text:
Euroopa Liidu C 142/23.
Kohtuasi C-301/16 P: Euroopa Kohtu (teine koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Apellatsioonkaebus — Kaubanduspoliitika — Dumping — Hiinast pärit solaarklaasi import — Määrus (EÜ) nr 1225/2009 — Artikli 2 lõike 7 punktid b ja c — Turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja — Mõiste endisest mitteturumajanduslikust süsteemist üle kandunud oluline moonutus artikli 2 lõike 7 punkti c kolmanda taande tähenduses — Maksusoodustused)
Kohtuasi C-518/16: Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Sofiyski gradski sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – ZPT AD versus Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite (Eelotsusetaotlus — Riigiabi — Määrus (EÜ) nr 1998/2006 — ELTL artikkel 35 — Maksusoodustuse kujul antud vähese tähtsusega abi — Liikmesriigi õigusnormid, mis jätavad asjaomase maksusoodustuse alt välja investeeringud ekspordiks mõeldud toodete valmistamisse)
Kohtuasi C-126/17: Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 22. veebruari 2018. aasta määrus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – ERSTE Bank Hungary Zrt versus Orsolya Czakó (Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Tarbijakaitse — Direktiiv 93/13/EMÜ — Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes — Artikli 4 lõige 2, artikkel 5 ja artikli 6 lõige 1 — Lepingu põhiobjekti määratlevad tingimused — Välisvaluutapõhine laenuleping — Mõiste koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles ulatus — Lepingu osaline või täielik kehtetus)
Kohtuasi C-336/17 P: Euroopa Kohtu 8. veebruari 2018. aasta määrus – HB jt versus Euroopa Komisjon (Apellatsioonkaebus — Euroopa Kohtu põhikirja artikkel 181 — Institutsiooniõigus — Euroopa Kodanikualgatus Ethics for Animals and Kids — Hulkuvate loomade kaitse — Psühholoogiline mõju täiskasvanutele ja lastele — Keeldumine algatuse registreerimisest seetõttu, et Euroopa Komisjonil puuduvad selles valdkonnas täielikult volitused — Määruse (EL) nr 211/2011 — Artikli 4 lõike 2 punkt b — Artikli 4 lõige 3)
Kohtuasi T-855/16: Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Fertisac versus ECHA (REACH — Tasu aine registreerimise eest — Vähendatud tasumäärad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks — Ettevõtja suurust puudutava deklaratsiooni kontrollimine ECHA poolt — Haldustasu määramise otsus — Soovitus 2003/361/EÜ — Rahaliste ülemmäärade ületamine — Mõiste seotud ettevõtja)
ELT C 134, 16.4.2018
Euroopa Kohtu (suurkoda) 27. veebruari 2018. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus – Portugal) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses versus Tribunal de Contas
(Kohtuasi C-64/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - ELL artikli 19 lõige 1 - Õiguskaitsevahendid - Tulemuslik õiguskaitse - Kohtute sõltumatus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Palga vähendamine liikmesriigi avalikus teenistuses - Eelarvega seotud kasinusmeetmed))
Kaebuse esitaja: Associação Sindical dos Juízes Portugueses
Vastustaja: Tribunal de Contas
ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohtu sõltumatuse põhimõttega ei ole vastuolus Tribunal de Contase (kontrollikoda, Portugal) liikmete suhtes selliste palga vähendamise üldmeetmete kohaldamine nagu need, mida kohaldati põhikohtuasjas ning mis on võetud seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisest tulenevate piirangute ja Euroopa Liidu rahalise abi programmiga.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 27. veebruari 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – The Queen, taotluse alusel, mille esitas: Western Sahara Campaign UK versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
(Kohtuasi C-266/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping - Protokoll, millega määratakse kindlaks lepingus sätestatud püügivõimalused - Lepingu ja protokolli sõlmimise kinnitamise aktid - Protokollis kindlaks määratud püügivõimaluste liikmesriikide vahel jagamise määrused - Kohtualluvus - Tõlgendamine - Kehtivus ELL artikli 3 lõike 5 ja rahvusvahelise õiguse seisukohast - Lepingu ja protokolli kohaldamine Lääne-Saharale ja sellega külgnevatele vetele))
Hageja: The Queen, taotluse alusel, mille esitas: Western Sahara Campaign UK
Kostjad: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
menetluses osales: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)
Kuna ei Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping ega Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline protokoll, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelises kalandusalases partnerluslepingus sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus, ei ole Lääne-Sahara territooriumiga külgnevate vete suhtes kohaldatav, siis ei ole esimese küsimuse kontrollimisel ilmsiks tulnud ühtki asjaolu, mis võiks kahjustada nõukogu 22. mai 2006. aasta määruse (EÜ) nr 764/2006, mis käsitleb selle lepingu sõlmimist, nõukogu 16. detsembri 2013. aasta otsuse 2013/785/EL kõnealuse protokolli sõlmimise kohta ja nõukogu 15. novembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1270/2013 kalapüügivõimaluste jaotamise kohta nimetatud protokolli alusel kehtivust, lähtudes ELL artikli 3 lõikest 5.
Euroopa Kohtu (teine koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
(Kohtuasi C-301/16 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Kaubanduspoliitika - Dumping - Hiinast pärit solaarklaasi import - Määrus (EÜ) nr 1225/2009 - Artikli 2 lõike 7 punktid b ja c - Turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja - Mõiste „endisest mitteturumajanduslikust süsteemist üle kandunud oluline moonutus“ artikli 2 lõike 7 punkti c kolmanda taande tähenduses - Maksusoodustused))
Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Flynn ja T. Maxian Rusche)
Teine menetlusosaline: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (esindajad: advokaadid Y. Melin ja V. Akritidis)
Apellandi toetuseks menetlusse astuja: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (esindajad: advokaat A. Bochon ja solicitor R. MacLean)
Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 16. märtsi 2016. aasta kohtuotsus Xinyi PV Products (Anhui) Holdings vs. komisjon (T-586/14, EU:T:2016:154).
Saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtule.
Euroopa Kohtu (viies koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Naczelny Sąd Administracyjny eelotsusetaotlus – Poola) – Stanisław Pieńkowski versus Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
(Kohtuasi C-307/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2006/112/EÜ - Käibemaks - Artikkel 131 - Artikli 146 lõike 1 punkt b - Artikkel 147 - Ekspordi maksuvabastused - Artikkel 273 - Liikmesriigi õigusnormid, mis seavad maksuvabastuse tingimuseks miinimumkäibe või lepingu sõlmimise ettevõtjaga, kellel on reisijatele käibemaksu tagastamise õigus))
(2018/C 142/06)
Kaebaja: Stanisław Pieńkowski
Vastustaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 131, artikli 146 lõike 1 punkti b ning artikleid 147 ja 273 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt peab reisijate isiklikus pagasis oleva kauba eksporditarne korral maksukohustuslasest müüja eelmise maksustamisaasta käive olema ületanud teatava miinimumsumma või ta peab olema sõlminud lepingu ettevõtjaga, kellel on reisijatele käibemaksu tagastamise õigus, sest juba ainuüksi nende tingimuste täitmata jätmise tõttu on käibemaksuvabastus sellelt tarnelt lõplikult välistatud.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismasi eelotsusetaotlus – Leedu) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos versus Nidera BV
(Kohtuasi C-387/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Artikkel 183 - Enammakstud käibemaksu tagastamine - Hilinenult tagastamine - Liikmesriigi õiguse kohaldamisel tasumisele kuuluva intressi summa - Selle summa vähendamine põhjustel, mida ei saa maksukohustuslasele omistada - Lubatavus - Neutraalne maksustamine - Õiguskindlus))
Hageja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
Kostja: Nidera BV
Menetluses osales: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 183 koostoimes neutraalse maksustamise põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et selle kohaselt ei tohi intressisummat, mida vastavalt liikmesriigi õigusele tuleb harilikult tasuda enammakstud käibemaksu õigel ajal tagastamata jätmise eest, vähendada põhjustel, mis on seotud asjaoludega, mida maksukohustuslasele ei omistata, nagu intressisumma suurus võrreldes enammakstud käibemaksu summaga, tagastamisega viivitamise kestus ja põhjused ning maksukohustuslasele tegelikult tekkinud kahju.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 1. märtsi 2018. aasta otsus – Ice Mountain Ibiza, SL versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
(Liidetud kohtuasjad C-412/16 P ja C-413/16 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Euroopa Liidu kaubamärk - Kujutismärkide ocean beach club ibiza ja ocean ibiza registreerimise taotlus - Varasemad siseriiklikud kujutismärgid OC ocean club ja OC ocean club Ibiza - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Artikli 8 lõike 1 punkt b - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus))
(2018/C 142/08)
Apellant: Ice Mountain Ibiza, SL (esindajad: abogado J. L. Gracia Albero ja abogado F. Miazzetto)
Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: S. Palmero Cabezas ja D. Botis)
Mõista kohtukulud välja Ice Mountain Ibiza SLilt.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus – mobile.de GmbH, varem mobile.international GmbH versus EUIPO, Rezon OOD
(Kohtuasi C-418/16 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Euroopa Liidu kaubamärk - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Artikli 15 lõige 1 - Artikli 57 lõiked 2 ja 3 - Artikkel 64 - Artikli 76 lõige 2 - Määrus (EÜ) nr 2868/95 - Eeskirja 22 lõige 2 - Eeskirja 40 lõige 6 - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Varasemal siseriiklikul kaubamärgil põhinevad kehtetuks tunnistamise taotlused - Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine - Tõend - Taotluste tagasilükkamine - Uute tõendite arvessevõtmine Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonikoja poolt - EUIPO tühistamisosakonna otsuste tühistamine - Tagasisaatmine - Tagajärjed))
(2018/C 142/09)
Apellant: mobile.de GmbH, varem mobile.international GmbH (esindaja: Rechtsanwalt T. Lührig)
Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: M. Fischer), Rezon OOD (esindaja: advokat P. Kanchev)
Mõista Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) ja Rezon ODD kohtukulud välja mobile.de GmbH-lt.
(1) ELT C 419, 14.11.2016.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Sofiyski gradski sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – „ZPT“ AD versus Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite
(Kohtuasi C-518/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Riigiabi - Määrus (EÜ) nr 1998/2006 - ELTL artikkel 35 - Maksusoodustuse kujul antud vähese tähtsusega abi - Liikmesriigi õigusnormid, mis jätavad asjaomase maksusoodustuse alt välja investeeringud ekspordiks mõeldud toodete valmistamisse))
Hageja:„ZPT“ AD
Kostjad: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite
Kolmanda küsimuse kolmanda osa analüüsi käigus ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse [ELTL artiklite 107 ja 108] kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes, artikli 1 lõike 1 punkti d kehtivust mõjutada.
Määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis jätavad vähese tähtsusega abina käsitatava maksusoodustuse alt välja investeeringud, mis tehakse ekspordiga seotud tegevuseks kasutatavasse põhivarasse.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio eelotsusetaotlus – Itaalia) – MA.T.I. SUD SpA versus Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA versus Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
(Liidetud kohtuasjad C-523/16 ja C-536/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Riigihange - Direktiiv 2004/18/EÜ - Artikkel 51 - Pakkumuste nõuetega vastavusse viimine - Direktiiv 2004/17/EÜ - Pakkumuste selgitamine - Liikmesriigi õigusnormid, mis seavad esitatavates dokumentides pakkuja poolt puuduste kõrvaldamise eelduseks rahatrahvi tasumise - Hankelepingute sõlmimise põhimõtted - Võrdse kohtlemise põhimõte - Proportsionaalsuse põhimõte))
Kaebajad: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)
Vastustajad: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
Euroopa Kohtu (teine koda) 1. märtsi 2018. aasta otsus (Kammergericht Berlini eelotsusetaotlus – Saksamaa) – menetlus, mille algatamist on taotlenud Doris Margret Lisette Mahnkopf
(Kohtuasi C-558/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Määrus (EL) nr 650/2012 - Pärimisasjad ja Euroopa pärimistunnistus - Kohaldamisala - Võimalus anda üleelanud abikaasa pärandiosa kohta välja Euroopa pärimistunnistus))
menetluses osales: Sven Mahnkopf
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist, artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamisalasse kuulub ka niisugune liikmesriigi õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt suureneb pärast ühe abikaasa surma tema üleelanud abikaasa pärandiosa vara juurdekasvu tasaarvestuse tulemusel.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Verwaltungsgericht Berlin’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH versus Saksamaa Liitvabariik
(Kohtuasi C-577/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Euroopa Liidu kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem - Direktiiv 2003/87/EÜ - Kohaldamisala - Artikli 2 lõige 1 - I lisa - Saastekvootidega kauplemise süsteemiga hõlmatud tegevusalad - Polümeeride tootmine - Eraldiseisva käitise tarnitud soojus - Tasuta saastekvootide eraldamise taotlus - Ajavahemik 2013–2020))
(2018/C 142/13)
Kaebaja: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/29/EÜ), artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selline polümeere, eelkõige polükarbonaati tootev käitis, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, mis saab tootmiseks vajaliku soojuse eraldiseisvast käitisest, ei kuulu selle direktiiviga loodud saastekvootidega kauplemise süsteemi, kuna ta ei tekita otseseid CO2 heitmeid.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD), Portugal) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira
(Kohtuasi C-672/16) (1)
((Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Käibemaksudirektiiv - Kinnisvara rendile ja üürile andmise tehingute maksuvabastus - Maksukohustuslaste kasuks rakendatav valikuõigus - Rakendamine liikmesriikides - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Kasutamine maksukohustuslase maksustatavate tehingute tarbeks - Esialgse mahaarvamise korrigeerimine - Lubamatus))
(2018/C 142/14)
Hageja: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 167, 168, 184, 185 ja 187 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt tuleb esialgu maha arvatud käibemaksu korrigeerida, kuna sel juhul kui kinnisasi, mille puhul on kasutatud õigust valida maksustamine, on üle kahe aasta seisnud kasutuseta, loetakse, et maksumaksja ei kasuta seda enam enda maksustatavate tehingute tarbeks, isegi kui on tõendatud, et maksumaksjal oli sel ajal kinnisasja üürileandmise kavatsus.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági eelotsusetaotlus – Ungari) – Sporting Odds Limited versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
(Kohtuasi C-3/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Teenuste osutamise vabadus - ELTL artikkel 56 - ELL artikli 4 lõige 3 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Piirangud - Hasartmängud - Riigisisesed normid - Teatavat tüüpi hasartmängude riigipoolne korraldamine - Ainuõigus - Kontsessioonikord muud tüüpi hasartmängude jaoks - Loanõue - Väärteokaristus))
Kaebaja: Sporting Odds Limited
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus hasartmänguturu korralduse kaheosaline süsteem, mille raames kuuluvad teatavat tüüpi hasartmängud riigimonopoli süsteemi, samas kui teised hasartmängud kuuluvad jällegi hasartmängude korraldamiseks antavate kontsessioonide ja lubade süsteemi, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus tuvastab, et teenuste osutamise vabadust piiravad normid järgivad tõhusalt, ühtselt ja süstemaatiliselt neid eesmärke, millele asjassepuutuv liikmesriik tugines.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune riigisisene norm, nagu on kõne all põhikohtuasjas ning mille kohaselt online hasartmängude korraldusloa saamise võimalus on ainult neil ettevõtjatel, kes juba kontsessiooni alusel käitavad vastava riigi territooriumil asuvat kasiinot, sest niisugune norm ei ole taotletud eesmärkide saavutamiseks hädavajalik eeltingimus ja nende eesmärkide saavutamiseks on olemas muid vähem piiravaid meetmeid.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis kehtestavad online hasartmängude korraldamiseks kontsessioonide ja lubade korra, kui need normid sisaldavad eeskirju, mis on teistes liikmesriikides asutatud hasartmängukorraldajate suhtes diskrimineerivad, või kui need normid sisaldavad mittediskrimineerivaid eeskirju, mida ei kohaldata läbipaistvalt või mida rakendatakse nii, et teatavatel teistes liikmesriikides asutatud pakkujatel on oma kandidatuuri esitamine takistatud või raskendatud.
ELTL artikliga 56 ja ELL artikli 4 lõikega 3 koostoimes harta artiklitega 47 ja 48 ei ole vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ning milles ei ole ette nähtud, et ELTL mõttes teenuste osutamise vabadust piiravate meetmete proportsionaalsust tuleb analüüsida omal algatusel, ja mis asetavad tõendamiskoormise menetluspooltele.
ELTL artiklit 56 koostoimes harta artiklitega 47 ja 48 tuleb tõlgendada nii, et piirava korra kehtestanud liikmesriigil tuleb esitada tõendid, mis näitavad, et olid olemas eesmärgid, millega saab õigustada EL toimimise lepinguga tagatud põhivabaduse piirangut ja tõendada, et see piirang oli proportsionaalne; kui see riik seda ei tee, peab liikmesriigi kohtul olema võimalus kohaldada tagajärgi, mis sellest tegevusetusest tulenevad.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et ei saa asuda seisukohale, et liikmesriik ei ole täitnud oma kohustust piiravat meedet põhjendada, kui ta ei ole koostanud meetme mõju analüüsi selle kuupäeva seisuga, kui ta meetme riigisiseses õiguses kehtestas, või selle kuupäeva seisuga, mil liikmesriigi kohus seda meedet läbi vaatab.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune sanktsioon, nagu on kõne all põhikohtuasjas ning mis määrati hasartmängude korraldamise kontsessioonide ja lubade korra kehtestavate riigisiseste normide rikkumise tõttu, olukorras, kus nimetatud riigisisene kord on selle artikliga vastuolus.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 1. märtsi 2018. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeuse eelotsusetaotlus – Soome) – Menetlus, mille algatamist taotles Maria Tirkkonen
(Kohtuasi C-9/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Direktiiv 2004/18/EÜ - Põllumajanduslike nõustamisteenuste riigihankemenetlus - Riigihanke olemasolu või puudumine - Teenushankesüsteem, millega saavad ühineda kõik eelnevalt kindlaks määratud tingimustele vastavad ettevõtjad - Süsteem, millega teistel ettevõtjatel ei ole hiljem võimalik ühineda))
Euroopa Kohtu (kuues koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Landesarbeitsgericht Bremeni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Hubertus John versus Freie Hansestadt Bremen
(Kohtuasi C-46/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Järjestikused tähtajalised töölepingud - Klausli 5 punkt 1 - Meetmed, mille eesmärk on vältida järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvituslikku kasutamist - Direktiiv 2000/78/EÜ - Artikli 6 lõige 1 - Vanuse alusel diskrimineerimise keeld - Liikmesriigi õigusnorm, mis annab võimaluse lükata töösuhte lõppemine töötaja jõudmisel üldisesse pensioniikka edasi ainult seetõttu, et töötaja omandab õiguse vanaduspensionile))
Hageja: Hubertus John
Kostja: Freie Hansestadt Bremen
Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 2 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus põhikohtuasjas käsitletav liikmesriigi õigusnorm, millega töösuhte lõppemise kuupäeva edasilükkamine töötaja puhul, kes on jõudnud seaduses ette nähtud vanaduspensioniikka, on seatud sõltuvusse tööandja nõusolekust, mis on antud tähtajaliselt.
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud 18. märtsi 1999. aasta raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 5 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus põhikohtuasjas käsitletav liikmesriigi õigusnorm, mis annab lisatingimusi kehtestamata ja ajaliste piiranguteta töölepingu pooltele võimaluse kokkuleppel lükata töösuhte lõppemise kuupäev edasi töötaja jõudmisel üldisesse pensioniikka – töösuhte kehtivuse ajal korduvalt sõlmitavate lepingutega – ainult seetõttu, et töötaja omandab üldisesse pensioniikka jõudmisel õiguse vanaduspensionile.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 1. märtsi 2018. aasta otsus (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie eelotsusetaotlus – Rumeenia) – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu versus Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice
(Kohtuasi C-76/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Tollimaksuga samaväärne maks - ELTL artikkel 30 - Riigisisene maksustamine - ELTL artikkel 110 - Eksporditavatele naftasaadustele kohaldatav maks - Maksukoormuse tarbijale üle kandmata jätmine - Maksukohustuslase maksukoormus - Maksukohustuslase tasutud summade tagasi maksmine))
Hagejad: SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu
Kostjad: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice
Euroopa Liidu õigust, eriti ELTL artiklit 30 tuleb tõlgendada nii, et maksukohustuslane, kes tegelikult tasus selle artikliga vastuolus oleva samaväärse toimega maksu, peab saama tagasi selleks maksuks tasutud summad ka juhul, kui maksu tasumise mehhanism on liikmesriigi õiguses kujundatud selliselt, et selle maksu tasumise koormus kantakse üle tarbijale.
(1) ELT C 151, 15.5.2017.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche eelotsusetaotlus – Itaalia) – Comune di Castelbellino versus Regione Marche jt
(Kohtuasi C-117/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Direktiiv 2011/92/EL - Artikli 4 lõiked 2 ja 3 ning I – III lisa - Keskkonnamõju hindamine - Biogaasist elektrienergia tootmise rajatises ehitustöödeks loa andmine, ilma et eelnevalt oleks analüüsitud vajadust viia läbi keskkonnamõju hindamine - Tühistamine - Loa andmise otsuse tagantjärele seadustamine liikmesriigi uute õigusnormide alusel, ilma et eelnevalt oleks analüüsitud vajadust viia läbi keskkonnamõju hindamine))
Kaebaja: Comune di Castelbellino
Vastustajad: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia – P.F. Rete Elettrica Regionale, Provincia di Ancona
menetluses osales: Società Agricola 4 C S.S.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 28. veebruari 2018. aasta otsus (Tartu Maakohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Collect Incasso OÜ jt versus Rain Aint jt
(Kohtuasi C-289/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EÜ) nr 805/2004 - Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta - Täitekorraldusena kinnitamise nõuded - Miinimumnõuded vaidlustamata nõuete menetluste korral - Võlgniku õigused - Selle asutuse aadressist teavitamata jätmine, kellele saab esitada vastuväite nõudele või kaebuse kohtulahendi vaidlustamiseks))
Hagejad: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS
Kostjad: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov
(1) ELT C 249, 31.7.2017.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 22. veebruari 2018. aasta määrus (Tribunalul Sibiu eelotsusetaotlus – Rumeenia) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean versus SC OTP BAAK Nyrt. äriühingu OTP BANK SA kaudu, viimane omakorda Sucursala SIBIU kaudu, SC OTP BAAK Nyrt. äriühingu OTP BANK SA kaudu
(Kohtuasi C-119/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Tarbijakaitse - Direktiiv 93/13/EMÜ - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Artikli 3 lõige 1, artikli 4 lõiked 1 ja 2 ning artikkel 5 - Lepingutingimuste ebaõigluse hindamine - Laenuleping, mille kohaselt on laen antud välisvaluutas - Kursi kõikumisega kaasnev risk, mis lasub tervikuna tarbijal - Lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatus - Laenulepingu põhiobjekt))
Hagejad: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean
Kostjad: SC OTP BAAK Nyrt. äriühingu OTP BANK SA kaudu, viimane omakorda Sucursala SIBIU kaudu, SC OTP BAAK Nyrt. äriühingu OTP BANK SA kaudu
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et väljend „lepingu põhiobjekt“ selle sätte tähenduses hõlmab teenuseosutaja ja tarbija vahel välisvaluutas sõlmitud laenulepingusse lisatud tingimust, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud ja mille kohaselt tuleb laenusumma tagasi maksta samas valuutas, kui see tingimus määrab kindlaks kõnealust lepingut iseloomustava põhisoorituse.
Direktiivi 93/13 artikleid 3-5 tuleb tõlgendada nii, et sellist laenulepingu tingimust, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega kursi kõikumiste kogu risk kantakse tarbijale ja mis ei ole koostatud läbipaistvalt, mistõttu laenuvõtja ei saa selgete ja arusaadavate kriteeriumide alusel hinnata lepingu sõlmimisega kaasnevaid majanduslikke tagajärgi, peaks liikmesriigi kohus tingimuse läbivaatamisel käsitama ebaõiglasena, kui on tuvastatud, et vaatamata hea usu nõudele toob see tingimus kaasa lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatuse tarbija kahjuks. Sellega seoses tuleb liikmesriigi kohtul hinnata, võttes arvesse põhikohtuasja kõiki asjaolusid ja eelkõige teenuseosutaja oskusteavet ja teadmisi võimalike kursikõikumiste ja välisvaluutas nomineeritud laenu sõlmimisega kaasnevate riskide kohta, esiteks, kas võis olla eiratud hea usu nõuet ja teiseks, kas võib esineda lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatus direktiivi 93/13 artikli 3 lõike 1 mõttes.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 22. veebruari 2018. aasta määrus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – ERSTE Bank Hungary Zrt versus Orsolya Czakó
(Kohtuasi C-126/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Tarbijakaitse - Direktiiv 93/13/EMÜ - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Artikli 4 lõige 2, artikkel 5 ja artikli 6 lõige 1 - Lepingu põhiobjekti määratlevad tingimused - Välisvaluutapõhine laenuleping - Mõiste „koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles“ ulatus - Lepingu osaline või täielik kehtetus))
(2018/C 142/22)
Hageja: ERSTE Bank Hungary Zrt
Kostja: Orsolya Czakó
Nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 5 tuleb tõlgendada selliselt, et need vastavad nõudele, mille kohaselt lepingutingimused peavad olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles nende sätete tähenduses, kui sellise laenulepingu tingimused, mis on liikmesriigis sõlmitud tarbija ja pangandusasutuse vahel, milles tarbija käsutusse antav rahasumma on väljendatud arvestusvääringuna välisvaluutas ja kindlaks määratud laenu andmise vääringus, on selgelt määratletud. Juhul kui selle summa kindlaksmääramine oleneb vahendite vabastamise kuupäeval kehtivast vahetuskursist, siis on nimetatud nõude kohaselt nõutav, et tegelikult laenatud summa ning kohaldatav vahetuskurss oleksid läbipaistvad, nii et piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelik ja arukas tavaline tarbija saaks võiks täpsete ja arusaadavate kriteeriumide põhjal ette näha sellest lepingust tema suhtes tulenevaid majanduslikke tagajärgi, sealhulgas eelkõige tema laenu kogumaksumust.
