuse ja inimeste teavitamise kohta.
Teabehanketoimingute load
Julgeolekuasutuste seaduse §-s 25 nimetatud toimingud, mida võib teha üksnes kohtu loal, piiravad isiku sõnumi saladust, aga ka õigust eraelu puutumatusele intensiivsemalt kui mitmed seaduse §-s 26 nimetatud varjatud toimingud, mida on lubatud teha julgeolekuasutuse juhi või tema volitatud ametniku loal. Sama seaduse § 3 lõike 2 kohaselt tuleks mitme võimaliku abinõu vahel valides rakendada sellist, mis inimeste põhiõigusi võimalikult vähe piirab. Teabehanketoimingu loas peab seetõttu olema jälgitav, et loa väljaandja on enne toimingu lubamist kaalunud alternatiivsete, see tähendab põhiõigusi vähem riivavate abinõude kasutamist.
Kehtiv õigus ja praktika jätavad äärmiselt vähe võimalusi selleks, et julgeolekuasutuste teabehanke juhtumid jõuaksid kõrgema astme kohtute kontrolli alla. Nii ei ole ka Riigikohus otseselt julgeolekuasutuste seaduse §-de 25 ja 26 alusel toimingute tegemiseks antud lubadega seotud asju arutanud. Seda olulisem on, et toimingu lubamist ja tegemist kaalutaks põhjalikult ning see oleks hiljem ka tuvastatav. See välistab võimaliku meelevaldsuse kahtluse ka siis, kui kohtulik järelkontroll on sisuliselt olematu.
Kuna teabehanketoimingud sarnanevad sisu ja õiguste riive intensiivsuse poolest jälitustoimingutega, siis kattuvad lähtekohtades ka neile kohalduvad reeglid põhiõiguste kaitse kontekstis. Nii on viimase aja kohtupraktikas (Riigikohtu lahendid 30.06.2014 nr 3-1-1-14-14, 06.04.2015 nr 3-1-1-3-15, 23.02.2017 nr 3-1-1-112-16) jälituslubade kohta korduvalt väljendatud arvamust, et põhistamisel ei saa piirduda toimingu vajalikkuse deklaratiivse tõdemisega. Põhiõiguste intensiivset riivet lubavas kohtumääruses tuleb selgelt ja arusaadavalt põhjendada, miks ei ole võimalik andmeid koguda teisiti. Kohtumäärusest peab olema selgelt aru saada, et kohus on enne toimingu lubamist kaalunud alternatiivsete meetodite kasutamist, tuginedes talle teadaolevale teabele.
Isikute teabehanketoimingutest teavitamine
Julgeolekuasutuste seaduse § 29 näeb ette, et isikut, kelle põhiõigusi seaduse §-des 25 või 26 sätestatud viisil piiratakse, tuleb kasutatud abinõudest ja põhiõiguste piiramise asjaoludest viivitamatult teavitada, kui see ei ohusta piirangu eesmärki või sellise ohu kadumisel. Sama seaduse §-des 25 ja 26 nimetatud tegevus ning selle abil isikuandmete kogumine ja edasine töötlemine toimuvad inimese enda teadmata. Nii on sisuliselt välistatud (kui teda sellest ei teavitata või info ei leki või teavet avalikult ei kasutata) see, et inimesed saaksid kasutada neile Põhiseaduse § 15 lõikes 1 antud õigust pöörduda oma õiguste ja vabaduste kaitseks kohtusse.
Inimese teavitamine tema suhtes tehtud toimingust kuulub Põhiseaduse § 44 lõike 3 kaitsealasse, kuna see loob eelduse enda kohta riigiasutuses hoitavate andmetega tutvumiseks (julgeolekuasutuste seadus siiski isikutele andmetega tutvumise võimalust ette ei näe). See on põhiõigus, mida võib seaduse alusel piirata muu hulgas siis, kui tuleb kaitsta teiste inimeste õigusi ja vabadusi ning tõkestada kuritegu. Teavitamise tohib edasi lükata aga üksnes seni, kuni eespool nimetatud põhjused on kaalukamad kui toiminguga kaasnenud põhiõiguste riive.
Õiguskantsler leidis, et kui inimest ei ole võimalik tema suhtes tehtud teabehanketoimingust viivitamatult teavitada, peab eelkõige julgeolekuasutuste enda tõhus ja toimiv menetluskord (kontrollisüsteem) tagama selle, et teavitamata jätmise alus on ka tegelikult olemas ning kui see ära langeb, siis inimestele põhiõigusi piiravast toimingust võimalusel siiski teada antakse. Kuigi kontrollitud teabetoimikutest ei nähtunud selgelt, et teavitamata jätmist oleks iga kord sisuliselt kaalutud ja otsustatud, kinnitasid kontrollitud asutused, et praktikas selline kaalumine toimub. Kaitsepolitseiamet ja Teabeamet nõustusid juba kontrollkäigu toimumise ajal põhiõiguste paremaks tagamiseks selles osas oma juhendit täiendama ja praktikas seda põhimõtet järgima.
Kontrollkäik Politsei- ja Piirivalveametisse
Eesmärk oli tutvuda Politsei- ja Piirivalveameti erinevates struktuuriüksustes (prefektuurid, Keskkriminaalpolitsei, sisekontrolli büroo) menetletud jälitustoimikutega, mis olid avatud 2014.–2017. aastal
kriminaalmenetluse seadustiku § 1262 lg 1 p 1 alusel, et koguda teavet ettevalmistatava kuriteo kohta selle avastamise ja tõkestamise eesmärgil;
kriminaalmenetluse seadustiku § 1262 lg 1 p 2 alusel seoses tagaotsitavaks kuulutamise määruse täitmisega;
kriminaalmenetluse seadustiku § 1262 lg 1 p 3 alusel, et koguda teavet konfiskeerimismenetluses (selliseid toimikuid kontrollitud perioodil avatud ei olnud).
Kontrollitud toimikutes pöörati kõige rohkem tähelepanu sellele, kas jälitustoimingude load olid põhjendatud (sh ultima ratio põhimõtte osas), jälitustoimingud tehtud seadust järgides ning teavitamiskohustus täidetud. Jälitustoimingud olid kõigil kontrollitud juhtudel läbi viidud kohtu või prokuratuuri loa ja selles märgitud tähtaja kohaselt.
Kontrollitud jälitustoimikutes ei leitud olulisi puudusi jälitustoimingust teavitamisel. Vaid ühe inimese teavitamine oli ligikaudu kolm kuud põhjendamatult viibinud.
Positiivsena jäi silma Politsei- ja Piirivalveameti jälitustoimikute menetlemise kontroll, mida tegid talituste juhid või selleks määratud ametnikud. See tagab, et jälitustegevusele antakse täiendav hinnang ning see aitab ära hoida suuremaid vigu jälitustoimingute tegemisel ja vormistamisel.
Kontrollkäik Sõjaväepolitseisse
2016. aasta sügisel kontrollisid õiguskantsleri nõunikud Sõjaväepolitsei töökorraldust ja praktikat jälitustoimingute läbiviimisel. Selgus, et viimaste aastate jooksul selles asutuses menetletud kriminaalasjades jälitustoiminguid tehtud ei ole.
Sõjaväepolitseis puudub jälitustoimingute planeerimist ja läbiviimist ning jälitustegevuse tõhusat kontrolli sätestav asutusesisene kord. See annab põhjuse kahelda, kas võimalike edaspidiste jälitustoimingute mõjusfääri jäävate inimeste õigused ja huvid on kaitstud parimal võimalikul moel.
Õiguskantsler soovitas Sõjaväepolitseil kehtestada jälitustoimingute tegemise ja teiselt jälitusasutuselt taotlemise ning toimingutega saadud teabe käitlemise korra, millega tagataks tõhus asutusesisene kontroll jälitustoimingute seaduslikkuse ja põhjendatuse üle. Sõjaväepolitsei nõustus ettepanekuga ning kord on koostamisel.
Õiguskantsleri Kantselei korraldas 2017. aasta aprillis Sõjaväepolitsei kriminaalmenetlust teostavatele ametnikele jälitustoiminguid (sh seadusandlust, kohtupraktikat, isikute põhiõiguste kaitset jms) käsitleva koolituse.
Elektroonilise side seaduse § 113 rakendamine
Õiguskantsleri nõunikud hindasid novembrist 2016 kuni aprillini 2017 toimunud kontrollkäigul elektroonilise side seaduse § 113 alusel tehtavate toimingute õiguspärasust nii pädevate riigiasutuste kui ka sideettevõtete tegevuses, kes töötlevad pealtkuulamiste logisid ja sisuandmeid. Selleks tutvuti valdkonda reguleerivate õigusaktidega ning prokuratuuri jälitustegevuse seaduslikkuse kontrolli aktidega. Peale selle tehti intervjuud Riigiprokuratuuris, Tehnilise Järelevalve Ametis, Kaitsepolitseiametis (KAPO), Politsei- ja Piirivalveametis ning kolmes suuremas sideettevõttes (Telia Eesti AS, Tele2 Eesti AS ja Elisa Eesti AS – edaspidi sideettevõtted).
Elektroonilise side seaduse § 113 järgi peavad sideettevõtjad võimaldama jälitus- või julgeolekuasutuse juurdepääsu sidevõrgule jälitustoimingu tegemiseks või sõnumi saladuse õiguse piiramiseks. Selleks peab sideettevõtja võimaldama jälitus- või julgeolekuasutusel valida sõnumid ning tagama nende ülekandmise nimetatud asutuse tsentraalsesse või kaasaskantavasse jälgimisseadmesse muutmata kujul ja reaalajas.
Alates 2005. aasta 1. jaanuarist on sideettevõtted kohustatud tagama tsentraalse jälgimisseadme abil tehtud toimingute kohta sõltumatute logifailide (toimingu aeg, liik, objekt ja number) säilimise vähemalt viis aastat. Sideettevõtete logisid kontrollib Riigiprokuratuur regulaarselt elektroonilise side seaduse § 113 lõikes 8 ette nähtud kohustuste täitmiseks.
Viimastel aastatel ei ole sideettevõtetel olnud intsidente tsentraalsesse jälgimisseadmesse andmete edastamise ja haldamise ning logide säilimisega. Samuti ei ole sideettevõtete kinnitusel esinenud suuremaid probleeme andmete ülekannete automaatse aktiveerimise või deaktiveerimisega.
Elektroonilise side seaduse § 113 on kõne- ja mobiilse andmeside kasutamisel pealtkuulamiseks piisav ja osapooltele arusaadav. Õiguskantsleri hinnangul peaks elektroonilise side seaduse §-s 113 sätestatu interneti püsivõrgu kasutamiseks pealtkuulamise eesmärgil olema siiski selgem – see aitaks tagada kõne- ja mobiilsidega samaväärse sideülekannete kontrollitavuse.


Raamatupidamise Toimkonna töökord – Riigi Teataja
Raamatupidamise Toimkonna töökord
RT I 2003, 12, 61
Vastu võetud 28.01.2003 nr 33
Määrus kehtestatakse «Raamatupidamise seaduse» (RT I 2002, 102, 600) § 32 lõike 2 alusel.
§ 1. Raamatupidamise Toimkonna tegevus
(1) Raamatupidamise Toimkond (edaspidi toimkond) on «Raamatupidamise seaduse» alusel moodustatud sõltumatu komisjon, mille ülesandeks on välja anda «Raamatupidamise seadust» selgitavaid ja täpsustavaid raamatupidamisalaseid juhendeid ning suunata raamatupidamisalast tegevust.
(2) Oma ülesannete täitmiseks toimkond:
1) esitab rahandusministrile ettepanekuid raamatupidamisalaste õigusaktide kehtestamiseks või eelnõude algatamiseks;
2) annab välja ja tutvustab toimkonna juhendeid (edaspidi juhend);
3) annab selgitusi «Raamatupidamise seaduse» ja juhendite kohta;
4) vajaduse korral moodustab töörühmi juhendite ja õigusaktide väljatöötamiseks ning oma tegevusvaldkonna probleemide arutamiseks ja lahendusettepanekute läbitöötamiseks;
5) tutvustab head raamatupidamistava Eestis;
6) vajaduse korral suhtleb rahvusvaheliste raamatupidamist korraldavate organisatsioonidega;
7) vajadusel kaasab lepingu alusel eksperte;
8) võimaldab oma liikmetel osaleda erialastel konverentsidel, seminaridel ja loengutel Eestis ning teistes riikides.
(3) Toimkond juhindub oma tegevuses «Raamatupidamise seadusest», teistest õigusaktidest ja käesolevast töökorrast.
§ 2. Toimkonna teenindamine
(1) Toimkonda teenindab Rahandusministeerium, tagades toimkonna istungite (edaspidi istung) läbiviimise ja nende protokollimise ning toimkonna liikmete töö tasustamise ja muude toimkonna tegevuseks vajalike kulude katmise selleks ettenähtud eelarvevahendite arvelt.
(2) Paragrahvi 1 lõike 2 punktides 4–8 nimetatud tegevustega kaasnevad kulutused kooskõlastatakse eelnevalt Rahandusministeeriumiga.
(3) Rahandusministeerium tagab toimkonna veebilehe www.easb.ee toimimise. Veebilehel avaldatakse:
1) info toimkonna liikmete ja toimkonna tegevuse kohta;
2) juhendite eelnõud;
3) toimkonna poolt vastuvõetud juhendid;
4) muu vajalik info.
TOIMKONNA LIIKMED
§ 3. Toimkonna liikmed
(1) Toimkond koosneb seitsmest Vabariigi Valitsuse poolt nimetatud liikmest, kes on raamatupidamise spetsialistid, selle ala teadlased või praktikud.
