Küsimused ja vastused töötasu vähendamise kohta | TGS Baltic
17.04.2020 Küsimused ja vastused töötasu vähendamise kohta
Esmapilgul lihtne paragrahv võib aga praktikas tekitada hulga küsimusi, seepärast selgitame enam levinud küsimusi ja vigu töötasu ühepoolsel vähendamisel.
Kas eriolukorra tõttu on võimalik töötasu vähendada?
Vabariigi Valitsuse välja kuulutatud eriolukord ei anna tööandjale automaatset õigust töötasu ühepoolselt vähendada. Töötasu ühepoolse vähendamise õigus on tööandjal vaid siis, kui samaaegselt on täidetud kaks tingimust:
tööandja on olukorras, kus tal ei ole võimalik tagada töötajale kokkulepitud mahus tööd ning see on tingitud ettenägematust ja tööandjast mitteolenevast majanduslikust asjaolust; ning
Nimetatud tingimuste esinemist tuleb hinnata juhtumipõhiselt. Koroonaviiruse pandeemilist levikut, selle tõkestamiseks välja kuulutatud eriolukorda ning vastu võetud tõkestusmeetmeid saab pidada ettenägematuks ja tööandjast sõltumatuks asjaoluks. Kui nimetatud asjaolude tõttu on tööandja sattunud olukorda, kus tal ei ole töötajatele kokkulepitud ulatuses tööd anda, siis on TLS-i § 37 kohaldamise esimene tingimus täidetud.
Tööandjad unustavad sageli ära, et töötasu vähendamiseks peab olema täidetud ka teine eeltingimus ehk kokkulepitud töötasu maksmine on tööandjale muutunud ebamõistlikult koormavaks. Töötasu ei saa vähendada, kui tööandjal ei ole kokkulepitud ulatuses töö andmine võimalik, kuid samas on tal piisavalt rahalisi vahendeid töötasu maksmiseks. Sellisel juhul kohaldub TLS-i §-s 35 sätestatud kohustus maksta töötajale keskmist töötasu aja eest, mil töötaja ei tee tööd selle mitteandmise tõttu.
Kas töötasu peab vähendama kohe kolmeks järjestikuseks kuuks?
Tööandja ei pea töötasu vähendama kohe kolmeks kuuks. Niisamuti ei pea töötasu vähendama kolm järjestikust kuud. Töötasu on võimalik vähendada kuni kolmeks kuuks 12-kuulise ajavahemiku jooksul. 12-kuulist ajavahemikku arvestatakse päevast, mil töötasu vähendati. Kui ülal nimetatud kaks eeltingimust on täidetud, võib töötasu vähenemine jaguneda 12-kuulise perioodi peale. Kui tööandja vähendab töötasu esialgu kaheks kuuks, kuid hiljem selgub vajadus seda perioodi pikendada kuni kolme kuuni, siis tuleb töötajaid pikendamise kavatsusest jällegi 14 kalendripäeva ette teavitada.
Mis saab siis, kui töötasu on vähendatud kolmeks kuuks, aga olukord paraneb kiiremini?
Töötasu alandamise eeltingimused peavad olema täidetud kogu töötasu vähendamise perioodi vältel. Kui tööandja on vähendanud töötasu kolmeks kuuks, kuid töötasu vähendamist tinginud asjaolud kaovad või leevenevad varem, tuleb tööandjal hakata töötajale maksma töötasu kokkulepitud ulatuses või siis suurendada töötasu vastavalt võimalustele ja arvestades muutunud olusid.
Mõistlik on läbi mõelda ja töötajaid juba töötasu vähendamisel informeerida, kuidas toimub töötajate teavitamine ning mis aja jooksul peavad töötajad jätkama tööd tavapärases korras, kui töötasu vähendamist tinginud asjaolud peaksid kaduma või leevenema varem.
Mida tähendab töötasu vähendamine mõistliku ulatuseni? Kas töötasu võib alati vähendada töötasu alammäärani?
Töötasu võib vähendada mõistliku ulatuseni, kuid mitte alla Vabariigi Valitsuse kehtestatud töötasu alammäära, mis on 2020. aasta algusest 584 eurot kuus või 3,48 eurot tunnis. Mis on mõistlik ulatus, seda peab tööandja iga kord kaaluma ning lähtuma põhimõttest: nii palju kui vajalik ja nii vähe kui võimalik. Kindlasti ei saa töötasu vähendamist miinimumini pidada automaatselt ja igas olukorras mõistlikuks ulatuseks.
Mida teha miinimumtöötasu saavate töötajatega?
Kui töötaja juba saab miinimumtöötasu, siis ei saa tööandja tema töötasu ühepoolselt vähendada. See tähendab, et talle tuleb maksta töötasu alammäära ka siis, kui tööandjal pole talle kokkulepitud mahus tööd anda. Miinimumtöötasu saavate töötajate töötasu on võimalik vähendada üksnes poolte kokkuleppel, kuid siis tuleb leppida kokku ka osalises tööajas.
Kas tööandja peab töötasu alandamisega võrdeliselt vähendama ka tööaega?
Töölepingu seaduse järgi ei ole tööandja kohustatud alandama töötasu vähendamisega võrdeliselt ka tööaega. See tähendab, et tööandja võib töötasu vähendada näiteks 30%, kuid anda tööd 80% ulatuses. Siiski tuleb arvestada, et seadus annab töötajale õiguse keelduda töö tegemisest võrdeliselt töötasu vähenemisega. Meie näite puhul, kui töötasu väheneb 30% võrra, on töötajal õigus keelduda töö tegemisest 30% ulatuses ehk töötaja on kohustatud tegema 70% ulatuses tööd, kuid ta võib teha ka 80%.
Kui tööandjal pole töötajale üldse enam tööd anda, kas siis saab töötasu vähendada?
Tööinspektsioon on selgitanud, et töötasu vähendamine eeldab mingis mahus töötamist. Kui töötajatele pole enam üldse võimalik tööd anda, siis ei saa tööandja töötaja töötasu vähendada, vaid peab maksma töötajale selle aja eest, mil ta tööd ei tee, keskmist töötasu TLS-i § 35 alusel. Nii TLS-i § 35 kui ka § 37 kohalduvad olukorras, kus tööandjal ei ole töötajale kokkulepitud ulatuses tööd anda. Erinevus on see, et TLS-i § 37 kohaldamiseks peab töö kokkulepitud mahus mitteandmise põhjuseks olema ettenägematu, tööandjast mitteolenev majanduslik asjaolu ning lisaks sellele peab tööandja olema olukorras, kus töötasu maksmine on talle ebamõistlikult koormav. Kui need tingimused on täidetud, siis on tööandjal õigus töötasu TLS-i § 37 alusel vähendada. Kui tööd pole kokkulepitud mahus anda, aga näiteks rahalised vahendid töötasu maksmiseks on olemas, siis kohaldub TLS-i § 35 ja tööandja on kohustatud maksma keskmist töötasu ka aja eest, mil ta töötajale tööd ei anna.
Millist teist tööd ja kuidas peab töötajale pakkuma?
Töötajale tuleb pakkuda mistahes tööd, mida ta suudab tänu oma võimetele ja oskustele teha. Pakkuda tuleb ka madalama kvalifikatsiooniga ning senisest tööst erinevaid ametikohti, millega töötaja tööandja hinnangul hakkama saab. Töötaja võib valida, kas ta võtab pakutud teise töö vastu või mitte.
Teave vabadest töökohtadest tuleks töötajatele anda informeerimise ja konsulteerimise käigus, see tähendab enne töötasu vähendamist, võimaluse korral juba teates töötasu vähendamise kavatsuse kohta. Kui tööandja ei paku töötajale võimaluse olemasolul teist tööd, on töötasu vähendamine ebaseaduslik.
Millised dokumendid tuleb töötasu vähendamiseks vormistada?
Tööandja peab esmalt teavitama töötajate usaldusisikut või tema puudumisel töötajaid töötasu vähendamise kavatsusest. Tööandjad teevad vea, kui nad teavitavad töötajaid kohe töötasu vähendamise otsusest. Töötasu vähendamise otsuse edastamine enne konsulteerimist ei ole kooskõlas konsulteerimise eesmärgiga, milleks on mõlema poole huve võimalikult suurel määral arvestava lahenduse otsimine ja leidmine. See on saavutatav vaid juhul, kui tööandja teavitab töötajaid alles kavatsusest töötasu vähendada ja tegemist ei ole veel lõpliku otsusega töötasu vähendamiseks. Alles pärast töötajate ärakuulamist ja dialoogi pidamist saab tööandja teha lõpliku otsuse töötasu vähendamise kohta. Töötasu vähendamise otsusest tuleks Tööandja peab vastavast teavitada konkreetseid töötajaid, keda töötasu vähendamine puudutab.
Seega tuleb tööandjal töötasu ühepoolseks vähendamiseks koostada kaks dokumenti – teade töötasu vähendamise kavatsusest ning teade töötasu vähendamise otsusest.
Millises vormis tuleb töötasu vähendamisest teavitada?
Teave tuleb anda kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, näiteks e-kirjaga.
Millist teavet peab töötajatele anda?
Töötasu vähendamise kavatsusest teavitamisel tuleb anda teavet ulatuses, mis võimaldab töötajatel saada selge ja piisavalt põhjaliku ülevaate tööandja majanduslikust ja tööhõive olukorrast, võimalikust arengust ning muudest töötajate huve puudutavatest asjaoludest, samuti aru saada olukorra ja muude asjaolude mõjust töötajatele. Seega ei piisa lakoonilisest teatest töötasu vähendamise kavatsuse kohta, vaid töötasu vähendamise vajadust tuleb selgitada.
Töötasu vähendamise lõplikust otsusest teavitamisel tuleb märkida, mis kuupäevast töötasu vähendatakse, kui kauaks ning millises ulatuses töötasu ja tööaeg vähenevad. Ühtlasi on mõistlik läbi mõelda ja teavitada töötajaid, et kui töötasu vähendamisest tinginud asjaolud kaovad või leevenevad varem, siis kuidas tööandja sellest töötajaid teavitab ning mis aja jooksul peavad töötajad jätkama tööd tavapärases korras.
Mida tähendab töötajate informeerimine ja konsulteerimine?
Informeerida ja konsulteerida tuleb töötajate usaldusisiku seaduses sätestatud korras, kuid arvestades TLS-i § 37 lõikes 4 sätestatud tähtaegu, mis on tavapärasest lühemad. Informeerida ja konsulteerida tuleb enne töötasu vähendamise otsustamist.
Informeerimine tähendab töötajatele asjakohasel tasandil teabe edastamist, mis võimaldab töötajatel saada õigeaegselt selge ja piisavalt põhjaliku ülevaate tööandja struktuurist, majanduslikust ja tööhõive olukorrast ning nende võimalikust arengust ja muudest töötajate huve puudutavatest asjaoludest, samuti saada aru olukorra ja muude asjaolude mõjust töötajatele. Informeerimine toimub kirjaliku või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis teatega.
Konsulteerimine tähendab töötajate ja tööandja vahelist seisukohtade vahetamist ning dialoogi pidamist asjakohasel tasandil, mis võimaldab töötajatel avaldada arvamust ning saada tööandjalt põhjendatud vastuseid avaldatud arvamustele eesmärgiga leida mõlema poole huve võimalikult suurel määral arvestav lahendus. Töötajatel on õigus esitada oma arvamus töötasu vähendamise, aga ka võimalike alternatiivsete lahenduste kohta seitsme kalendripäeva jooksul arvates tööandja teate saamisest. Mõistlik on töötasu kavatsusest teavitamisel määrata kanal, mille kaudu töötajad saavad oma arvamusi esitada. Tööandjal ei ole kohustust esitatud arvamust arvestada, kuid arvestamata jätmist tuleb esimesel võimalusel kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis põhjendada.
Kui töötajad on valinud endale esindaja (ametiühing, töötajate usaldusisik), siis piisab, kui tööandja teavitab töötasu vähendamise kavatsusest ning peab dialoogi töötajate esindajaga.
Kui kaua peab töötajatega konsulteerima?