Direktiivi 93/13/EMÜ artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et juhul kui siseriiklik kohus peaks tuvastama, et selliste tarbija ja pangandusasutuse vahel sõlmitud laenulepingute, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas, tingimused on ebaõiglased, ei ole selle sättega vastuolus, kui see kohus tunnistab selle lepingu tervikuna kehtetuks, kui seda ei saa pärast nende sätete kustutamist enam jätkata.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. veebruari 2018. aasta määrus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Manuela Maturi jt versus Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma versus Manuela Maturi jt (C-142/17), Catia Passeri versus Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
(Liidetud kohtuasjad C-142/17 ja C-143/17) (1)
((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Sotsiaalpoliitika - Meeste ja naiste võrdne kohtlemine tööhõive ja elukutse küsimustes - Direktiiv 2006/54/EÜ - Riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette vanaduspensioni ikka jõudnud artistist töötajatele ajutise võimaluse jätkata töötamist kuni varem kehtinud pensioniõiguse saamise vanuseni, mis naistel oli 47 aastat ja meestel 52 aastat))
Hagejad: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)
Kostjad: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes artikli 14 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et selline riigisisene õigusnorm nagu 30. aprilli 2010. aasta dekreetseaduse nr 64 (kinnitati 29. juuni 2010. aasta seadusena nr 100) põhikohtuasja asjaolude ajal kehtinud redaktsiooni artikli 3 lõige 7 – mille kohaselt tantsijana tööle võetud töötajatel, kes on jõudnud vanaduspensioni ikka, mis selle õigusnormi kohaselt on nii naistele kui meestele 45 eluaastat, on õigus kasutada kaheaastasel üleminekuajal võimalust jätkata kutsealast tegevust kuni varem kehtinud õigusnormides ette nähtud tööle jäämise vanuse ülempiirini, mis oli naistel 47 ja meestel 52 aastat – näeb ette otsese soolise diskrimineerimise, mis on selle direktiiviga keelatud.
Euroopa Kohtu 22. veebruari 2018. aasta määrus – GX versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-233/17 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Kodukorra artikkel 181 - Avalik teenistus - Avalik konkurss EPSO/AD/248/13 - Otsus mitte kanda hagejat reservnimekirja))
(2018/C 142/24)
Apellant: GX (esindaja: advokaat G.-M. Enache)
Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: G. Gattinara ja P. Mihaylova)
Jätta GX-i kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud
Euroopa Kohtu 8. veebruari 2018. aasta määrus – HB jt versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-336/17 P) (1)
((Apellatsioonkaebus - Euroopa Kohtu põhikirja artikkel 181 - Institutsiooniõigus - Euroopa Kodanikualgatus „Ethics for Animals and Kids“ - Hulkuvate loomade kaitse - Psühholoogiline mõju täiskasvanutele ja lastele - Keeldumine algatuse registreerimisest seetõttu, et Euroopa Komisjonil puuduvad selles valdkonnas täielikult volitused - Määruse (EL) nr 211/2011 - Artikli 4 lõike 2 punkt b - Artikli 4 lõige 3))
(2018/C 142/25)
Apellandid: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (esindaja: advokaat P. Brockmann)
Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindaja: H. Krämer)
Jätta HB, Robert Coates Smithi, Hans Joachim Richteri, Carmen Arsene’i, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanise ja Nathalie Louise Klinge kohtukulud nende endi kanda ning jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda.
(1) ELT C 283, 28.8.2017.
Isabel Martín Osete 5. septembril 2017 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 29. juuni 2017. aasta otsuse peale kohtuasjas T-427/16: Martín Osete versus EUIPO
(Kohtuasi C-529/17 P)
Apellant: Isabel Martín Osete (esindaja: advokaat V. Wellens)
Euroopa Kohus (kaheksas koda) tunnistas 22. veebruari 2018. aasta määrusega apellatsioonkaebuse vastuvõetamatuks.
BMB sp. z o.o. 10. detsembril 2017 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (esimene koda) 3. oktoobri 2017. aasta otsuse peale kohtuasjas T-695/15: BMB sp. z o.o. versus EUIPO
(Kohtuasi C-693/17 P)
(2018/C 142/27)
Apellant: BMB sp. z o.o. (esindaja: radca prawny K. Czubkowski)
Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Ferrero SpA
tühistada Üldkohtu (esimene koda) 3. oktoobri 2017. aasta otsus kohtuasjas T-695/15, mis tehti apellandile teatavaks 11. oktoobril 2017; ja
tühistada EUIPO kolmanda apellatsioonikoja 8. septembri 2017. aasta otsus asjas R 1150/2012-3;
Teise võimalusena palub apellant Euroopa Kohtul tühistada Üldkohtu otsus ja saata asi Üldkohtule tagasi, kui menetlusstaadium ei võimalda Euroopa Kohtul otsust teha.
Samuti palub apellant Euroopa Kohtul kodukorra artikli 138 lõike 1 alusel:
mõista käesoleva apellatsioonmenetluse kulud välja Ferrero Spa’lt ja EUIPO-lt; ja
mõista Ferrero Spa’lt ja EUIPO-lt välja hageja kulud Üldkohtu menetluses; ja
mõista Ferrero Spa’lt välja hageja kulud EUIPO menetluses.
Esimese väite kohaselt on rikutud nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (1) artikli 25 lõike l punkti e, kuna Üldkohus rikkus õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea otsustades, et:
vaidlusalune disainilahendus sisaldab varasema kaubamärgi graafilist kujutist;
varasem kaubamärk ja vaidlusalune disainilahendus on väga sarnased; ning
apellatsioonikoda ei eksinud järeldades, et esineb varasema kaubamärgi ja vaidlusaluse disainilahenduse segiajamise tõenäosus.
Teise väite kohaselt on rikutud nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta artikli 25 lõike l punkti e koosmõjus hea halduse ja õiguspärase ootuse üldpõhimõtetega, kuna Üldkohus asus õigusnormi rikkudes seisukohale, et apellatsioonikoja viide vaidlustatud otsuse punktis 33 määruse nr 207/2009 (2) artikli 8 lõike l punktile b on lihtsalt vormistusviga, mis ei mõjutanud vaidluse kohta otsuse tegemist, ning segiajamise tõenäosust käsitlevat liikmesriigi kohtupraktikat ei ole vaja arvesse võtta.
(1) EÜT 2002, L 3, lk 1.
(2) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1).
Vassil Monev Valkovi 24. oktoobril 2017 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 27. septembri 2017. aasta määruse peale kohtuasjas T-558/17: Valkov versus Euroopa Inimõiguste Kohus ja Bulgaaria Vabariigi kõrgeim kohus
(Kohtuasi C-701/17 P)
Apellant: Vassil Monev Valkov (esindaja: адвокат K. Mladenova)
Teised menetlusosalised: Euroopa Inimõiguste Kohus, Bulgaaria Vabariigi kõrgeim kohus
Euroopa Kohus (kümnes koda) tunnistas 22. veebruari 2018. aasta määrusega apellatsioonkaebuse vastuvõetamatuks.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Hispaania) 3. jaanuaril 2018 – Modesto Jardón Lama versus Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social
(Kohtuasi C-7/18)
(2018/C 142/29)
Hageja: Modesto Jardón Lama
Kostjad: Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesorería General de la Seguridad Social
Kas ELTL artiklit 48 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega on kehtestatud, et ennetähtaegse vanaduspensioni saamiseks peab saadaoleva pensioni suurus ületama miinimumpensionit, mida makstaks asjaomasele isikule sama liikmesriigi õigusnormide alusel, tõlgendades seda „saada olevat pensionit“ tegeliku pensionina, mida maksab üksnes pädev liikmesriik (antud juhul Hispaania), ilma et arvesse võetaks ka tegelik pension, mida ta võiks saada tänu mõnele muule sama laadi hüvitisele mõnelt muult liikmesriigilt või liikmesriikidelt?
Marine Harvest ASA 5. jaanuaril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 26. oktoobri 2017. aasta otsuse peale kohtuasjas T-704/14: Marine Harvest ASA versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-10/18 P)
Apellant: Marine Harvest ASA (esindaja: R. Subiotto, QC)
tühistada komisjoni 23. juuli 2014. aasta otsus või teise võimalusena tühistada apellandile selle otsusega määratud trahvid või kolmanda võimalusena vähendada oluliselt apellandile selle otsusega määratud trahve;
mõista käesoleva menetlusega ja Üldkohtu menetlusega seotud apellandi kohtukulud ja muud kulud välja komisjonilt;
vajaduse korral saata kohtuasi Üldkohtusse tagasi otsuse tegemiseks kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega;
võtta kõik muud meetmed, mida kohus peab asjakohaseks.
Esimene väide, et Üldkohus rikkus õigusnormi, jättes antud asjas kohaldamata määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) (edaspidi „ühinemismäärus“) artikli 7 lõike 2.
Esiteks rikkus Üldkohus õigusnormi mõiste „üks koondumine“ tõlgendamisel, eelkõige jättes tähelepanuta ühinemismääruse põhjenduse 20 kui EL seadusandja tahte – käsitleda „ühe koondumisena“ kõiki „tingimuslikult seotud“ tehinguid – tõlgendamise aluse.
Teiseks rikkus Üldkohus õigusnormi ühinemismääruse artikli 7 lõike 2 eesmärgi tõlgendamisel.
Teine väide, et Üldkohus rikkus õigusnormi, määrates sama tegevuse eest kaks trahvi.
Kohtuotsuses on rikutud ne bis in idem põhimõtet seeläbi, et Marine Harvestile määrati Maleki 48,5 % osaluse omandamisega seoses kaks trahvi: esiteks 10 miljonit eurot ühinemismääruse artikli 14 lõike 2 punkti a alusel koondumise väidetava läbiviimise eest enne sellest teatamist (ühinemismääruse artikli 4 lõike 1 väidetav rikkumine) ja teiseks 10 miljonit eurot ühinemismääruse artikli 14 lõike 2 punkti b alusel koondumise väidetava läbiviimise eest enne selleks loa saamist (ühinemismääruse artikli 7 lõike 1 väidetav rikkumine).
Teise võimalusena on kohtuotsuses rikutud arvessevõtmise põhimõtet, kuna selles ei võetud teise karistuse määramisel arvesse esimest karistust.
Kolmanda võimalusena on kohtuotsuses rikutud õigusnormi, kuna ei ole kohaldatud rikkumiste kogumi põhimõtet: artikli 4 lõikes 1 kehtestatud teatamiskohustuse väidetav rikkumine on spetsiifilisem rikkumine ning hõlmab seega ühinemismääruse artikli 7 lõikes 1 kehtestatud rakendamiskeelu väidetavat rikkumist, mis on üldisem rikkumine.
(1) Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus) (ELT 2004, L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungari) 8. jaanuaril 2018 – Sole-Mizo Zrt. versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
(Kohtuasi C-13/18)
Kaebaja: Sole-Mizo Zrt.
Kas ühenduse õiguse sätetega, nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (1) (edaspidi „Käibemaksudirektiiv“) (eriti arvestades selle artiklit 183) ning tõhususe, vahetu õigusmõju ja võrdväärsuse põhimõtetega on kooskõlas selline liikmesriigi tava, mille kohaselt viivitusintressi käsitlevate õigusnormide analüüsimisel lähtutakse eeldusest, et riigi maksuamet ei ole toime pannud õigusrikkumist (tegematajätmist) – s.t ei ole viivitanud maksukohustuslaste tasumata ostude pealt tasutud käibemaksu tagastamatu osa suhtes –, sest sel ajal, kui riigi maksuamet taotlust lahendas, oli ühenduse õigust rikkuv siseriiklik õigusnorm kehtiv ja Euroopa Kohus tuvastas alles hiljem, et selles sätestatud nõue on ühenduse õigusega vastuolus?