(2) Toimkonna liikmed on kohustatud osalema toimkonna töös, võtma osa istungitele esitatavate dokumentide projektide ettevalmistamisest ja täitma toimkonna otsuseid.
§ 4. Liikmete nimetamine ja volituste tähtaeg
(1) Rahandusminister esitab Vabariigi Valitsusele korralduse eelnõu toimkonna liikmete nimetamise kohta hiljemalt 30 päeva enne toimkonna koosseisu volituste lõppemise päeva. Korralduse eelnõule lisatakse toimkonna iga liikmekandidaadi kirjalik nõusolek enda toimkonna liikmeks nimetamise kohta.
(2) Uue toimkonna koosseisu liikmete nimetamise korraldus ei või jõustuda enne eelmise toimkonna koosseisu volituste tähtaja lõppemise päeva.
§ 5. Toimkonna liikme tagasiastumine
(1) Tagasi astuda sooviv toimkonna liige esitab kirjaliku avalduse rahandusministrile.
(2) Rahandusminister esitab hiljemalt 60 päeva pärast lõikes 1 nimetatud tagasiastumisavalduse saamist Vabariigi Valitsusele korralduse eelnõu avalduse esitanud toimkonna liikme tagasikutsumise ja uue liikme nimetamise kohta.
§ 6. Toimkonna liikme tagasikutsumine
(1) Toimkonna esimees või liige teavitab rahandusministrit viivitamata «Raamatupidamise seaduse» § 33 lõikes 3 nimetatud asjaolude ilmnemisest. Rahandusminister hindab talle teatavaks saanud asjaolusid ning esitab põhjendatuse korral Vabariigi Valitsusele ettepaneku toimkonna liikme tagasikutsumise kohta või teavitab tagasikutsumise ettepaneku esitamata jätmisest Toimkonna esimeest.
(2) Toimkonna liikme tagasikutsumise korral esitab rahandusminister hiljemalt 60 päeva pärast lõikes 1 nimetatud teate saamist ettepaneku toimkonna tagasikutsutud liikme asemel uue liikme nimetamise kohta.
(3) Toimkonna esimees või liige peab viivitamata teavitama rahandusministrit enda suhtes jõustunud süüdimõistvast kohtuotsusest kriminaalasjas.
TOIMKONNA ESIMEES JA ASEESIMEES
§ 7. Toimkonna esimees ja aseesimees
(1) Toimkonna tegevust juhib toimkonna esimees (edaspidi esimees ), kes:
1) korraldab toimkonna tegevust ning tagab toimkonnale pandud ülesannete täitmise;
2) töötab välja toimkonna tööplaani;
3) kutsub kokku istungi ja määrab istungi toimumise aja, korraldab istungi materjalide ettevalmistamise ning kinnitab istungi päevakorra projekti;
4) juhatab toimkonna istungit;
5) allkirjastab toimkonna poolt väljasaadetavad kirjad.
(2) Esimehe äraolekul või puudumisel täidab tema kohustusi toimkonna aseesimees (edaspidi aseesimees).
§ 8. Esimehe ja aseesimehe valimine
(1) Toimkonna liikmed valivad enda hulgast esimehe ja aseesimehe.
(2) Esimees ja aseesimees valitakse toimkonna uue koosseisu esimesel istungil või esimehe ja aseesimehe asemele toimkonna uue liikme nimetamisele järgneval istungil.
(3) Esimehe ja aseesimehe valimisel on toimkond otsustusvõimeline, kui istungist võtavad osa kõik toimkonna liikmed.
(4) Esimees valitakse enne aseesimehe valimist. Toimkonna liikmel ei ole õigust hääletamisest keelduda. Valimise käik ja hääletustulemused protokollitakse.
(5) Enne hääletamist annab ülesseatud kandidaat nõusoleku kandideerimiseks.
(6) Kui üles on seatud mitu kandidaati, peab toimkonna liige hääletama ühe ülesseatud kandidaadi poolt. Kui on seatud üles üks kandidaat, peab toimkonna liige hääletama kas poolt või vastu. Valituks loetakse kandidaat, kelle poolt hääletasid vähemalt 4 toimkonna liiget.
(7) Kui esimees või aseesimees jäi valimata, kuna ükski kandidaat ei kogunud nõutud arvu hääli või toimkond ei olnud otsustusvõimeline, siis korratakse valimisi järgmisel istungil. Kui valimata jäid nii esimees kui aseesimees, siis peab järgmine istung toimuma hiljemalt 10 tööpäeva jooksul.
(8) Kui lõikes 7 nimetatud põhjustel jääb esimees või aseesimees valimata kahel järjestikusel istungil, siis nimetab esimehe või aseesimehe rahandusminister.
TOIMKONNA ISTUNG
§ 9. Istung
(1) Toimkonna peamiseks töövormiks on toimkonna istung.
(2) Istung toimub vähemalt üks kord kolme kuu jooksul.
(3) Istungil toimkond otsustab:
1) rahandusministrile ettepanekute esitamise raamatupidamisalaste õigusaktide kehtestamiseks või eelnõude algatamiseks;
2) raamatupidamise juhendite vastuvõtmise;
3) toimkonna tööplaani kinnitamise.
§ 10. Istungi kokkukutsumine
(1) Toimkonna uue koosseisu esimese istungi kutsub kokku rahandusminister 30 päeva jooksul toimkonna liikmete nimetamise päevast arvates.
(2) Istungi kokkukutsumise teate edastab toimkonna liikmetele esimees. Teade edastatakse vähemalt 5 tööpäeva enne istungi toimumist posti, faksi või e-posti teel.
(3) Istungi kokkukutsumise teates näidatakse istungi toimumise aeg ja koht ning istungi päevakord ja muud istungiga seonduvad olulised asjaolud.
(4) Istungi kokkukutsumise teatele lisatakse päevakorrapunktide kohta käivad materjalid.
§ 11. Istungi läbiviimine ja otsustamine
(1) Kuni esimehe valimiseni juhatab istungit toimkonna vanim liige. Toimkond on otsustusvõimeline, kui istungist võtavad osa vähemalt 4 toimkonna liiget.
(2) Toimkonna otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega. Igal toimkonna liikmel on üks hääl. Toimkonna liikmed ei või jääda erapooletuks ega keelduda hääletamisest. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustavaks istungi juhataja hääl.
(3) Juhendid loetakse vastuvõetuks, kui otsuse poolt hääletas vähemalt 4 toimkonna liiget.
(4) Toimkonna liige ei osale hääletamises, kui ta on isiklikult otseselt või kaudselt huvitatud otsusest arutamisele tulevas küsimuses. Sellisel juhul teatab ta sellest istungi juhatajale enne vastava päevakorrapunkti arutamist.
§ 12. Otsuse vastuvõtmine istungit kokku kutsumata
(1) Otsuse vastuvõtmiseks istungit kokku kutsumata saadab esimees toimkonna liikmetele otsuse eelnõu ja § 10 lõikes 4 nimetatud materjalid ning määrab vähemalt 3-tööpäevase vastamise tähtaja.
(2) Otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletab vähemalt 4 toimkonna liiget. Toimkonna liikmed, kes ei saada määratud tähtajaks vastust, loetakse otsusele vastu hääletanuks.
(3) Hääletamistulemuste kohta koostatakse hääletamisprotokoll.
(4) Hääletamistulemustest teatab esimees esimesel istungil, mis järgneb tema poolt määratud vastamistähtajale.
§ 13. Istungi avalikkus
Toimkonna istungid on kinnised. Ekspertide, huvitatud poolte ja teiste isikute istungil viibimise otsustab esimees.
§ 14. Istungi protokollimine
(1) Toimkonna istung protokollitakse.
(2) Istungi protokolli kantakse:
1) istungi number;
2) istungi toimumise aeg ja koht, istungi alguse ja lõpu kellaaeg;
3) istungi juhataja ja protokollija nimed;
4) istungil osalevate toimkonna liikmete ja istungil viibivate isikute nimed;
5) istungi päevakord;
6) istungil vastu võetud otsused koos hääletustulemustega;
7) istungil otsuse suhtes eriarvamusele jäänud toimkonna liikme nõudel märge eriarvamuse koostamise kohta;
8) istungil olulist tähtsust omanud muud asjaolud.
(3) Toimkonna liikme poolt koostatud kirjalik eriarvamus tuleb edastada allkirjastatuna protokollijale vahetult pärast vastava otsuse hääletamist, kuid hiljemalt istungi toimumise päevale järgneval tööpäeval.
(4) Istungi protokollile kirjutavad alla esimees ja protokollija ning eriarvamuse korral eriarvamusele jäänud toimkonna liige. Istungil tehtud otsuste ja hääletustulemuste õige ja täieliku jäädvustamise eest vastutab esimees.
(5) Protokolli ärakiri edastatakse viivitamata toimkonna liikmetele. Istungi protokolli allkirjastatud originaali ning istungi kokkukutsumise teadet ja sellele lisatud materjale säilitakse Rahandusministeeriumis.
(1) Paragrahvis 8 sätestatut ei kohaldata toimkonna esimehe suhtes, kelle volitused jätkuvad «Raamatupidamise seaduse» § 61 alusel.
(2) Toimkonna aseesimees valitakse esimesel käesoleva töökorra jõustumisele järgneval istungil §-s 8 sätestatud korras.


text:
§ 30 Väärteomenetluse lõpetamine otstarbekuse kaalutlusel ja väärteoga tekitatud kahju hüvitamise korral
§ 161 Kassatsiooni käiguta jätmine Riigikohtus
§ 206 Konfiskeerimise täitmisele pööramine
§ 210 Väärteo eest karistusena kohaldatud rahatrahvi täitmise tähtaja pikendamine
§ 213 Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse muutmine
§ 214 Apellatsiooni ja kassatsiooni kriminaalkohtumenetluse seadustiku muutmine
§ 215 Tsiviilkohtumenetluse seadustiku muutmine
§ 216 Halduskohtumenetluse seadustiku muutmine
NB! Muudetud Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 25. 03. 2004. a kohtuotsusega nr 3-4-1-1-04 (avaldatud 14. 04. 2004. a - RT III 2004, 9, 96), jõustumise aeg 25. 03. 2004.
(1) Väärteoasja menetletakse teo toimepanemise koha järgi.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud taotluse lahendab kohtuväline menetleja või kohus määrusega.
(1) Väärteoasja või väärteoasjas tehtud lahendi peale esitatud kaebust arutab see maa- või linnakohus, kelle tööpiirkonnas on kohtuväline menetleja viinud kohtuvälise menetluse lõpule või teinud lahendi.
Kohtumenetluses on kohtumenetluse pooled menetlusosaline ja kohtuväline menetleja.
(2) Menetlusalusel isikul on õigus kaitsjaga ühendust võtta alates tema kinnipidamisest või muu esimese menetlustoimingu tegemisest. Menetleja peab isiku kinnipidamisel või muu esimese menetlustoimingu tegemisel võimaldama menetlusalusel isikul kasutada temal olemasolevaid sidevahendeid kaitsjaga ühenduse võtmiseks. Kaitsja võib osaleda menetlustoimingu tegemisel, kuid tema mitteilmumine ei peata menetlustoimingu tegemist.
1) võtta osa menetlusest alates menetlusaluse isiku kinnipidamisest või muu esimese menetlustoimingu tegemisest;
(1) Kui kohus leiab, et menetlusaluse isiku olulised huvid võivad kohtumenetluses jääda kaitseta tema maksujõuetuse tõttu, võib ta määrata isikule kaitsja riigi kulul.
Kui kohus tühistab väärteo eest karistuse määramise otsuse ja lõpetab väärteomenetluse ning kohtuvälises menetluses võttis selle asja arutamisest osa menetlusaluse isiku kaitsja, võib kohus isiku taotlusel otsustada kaitsjale makstud tasu temale hüvitada riigi- või kohaliku eelarve vahenditest.
(1) Kui kohtuvälise menetleja ametnik või kohtunik ei ole taandunud käesoleva seadustiku § 25 lõikes 1 sätestatud taandumisalusel, võib menetlusosaline esitada tema taandamise taotluse. Taotlus kohtuvälise menetleja ametniku või kohtuniku taandamiseks esitatakse viivitamata pärast taandamise alusest teada saamist.
7) isik, kelle suhtes alustatakse või on alustatud väärteomenetlust, on surnud.
(2) Alaealise kohta, kes ei olnud õigusvastast tegu toime pannes süüvõimeline, koostab kohtuväline menetleja või kohus määruse väärteoasja materjali üleandmise kohta alaealiste komisjonile.
§ 30. Väärteomenetluse lõpetamine otstarbekuse kaalutlusel ja väärteoga tekitatud kahju hüvitamise korral
Menetleja võib väärteomenetluse lõpetada:
4) väärteoasja nimetus;
3) toimetatakse kinnipeetud isik asja arutamiseks viivitamata maa- või linnakohtusse, kui isik on toime pannud väärteo, mille eest võib kohaldada aresti, selle kohta on koostatud väärteoprotokoll ja muud menetlusdokumendid ning isik loobub väärteoasjas kirjaliku vastulause esitamisest.
1) politsei-, piirivalve- ja tolliametnik;
(1) Karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364) §-des 159, 164–168, § 218 lõikes 1, §-des 267, 269, 271 ja 342 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur.
(3) Karistusseadustiku §-s 262 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur ja valla- või linnavalitsus.
(5) Karistusseadustiku §-s 276 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Politseiamet, politseiprefektuur, Keskkriminaalpolitsei, Julgestuspolitsei, Kaitsepolitseiamet, Piirivalveamet, Tolliamet, Päästeamet, Maksuamet ja Keskkonnainspektsioon.