TLS-i § 37 lõike 4 kohaselt peab tööandja teavitama usaldusisikut või tema puudumisel töötajaid töötasu vähendamise kavatsusest vähemalt 14 kalendripäeva ette. Selle 14 kalendripäeva jooksul toimubki tööandja ja usaldusisiku või töötajate vaheline konsulteerimine, mille käigus arutatakse usaldusisikult või töötajatelt saabunud ettepanekuid ja soove ning püütakse jõuda lahenduseni, mis rahuldab kõiki konsultatsiooni osapooli. Kohtupraktikas on leitud, et konsulteerimiskohustuse rikkumine ei too kaasa töötasu vähendamise tühisust. Küll aga võib anda töötajatele alust kahju hüvitamise nõudeks, eelkõige saamata jäänud tulu nõudeks.
Kas töötasu on võimalik ühepoolselt vähendada enne 14 kalendripäeva möödumist?
Töölepingu seadus ei näe selle tähtaja lühendamist ette. Tegemist on juba niigi lühendatud tähtajaga võrreldes tähtaegadega, mis kohalduvad informeerimisele ja konsulteerimisele muudel juhtudel, kui kavandatavad otsused toovad kaasa olulised muudatused töötajate töölepingulistes suhetes.
Küll võib tööandja seaduses toodud tähtaegu pikendada, et anda töötajatele rohkem aega kavandatavaga tutvumiseks ja oma seisukohtade esitamiseks.
Kas igalt töötajalt tuleb saada kinnitus töötasu vähendamisega nõustumise kohta? Kas tuleb vormistada töölepingu lisa?
Töötasu vähendamine TLS-i § 37 alusel toimub tööandja ühepoolse otsusega. Töötaja nõusolek ega töölepingu lisa vormistamine pole vajalik.
Mis saab siis, kui töötaja ei nõustu töötasu vähendamisega?
Töötaja, kes ei soovi vähendatud töötasuga töötamist jätkata, võib töölepingu erakorraliselt üles öelda, teatades sellest viis tööpäeva ette (TLS-i § 37 lg 5). Töölepingu ülesütlemise avaldus peab, nagu tavapäraselt, olema vähemalt kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Suulise avalduse alusel töösuhet lõpetada ei saa. Kui töötaja ütleb lepingu üles, peab tööandja tasuma töötajale hüvitist ühe kuu keskmise töötasu ulatuses. Töötajal on õigus saada kindlustushüvitist töötuskindlustuse seaduses ettenähtud tingimustel ja korras sarnaselt koondamisega.
Millal tekib töötajal õigus tööleping TLS-i § 37 lg 5 alusel üles öelda? Millal on viimane päev, mil töötaja võib TLS-i § 37 lg 5 alusel töölepingu üles öelda?
Töölepingu seadus seda ei täpsusta ning Riigikohtu praktika puudub. Ja nagu ikka sellisel puhul, tõlgendusi on erinevaid. Sotsiaalministeerium on oma selgitustes töölepingu seaduse juurde viidanud, et ülesütlemise õigus tekib töötasu vähendamise otsusest teadasaamisel. Selline seisukoht on loogiline, arvestades, et konsultatsioonide tulemusena võib tööandja töötasu vähendamise kava muuta või näiteks otsustada töötasu vähendamine sootuks ära jätta. Tööinspektsioon on seevastu avaldanud arvamust, et töötajal tekib õigus TLS § 37 lg 5 alusel tööleping üles öelda niipea, kui ta saab teatise töötasu vähendamise kavatsuse kohta. Veelgi enam, Tööinspektsiooni seisukoha järgi saab töötaja TLS § 37 lg 5 alusel töölepingu üles öelda üksnes kuni töötasu vähenemine rakendub. Artikli autori hinnangul sellist piirangut seadusest ei tulene ning sellise piirangu rakendamine oleks ebamõistlik. Töötaja ei peaks otsustama nii tähtsat küsimust nagu töölepingu lõpetamist ennatlikult, töötasu vähendamise kavatsuse pinnalt. Töötajal peab olema võimalik teha vastav otsus pärast seda, kui ta on saanud tööandjalt lõpliku otsuse töötasu vähendamise kohta. Kuivõrd seadus konkreetset tähtaega ei sätesta, võiks järeldada, et töötajal on õigus TLS-i § 37 lg 5 alusel tööleping erakorraliselt lõpetada kogu töötasu vähendamise perioodi kestel, aga artikli autori arvates peaks töötaja seda õigust saama kasutada vähemalt mõistliku aja jooksul pärast lõplikust otsusest teadasaamist.
Mida teha, kui töötasu vähendamise maksimaalne periood on läbi, kuid tööandjal pole jätkuvalt kokkulepitud ulatuses tööd anda ja töötasu maksta?
Sellisel juhul tuleks mõelda koondamise peale või sõlmida kokkulepped töömahu ja töötasu vähendamiseks.
Samas tuleb arvestada, et kui tööandja on taotlenud ja saanud Töötukassa kaudu töötasu hüvitist, siis võib koondamine tuua kaasa hüvitise tagasimaksmise kohustuse. Hüvitis tuleb tagasi maksta, kui töötajaga, kelle eest hüvitist taotleti, lõpetatakse töösuhe koondamise tõttu kalendrikuul, mille eest töötasu hüvitist taotletakse, või sellele järgneval kalendrikuul.


text:
Riigikohus: maardlatele ehitamise piirang ei ole absoluutne (3-3-1-15-14)
Riigikohus tegi 24. aprillil otsuse kohtuasjas 3-3-1-15-14, milles lahendas küsimust, mil määral on riigil õigust piirata ehitiste rajamist maardlate territooriumile. Vaidluse all oli Purtse tuulikupargi rajamine Aseri fosforiidimaardla alale, mille kooskõlastamisel oli Keskkonnaministeerium seadnud tingimuseks tuulikute ja rajatiste demonteerimise juhuks, kui maardlast hakataks kaevandama. Riigikohus leidis, et ministeeriumi tingimused olid liiga koormavad.
Maapõueseaduse (MaaPS) § 62 lõiked 1-3 näevad ette, et maapõue kasutamist mõjutavate tegevuste korraldamisel tuleb tagada maavara kaevandamisväärsena säilimine ning juurdepääs maavaravarule. Sisuliselt tähendab see, et kui maavara sisaldava maardla peale plaanitakse midagi ehitada, ei tohi see takistada tulevikus maardlast maavara kaevandamist. Praktikas on see tekitanud omajagu probleeme piirkondades, mille alla jäävad ulatuslikud maardlad (iseäranis Ida- ja Lääne-Virumaal).
Kõnealuses kohtuasjas oli vaidluse all Sonda ja Lüganuse vallas uue tuulikupargi rajamine, täpsemalt Purtse tuulikupargi asukohavalikuks algatatud üldplaneering. Tuulikupargi jaoks plaanitud maa-ala kattus nelja maardlaga, sh Aseri fosforiidimaardlaga. Fosforiidimaardlas on maavaravaru määratud passiivseks, st praegusel ajal ei oleks selle kaevandamine võimalik. Maapõueseaduses sätestatud nõue säilitada juurdepääs maavarale kehtib samas ühtviisi nii aktiivsetele kui passiivsetele varudele.
Planeeringud, millega kavandatakse maapõue kasutamist mõjutavat tegevust, tuleb maapõueseaduse kohaselt kooskõlastada Keskkonnaministeeriumiga (KKM). KKM andis Purtse tuulikupargi planeeringule oma kooskõlastuse, ent seadis lisatingimuseks, et aktiivsetele maardlatele ehitisi rajada ei tohi, ning et fosforiidimaardlale jääva alaga kattuvate kinnisasjade osas sõlmitakse lepingud kehtivusega 35 aastat, mis peavad tagama maavarale juurdepääsu. Samuti oli KKM tingimuseks, et kui antakse kaevandamisluba fosforiidi kaevandamiseks, siis tuleb 2 aasta jooksul pärast seda tuulegeneraatorid demonteerida ja ära vedada ning tehnovõrgud ja –rajatised kõrvaldada.
Riigikohus leidis, et KKM poolt seatud tingimused ei olnud õiguspärased.
Riigikohtu hinnangul tuleb MaaPS § 62 tõlgendada selliselt, et see võimaldab kaalumist, kas ja millistel tingimustel on maardlate alal võimalik muid tegevusi lubada. Iseenesest on õigustatud ka tegevustele piiravate tingimuste seadmine, kuna see on arendaja jaoks soodsam kui tegevuste täielik keelustamine. Otsuse tegemisel ning tingimuste seadmisel tuleb aga põhjalikult kaaluda avalikke ja erahuve ja leida tasakaalustatud lahendus. Lisaks riigi huvile säilitada juurdepääs maavaravarule tuleb arvestada nii kaebaja erahuvi kui ka võimalikke muid avalikke huvisid (nt kasu tuuleenergia tootmisest, keskkonnasäästlikkus).
Vaidlusaluses asjas soovis KKM seada Purtse tuulikupargi ehitusõigusele tähtaja piirangu 35 aastat, pikendamise võimalusega 15 aastat – eeldusel, et selle aja jooksul fosforiiti kaevandama ei hakata. Riigikohtu hinnangul ei ole ehitusõigusele ajalise piirangu seadmine iseenesest õigusvastane. Kohus pidas aga ebaproportsionaalseks KKM poolt seatud tingimust, et kahe aasta jooksul kaevandamisloa saamisest (isegi kui see juhtub enne 35 aastat) tuleb tuulikud jm rajatised kaevandamisalalt demonteerida. Kohus leidis, et selline tingimus paneb kaebaja liiga ebakindlasse olukorda, kuna tal ei ole võimalik prognoosida, millise ajavahemiku jooksul ta saab rajatavat tuulikuparki kasutada – kas 5, 20 või 35 tegutsemisaasta jooksul. Sellises olukorras ei saa arendaja hinnata tuulikupargi majanduslikku tasuvust ega oma tegevust sellest lähtuvalt kavandada. See ei ole kooskõlas põhiseaduse §-st 10 tuleneva õiguskindluse printsiibiga.
Riigikohus leiab, et kui riigil tekib ootamatu vajadus fosforiidimaardla kasutamiseks enne teemaplaneeringus seatud tähtaja lõppu, tuleb kaaluda, kas tekkinud vajadus on piisavalt oluline, et õigustada tuulikupargi tegevuse lõpetamist enne tähtaja lõppu. Riigikohus märgib veel, et Keskkonnaministeeriumil on arendajast oluliselt paremad andmed maavara kaevandamise perspektiivi kohta. Seega peaks just KKM suutma prognoosida, millal võib tekkida reaalne võimalus ja vajadus fosforiidi kaevandamiseks, mitte panema selle riski kaebajale. Kohus märgib ka, et asjaoludest nähtuvalt ei ole praegu tugevat avalikku huvi fosforiidi kaevandamise vastu, sest KKM enda prognoosi kohaselt ei teki kaevandamise vajadust lähima 35 aasta jooksul.
KÕKi hinnang ja järeldused
Riigikohtu lahend on oluline mitmest aspektist.
Esiteks on võetud selge seisukoht maapõueseaduse § 62 kohaldamise osas, ning leitud, et maardlate alale plaanitavate muude tegevuste absoluutse keelu asemel tuleb igakordselt kaaluda, kas kavandatav tegevus on õigustatum kui maavarale juurdepääsuvõimaluse säilitamine. Antud vaidluses oli tegu küll passiivse maardlaga, milles kaevandamise perspektiivi lähiaastatel tõenäoliselt ei teki, ning seetõttu ei saa Riigikohtu järeldusi laiendada automaatselt kõigile vaidlustele, mis tekivad maardlate aladele tegevuste ja ehitiste lubamise üle. Ent juba asjaolu, et Riigikohus on välja toonud KKM kaalumiskohustuse, mis sätte sõnastusest väga selgelt välja ei tule, võib anda edaspidi nii arendajatele kui kohalikele omavalitsustele tugevama aluse maardlate aladel muude tegevuste ja ehitiste lubamise üle vaielda.