Kas ühenduse õigusega, konkreetselt käibemaksudirektiiviga (eriti arvestades selle artiklit 183) ning võrdväärsuse, tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtetega on kooskõlas selline liikmesriigi tava, mille kohaselt tehakse viivitusintressi käsitlevate asjakohaste õigusnormide analüüsimisel vahet selle järgi, kas riigi maksuamet ei tagastanud maksu, järgides sel ajal kehtinud siseriiklikke õigusnorme – mis pealegi rikkusid ühenduse õigust – või ei tagastanud maksu neid õigusnorme rikkudes, ja näeb käibemaksu pealt – mida ei saanud tagasi nõuda mõistliku aja jooksul siseriiklikus õiguses sätestatud nõude tõttu, mille Euroopa Kohus tunnistas liidu õigusega vastuolus olevaks – tasumisele kuuluva intressi summa osas ette kaks piiritletavat perioodi, nii et,
teisel perioodil tuleb maksta intressi, mis võrdub kahekordse keskpanga baasintressimääraga — mis on pealegi asjaomase liikmesriigi õiguskorras viivituse korral kohaldatav — ainult hilinemise korral esimese perioodi eest tasumisele kuuluva viivitusintressi maksmisega?
Kas käibemaksudirektiivi artiklit 183 tuleb tõlgendada nii, et võrdväärsuse põhimõttega on vastuolus selline liikmesriigi tava, mille kohaselt maksab maksuamet tagasi maksmata käibemaksu pealt intressi, juhul kui on rikutud liidu õigust, ainult keskpanga baasintressimääras (lihtintress), samas kui siseriikliku õiguse rikkumise korral maksab ta intressi, mis võrdub kahekordse keskpanga baasintressimääraga?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal de Justicia de Galicia (Hispaania) 17. jaanuaril 2018 – Cobra Servicios Auxiliares, S.A. versus José Ramón Fiuza Asorey ja Incatema, S.L.
(Kohtuasi C-30/18)
Tribunal de Justicia de Galicia
Vastustajad: José Ramón Fiuza Asorey ja Incatema, S.L.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Bari (Itaalia) 19. jaanuaril 2018 – kriminaalasi Massimo Gambino ja Shpetim Hyka süüdistuses
(Kohtuasi C-38/18)
Kas direktiivi 2012/29/EL (1) artikleid 16 ja 18 ning artikli 20 punkti b tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui kannatanu tuleb muutunud kohtukoosseisus uuesti ära kuulata, kui üks menetlusosalistest ei anna vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku artikli 511 lõikele 2 ja artikli 525 lõikele 2 (nagu neid sätteid on kassatsioonikohtu praktikas järjepidevalt tõlgendatud) nõusolekut lugeda nende ütluste protokolle, mille sama kannatanu on andnud juba varem samas menetluses, kuid teisele kohtukoosseisule, ja mille puhul oli tagatud võistlevuse põhimõtte järgimine?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 2012/29/EL, millega kehtestatakse kuriteoohvrite õiguste ning neile pakutava toe ja kaitse miinimumnõuded ning asendatakse nõukogu raamotsus 2001/220/JSK (ELT L 315, lk 57).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Itaalia) 22. jaanuaril 2018 – Meca Srl versus Comune di Napoli
(Kohtuasi C-41/18)
(2018/C 142/36)
Kaebaja: Meca Srl
Vastustaja: Comune di Napoli
Kas sellised ühenduse põhimõtted nagu õiguspäraste ootuste kaitse ja õiguskindluse põhimõte, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELTL), ning neist tulenevad põhimõtted, näiteks võrdse kohtlemise, diskrimineerimiskeelu, proportsionaalsuse ja tõhususe põhimõte, mis on sätestatud direktiivis 2014/24/EL (1), ning selle direktiivi artikli 57 lõike 4 punktid c ja g keelavad kohaldada selliseid liikmesriigi õigusnorme, nagu need Itaalia normid, mis on sätestatud seadusandliku dekreedi nr 50/2016 artikli 80 lõike 5 punktis c, mis jätavad juhul, kui kohtus vaidlustatakse see, et varasema hankelepingu täitmisel on esinenud märkimisväärseid puudujääke, mille tagajärjel on eelmine hankeleping ennetähtaegselt lõpetatud, hankija ilma kõigist võimalustest pakkuja usaldusväärsust hinnata, kuni tsiviilkohus on vaidluse lõplikult lahendanud, ning ilma, et ettevõtja oleks tõendanud, et on võtnud parandusmeetmeid (self cleaning), et rikkumised heastada ja nende kordumist vältida?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 25. jaanuaril 2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. Arl jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
(Kohtuasi C-46/18)
Apellandid: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Sebastiano Bolzon, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin
Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, tuleb liidu õigust tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormi vastuolu määruse (EMÜ) nr 3950/92 (1) artikli 2 lõike 2 punktiga 3 toob tagajärjena kaasa selle, et tootjatel ei ole kohustust tasuda lisamaksu, kui on täidetud selles määruses sätestatud tingimused?
Kas niisuguses olukorras nagu kirjeldatud olukord, mida põhikohtuasjas käsitletakse, on 9. juuli 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1392/2001 (2) artikli 9 ja mõistega „prioriteetne kategooria“ vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm nagu dekreetseaduse nr 157/2004 artikli 2 lõige 3, mille Itaalia Vabariik on heaks kiitnud ning milles on sätestatud enammakstud lisamaksu tagastamise erinev kord, mille puhul eristatakse tähtaegades ja tagastamiskorras tootjaid, kellel oli õiguspärane ootus, et järgitakse riigisisest õigusnormi, mis osutus liidu õigusega vastuolus olevaks, ja tootjaid, kes ei järginud seda õigusnormi?
(1) Nõukogu 28. detsembri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 3950/92, millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks (EÜT L 405, lk 1).
(2) Komisjoni 9. juuli 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1392/2001, milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3950/92 (millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 187, lk 19; ELT eriväljaanne 03/033, lk 104).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 29. jaanuaril 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino versus Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
(Kohtuasi C-53/18)
Kaebaja: Antonio Pasquale Mastromartino
Kas seotud vahendaja (tied agent) juhtum kuulub Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. Aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/39/EÜ (1) läbi viidud ühtlustamise kohaldamisalasse ning kui kuulub, siis millistes aspektides?
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ ning eelkõige selle artiklite 8, 23 ja 51 õige tõlgendamisega ning aluslepingutes sätestatud diskrimineerimiskeeldu, proportsionaalsust, teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust käsitlevate põhimõtete ja õigusnormidega on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu 24. veebruari 1998. aasta seadusandliku dekreedi (6. veebruari 1996. aasta seaduse nr 52 artiklite 8 ja 21 alusel vastu võetud finantsvahendusseadustik) artikli 55 lõige 2 ja selle hilisemad muudatused ning äriühingute ja väärtpaberiturgude riikliku järelevalveameti (CONSOB) 29. oktoobri 2007. aasta otsuse nr 16190 (määrus, millega kehtestatakse 24. veebruari 1998. aasta seadusandliku dekreedi nr 58 rakendussätted vahendajate kohta) artikli 111 lõige 2, millega:
võimaldatakse keelata „kaalutlusõigust kasutades“„seotud vahendaja“ (investeerimisnõustaja, kellel on lubatud töötada väljaspool oma asukoharuume, endine investeerimisnõustaja) tegevusega tegelemine seoses asjaoludega, mis ei too kaasa maine kaotust, nagu on määratletud riigisiseses õiguses, ega puuduta samal ajal direktiivi ülevõtmise sätete järgimist;
võimaldatakse keelata „kaalutlusõigust kasutades“ ja kuni üheks aastaks „seotud vahendaja“ (investeerimisnõustaja, kellel on lubatud töötada väljaspool oma asukoharuume, endine investeerimisnõustaja) tegevusega tegelemine meetmega, mille eesmärk on hoida ära „strepitus“, mis on tingitud süüdistusest kriminaalmenetluses, mille kestus on tavaliselt palju pikem kui üks aasta?
C 142/31
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itaalia) 29. jaanuaril 2018 – Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus versus Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegnio e Pinerolo
(Kohtuasi C-54/18)
(2018/C 142/41)
Kaebaja: Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus
Vastustajad: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegnio e Pinerolo
Kas Euroopa Liidu õigusnormidega, mis käsitlevad kaitseõigust, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja tõhusale kohtulikule kaitsele, eelkõige EIÕK artiklite 6 ja 13, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 ning direktiivi 89/665/EMÜ (1) artikli 1 [lõigetega] 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu haldusmenetluse seadustiku (codice del processo amministrativo) artikli 120 lõige 2-bis, mis kohustab hankemenetluses osalevat ettevõtjat vaidlustama teise hankemenetluses oleva isiku vastuvõetavaks tunnistamise/kõrvaldamata jätmise 30 päeva jooksul alates hetkest, mil tehakse teatavaks otsus osalejate vastuvõetavaks tunnistamise/kõrvaldamise kohta?
Kas Euroopa Liidu õigusnormidega, mis käsitlevad kaitseõigust, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja tõhusale kohtulikule kaitsele, eelkõige EIÕK artiklite 6 ja 13, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 ning direktiivi 89/665/EMÜ artikli 1 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõige 2-bis, mis ei võimalda ettevõtjal menetluse lõpul väita – ka mitte vastukaebusega –, et teiste ettevõtjate, eelkõige eduka pakkuja või põhikohtuasja kaebaja vastuvõetavaks tunnistamine oli õigusvastane, kui ta ei vaidlustanud vastuvõetavaks tunnistamist eespool märgitud tähtaja jooksul?
(1) Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiiv riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 395, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 246).
Eelotsusetaotlus, mille esitas Tallinna Ringkonnakohus (Eesti) 31. januaaril 2018 – AS Tallinna Vesi versus Keskkonnaamet
(Kohtuasi C-60/18)
Kaebaja: AS Tallinna Vesi
Vastustaja: Keskkonnaamet
Teine pool: Keskkonnaministeerium
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. a direktiivi 2008/98/EÜ (1), mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, artikli 6 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on kooskõlas siseriiklik õigusakt, mis sätestab, et olukorras, kus liidu tasandil ei ole teatud liiki jäätmete suhtes jäätmeks oleku lakkamise kriteeriume kehtestatud, sõltub jäätmeks oleku lakkamine siseriikliku üldaktiga kehtestatud kriteeriumide olemasolust konkreetse jäätmeliigi kohta?
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. a direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, artikli 6 lõike 4 esimene lause annab jäätmevaldajale õiguse olukorras, kus liidu tasandil ei ole teatud liiki jäätmete suhtes jäätmeks oleku lakkamise kriteeriume kehtestatud, nõuda jäätmeks oleku lakkamise kindlaks tegemist liikmesriigi pädevalt asutuselt või liikmesriigi kohtult kooskõlas kohaldatava Euroopa Kohtu praktikaga, sõltumata siseriikliku üldaktiga kehtestatud kriteeriumide olemasolust konkreetse jäätmeliigi kohta?
(1) ELT 2008, L 312, lk 3
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein hallinto-oikeus (Soome) 5. veebruaril 2018 – A Ltd versus Veronsaajien oikeudenvalvontaykikkö
(Kohtuasi C-74/18)
(2018/C 142/43)
Põhikohtuasja menetluses osalejad
Kaebuse esitaja: A Ltd
Menetluses osales: Veronsaajien oikeudenvalvontaykikkö
Kas direktiivi 2009/138/EÜ (1) artikli 157 lõike 1 esimese lõigu koostoimes artikli 13 punktidega 13 ja 14 tõlgendamise seisukohalt tuleb kindlustusmaksetelt tasutava maksuga maksustamisel pädevaks liikmesriigiks lugeda ettevõtja (juriidilise isiku), kes on kindlustusvõtja, asukohariik või riik, kus ostu-müügitehingu esemeks olev äriühing asub, olukorras, kus Ühendkuningriigis asutatud kindlustusselts, millel puudub tegevuskoht Soomes, pakub äriühingu ostu-müügitehinguga seonduvaid riske katvat kindlustust
äriühingu ostu-müügitehingu ostjaks olevale ettevõtjale, kes ei ole asutatud Soomes, kui ettevõtja võõrandamistehingu esemeks oleva äriühingu asukoht on Soomes
äriühingu ostu-müügitehingu ostjaks olevale ettevõtjale, kes on asutatud Soomes, kui võõrandamistehingu esemeks oleva äriühingu asukoht ei ole Soomes
äriühingu ostu-müügitehingu müüjaks olevale ettevõtjale, kes ei ole asutatud Soomes, kui võõrandamistehingu esemeks oleva äriühingu asukoht on Soomes
äriühingu ostu-müügitehingu müüjaks olevale ettevõtjale, kes on asutatud Soomes, kui võõrandamistehingu esemeks oleva äriühingu asukoht ei ole Soomes?