(6) Karistusseadustiku § 277 lõikes 1 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur, Julgestuspolitsei, Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet, Tolliamet ja Päästeamet.
(7) Karistusseadustiku §-s 278 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur ja Päästeamet.
(8) Karistusseadustiku §-s 279 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur ja riikliku järelevalve pädevusega asutused.
(9) Karistusseadustiku §-s 282 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Siseministeerium.
(11) Karistusseadustiku §-s 352 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon, Päästeamet ja politseiprefektuur.
(12) Karistusseadustiku § 353 lõigetes 1 ja 3 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon, Taimetoodangu Inspektsioon ja liiklusnõuete osas politseiprefektuur.
(3) Üldmenetlust kohaldatakse, kui:
11) menetlusalusele isikule mõistetud rahatrahvi määr või karistusseadustiku § 63 lõike 2 kohaldamisel rahatrahvi määr seadussätte alusel, mis näeb ette raskeima karistuse, või karistusseadustiku § 63 lõike 3 kohaldamisel rahatrahvi määrad iga väärteo eest eraldi;
16) teave sellest, et rahatrahv tuleb tasuda panka otsuse kättesaamisest alates 15 päeva jooksul, näidates ära panga nimetuse, koodi, arvelduskonto valdaja nimetuse ja arvelduskonto numbri, millele rahatrahv tuleb kanda;
(1) Kui kohtuvälise menetleja ametnik tuleb väärtegu menetledes järeldusele, et teos on kuriteo tunnused, saadetakse väärteoasja materjal viivitamata prokurörile kriminaalmenetluse alustamise otsustamiseks. Asja materjali võib prokurörile üle anda kuni väärteo eest karistamise otsuse tegemiseni.
(3) Kui isik on pannud toime mitu väärtegu, koostatakse üks protokoll.
(6) Väärteoprotokolli lõpposas märgitakse, et menetlusalusel isikul ja tema kaitsjal on õigus esitada kohtuvälisele menetlejale väärteoasjas vastulause ja tõendid ning tutvuda kohtuvälise menetleja juures väärteotoimikuga 15 päeva jooksul, alates väärteoprotokolli koopia kättesaamisest.
(4) Kui väärteoasja lahendamine on seaduse alusel kohtuvälise menetleja pädevuses, peab kohtuvälise menetleja lahend olema menetlusosalisele kohtuvälise menetleja juures kättesaadav 30 päeva möödudes väärteoprotokolli koopia menetlusalusele isikule või tema kaitsjale kätteandmisest alates.
(2) Kui kohtuväline menetleja teeb väärteomenetluse lõpetamise määruse alla 14-aastase isiku kohta, järgitakse käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 sätestatut.
11) menetlusalusele isikule mõistetud rahatrahvi määr või karistusseadustiku § 63 lõiget 2 kohaldades rahatrahvi määr seadussätte alusel, mis näeb ette raskeima karistuse või karistusseadustiku § 63 lõiget 3 kohaldades rahatrahvi määrad iga väärteo eest eraldi;
17) teave sellest, et rahatrahv tuleb täies ulatuses tasuda panka 15 päeva jooksul, alates päevast, mil kohtuvälise menetleja otsus on kohtuvälise menetleja juures tutvumiseks kättesaadav, näidates ära panga nimetuse, koodi, arvelduskonto valdaja nimetuse ja arvelduskonto numbri, millele rahatrahv tuleb kanda;
(5) Kui kohtuväline menetleja teeb väärteomenetluse lõpetamise määruse alla 14-aastase isiku kohta, järgitakse käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 sätestatut.
(2) Kaebuse kohtuvälises menetluses tehtud väärteomenetluse lõpetamise määruse peale võib esitada 15 päeva jooksul, alates määruse koopia kättesaamisest.
Kohtumenetluse pooled, tunnistaja, tõlk ja ekspert kutsutakse maa- või linnakohtusse, järgides käesoleva seadustiku §-de 40 ja 41 sätteid.
(2) Käesoleva seadustiku § 29 lõike 1 punktides 2–7 sätestatud alustel teeb kohus väärteomenetluse lõpetamise määruse. Kui kohus teeb väärteomenetluse lõpetamise määruse alla 14-aastase isiku kohta, järgitakse käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 sätestatut.
9) kas mõista karistus karistusseadustiku § 63 lõike 2 või 3 kohaselt.
3) menetlusalusele isikule mõistetud rahatrahvi määr või, karistusseadustiku § 63 lõiget 2 kohaldades, rahatrahvi määr seadussätte alusel, mis näeb ette raskeima karistuse, või karistusseadustiku § 63 lõiget 3 kohaldades, rahatrahvi määrad iga väärteo eest eraldi;
10) teave sellest, et rahatrahv tuleb tasuda panka 15 päeva jooksul, alates päevast, mil kohtuotsus on kohtumenetluse pooltele kohtus tutvumiseks kättesaadav, näidates ära panga nimetuse, koodi, arvelduskonto valdaja nimetuse ja arvelduskonto numbri, millele rahatrahv tuleb kanda;
11) teave sellest, et kohtuotsus pööratakse täitmisele, kui päevast, mil kohtuotsus on kohtumenetluse pooltele kohtus tutvumiseks kättesaadav, on möödunud 15 päeva ja menetlusalune isik ei ole rahatrahvi täies ulatuses tasunud või kui menetlusalune isik või tema kaitsja ei ole otsuse peale kaebust esitanud.
(5) Kui apellatsiooniõigusest loobusid käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 ettenähtud korras kõik apellandid või ükski kohtumenetluse pool ei teatanud käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 3 ettenähtud tähtajaks oma soovist kasutada apellatsiooniõigust, märgitakse kohtuotsuses üksnes käesoleva seadustiku §-des 109 ja 111 esitatud andmed.
(6) Kohtuotsus ja kohtuotsuse lõpposa pannakse väärteotoimikusse.
8) kas väärteomenetlus ei kuulu lõpetamisele käesoleva seadustiku §-s 30 sätestatud alustel.
(5) Kui kassatsiooniõigusest loobusid käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 ettenähtud korras kõik menetlusosalised või ükski neist ei teatanud käesoleva seadustiku lõike 4 punktis 3 ettenähtud tähtajaks oma soovist kasutada kassatsiooniõigust, märgitakse kohtuotsuses üksnes käesoleva seadustiku §-des 109 ja 111 loetletud andmed.
(6) Kohtuotsus ja selle lõpposa pannakse väärteotoimikusse.
(7) Maa- või linnakohtu kohtuotsust ei saa apellatsiooni korras vaidlustada.
(8) Maa- või linnakohtu kohtuotsuse võib vaidlustada kassatsiooni korras käesoleva seadustiku 14. peatüki 1. jao kohaselt.
3) maa- või linnakohtule esitamata tõenditele, kui põhjendatakse, et neid ei olnud võimalik varem esitada. Kui apellant taotleb maa- või linnakohtus juba üle kuulatud tunnistajate ülekuulamist, peab ta põhjendama, et nende kordusülekuulamine on olulise tähtsusega, ja tasuma tunnistajate kutsumisega seotud kulud.
Ringkonnakohtu kohtuotsuse või selle lõpposa kuulutamisel järgitakse käesoleva seadustiku § 135 lõigetes 1–6 sätestatut.
(2) Kassatsiooni esitamise õigus on kohtumenetluse pooltel advokaadist esindaja vahendusel.
(3) Kassatsiooni esitanud kohtumenetluse poolt esindav advokaat on kassatsioonimenetluses kassaator.
§ 161. Kassatsiooni käiguta jätmine Riigikohtus
Riigikohus jätab kassatsiooni oma määrusega käiguta, kui:
3) kassaator ei ole kassatsioonis tuvastatud puudusi määratud tähtajaks kõrvaldanud ega põhjendanud nende kõrvaldamata jätmist.
(2) Kassatsioonivastusele kirjutab alla kohtumenetluse poole advokaadist esindaja.
(2) Kohtukutse saadetakse kassaatorile ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajatele.
(3) Kui kassaator ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajad on kutse kätte saanud, ei takista nende mitteilmumine asja arutamist.
2) selgitab, kas kassaator ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajad on istungile ilmunud, ning kontrollib nende volitusi;
4) teeb teatavaks kohtukoosseisu, kassaatori, teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajate nimed ning küsib, kas neil on taandamis- või muid taotlusi;
(1) Pärast väärteoasja materjali ettekandmist kuulab kohus ära kohtuistungile ilmunud kassaatori ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajate arvamused, alustades kassaatorist.
(2) Kohtul on õigus kassaatorit ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajaid küsitleda.
4) kassaatori ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajate kohtuistungil esitatud arvamused;
6) muu asjaolu, mis on toonud kaasa ebaõige kohtulahendi tegemise.
10) kaebemenetluses maa- või linnakohtus kaebuse või ringkonnakohtus apellatsiooni käiguta või läbi vaatamata jätmise määrus;
(1) Määruskaebuse võib esitada:
1) kohtumenetluse pool – kümne päeva jooksul, alates vaidlustatava kohtu määruse tegemisest;
2) menetlusväline isik – kümne päeva jooksul, alates päevast, mil ta sai vaidlustatavast kohtu määrusest teada või pidi teada saama.
(2) Kui kohus tunnistas väärteoasjas tehtud määrusega kohaldamisele kuuluva õigustloova akti Eesti Vabariigi põhiseadusega vastuolus olevaks ja jättis selle kohaldamata, arvestatakse määruskaebuse esitamise tähtaega kohaldamata jäetud õigustloova akti kohta Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve korras tehtud otsuse kuulutamisest.
(1) Kohtuvälises menetluses tehtud otsus või määrus jõustub, kui selle peale ei ole kaebust esitatud ja kaebuse esitamise tähtaeg on möödunud.
(2) Kohtuotsus või määrus jõustub, kui seda ei saa vaidlustada muul viisil kui teistmismenetluses, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 ettenähtud juhul.
(4) Kohtu määrus või kohtuvälise menetleja määrus, mida ei saa vaidlustada, jõustub selle tegemisest.
(2) Kohtuvälise menetleja otsus või kohtuotsus süüdlase karistamise kohta pööratakse täitmisele selle jõustumise päevast või väärteoasja apellatsiooni- või kassatsiooniastmest tagastamise päevast alates kolme päeva jooksul.
3) süüdlane on tasunud rahatrahvi täies ulatuses 15 päeva jooksul, alates päevast, mil kohtuotsus on kohtumenetluse pooltele kohtus kättesaadav.
§ 206. Konfiskeerimise täitmisele pööramine
(1) Kui seadusega ei sätestata teisiti, saadab kohtulahendit või kohtuvälise menetleja lahendit täitmisele pöörav menetleja konfiskeeritava aine või eseme asukoha järgsele maavalitsusele kaaskirjaga:
1) kohtuotsuse või määruse või kohtuvälise menetleja otsuse või määruse koopia märkega selle jõustumise kohta;
2) menetlusdokumendi koopia konfiskeeritava aine või eseme kohta.
(2) Konfiskeeritud ja riigi omandisse läinud vara võõrandamise, võõrandamisest saadud raha eelarvest seaduslikule valdajale tagastamise ning kiiresti riknevate asitõendite hindamise, võõrandamise ja hävitamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
(1) Kui isikult, kelle suhtes on väärteomenetlus lõpetatud, on ära võetud dokumente või asju, saadab kohtuotsust täitmisele pöörav maa- või linnakohus jõustunud lahendi asjaomasele asutusele nende dokumentide või asjade tagastamiseks omanikule või seadusjärgsele valdajale.
§ 210. Väärteo eest karistusena kohaldatud rahatrahvi täitmise tähtaja pikendamine
(1) Mõjuvatel põhjustel võib maa- või linnakohus või kohtuväline menetleja oma määrusega kohtutäituri avalduse alusel pikendada väärteo eest karistusena kohaldatud rahatrahvi tervikuna või ositi tasumise tähtaega kuni kuus kuud.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määruse koopia saadab kohus või kohtuväline menetleja kohtutäiturile ja süüdlasele.
§ 213. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse muutmine
Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse (RT I 1993, 37, 558; 1999, 82, 755; 2000, 51, 322; 2001, 82, 489; 100, 642; 2002, 29, 174; 36, 220) § 18 lõike 1 punktis 8 asendatakse sõnad «kassatsioonkaebus ei ole menetlusluba saanud» sõnadega «kassatsioonkaebust ei võetud menetlusse».
§ 214. Apellatsiooni ja kassatsiooni kriminaalkohtumenetluse seadustiku muutmine
Apellatsiooni ja kassatsiooni kriminaalkohtumenetluse seadustikus (RT I 1993, 50, 695; 1994, 3, 15; 86/87, 1487; 1996, 6, 101; 31, 631; 48, 943; 1998, 17, 265; 51, 756; 1999, 16, 271; 2000, 35, 222; 40, 249; 58, 376; 86, 542; 2001, 53, 306 ja 313; 2002, 29, 174) tehakse järgmised muudatused:
2) paragrahvi 38 lõikes 3 ja § 42 lõikes 1 asendatakse sõnad «Riigikohtu loakogu» sõnaga «Riigikohus»;
3) paragrahv 48 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§48. Kassatsioonkaebuse menetlusse võtmine
(1) Kassatsioonkaebuse menetlusse võtmise otsustab Riigikohus menetlusosalisi välja kutsumata ühe kuu jooksul, arvates kaebuse saamisest.
(2) Riigikohus võtab kassatsioonkaebuse menetlusse, kui:
(3) Süüdimõistetu, tema seadusliku esindaja või kaitsja kaebus ja prokuröri protest, milles vaidlustatakse käesoleva seadustiku § 32 lõikes 3 nimetatud ringkonnakohtu otsust, võetakse menetlusse, olenemata käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud asjaoludest.
(4) Kassatsioonkaebuse menetlusse võtmise või võtmata jätmise otsustab Riigikohus oma määrusega. Menetlusse võtmise määrust ei põhjendata. Kassatsioonkaebuse menetlusse võtmata jätmisel märgitakse määruses ära kaebuse menetlusse võtmata jätmise alus. Määruse koopia saadetakse kaebuse või protesti esitajale.»;
4) paragrahvi 49 lõikes 1 asendatakse sõnad «menetlusloa andmisest» sõnadega «kassatsioonkaebuse või protesti menetlusse võtmisest»;
5) paragrahvi 77 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(2) Riigikohtule esitatav erikaebus ja -protest võetakse menetlusse olenemata käesoleva seadustiku § 49 lõikes 2 nimetatud asjaoludest ja nad määratakse läbivaatamisele viie päeva jooksul, arvates nende saabumisest.»;
6) paragrahv 774 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§774. Teistmisavalduse menetlusse võtmine
(1) Teistmisavalduse menetlusse võtmise otsustab Riigikohus kahe kuu jooksul, arvates teistmisavalduse saabumisest.
(2) Teistmisavalduse menetlusse võtmise või võtmata jätmise otsustab Riigikohus oma määrusega. Määrust ei põhjendata. Määruse koopia saadetakse avaldajale.
1) Riigikohus leiab, et teistmisavaldus ei vasta käesoleva seadustiku §-s 772 sätestatud tingimustele;
2) teistmisavaldus on esitatud käesoleva seadustiku §-s 773 sätestatud tähtaegu rikkudes ja Riigikohus ei ole teistmisavalduse esitamise tähtaega ennistanud, leides, et tähtaeg on mööda lastud mõjuval põhjusel;
3) Riigikohus on varem jätnud samas kriminaalasjas samal alusel esitatud teistmisavalduse menetlusse võtmata;
(4) Teistmisavalduse menetlusse võtmisel Riigikohus:
2) võib peatada kohtuotsuse või -määruse täitmise teistitavas kriminaalasjas.»;
7) paragrahvi 778 pealkiri ning lõiked 1 ja 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§778. Avalduse menetlusse võtmine
(1) Kohtuvea parandamiseks tuleb taotleda avalduse menetlusse võtmist ja tasuda käesoleva seadustiku §-s 43 sätestatud kautsjon.»;
«(5) Avaldus võetakse menetlusse käesoleva seadustiku §-s 48 sätestatud alustel ja korras.»
§ 215. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku muutmine
Tsiviilkohtumenetluse seadustikus (RT I 1998, 43–45, 666; 108/109, 1783; 1999, 16, 271; 31, 425; 2000, 51, 319; 55, 365; 2001, 21, 113; 34, 186; 53, 313; 93, 565; 2002, 29, 174) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 56 lõike 3 kolmas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«Kui kaebust menetlusse ei võeta, arvatakse kautsjon kohtu määruse alusel riigituludesse.»;
2) paragrahv 337 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§337. Asja menetlusse võtmise kord
(1) Asja Riigikohtu menetlusse võtmise otsustab Riigikohus oma määrusega.
(2) Asja menetlusse võtmisel võib Riigikohus kohtuotsuse täitmise peatada, samuti hagi tagada.»;
3) paragrahvi 342 lõike 1 punkt 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«8) asja menetlusse võtmise taotlus;»;
4) paragrahvides 346–348 ja 369 asendatakse läbivalt sõna «loakogu» sõnaga «Riigikohus» vastavas käändes;
5) paragrahv 349 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§349. Asja menetlusse võtmine
(1) Riigikohus võtab asja menetlusse, kui kaebuses esitatud väited võimaldavad arvata, et ringkonnakohus on vääralt kohaldanud materiaalõiguse normi või on oluliselt rikkunud protsessiõiguse normi, mis võis kaasa tuua ebaõige kohtulahendi.
(2) Riigikohus ei võta hindamisele kuuluvat hagi menetlusse, kui kassaator vaidlustab ringkonnakohtu otsust väiksemas ulatuses kui Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga 10-kordne alammäär.
(3) Riigikohus võtab asja menetlusse, olenemata käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud asjaoludest, kui Riigikohtu otsus on oluline seaduse ühetaolise kohaldamise seisukohalt.
(4) Kui üks asi kahest või enamast ühel ajal Riigikohtus menetlusse võtmiseks esitatud ühetaolisest asjast võeti menetlusse, võetakse menetlusse ka ülejäänud asjad.
(5) Riigikohus otsustab asja menetlusse võtmise protsessiosalisi välja kutsumata. Asja menetlusse võtmine otsustatakse pärast käesoleva seadustiku §-des 347 ja 348 nimetatud dokumentide vahetamist. Kui Riigikohtule on dokumente vahetamata selge asja menetlusse võtmise taotluse põhjendamatus, võib Riigikohus oma määrusega jätta asja menetlusse võtmata dokumente eelnevalt vahetamata.
(6) Asja menetlusse võtmise otsustab Riigikohus oma määrusega kolme kuu jooksul kaebuse saamisest. Määrust ei põhjendata.
(7) Kui asja menetlusse ei võeta, tagastatakse kohtutoimikud vastavatesse kohtutesse ja kaebus ühes asja menetlusse võtmata jätmise määrusega jääb ringkonnakohtu toimikusse.
(8) Asja menetlusse võtmata jätmisel märgitakse määruses ära asja menetlusse võtmata jätmise alus. Määruse ärakiri saadetakse teadmiseks kassaatorile ja vastustajale. Vastustajale ei saadeta määruse ärakirja, kui Riigikohus on jätnud asja menetlusse võtmata kassatsioonkaebuse ärakirja vastustajale saatmata.»;
6) paragrahvi 350 lõikes 1 ja § 352 lõikes 1 asendatakse sõnad «menetlusloa andmist» sõnadega «asja menetlusse võtmist»;
7) paragrahvi 368 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«5) avalduse menetlusse võtmise taotlus;»;
8) paragrahv 370 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§370. Teistmisavalduse menetlusse võtmine
Riigikohus võtab teistmisavalduse menetlusse, kui teistmisavalduses esitatud asjaolud võimaldavad arvata, et tegemist on seaduses sätestatud teistmise alusega.»;
9) paragrahvi 371 lõikes 1 asendatakse sõnad «Menetlusloa saanud» sõnadega «Menetlusse võetud»;
10) paragrahvi 373 lõikes 1 asendatakse sõna «menetlusluba» sõnadega «avalduse menetlusse võtmist».
§ 216. Halduskohtumenetluse seadustiku muutmine
Halduskohtumenetluse seadustikus (RT I 1999, 31, 425; 33, õiend; 40, õiend; 96, 846; 2000, 51, 321; 2001, 53, 313; 58, 355; 2002, 29, 174) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvides 57–59 ja 78 asendatakse läbivalt sõnad «Riigikohtu loakogu» või «loakogu» sõnaga «Riigikohus» vastavas käändes;
2) paragrahv 60 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§60. Kaebuse menetlusse võtmine
(6) Riigikohus võib kassatsioonkaebuse esitaja taotlusel või oma algatusel kohtuotsuse täitmise peatada.»;
3) paragrahvi 62 lõikes 1 asendatakse sõnad «menetlusloa andmisest» sõnadega «asja menetlusse võtmisest»;
4) paragrahv 79 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§79. Teistmisavalduse menetlusse võtmine
Riigikohus võtab teistmisavalduse menetlusse käesoleva seadustiku § 75 lõikes 2 sätestatud alustel ja § 60 lõigetes 3–6 sätestatud korras.»;
5) paragrahvi 80 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«Menetlusse võetud teistmisavalduse vaatab Riigikohtu halduskolleegium läbi kahe kuu jooksul avalduse menetlusse võtmisest arvates.»;
6) paragrahvi 90 lõike 2 kolmas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«Riigituludesse arvatakse kautsjon ka siis, kui kassatsioonkaebust või erikaebust või teistmis- või kohtuvea parandamise avaldust ei võetud menetlusse.»

matches:
§ 161
§ 206
§ 210
§ 213
§ 214
§ 215
§ 216
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 25
kohus
§ 30
§ 218
§ 277
§ 353
§ 63
§ 63
§ 29
§ 63
§ 63
§ 29
§ 29
kohus
kohus
§ 29
§ 63
§ 63
§ 63
§ 135
§ 161
Riigikohus
kohus
kohus
§ 206
§ 210
kohus
§ 213
§ 18
§ 214
§ 42
Riigikohus
Riigikohus
§ 32
Riigikohus
§ 49
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 215
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 352
Riigikohus
§ 216
Riigikohus
Riigikohus
§ 75
§ 60


Mitteresidendist füüsilise isiku tulu maksustamine Eestis
Raamatupidaja.ee • 16. november 2005
Kes on mitteresidendist füüsilised isikud?
Füüsilisi isikuid, kes ei vasta ühelegi tulumaksuseaduse § 6 lg-s 1 sätestatud kriteeriumile (elukoht, Eestis viibitud aeg, Eesti riigiteenistujad), loetakse Eestis mitteresidentideks. Mitteresidentide tulu maksustamisel lähtutakse Eestis nn tuluallika printsiibist, st mitteresidentidest füüsiliste isikute tulu kuulub Eestis maksustamisele vaid juhul, kui tuluallikat võib lugeda Eestis asuvaks. Tuluallika põhisel maksustamisel võetakse tulumaksu ainult vastavast tuluallikast saadud tulude osas.
Millised tulud on Eestis maksustatavad?
Tulumaksuseaduse 5.peatükk sätestab mitteresidentide tulu maksustamise reeglid. Tulumaksuseaduse §-s 29 on toodud mitteresidentide Eestis maksustamisele kuuluvate tulude ammendav loetelu. Tulumaksuseaduse §-s 30 on loetletud need mitteresidendid, kelle tulu ei maksustata tulumaksuga ning §-s 31 on eraldi välja toodud mitteresidentide poolt teenitud tululiigid, mida Eestis tulumaksuga ei maksustata. Tulumaksuseaduse §-i 31 silmas pidades on oluline mainida, et lisaks sealkirjeldatud maksustamisele mittekuuluvatele tululiikidele ei kuulu Eestis maksustamisele ka sellised tululiigid, mida mitteresident on küll Eestist saanud, kuid mida §-s 29 loetletud ei ole.
Kuidas toimub tulumaksu tasumine?
Reeglina toimub mitteresidendist füüsilise isiku Eestist teenitud tulude maksustamine tulumaksu kinnipidamise teel (TMS § 41). Nii on väljamakse tegija kohustatud tulumaksu kinni pidama mitteresidendist füüsilisele isikule makstavalt:
palgalt või teenustasult (TMS § 29 lg 1); juhtimis- või kontrollorgani liikme tasult (TMS § 29 lg 2); ettevõtlustasult (TMS § 29 lg 3); rendi- või litsentsitasult (TMS § 29 lg 6); intressidelt osas, mis ei vasta turutingimustele (TMS § 29 lg 7); pensionitelt ja stipendiumitelt, kultuuri-, spordi- ja teadusalastelt preemiatelt, toetustelt ja abirahadelt ning loteriivõitudelt, vanemahüvitiselt, kindlustushüvitistelt ja pensionifondi väljamaksetelt (TMS § 29 lg 9); esinemistasudelt (TMS § 29 lg 10)
Oluline on siinjuures märkida, et mitteresidentide nimetatud tululiikide maksustamise õigust on mitmel juhul kitsendatud, mistõttu iga väljamakse maksustamisel tuleb lähtuda konkreetses seadusesättes toodud tingimustest. Nii maksustatakse näiteks Eestis mitteresidendi poolt saadud juhtimis- ja kontrollorgani liikme tasusid vaid juhul, kui väljamakse on tehtud Eesti residendist juriidilise isiku poolt (TMS § 29 lg 2). Kuidas mõjutavad maksustamist topeltmaksustamise vältimise lepingud?
Mitteresidentide maksustamisel tuleb silmas pidada, et riikidevaheliste tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingutega piiratakse paljudel juhtudel Eesti õigust mitteresidendi tulude maksustamisel. Nimekirja riikidest, kellega Eestil on kehtiv maksuleping ning maksulepingute tekstid leiate lingi \'Topeltmaksustamise vältimise lepingud\' alt. Maksulepingutes toodud soodustuste saamiseks kasutatakse vormi TM3.
Millal tekib mitteresidendist füüsilisel isikul Eestis tulude deklareerimise kohustus?
Kui mitteresidendist füüsiline isik on teeninud Eestist palgatulu või teenustasusid, rendi- või litsentsitasusid, intresse, pensione, stipendiume ning kultuuri-, spordi- või teadusalaseid preemiaid, toetusi ja abirahasid, loteriivõite, kindlustushüvitisi ja pensionifondi väljamakseid või esinemistasu, mis § 29 lõigete 1, 6, 7, 9 või 10 alusel on Eestis maksustatav tulu, kuid millelt väljamakse tegija ei ole tulumaksu kinni pidanud (ilma, et maksuleping sellekohase õiguse annaks), on väljamakse saaja kohustatud esitama Maksuametile tuludeklaratsiooni vormil A1 maksustamisperioodi nimetatud tulude kohta hiljemalt maksustamisperioodile järgneva aasta 31. märtsiks (TMS § 44 lg 5.1).
Samuti on mitteresidendil kohustus deklareerida kasu Eestis asuva vara võõrandamisest ning ettevõtlustulu (vt allpool).
Vormil V1 deklareeritakse mitteresidendi kasu Eestis asuva vara võõrandamisest (TMS § 44 lg 4), kui võõrandatud vara on loetletud tulumaksuseaduse § 29 lg-s 4 või kui mitteresident on saanud Eesti juriidiliselt isikult § 29 lg-s 5 nimetatud väljamakseid. Tuludeklaratsioon maksustamisele kuuluva kasu kohta tuleb Maksuametile esitada hiljemalt järgmise aasta 31. märtsiks. Mitteresidendi poolt kinnisasja, ehitise või korteri kui vallasasja võõrandamisel tuleb tuludeklaratsioon esitada kuu aja jooksul pärast tehingu toimumist. Tuludeklaratsioon esitatakse võõrandatud vara või § 29 lõikes 5 nimetatud väljamakse teinud isiku asukohajärgsele Maksuameti kohalikule asutusele.
Kasu või kahju vara müügist on müüdud vara soetamismaksumuse ja müügihinna vahe. Maksumaksjal on õigus kasust maha arvata vara müügiga otseselt seotud dokumentaalselt tõendatud kulud.
Mitteresidendist füüsiline isik, kes on Eesti äriregistrisse kantud või tegevuskohajärgses maksuameti kohalikus asutuses registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana, on tulumaksuseaduse § 44 lg 5 kohaselt kohustatud maksustamisperioodi ettevõtlustulude kohta (§ 29 lõige 3) esitama tuludeklaratsiooni vormil E1. Tuludeklaratsioon esitatakse ettevõtluse toimumise koha asukohajärgsele Maksuameti kohalikule asutusele maksustamisperioodile järgneva kuue kuu jooksul. Ettevõtluse lõpetamise korral enne maksustamisperioodi lõppu tuleb tuludeklaratsioon esitada kahe kuu jooksul, arvates tegevuse lõpetamisest.
Maksumaksja võib ettevõtlustulust maha arvata kõik maksustamisperioodi jooksul tema poolt tehtud dokumentaalselt tõendatud ettevõtlusega seotud kulud. Kulu on ettevõtlusega seotud, kui see on tehtud maksustamisele kuuluva ettevõtlustulu saamise eesmärgil või on vajalik või kohane sellise ettevõtluse säilitamiseks või arendamiseks ning kulu seos ettevõtlusega on selgelt põhjendatud, samuti kui see tuleneb töötervishoiu ja tööohutuse seadusest.
Kui mahaarvamiste summa ületab maksumaksja maksustamisperioodi ettevõtlustulu, võib ettevõtlustulu ületava kulude summa tulumaksuseaduse §-i 37 kohaselt maha arvata kuni seitsme järgneva maksustamisperioodi ettevõtlustulust.


text:
rendilepingu pikenemine ja pikendamine
3-2-1-21-05 Riigikohus 23.03.2005
Rendilepingu lõppemisel RenS § 17 lg 1 alusel renditud vara väljaostmise tõttu rentniku poolt, ei pea rentnik renditud asja rendileandjale tagastama ja renditud ruumide omandamisega omandab rentnik ka tehtud parendused.
Teistsuguse kokkuleppe puudumisel kestavad rendilepingu lõppemisel edasi need lepingust tulenevad kohustused, mis olid enne poolte kokkulangemist muutunud sissenõutavaks, st mille täitmist võis teine pool juba nõuda. Esmajoones on sellisteks kohustusteks sissenõutavad rahalised kohustused, mh kokkulepe hüvitise maksmise kohta, mis on sissenõutavaks muutumisel realiseerunud ja seega muutunud võlgniku isiklikuks kohustuseks.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-124-01.
3-2-1-114-01 Riigikohus 01.10.2001
Apellatsioonikohtul tuleb lahendada küsimus, kas hagejale kuuluvad jätkuvalt rendilepingu järgi rentniku õigused või mitte. Kui ROS § 20 lg 2 on põhiseadusevastane, siis läksid sõlmitud rendilepingust tekkinud õigused ja kohustused kuni 16.06.2000 kehtinud ROS § 21 alusel üle kostjale, Rahvusooperile Estonia. Kui ROS § 20 lg 2 ei ole põhiseaduse vastane, siis rendileping lõppes ja puudub alus selle kehtivuse tunnustamiseks. Apellatsioonikohtul tuleb tuvastada, kas nimetatud sätted on vastuolus põhiseadusega ja sellest lähtuvalt vaidlus lahendada.
Ringkonnakohus leidis ekslikult, et kuna asja omanik on riik, siis ei saa nõuet rendilepingu tunnustamiseks ja selle täitmiseks esitada vara tiitlipärase valdaja vastu. RenS § 5 lg 1 kohaselt saab rendileandjaks olla ka rendile antava vara tiitlipärane valdaja.
3-2-1-43-99 Riigikohus 06.04.1999
RenS § 18 p 3 annab rendileandjale õiguse nõuda lepingu ennetähtaegset lõpetamist, kui rentnik ei ole tasunud renti kolme kuu jooksul tasumise tähtaja möödumise päevast arvates, kui lepingus ei ole ette nähtud teist tähtaega, mitte aga õigust lepingu ühepoolseks lõpetamiseks.
3-2-1-84-97 Riigikohus 27.08.1997
Rendilepingu saab ennetähtaegselt lõpetada vaatamata rentniku poolt rendivõlgnevuse hilisemale tasumisele.
3-2-1-68-97 Riigikohus 22.05.1997
RenS § 18 p 3 kuulub kohaldamisele, kui kohus tuvastab, et rentnik ei ole tasunud renti kolme kuu jooksul.
III-2/1-52/94 Riigikohus 07.12.1994

matches:
Riigikohus
§ 17
Riigikohus
§ 20
§ 21
§ 20
§ 5
Riigikohus
§ 18
Riigikohus
Riigikohus
§ 18
kohus
Riigikohus


Kärla valla heakorraeeskirja kehtestamine – Riigi Teataja
Kärla valla heakorraeeskirja kehtestamine
Kärla valla heakorraeeskirja kehtestamine - sisukord
§ 3 Heakorra nõuete täitmist tagavad keelud
§ 4 Heakorranõuded avalikus kohas
§ 5 Vallavalitsuse kohustused heakorra tagamisel
§ 6 Kinnistu omaniku kohustused heakorra tagamisel
§ 8 Tehnovõrgu omaniku kohustused heakorra tagamisel
§ 9 Loomapidaja kohustused heakorra tagamisel
§ 10 Küttekolde välise tule tegemine kinnistul ja avalikus kohas
§ 11 Küttekolde välise tule tegemine metsa või muu taimestikuga kaetud alal
RT IV, 06.06.2018, 53
Vastu võetud 24.05.2010 nr 13
RT IV, 26.11.2013, 66
24.05.2018 RT IV, 06.06.2018, 13 09.06.2018
(1) Kärla valla (edaspidi vald) heakorraeeskirja (edaspidi eeskiri) eesmärgiks on koos riigi vastavate õigusaktidega tagada valla haldusterritooriumil puhtus ja heakord ning säästev elukeskkond.
(2) Eeskiri on täitmiseks ja kohustuslik kõigile Kärla valla territooriumil viibivatele ja tegutsevatele isikutele ning kinnis- või vallasvara omanikele, samuti omanike poolt asja valdama, haldama või kasutama volitatud isikutel.
1) kinnistu – juriidilise või füüsilise isiku omandis või kasutuses olev maa-ala, millega on võrdsustatud territoorium, krunt, maaüksus, katastriüksus ja maatüki olulised osad;
2) omanik – füüsiline või juriidiline isik, kelle omandis on maa või ehitised või kelle kasuks on seatud hoonestusõigus;
3) avalik koht – on üldiseks liikumiseks ja kasutamiseks mõeldud igasugune territoorium, hoone, rajatis või ruum (nii teed, tänavad, hoovid, haljasalad, pargid, terviserajad, parklad, kalmistud, ametiasutused, haridus-, tervishoiu- ja kultuuriasutused, toitlustusettevõtted, kauplused, spordihooned, ühissõidukid jms);
4) grafiti – illegaalne omaniku loata hoone seinale, müüridele jm joonistatud või värviga pihustatud tekst ja pildid;
5) heakorratööd – tolmu, liiva, prahi ja lume koristamine ning libedustõrje teostamine, muru ja rohu niitmine, puude ja põõsaste okste kärpimine ning mahalangenud puulehtede vms koristamine;
6) avalik lõke – avalikkusele suunatud üritusel lõkke tegemine;
7) tuleohtlik aeg metsa ja muu taimestikuga kaetud alal algab kevadel pärast lume sulamist ning lõpeb sügisel vihmaste ilmade saabumisel. Tuleohtliku aja alguse ja lõpu määrab igal aastal Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituut ning teavitab sellest avalikkust massiteabevahendite kaudu;
8) tuleohtlikuks alaks loetakse metsa ja kuivanud taimestikuga kaetud ala ning turbapinnasega ala.
§ 3. Heakorra nõuete täitmist tagavad keelud
2) hoonete, rajatiste, müüride, jäätmemahutite, mängu- ja spordiväljakute inventari, piirdeaedade, teede, liikluskorraldusvahendite, ühistranspordipeatuste ootekodade vms sodimine, määrimine või mistahes muul viisil kahjustamine;
3) kahjustada ja lõhkuda pargi – või muud avalikku kohta paigaldatud inventari;
4) üldkasutataval maa-alal teekatte, murukamara, lillede, põõsaste, hekkide või puude vigastamine ja kahjustamine, sealhulgas tarade, traatide, siltide või muu sellise kinnitamine puude külge;
5) omavoliliselt püstitada ja lammutada ehitisi ning rajatisi, sealhulgas muuta ehitise välisilmet;
6) panna maha jäätmeid ja prügi selleks mitte ettenähtud kohta;
7) omavoliliselt täita pinnasekraave;
8) kütte-, ehitus- või muu materjali hoidmine ja ladustamine väljaspool kinnistu piire ja inimeste või vara ohustaval viisil. Erandkorras, kui kinnistu seda ei võimalda, on lubatud tahke kütuse, ehitusmaterjali jms mahalaadimine avalikule territooriumile tingimusel, et eelpool nimetatu teisaldatakse ja territoorium heakorrastatakse mõistliku aja jooksul ning sellega ei takistata liiklust ega ohustata inimeste vara;
9) matta jäätmeid pinnasesse, välja arvatud kompostimine, kui sellega ei tekitata kahju ümbritsevale keskkonnale või pinnasele;
10) tekitada ülenormatiivset müra, vibratsiooni või tolmu;
11) sõita ja parkida mootorsõidukeid (ka haagiseid) parkides, haljasaladel, laste mänguväljakutel, spordiplatsidel, kalmistutel, terviseradadel ja teistes selleks mitte ettenähtud kohtades;
12) veekogudes ja veekogude ääres pesta liiklusvahendeid, masinaid, mahuteid ja muid esemeid;
13) telkimine ja ööbimine avalikus kohas, välja arvatud selleks ettenähtud kohad;
14) omavoliliselt välja panna teadet või kuulutust selleks mitte ettenähtud avalikku kohta;
15) teha omaniku loata grafitit;
16) teostada kaevetöid kaeveloa, ehitusloa või kirjaliku nõusolekuta;
17) põletada kulu, põhku ja rohket suitsu tekitavat risu.
§ 4. Heakorranõuded avalikus kohas
Heakorranõuded avalikus kohas on:
1) avalikku kohta tohib tõkkepiirdeid, reklaamtahvleid, viitasid, vitriine ja teisaldatavaid väikevorme paigaldada ning teha grafiteid vallavalitsuse kirjalikul loal ning nende korrasoleku tagab omanik;
2) [Kehtetu - RT IV, 06.06.2018, 13 - jõust. 09.06.2018]
3) müügi- või teeninduspunkti omanik on kohustatud varustama müügi- või teeninduspunkti nõuetele vastava jäätmemahutiga ning hoidma pidevalt korras müügi- või teeninduspunkti ümbruse vähemalt 10 meetri ulatuses;
4) avalikus kohas sportimine ja mängimine on lubatud, kui see ei sega kaasinimesi, ei kahjusta haljasala ega häiri liiklust;
5) koorma vedaja peab kinnitama ja katma koorma nii, et see väldiks materjalide ja tolmu sattumist teele. Vedaja peab koristama peale- ja mahalaadimisel või sõidu ajal mahapudenenud esemeid, materjalid vms ning laadimise järgselt tagama viivitamatult laadimiskoha (tee, teeperve või teega piirneva ala) korrastamise. Ohtlikust reostusest tuleb viivitamatult teatada Lääne-Eesti Päästekeskuse Saaremaa päästeosakonda ja vallavalitsust;
6) põllumajandustööde tegijad peavad tagama, et ei toimuks teepeenarde, kraavide, sõidu- ja teiste teede risustamist, reostamist või kahjustamist. Risustus või reostus tuleb likvideerida viivitamatult;
7) avalikus kohas paikneva mängu-, spordiväljaku ning väikevormide omanik või haldaja on kohustatud neid hooldama ja remontima, ohtlikud mänguvahendid ja väikevormid tuleb demonteerida või tagada ohutus muul viisil.
§ 5. Vallavalitsuse kohustused heakorra tagamisel
Vallavalitsuse kohustus on:
1) tagada vallale kuuluvate kohalike teede, tänavate, parklate ning nende ääres paiknevate ühistranspordi ootekodade korrashoid ning teehooldustööde läbiviimine. Ühistranspordi ootekojad peavad olema varustatud vajaliku hulga istepinkide ja jäätmemahutitega;
2) tagada pargi, parklate, haljasalade, spordiplatside, kalmistute ja muude avalike kohtade korrashoid;
3) paigaldada parki, haljasaladele, spordiplatsidele või muudesse avalikesse kohtadesse jäätmemahuteid ja neid regulaarselt tühjendada.
§ 6. Kinnistu omaniku kohustused heakorra tagamisel
1) tagama kinnistul üldise puhtuse ja korra, sealhulgas piirdeaedade, väravate ning hoonete fassaadielementide ja vihmaveesüsteemide korrashoiu;
2) hoidma korras kinnistu, koristama prahi, tegema umbrohutõrjet, niitma muru ja rohu, pügama heki ning korraldama põõsaste ja puuokste kärpimist, mis kasvavad väljaspoole kinnistu piire ja varjavad, takistavad jalakäijate või sõidukite liiklust;
3) tagama, et kinnistu oluliste osade sh ehitiste ja kinnistul asuvate vallasasjade seisund ei ohusta teisi isikuid, vara või keskkonda;
4) puhastama (sealhulgas võsast) regulaarselt ja korras hoidma kinnistul asuvad kraavid ja truubid;
5) mitte kahjustama ja risustama kinnistut läbivat avalikku teed ja selle kaitsevööndit;
6) remontima või kehtestatud korras lammutama kinnistul asuvad ja ümbruskonna välisilmet rikkuvad ja lagunenud ehitised;
7) kõrvaldama ehitiselt lume ja jääpurikad, varisemisohtlikud kivid, plaadid jms ning tagama nende tööde tegemise ajal ohutuse, tähistades vajadusel eelnevalt ohtliku töötsooni;
8) tagama korterelamute trepikodade korrasoleku ja pimedal ajal nende valgustamise;
9) tagama talvisel ajal üldkasutatava hoone juurdepääsu ja välistrepi puhastamise jääst ja lumest ning vajadusel nende libedustõrje;
10) tagama loomakasvatushoone vastavuse sanitaar-, tuleohutus- ja keskkonnakaitsenõuetele, hoidma selle ümbruse korras ning vältima ümbruse saastumist virtsa ja sõnnikuga;
11) tähistama ja säilitama kinnistu piirimärgid;
12) kinnistu reostamisel või risustamisel on reostaja või risustaja kohustatud selle koheselt puhastama. Kui reostajat või risustajat ei ole võimalik kindlaks teha, peab ala koristama kinnistu omanik;
13) kasutusel mitteoleva ehitise omanik on kohustatud tagama ehitise ja sinna juurde kuuluva krundi heakorra ning vältima ehitise varisemisohtlikkust, sulgema sissepääsud ehitisse ja krundile.
Ehitus-, remondi- ja kaevetöö tegija kohustused:
1) võtma ehitus- ja kaevetööde tegemiseks vallavalitsuselt sellekohase loa;
2) tagama tööde piirkonnas ohutuse;
3) hoidma korras ja puhastama objekti juurdepääsuteed ning piirnevad sõiduteed;
4) kindlustama ehitusobjekti territooriumilt väljuvate sõidukite rehvide puhtuse vältimaks objektilt pori ja prahi sattumist ümbritsevale territooriumile, sõiduteele ning naaberkinnistule;
5) pärast tööde lõpetamist objektil taastama haljastuse ning teede seisundi vastavalt vallavalitsuse poolt antud tähtajale.
§ 9. Loomapidaja kohustused heakorra tagamisel
Loomapidaja kohustused on:
1) kariloomade ja kodulindude pidamine on lubatud vaid loomapidamiseks sobilikes kohtades, kus selline tegevus on kooskõlas maakasutuse sihtotstarbega ja on välistatud reostuse sattumine põhjavette ja veekogudesse;
2) loomade pidamisega kaasnevate jäätmete (nt virtsa ja sõnniku) hoidmine on lubatud vaid sellekohast kasutusluba omavates hoonetes ja rajatistes, et oleks tagatud sanitaar- ja veterinaarnõuded;
3) karjatatavaid loomi tuleb karjatada viisil, mis välistaks loomade sattumise kolmandatele isikutele kuuluvatele kinnistutele või avalikuks kasutamiseks mõeldud teedele. Vajadusel tuleb karjatamiseks kasutatav ala piirata aia või elektrikarjusega;
4) loomapidaja on kohustatud vältima avalike teede ja kohtade reostamist ning isikute ja liikluse häirimist loomade poolt ning viivitamatult likvideerima loomapidamisega tekkinud reostuse;
5) loomi ja linde ei tohi pidada koolide, lasteasutuste, toitlustusäride, kaupluste ja teiste ühiskondlike hoonete vahetus läheduses (lähemal kui 50 meetrit).
§ 10. Küttekolde välise tule tegemine kinnistul ja avalikus kohas
(1) Põlevmaterjali jäätmeid põletada ning lõket või muud küttekoldevälist tuld võib teha väljaspool ehitisi tuulevaikse ilmaga selleks kohandatud mittepõleval alusel või taimestikust puhastatud minaraalpinnasel tuletöö üle järelvalvet teostava isiku juureolekul. Tuli peab paiknema vähemalt 15 m kaugusel mis tahes ehitisest või põlevmaterjali lahtisest hoiukohast ja vähemalt 50 m kaugusel metsast.
(2) Aastaringselt on keelatud põletada olmejäätmeid (prügi), ohtlikke jäätmeid ja rohket suitsu tekitavaid jäätmeid (näit. märjad puulehed jms). Kuivade aiajäätmete, okste ja võsa põletamise nõuded on sätestatud Kärla valla jäätmehoolduseeskirjas.
(3) Avaliku lõkke tegemise peab selle korraldaja eelnevalt kooskõlastama Päästeameti ja vallavalitsusega. Avaliku lõkke tegemise koht peab paiknema mistahes ehitisest, põlevmaterjali hoiukohast või metsast vähemalt 50 m kaugusel.
(4) Tule tegemisel tuleb arvestada tuule tugevust ja suunda. Arvestada tuleb ka lõkkest lenduda võivate sädemetega.
(5) Pärast prahi põletamist ning lõkke või muu koldevälise tule tegemist tuleb põlemisjäägid hoolikalt kustutada veega ülevalamise või mulla, liivaga katmise teel.
(6) Teisaldatav grill- või suitsuahi või muu samalaadne ese peavad mis tahes ehitisest või põlevmaterjali hoiukohast asuma vähemalt 5 m kaugusel. Nimetatud esemed peavad kasutamise ajal olema pideva järelkontrolli all. Pärast töö lõppemist tuleb küttel lasta täielikult ära põleda või põlemisjäägid veega kustutada.
§ 11. Küttekolde välise tule tegemine metsa või muu taimestikuga kaetud alal
(1) Eeskirja nõuete rikkumise eest karistatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 66² alusel.
(2) Lõikes 1 nimetatud alusel toimepandud väärteo kohtuvälised menetlejad on vallavalitsus ja politseiprefektuur.
(3) Järelvalvet eeskirja täitmise üle teostavad vastavalt oma pädevusele vallavalitsus, Keskkonnainspektsioon ja politseiprefektuur.
(5) Määrus jõustub 1. juunil 2010. a.


Reklaami paigaldamine ja reklaamimaksu kehtestamine Kose vallas – Riigi Teataja
Reklaami paigaldamine ja reklaamimaksu kehtestamine Kose vallas
Reklaami paigaldamine ja reklaamimaksu kehtestamine Kose vallas - sisukord
§ 4 Reklaami paigaldamise õigus
§ 5 Paigaldusloa taotlus
§ 6 Paigaldusloa väljaandmine ja väljaandmisest keeldumine
§ 7 Reklaami paigaldaja kohustused ja õigused
§ 8 Paigaldusloa kehtetuks tunnistamine
§ 9 Maksuobjekt ja reklaamimaksu maksja
§ 10 Maksumäär
§ 11 Reklaampinna suurus ja maksusumma arvutamine
§ 12 Maksustamisperiood
§ 13 Maksudeklaratsioon ja maksu tasumine
RT IV, 28.09.2017, 15
Vastu võetud 21.09.2017 nr 155
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 5 lg 2, § 22 lõike 1 punkti 2 ja 3, § 36 lg 1, „Kohalike maksude seaduse“ § 2 lõike 1, § 3, § 5 punkti 5 ja § 10, „Reklaamiseaduse“ § 2 lg 1 p 3, § 13 lg 1 ja § 30 lg 2 p 4 alusel.
Käesoleva määrusega sätestatakse reklaamimaksu kehtestamise ja selle maksmise kord ning reklaami paigaldamisele esitatavad nõuded Kose valla haldusterritooriumil.
1) reklaam (sh kuulutus) on teave, mis on avalikustatud mis tahes üldtajutaval kujul, tasu eest või tasuta, teenuse osutamise või kauba müügi suurendamise, ürituse edendamise või isiku käitumise avalikes huvides suunamise eesmärgil;
2) reklaamimaks (edaspidi maks) – tasu reklaami avalikustamise eest;
3) maksuobjekt – maksustamisele kuuluv reklaam, mida eksponeeritakse Kose valla haldusterritooriumil füüsilise või juriidilise isiku poolt;
4) maksumaksja – maksuobjekti otsene valdaja (reklaami paigaldaja) või avalikustaja;
5) maksuhaldur – Kose Vallavalitsus;
6) maksudeklaratsioon – reklaamimaksudeklaratsioon, mille reklaami avalikustaja esitab maksuhaldurile ja mis on reklaamimaksu arvutamise aluseks;
7) maksuperiood – ajavahemik, millal reklaami eksponeeritakse;
8) majandus- või kutsetegevuse koht – koht, kus vahetult pakutakse ja müüakse kaupa või vahetult pakutakse ja osutatakse teenust;
9) reklaamipind – tasapinnaline või ruumiline objekt, mis paigaldatakse Kose valla haldusterritooriumile avalikkusele suunatud reklaami eksponeerimise eesmärgil. Reklaampind määratakse tasapinnalise reklaami puhul avalikkusele suunatud tervikliku reklaami pindalaga ja ruumilise reklaami puhul avalikkusele suunatud vaadete arvutuslike pindaladega;
10) statsionaarne reklaam – reklaam, mis on paigaldatud spetsiaalselt selleks ehitatud vundamendiga maa või ehituskonstruktsioonidega hoone või rajatise külge;
11) mittestatsionaarne reklaam – reklaam, mis on paigaldatud olemasolevate vundamentide, lahtiselt tõstetud betoonplokkide, ehituskonstruktsioonide külge;
12) mobiilne reklaam – sõiduk, haagis või muu välireklaami edastamiseks kohandatud seade, mille abil välireklaami edastatakse;
13) välireklaam – avalikus kohas asuv või avalikust kohast jälgitav reklaam;
14) sotsiaalreklaam - reklaam, mille eesmärk on saavutada hinnangute andmise kaudu inimese käitumine avalikes huvides ja milles teatud probleemile keskendudes ei pakuta kaubamärgipõhist, vaid üldist lahendit;
15) reklaami paigaldusluba – Kose Vallavalitsuse poolt antud vastav korraldus.
4) isiku majandus- või kutsetegevuses kasutatava sõiduki tähistust selle isiku nime, kontaktandmete, kaubamärgi, domeeninime ja tegevusalaga.
(2) Reklaami paigaldamisel tuleb järgida reklaamiseadusest tulenevaid üldnõudeid, keeldusid ja piiranguid.
(3) Välireklaamkandja peab olema ohutu inimese elule, tervisele ja varale ning keskkonnale, sealhulgas:
1) välireklaamkandja peab olema tugevalt kinnitatud või turvaliselt paigutatud ehituslikult kindlale pinnale;
2) valgustatud välireklaamkandja puhul peavad olema tarvitusele võetud meetmed, mis väldivad elektrist tulenevaid ohte ja vähendavad elektromagnetilisi häireid;
3) ekraani vahendusel reklaami edastamine ei tohi häirida inimeste rahu;
4) välireklaamikandja peab paigutama nii, et see ei sega inimeste ja sõidukite liiklemist, samuti tuleb paigaldamisel arvestada liiklusseaduses §53 sätestatud nõudeid;
5) mobiilset reklaami ei või paigutada kõnniteele või haljasalale.
§ 4. Reklaami paigaldamise õigus
(1) Reklaami paigaldamise õiguslikuks aluseks on Kose Vallavalitsuse poolt väljastatav reklaami paigaldusluba (edaspidi paigaldusluba).
(2) Paigaldusluba on nõutav statsionaarse ja mittestatsionaarse reklaami paigaldamiseks Kose valla territooriumil, välja arvatud juhtudel, kui reklaam on paigaldatud:
1) ehitisele, kus reklaami avalik esitaja tegutseb või selle juurde kuuluvale krundile;
2) vastavalt Kose Vallavalitsuse loale toimuvatel kultuuri-, spordi- ja heategevuslikel üritustel loas reguleeritud korras.
§ 5. Paigaldusloa taotlus
(1) Paigaldusloa saamiseks esitab avalikustaja Kose Vallavalitsusele käesoleva määruse lisas 2 oleva vormikohase taotluse.
2) reklaami kande- või kinnituskonstruktsiooni projekt või joonis;
3) reklaami hoonele paigutamisel fassaadi joonis või foto koos paigalduskoha ja antud fassaadil olemasolevate reklaamide äranäitamisega ning hoone valdaja kooskõlastus;
4) reklaami paigalduskoha territooriumi või rajatise omaniku või valdaja kirjalik nõusolek, kaasomandi puhul kõikide kaasomanike kooskõlastus;
5) asendiplaan/geoalus koos asukoha äranäitamisega, maa-aluste kommuni-katsioonide olemasolul kommunikatsiooni valdajate kooskõlastus;
6) Muinsuskaitseameti kirjalik kooskõlastus muinsuskaitsealale, selle kaitsevööndisse ja kinnismälestisele reklaami paigaldamiseks;
7) tehnovõrgu omaniku või valdaja kirjalik nõusolek reklaami paigaldamiseks tehnovõrgu kaitsevööndisse;
8) tee kaitsevööndi maa omaniku kirjalik nõusolek, tema seatud tingimused, teabevahendi joonis ja paigutamise skeem liiklusvälise teabevahendi paigaldamiseks tee kaitsevööndisse.
§ 6. Paigaldusloa väljaandmine ja väljaandmisest keeldumine
(1) Vallavalitsus väljastab paigaldusloa hiljemalt 10 tööpäeva jooksul arvates nõuetekohaste lisadega esitatud paigaldusloa taotluse registreerimisest. Puuduste korral esitatud dokumentides, teatab vallavalitsus sellest reklaami paigaldajale hiljemalt 5 tööpäeva jooksul, määrates tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
4) puuduvad käesoleva määruse § 5 lõike 2 nimetatud kooskõlastused;
6) reklaami paigaldamise taotleja omab varasemaid reklaamimaksu võlgasid või on eelnevalt rikkunud käesolevat määrust.
(4) Paigaldusloa andmisest keeldumise põhjuste kohta annab Kose Vallavalitsus motiveeritud vastuse 10 tööpäeva jooksul arvates taotluse esitamise kuupäevast.
§ 7. Reklaami paigaldaja kohustused ja õigused
4) maha võtma reklaami ja korrastama kasutuses olnud maa-ala või pinna paigaldusloas sätestatud tähtaja möödumisele järgneval tööpäeval või taotlema 10 tööpäeva enne tähtaja möödumist uue paigaldusloa käesoleva määruses sätestatud korras;
§ 8. Paigaldusloa kehtetuks tunnistamine
2) ei ole tähtaegselt täitnud vallavalitsuse tehtud ettekirjutusi;
3) ei ole tähtaegselt esitanud maksudeklaratsiooni;
4) ei ole tähtaegselt tasunud reklaamimaksu vähemalt kolmel järjestikusel korral.
§ 9. Maksuobjekt ja reklaamimaksu maksja
6) kirikute ja koguduste, teatrite, kinode ja muuseumide ning Kose valla haldusterritooriumil korraldatavate näituste, kultuuri-, spordi- ja heategevuslike ürituste reklaam;
9) teave ehituse informatsioonitahvlil ehitusettevõtjale registreeritud kaubamärgi, nime ja kontaktandmete eksponeerimine ehituse piirdel;
10) liiklusmärke liiklusseaduse mõistes ja Eesti standardile EVS 613-2001 „Liiklusmärgid ja nende kasutamine“ vastav teave;
11) sotsiaalreklaam;
12) Kose vallas reklaamitavat tegevust alustavad füüsilised ja juriidilised isikud esimese tegevusaasta jooksul.
(3) Kose vallas registreeritud ja siin püsivalt tegutseval ettevõttel on õigustaotleda vallavalitsuselt maksusoodustust oma tegevuse reklaamimiseks Kose vallas.
(4) Vallavalitsusel on õigus eespool nimetamata juhtudel ja maksumaksja poolt esitatud põhjendatud taotluse alusel anda maksusoodustusi või maksust vabastada.
§ 10. Maksumäär
(1) Üldine maksumäär reklaampinna ühe ruutmeetri kohta on 0,1 eurot kalendripäevas.
2) mittestatsionaarselt paigaldatud reklaami ja mobiilse reklaami maksustamisel;
3) omavoliliselt paigaldatud reklaami või reklaami, mille eksponeerimise tähtaeg on möödunud, tähtaega ületava eksponeerimise aja eest.
4) Suurüritustel eksponeeritavad reklaamid tasustatakse vallavalitsuse ja ürituse korraldaja kokkuleppel.
§ 11. Reklaampinna suurus ja maksusumma arvutamine
2) ruumilise reklaami puhul objekti pinnalaotuse suuruse järgi;
(4) Iga reklaamikandja reklaami kandev külg maksustatakse eraldi
§ 12. Maksustamisperiood
§ 13. Maksudeklaratsioon ja maksu tasumine
(1) Maksumaksja, kes paigaldab reklaami, on kohustatud hiljemalt kolmandal tööpäeval pärast reklaami paigaldamist esitama maksuhaldurile vormikohase maksudeklaratsiooni. Maksudeklaratsioon saadetakse posti teel, elektroonilist andmesidet kasutades või antakse üle maksuhalduri ametiruumides. Maksuhaldur teeb maksudeklaratsioonile märke selle vastuvõtmise kohta.
(2) Maksudeklaratsiooni alusel arvutab maksuhaldur tasumisele kuuluva maksusumma kogu maksuperioodi kohta ja saadab selle kohta maksumaksjale maksuteate hiljemalt 30 päeva enne maksu tasumise tähtaega.
(3) Erinevatele reklaamipindadele paigaldatud sama reklaami kohta võib esitada ühe maksudeklaratsiooni.
(4) Maksudeklaratsiooni võib esitada kuni 12 kuu kohta. Reklaami paigaldamisel pikemaks tähtajaks esitatakse 12 kuu möödumisel uus maksudeklaratsioon lõikes 1 kehtestatud korras.
(5) Maksudeklaratsiooni esitamata jätmisel määrab tasumisele kuuluva maksusumma maksuhaldur vastavalt maksukorralduse seadusele.
(6) Kui maksumaksja ei ole tasunud reklaamimaksu määrusega sätestatud tähtpäevaks, on ta kohustatud arvestama ja tasuma tähtpäevaks tasumata maksusummalt intressi. Intressi arvutatakse alates päevast, mis järgneb päevale, mil maksu tasumine määruse järgi pidi toimuma., kuni tasumise päevani, viimane kaasa arvatud. Intress arvutatakse maksukorralduse seaduses sätestatud määraga.
(7) Maksudeklaratsiooni vorm on ära toodud käesoleva määruse lisas 1.
(2) Omavoliliselt paigaldatud reklaami või reklaami, mille paigaldamise loas märgitud tähtaeg on möödunud, eksponeerimisel rakendatakse maksuhalduri ettekirjutuse alusel kolmekordset maksumäära aja eest, mil puudus reklaami paigaldusluba.
(3) Omavoliliselt paigaldatud reklaam või reklaam, mille paigaldamise loas märgitud tähtaeg on möödunud, kuulub likvideerimisele maksuhalduri poolt määratud tähtajaks reklaami paigaldaja kulul.
(5) Kui reklaami avalikustaja ei ole üle kolme kuu tühjalt seisvat või omavoliliselt paigaldatud reklaamikandjat demonteerinud pärast ettekirjutuses määratud tähtaega, on maksuhalduril reklaamikandja demonteerimise õigus. Reklaami paigaldaja ei saa sel juhul esitada nõudeid reklaamile või reklaamikandjale tekitatud kahjustuste kohta. Demonteerimise kulud nõuab maksuhaldur sisse reklaami avalikustajalt. Kui omavolilise reklaami paigaldaja ei ole teada või ei ole teada tema asukoht, nõutakse vastavad kulud sisse rajatise, reklaamikandja või territooriumi omanikult, millele reklaam on paigaldatud.
(6) Maksudeklaratsiooni, dokumentide, asjade või muu teabe tähtpäevaks esitamata jätmise, maksuhalduri juures enda registreerimata jätmise, maksuhaldurile valeandmete, teadvalt ebaõigete dokumentide esitamise, arvestuse pidamise nõuete eiramise, maksuhalduri korralduse täitmatajätmise või muul viisil maksuhalduri tegevuse takistamise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut; sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, - karistatakse rahatrahviga kuni 3200 eurot.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud väärtegudele kohaldatakse maksukorralduse seaduse, karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid ning väärteo kohtuväline menetleja on maksuhaldur.
(8) Käesolevas määruses sätestatud reklaami paigaldamise nõuete ja reklaami avalikustaja õiguste ja kohustuste rikkumise eest karistatakse reklaamiseaduse ja teeseaduse alusel.
(1) Tunnistada kehtetuks Kose Vallavolikogu 19.04.2012 määrus nr 99 „Reklaami ja kuulutuse kooskõlastamise, paigaldamise kord ja tasumäärad Kose vallas“.
(2) Kinnitada reklaamimaksu deklaratsiooni vorm vastavalt lisale 1.
(3) Kinnitada reklaami paigaldamise taotluse vorm vastavalt lisale 2.
(4) Enne määruse jõustumist reklaami paigaldamiseks välja antud load kehtivad neis märgitud tingimustel kehtivuse tähtaja lõpuni või loa kehtetuks tunnistamiseni.
(5) Vallavalitusel edastada määrus elektroonilisel teel Maksu- ja Tolliametile veebilehel avalikustamiseks.
(6) Määrus jõustub 1.01.2018.
Lisa 2 Reklaami paigaldamise taotlus


Norme di utilizzo del cimitero di Koigi 2011 | Licodu
Home » Estonia Leggi » Norme di utilizzo del cimitero di Koigi 2011
Väljaandja: Koigi Vallavolikogu
Redaktsiooni jõustumise kp: 01.01.2012
Avaldamismärge: RT IV, 20.10.2012, 5
Vastu võetud 08.12.2011 nr 20
() Käesolev eeskiri reguleerib Koigi valla hallata oleva kalmistu haldamist ja kasutamist.
() Käesolevas eeskirjas kasutatavad mõisted on samatähenduslikud kalmistuseaduses toodud mõistetega, kui käesolevas eeskirjas ei ole märgitud teisiti.
§ 3. Kalmistute haldamine, hooldamine ja andmete kogumine
(1) Koigi valla haldusterritooriumil asuvat kalmistut haldab ning kalmistu hooldaja määrab Koigi Vallavalitsus (edaspidi haldaja).
(2) Koigi Vallavalitsus korraldab kalmistuseadusest tuleneva kohustuse koguda kalmistule maetud isikute, hauaplatside ja hauaplatside kasutajate kohta andmeid vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
§ 4. Hauaplats, selle taotlemine ja kasutusse andmine
(1) Matja soovi kohaselt eraldatakse kas ühe- või mitmekohaline hauaplats (nn pereplats).
3) kolme hauakohaga hauaplats 3,75 x 2,50 m.
(4) Hauaplatsi saamiseks esitab matja haldajale vastava taotluse, mille vormi kehtestab haldaja. Hauaplats eraldatakse kas kirstus või urnis matmiseks.
(5) Matjal, kes ei soovi matmiskoha eraldamist, on võimalik puistata tuhk tuhapuistealale, mille määrab kindlaks kalmistu haldaja.
(6) Hauaplatsi eraldamisel sõlmib kalmistu haldaja matjaga matmiskoha kasutamise lepingu (edaspidi kasutusleping). Kasutuslepingu vormi kinnitab haldaja.
§ 5. Hauaplatsi kasutamise tähtaeg ning selle pikendamise tingimused ja kord
() Hauaplatsi kasutusleping sõlmitakse tähtajatu. Hauaplatsi, mille kasutusleping on lõpetatud, võtab kalmistu haldaja arvele kui kasutajata hauaplatsi.
§ 6. Hauaplatsi kasutamisõiguse ennetähtaegse lõpetamise tingimused ja kord
(1) Hauaplatsi kasutaja võib kasutuslepingu erakorraliselt ühepoolselt üles öelda, esitades kalmistu haldajale kirjalikult kasutuslepingu ülesütlemise avalduse.
(2) Kalmistu haldaja ütleb kasutuslepingu erakorraliselt ühepoolselt üles kui hauaplats on tunnistatud hooldamata hauaplatsiks vastavalt käesolevale eeskirjale.
§ 7. Matmise kord
(1) Loa matmiseks annab kalmistu hooldaja kalmistuseaduses nõutud dokumentide alusel.
(2) Matmisloa väljastamisel teeb kalmistu haldaja kalmistu hooldaja teate alusel kande hauaregistrisse ja kalmistuplaanile.
(3) Kirstuga matmisel peab haua sügavus olema 1,5–2 meetrit maapinnast. Urniga matmisel peab matmise sügavus olema vähemalt 1 meeter. Kui haua kaevamisel tuleb välja varem maetu säilmeid, siis tuleb need matta sama haua põhja kaevatud süvendisse, tervena säilinud kirst jäetakse puutumata.
(4) Kirstuga maetava surnu pealematmine ei või toimuda varem kui 20 aasta möödumisel viimasest matmisest samale kohale.
§ 8. Kalmistu tööaeg
() Kalmistu on avatud ööpäevaringselt.
§ 9. Kalmistu heakorra nõuded
3) istutada puid ja põõsaid ning rajada hekke kalmistu haldaja kooskõlastuseta;
§ 10. Hauaplatsi hooldamise nõuded ja kord
() Hauaplatsi hooldamise eest vastutab hauaplatsi kasutaja. Hauaplats peab vastama järgmistele nõuetele:
§ 11. Hooldamata hauaplatsi arvelevõtmise ja taaskasutusse andmise kord
§ 12. Hauatähise ja piirde paigaldamise, eemaldamise ja ümberpaigaldamise kord
(1) Hauaplats peab olema tähistatud risti, hauaplaadi, -kivi, -samba või muu tähisega. Hauatähised, rajatised ja haljastus peavad asuma hauaplatsi piirides.
(2) Hauaplatsile paigutatud hauatähised ja -rajatised (piirdeaed, betoonrant, äärekivi jms) loetakse hauaplatsi kasutaja omandiks.
(2) Järelevalvet eeskirja täitmise üle teostab Koigi Vallavalitsuse poolt nimetatud ametiisik.
() Senisel hauaplatsi kasutajal on kohustus esitada kalmistu haldajale taotlus kasutuslepingu sõlmimiseks kolme aasta jooksul pärast eeskirja jõustumist. Kalmistu haldaja tagab pärast andmete kontrollimist esitatud taotluste alusel lepingute sõlmimise hiljemalt viie aasta jooksul arvates eeskirja jõustumisest.
() Määrus jõustub 01.01.2012.a.


Keskkonnaministri 27. detsembri 2006. a määruse nr 88 „Metsa majandamise eeskiri“ muutmine – Riigi Teataja
Keskkonnaministri 27. detsembri 2006. a määruse nr 88 „Metsa majandamise eeskiri“ muutmine
RTL 2009, 11, 130
Vastu võetud 19.01.2009 nr 7
Määrus kehtestatakse «Metsaseaduse» § 25 lõigete 5 ja 7; § 28 lõike 81; § 29 lõigete 3 ja 6; § 30 lõike 7; § 31 lõike 3; § 33; § 40 lõigete 4–7 ja 11; § 43 lõike 3 alusel.
§ 1. Keskkonnaministri 27. detsembri 2006. a määruses nr 88 «Metsa majandamise eeskiri» (RTL 2007, 2, 16; 75, 1299) tehakse järgmised muudatused:
«Määrus kehtestatakse «Metsaseaduse» § 24 lõigete 6, 7 ja 10; § 25 lõigete 3 ja 7; § 28 lõike 81; § 29 lõigete 3, 5 ja 6; § 30 lõigete 3 ja 7; § 31 lõigete 3 ja 4; § 33; § 40 lõigete 4–7 ja 11; § 43 lõike 3 alusel.»;
2) määruses asendatakse läbivalt sõnad «keskkonnateenistus», «kinnisasja asukohajärgne keskkonnateenistus» ja «maakonna keskkonnateenistus» sõnaga «Keskkonnaamet» vastavas käändes, kui käesolevast paragrahvist ei tulene teisiti;
«Keskkonnaamet on keskkonnaministri volitatud isik «Metsaseaduse» § 25 lõikete 5 ja 6 alusel metsa uuendamise võtete rakendamise ja metsa uuendamise tähtaja pikendamisel.»;
4) paragrahv 3 lõikes 5 asendatakse number «30» numbriga «40»;
« (1) Turberaiet võib teha puistutes, mille enamuspuuliigi keskmine vanus ei ole väiksem eeskirja § 3 lõikes 1 sätestatust.»;
6) paragrahvi 5 lõike 3 esimese veeru teises reas asendatakse numbrid «65–84%» numbri ja sõnadega «65% ja suurem»;
7) paragrahvi 7 punktis 10 jäetakse välja sõnad «või elustiku säilitamiseks jäetud puud»;
8) määrust täiendatakse paragrahviga 71 järgmises sõnastuses
« § 71. Puistud, milles võib teha valikraiet
1A 1 2 3 4 5 5A
Okaspuu- ja kõvalehtpuupuistud 26 24 22 20 18 16 14
Pehmelehtpuu puistud 22 20 18 16 14 12 10
9) paragrahv 12 tunnistatakse kehtetuks;
« § 13. Nõuded säilikpuude ehk elustiku mitmekesisuse tagamiseks jäetavate puude ja nende säilitamise kohta
(4) Säilikpuud koristamisele ei kuulu ja jäävad metsa alatiseks.»;
11) paragrahvi 14 täiendatakse lõike 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Metsa uuendamisel pohla, jänesekapsa-pohla, mustika, jänesekapsa-mustika, jänesekapsa ja sinilille metsakasvukohatüübis võib maapinna ettevalmistamise käigus juurida kuuse kände kogu uuendatava ala ulatuses. Kändude juurimisel on lubatud kahjustada metsamulda sügavamalt kui 30 cm.»;
12) paragrahvi 14 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 18 lõikes 5 asendatakse sõnad «Keskkonnateenistuse juhataja» sõnaga «Keskkonnaamet»;
14) paragrahvi 19 lõike 1 punkti 2 täiendatakse pärast sõnu «metsamulda sügavalt kui 30 cm,» sõnadega «välja arvatud eeskirja § 14 lõikes 11 nimetatud juhul,»;
15) paragrahvi 19 lõike 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 19 täiendatakse lõigetega 3–6 järgmises sõnastuses:
« (3) Metsasihte, kraave, sildu ja truupe on lubatud raietööde käigus kahjustada juhul, kui on tagatud vähemalt ühe järgmise nõude täitmine:
(6) Metsamajanduslike tööde teostamisel tuleb võimaluse korral vältida pärandkultuuri objektide kahjustamisest.»;
17) paragrahvi 22 lõike 2 punkt 2 ja lõike 6 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
« § 23. Metsa majandamise erisused kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljadel
Kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljade sihtmärgialadel ning laskeväljadel tehakse nähtavuse tagamiseks raie, lähtudes raie ulatuse hindamisel kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljadele esitatavatest nõuetest ning kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljade kasutamise korraga kehtestatud ohutusnõuetest, misjärel nimetatud aladel ei ole kohustuslik metsa uuendamise võtete rakendamine ja metsa uuenemine. Nimetatud juhtudel raie tegemisel puistutes, sealhulgas nendes puistutes, mille enamuspuuliigi keskmine vanus on suurem eeskirja § 3 lõikes 1 sätestatust, võib puistu raiejärgne esimese rinde rinnaspindala olla väiksem kui on märgitud määruse lisas 1.»;
19) määruse lisa 4 tekst muudetakse ja asendatakse käesoleva määruse lisa 1 tekstiga.
§ 2. Määrus jõustub 2009. aasta 1. veebruaril.
Määruse lisa on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 22.01.2009. a resolutsioon nr 17-1/09-00453.


Kehtna Vallavalitsuse palgajuhend – Riigi Teataja
Kehtna Vallavalitsuse palgajuhend
Kehtna Vallavalitsuse palgajuhend - sisukord
§ 4 Muutuvpalga määramise alused ja põhimõtted
§ 11 Palga või töötasu arvestamine ja maksmine
RT IV, 29.12.2018, 197
Vastu võetud 13.12.2017 nr 4
RT IV, 29.12.2017, 594
19.12.2018 RT IV, 29.12.2018, 112 01.01.2019
Määrus on antud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 p 36, avaliku teenistuse seaduse § 63 lõike 2 ning Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 141 lõike 13 alusel.
Määrusega kehtestatakse Kehtna Vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi ametiasutus) ametnikele ja töötajatele (edaspidi koos nimetatud teenistuja) palga määramise ja maksmise kord, milles nähakse ette ametikohale vastav põhipalk või põhipalga vahemik, muutuvpalga maksmise tingimused ja kord, muude seadusega sätestatud lisatasude ja hüvitiste maksmise tingimused ja kord ning palga maksmise aeg ja viis.
1) ametiasutus- Kehtna Vallavalitsus;
2) ametijuhend- ameti- või töökoha juhend;
3) teenistuskoht- ametiasutuse teenistuskohtade koosseisus ette nähtud ameti- või töökoht;
4) teenistuja- ametiasutusega avalik- õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev ametnik või eraõiguslikus töösuhtes olev töötaja;
5) ametnik- ametiasutusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev isik, kes teostab avalikku võimu. Ametnik nimetatakse ametikohale ja vabastatakse teenistusest avaliku teenistuse seaduse alusel. Ametniku teenistuskohta nimetatakse ametikohaks;
6) töötaja- ametiasutusega eraõiguslikus töösuhtes olev isik, kes ei teosta avalikku võimu, vaid teeb avaliku võimu teostamist toetavat tööd. Töötaja töötab töölepingu alusel ning tema teenistuskohta nimetatakse töökohaks;
7) palk- ametnikule makstav põhipalk, muutuvpalk, eritingimustes töötamise lisatasu, valveaja lisatasu ning asendustasu;
8) töötasu– töötajale makstav tasu, mis koosneb põhipalgast, muutuvpalgast, eritingimustes töötamise lisatasust, valveaja lisatasust ja asendustasust;
9) põhipalk– teenistuja palga või töötasu fikseeritud osa, mis on määratud teenistuskoha ülesannete ning ametniku teenistusalaste teadmiste, oskuste ja kogemuste põhjal;
10) põhipalga vahemik- teenistuskoha põhipalga alam- ja ülemmäära vahemik;
11) muutuvpalk- teenistuja palga või töötasu ebaregulaarne osa, mida võib maksta tulemuspalgana, lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest või preemiana erakordsete teenistusalaste saavutuste eest;
12) lisatasu täiendavate teenistusülesannete täitmise eest- ametijuhendis või töölepingus sätestamata teenistusülesannete täitmise eest makstav täiendav tasu;
13) preemia- erakordsete teenistusalaste saavutuste eest makstav täiendav tasu;
14) tulemuspalk- poolaasta või aasta töötulemuste hindamise alusel püstitatud eesmärkide saavutamisel konkreetse töö või perioodi erakordse tulemuse või ametiasutusele olulise projekti tulemusliku lõpetamise eest makstav täiendav tasu;
15) asendustasu- puuduva teenistuja ülesannete täitmise eest makstav lisatasu, mida makstakse ajutiselt äraoleva teenistuja asendamise või ajutiselt vaba teenistuskoha ülesannete täitmise eest, kui asendamine ei ole ette nähtud teenistuja ametijuhendis või töölepingus.
(2) Ametniku põhipalk lepitakse kokku ja määratakse ametniku ametisse nimetamisel Kehtna vallavanema (edaspidi vallavanem) käskkirjaga.
(3) Töötaja põhipalk (edaspidi töötasu) lepitakse kokku ning sätestatakse poolte vahel sõlmitud töölepingus.
(5) Ametiasutuse teenistuskohad on jagatud palgagruppideks. Igale teenistuskohale vastab põhipalga vahemik, milles on määratud põhipalga miinimum- ja maksimummäär. Teenistuskohtade põhipalkade vahemikud on järgmised:
Palgagrupp Palgavahemik eurodes, miinimummäär Palgavahemik eurodes, maksimummäär Teenistuskohad/töötajad
I 800 1100 Teenindavad teenistuskohad
II 1000 1500 Spetsialistide teenistuskohad
III 1500 1700 Juhtide teenistuskohad
[RT IV, 29.12.2018, 112 - jõust. 01.01.2019]
(6) Palgagrupis vastavale teenistuskohale ette nähtud palgavahemiku maksimummäärast kõrgemat ja miinimummäärast madalamat põhipalka maksta ei ole lubatud.
§ 4. Muutuvpalga määramise alused ja põhimõtted
2) preemia,
3) lisatasu ajutiste või ühekordsete teenistusülesannete, mida ei ole sätestatud ametijuhendis või töölepingus ning mille maksmise kohustus ei tulene seadustest (eeskätt avaliku teenistuse seadus ja töölepingu seadus), täitmise eest.
(2) Muutuvpalka võib kalendriaasta jooksul teenistuja põhipalgale juurde maksta kuni 20% tema aastasest põhipalgast.
(3) Tulemuspalka võib maksta ühekordse tasuna kord aastas detsembrikuus lõppeva aasta arengu- ja hindamisvestluse tulemuste põhjal.
(7) Muutuvpalga osa maksmise otsustab vallavanem ning vormistab selle käskkirjaga.
Tulemuspalka makstakse ametiasutuse eelarve töötasukuludes erakorralisteks sündmusteks ette nähtud vahendite arvel.
(3) Ettepaneku teenistuja tulemuspalga suuruse kohta teeb teenistuja vahetu juht. Lõpliku otsuse teenistuja tulemuspalga suuruse kohta teeb vallavanem.
(1) Teenistujale lisatasu maksmise ettepaneku teeb vallavanemale teenistuja vahetu juht.
(3) Kirjaliku ettepaneku vallavanemale teenistuja ülesannete panemiseks teisele teenistujale teeb vahetu juht. Ülesannete määramise ja lisatasu maksmise ulatuse otsustab vallavanem lähtuvalt avaliku teenistuse seaduse §-st 57. Puuduva teenistuja asendamisel, kelle palk või töötasu on kõrgem, kui asendajal, makstakse asendajale asendatava teenistuja palka või töötasu. Puuduva teenistuja asendamisel, kelle palk või töötasu on madalam või sama kui asendajal, makstakse asendajale lisatasu kuni 10% puuduva teenistuja põhipalgast.
§ 11. Palga või töötasu arvestamine ja maksmine
(1) Palga või töötasu arvestusperiood on kalendrikuu.
(2) Palka või töötasu arvestatakse ajavahemiku eest, mil teenistuja täitis talle pandud ülesandeid. Kui teenistujale on kehtestatud täistööajast lühem tööaeg, arvestatakse palka proportsionaalselt teenistuses oldud aja eest. Palgast arvestab tööandja maha seadusega ette nähtud maksud ja maksed.
(3) Palka või töötasu makstakse vähemalt üks kord kuus hiljemalt järgneva kuu seitsmendal tööpäeval teenistuja poolt kirjalikult teatatud pangakontole, kui ei ole kokku lepitud teisiti. Pangakonto muutmisest teavitab teenistuja vastava valdkonna eest vastutavat struktuuriüksust kirjalikult.
(4) Teenistujale väljastatakse teatis arvestatud palga, töötasu, puhkusetasu ja neist tehtud kinnipidamiste, teenistuja eest arvestatud sotsiaalmaksu ja töötuskindlustusmakse kohta.