Arvestades käimasolevat diskussiooni fosforiidi kaevandamise teemal, on mõistagi huvitav ka lahendist ilmnev prognoos fosforiidimaardla kasutuselevõtu osas. Riigikohtu seisukoht, et KKM peab suutma prognoosida, millal võib tekkida reaalne võimalus ja vajadus fosforiidi kaevandamiseks, kinnitab selgelt, et kehtivate normide kohaselt on KKM-l täielik otsustusõigus fosforiidimaardla kasutuselevõtmiseks. Valitsuse uues tegevusprogrammis väljendatud seisukoht, et fosforiiti ei hakata kaevandama, on seega puhtalt poliitiline. Arutelud teemal, kas ja kuidas tuleks strateegiliste maavarade, nagu fosforiit ja põlevkivi, uutes maardlates kasutuselevõttu lubada, jätkuvad käimasolevas uue maapõueseaduse eelnõu koostamise protsessis.
Riigikohtu otsus asjas nr 3-3-1-15-14

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 62
Riigikohus
§ 62
Kohus
Kohus
Riigikohus
Riigikohus
Kohus
§ 62
Riigikohus


Loksa linnas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded – Riigi Teataja
Loksa linnas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded
Loksa linnas avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded - sisukord
2 Avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded
§ 3 Avaliku ürituse korraldamise soovist teavitamine
§ 4 Avaliku ürituse teate menetlemine
§ 5 Avaliku ürituse pidamise kooskõlastamine
§ 6 Avaliku ürituse pidamise kooskõlastamisest keeldumine
§ 7 Avaliku ürituse pidamise nõuded
3 Oluliselt häiriva müra või valgusefektide tekitamiseks loa andmise kord
§ 8 Oluliselt häiriva müra või valgusefektide (häiringu) tekitamiseks loa andmine
RT IV, 16.05.2015, 3
Vastu võetud 14.05.2015 nr 4
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 3 punktide 1, 2 ja 3, § 22 lõike 1 punkti 37 ja § 22 lõike 2, korrakaitseseaduse § 54, § 59 lõike 1, § 56 lõike 3 punkti 2 ja spordiseaduse § 20 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Loksa linnas avalike ürituste korraldamise ja pidamise nõuded ning lahendatakse korrakaitseseadusega kohaliku omavalitsuse üksuse pädevusse antud küsimused.
(2) Määrust on kohustatud täitma Loksa linna haldusterritooriumil elavad, tegutsevad ja viibivad füüsilised ja juriidilised isikud ning asutused.
(3) Määrusega ei reguleerita avaliku koosoleku ja spordiürituse korraldamist spordiseaduse paragrahvi 20 lõike 2 tähenduses.
(4) Loksa Linnavalitsuse (edaspidi: linnavalitsus) hallatava asutuse põhimääruse-, samuti Loksa linna enamusosalusega juriidilise isiku põhikirjajärgse tegevusega seotud üritusi linna haldusterritooriumil ei loeta avalikuks ürituseks määruse mõistes. Nimetatud asutuse ja juriidilise isiku ürituse korraldamisest ja pidamisest teavitab ürituse korraldaja linnavalitsust kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis (e-kiri, faks jms) ning lähtub ürituse pidamisel käesoleva määruse § 7 lõikes 2 sätestatud nõuetest.
(5) Määrusega reguleerimata juhtudel otsustab üksikküsimused linnavalitsus.
(1) Avalik üritus on avalikus kohas toimuv ja avalikkusele avatud lõbustusüritus, võistlus, kontsert, etendus, kaubandusliku tegevusega seotud üritus või muu inimeste koosolemine, mis ei ole avalik koosolek korrakaitseseaduse ega spordiüritus spordiseaduse tähenduses.
(2) Avalik koht Loksa linna haldusterritooriumil on määratlemata isikute ringile kasutamiseks antud või määratlemata isikute ringi kasutuses olev maa-ala vabas õhus, selle kohal olev õhuruum ja seal paiknev veekogu.
(3) Avaliku ürituse, sh oluliselt häiriva müra või valgusefektide (edaspidi: häiring) tekitamise korraldaja (edaspidi: ürituse korraldaja) on:
1) täisealine ja teovõimeline füüsiline isik;
2) asutus või juriidiline isik.
(4) Avaliku ürituse teade on vormikohasel blanketil esitatud soov korraldada ja pidada avalikku üritust.
(5) Avaliku ürituse pidamise kooskõlastus on määrusega kehtestatud nõuete alusel linnavalitsuse poolt korraldusena vormistatud dokument, milles toodud tingimustel saab ürituse korraldaja korraldada ja pidada avalikku üritust.
(6) Avalikus kohas avaliku üritusega mitteseotud häiringu tekitamise taotlus on vormikohasel blanketil linnavalitsusele esitatud sooviavaldus vastava loa saamiseks, mida menetletakse käesoleva määruse §-s 8 toodud korras.
(7) Häiringu tekitamise luba on linnavalitsuse poolt korraldusena vormistatud dokument, milles toodud tingimustel saab taotleja avalikus kohas tekitada häiringut.
2. peatükk Avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded
§ 3. Avaliku ürituse korraldamise soovist teavitamine
(1) Avaliku ürituse korraldamise soovist teavitatakse linnavalitsust määruse lisas toodud vormikohase avaliku ürituse teate esitamisega vähemalt neliteist (14) päeva enne ürituse toimumist.
(2) Avaliku ürituse teates peavad sisalduma järgmised andmed:
1) avaliku ürituse korraldaja (juriidilise isiku puhul juriidilise isiku määratud füüsilisest isikust ürituse korraldaja õigusi ja kohustusi kandev isik) nimi, isikukood ja kontaktandmed;
2) avaliku ürituse nimetus;
3) avaliku ürituse liik (etendus, võistlus, kontsert, laat jms);
4) avaliku ürituse toimumise koht ja aeg (kuupäev või ajavahemik ning kellaaeg);
5) avaliku ürituse lühikirjeldus;
6) avalikul üritusel osalejate eeldatav arv;
7) ajutise ehitise (nt tribüün, lava, suuremõõtmeline telk või konstruktsioon) või inventari paigaldamise soov koos inventari loeteluga;
8) teave helitehnika kasutamise kohta;
9) tule tegemise, ilutulestiku korraldamise või muu pürotehnika kasutamise soov;
10) ajavaliku põhjendus, kui avalik üritus toimub häiringu suhtes seatud kõrgendatud piirangute ajal;
11) liikluse või parkimise ümberkorraldamise või tänava sulgemise soov ja põhjendus (sealhulgas liikluskorraldust tagava isiku nimi ja kontaktandmed);
12) teave turvateenuse osutamise kohta (sealhulgas turvateenuse pakkuja nimi ja kontaktandmed);
13) kaubandustegevuse korraldamise soov (sealhulgas kaubanduse korraldaja nimi ja kontaktandmed);
14) märge alkohoolsete jookide pakkumise kohta etanoolisisalduse äranäitamisega;
15) teave avaliku ürituse toimumise kohas reklaami eksponeerimise kohta;
16) vajadusel muud andmed.
(3) Avaliku ürituse teatele tuleb lisada:
1) liikluse või parkimiskorralduse skeem, millel on näidatud parkimisvõimalused, vajalikud liikluskorraldusvahendid, liikluse korraldamise eest vastutav isik ja tema kontaktandmed, kui üritusega kaasneb vajadus liikluse ümberkorraldamiseks;
2) turvaplaan, millel on märgitud turvalisust tagavate töötajate arv, tööülesanded ja turvatsoonid, kui üritusel on turvateenuse osutamise vajadus.
(4) Kui avaliku ürituse pidamine nõuab avaliku tee sulgemist või liikluse ümberkorraldamist, on linnavalitsusel õigus nõuda ürituse korraldajalt lisateavet, mis on vajalik tee sulgemise või liikluse ümberkorraldamise viisi tuvastamiseks.
(5) Linnavalitsus võib põhjendatud juhtudel nõuda ürituse korraldajalt avaliku ürituse kohta lisateavet ja -kooskõlastusi.
(6) Avaliku ürituse teate allkirjastab ürituse korraldaja või tema volitatud esindaja.
§ 4. Avaliku ürituse teate menetlemine
Avaliku ürituse teate vaatab läbi linnavalitsuse vastav teenistuja (edaspidi: menetleja), kes vajadusel otsustab ürituse korraldajalt täiendavate dokumentide või kolmandate isikute kooskõlastuste esitamise vajaduse üritusega seotud võimalike ohtude ennetamiseks ning valmistab ette linnavalitsuse korralduse eelnõu.
§ 5. Avaliku ürituse pidamise kooskõlastamine
(1) Avaliku ürituse nõuetekohase teate alusel annab linnavalitsus kümne (10) tööpäeva jooksul avaliku ürituse pidamiseks kooskõlastuse.
(2) Avaliku ürituse pidamise kooskõlastuses märgitakse järgmised andmed:
2) avaliku ürituse liik ja nimetus;
3) avaliku ürituse toimumise koht ja aeg (kuupäev või ajavahemik ning kellaaeg);
4) avaliku üritusega kaasnev õigustänava sulgemiseks või liikluse ümberkorraldamiseks;
5) avaliku ürituse teate kooskõlastamisel ürituse korraldajale tehtud märkused, mida ürituse korraldamisel ja pidamisel arvestada.
(3) Menetleja edastab avaliku ürituse pidamise kooskõlastuse ürituse korraldajale ning teavitab viivitamata Politsei- ja Piirivalveameti Põhja prefektuuri Loksa linnas peetavast avalikust üritusest.
§ 6. Avaliku ürituse pidamise kooskõlastamisest keeldumine
(1) Linnavalitsusel on õigus keelduda avaliku ürituse pidamise kooskõlastamisest, kui:
1) avaliku ürituse teates ei esitatud nõutud andmeid või esinesid muud puudused ning puudusi ei kõrvaldatud menetleja määratud tähtaja jooksul;
2) avaliku ürituse teade on esitatud pärast käesoleva määruse paragrahvi 3 lõikes 1 nimetatud tähtaega;
3) avaliku ürituse teate kooskõlastamisel kolmandate isikute poolt on kooskõlastaja jätnud kooskõlastuse andmata ning välistanud ürituse toimumise ürituse korraldaja soovitud viisil või asukohas;
4) avalik üritus on vastuolus kehtivate õigusaktidega või on soovitud kohas ja ajal sobimatu;
5) avaliku ürituse korraldaja on jätnud varem peetud üritustel täitmata õigusaktidest või kokkulepetest tulenevaid nõudeid ning on alust eeldada rikkumise kordumist;
6) samas kohas ja samal ajal toimub varem kooskõlastatud teine avalik üritus või on linnavalitsusel teave samas kohas ja samal ajal toimuvast avalikust koosolekust või spordiüritusest.
(2) Menetleja teavitab ürituse korraldajat avaliku ürituse kooskõlastamisest keeldumisest, selgitades põhjust ning viidates õigusaktidele, mis on kooskõlastamisest keeldumise aluseks.
§ 7. Avaliku ürituse pidamise nõuded
(1) Avalikku üritust tohib pidada üksnes käesoleva määruse kohaselt antud kooskõlastuse olemasolul.
(2) Ürituse korraldaja on kohustatud:
1) täitma avaliku ürituse kooskõlastuses toodud tingimusi ja arvestama tehtud märkustega;
2) olema avaliku ürituse teate esitamisest kuni ühe (1) päeva möödumiseni avaliku ürituse lõppemisest avaliku ürituse teates esitatud kontakttelefonil kättesaadav;
3) tagama avaliku ürituse rahumeelse pidamise ja avalikust üritusest osavõtjate ohutuse;
4) tagama, et avaliku ürituse pidamisel kasutatavad esemed ei ohusta avalikul üritusel mitteosalevaid isikuid, vara või keskkonda;
5) lõpetama viivitamata avaliku ürituse, kui sellega tekitatakse oluline või kõrgendatud vahetu oht inimestele, varale ja/või keskkonnale või ilmnevad korrakaitseseaduse paragrahvis 62 nimetatud asjaolud;
6) järgima tuleohutuse- ja tervisekaitsenõudeid;
7) täitma politsei või muu pädeva korrakaitseorgani antud korraldusi korra tagamiseks avalikul üritusel;
8) tagama avaliku ürituse pidamise kohast avaliku ürituse ajaks paigaldatud asjade eemaldamise mõistliku aja jooksul pärast avaliku ürituse lõppemist;
9) tagama pärast avaliku ürituse pidamise lõppemist selles kohas avaliku ürituse tõttu tekkinud jäätmete koristamise.