Kas asjas omab tähtsust see, et kindlustus katab üksnes äriühingu ostu-müügitehingu esemeks olevale äriühingule enne võõrandamistehingu tegemist tekkinud maksukohustuse?
Kas asjas omab tähtsust see, kas äriühingu ostu-müügitehingu esemeks on omandatava äriühingu aktsiad või majandustegevus?
Kas olukorras, kus äriühingu ostu-müügitehingu esemeks on omandatava äriühingu aktsiad, omab tähtsust see, et müüja poolt ostjale antud tagatised katavad vaid müüja omandiõiguse müüdavatele aktsiatele ja kolmandate isikute nõuete puudumise nende aktsiate suhtes?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (ELT 2009, L 335, lk 1).
8. veebruaril 2018 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Kreeka Vabariik
(Kohtuasi C-91/18)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Kyratsou ja F. Tomat)
Tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik võttis vastu ja jättis jõusse õigusnormid, millega kehtestatakse:
„alaliste destilleerijate“ valmistatavale tootele tsipouro/tsikoudia (kange alkohoolne jook) ühtsest siseriiklikust aktsiisimäärast 50 % võrra madalam maksumäär, samas kui teistest liikmesriikidest imporditavate alkohoolsetele jookidele kehtib ühtne aktsiisimäär, siis on ta rikkunud direktiivi 92/83/EMÜ (1) artiklitest 19 ja 21, koosmõjus direktiivi artikli 23 lõikega 2, ja ELTL artiklist 110 tulenevaid kohustusi;
„aeg-ajalt destilleerijate“ valmistatavale tootele tsipouro/tsikoudia veelgi madalam aktsiisimäära, samas kui teistest liikmesriikidest imporditavate alkohoolsetele jookidele kehtib ühtne aktsiisimäär, siis on ta rikkunud direktiivi 92/83/EMÜ artiklitest 19 ja 21, koosmõjus direktiivi artikli 22 lõikega 1, direktiivi 92/84/EMü (2) artikli 3 lõikest 1 ja ELTL artiklist 110 tulenevaid kohustusi;
Komisjon saatis Kreeka ametiasutustele 24. septembril 2015 põhjendatud arvamuse, milles ta märkis esiteks, et kuna Kreeka kehtestas „alaliste destilleerijate“ valmistatavale tootele tsipouro/tsikoudia (kange alkohoolne jook) ühtsest siseriiklikust aktsiisimäärast 50 % võrra madalama maksumäära, samas kui teistest liikmesriikidest imporditavate alkohoolsetele jookidele kehtib ühtne aktsiisimäär, siis on ta rikkunud direktiivi 92/83/EMÜ artiklitest 19 ja 21, koosmõjus direktiivi artikli 23 lõikega 2, ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklist 110 tulenevaid kohustusi, ja teiseks, et kuna ta kehtestas väikeste destilleerijate valmistatavale tootele tsipouro/tsikoudia veelgi madalama aktsiisimäära, samas kui teistest liikmesriikidest imporditavate alkohoolsetele jookidele kehtib ühtne aktsiisimäär, siis on ta rikkunud direktiivi 92/83/EMÜ artiklitest 19 ja 21, koosmõjus direktiivi artikli 22 lõikega 1, direktiivi 92/84/EMÜ artikli 3 lõikest 1 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklist 110 tulenevaid kohustusi.
Liidu õigusnormid, mis reguleerivad alkohoolsete jookide aktsiiside struktuuri ühtlustamist, ei näe tootele tsipouro/tsikoudià ette madalamat aktsiisimäära. Lisaks on „aeg-ajalt destilleerijate“ valmistatavale tootele tsipouro/tsikoudia veelgi madalama aktsiisimäära kehtestamine vastuolus kehtivate direktiivi 92/83/EMÜ sätetega, koosmõjus vastavate direktiivi 92/84/EMÜ sätetega. Järelikult rikuvad Kreeka õigusnormid selles osas mõlemaid direktiive. Samas rikuvad need õigusnormid ka ELTL artikli 110 lõiget 1, kuna kehtestavad tootele tsipouro/tsikoudià sarnastele imporditud alkohoolsetele jookidele kõrgema maksumäära, ning rikuvad ELTL artikli 110 lõiget 2, kuna kaitsevad toodet tsipouro/tsikoudià kaudselt võrreldes teiste alkohoolsete jookidega, mida imporditakse teistest liikmesriikidest ja mis on selle kohaliku tootega konkurentsis.
(1) Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT 1992, L 316, lk 21; ELT eriväljaanne 09/001, lk 206).
(2) Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/84/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta (EÜT 1992, L 316, lk 29; ELT eriväljaanne 09/001, lk 213).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Köln (Saksamaa) 13. veebruaril 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch
(Kohtuasi C-102/18)
Taotleja ja kaebuse esitaja: Klaus Manuel Maria Brisch
Kas Euroopa pärimistunnistuse taotlemiseks vastavalt määruse nr 650/2012 (1) artikli 65 lõikele 2 on kohustuslik kasutada määruse nr 650/2012 artikli 81 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt kehtestatud 4. vormi (IV lisas), mis on ette nähtud rakendusmääruse nr 1329/2014 (2) artikli 1 lõikes 4, või on kõnealuse vormi kasutamine pelgalt vabatahtlik?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist (ELT 2012, L 201, lk 107).
(2) Euroopa Komisjoni 9. detsembri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1329/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist, nimetatud vormid (ELT 2014, L 359, lk 30).
14. veebruaril 2018 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Rumeenia
(Kohtuasi C-116/18)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Samnadda, L. Nicolae ja G. von Rintelen)
Tuvastada, et kuna Rumeenia ei olnud 10. aprilliks 2016 vastu võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/26/EL autoriõiguse ja autoriõigusega kaasnevate õiguste kollektiivse teostamise ning muusikateose internetis kasutamise õiguse multiterritoriaalse litsentsimise kohta siseturul (1) täitmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme või vähemalt ei ole komisjoni sellistest meetmetest teavitanud, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tal lasuvad selle direktiivi artikli 43 lõike 1 alusel;
määrata Rumeeniale vastavalt ELTL artikli 260 lõikele 3 rahatrahv summas 42 377,60 eurot iga hilinetud päeva eest alates käesolevas kohtuasjas kohtuotsuse kuulutamisest selle eest, et ta jättis täitmata kohustuse teavitada direktiivi 2014/26/EL rakendusmeetmetest, ja
Direktiivi 2014/26/EL artikli 43 lõike 1 kohaselt võtavad liikmesriigid selle direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja rakendavad need hiljemalt 10. aprilliks 2016 ning teatavad nendest meetmetest komisjonile. Seetõttu on liikmesriigid kohustatud võtma vajalikud meetmed direktiivi ülevõtmiseks riigisisesesse õigusesse direktiivis ette nähtud tähtajaks ning teatama neist meetmetest komisjonile.
Komisjon teeb lisaks ettepaneku määrata Rumeeniale rahatrahv summas 42 377,60 eurot iga hilinetud päeva eest alates käesolevas kohtuasjas kohtuotsuse kuulutamisest selle eest, et ta jättis täitmata kohustuse teavitada direktiivi 2014/26/EL ülevõtmismeetmetest. Rahatrahvi summa määrati kindlaks asjaomase liikmesriigi maksejõulisuse alusel võttes arvesse rikkumise tõsidust, selle kestust ning vajadust tagada rahatrahvi pärssiv mõju.
Direktiivi riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaeg möödus 10. aprillil 2016.
(1) ELT 2014, L 84, lk 72.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 19. veebruaril 2018 – Vanessa Gambietz versus Erika Ziegler
(Kohtuasi C-131/18)
Hageja ja kassatsioonkaebuse esitaja: Vanessa Gambietz
Kostja ja vastustaja kassatsioonimenetluses: Erika Ziegler
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul (1) artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et artikli 6 lõikes 1 märgitud kindel summa 40 eurot sisaldub õiguste kaitsega seotud välistes kuludes, mis tekkisid enne kohtumenetlust võlgniku hilinenud maksmise tõttu juristi poole pöördumisest, ja seega kuuluvad artikli 6 lõike 3 alusel hüvitamisele?
(1) ELT 2011, L 48, lk 1.
Üldkohtu 8. märtsi 2018. aasta otsus – Rose Vision versus komisjon
(Kohtuasjad T-45/13 RENV ja T-587/15) (1)
((Vahekohtuklausel - Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja uute tehnoloogiate tutvustamise seitsmes raamprogramm (2007–2013) - Projektidega FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM ja SFERA seonduvad toetuslepingud - Finantsauditi lõpparuande edastamise tähtaeg - Projektide rakendamisel eeskirjade eiramisi tuvastavad finantsauditid - Maksete peatamine - Finantsauditite konfidentsiaalsus - Deklareeritud kulude toetuskõlblikkus - Lepinguväline vastutus - Ülekantud summade tagasimaksmine - Varajase hoiatamise süsteemi kandmisega tekitatud kahju))
Hageja: Rose Vision, SL (Pozuelo de Alarcón, Hispaania) (esindaja: advokaat J. J. Marín López)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: kohtuasjas T-45/13 RENV: R. Lyal ja M. Siekierzyńska, keda abistas advokaat J. Rivas Andrés, ning kohtuasjas T-587/15: J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza ja S. Delaude, keda abistas advokaat J. Rivas Andrés)
Kohtuasjas T-45/13 RENV esiteks ELTL artiklil 272 põhinev nõue tuvastada projekti FutureNEM puhul kohaldatavate lepingutingimuste rikkumine; teiseks ELTL artiklil 272 põhinev nõue hüvitada kahju, mis tekkis hagejale väidetavalt seetõttu, et komisjon rikkus neid lepingutingimusi; kolmandaks ELTL artiklil 268 põhinev nõue hüvitada kahju, mis hagejale väidetavalt tekitati tema nime kandmisega varajase hoiatamise süsteemi, ja neljandaks ELTL artiklil 263 põhinev nõue tühistada otsus kanda hageja nimi varajase hoiatamise süsteemi; ja kohtuasjas T-587/15 esiteks sisuliselt ELTL artiklil 272 põhinev nõue tuvastada projektide FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM ja SFERA puhul kohaldatavate lepingutingimuste rikkumine; teiseks ELTL artiklil 272 põhinev nõue tuvastada, et hageja ei võlgne komisjonile summat, mida talt nõutakse; nõue hüvitada kahju, mis tekkis hagejale väidetavalt seetõttu, et komisjon rikkus lepingutingimusi ning nõue kohustada komisjoni tasuma tema osalusest nendes projektides tulenevalt maksmisele kuuluvad summad; kolmandaks ELTL artiklil 268 põhinev nõue hüvitada kahju, mis tekitati hageja nime kandmisega varajase hoiatamise süsteemi, ja neljandaks ELTL artiklil 263 põhinev nõue tühistada komisjoni 28. juuli 2015. aasta otsus C(2015) 5449 final hageja poolt võlgnetava kokku 535 613,20 euro suuruse summa koos viivisega sissenõudmise kohta.
Liita kohtuasjad T-45/13 RENV ja T-587/15 kohtuotsuse huvides.
Jätta Rose Vision, SLi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud, sealhulgas kohtuasjas T-45/13 RENV järgmised kulud: Üldkohtus toimunud esialgse menetlusega kohtuasjas T-45/13 seonduvad kulud, apellatsioonimenetlusega kohtuasjas C-224/15 seonduvad kulud ja pärast Üldkohtule tagasisaatmist toimunud menetlusega seonduvad kulud.
Üldkohtu 28. veebruari 2018. aasta otsus – Vakakis kai Synergates versus komisjon
(Kohtuasi T-292/15) (1)
((Lepinguväline vastutus - Teenuste hanked - Hankemenetlus - Vastuvõetavus - Menetluse kuritarvitamine - Huvide konflikt - Hoolsuskohustus - Võimaluse kaotamine))
Hageja: Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meleton, endine Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Ateena, Kreeka) (esindajad: solicitor B. O’Connor, advokaadid S. Gubel ja E. Bertolotto)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: esialgu F. Erlbacher ja E. Georgieva, hiljem E. Georgieva ja L. Baumgart)
ELTL artikli 268 alusel esitatud nõue hüvitada kahju, mida hageja kandis väidetavalt selle tõttu, et komisjon pani hankes „Albaania toiduohutussüsteemi tugevdamine“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL) toime õigusrikkumised.