(3) Avaliku üritusega Loksa linnale avaliku ürituse toimumise kohas tekitatud materiaalne kahju kuulub hüvitamisele ürituse korraldaja poolt.
3. peatükk Oluliselt häiriva müra või valgusefektide tekitamiseks loa andmise kord
§ 8. Oluliselt häiriva müra või valgusefektide (häiringu) tekitamiseks loa andmine
(1) Korrakaitseseaduse paragrahvi 56 lõikes 1 sätestatud kohas või paragrahvi 56 lõikes 2 sätestatud ajal oluliselt häiriva müra või valgusefektide (häiringu) tekitamiseks esitab ürituse korraldaja määruse lisas toodud vormikohase taotluse linnavalitsusele vähemalt neliteist (14) kalendripäeva enne selle sündmuse toimumist.
(2) Loa taotlemine häiringu tekitamiseks avaliku ürituse raames toimub paragrahvis 3 sätestatud korras.
(3) Lõikes 1 nimetatud loa andmise või mitteandmise otsustab linnavalitsus kümne (10) kalendripäeva jooksul taotluse esitamisest oma korraldusega.
(1) Avaliku ürituse teate vorm kinnitatakse vastavalt lisale 1.
(2) Oluliselt häiriva müra või valgusefektide tekitamise (häiringu) taotluse vorm kinnitatakse vastavalt lisale 2.
Lisa 1 Avaliku ürituse teate vorm
Lisa 2 Oluliselt häiriva müra või valgusefektide tekitamise (häiringu) taotluse vorm


text:
Euroopa Komisjon - Euroopa Justiitsvõrgustik - Vanemlik vastutus - Põhja-Iirimaa
> Põhja-Iirimaa
Vanemlik vastutus - Põhja-IirimaaKäesolevat lehekülge ei eksisteeri enam. See on praegu ajakohastamisel ning selle võib hiljem leida Euroopa e-õiguskeskkonna portaalist.
Mida mõiste „vanemlik vastutus” praktikas tähendab? Millised on vanemliku vastutuse kandja õigused ja kohustused? 2.
Kuidas lahendatakse vanemliku vastutuse küsimus siis, kui vanemad lahutavad või lähevad lahku? 5.
Teatavatel juhtudel võib olla vaja vanemliku vastutuse küsimuses tehtud otsuse täitmiseks pöörduda kohtu poole. Millise kohtu poole sellisel juhul pöörduda ja millist menetlust neis asjades kohaldatakse? 15.
Mida ma pean tegema, et teises liikmesriigis vanemliku vastutuse küsimuses tehtud kohtuotsust Põhja-Iirimaal tunnustataks ning täidetaks? 16.
Millise kohtu poole pean ma pöörduma teises liikmesriigis vanemliku vastutuse küsimuses tehtud kohtuotsuse tunnustamise vaidlustamiseks? Millist menetlust neis asjades kohaldatakse? 17.
Milliseid seadusi kohaldatakse vanemliku vastutuse menetlemisel kohtus, kui laps või vanemad ei ela Põhja-Iirimaal või neil on erinev kodakondsus? 1. Mida mõiste „vanemlik vastutus” praktikas tähendab? Millised on vanemliku vastutuse kandja õigused ja kohustused?
1995. aasta Children Order´i (Põhja-Iirimaa) kohaselt tähendab vanemlik vastutus kõiki lapse isiku või varaga seotud õigusi, kohustusi, volitusi ja vastutust, mis antakse lapse vanemale seaduse alusel. Õigused ja kohustused ei ole Order´is loetletud. Vanemliku vastutuse kandjatel lasuvad järgmised õigused ja kohustused:kohustus kaitsta last, anda talle kodu ja hoolitseda tema eest;õigus määrata, kus laps peab elama; õigus otsustada, kes võib lapsega suhelda;kohustus tagada lapsele haridus; õigus anda nõusolek passi saamiseks;kohustus tagada ravi ja abi ning õigus lubada sellist ravi ja abi;õigus anda lapsele nimi;õigus anda lapsele usulist koolitust.Vanemliku vastutuse täitmisel tuleb alati lähtuda lapse huvidest ja vanemliku vastutuse kandjaid tuleb enne oluliste otsuste vastuvõtmist nõustada. Kui kokkulepet ei saavutata, võib küsimuse lahendamiseks pöörduda kohtu poole.
Kui lapse vanemad olid lapse sündimise ajal abielus, lasub vanemlik vastutus mõlemal vanemal. Kui lapse sündimise ajal ei olnud vanemad abielus, langeb vanemlik vastutus automaatselt emale ja isa võib taotleda vanemlikku vastutust juhul, kui ta abiellub lapse emaga;palub kohtul teha vanemliku vastutuse küsimuses otsus enda kasuks;sõlmib lapse emaga kokkuleppe vanemliku vastutuse küsimuses (vt 5. küsimus); võilaseb end nimetada lapse isaks (seda kohaldatakse üksnes Ühendkuningriigis pärast 15. aprilli 2002. aastat registreeritud sündide puhul). Kui vallaline isa on saanud vanemliku vastutuse kohtuotsuse, kokkuleppe või isaks nimetamise teel, saab sellist vastutust lõpetada üksnes kohtuotsusega. Üles
Kui kohus määrab lapse elama vallalise isa juurde, peab kohus juhul, kui isa ei saa vanemlikku vastutust muul viisil, lahendama ka vanemliku vastutuse küsimuse tema kasuks.Isik, kes ei ole lapsevanem võib saada lapsega seotud vanemliku vastutuse kohtuotsusega.
Isik, kellel lasub vanemlik vastutus, ei tohi seda vastutust
loovutada ega üle kanda Kuid ta võib korraldada nii, et keegi teine kannab
vanemlikku vastutust tema nimel. Lisaks võib
isik, kes ei ole lapsevanem saada lapsega seotud vanemliku vastutuse siis,
kui ta hangib endale sellekohase kohtuotsuse (nt otsus resideerimise kohta,
otsus erakorralise kaitse kohta või hooldamisotsus). Tavaliselt ei
mineta vanem automaatselt lapsega seotud vanemlikku vastutust lihtsalt
sellepärast, et keegi teine saab selle. Kuid lapsendamisotsusega kandub vanemlik
vastutus bioloogilistelt vanematelt kasuvanematele. Kui vanemal
lasub lapsega seoses vanemlik vastutus, võib ta enne oma surma määrata lapse
hooldajaks teise isiku. 4. Kuidas lahendatakse vanemliku vastutuse küsimus siis, kui vanemad lahutavad või lähevad lahku?
Lapsega seotud
vanemlik vastutus jätkub ka pärast abielulahutust, kuid vanematevahelisi või
vanemate ja kolmandate poolte vahelisi küsimusi lahendatakse kas vabatahtliku
kokkuleppe või kohtuotsusega. 5. Milliseid formaalsusi tuleb järgida vanemliku vastutuse küsimuses vanematevahelise kokkuleppe sõlmimisel, et see kokkulepe oleks õiguslikult siduv?
Kui vanemad ei ole abielus, võivad nad sõlmida vanemliku vastutuse kokkuleppe. See peab olema Üles
Põhja-Iirimaa 1996. aasta lasteseaduses toodud vanemliku vastutuse lepingu vormil;tõendatud ja esitatud koos kahe koopiaga Office of Care and Protection in the Royal Courts of Justice`ile, Chichester Street, Belfast, BT1 3JF.Kui vanemad olid abielus, kuid on lahku läinud või lahutanud, võivad nad kokku leppida, kuidas oma vanemlikku vastutust kanda ja lasta see kokkulepe vormistada kohtuotsusena, mida asjaolude muutudes võib hiljem muuta.
on mitmeid lepitusteenuseid pakkuvaid asutusi (näiteks Relate), kes
aitavad vaidlusaluseid küsimusi sõbralikult lahendada. 7. Millise otsuse saab kohus lapse suhtes teha, kui vanemad kohtusse pöörduvad?
Põhja-Iirimaa kohtutel on lai volitustering ja nad võivad lahendada küsimusi, mis on seotudlapse väljaviimisega Põhja-Iirimaalt;lapse alalise elukohaga (kus ja kellega laps peab koos elama);kohtumistega (millal, kus ja kellega võib laps kohtuda);rahalise kindlustatusega;haridusega;usulise koolitusega;ravimisega;lapse kinnisvara valitsemisega.
korral tunnustavad kohtud paindlikke ja praktilisi kokkuleppeid. Seega, kui lapse
eest hoolitseb üks vanem, peab see vanem olema suuteline võtma vastu last
puudutavaid otsuseid seni, kuni laps on tema hoole all. Üles
eeldatakse, et olulisi otsuseid arutatakse koos teise vanemaga ja jõutakse
sõbralikule kokkuleppele. Kui aga kokkulepet ei saavutata, võib kohus anda
välja eriküsimusi puudutava otsuse (mis lahendab teatava küsimuse) või
otsuse, mis keelab teatavate sammude astumise (määrab kindlaks, milliseid
asju ei tohi ilma kohtu loata otsustada).
Kui lapse kohta
on tehtud otsus resideerimise kohta, ei tohi keegi muuta lapse perekonnanime
või viia last üheks kuuks või kauemaks Ühendkuningriigist välja ilma
vanemlikku vastutust kandva isiku kirjaliku nõusolekuta või kohtu loata. 9. Mida tähendab praktikas see, kui kohus otsustab, et vanemad saavad lapse ühise eestkosteõiguse?
Kui laps elab
koos ühe vanemaga, teeb vanem vajalikud tavaotsused ise.
Samas eeldatakse, et
suuremate otsustuste puhul peetakse nõu ka teise vanemaga.
Avaldus vanemliku vastutuse küsimuses esitatakse tavaliselt perekonnaasjade kohtusse. Kui aga lapsega seoses on mõnes teises kohtus pooleli teine menetlus, võib avalduse esitada sellele kohtule. Perekonnaasjade kohtus (Family Proceedings Court) algatatud menetlusi võib viia üle Family Care Centre´isse või kõrgema astme kohtusse (High Court) mitmetel põhjustel (näiteks, kui menetlused on komplitseeritud või sisaldavad avalikkust huvitavaid küsimusi). Üles
Kohtute aadressid ja telefonid on toodud telefoniraamatus märksõna all „Northern Ireland Court Service” (Põhja-Iirimaa kohtud) ja koduleheküjel Northern Ireland Court Service’s website .Selleks tuleb täita ja esitada asjakohasele kohtukantseleile vajalikud dokumendid. Enamik neist on standardvormid. Vastavad vormid ja nõuanded nende täitmiseks saate kohtukantseleist. Kohtuametnikud ei saa siiski anda õigusabi ega öelda teile, mida rääkida. Maksta tuleb ka lõivu.
Pärast avalduse
esitamist määrab kohtukantselei ärakuulamise kuupäeva ja sellest teatatakse
ka teisele poolele. Kui küsimus ei ole ärakuulamiseks määratud
kuupäevaks lahendatud, kuulab magistraadikohtunik või kohtunik ära poolte
ütlused ja seletused ja teeb otsuse. Kiireloomuliste
asjade korral võib kohus ära kuulata ainult ühe poole ja teha vaheotsuse. Sellisel juhul ei
nõuta ka eelnevat vormide täitmist ja esitamist. Kuid need tuleb esitada 48 tunni jooksul
pärast avalduse esitamist ja kohus määrab kindlaks aja, millal pooled peavad
kohtusse ilmuma. 12. Kas ma võin saada menetluskulude katteks menetlusabi?
taotleda menetlusabi. Kuid antav rahaline abi (kui seda üldse
antakse) põhineb rahaliste vahendite hindamisel. Isegi siis, kui teid tunnistatakse abikõlblikuks, võib juhtuda, et peate
osalema kulude katmisel.