Mõista Euroopa Liidult välja hüvitis kahju eest, mis seisneb Vakakis kai Synergates – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE Meletoni võimaluse kaotamises sõlmida hankes „Albaania toiduohutussüsteemi tugevdamine“ (EuropeAid/129820/C/SER/AL) leping ja hankemenetluses osalemise kuludes.
Resolutsiooni punktis 1 nimetatud hüvitise summale lisatakse viivis alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest kuni hüvitise täieliku tasumiseni vastavalt Euroopa Keskpanga (EKP) peamiste refinantseerimistoimingute jaoks kehtestatud määrale, millele lisandub kaks protsendipunkti.
Pooled teatavad Üldkohtule kolme kuu jooksul alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest poolte vahel kokkulepitud hüvitiste summade suuruse.
Üldkohtu 1. märtsi 2018. aasta otsus – Poola versus komisjon
(Kohtuasi T-316/15) (1)
((ERF - Keeldumine suurprojektile rahalise toetuse andmisest - Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 40 esimese lõigu punkt g - Avaliku sektori panuse põhjendus - Määruse nr 1083/2006 artikli 41 lõige 2 - Tähtaja ületamine))
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: B.-R. Killmann, D. Recchia ja M. Siekierzyńska)
ELTL artiklil 263 põhinev nõue tühistada komisjoni 31. märtsi 2015. aasta otsus C(2015) 2230, millega keelduti Poola Vabariigile Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) rakenduskava „Uuenduslik majandus“ 4. prioriteetse suuna raames suurprojektile „Uuenduslike teenuste väljaehitamine IBM ühistalituste keskuses Wrocławis“ rahalise toetuse andmisest.
(Kohtuasi T-402/15) (1)
((ERF - Suurprojekti jaoks rahalise panuse kinnitamisest keeldumine - Määruse (EÜ) nr1083/2006 artikli 41 lõige 1 - Hinnang suurprojekti panusele rakenduskava eesmärkide saavutamisel - Määruse nr 1083/2006 artikli 41 lõige 2 - Tähtaja ületamine))
(2018/C 142/53)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: B.-R. Killmann ja M. Siekierzyńska)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 11. mai 2015. aasta otsus C(2015) 3228 (final), millega keelduti Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) rahalise toetuse kinnitamisest Poola Vabariigile suurprojekti „Euroopa ühine teenuste keskus – Arukad logistikasüsteemid“ jaoks seoses rakenduskava „Uuenduslik majandus“ prioriteetse suunaga nr 4.
C 142/42
Üldkohtu 1. märtsi 2018. aasta otsus – Shoe Branding Europe versus EUIPO – adidas (Kahe paralleelse triibu paigutus jalatsil)
(Kohtuasi T-85/16) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Jalatsile paigutatud kahest paralleelsest triibust koosneva Euroopa Liidu kujutismärgi taotlus - Jalatsile paigutatud kolmest paralleelsest triibust koosnev varasem Euroopa Liidu kujutismärk - Suhteline keeldumispõhjus - Maine kahjustamine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 5 (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõige 5))
(2018/C 142/54)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: A. Lukošiūtė ja A. Söder)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: adidas AG (Herzogenaurach, Saksamaa) (esindajad: solicitor I. Fowler ja solicitor I. Junkar)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 26. novembri 2015. aasta otsuse (asi R 3106/2014-2) peale, mis käsitleb adidase ja Shoe Branding Europe’i vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Shoe Branding Europe BVBA-lt.
Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Le Pen versus parlament
(Kohtuasi T-140/16) (1)
((Euroopa Parlamendi liikmete kulude hüvitamise ja toetuste maksmise eeskiri - Parlamendiliikmete assisteerimiskulude hüvitis - Alusetult makstud summade sissenõudmine - Peasekretäri pädevus - Tõendamiskoormis - Põhjendamiskohustus - Võimu kuritarvitamine - Faktiviga - Võrdne kohtlemine))
(2018/C 142/55)
Hageja: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid M. Ceccaldi ja J.-P. Le Moigne, hiljem M. Ceccaldi, lõpuks F. Wagner)
Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: S. Seyr ja G. Corstens)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada parlamendi peasekretäri 29. jaanuari 2016. aasta otsus, millega hagejalt nõutakse parlamendiliikme assisteerimiskulude hüvitisena alusetult välja makstud 320 026,23 euro suuruse summa tagasimaksmist, ja sellega seotud 4. veebruari 2016. aasta võlateade.
Mõista kohtukulud välja Jean-Marie Le Penilt, sealhulgas ajutiste meetmete kohaldamise menetlusega seotud kohtukulud.
Üldkohtu 1. märtsi 2018. aasta otsus – Altunis versus EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
(Kohtuasi T-438/16) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering - Sõnamärk CIPRIANI - Varasem Euroopa Liidu sõnamärk HOTEL CIPRIANI - Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine - Määruse (EÜ) nr 207/2009, artikli 42 lõige 2 (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 47 lõige 2) - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Kaupade ja teenuste sarnasus - Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b))
Hageja: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funchal, Portugal) (esindajad: advokaadid A. Vanzetti, S. Bergia ja G. Sironi)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Hotel Cipriani Srl (Veneetsia, Itaalia) (esindajad: solicitor P. Cantrill ja barrister B. Brandreth, hiljem solicitor B. Brandreth, solicitor A. Poulter ja solicitor P. Brownlow)
Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 7. juuni 2016. aasta otsuse (asi R 1889/2015-4) peale, mis käsitleb Hotel Cipriani ja Altunis-Trading, Gestão e Serviços’e vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda-lt.
Üldkohtu 9. märtsi 2018. aasta otsus – Portugal versus komisjon
(Kohtuasi T-462/16) (1)
((EAGF - Rahastamisest välja jäetud kulud - Pindalatoetused - Portugali kantud kulutused - Õiguspärane ootus - Määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 41 lõige 3 - Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 31 lõige 2 - Proportsionaalsus))
Hageja: Portugali Vabariik (esindajad: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida ja P. Estêvão)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Sauka, keda abistasid advokaadid M. Marques Mendes ja A. Dias Henriques)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 20. juuni 2016. aasta rakendusotsus (EL) 2016/1059, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2016, L 173, lk 59), Portugali Vabariiki puudutavas osas.
Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Gollnisch versus parlament
(Kohtuasi T-624/16) (1)
((Euroopa Parlamendi liikmete kulude hüvitamise ja toetuste maksmise eeskiri - Parlamendiliikmete assistentide hüvitis - Alusetult makstud summade sissenõudmine - Peasekretäri pädevus - Electa una via - Kaitseõigused - Tõendamiskoormis - Põhjendamiskohustus - Õiguspärane ootus - Poliitilised õigused - Võrdne kohtlemine - Võimu kuritarvitamine - Saadikute sõltumatus - Faktiviga - Proportsionaalsus))
(2018/C 142/58)
Hageja: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Prantsusmaa) (esindajad: advokaat N. Fakiroff, hiljem advokaat F. Wagner)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada parlamendi peasekretäri 1. juuli 2016. aasta otsus, mis käsitleb hagejalt parlamendiliikme assistendi hüvitiseks alusetult makstud 275 984,23 euro tagasinõudmist ja sellega seotud 5. juuli 2016. aasta võlateadet.
Jätta B. Gollnischi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Parlamendi kohtukulud, sealhulgas ajutiste meetmete kohaldamise menetlusega seotud kulud.
(Kohtuasi T-629/16) (1)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 8. juuni 2016. aasta otsuse (asi R 597/2016-2) peale, mis käsitleb adidase ja Shoe Branding Europe’i vahelist vastulausemenetlust.
Üldkohtu 8. märtsi 2017. aasta otsus – Cinkciarz.pl sp. versus EUIPO (€$)
(Kohtuasi T-665/16) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liidu kujutismärgi €$ taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Eristusvõime puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b) - Kirjeldavus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c) - Põhjendamiskohustus - Määruse nr 207/2009 artikkel 75 (nüüd määruse nr 2017/1001 artikkel 75)))
Hageja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poola) (esindajad: advokaadid E. Skrzydło Tefelska ja K. Gajek)
Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 14. juuli 2016. aasta otsuse (asi R 2086/2015-5) peale, mis käsitleb tähise €$ registreerimistaotlust EL kaubamärgina.
Tühistada EUIPO viienda apellatsioonikoja 14. juuli 2016. aasta otsus (asi R 2086/2015-5).
C 142/47
Üldkohtu 28. veebruari 2018. aasta otsus – dm-drogerie markt versus EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
(Kohtuasi T-843/16) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Euroopa Liidu sõnamärk Foto Paradies - Suhteline keeldumispõhjus - Eristusvõime puudumine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b)))
(2018/C 142/62)
Hageja: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Saksamaa) (esindajad: advokaadid T. Strack ja O. Bludovsky)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: M. Fischer, R. Manea ja D. Walicka)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Nürnberg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid L. Petri ja M. Gilch)
Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 15. septembri 2016. aasta otsuse (R 1194/2015-1) peale, mis käsitleb Digital Print Group O. Schimek ja dm-drogerie markt vahelist kaubamärgi kehtetuks tunnistamise menetlust.
Mõista kohtukulud välja dm-drogerie markt GmbH & Co. KG-lt.
Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Fertisac versus ECHA
(Kohtuasi T-855/16) (1)
((REACH - Tasu aine registreerimise eest - Vähendatud tasumäärad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks - Ettevõtja suurust puudutava deklaratsiooni kontrollimine ECHA poolt - Haldustasu määramise otsus - Soovitus 2003/361/EÜ - Rahaliste ülemmäärade ületamine - Mõiste „seotud ettevõtja“))
Hageja: Fertisac, SL (Atarfe, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Gomez Rodriguez)
Kostja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: E. Maurage, J.-P. Trnka ja M. Heikkilä, keda abistasid advokaadid C. Garcia Molyneux ja L. Tosoni)
ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada ECHA 15. novembri 2016. aasta otsus SME(2016) 5150, milles tuvastati, et hageja ei vasta keskmise suurusega ettevõtjatele ette nähtud vähendatud tasu kohaldamise tingimustele, ja kohustati teda maksma haldustasu, ning samuti nõue tühistada ECHA poolt väljastatud ja otsusele SME(2016) 5150 lisatud arved nr 10060160 ja nr 10060161.
Mõista kohtukulud, sealhulgas ajutiste meetmete kohaldamise menetluses kantud kohtukulud, välja Fertisac, SLilt.
Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Equivalenza Manufactory versus EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA)
(Kohtuasi T-6/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausementelus - Euroopa Liidu kujutismärgi BLACK LABEL BY EQUIVALENZA taotlus - Varasem rahvusvaheline kujutismärk LABELL - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Tähiste sarnasus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)))
Hageja: Equivalenza Manufactory, SL (Barcelona, Hispaania) (esindajad: advokaadid G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: J. Crespo Carrillo ja M. del Mar Baldares)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: ITM Entreprises SAS (Pariis, Prantsusmaa)
Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 11. oktoobri 2016. aasta otsuse (asi R 690/2016-2) peale, mis käsitleb ITM Entreprises’e ja Equivalenza Manufactory vahelist vastulausemenetlust.
Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) teise apellatsioonikoja 11. oktoobri 2016. aasta otsus (asi R 690/2016-2).
Jätta EUIPO kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Üldkohtu menetluses Equivalenza Manufactory, SLi kantud kohtukulud.
Üldkohtu 9. märtsi 2018. aasta otsus – Recordati Orphan Drugs versus EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
(Kohtuasi T-103/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi NORMOSANG taotlus - Varasem siseriiklik sõnamärk NORMON - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) - Määruse (EÜ) nr 2868/95 eeskirja 19 lõike 2 punkti a alapunkt ii ja eeskirja 20 lõige 1 (nüüd delegeeritud määruse (EL) 2017/1430 artikli 7 lõike 2 punkti a alapunkt ii ning artikli 8 lõiked 1 ja 7)))
Hageja: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat J. Quirin)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: A. Lukošiūtė)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Hispaania) (esindaja: advokaat I. Gonzalez-Mogena Gonzalez)
Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 22. novembri 2016. aasta otsuse (asi R 831/2016-5) peale, mis käsitleb Laboratorios Normoni ja Recordati Orphan Drugsi vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Recordati Orphan Drugsilt.