Vastavalt lepingule võib
menetluskulude osakond finantsosaluse hiljem tagasi maksta. Lisaks
finantsilistele kõlblikkuskriteeriumidele peate vastama ka konkreetsete
asjaolude hindamise test (merits test) nõuetele, st et menetluse algatamiseks
või kaitsmiseks peab olema õigustatud põhjus, mis peab olema õigustatud igas
olukorras. Üles
Otsuse või otsuse tegemisest keeldumise võib edasi kaevata järgmiselt: perekonnaasjade kohtu otsus läheb edasi Family Care Centre´isse jaFamily Care Centre´ist edasi kõrgema astme kohtusse (High Court) Edasikaebamise korral võib kõrgema astme kohus osapoole palvel formuleerida kohtuasjaga seotud vaidlusküsimused õiguse seisukohalt, et apellatsioonikohus saaks teha motiveeritud otsuse. Muidu on kõrgema astme kohtu otsus lõplik.Kõrgema astme kohtu formuleeringu põhjal tehtud apellatsioonikohtu otsus on lõplik. 14. Teatavatel juhtudel võib olla vaja vanemliku vastutuse küsimuses tehtud otsuse täitmiseks pöörduda kohtu poole. Millise kohtu poole sellisel juhul pöörduda ja millist menetlust neis asjades kohaldatakse?
Kui kohtuotsus
tehti Põhja-Iirimaa kohtus, tuleb avaldus otsuse täitmise kohta esitada
samale kohtule. Perekonnaasjade
kohus, kus tehakse enamik vanemliku vastutusega seotud otsuseid, võib kutsuda
teise poole kohtu ette aru andma, miks ta otsusest kinni ei pea. 15. Mida ma pean tegema, et teises liikmesriigis vanemliku vastutuse küsimuses tehtud kohtuotsust Põhja-Iirimaal tunnustataks ning täidetaks?
Nõukogu 29. mai 2000. aasta määruses 1347/2000 (EÜ) („määrus”) on toodud teatavad otsused, kuidas ühes liikmesriigis antud vanemlikku vastutust pöörata täitmisele teises liikmesriigis. Üles
Otsus tuleb tunnistada selles teises liikmesriigis täidetavaks. Põhja-Iirimaal peate taotlema otsuse registreerimist kõrgema astme kohtus (High Court). Kui lapse hooldamisega seotud otsus ei vasta määrusele, võib see olla hõlmatud 1985. aasta lapseröövi ja eestkoste seaduse II osaga, millega jõustatakse laste eestkoste ja laste eestkoste taastamisega seotud otsuste tunnustamist ja täitmist käsitlev Euroopa konventsioon (1980). II osa võimaldab registreerida teatavaid otsuseid Põhja-Iirimaa kõrgema astme kohtus (High Court). Pärast registreerimist võib otsust täitma hakata nii, nagu see oleks selle kohtu otsus.Ülalnimetatud konventsiooni alusel tegutseb Põhja-Iirimaa Kohtuamet Põhja-Iirimaa keskasutusena. Registreerimisavalduse võib saata Põhja-Iirimaa Kohtuametile, kes vajadusel korraldab selle küsimuse edasisaatmise. 16. Millise kohtu poole pean ma pöörduma teises liikmesriigis vanemliku vastutuse küsimuses tehtud kohtuotsuse tunnustamise vaidlustamiseks? Millist menetlust neis asjades kohaldatakse?
Vastavalt määrusele tuleb eelnevalt teatamata registreerimisavaldus toimetada kõigile osapooltele. Seega tuleb kõik vaided esitada apellatsioonikohtule koos kaebusega. Teade kaebuse esitamise kohtapeab määratlema kaebuse motiivid;peab määratlema otsuse, mis kohtul palutakse teha; tuleb poolele kätte toimetada kõrgema astme kohtus menetlemiseks.Vastavalt 1985. aasta lapseröövi ja eestkoste seadusele võib vaideid esitada koos kõrgema astme kohtule esitatava avaldusega. Avalduse esitaja peab teisele osapoolele kätte toimetama kohtukutse ja põhjendatud seletused ning tal on 7 päeva aega kirjaliku vandetunnistuse esitamiseks. 17. Milliseid seadusi kohaldatakse vanemliku vastutuse menetlemisel kohtus, kui laps või vanemad ei ela Põhja-Iirimaal või neil on erinev kodakondsus?
Põhja-Iirimaa kohus leiab, et menetlus kuulub tema pädevusse, kohaldatakse
Põhja-Iirimaa õigust. Täiendav informatsioon
Teavet menetlusabi kohta leiate koduleheküljelt „Legal Aid Department – Northern Ireland” .Teavet lepitusteenuste kohta vt „Relate” ja „UK College of Family Mediators” .
« Vanemlik vastutus - Üldteave | Ühendkuningriik - Üldteave »

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Koolilõuna toetuse kasutamise ning koolilõuna tegeliku maksumuse kandmise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Koolilõuna toetuse kasutamise ning koolilõuna tegeliku maksumuse kandmise tingimused ja kord
Koolilõuna toetuse kasutamise ning koolilõuna tegeliku maksumuse kandmise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Koolilõuna toetuseks määratud vahendite kasutamine
§ 3 Koolilõuna kulude katmine ja arvestus
§ 4 Vastutus koolilõuna toetuse kasutamise eest
§ 5 Koolilõuna tegeliku maksumuse kehtestamine
§ 6 Koolilõuna toetuse vahendite kasutamise kontroll
RT IV, 23.12.2017, 16
Vastu võetud 21.12.2017 nr 11
Määrus kehtestatakse põhikooli ja gümnaasiumiseaduse § 42 lõike 5 ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 ja punkti 37 alusel.
Määrusega kehtestatakse Alutaguse vallale riigieelarvest ja Alutaguse valla eelarvest koolilõuna toetuseks eraldatavate vahendite kasutamise tingimused ja koolilõuna tegeliku maksumuse kandmise kord.
§ 2. Koolilõuna toetuseks määratud vahendite kasutamine
(1) Riigieelarvest eraldatud koolilõuna toetust kasutatakse Alutaguse valla koolides põhi- ning üldkeskharidust omandavate õpilaste koolilõuna kulude katmiseks, arvestades Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud koolilõuna arvestuslikku maksumust ühe õpilase kohta.
(2) Kui koolilõuna tegelik maksumus ületab riigi poolt sätestatud arvestusliku maksumuse, kaetakse koolilõuna tegeliku ja arvestusliku maksumuse vahe Alutaguse valla eelarvest.
§ 3. Koolilõuna kulude katmine ja arvestus
Alutaguse vallale riigieelarvest laekuva toetuse ja valla eelarvest eraldatavate vahendite arvelt kaetakse õpilaste toitlustuskulud:
1) koolides toitlustusteenust pakkuvatele ettevõtjatele nendega sõlmitud lepingute ja esitatud arvete alusel reaalselt toitlustatud õpilaste eest. Toitlustatud õpilaste arvestuse korraldab kooli direktor;
2) tasutakse õpilaste toitlustamisega seotud kulud, kui toitlustajaks on kool ise.
§ 4. Vastutus koolilõuna toetuse kasutamise eest
Õpilaste toitlustamist ja toitlustatud õpilaste üle arvestuse pidamist korraldab ning koolilõuna toetuseks eraldatud riigi- ja vallaeelarveliste vahendite sihipärase kasutamise eest vastutab kooli direktor.
§ 5. Koolilõuna tegeliku maksumuse kehtestamine
Koolilõuna tegeliku maksumuse Alutaguse valla koolides kehtestab Alutaguse Vallavalitsus oma korraldusega.
§ 6. Koolilõuna toetuse vahendite kasutamise kontroll
Koolilõuna toetuseks ette nähtud vahendite kasutamist kontrollib Alutaguse Vallavalitsus.


Kohtutäituri tasumäärad – Riigi Teataja
Vastu võetud 16.02.2001 nr 16
RTL 2001, 22, 304
jõustumine 22.02.2001
23.08.2001 nr 58 (RTL 2001, 106, 1467) 10.09.2001
17.09.2001 nr 63 (RTL 2001, 109, 1513) 10.09.2001
29.08.2002 5 57 (RTL 2002, 103, 1559) 19.09.2002
1.04.2003 nr 24 ( RTL 2003, 46, 676) 1. 05. 2003
Määrus on kehtestatud «Kohtutäituri seaduse» (RT I 2001, 16, 69 ) paragrahvi 21 lõike 2, paragrahvi 22 lõigete 2 ja 3 ning paragrahvi 24 lõike 1 alusel.
Kohtutäituri tasu ja kohtutäituri tasu ettemaks määratakse sõltuvalt sissenõude summast vastavalt §-s 2 toodud tabelile, kui käesolevast määrusest ei tulene teisiti.
§2. Sissenõude summast olenevad tasumäärad
Sissenõude summa kuni
Kohtutäituri tasumäär kroonides
Kohtutäituri tasumäär alates 9 000 000-krooniselt nõudelt on 62 000 krooni + 0,5% summalt, mis ületab 9 000 000 krooni. Ettemaks alates 9 000 001-krooniselt nõudelt on 5000 krooni.
[RTL 2003, 46, 676 – jõust. 1. 05. 2003]
§3. Tasu osaliselt täidetud nõuete eest
(1) «Kohtutäituri seaduse» § 23 lõikes 2 sätestatud juhtudel arvutatakse kohtutäituri tasu järgmise metoodika kohaselt: arvutatakse suhtarv, mis näitab seda osa, mida kohtutäitur võib sissenõutud summast endale jätta ning seejärel arvutatakse suhtarv protsendina tegelikult sissenõutud summast.
(2) Suhtarv saadakse §-s 2 sätestatud tasu kogumäära korrutamisel sajaga ning jagamisel nõude ja tasu kogumäära summaga:
tasu kogumäär x 100
nõue + tasu kogumäär
(3) Osaliselt täidetud nõuete puhul käsitletakse sissenõutava kohtutäituri tasuna vaid summat, mis on arvutatud eespool kirjeldatud viisil.
§4. Kindla tasumääraga täitetoimingud
Kindla tasumäära alusel makstakse kohtutäituri tasu järgmiste täitetoimingute eest:
Täitetoiming
Kohtutäituri tasu kroonides
täitedokumendis nimetatud vallasasja äravõtmine ja sissenõudjale üleandmine
lapse üleandmine
Kuni 50 m2 suurusest ruumist väljatõstmine
51 - 800 m2 suurusest ruumist väljatõstmine
üle 800 m2 suurusest ruumist väljatõstmine
konfiskeeritava eseme äravõtmine ja rahandusorganile üleandmine
konfiskeeritavate esemete hävitamise komisjoni töös osalemine
toimingu tegemiseks kohustava täitedokumendi täitmine
teise eluruumi paigutamine
kaasomanikevahelise enampakkumise korraldamine
[ RTL 2003, 46, 676 – jõust. 1.05.2003]
§5. Elatise sissenõudmise eest makstav tasu
(1) Kohtutäiturile elatise sissenõudmise eest makstav baastasu (edaspidi baastasu) on 500 krooni. Kohtutäitur nõuab baastasu sisse koos esimese igakuise maksega. Võlgniku või sissenõudja taotlusel võib kohtutäitur nõuda baastasu sisse kahes osas. Sel juhul on kummagi tasuosa suurus 250 krooni. Võlgnik ei maksa baastasu, kui täiteasi antakse üle teisele kohtutäiturile.
(2) Lisaks baastasule võtab kohtutäitur elatiseasjas iga-aastast kohtutäituri tasu (edaspidi kohtutäituri aastatasu) 300 krooni ja alates teisest menetlusaastast nõuab selle sisse koos igakuise tasuga. Kui täiteasi antakse üle teisele kohtutäiturile võtab see kohtutäitur iga-aastast tasu 12 kuu möödudes päevast, mil asja üleandev kohtutäitur on iga-aastase tasu või baastasu sisse nõudnud.
(3) Elatise võlgnevuse eest sissenõutavat tasu arvutatakse § 2 kohaselt. Elatise võlgnevus määratakse kindlaks täitemenetluse alustamise seisuga. Kui võlgnik ei tasu elatise võlgnevust ühes osas, arvestatakse kohtutäituri tasu § 3 järgi.
(4) Kui võlgnik katkestab igakuiste ülekannete tegemise, mille tagajärjel tekib elatise võlgnevus, võtab kohtutäitur uuesti baastasu 500 krooni. Sellisel juhul ei arvestata maksmise katkemise tõttu tekkinud võlgnevuselt kohtutäituri tasu lõike 3 järgi.
§51. Tasu hagi tagamise korral
(1) Hagi tagamise korral on kohtutäituri tasu hagi hinnast lähtuvalt järgmine:
1) kui hagi hind on kuni 50 000 krooni - kohtutäituri tasu ettemaks 250 kr, kohtutäituri tasu 750 krooni;
2) kui hagi hind on 50 000, 01 - 500 000 krooni ¿ kohtutäituri tasu ettemaks 450 krooni, kohtutäituri tasu 1000 krooni;
3) kui hagi hind on üle 500 000 krooni - kohtutäituri tasu ettemaks 650 kr, kohtutäituri tasu 1250 krooni.
(2) Kui hagi tagamise määrus tagab mitterahalist nõuet, hagi hinda ei ole määratud või kui on tegu hinnata hagiga, on kohtutäituri tasu ettemaks 50 krooni ja kohtutäituri tasu 250 krooni.
§52 Tasu uurija määruse alusel varalise karistuse mõistmiseks vajalike andmete kindlakstegemisel
(1) Uurija määruse alusel varalise karistuse mõistmiseks vajalike andmete kindlakstegemisel tasub menetleja kohtutäituri tasu kahes osas: esimene osa - 100 krooni määruse saatmisel kohtutäiturile täitmiseks ja kohtutäituri tasu teine osa vastavalt kindlaks tehtud vara väärtusele järgmiselt:
1) kui kahtlustataval või süüdistataval on vara väärtuses 1 kuni 500 000 krooni – kohtutäituri tasu teine osa 150 krooni;
2) kui kahtlustataval või süüdistataval on vara väärtuses 500 001 kuni 1 000 000 krooni –kohtutäituri tasu teine osa 400 krooni;
3) kui kahtlustataval või süüdistataval on vara väärtuses üle 1 000 000 krooni – kohtutäituri tasu teine osa 650 krooni.
(2) Kui kohtutäitur teeb kindlaks, et kahtlustataval või süüdistataval puudub vara, on kohtutäituril õigus ainult menetleja poolt tasutud esimesele osale kohtutäituri tasust
[RTL 2002, 103, 1559 – jõust. 19.09.02]
§6. Tasu lõpuleviimata toimingute eest
(1) Kui võlgnikult äravõetavaid asju või isikut ei leita, on tasu 50% §-s 4 nimetatud summadest.
(2) Kui menetluse algatamise järel selgub, et võlgnik on nõude eelnevalt täitnud või nõue on enne menetluse algatamist lõppenud muul põhjusel, ei tagastata sissenõudjale kohtutäituri tasu ettemaksu.
§7. Kohtutäituri tasu dokumendi koopia valmistamise ja tõendi väljastamise eest
(1) Kohtutäituri tasu dokumendi koopia või ärakirja valmistamise eest tasub koopia tegemist või ärakirja nõudnud isik, välja arvatud menetlusosaline, kellel on õigus saada läbiviidud täitetoimingu akt.
(2) Kohtutäituri tasu dokumendi koopia või ärakirja valmistamise eest on:
1) iga lehekülje (A3) eest seitse krooni;
2) iga lehekülje (A4) eest viis krooni.
(3) Kohtutäituri tasu täitemenetlust puudutava tõendi väljastamise eest on 25 krooni. Kui tõend väljastatakse sissenõudjale elatise asjas, tasub sissenõudja kohtutäituri tasu ettemaksu 15 krooni. Ettemaks tagastatakse sissenõudjale, kui võlgnikult on sisse nõutud väljamõistetud elatise järgmine osamakse.
§8. Väljaspool büroo asukohta tehtava täitetoimingu eest makstav lisatasu
Kohtutäitur võib väljaspool oma büroo asukoha omavalitsusüksust tehtava täitetoimingu eest nõuda lisatasu järgmiselt:
1) Harjumaa ja Tallinna tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Harku, Jõelähtme, Raasiku, Saku, Kiili, Viimsi, Rae või Saue vallas või Maardu või Saue linnas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Aegviidu, Anija, Keila, Kernu, Kose, Kuusalu, Kõue, Loksa, Nissi, Padise või Vasalemma vallas või Kehra, Keila, Loksa või Paldiski linnas;
2) Hiiumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb tuleb teha Käina või Pühalepa vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Emmaste või Kõrgessaare vallas;
3) Ida-Virumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Illuka, Jõhvi, Kohtla, Kohtla-Nõmme, Lüganuse, Mäetaguse või Toila vallas või Kohtla-Järve või Püssi linnas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Alajõe, Aseri, Avinurme, Iisaku, Lohusuu, Maidla, Sonda, Tudulinna või Vaivara vallas või Kiviõli, Narva-Jõesuu või Sillamäe linnas;
4) Jõgevamaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Jõgeva, Pajusi, Palamuse või Puurmani vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kasepää, Pala, Põltsamaa, Saare, Tabivere või Torma vallas või Põltsamaa või Mustvee linnas;
5) Järvamaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kareda, Koigi, Oisu, Paide, Roosna-Alliku, Türi või Väätsa vallas või Türi linnas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kabala, Koeru või Lehtse vallas;
6) Läänemaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Noarootsi, Martna, Oru, Ridala või Taebla vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Hanila, Kullamaa, Lihula, Nõva, Risti või Vormsi vallas või Lihula linnas;
7) Lääne-Virumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Haljala, Kadrina, Rakvere, Saksi, Sõmeru või Vinni vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Avanduse, Kunda, Laekvere, Rakke, Tapa, Tamsalu, Vihula, Viru-Nigula või Väike-Maarja vallas või Kunda, Tamsalu või Tapa linnas;
8) Põlvamaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Ahja, Kõlleste, Laheda, Mooste, Põlva, Vastse-Kuuste või Veriora vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kanepi, Mikitamäe, Orava, Räpina, Valgjärve või Värska vallas või Räpina linnas;
9) Pärnumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Are, Audru, Lavassaare, Paikuse, Sauga, Surju, Tahkuranna, Tori või Tootsi vallas või Sindi linnas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Halinga, Häädemeeste, Kaisma, Koonga, Saarde, Tali, Tõstamaa, Varbla või Vändra vallas või Kilingi-Nõmme linnas; 300 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kihnu vallas;
10) Raplamaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Juuru, Kaiu, Kehtna, Märjamaa, Raikküla või Rapla vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Järvakandi, Kohila, Käru, Loodna või Vigala vallas;
11) Saaremaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kaarma, Kärla, Lümanda, Pihtla või Valjala vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Kihelkonna, Laimjala, Leisi, Muhu, Mustjala, Orissaare, Pöide, Salme või Torgu vallas; 300 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Ruhnu vallas;
12) Tartumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Haaslava, Luunja, Mäksa, Nõo, Tartu, Tähtvere või Ülenurme vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Alatskivi, Kambja, Konguta, Laeva, Meeksi, Peipsiääre, Piirissaare, Puhja, Rannu, Rõngu, Vara või Võnnu vallas või Elva või Kallaste linnas;
13) Valgamaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Hummuli, Taheva, Tõlliste või Õru vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Helme, Otepää, Palupera, Puka, Sangaste või Põdrala vallas või Otepää või Tõrva linnas;
14) Viljandimaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Halliste, Olustvere, Paistu, Pärsti, Saarepeedi või Viiratsi vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Abja, Karksi, Kolga-Jaani, Kõo, Kõpu, Suure-Jaani, Tarvastu või Vastsemõisa vallas või Abja-Paluoja, Karksi-Nuia, Mõisaküla, Suure-Jaani või Võhma linnas;
15) Võrumaa tööpiirkonnas: 100 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Haanja, Lasva, Rõuge, Sõmerpalu või Vastseliina vallas; 200 krooni täitetoimingu eest, mille ta teeb Antsla, Meremäe, Misso, Mõniste, Urvaste või Varstu vallas.“ ;
§9. Käibemaks
Kui kohtutäitur on käibemaksukohustuslane «Käibemaksuseaduse» (RT I 1993, 60, 847; 2000, 7, 41; 51, 328; 89, 581; 2001, 16, 67 ja 69; 23, 129; 26, 148; 43, 242; 56, 335; 64, 368) tähenduses, lisandub käesolevas määruses sätestatud kohtutäituri tasule ja kohtutäituri tasu ettemaksule käibemaks.
(1) Justiitsministri 23. augusti 2001. a määrust nr 58 rakendatakse ka nõuete suhtes, mis on antud kohtutäituri menetlusse enne nimetatud määrusega tehtud muudatuste jõustumist ning mille eest kohtutäituri tasu on veel sisse nõudmata.
(2) Lõikes 1 sätestatu ei laiene lapse üleandmise eest võetavale tasule.
(3) Käesoleva määruse §-des 2, 4 ja 8 ettenähtud tasumäärad kehtivad nende nõuete kohta, mis on võetud menetlusse pärast 2003. aasta 1. maid. Kuni 2003. aasta 30. aprillini menetlusse võetud nõuete kohta kehtivad tasumäärad, mis kehtisid enne 2003. aasta 1. maid.
(4) Enne 2003. aasta 1. maid menetletud elatisnõudelt võetakse iga-aastast tasu ja nõudesumma laekumise katkemise korral baastasu alates 2005. aasta 1. jaanuarist.
[RTL 2003, 46, 676 - jõust. 1.05.2003]


Elva linna eelarvest tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord – Riigi Teataja
Elva linna eelarvest tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord
Elva linna eelarvest tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord - sisukord
§ 5 Kultuuriühingu toetamise kriteeriumid
§ 6 Kultuuriühingule toetuse suuruse määramine ja arvutamine
§ 7 Spordiklubide toetamise kriteeriumid
§ 8 Spordiklubile toetuse suuruse määramine ja arvutamine
§ 10 Taotluse läbivaatamine ja toetuse määramine
§ 12 Aruandlus ja kontroll
RT IV, 29.08.2015, 48
Vastu võetud 24.08.2015 nr 9
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 5 ja spordiseaduse § 3 p 2 alusel.
Elva linna eelarvest tegevustoetuste taotlemise ja eraldamise kord (edaspidi määrus) sätestab Elva linna eelarvest spordiklubidele ja kultuuriühingutele tegevustoetuse eraldamise tingimused ja korra.
(1) Tegevustoetust (edaspidi toetus) saab taotleda Elva linnas tegutsev kultuuriühing ja spordiklubi kultuuri või spordialase tegevuse läbiviimiseks.
(2) Määruse alusel ei saa toetust taotleda Elva Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) hallatavad asutused.
Toetuse eesmärgiks on toetada Elva linnas:
1) mitmekesist kultuuritegevust omaalgatuse toetamise kaudu;
2) laste ja noorte harrastus- ja võistlusspordi alast tegevust.
1) kultuuriühing - Elva linnas tegutsev mittetulundusühing, sihtasutus või seltsing (võlaõigusseaduse kohane), mille eesmärgiks on kultuurialases tegevuses osalemise võimaldamine;
2) spordiklubi – Elva linnas tegutsev eraõiguslik juriidiline isik, mille põhitegevus on spordi arendamine;
3) pearaha – toetuse osa, mis eraldatakse kultuuriühingule või spordiklubile määruses sätestatud tingimustel ja korras tegevuse korraldamiseks;
4) saavutustoetus – toetuse osa, mis eraldatakse kultuuriühingule saavutuste eest kultuurialases tegevuses määruses sätestatud tingimustel ja korras;
5) baastoetus – toetuse osa, mis eraldatakse spordiklubile määruses sätestatud tingimustel ja korras.
§ 5. Kultuuriühingu toetamise kriteeriumid
(1) Kultuuriühingule eraldatav toetus koosneb pearahast, millele võib lisanduda saavutustoetus.
(2) Toetus määratakse kultuuriühingule kindla summana üheks kalendriaastaks iga kollektiivi kohta, mis vastab määruse nõuetele.
(3) Toetus määratakse kollektiivile, mille suurus on vähemalt:
1) 16 lauljat kooris;
2) 12 pillimängijat orkestris;
4) 8 tantsijat rahvatantsurühmas.
(4) Toetuse määramiseks kollektiivile, mille suurus ei ole sätestatud käesoleva paragrahvi lõikes 3, võetakse arvesse kollektiivi koosseisu kriteeriumid, mis on iseloomulikud antud liiki kollektiivi tegutsemiseks.
(5) Toetuse määramiseks peab kollektiiv olema Elva linnas tegutsenud vähemalt 1 aasta ja huvitegevus kollektiivis peab toimuma vähemalt 9 kuud aastas 1 kord nädalas.
(6) Pearaha määratakse iga kollektiivis osaleja kohta, kes toetuse saamise aastal on:
1) 7-26-aastane ja kelle elukohaks rahvastikuregistri andmetel toetuse saamise 1. jaanuari seisuga on Elva linn ning kes maksab kultuuriühingule liikme- või osalustasu või kes on selle maksmisest vabastatud;
2) 60-aastane või vanem ja kelle elukohaks rahvastikuregistri andmetel toetuse saamise aasta 1. jaanuari seisuga on Elva linn ning kes maksab ühingule liikme- või osalustasu.
§ 6. Kultuuriühingule toetuse suuruse määramine ja arvutamine
(1) Kultuuriühingule määrab toetuse linnavalitsus.
(2) Pearaha suuruse arvutamise aluseks on linnavalitsuse poolt igaks kalendriaastaks kehtestatud pearaha arvestuslik määr ja toetuse saajate koguarv.
(3) Saavutustoetuse määramisel võtab linnavalitsus arvesse kollektiivi saavutusi vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud saavutusastmetele.
(4) Saavutusastmed on:
1) esimene aste - kollektiiv on eelneva kalendriaasta kestel aktiivselt osalenud linna üritustel ja/või kultuurivaldkonna suurüritustel, on aktiivse avalikkusele suunatud tegevusega tutvustanud ning edendanud oma tegevusvaldkonna/huviala;
2) teine aste- lisaks esimese astme toetuse andmise kriteeriumitele on eelneva kalendriaasta kestel osalenud valdkondlikel regionaalsetel, üleriigilistel ja/või rahvusvahelistel konkurssidel;
3) kolmas aste- lisaks esimese ja teise astme saavutustoetuse kriteeriumide täitmisele on eelneva kalendriaasta kestel saavutanud silmapaistvaid tulemusi valdkondlikel regionaalsetel, üleriigilistel ja/või rahvusvahelistel konkurssidel, võistlustel või festivalidel või on muul moel pälvinud valdkonna autoriteetide tunnustuse ning mille juhendajatest vähemalt 50% on erialane haridus, on atesteeritud valdkonna katuseorganisatsiooni poolt või valdkonnas piisav ettevalmistus, mis on saadud vastavate valdkondlike koolituste läbimisel kui praktiliste kogemuste omandamisel.
(5) Kollektiivile, milles on vähem kui 12 liiget, võib määrata saavutustoetuse 40% vastava astme toetusest.
§ 7. Spordiklubide toetamise kriteeriumid
(1) Spordiklubidele eraldatav toetus koosneb pearahast ja baastoetusest.
(2) Toetus määratakse taotlejale üheks kalendriaastaks kindla summana.
(3) Toetuse taotlemiseks peab spordiklubi olema Elva linnas tegutsenud vähemalt 1 aasta.
(4) Toetuse saamiseks peab treeningtegevus spordiklubi vastavas treeninggrupis toimuma vähemalt 2 korral nädalas ja 9 kuud aastas.
(5) Pearaha eraldatakse spordiklubidele sporditegevuse korraldamiseks iga taotluse saamise aastal 7-19-aastase (võimlemisklubile ka 5-6-aastase) harrastaja kohta, kelle elukohaks rahvastikuregistri andmetel 1. jaanuari seisuga on Elva linn ning kes maksab spordiklubile liikme- või osalustasu või kes on selle maksmisest vabastatud.
§ 8. Spordiklubile toetuse suuruse määramine ja arvutamine
(1) Spordiklubile määrab toetuse linnavalitsus.
(2) Spordiklubile eraldatava toetuse suuruse arvutamise aluseks on linnavalitsuse poolt igaks kalendriaastaks kehtestatud arvestuslik pearaha ja baastoetuse määr.
(3) Pearaha arvestatakse vastavalt harrastaja kuulumisele spordimeisterlikkuse gruppi.
(4) Spordimeisterlikkuse grupid jagunevad:
1) algettevalmistuse grupp (koefitsient 1);
2) õppetreeningu grupp (koefitsient 2). Õppetreeningu gruppi kuulub harrastaja, kes on tegelenud alaga vähemalt kolm aastast või on Eesti meistrivõistlustel omas vanuseklassis kaheksa hulgas, treener omab vähemalt III astme treeneri kutsetunnustust, treeningud toimuvad vähemalt kolm korda nädalas;
3) spordimeisterlikkuse grupp (koefitsient 3). Spordimeisterlikkuse gruppi kuulub harrastaja, kes on tegelenud alaga vähemalt neli aastast ja osalenud vähemalt vabariikliku tasandi võistlusel või on Eesti meistrivõistlustel omas vanuseklassis kuue hulgas, treener omab vähemalt V astme treeneri kutsetunnistust, treeningud toimuvad vähemalt neli korda nädalas.
(5) Pearaha arvutatakse järgmise valemiga: harrastajate arv algettevalmistusgrupis x 1 pluss harrastajate arv õppetreeningu grupis x 2 pluss harrastajate arv spordimeisterlikkuse grupis x 3. Saadud tulemus korrutatakse linnavalitsuse poolt kehtestatud pearaha määraga.
(6) Baastoetuse määrab linnavalitsus ühekordse summana igale spordiklubile arvestades treenerite kvalifikatsiooni, spordiklubi harrastajate osalemist Eesti meistrivõistlustel ja spordiklubi reitingut alaliidus või esineb muu oluline põhjus tulenevalt spordiala või -klubi erisusest.
(1) Vormikohane taotlus esitatakse elektrooniliselt või trükitult ning selles esitatud andmeid tõendavad dokumendid linnavalitsusele hiljemalt 15. oktoobriks.
(2) Kultuuriühingu toetuse taotlus peab sisaldama:
2) taotleja tegutsemisaeg (nädalapäevad ja kellaajad);
3) taotleja järgmise kalendriaasta kavandatav eelarve;
4) järgneva kalendriaasta tegevuskava ja korraldatavate ürituste kalenderplaan;
5) ülevaade eelmise ja jooksva kalendriaasta tegevustest ja saavutustest;
6) kultuuriühingu tegevuses osalejate nimekiri koos isikukoodidega;
7) taotleja pangarekvisiidid;
8) muud vormil nõutud andmed.
(3) Spordiklubi toetuse taotlus peab sisaldama:
3) taotleja järgmise kalendriaasta kavandatava eelarve;
5) spordiklubis osalejate arvu 3 aasta prognoos;
6) ülevaade eelmise ja jooksva kalendriaasta tegevustest ja saavutustest;
7) spordiklubis tegutsevate treenerite kvalifikatsiooni tõendav tunnistus;
8) spordiklubis tegevuses osalejate nimekiri koos isikukoodidega ja spordimeisterlikkuse tasemega;
9) taotleja pangarekvisiidid;
10) muud vormil nõutud andmed.
§ 10. Taotluse läbivaatamine ja toetuse määramine
(1) Linnavalitsus kontrollib esitatud taotluse nõuetekohasust, selles esitatud andmete õigsust ja taotleja nõuetele vastavust 30 päeva jooksul arvates taotluste esitamise tähtpäevast.
(2) Puuduste esinemisel taotluses, annab linnavalitsus taotlejale 10 päeva puuduste kõrvaldamiseks. Kui taotleja ei kõrvalda puudusi määratud tähtajaks, lõpetatakse taotluse menetlemine.
(3) Toetuse eraldamise otsustab linnavalitsus hiljemalt kahe kuu jooksul pärast eelarve kinnitamist linnavolikogu poolt, arvestades eelarves selleks eraldatud vahendite suurust.
(4) Toetuse eraldamisest keeldutakse, kui taotleja ei ole esitanud varem saadud toetuse kasutamise kohta nõuetekohast aruannet.
(5) Toetuse eraldamisest või keeldumisest teavitab linnavalitsus taotlejat kirjalikult hiljemalt ühe kuu jooksul linnavalitsuse vastava otsuse vastuvõtmisest.
(1) Toetuse saajaga sõlmib linnavalitsus toetuse kasutamise lepingu.
2) toetuse sihtotstarve ja toetuse ülekandmise tähtaeg või maksegraafik;
3) tegevuses osalejate arv, kelle elukohaks rahvastikuregistri andmetel on Elva linn;
6) poolte muud õigused ja kohustused;
7) muud asjakohased sätted.
(3) Enne toetuse ülekandmist kontrollib linnavalitsus maksuvõlgnevuse puudumist. Taotleja maksuvõlgnevuse korral keeldub linnavalitsus toetuse ülekandmisest ja lõpetab lepingu.
(1) Toetuse saaja on kohustatud esitama toetuse kasutamise aruande linnavalitsusele hiljemalt toetuse kasutamisele järgneva aasta 31. jaanuariks.
(2) Kontrolli toetuse kasutamise sihipärasuse üle teostab linnavalitsus. Kontrolli teostamisel on õigus nõuda toetuse saajalt kuludokumentide koopiaid, seletusi ja vahearuandeid ning linnavalitsuse esindajal viibida toetatava tegevuse läbiviimise juures.
(3) Leping toetuse saajaga lõpetatakse ja linnavalitsuse nõudel kannab toetuse saaja toetuse tagasi, kui:
(1) Tegevustoetuse taotluse ja aruande vormid kehtestab linnavalitsus.


Sillamäe linnas kaugküttepiirkonna määramine – Riigi Teataja
Sillamäe linnas kaugküttepiirkonna määramine
KO 2006, 165, 1861
Vastu võetud 29.08.2006 nr 32
Määrus kehtestatakse «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkti 37, «Kaugkütteseaduse» § 5 lõigete 2 ja 6 alusel.
§ 1. Määruse eesmärk ja rakendamine
(1) Käesoleva määrusega määratakse Sillamäe linnas kaugküttepiirkonna piirid, kaugküttevõrguga liitumise ning võrgust eraldumise tingimused ja kord, alternatiivküttele ülemineku kord, kaugkütte üldised kvaliteedinõuded, soojuse piirhinna kooskõlastamise kord ning soojusettevõtja arenduskohustus.
(2) Määruses kasutatakse mõisteid «Kaugkütteseadusega» sätestatud tähenduses.
(3) Käesolevat määrust rakendatakse koostoimes «Kaugkütteseadusega».
KAUGKÜTTEPIIRKONNAD SILLAMÄE LINNAS, KAUGKÜTTEVÕRGUGA LIITUMISE JA VÕRGUST ERALDUMISE TINGIMUSED JA KORD NING ALTERNATIIVKÜTTELE ÜLEMINEKU KORD
§ 2. Sillamäe linna kaugküttepiirkonna piirid
(2) Sillamäe linna kaugküttepiirkonnaks on Sillamäe linna administratiivpiiridesse jääv maa-ala.
§ 3. Võrguga liitumise ja võrgust eraldumise tingimused ja kord
(1) Isikud, kes kaugküttepiirkonna määramise ajal ei kasuta kaugkütet, ei ole kohustatud liituma võrguga.
(2) Erandid, mille korral kaugküttepiirkonnas ehitatavate või rekonstrueeritavate ehitiste soojusega varustamisel lubatakse kasutada muud kütteviisi kui kaugküte, on:
3) ehitised, mille soojusega varustamiseks kasutatakse ainult ökoloogiliselt puhtaid kütteviise (maasoojus, päikeseenergia, hüdroenergia, tuuleenergia, biogaas);
4) korterelamutes, kõigi omanike kirjaliku nõusoleku alusel alternatiivkütte kasutamiseks terve elamu või korteri eraldamiseks paragrahvis 4 ettenähtud korra kohaselt;
5) uusehitis, mille soojusega varustamiseks on projekteeritud muud kütteviis.
(3) Võrguga liitumine kaugküttepiirkonnas toimub «Kaugkütteseadusega» sätestatud korras (§ 10, § 11 ja § 12).
(5) Võrgust eraldumiseks loetakse võrguühenduse katkestamist koos liitumis- ja soojuse müügi lepingute lõpetamisega.
3) ehitise rekonstrueerimine selliselt, et soojusega varustamiseks hakataks kasutama ainult ökoloogiliselt puhtaid kütteviise (maasoojus, päikeseenergia, hüdroenergia, tuuleenergia, biogaas) või elektrienergia.