Üldkohtu 8. märtsi 2018. aasta otsus – Claro Sol Cleaning versus EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
(Kohtuasi T-159/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi Claro Sol Facility Services desde 1972 taotlus - Varasem siseriiklik kujutismärk SOL - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) nr 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)))
(2018/C 142/66)
Hageja: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández Pacheco)
Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: L. Rampini)
Teine menetluspool EUIPO apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Solemo Oy (Helsingi, Soome) (esindajad: advokaadid M. Müller ja A. Fottner)
Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 9. jaanuari 2017. aasta otsuse (asi R 478/2016-1) peale, mis käsitleb vastulausemenetlust Solemo ja Claro Sol Cleaningu vahel.
Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) esimese apellatsioonikoja 9. jaanuari 2017. aasta otsus (asi R 478/2016-1).
Jätta Solemo Oy kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Claro Sol Cleaning, SLU kohtukulud.
EUIPO kannab ise oma kohtukulud.
Üldkohtu 7. märtsi 2018. aasta otsus – Rstudio versus EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
(Kohtuasi T-230/17) (1)
((Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering - Sõnamärk RSTUDIO - Varasem Euroopa Liidu sõnamärk ER/STUDIO - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Tähiste sarnasus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)) - Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine - Määruse nr 207/2009 artikli 42 lõiked 2 ja 3 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 47 lõiked 2 ja 3)))
Hageja: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: M. Edenborough, QC, ja solicitor G. Smith)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, California, Ameerika Ühendriigid)
Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 6. veebruari 2017. aasta otsuse (asi R 493/2016-5) peale, mis käsitleb Embarcadero Technologies ja Rstudio vahelist vastulausemenetlust.
Mõista kohtukulud välja Rstudio, Inc-lt.
C 142/51
19. jaanuaril 2018 esitatud hagi – La Marchesiana versus EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)
(Kohtuasi T-35/18)
(2018/C 142/68)
Hageja: La Marchesiana Srl (Milano, Itaalia) (esindajad: advokaadid M. Franzosi, F. Santonocito ja A. Sobol)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Marchesi Angelo Srl (Milano, Itaalia)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk MARCHESI, mis koosneb seitsmest värvilisest – oranž, sinine, kollane, punane, roheline, must ja lilla – pintslitõmbest – ELi kaubamärk nr 4 187 159
Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 14. novembri 2017. aasta otsus liidetud asjades R 1753/2016-4 ja R 1802/2016-4
muuta vaidlustatud otsust ja jätta täies ulatuses rahuldamata Angelo Marchesi taotlus tunnistada ELi kaubamärk 159 kasutamata jätmise tõttu kehtetuks;
tuvastada ja sedastada vaidlustatud otsust muutes, et ELi kaubamärki nr 4 187 159 on asjaomasel ajavahemikul tegelikult kasutatud kogu Euroopa Liidus kaubamärgimääruse artikli 58 lõike 1 tähenduses kaupade ja teenuste jaoks klassides 8 (Käsitsi käitatavad käsi-tööriistad ja eeskätt söögiriistad), 16 (Paber, papp, trükised, raamatud, ajakirjad, kunstitarbed, kantseleitarbed ja näitevahendid), 21 (Maja- või köögitarbed ning majapidamis- või köögimahutid, kööginõud, lauanõud, klaasid, klaas-, portselan- ja savinõud), 29 (Loomset päritolu toidukaubad, sissetehtud, kuivatatud ja kuumtöödeldud puuviljad ja köögiviljad; tarretised, keedised, kompotid; munad; piim ja piimatooted; toiduõlid ja toidurasvad), 30 (Kohv ja kohvi aseained, tee, kakao, suhkur, riis, jahu, leib ja sai, makaronid, kondiitritooted, jäätised, maitseparandajad) ja 33 (Alkoholjoogid) ning samuti kaupade ja teenuste jaoks klassides 30 (Kohv), 41 (Haridus ja väljaõpe, koolitused) ja 43 (Toitlustusteenused; nende teenused, kes tarnivad toidud ja joogid, mis on valmistatud baaris, restoranis, iseteenindusrestoranis või sööklas tarbimiseks);
teise võimalusena vaidlustatud otsuse osalise muutmise korral jätta rahuldamata ELi kaubamärgi nr 4 187 159 kasutamata jätmise tõttu kehtetuks tunnistamise taotlus seoses kaupade ja teenustega klassides 30 (Kohv), 41 (Haridus ja väljaõpe, koolitused) ja 43 (Toitlustusteenused; nende teenused, kes tarnivad toidud ja joogid, mis on valmistatud baaris, restoranis, iseteenindusrestoranis või sööklas tarbimiseks);
mõista kohtuvaidluse kaotanud poolelt välja käesoleva menetluse ning menetluse eelmise kahe astmega seonduvad kulud.
Tõendite kasutamise kohta määruse 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkti a ja artikli 18 lõike 1 tähenduses vääralt hindamine.
24. jaanuaril 2018 esitatud hagi – Autoridad Portuaria de Vigo versus komisjon
(Kohtuasi T-41/18)
Euroopa Liidu Üldkohtul tagada, et Euroopa Komisjon kui aluslepingute täitmise järelevalvaja täidab oma ülesannet tagada ühenduse sätete ühetaoline kohaldamine kõigis liikmesriikides, tegutseb, et tagada Euroopa õigusnormide ühetaoline kohaldamine seoses kolmandatest riikidest pärit loomset päritolu toodete impordiga kõigis liikmesriikides ja ühtlustada normid, mis neid kontrolle reguleerivad;
konkreetsemalt kohustada Euroopa Komisjoni tervise ja toiduohutuse peadirektoraati tegema võrdlev analüüs ühenduse õiguse kohta, mis reguleerib kolmandatest riikidest pärit loomset päritolu toodete importi Vigo ja Leixoes’i (Portugal) sadamate kaudu.
Oma hagi põhjenduseks väidab hageja, et ühendusevälistest riikidest pärit külmutatud ja jahutatud kalatoodete importi käsitlevate ühenduse õigusnormide erinev kohaldamine toob kaasa konkurentsieeskirjade ja level playing field’i muutmise, mis viib moonutuseni siseturul.
Ühtlasi väidab ta sellega seoses, et sadamatel on võtmeroll kaupade liikumisel, eriti mis puudutab kalatoodete importi, millest 76 % saabub sadamate kaudu.
6. veebruaril 2018 esitatud hagi – Alfamicro versus komisjon
(Kohtuasi T-64/18)
Hageja: Alfamicro — Sistema de Computadores — Sociedade Unipessoal, L.da (Cascais, Portugal) (esindajad: advokaadid G. Gentil Anastácio ja D. Pirra Xarepe)
tuvastada, et komisjoni 13. detsembri 2017. aasta otsus C(2017) 8839 final võla tagasinõudmise kohta on tühine osas, mis puudutab võlateadet nr 3241507078, ja ülejäänud osas kehtetu.
Seoses tühisuse tuvastamise nõudega väidab hageja, et komisjon on ELL artiklit 19 ja ELTL artiklit 272 rikkudes sekkunud kohtu pädevusse, sest ta asendas Üldkohtu 14. novembri 2017. aasta otsuse (kohtuasi T-831/14) liidu antud laenu puudutavas osas teise, endast täitedokumenti kujutava otsusega, mis käsitleb sama kohustust.
Kehtetuks tunnistamise nõude kohta väidab hageja:
puudus põhjendus, sest komisjon piirdus väitega, et vaidlustatud otsuse esemeks oleva lepingu kohta tehtud finantsauditi käigus oli tuvastatud süsteemseid vigu, aga ei selgitanud, milles vead seisnesid;
rikuti õigusnormi, sest kuna komisjon ekstrapoleeris ühe lepingulise suhte raames läbi viidud finantsauditi tulemusi automaatselt teiste lepinguliste suhete raames, siis rikkus komisjon määruse nr 966/2012 (1) artikli 135 lõike 5 teist lõiku ning hanke- ja kontsessioonilepingute suhtes kehtivat aluspõhimõtet, mille järgi lepingujärgset tasu käsitlevat tingimust ei tohi muuta.
9. veebruaril 2018 esitatud hagi – Barata versus parlament
(Kohtuasi T-81/18)
Hageja: Joao Miguel Barata (Evere, Belgia) (esindajad: advokaadid G. Pandey, D. Rovetta ja V. Villante)
kõigepealt ja kui see on asjakohane, tunnistada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 277 alusel personalieeskirjade artikkel 90 kehtetuks ja käesolevas asjas mittekohaldatavaks;
esiteks tühistada Euroopa Parlamendi 30. oktoobri 2017. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema kaebus, mille ta esitas personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel 19. juunil 2017;
teiseks tühistada personaliarenduse direktoraadi direktori 20. märtsi 2017. aasta otsus, mitte kanda hagejat nende teenistujate esialgsesse nimekirja, kes valiti läbima 2016. aasta sertifitseerimismenetluse raames koolitust, ning lükati tagasi tema esitatud läbivaatamise taotlus, mille ta oli esitanud personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel;
kolmandaks tühistada Euroopa Parlamendi 14. veebruari 2016. aasta otsus, millega teda teavitati tema tulemustest ja millega otsustati teda mitte kanda nende teenistujate nimekirja, kes valiti 2016. aastal läbima sertifitseerimismenetlust;
neljandaks tühistada Euroopa Parlamendi 8. detsembri 2017. aasta otsus, millega teda teavitati sellest, et 2016. aasta sertifitseerimismenetluse 87 kandidaadist oli tema 36. kohal ja seetõttu ei kuulu tema nimi vaidlusalusesse esialgsesse nimekirja;
viiendaks tühistada Euroopa Parlamendi 21. detsembri 2016. aasta otsus, millega viimane keeldub kontrollimast hageja suhtes antud hinnangut ja punkte ning välistab ta vaidlusalusest sertifitseerimismenetlusest;
kuuendaks tühistada Euroopa Parlamendi 7. oktoobri 2016. aasta sisekonkursi teade 2016/014;
lõpuks tühistada tervikuna Euroopa Parlamendi esialgne nimekiri nendest teenistujatest, kes valiti läbima nimetatud koolitust;
mõista talle välja hüvitis summas 50 000 eurot;
Esimene väide, et tehtud on ilmne hindamisviga ning rikutud põhjendamiskohustust, lisaks on rikutud personalieeskirjade artiklit 25, asjaolude ja dokumentide hindamisel on tehtud ilmne hindamisviga ja rikutud on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 296.
Teine väide, et rikutud on tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, samuti esitatakse õigusvastasuse ja kohaldamatuse väide seoses personalieeskirjade artikli 90 väidetava õigusvastasuse ja kohaldamatusega.
Kolmas väide, et puudus pädevus, rikuti konkursiteadet ja personalieeskirjade artiklit 30 koostoimes III lisaga ning lisaks on rikutud korrakohase ja hea halduse põhimõtet.
Neljas väide, et rikutud on harta artiklis 41 sätestatud hea halduse põhimõtet, tehtud on ilmne hindamisviga ning rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet.
Viies väide, et rikutud on määruse nr 1/58 (1) artikleid 1, 2, 3 ja 4, personalieeskirjade artikleid 1d ja 28, personalieeskirjade III lisa artikli 1 lõike 1 punkti f ning võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise keelu põhimõtet.
(1) Nõukogu 15. aprilli 1958. aasta määrus nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled (EÜT 17, 6.10.1958, lk 385; ELT eriväljaanne 01/01, lk 3).
19. veebruaril 2018 esitatud hagi – International Skating Union versus komisjon
(Kohtuasi T-93/18)
Hageja: International Skating Union (Lausanne, Šveits) (esindaja: advokaat J.-F. Bellis)
tühistada komisjoni 8. detsembri 2017. aasta otsus asjas AT.40208 – International Skating Union’s Eligibility rules, ja
Esimese väite kohaselt on vaidlustatud otsuse põhjendus suuresti vasturääkiv.
Teise väite kohaselt ei ole hageja abikõlblikkuse eeskirjade eesmärk piirata konkurentsi.
Kolmanda väite kohaselt ei too hageja abikõlblikkuse eeskirjad kaasa konkurentsi piiramist.
Neljanda väite kohaselt ei kuulu hageja otsus jätta heaks kiitmata 2014 Dubai Icederby üritus ELTL artikli 101 kohaldamisalasse, kuna selle otsusega taotleti õiguspärast eesmärki, mis on kooskõlas hageja eetikakoodeksiga, mille kohaselt on kihlvedude mis tahes vormis toetamine keelatud.
Viienda väite kohaselt ei kuulu hageja otsus jätta heaks kiitmata 2014 Dubai Icederby üritus igal juhul ELTL artikli 101 territoriaalsesse kohaldamisalasse.