(7) Eraldumist taotlev tarbija peab soojusettevõtjale esitama võrgust eraldumise taotluse.
(8) Soojusettevõtja esitab eraldumistingimused tarbija taotluse alusel 30 tööpäeva jooksul.
3) eraldumist taotlev tarbija peab tasuma soojusettevõtjale eraldumisega seotud põhjendatud kulud.
§ 4. Alternatiivküttele ülemineku kord ja tingimused
(1) Taotleja esitab Sillamäe linnavalitsusele läbivaatamiseks ning otsustamiseks:
2) kõigi ehitises paiknevate kaasomandis olevate tarbijapaigaldiste omanike kirjaliku nõusoleku kaugküttest loobumise ja alternatiivküttele ülemineku kohta alternatiivkütte projektlahenduse koos ehitise küttesüsteemi tasakaalustamise teostamisega.
(2) Alternatiivküttele üleminek toimub lähtuvalt « Ehitusseadusest». Kaugküttest loobumise kohta esitatud taotlusest ja taotlusega seoses kavandatavast otsusest teavitab Sillamäe linnavalitsus soojusettevõtjat enne nimetatud taotluse kohta otsuse vastuvõtmist.
(3) Kõik kulud, mis on seotud kaugküttest loobumisega ja alternatiivküttele üleminekuga katab taotleja.
(4) Võrgust eraldunud korterite omanikud (valdajad) peavad maksma kaugküttega soojuse varustamise kaudseid kulusid (püstakud, üldkasutatavad kohad).
(5) Omavoliliselt tarbijapaigaldise väljalülitamisega (väljalõikamisega) tekitatud kahju soojusettevõtjale või teistele kaasomandis olevate tarbijapaigaldiste omanikele katab selle tekitaja seadusandlusega ettenähtud korras.
KAUGKÜTTE ÜLDISED KVALITEEDINÕUDED
§ 5. Kaugkütte üldised kvaliteedinõuded
(1) Soojusettevõtja on kohustatud tagama tema omandis või valduses oleva kaugküttevõrguga ühendatud tarbijate pideva varustamise vajalikus koguses soojusega vastavalt soojusettevõtja ja tarbija vaheliste lepingutega (müügileping, liitumisleping, projekteerimise tehnilised tingimused) määratud tingimustele.
(2) Kaugküttepiirkonnas tegutsev soojusettevõtja on kohustatud tagama kaugküttevõrgus reservkütuse või reservsoojusallikate kasutamise võimaluse vähemalt 25% ulatuses maksimaalsest tarbimisvõimsusest, vältimaks küttesüsteemide külmumisi kütuse tarnete katkemisel vähemalt 3 ööpäeva jooksul.
(3) Kaugküttepiirkonnas tegutsev soojusettevõtja on kohustatud kõrgendatud varustuskindluse vajadusega objektide (haiglad, lasteasutused, hotellid jne) soojusvarustuse tingimused kliendiga müügilepingu raames täiendavalt kokku leppima.
(4) Soojuse müügilepingule ettenähtud tarbimisvõimsuse tagamiseks on lisatud soojusallikast väljastatava soojuskandja temperatuurigraafik, mis arvestab välisõhutemperatuuri, ilmastiku prognoosi, tuule kiirust ning soojusvõrgu inertsi (soojuskandja temperatuurigraafik on toodud käesoleva määruse lisas).
Karedus Hõljuvained
mg/kg O2
mg/kg pH Cl
<0,018 < 1 < 0,02 38969 < 50 < 0,5
(7) Plaaniliste soojuskatkestuste (lubatavad katkestused) pikkus aastas sõltuvana välisõhu temperatuurist (Tv) esitatakse järgnevas tabelis:
Katkestuse iseloom Katkestuse pikkus
Oktoober-aprill Katkestuse pikkus
Ühekordne plaaniline katkestus Kui Tv>-5°C, siis 24 h Kuni 7 ööpäeva
(12) Sillamäe linnavalitsuse pädeval ametnikul on õigus kontrollida kaugküttepiirkonnas tegutseva soojusettevõtja poolt kaugküttepiirkonna kehtestamisel ja võrgupiirkonna saamisel võetud kohustusi, sh kvaliteedinõuetest kinnipidamist, vastavalt kaugküttepiirkonna kehtestamisel sõlmitud lepingu tingimustele.
SOOJUSE PIIRHINNA KOOSKÕLASTAMISE KORD
§ 6. Soojuse piirhinna kooskõlastamise kord
(1) Kaugküttepiirkonnas tegutsev soojusettevõtja vastavalt «Kaugkütteseadusele» peab müüdava soojuse piirhinna kooskõlastama Energiaturu Inspektsiooniga.
(2) Soojusettevõtja teatab Sillamäe linnavalitsusele nende poolt Energiaturu Inspektsioonile kooskõlastamisele saadetud müüdava soojuse piirhinna .
(3) Soojusettevõtja võib müüa soojust hinnaga, mis ei ületa kooskõlastatud piirhinda.
SOOJUSETTEVÕTJA ARENDUSKOHUSTUS
(1) Soojusettevõtja arendab oma võrke, lähtudes Sillamäe linna üld- ja detailplaneeringutest ning nende realiseerimise vajadusest.
(2) Soojusettevõtja arendab tema omandis või valduses olevaid kaugküttesüsteeme ja tõstab nende efektiivsust, et oleks tagatud kõigis tema võrgupiirkondades uute liitujate tarbijapaigalduste võrku ühendamine ja seal olevate tarbijate ja liitujate kvaliteedinõuetele vastava soojusega varustamine.
(3) Soojusettevõtja on kohustatud võrgu tehniliste võimaluste piires ühendama võrguga kõik kaugküttepiirkonnas asuvad liitumistaotluse esitanud isikute tarbijapaigaldised, kui sellega ei seata ohtu varasemate liitujate varustuskindlust.
(4) Soojusettevõtja arenduskohustuste täitmist kontrollib Sillamäe Linnavalitsus, lähtudes eelkõige «Kaugkütteseaduses» sätestatust (§ 14, § 28 ja § 29).
(1) Paragrahvis 4 sätestatud korteri alternatiivküttele üleminek toimub 15. septembriks 2006. a esitatud taotluse alusel.
(2) Määrus jõustub 1. septembril 2006. aastal.


Õpilase kutseõppeasutusse vastuvõtu kord – Riigi Teataja
Õpilase kutseõppeasutusse vastuvõtu kord - sisukord
§ 2 Vastuvõtu korraldamise üldised põhimõtted
§ 3 Õpilase kooli vastuvõtt
§ 4 Õpilaskandidaadi kandmine kooli õpilaste nimekirja
§ 5 Õpilase vastuvõtt alanud õppetööga õppekavale
RT I, 20.04.2018, 2
Vastu võetud 16.04.2018 nr 14
Määrus kehtestatakse kutseõppeasutuse seaduse § 25 lõike 5 alusel.
Määrusega sätestatakse õpilase kutseõppe tasemeõppesse vastuvõtu kord.
§ 2. Vastuvõtu korraldamise üldised põhimõtted
(1) Kutseõppeasutus (edaspidi kool) võib korraldada uute õpilaste vastuvõttu aastaringselt.
(2) Vastuvõtu väljakuulutamisest kuni õppetöö alguseni ei või kool muuta vastuvõtu tingimusi ja korda vastaval õppekaval.
(3) Ühisõppekavale õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord sätestatakse ühisõppekava koostöölepingus.
(4) Käesolevas määruses reguleerimata küsimustes kehtestab kool õppekorralduseeskirjas kooli vastuvõtu korra.
§ 3. Õpilase kooli vastuvõtt
(1) Õpilase vastuvõtmiseks kool:
1) teavitab üldsust kooli vastuvõtu tingimustest, korrast ja ajakavast;
2) teavitab õpilaskandidaati õppekava eesmärkidest, õpiväljunditest ja kooli õppetöö korraldusest ning vajadusel nõustab õpilaskandidaati õppekava ja õppevormi valikul;
3) teavitab ja vajadusel nõustab õpilaskandidaati varasema õpi- ja töökogemuse arvestamise võimalustest vastuvõtu tingimuste ja õppekava täitmisel;
4) hindab asjakohaseid hindamismeetodeid kasutades õpilaskandidaadi valmisolekut õppekavas kirjeldatud õpiväljundite saavutamiseks;
5) korraldab vajalike dokumentide vastuvõtmise, registreerimise ja säilitamise vastavalt kooli asjaajamiskorrale.
(2) Kooli vastuvõtmiseks esitab õpilaskandidaat avalduse elektrooniliselt või paberkandjal. Elektroonilise avalduse esitamisel tuvastatakse avalduse esitaja isik digitaalselt. Paberkandjal esitatud avaldusele lisatakse õpilaskandidaadi isikut tõendava dokumendi koopia. Õpilaskandidaat lisab avaldusele:
1) õppekavas õpingute alustamise tingimuste täitmist tõendava dokumendi notariaalselt või dokumendi originaali alusel koolis kinnitatud koopia, kui nõutud haridustaset või kutsekvalifikatsiooni tõendavad andmed ei ole koolile elektroonilise teenuse kaudu registritest kättesaadavad;
2) vajadusel muud kooli nõutud dokumendid.
(3) Välisriigis omandatud hariduse või läbitud õpingute taseme hindamisel lähtutakse UNESCO Üldkonverentsil heaks kiidetud Rahvusvahelisest ühtsest hariduse liigitusest (International Standard Classification of Education – ISCED).
(4) Kooli vastuvõtmiseks vajalikud dokumendid võib esitada õpilaskandidaadi esindaja, kui õpilaskandidaadil ei ole võimalik seda isiklikult teha. Kui dokumendid esitab õpilaskandidaadi esindaja, esitab ta lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 loetletud dokumentidele vajadusel esindusõigust tõendava dokumendi. Kool tuvastab vajadusel õpilaskandidaadi esindaja isiku elektroonilise avalduse esitamisel digitaalselt ning paberkandjal avalduse esitamisel isikut tõendava dokumendi alusel.
(5) Kool koostab vastuvõtu tingimused täitnud õpilaskandidaatide pingerea ühe kuu jooksul arvates avalduste vastuvõtmise lõppemise tähtpäevast ja avalikustab pingerea kodeeritult elektroonilises vastuvõtu infokeskkonnas või kooli veebilehel.
(6) Kooli vastu võetud õpilaskandidaat kinnitab kooli määratud tähtajaks elektroonilises vastuvõtu infokeskkonnas või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis oma kooli õppima asumise. Kui vastu võetud õpilaskandidaat on piiratud teovõimega, kinnitab vanem või eestkostja elektroonilises vastuvõtu infokeskkonnas või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis õpilaskandidaadi kooli õppima asumise.
(7) Kool võib korraldada vabadele koolituskohtadele täiendava vastuvõtu arvestades käesolevas määruses sätestatut.
§ 4. Õpilaskandidaadi kandmine kooli õpilaste nimekirja
(1) Hiljemalt õppetöö alguseks kantakse vastu võetud õpilased direktori käskkirjaga kooli õpilaste nimekirja ning õpilased registreeritakse Eesti Hariduse Infosüsteemis (edaspidi hariduse infosüsteem).
(2) Ühisõppekavale õppima asuvad õpilaskandidaadid kannab kooli õpilaste nimekirja ja registreerib hariduse infosüsteemis ühisõppekava koostöölepingu raames tegutsev ühisõppekava hoidja.
(3) Kahe nädala jooksul pärast õppetöö algust mõjuva põhjuseta õppetööle mitte asunud esimese aasta õpilane kustutatakse õpilaste nimekirjast. Vabanenud kohale võib asuda õpilaskandidaatide pingereas järgmine isik.
§ 5. Õpilase vastuvõtt alanud õppetööga õppekavale
Kool võib õpilase vastu võtta alanud õppetööga õppekavale arvestades käesolevas määruses sätestatut.
Haridus- ja teadusministri 28. augusti 2013. a määrus nr 25 „Õpilase kutseõppeasutusse vastuvõtu kord” tunnistatakse kehtetuks.
Määrus jõustub 1. septembril 2018. a.