Kuuenda väite kohaselt on alusetu väide, et Rahvusvahelise spordiarbitraaži kohtu reeglid tugevdavad väidetavaid konkurentsipiiranguid.
Seitsmenda väite kohaselt on komisjon ületanud oma pädevust, kuna nägi hagejale ette parandusmeetmed, millel pole midagi ühist tuvastatud rikkumisega.
Kaheksanda väite kohaselt puudub perioodilistel karistusmaksetel igasugune õiguslik alus.
Käesoleva hagiga on vaidlustatud projekti FP7-SME-2013-605879-FOODWATCH toetuslepingu raames antud raha tagasinõudmist käsitleva pooltevahelise menetluse tulemused. Otsus projekti FoodWatch toetusleping üles öelda tehti seetõttu, et kostjat ei teavitatud väidetavalt projekti BreadGuard olemasolust; viimati nimetatud projekt sarnaneb REA sõnul väga projektiga FoodWatch, nii eesmärkide, töömeetodite kui ka oodatavate tulemuste osas.
20. veebruaril 2018 esitatud hagi – Laverana versus EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)
(Kohtuasi T-106/18)
Hageja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J. Wachinger, M. Zöbisch ja R. Drozdz)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Agroecopark (Majadahonda, Hispaania)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk VERA GREEN – registreerimistaotlus nr 15 068 646
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 18. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 982/2017-5
20. veebruaril 2018 esitatud hagi – Agencja Wydawnicza Technopol versus EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)
(Kohtuasi T-118/18)
Vaidlusalune kaubamärk: EL sõnamärk „300 PANORAMICZNYCH“ – registreerimistaotlus nr 15 299 696
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 15. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 2195/2016-5
muuta viienda apellatsioonikoja otsust nii, et hageja kaebus rahuldatakse ja kaubamärk „300 PANORAMICZNYCH“ registreeritakse, kuna sõnaline tähis „300 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c sätestatud eeldustele, mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi;
kuna sõnaline tähis „300 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna ei esine määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusi ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldusi;
tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „300 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299696, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „300 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
et sõnaline tähis „300 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna esine kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjuseid ja eelkõige artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
C 142/60
20. veebruaril 2018 esitatud hagi – Agencja Wydawnicza Technopol versus EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)
(Kohtuasi T-119/18)
(2018/C 142/78)
Vaidlusalune kaubamärk: EL sõnamärk „400 PANORAMICZNYCH“ – registreerimistaotlus nr 15 299 704
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 15. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 2200/2016-5
muuta viienda apellatsioonikoja otsust nii, et hageja kaebus rahuldatakse ja kaubamärk „400 PANORAMICZNYCH“ registreeritakse, kuna sõnaline tähis „400 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c sätestatud eeldustele, mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi;
kuna sõnaline tähis „400 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna ei esine artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „400 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299704, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „400 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
et sõnaline tähis „400 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna esine kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjuseid ja eelkõige artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
20. veebruaril 2018 esitatud hagi – Agencja Wydawnicza Technopol versus EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)
(Kohtuasi T-120/18)
Vaidlusalune kaubamärk: EL sõnamärk „500 PANORAMICZNYCH“– registreerimistaotlus nr 15 299 712
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 15. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 2201/2016-5
muuta viienda apellatsioonikoja otsust nii, et hageja kaebus rahuldatakse ja kaubamärk „500 PANORAMICZNYCH“ registreeritakse, kuna sõnaline tähis „500 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c sätestatud eeldustele, mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi;
kuna sõnaline tähis „500 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna ei esine artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „500 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 15299712, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „500 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
et sõnaline tähis „500 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna esine kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjuseid ja eelkõige artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
C 142/62
20. veebruaril 2018 esitatud hagi – Agencja Wydawnicza Technopol versus EUIPO (1000 PANORAMICZNYCH)
(Kohtuasi T-121/18)
(2018/C 142/80)
Vaidlusalune kaubamärk: EL sõnamärk „1000 PANORAMICZNYCH“ – registreerimistaotlus nr 15 299 671
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 15. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 2208/2016-5
muuta viienda apellatsioonikoja otsust nii, et hageja kaebus rahuldatakse ja kaubamärk „1000 PANORAMICZNYCH“ registreeritakse, kuna sõnaline tähis „1000 PANORAMICZNYCH“ “ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c sätestatud eeldustele, mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi;
kuna sõnaline tähis „1000 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna ei esine määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusi ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldusi;
tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „1000 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299671, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „1000 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
et sõnaline tähis „1000 PANORAMICZNYCH“ on kasutamise käigus muutunud eristavaks määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 3 tähenduses (teisene eristusvõime) mistõttu ei ole kaubamärgi registreerimisele takistusi, kuna esine kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjuseid ja eelkõige artikli 7 lõike 1 punktides b, c ja d nimetatud eeldusi;
C 142/63
27. veebruaril 2018 esitatud hagi – Lidl Stiftung versus EUIPO – Shimano Europe (PRO)
(Kohtuasi T-122/18)
(2018/C 142/81)
Hageja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksamaa) (esindajad: advokaadid A. Berger ja A. Marx)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Shimano Europe BV (Nunspeet, Madalmaad)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk „PRO“ – registreerimistaotlus nr 14 468 904
Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 7. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 1332/2017-5
tühistada vaidlustatud otsus ja lükata tagasi vastulause nr 002654773, mis on esitatud ELi kaubamärgi taotluse nr 014 468 904 vastu;
mõista EUIPO menetlusega seotud kulud välja Shimano Europe B.V-lt.
Määruse nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;
27. veebruaril 2018 esitatud hagi – Bayer Intellectual Property versus EUIPO (Südame kujutis)
(Kohtuasi T-123/18)
Hageja: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Saksamaa) (esindajad: advokaadid V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)
Vaidlusalune kaubamärk: EL kujutismärk (Südame kujutis) – registreerimistaotlus nr 15 701 568
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 7. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 145/2017-1
rahuldada kaebus, mille hageja esitas EUIPO apellatsioonikojale;
Määruse nr 2017/1001 artikli 7 lõike punkti b rikkumine.
27. veebruaril 2018 esitatud hagi – Van Haren Schoenen versus komisjon
(Kohtuasi T-126/18)
Hageja: Van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Madalmaad) (esindajad: advokaadid S. De Knop, B. Natens, A. Willems ja M. Meulenbelt)
tühistada komisjoni 4. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/2232, millega kehtestatakse uuesti lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse ajutine tollimaks nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes, mis on pärit Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist ning mida toodavad teatavad eksportivad tootjad Hiina Rahvavabariigis ja Vietnamis, ning täidetakse Euroopa Kohtu otsust liidetud kohtuasjades C-659/13 ja C-34/14;
Esimene väide, et rikutud on ELL artikli 5 lõikeid 1 ja 2, kuna vaidlustatud määrusel puudub õiguslik alus. Teise võimalusena väidab hageja, et rikutud on institutsioonidevahelise tasakaalu põhimõtet ELL artikli 13 lõike 2 tähenduses.
Teine väide, et rikutud on ELTL artiklit 266, kuna võetud ei ole 4. veebruari 2016. aasta otsuse kohtuasjas C&J Clark International (C-659/13 ja C-34/14, EU:C:2016:74) täitmiseks vajalikke meetmeid.
Kolmas väide, et rikutud on määruse (EL) 2016/1036 (1) artikli 1 lõiget 1 ja artikli 10 lõiget 1 ning õiguskindluse põhimõtet, kuna dumpinguvastane tollimaks kehtestati kaubale, mis on lubatud vabasse ringlusse.
Neljas väide, et rikutud on määruse (EL) 2016/1036 artiklit 21, kuna dumpinguvastane tollimaks on kehtestatud liidu huve uuesti hindamata. Hageja hinnangul on igal juhul ilmselgelt vale otsustada, et dumpinguvastase tollimaksu kehtestamine oli liidu huvides.
Viies väide, et rikutud on ELL artikli 5 lõikeid 1 ja 4, kuna vastu võeti õigusakt, mis läheb kaugemale, kui on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrus (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (ELT 2016, L 176, lk 21).
28. veebruaril 2018 esitatud hagi – Cortina ja FLA Europe versus komisjon
(Kohtuasi T-127/18)
Hagejad: Cortina (Oudenaarde, Belgia) ja FLA Europe (Oudenaarde) (esindajad: advokaadid S. De Knop, B. Natens ja A. Willems)
Esimene väide, et rikutud on ELL artikli 5 lõikeid 1 ja 2, kuna vaidlustatud määrusel puudub õiguslik alus. Teise võimalusena väidavad hagejad, et rikutud on institutsioonidevahelise tasakaalu põhimõtet ELL artikli 13 lõike 2 tähenduses.
Kolmas väide, et rikutud on ELL artikli 5 lõikeid 1 ja 4, kuna vastu võeti õigusakt, mis läheb kaugemale, kui on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks.
22. veebruaril 2018 esitatud hagi – IQ Group Holdings Berhad versus EUIPO – Krinner Innovation (Lumiqs)
(Kohtuasi T-133/18)
(2018/C 142/85)
Hageja: IQ Group Holdings Berhad (Heckmondwike, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat S. Carter)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Krinner Innovation GmbH (Straßkirchen, Saksamaa)
Vaidlusalune kaubamärk: kujutismärgi „Lumiqs“ ELi nimetav rahvusvaheline registreering – ELi nimetav rahvusvaheline registreering nr 1 220 053
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 12. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 983/2017-1.
lubada kaubamärgi registreerimist vaidlustatud kaupade jaoks, nagu nende loetelu on muudetud
C 142/67
1. märtsil 2018 esitatud hagi – Monster Energy versus EUIPO – Nordbrand Nordhausen GmbH (BALLER'S PUNCH)
(Kohtuasi T-134/18)
(2018/C 142/86)
Hageja: Monster Energy Company (Corona, California, Ühendriigid) (esindaja: solicitor P. Brownlow)
Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „BALLER’S PUNCH“ – registreerimistaotlus nr 14 823 306
Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 12. detsembri 2017. aasta otsus asjas R 998/2017-1
tühistada vastulausete osakonna 13. märtsi 2017. aasta otsus asjas B002643172;
registreerida kaubamärk, mille suhtes on esitatud vastulause, kõigi registreerimistaotluses loetletud kaupade jaoks;
21. veebruaril 2018 esitatud hagi – Avio versus komisjon
(Kohtuasi T-139/18)
Hageja: Avio SpA (Rooma, Itaalia) (esindajad: advokaadid G. Roberti, G. Bellitti ja I. Perego)
asja sisuliseks lahendamiseks tühistada komisjoni 20. juuli 2016. aasta otsus C(2016) 4621 final, millega koondumine kuulutatakse kokkusobivaks siseturuga ja EMP lepingu toimimisega, tuginedes nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumise üle artikli 8 lõikele 2 (juhtum COMP/M.7724 – ASL / Arianespace);
menetlustoiminguna kohustada komisjoni Üldkohtu kodukorra artiklite 88 ja 89 ning artikli 91 punkti b alusel esitama kohtule käesoleva hagiavalduse III jaos viidatud dokumendid;
Käesolevas asjas on esitatud hagi komisjoni 20. juuli 2016. aasta otsuse C(2016) 4621 final peale, millega koondumine kuulutatakse kokkusobivaks siseturuga ja EMP lepingu toimimisega, tuginedes nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumise üle artikli 8 lõikele 2 (juhtum COMP/M.7724 – ASL / Arianespace); otsuse mittekonfidentsiaalne täisversioon on avaldatud 11. detsembril 2017.
Komisjon on teinud ilmselge hindamisvea, on asja puudulikult uurinud ja rikkunud põhjendamiskohustust, kuna ta ei ole nõuetekohaselt analüüsinud konkurentide väljatõrjumise ohtu ettevõtja Arianespace kasutatavate kanderakettide turult, eriti mis puudutab suutlikkust, huvisid ja konkurentsivastast mõju.
Komisjon on teinud ilmselge hindamisvea, kuna ta ei ole nõudnud teatavate kohustuste täitmist ettevõtja Arianespace kasutatavate kanderakettide turul, eriti mis puudutab ohtu konkurentsile seoses Arianespace’i huvide konfliktiga ning ohtu, et Arianespace ja ASL vahetavad omavahel tundlikku teavet.
C 142/69
28. veebruaril 2018 esitatud hagi – Caprice Schuhproduktion versus komisjon
(Kohtuasi T-157/18)
(2018/C 142/88)
Hageja: Caprice Schuhproduktion GmbH & Co. KG (Pirmasens, Saksamaa) (esindajad: advokaadid S. De Knop, B. Natens ja A. Willems)
Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet. Need on identsed väidetega, mis on esitatud kohtuasjas T-127/18, Cortina ja FLA Europe vs. komisjon.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus