text:
3-2-1-8-16 Riigikohus 06.04.2016
Ringkonnakohtu määruse saab lugeda TsMS § 311^1 lg 3 mõttes hagejale kättetoimetatuks kuupäeval, mil hageja esindaja ringkonnakohtu e-toimikus nähtavaks tehtud määruse e-toimikus avab. (p 11)
3-2-3-3-05 Riigikohus 06.04.2005
Nõustaja pädevus on sätestatud TsMS §-s 228 ja see piirdub koos menetlusosalisega kohtuistungil osalemisega. TsMS § 228 lg 2 teise lause järgi ei saa nõustaja teha menetlustoiminguid ega esitada taotlusi. Siiski ei välista see menetlusdokumendi kättetoimetamist nõustajale, kui menetlusosaline on määranud nõustaja menetlusdokumente vastu võtma volitatud isikuks TsMS § 319 lg 1 järgi. Kui menetlusosalisega koos osaleb menetluses isik, kes esindajana ei kvalifitseeru, ei peaks kohus sellise isikuga väljaspool kohtuistungit suhtlema. Samuti tuleks kohtul menetlusosalisele selgitada, et seaduse mõtteks ei ole võimaldada esindajana ebapädevatel isikutel osaleda menetluses nõustajana, ja soovitada tal võtta endale kvalifitseeritud lepinguline esindaja. Selgitada tuleks seejuures muu hulgas TsMS § 175 lg 2 teist lauset, mille järgi nõustaja kulusid menetluses ei hüvitata. Lisaks võib kohus keelata nõustaja osaluse menetluses TsMS § 45 lg 2 alusel. Kui kohus siiski võimaldab sellisel isikul menetluses osaleda, tuleb poolelt endalt küsida, kas ta on volitanud selle isiku menetlusdokumente vastu võtta.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-97-09. TsMS § 228 lg 2 teise lause järgi ei saa nõustaja teha menetlustoiminguid ega esitada taotlusi. Siiski ei välista see menetlusdokumendi kättetoimetamist nõustajale, kui menetlusosaline on määranud nõustaja menetlusdokumente vastu võtma volitatud isikuks TsMS § 319 lg 1 järgi.
3-2-2-9-10 Riigikohus 09.03.2011
Kohus võib pärast Ametlikes Teadaannetes menetlusdokumendi avaldamist avaldada tagaseljaotsuse Ametlikes Teadannetes ilma kõiki TsMS § 317 lg 1 p-s 1 sätestatud eeldusi kontrollimata juhul, kui asjaoludest nähtuvalt on selge, et tagaseljaotsust ei ole võimalik muul viisil kätte toimetada. Kui pärast tagaseljaotsuse Ametlikes Teadannetes avaldamist aga selgub, et tagaseljaotsust oleks olnud võimalik kostjale kätte toimetada muul viisil kui avaldamisega Ametlikes Teadannetes, hakkab kaja esitamise tähtaeg kulgema ajast, millal kostja sai tagaseljaotsuse kätte, mitte pärast seda, kui tagaseljaotsuse avaldamisest Ametlikes Teadannetes on möödunud 30 päeva. Tähtaegselt esitatud kaja tuleb sellisel juhul rahuldada sõltumata muudest põhjustest igal juhul TsMS § 415 lg 1 p 1 järgi. Ametlike Teadaannete kaudu kättetoimetatavas dokumendis tuleb märkida nii kättetoimetatavas dokumendis sisalduv taotlus, kui hageja nõue ja õigussuhe, millest nõue tuleneb. Poolele, kellele ei ole muul viisil õnnestunud menetlusdokumenti kätte toimetada, tuleb tagada arusaamine sellest, millel põhineb tema vastu esitatud nõue ja kui suur see on (vt Riigikohtu 15. aprilli 2008 määrus tsiviilasjas nr 3-2-2-1-08, p 6). TsMS § 318 lg 2 teise lause järgi saab menetlusdokumenti juriidilisele isikule avalikult kätte toimetada ka siis, kui seda pole õnnestunud kätte toimetada juriidilise isiku kohtumenetluse esindajale (TsMS § 321) kas isiklikult allkirja vastu või muul TsMS-i VI osas ettenähtud viisil.
TsMS § 318 lg 2 teise lause järgi saab menetlusdokumenti juriidilisele isikule avalikult kätte toimetada ka siis, kui seda pole õnnestunud kätte toimetada juriidilise isiku kohtumenetluse esindajale (TsMS § 321) kas isiklikult allkirja vastu või muul TsMS-i VI osas ettenähtud viisil.
3-2-1-176-10 Riigikohus 28.02.2011
3-2-1-13-15 Riigikohus 08.04.2015
Määruskaebuses esitatud asjaolud annavad vähemalt alust kahelda selles, kas puuduste kõrvaldamise määrus toimetati kostjale kätte 7. juulil 2014, nagu ringkonnakohus on leidnud. TsMS § 311^1 lg 3 võimaldab menetlusdokumenti kätte toimetada kolmel viisil: saaja avab dokumendi infosüsteemis, saaja kinnitab infosüsteemis dokumendi vastuvõtmist seda avamata, dokumendi avab muu isik, kellel saaja on võimaldanud infosüsteemis dokumente näha. Kuigi infosüsteem registreerib dokumentide kättetoimetamise automaatselt, ei saa kättetoimetamise automaatset fikseerimist pidada siduvaks, kui TsMS § 311^1 lg 3 kohaldamise eeldused ei ole täidetud. Kui infosüsteem on registreerinud menetlusdokumendi kättetoimetamise, võib kohus lähtuda eeldusest, et dokument on nõuetekohaselt kätte toimetatud. Samas on menetlusosalisel siiski võimalus tõendada, et menetlusdokumenti ei ole talle TsMS § 311^1 lg 3 järgi kätte toimetatud. Kostja on kohtule põhistanud, et ta ei ole menetlusdokumenti avanud. Ei ole siiski välistatud, et kostja kinnitas infosüsteemis dokumendi vastuvõtmist seda avamata TsMS § 311^1 lg 3 teise alternatiivi järgi. Asja uuel läbivaatamisel tuleb ringkonnakohtul välja selgitada, kas vaatamata dokumendi avamata jätmisele on kostja infosüsteemis määruse kättesaamist kinnitanud. Selleks tuleb ringkonnakohtul välja selgitada, kuidas tuleb menetlusosalisel infosüsteemi toimimise reegleid arvestades e-toimikus dokumendi vastuvõtmist kinnitada ning kas kostja on vastavalt ka tegutsenud. Oluline on, et infosüsteem teavitaks ka menetlusosalist ennast sellest, et mingi toimingu tegemisega kinnitab ta dokumendi kättesaamist. (p 11)
Kuna toimiku materjalide kohaselt ei ole ringkonnakohus isikule saadetud kutses trahvihoiatust teinud, ei ole täidetud TsMS § 32 lg 3 kohaldamise eeldused ning seega puudub alus isiku trahvimiseks. Trahvihoiatuse kätteandmisele neil juhtudel, kui trahvihoiatust ei saadeta kohtukutsega, tuleb analoogia alusel kohaldada kohtukutse kätteandmist reguleerivaid sätteid.
III-2/3-10/95 Riigikohus 28.04.1995
3-2-1-32-97 Riigikohus 14.03.1997
Hagiavalduses postiaadressi märkimise nõue ja kohustus teatada asja menetluse kestel aadressi muutmisest kohtule on kehtestatud selleks, et märgitud aadressil oleks võimalik hagejale kohtukutse kätte toimetada. TsKS § 30 ei seo protsessiosalise kohustust teatada aadressi muutumisest sellega, kas ta on muutnud ka elukohta.
3-2-3-16-97 Riigikohus 20.11.1997
Kostjat võib ajalehekuulutusega kohtusse kutsuda üksnes siis, kui pöördumine aadressbüroo ja poltsei poole ei aita selgitada kostja elukohta.
Tagaseljaotsuse võib kohus teha kohaloleva poole nõudmisel ja tagaseljaotsuse tegemise võimalusest peab puuduvat poolt olema hoiatatud.
3-2-3-3-03 Riigikohus 30.10.2003
Isik, kelle teovõimetuks tunnistamist taotleti, oleks tulnud kaasata asja huvitatud isikuna, sest otsustati tema õiguste ja kohustuste üle. Pärast isiku kaasamist pidi kohus välja selgitama, kas tema vaimne tervis võimaldab tal kohtuistungist osa võtta ja ise oma huvisid kaitsta. Kui isiku vaimne seisund seda ei võimalda, siis tuleb talle PS § 24 lõigetes 2 ja 5 sätestatud õiguste tagamiseks, kasutades analoogiat, määrata TsMS § 83 lg 3 kohaselt esindajaks advokaat riigi arvel.
Asja läbivaatamise ajal kehtinud TsMS § 259 lg 2 sätestas, et teovõimetuks tunnistamise avalduse vaatab kohus läbi avaldaja ja eestkosteasutuse osavõtul. Isik, kelle teovõimetuks tunnistamist taotleti, tuli kutsuda kohtuistungile, kui seda võimaldas tema vaimne tervis. Neid tsiviilkohtumenetluse seadustiku sätteid tuleb tõlgendada koostoimes PS § 24 lõikega 2, mis sätestab, et igaühel on õigus olla oma kohtuasja arutamise juures, sama paragrahvi lõikega 5, mille järgi igaühel on õigus tema kohta tehtud kohtu otsuse peale seadusega sätestatud korras edasi kaevata kõrgemalseisvale kohtule, ning samuti EIÕK art 6 lõikega 1, mille kohaselt igaühel on õigus oma tsiviilõiguste ja -kohustuste üle otsustamise korral õiglasele ja avalikule asja arutamisele.
Isik, kelle teovõimetuks tunnistamist taotleti, oleks tulnud kaasata asja huvitatud isikuna, sest otsustati tema õiguste ja kohustuste üle.

matches:
Riigikohus
§ 311
Riigikohus
§ 228
§ 319
kohus
§ 175
kohus
§ 45
kohus
§ 228
§ 319
Riigikohus
Kohus
§ 317
§ 415
§ 318
§ 321
§ 318
§ 321
Riigikohus
Riigikohus
§ 311
§ 311
kohus
§ 311
§ 311
§ 32
Riigikohus
Riigikohus
§ 30
Riigikohus
kohus
Riigikohus
kohus
§ 24
§ 83
§ 259
kohus
§ 24


text:
Kriminaalkolleegium on varasemas praktikas aktsepteerinud võimalust, et liiklusjärelevalvet toimetatakse üksi. Samas on aga korduvalt märgitud, et sellisel juhul peab väärteosündmuse tuvastanud kohtuvälise menetleja ametnik koguma täiendavaid objektiivseid tõendeid (nt salvestama liiklusjärelevalve toimingu). See tagab nii toimingu läbiviimise asjaolude kui ka selle tulemuste usaldusväärsuse kontrolli (vt nt RKKKo 3-1-1-82-09, p 17 ja 3-1-1-96-10, p 6). Vastavalt KrMS § 66 lg-le 2 ei tohi väärteoasja menetlenud isik anda enda menetluses oleva asja kohta ütlusi. Menetleja saab olla tõendite koguja ja nende hindaja, kuid mitte enda edaspidiseks tegevuseks tõendi allikas (vt nt RKKKo 3-1-1-29-05, p 7; 3-1-1-142-05, p 12; 3-1-1-47-08, p 10; 3-1-1-73-08, p 9.1; 3-1-1-82-09, p 12 ja 3-1-1-82-10, p 8). Kui kohus tugineb nimetatud ütlustele, siis rikub ta sellega oluliselt väärteomenetlusõigust VTMS § 150 lg 2 mõttes.
Tulenevalt VTMS § 118 lg 2 p-st 1, § 38 lg-st 1 ja KrMS §-st 172 võib maakohus kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse sisuliselt läbi vaadata üksnes juhul, kui kaebuse esitaja on taotlenud kaebetähtaja ennistamist, kaebetähtaja ennistamiseks on mõjuv põhjus ja kohus on vormikohase otsustusega kaebetähtaja ennistanud. VTMS § 117 lg 1 p 1 kohaselt peab kohus kaebuse tähtaegsust kontrollima juba eelmenetluses. Juhul, kui kaebetähtaja rikkumine avastatakse alles kohtulikul arutamisel, peab kohus kohtuliku arutamise peatama ning tegema määruse kaebuse läbi vaatamata jätmise kohta või - juhul, kui on esitatud kaebetähtaja ennistamise taotlus ning kohus peab seda põhjendatuks, - määruse kaebetähtaja ennistamiseks. Kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse läbivaatamine ilma, et kohus oleks eelnevalt kaebetähtaja nõuetekohaselt ennistanud, on käsitatav väärteomenetlusõiguse olulise rikkumisena VTMS § 150 lg 2 mõttes ja toob kaasa kaebuse lahendamisel tehtud kohtuotsuse tühistamise.
Tulenevalt VTMS § 118 lg 2 p-st 1, § 38 lg-st 1 ja KrMS §-st 172 võib maakohus kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse sisuliselt läbi vaadata üksnes juhul, kui kaebuse esitaja on taotlenud kaebetähtaja ennistamist, kaebetähtaja ennistamiseks on mõjuv põhjus ja kohus on vormikohase otsustusega kaebetähtaja ennistanud. VTMS § 117 lg 1 p 1 kohaselt peab kohus kaebuse tähtaegsust kontrollima juba eelmenetluses. Juhul, kui kaebetähtaja rikkumine avastatakse alles kohtulikul arutamisel, peab kohus kohtuliku arutamise peatama ning tegema määruse kaebuse läbi vaatamata jätmise kohta või - juhul, kui on esitatud kaebetähtaja ennistamise taotlus ning kohus peab seda põhjendatuks, - määruse kaebetähtaja ennistamiseks. Kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse läbivaatamine ilma, et kohus oleks eelnevalt kaebetähtaja nõuetekohaselt ennistanud, on käsitatav väärteomenetlusõiguse olulise rikkumisena VTMS § 150 lg 2 mõttes ja toob kaasa kaebuse lahendamisel tehtud kohtuotsuse tühistamise. Möödalastud kaebetähtaja ennistamisel tuleb mõjuva põhjusena mõista vaid sellist objektiivset takistust, mis tegi isikul võimatuks kaebuse tähtaegse esitamise. Siia kuuluvad nii isikuvälised asjaolud - loodusõnnetus, transpordi- või sidehäire jms, kui ka isikuga vahetult seotud asjaolud, milleks võivad olla raske haigus, ajutine vaimutegevuse rike jms. (Vt nt RKKKm nr 3-1-1-5-07, p 6 ja nr 3-1-1-152-05, p 6.)
Kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse läbivaatamine ilma, et kohus oleks eelnevalt kaebetähtaja nõuetekohaselt ennistanud, on käsitatav väärteomenetlusõiguse olulise rikkumisena VTMS § 150 lg 2 mõttes ja toob kaasa kaebuse lahendamisel tehtud kohtuotsuse tühistamise. Kui kohtuvälise menetleja otsuse peale esitatud kaebus vaadatakse läbi kohtuistungil, saab maakohus tulenevalt VTMS §-st 2 ja KrMS § 15 lg-st 1 tugineda otsuses vaid tõenditele, mida on kohtulikul arutamisel suuliselt esitatud ja vahetult uuritud ning mis on protokollitud. Arusaadavalt käib see ka tunnistaja ütluste kohta. VTMS § 99 lg 8 kohaselt võib kohus tunnistaja kohtuvälises menetluses antud ütlusi küll avaldada, kuid see on lubatav vaid juhul, kui tunnistaja oli kohtuistungile kutsutud, kuid ta ei saanud asja arutamisele ilmuda mõjuvatel põhjustel. Mõjuvad põhjused on loetletud KrMS §-s 291. (Vt RKKKo nr 3-1-1-74-07, p 5.1; nr 3-1-1-74-08, p 8.) Kohtusse kutsumata jäetud tunnistajate ütluste avaldamine on väärteomenetlusõiguse oluline rikkumine VTMS § 150 lg 2 mõttes (vt RKKKo nr 3-1-1-84-08, p 10).
3-1-1-59-08 Riigikohus 31.10.2008
Väärteomenetluse seadustiku § 99 lg 8 kohaselt võib tunnistaja kohtuvälises menetluses antud ütlused avaldada juhul, kui tunnistaja ei ole asja arutamisele ilmunud. Selle kaalutlusõiguse kasutamisel tuleb PS § 123 lg-st 2 lähtuvalt arvestada ka Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (konventsiooni) nõuetega (vt RKKKo nr 3-1-1-107-04, p 9). Konventsiooni art 6 p 3 "d" kohaselt on igal kuriteos süüdistataval õigus küsitleda ise või lasta küsitleda süüdistuse tunnistajaid, saavutada omapoolsete tunnistajate kohalekutsumine ja nende küsitlemine süüdistuse tunnistajatega võrdsetel tingimustel. Sellest tulenevalt on kohtuvälises menetluses antud ütluste avaldamine põhjendatud vaid olukorras, kui põhjus, miks tunnistaja ei saa kohtuistungile ilmuda, on mõjuv KrMS §-s 291 sätestatu mõttes.
Kui kohtuvälise menetleja otsusele esitatud kaebus vaadatakse läbi kohtuistungil, võib maakohus tulenevalt VTMS §-st 2 ja KrMS § 15 lg-st 1 tugineda otsuses vaid tõenditele, mida on kohtulikul arutamisel suuliselt esitatud ja vahetult uuritud ning mis on protokollitud (vt RKKKo nr 3-1-1-16-06, p 14.2). See nõue puudutab ka tunnistajate ütlusi (vt RKKKo nr 3-1-1-70-07, p 6).
Ühistranspordiseaduse § 54^2 lg-s 1 nimetatud süüteo subjektiks saab olla vaid erilise isikutunnusega isik - bussi-, trammi-, trollibussi- või taksojuht. Taksojuhi mõistet ühistranspordiseadus ei ava. Küll sätestab ühistranspordiseadus, et taksovedu on sõitjate vedu tellija soovitud sihtkohta sõiduautoga (taksoga) või muu taksoveoks kohandatud ühissõidukiga, välja arvatud reisirong ja parvlaev (ÜTS § 2 p 11). Tulenevalt ÜTS § 31 lg-st 3 on taksoveo teostamise õigus üksnes vedajal, kellele on väljastatud taksoveoluba. Selle loa alusel väljastatakse vedajale sõidukikaart, mis tõendab vedaja õigust kasutada sõidukikaardile kantud sõidukit tegevusloaga lubatud sõitjateveol (ÜTS § 31 lg 4). Eeltoodust tulenevalt võib taksovedu teostada üksnes sellise sõidukiga, mille suhtes on taksoveoloa alusel väljastatud kehtiv sõidukikaart. Selline sõiduk on ühistranspordiseaduse mõttes takso ja sellise sõidukiga sõitjate vedu teostav füüsiline isik taksojuht.
3-1-1-70-07 Riigikohus 09.11.2007
Väärteomenetluse seadustiku § 99 lg 8 kohaselt võib tunnistaja kohtuvälises menetluses antud ütlused avaldada, seda aga juhul, kui tunnistaja ei ole asja arutamisele ilmunud. Sellisel juhul on kohtuvälises menetluses antud ütluste avaldamine põhjendatud vaid olukorras, kui põhjus, miks tunnistaja ei saa kohtuistungile ilmuda, on mõjuv ja sellised mõjuvad põhjused on loetletud KrMS §-s 291. Õigus tunnistajat küsitleda on vajalik nii menetlusaluse isiku kaitseõiguse tagamiseks kui ka ütluste usaldusväärsuse kontrollimiseks (vt RKKKo nr 3-1-1-107-04, p 9 ja p 7).
Kui kohtuvälise menetleja otsusele esitatud kaebus vaadatakse läbi kohtuistungil, saab maakohus tulenevalt VTMS §-st 2 ja KrMS § 15 lg-st 1 tugineda otsuses vaid tõenditele, mida on kohtulikul arutamisel suuliselt esitatud ja vahetult uuritud ning mis on protokollitud (vt RKKKo nr 3-1-1-16-06, p 14.2).
Jättes mõjuva põhjuseta tagamata menetlusaluse isiku õiguse tunnistaja küsitlemiseks rikutakse isiku kaitseõigust, samuti jätab kohus sellega kasutamata võimaluse kontrollida kaebuse väiteid võimalikust väärteomenetlusõiguse rikkumisest, s.o väärteo võimalikust matkimisest kohtuvälise menetleja poolt. Sellega on kohus oluliselt rikkunud väärteomenetlusõigust VTMS § 150 lg 2 tähenduses, sest kõnealune rikkumine on kaasa toonud ebaseadusliku ja põhjendamatu kohtuotsuse.
Väärteomenetluse seadustiku § 99 lg 8 kohaselt võib tunnistaja kohtuvälises menetluses antud ütlused avaldada, seda aga juhul, kui tunnistaja ei ole asja arutamisele ilmunud. Sellisel juhul on kohtuvälises menetluses antud ütluste avaldamine põhjendatud vaid olukorras, kui põhjus, miks tunnistaja ei saa kohtuistungile ilmuda, on mõjuv ja sellised mõjuvad põhjused on loetletud KrMS §-s 291. Õigus tunnistajat küsitleda on vajalik nii menetlusaluse isiku kaitseõiguse tagamiseks kui ka ütluste usaldusväärsuse kontrollimiseks (vt RKKKo nr 3-1-1-107-04, p 9 ja p 7). Jättes mõjuva põhjuseta tagamata menetlusaluse isiku õiguse tunnistaja küsitlemiseks rikutakse isiku kaitseõigust, samuti jätab kohus sellega kasutamata võimaluse kontrollida kaebuse väiteid võimalikust väärteomenetlusõiguse rikkumisest, s.o väärteo võimalikust matkimisest kohtuvälise menetleja poolt. Sellega on kohus oluliselt rikkunud väärteomenetlusõigust VTMS § 150 lg 2 tähenduses, sest kõnealune rikkumine on kaasa toonud ebaseadusliku ja põhjendamatu kohtuotsuse.
3-1-1-92-05 Riigikohus 10.10.2005
Kui isiku ülekuulamisel antud ütlusi sooviti protokollida väärteoprotokollis, kantakse VTMS § 69 lg 7 kohaselt sinna ka isiku keeldumine ütluste andmisest.
Kolmeastmeline deliktistruktuur seab õigusliku küsimuse lahendamise metoodikale kindlad nõuded (vt RKKKo-d 3-1-1-148-03, 3-1-1-99-04).
Mõiste "piiranguvöönd" puhul on tegemist normatiivse tunnusega, mille puhul ei pea isik KarS § 17 lg-st 3 tulenevalt teadma selle täpset juriidilist tähendust. Piisav on, et isik teab normatiivse tunnuse sotsiaalset tähendust või vähemalt selle üldkeelelist paralleelhinnangut. Antud juhul tuleb tahtluse väljaselgitamiseks lahendada küsimus, kas isik vähemalt möönis, et veekogude kalda- ja rannaaladel kehtivad teatud tegutsemispiirangud ning kas ta pidas võimalikuks, et viibib alal, kus need piirangud kehtivad.
Teo keelatuses eksimuse sedastamiseks tuleb lähtuda küsimusest, kas isik saab aru teo materiaalsest õigusvastasusest. Isik ei pea teadma konkreetset seadusesätet (vastavat õigusliku regulatsiooni olemasolu), vaid seda, et teatud tegevus on keelatud. Vältimatu keelueksimus on välistatud, kuna keeld sõita järveluidetele puude alla on ilmne ja üldarusaadav. Mootorsõiduki juht peab tundma liiklusalast regulatsiooni ning LS § 48 lg 1 näeb ette, et mootorsõidukid, välja arvatud eritalituse sõidukid, ei või sõita, peatuda ega parkida väljaspool teed kohtades, mis ei ole ette nähtud mootorsõidukite liikluseks. Nendes kohtades võib liigelda ainult maaomaniku loal.
Otsuses ei ole selgitatud, mille alusel kohus luges ala pindamata metsateeks. Lisaks oleks kohus pidanud juhul, kui ta leidis, et tegemist oli teega, tuvastama ka selle, kas see tee oli ette nähtud mootorsõidukite liiklemiseks.
3-1-1-69-05 Riigikohus 09.09.2005
KrMS § 66 lg 2 piirab kohtuvälise menetleja ametniku osalemist väärteomenetluses tunnistajana, kes menetles sama väärteoasja (kuid ka tema ülekuulamine tunnistajana mingi menetlustoimingu käigu kohta ei ole põhimõtteliselt välistatud). Kohtuvälise menetleja teiste ametnike osalemisele väärteomenetluses tunnistajatena KrMS § 66 lg 2 piiranguid ei sea (vt RKKKo-d 3-1-1-43-05, 3-1-1-29-05). Kuna teatud juhtudel võib muude tõendite kogumine osutuda võimatuks, on põhjendatud, et kohtuvälises menetluses kasutatakse tõendina teenistuskohustusi täitnud politseiametnike ettekandeid, kohtumenetlusse kaasatakse nad tunnistajatena.
Kohus, jättes politseiametnikust tunnistaja kohtuistungile kutsumata põhjusel, et tegemist on väärteoprotokolli koostaja kaastöötajaga, on lugenud tema ütlused väärteomenetluses sisuliselt lubamatuks tõendiks. Käesolevas väärteoasjas on sellega rikutud oluliselt väärteomenetlusõigust VTMS § 150 lg 2 tähenduses.

matches:
§ 66
kohus
§ 150
§ 118
§ 38
kohus
§ 117
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 150
§ 118
§ 38
kohus
§ 117
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 150
kohus
§ 150
§ 15
§ 99
kohus
§ 150
Riigikohus
§ 99
§ 123
§ 15
§ 54
§ 2
§ 31
§ 31
Riigikohus
§ 99
§ 15
kohus
kohus
§ 150
§ 99
kohus
kohus
§ 150
Riigikohus
§ 69
§ 17
§ 48
kohus
kohus
Riigikohus
§ 66
§ 66
§ 150


1 Maa- ja linnakohus
§ 9 Maa- ja linnakohus
§ 10 Maa- ja linnakohtu tööpiirkond
§ 11 Maa- ja linnakohtunike arv
§ 12 Maa- ja linnakohtu esimees
§ 13 Maa- ja linnakohtuniku asendamine
§ 21 Halduskohtuniku asendamine
§ 34 Kohtulahendite register
§ 65 Kohtunikukandidaadi aruanne
§ 122 Kohtunikuabi ametipalk ja lisatasu juhendamise eest
§ 125 Haldusdirektor
§ 131 Kohtu esimeeste ja haldusdirektorite volitused
(3) Väärteo eest karistuse mõistmiseks, tõkendi kohaldamise või haldustoiminguks loa andmise otsustamiseks võib kohtuistungit pidada ka muul ajal.
(1) Kohus on riigi ametiasutus.
(2) Kohtul on oma eelarve ja väikese riigivapi kujutisega pitsat.
(3) Kohtud registreeritakse riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikus registris selle registri põhimääruses sätestatud korras.
1. jagu Maa- ja linnakohus
§ 9. Maa- ja linnakohus
(1) Maa- ja linnakohus esimese astme kohtuna arutavad tsiviil-, kriminaal- ja väärteoasju. Maa- ja linnakohus teevad ka muid toiminguid, mis on seadusega antud nende pädevusse.
(2) Maa- ja linnakohtud on:
2) Ida-Viru Maakohus;
3) Jõgeva Maakohus;
4) Järva Maakohus;
5) Lääne Maakohus;
6) Lääne-Viru Maakohus;
7) Põlva Maakohus;
8) Pärnu Maakohus;
9) Rapla Maakohus;
10) Saare Maakohus;
11) Tartu Maakohus;
12) Valga Maakohus;
13) Viljandi Maakohus;
14) Võru Maakohus;
15) Narva Linnakohus;
16) Tallinna Linnakohus.
(3) Maa- ja linnakohus asuvad oma tööpiirkonnas. Kohtu täpse asukoha määrab justiitsminister. Kohus võib vajaduse korral pidada kohtuistungit väljaspool kohtu asukohta.
(4) Maa- ja linnakohtu struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitab haldusdirektor, välja arvatud õigusemõistmise funktsiooni teostamisega seotud osas. Selles osas kinnitab struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kohtu esimees. Struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-s 43 sätestatust.
§ 10. Maa- ja linnakohtu tööpiirkond
(1) Maa- ja linnakohtu tööpiirkonna määrab justiitsminister.
§ 11. Maa- ja linnakohtunike arv
Maa- ja linnakohtu kohtunike arvu määrab justiitsminister, kuulanud ära maa- või linnakohtu esimehe ja selle ringkonnakohtu esimehe arvamuse, kelle tööpiirkonda kohus kuulub.
§ 12. Maa- ja linnakohtu esimees
(1) Maa- või linnakohtu esimees nimetatakse selle kohtu kohtunike seast viieks aastaks. Kohtu esimehe nimetab justiitsminister, kuulanud ära kohtu üldkogu arvamuse.
(2) Maa- või linnakohtu esimees esindab ja juhib kohtuasutust oma pädevuse piires. Kohtu esimees vastutab õigusemõistmise korrakohase toimumise eest kohtus.
(3) Maa- või linnakohtu esimees:
2) kooskõlastab haldusdirektori koostatud kohtu eelarve eelnõu;
2) kui ta on süüliselt jätnud oma ülesanded olulisel määral täitmata.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 nimetatud juhul kuulab justiitsminister ära kohtu üldkogu arvamuse ja selle ringkonnakohtu esimehe arvamuse, kelle tööpiirkonda maa- või linnakohus kuulub.
§ 13. Maa- ja linnakohtuniku asendamine
(1) Kui maa- või linnakohtus ei ole ühtki kohtunikku, määrab ringkonnakohtu üldkogu selleks ajaks kohtu tööpiirkonnas õigust mõistma oma tööpiirkonna kohtute seast teise maa- või linnakohtu.
(2) Õigusemõistmise huvides võib esimese või teise astme kohtu kohtuniku tema nõusolekul ajutiselt üle viia maa- või linnakohtusse justiitsminister, kuulanud enne ära selle kohtu esimehe arvamuse, kus kohtunik alaliselt õigust mõistab.
Maa- ja linnakohtu rahvakohtunike arvu määrab justiitsminister, kuulanud ära maa- või linnakohtu üldkogu arvamuse.
(1) Maa- ja linnakohtus on kinnistusosakond.
(3) Justiitsminister võib määrata, et mõnes maa- või linnakohtus ei ole kinnistusosakonda. Sel juhul määrab justiitsminister, millise maa- või linnakohtu kinnistusosakond täidab registripidamisega seotud ülesandeid selle kohtu tööpiirkonnas, kus kinnistusosakonda ei ole.
(1) Maa- ja linnakohtus on registriosakond.
(3) Justiitsminister võib määrata, et mõnes maa- või linnakohtus ei ole registriosakonda. Sel juhul määrab justiitsminister, millise maa- või linnakohtu registriosakond täidab registri pidamisega seotud ülesandeid selle kohtu tööpiirkonnas, kus registriosakonda ei ole.
(1) Maa- ja linnakohtus on kriminaalhooldusosakond.
(3) Justiitsminister võib määrata, et mõnes maa- või linnakohtus ei ole kriminaalhooldusosakonda. Sel juhul määrab justiitsminister, millise maa- või linnakohtu kriminaalhooldusosakond täidab kriminaalhooldusega seotud ülesandeid selle kohtu tööpiirkonnas, kus kriminaalhooldusosakonda ei ole.
(4) Kriminaalhooldusosakonna koosseisu kuuluvad kriminaalhooldusametnikud ja muud kohtuteenistujad. Kriminaalhooldusosakonna juhataja nimetab haldusdirektor.
1) Jõhvi Halduskohus;
2) Pärnu Halduskohus;
3) Tallinna Halduskohus;
4) Tartu Halduskohus.
(3) Halduskohus asub halduskohtu tööpiirkonnas, mille määrab justiitsminister. Halduskohtu täpse asukoha määrab justiitsminister. Kohus võib vajaduse korral pidada kohtuistungit väljaspool kohtu asukohta.
(4) Halduskohtu struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitab haldusdirektor, välja arvatud õigusemõistmise funktsiooni teostamisega seotud osas. Selles osas kinnitab struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kohtu esimees. Struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-s 43 sätestatust.
Halduskohtu kohtunike arvu määrab justiitsminister, kuulanud ära halduskohtu esimehe arvamuse ja selle ringkonnakohtu esimehe arvamuse, kelle tööpiirkonda halduskohus kuulub.
§ 21. Halduskohtuniku asendamine
Õigusemõistmise huvides võib esimese või teise astme kohtu kohtuniku tema nõusolekul ajutiselt üle viia halduskohtusse justiitsminister, kuulanud enne ära selle kohtu esimehe arvamuse, kus kohtunik alaliselt õigust mõistab.
(1) Ringkonnakohus on teise astme kohus, kes vaatab apellatsiooni korras läbi maa-, linna- ja halduskohtu lahendeid.
(3) Tallinna Ringkonnakohtu tööpiirkonnas on Harju Maakohus, Järva Maakohus, Lääne Maakohus, Pärnu Maakohus, Rapla Maakohus, Saare Maakohus ja Tallinna Linnakohus ning Tallinna Halduskohus ja Pärnu Halduskohus.
(4) Tartu Ringkonnakohtu tööpiirkonnas on Jõgeva Maakohus, Põlva Maakohus, Tartu Maakohus, Valga Maakohus, Viljandi Maakohus ja Võru Maakohus ning Tartu Halduskohus ja Jõhvi Halduskohus.
(5) Viru Ringkonnakohtu tööpiirkonnas on Ida-Viru Maakohus, Lääne-Viru Maakohus ja Narva Linnakohus.
(7) Ringkonnakohtu struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitab haldusdirektor, välja arvatud õigusemõistmise funktsiooni teostamisega seotud osas. Selles osas kinnitab struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kohtu esimees. Struktuuri ja kohtuteenistujate koosseisu kinnitamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-s 43 sätestatust.
Ringkonnakohtu kohtunike arvu määrab justiitsminister, kuulanud ära ringkonnakohtu esimehe arvamuse.
(3) Kohtunõunikuks võib nimetada isiku, kes on täitnud akadeemilise õppe õigusteaduse akrediteeritud õppekava.
§ 34. Kohtulahendite register
(1) Kohtulahendite register on ringkonnakohtute ja Riigikohtu lahendite kogumiseks, süstematiseerimiseks ning kohtutele ja avalikkusele kättesaadavaks tegemiseks.
(2) Kohtulahendite registri riigiasutuse andmekoguna asutajaks on Riigikohtu esimees kooskõlastatult justiitsministriga. Kohtulahendite registrit peab ja selles sisalduvaid andmeid töötleb Riigikohus.
(3) Registriandmete esitajad on:
1) Riigikohus, kes esitab Riigikohtu lahendid;
2) ringkonnakohtud, kes esitavad ringkonnakohtute lahendid.
(4) Ringkonnakohtute lahendite esitamise korra kehtestab justiitsminister määrusega, mis on kooskõlastatud Riigikohtuga.
(3) Üldkogu kutsub kokku kohtu esimees, kes on ka üldkogu eesistuja.
3) annab kohtu esimehele soovitusi kohtu eelarve eelnõu koostamise ja eelarveraha kasutamise kohta ja muudes töökorralduslikes küsimustes;
2) asjad tuleb jaotada tööjaotusplaanis määratud alustel, lähtudes juhuslikkuse põhimõttest.
8) valib advokaadi kutsesobivuskomisjoni, prokuröride konkursi- ja atesteerimiskomisjoni kohtunikest liikmed ja asendusliikmed;
(6) Kohtunike täiskogu tehnilise teenindamise tagab Justiitsministeerium.
(7) Kohtunike täiskogu materjalid publitseeritakse.
3) kohtu täpse asukoha määramisel (§ 9 lõige 3; § 18 lg 3; § 22 lg 6);
4) kohtu kohtunike arvu määramisel (§ 11; § 19; § 23);
5) kohtu esimehe nimetamisel ja ennetähtaegsel vabastamisel (§ 12 lõiked 1 ja 5, § 20 lõiked 1 ja 5; § 24 lõiked 1 ja 5);
9) kohtunikukandidaadi ametisse nimetamisel (§ 61 lõige 3);
10) kohtunikule erakorralise lisatasu maksmisel (§ 76 lõige 3).
(1) Esimese ja teise astme kohtu töökorraldus nähakse ette kohtu kodukorras. Kodukorra kehtestab kohtu esimees kooskõlastatult kohtu üldkoguga. Maa- või linnakohtu kinnistusosakonna, registriosakonna, kriminaalhooldusosakonna ja kantselei kodukorra kehtestab justiitsminister.
(2) Kodukorras nähakse ette:
1) kohtuteenistujate ülesanded;
2) kohtu esimehe ja teiste kohtunike kohtu töökorraldusest tulenevad ülesanded;
3) kohtu asjaajamise kord;
4) kohtu muu töökorraldus.
(2) Maa- ja linnakohtu eelarves näidatakse õigusemõistmise funktsiooni teostamiseks vajalikud kulutused kinnistusosakonna, registriosakonna ja kriminaalhooldusosakonna kulutustest eraldi.
(3) Eelarveaasta jooksul võib justiitsminister kohtu eelarvekulusid muuta üksnes mõjuval põhjusel, kuulanud ära kohtu esimehe arvamuse ja lähtudes Kohtute haldamise nõukoja kujundatud põhimõtetest.
(2) Kohtunike koolituse aluseks on koolitusnõukogu poolt kinnitatavad kohtunike koolituse strateegia ja iga-aastased koolitusprogrammid ning kohtunikueksami programm. Sihtasutus selgitab välja kohtunike koolitusvajaduse, koostab kohtunike koolituse strateegia, iga-aastase koolituse programmi ja kohtunikueksami programmi (§ 66), analüüsib koolituse tulemusi, tagab vajalike õppe- ja metoodiliste materjalide ettevalmistamise, aitab ette valmistada ja valida koolitajaid ning koostab koolitusnõukogule iga-aastase ülevaate kohtunike koolitusest. Sihtasutus esitab iga-aastase koolitusprogrammi koolitusnõukogule hiljemalt 15. augustil. Koolitusnõukogu kinnitab kohtunike koolitusvajadust ja riigieelarves kohtunike koolituseks ettenähtud vahendeid arvestades kohtunike koolituse programmi hiljemalt 1. oktoobril.
(1) Õigusemõistmise korrakohase toimimise ja kohtunike kohustuste täitmise üle teostab järelevalvet kohtu esimees. Kohtu esimees võib nõuda kohtunikelt seletusi, kontrollida asjaajamist ja koguda muud vajalikku teavet. Esimese astme kohtu kohtunike üle teostab järelevalvet ka ringkonnakohtu esimees.
(3) Kinnistusosakonna, registriosakonna ja kriminaalhooldusosakonna tegevusvaldkonnas teostavad järelevalvet haldusdirektor ja justiitsminister. Haldusdirektori üle teostab järelevalvet justiitsminister. Justiitsminister võib nõuda nimetatud osakondade töötajatelt ja kohtu haldusdirektorilt seletusi, kontrollida asjaajamist, eelarve täitmist ja koguda muud vajalikku teavet. Järelevalve korra kehtestab justiitsminister.
(1) Kohtunikuks võib nimetada Eesti kodaniku, kes on täitnud akadeemilise õppe õigusteaduse akrediteeritud õppekava, oskab eesti keelt kõrgtasemel, on kõrgete kõlbeliste omadustega ning kellel on kohtunikutööks vajalikud võimed ja isikuomadused.
(2) Kohtunikuks ei või nimetada isikut, kes on:
1) süüdi mõistetud kuriteo toimepanemise eest;
2) kohtuniku-, notari- või kohtutäituri ametist tagandatud;
4) avalikust teenistusest vabastatud distsiplinaarsüüteo eest;
1) Riigikogu liige ega valla- või linnavolikogu liige;[Punkti 2 sõnastus kuni 31. 12. 2007]
2) erakonna liige;[Punkti 2 sõnastus alates 1. 01. 2008]
2) erakonna juht-, kontroll- või revisjoniorgani liige;
[RT I 2003, 90, 601 - jõust. 01.01.2008]
Maa-, linna- või halduskohtu kohtunikuks (maa-, linna- või halduskohtunikuks) võib nimetada isiku, kes on läbinud kohtuniku ettevalmistusteenistuse või on sellest vabastatud ja on sooritanud kohtunikueksami.
(2) Avaliku konkursi maa- või linnakohtu, halduskohtu ja ringkonnakohtu kohtuniku vaba koha täitmiseks kuulutab välja justiitsminister.
(6) Kui Riigikohtu esimehe volitused on lõppenud ennetähtaegselt, tuleb julgeolekukontroll Riigikohtu esimehe kandidaadi suhtes teostada ühe kuu jooksul, arvates käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud dokumentide saamisest. Riigisaladuse kaitse komisjoni loal võib julgeolekukontrolli teostamise tähtaega pikendada ühe kuu võrra, kui esinevad riigisaladuse seaduse § 30 lõike 21 punktis 1 või 2 nimetatud asjaolu või on ühe kuu jooksul võimalik punktis 3 või 4 nimetatud asjaolu ilmnemine.
(3) Vabariigi Presidendi poolt ametisse nimetatud esimese ja teise astme kohtuniku määrab kohtu teenistusse Riigikohtu üldkogu.
(4) Riigikohtu kohtuniku nimetab ametisse Riigikogu Riigikohtu esimehe ettepanekul. Riigikohtu esimees kuulab enne ära Riigikohtu üldkogu arvamuse kandideerija kohta.
(1) Ametisse astudes annab kohtunik järgmise vande:
(2) Riigikohtunikud annavad ametisse astudes vande Riigikogu ees ja ülejäänud kohtunikud Vabariigi Presidendi ees.
Riigikohtu üldkogu võib kohtuniku tema nõusolekul ja justiitsministri ettepanekul määrata kohtunikuametisse teise sama astme või madalama astme kohtusse.
(2) Kohtunik võib samasse kohtusse vabale kohtunikukohale tagasi pöörduda, teatades sellest vähemalt üks kuu ette. Riigikohtu üldkogu võib Riigikohtu või Justiitsministeeriumi teenistusest lahkuda sooviva kohtuniku tema nõusolekul määrata kohtunikuks teise sama või madalama astme kohtusse. Kui kohtunikul pärast Riigikohtu või Justiitsministeeriumi teenistusest lahkumist puudub võimalus tagasi pöörduda kohtunikukohale ja ta ei soovi asuda teise kohtusse, säilivad tal ühe aasta jooksul kohtuniku palk ja muud tagatised.
8) puhkused;
(2) Maa-, linna-, haldus- ja ringkonnakohtuniku teenistuslehe pidamist korraldab justiitsminister.
(3) Riigikohtuniku teenistuslehe pidamist korraldab Riigikohtu esimees.
(3) Maa-, linna-, haldus- ja ringkonnakohtuniku isikutoimiku pidamist korraldab justiitsminister.
(4) Riigikohtuniku isikutoimiku pidamist korraldab Riigikohtu esimees.
(3) Kohtunikukandidaadi nimetab ametisse justiitsminister kohtunikueksamikomisjoni ettepanekul kooskõlastatult kohtute haldamise nõukojaga. Kohtunikueksamikomisjon kontrollib eelnevalt avalduse esitanud isikute õigusalaseid teadmisi ja viib läbi vestluse.
(5) Kohtunikukandidaadi ametipalk on riigiteenistujate palgaastmestiku kõrgeima astme palgamäära ja koefitsiendi 0,8 korrutis.
(2) Ettevalmistusteenistus toimub selles esimese astme kohtus, kus töötab kohtunikukandidaati juhendav kohtunik. Osa ettevalmistusteenistusest toimub teistes kohtutes, nii et kohtunikukandidaat oleks ettevalmistusteenistuses olnud nii maa- või linna-, haldus- kui ka ringkonnakohtus. Osa ettevalmistusteenistusest võib toimuda Riigikohtus, prokuratuuris või advokatuuris või riigi täitevvõimu või kohaliku omavalitsuse asutuses.
(3) Kohtunikukandidaadi ettevalmistuskava kinnitab justiitsminister kohtunikueksamikomisjoni ettepanekul.
(4) Ettevalmistusteenistus kestab kaks aastat.
(5) Kohtunikukandidaadi ettevalmistusteenistuse tähtaja möödumisel kohtunikukandidaadi teenistussuhe lõpetatakse.
(6) Kui kohtunikukandidaat ettevalmistusteenistuse ajal kohtunikueksamit ei soorita, kestab ettevalmistusteenistus kuni kohtunikueksami sooritamiseni või teenistussuhte lõpetamiseni käesoleva seaduse § 67 lõike 3 alusel.
(1) Justiitsminister nimetab kohtunikueksamikomisjoni ettepanekul kohtuniku, kes kohtunikukandidaati juhendab.
(2) Ettevalmistusteenistuse eesmärk on anda kohtunikukandidaadile vajalikud teadmised ja vilumus ning selgitada, kas kohtunikukandidaat oma isikuomaduste poolest sobib kohtunikuks. Kohtunikukandidaat kaasatakse kohtuasjade ettevalmistamisse ja ta võib täita istungisekretäri või kohtunõuniku ülesandeid.
(3) Kohtunikukandidaadi soovil antakse talle kohtunikueksamiks valmistumiseks 30 kalendripäeva tasulist õppepuhkust.
(1) Kohtunikueksamikomisjon võib põhistatud otsusega vabastada isiku ettevalmistusteenistusest või lühendada ettevalmistusteenistuse tähtaega, kui isik on töötanud kohtunikuna või vahetult enne kandideerimist vähemalt kaks aastat vandeadvokaadi või prokurörina.
(2) Kohtunikueksamikomisjon võib isiku ettevalmistusteenistust lühendada, kui isik on vähemalt kaks aastat töötanud vandeadvokaadi vanemabina või abina või abiprokurörina või muul juriidilist kõrgkvalifikatsiooni nõudval ametikohal.
§ 65. Kohtunikukandidaadi aruanne
(1) Kohtunikukandidaat esitab ettevalmistusteenistuse iga poolaasta lõpus ja ettevalmistusteenistuse lõpus kohtu esimehele ja teda juhendavale kohtunikule kirjaliku aruande ettevalmistusteenistuse kohta.
(2) Kohtunikukandidaati juhendav kohtunik esitab ettevalmistusteenistuse iga poolaasta lõpus ja ettevalmistusteenistuse lõpus kohtu esimehele kirjaliku arvamuse kohtunikukandidaadi ettevalmistusteenistuse tulemuste kohta.
(3) Kohtu esimees saadab käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud dokumendid koos oma seisukohaga kohtunikueksamikomisjonile ja Justiitsministeeriumile.
(4) Kohtunikueksamikomisjon annab iga kohtunikukandidaadi puhul hinnangu ettevalmistusteenistuse jätkamise või selle lõpetamise kohta. Justiitsminister vabastab kohtunikukandidaadi ametist kohtunikueksamikomisjoni ettepaneku alusel.
(5) Kui isikut ei ole nimetatud kohtunikuks viie aasta jooksul pärast kohtunikueksami sooritamist, peab ta kohtunikuametisse nimetamiseks sooritama eksami uuesti. Ettevalmistusteenistust teist korda läbida ei tule.
(2) Esimese ja teise astme kohtu esimehele makstakse lisatasu esimehe ülesannete täitmise eest 15% tema ametipalgast. Kui esimese astme kohtus töötab vähemalt 15 kohtunikku, on kohtu esimehele makstav lisatasu 25% ametipalgast.
(3) Justiitsminister võib esimese astme kohtu kohtunikule, kes nimetatakse õigusemõistmise vajadusi arvestades teenistusse teise paikkonda, määrata lisatasu kuni 15% kohtuniku ametipalgast.
(5) Kuni üheaastast erakorralist tasuta puhkust võib Riigikohtu kohtunikule anda Riigikohtu esimees ning esimese ja teise astme kohtu kohtunikule justiitsminister selle kohtu üldkogu nõusolekul, kus kohtunik töötab.
(3) Talaari kirjelduse kinnitab justiitsminister.
(1) Kohtu likvideerimise või kohtunike arvu vähendamise tõttu ametist vabastatud kohtunikule makstakse hüvitisena viimase ametikoha kuue kuu ametipalk.
(2) Hüvitist ei maksta kohtu esimehele, kes pärast kohtu esimehe ametikohalt vabastamist jätkab töötamist kohtunikuna.
(4) Kohtuniku kutsumise kaitseväe tegevteenistusse või õppekogunemisele kooskõlastab kaitseväe juhataja kohtute haldamise nõukojaga.
(1) Distsiplinaarkolleegium võib kohtuniku distsiplinaarasja menetlemise ajaks teenistusest kõrvaldada oma määrusega, millest teatab viivitamatult kohtunikule. Teenistusest kõrvaldamist otsustades arvestab kolleegium selle distsiplinaarsüüteo laadi ja raskust, milles kohtunikku süüdistatakse.
(4) Kolleegiumi otsus jõustub pärast käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud tähtaja möödumist, kui kohtunik pole esitanud kaebust Riigikohtu üldkogule. Kaebuse esitamisel jõustub kolleegiumi otsus üldkogu otsuse kuulutamisest.
(1) Rahvakohtunik osaleb õigusemõistmises maa- ja linnakohtus kohtumenetluse seadustes sätestatud alustel ja korras.
(3) Rahvakohtuniku volituste tähtaja lõppemisest teatab maa- või linnakohtu esimees kohaliku omavalitsuse volikogule vähemalt neli kuud ette.
(1) Rahvakohtuniku volitused lõpetatakse, kui ilmneb käesoleva seaduse § 103 lõikes 2 nimetatud asjaolu. Kui selleks on mõjuv põhjus, võib rahvakohtuniku volitused lõpetada tema avalduse alusel,
(2) Rahvakohtuniku volituste ennetähtaegse lõpetamise otsustab käesoleva seaduse §-s 108 nimetatud komisjon maa- või linnakohtu esimehe ettepanekul.
(3) Maa- või linnakohtu tööpiirkonda kuuluva omavalitsusüksuse volikogu esitatavate kandidaatide arvu määrab kohtu esimees. Rahvakohtunikukandidaatide arv peab olema võrdeline omavalitsusüksuse elanike arvu ja kohtu tööpiirkonna elanike arvu suhtega.
(1) Rahvakohtunikukandidaatide nimekirja esitab omavalitsusüksuse volikogu maa- või linnakohtule vähemalt kaks kuud enne rahvakohtunike volituste lõppemist. Nimekirjas märgitakse rahvakohtunikukandidaadi nimi, isikukood, aadress, töökoht ning amet või tegevusala.
(4) Igaühel on õigus rahvakohtunikukandidaadi rahvakohtunikuks nimetamine vaidlustada maa- või linnakohtu rahvakohtunike nimetamise komisjonis.
(2) Rahvakohtunike nimetamise komisjoni kuuluvad maa- või linnakohtu esimees ja kohtu üldkogu valitud kohtunik ning kohtu tööpiirkonna igast omavalitsusüksusest üks volikogu liige, kelle valib volikogu. Komisjoni esimeheks on kohtu esimees.
(3) Komisjon on otsustusvõimeline, kui kohal on üle poole komisjoni liikmetest, sealhulgas komisjoni esimees. Komisjon teeb otsuse kohalolevate liikmete häälteenamusega.
(4) Rahvakohtunikule võib ametisoleku ajal kriminaalasjas süüdistuse esitada ainult tema tööpiirkonna maa- või linnakohtu esimehe nõusolekul.
(1) Rahvakohtuniku tasu iga õigusemõistmises osaletud päeva eest on riigiteenistujate palgaastmestiku kõrgeima astme palgamäära ja koefitsiendi 0,024 korrutis.
(4) Rahvakohtunikule tasu maksmise korra kehtestab justiitsminister.
(1) Kohtunikuabiks võib nimetada vähemalt 21-aastase Eesti kodaniku, kelle elukoht on Eestis, kes on täitnud akadeemilise õppe õigusteaduse akrediteeritud õppekava või kellel on rakenduskõrgkoolis omandatud kohtunikuabi eriharidus, kes oskab eesti keelt kõrgtasemel ning on läbinud kohtunikuabi ettevalmistusteenistuse ja sooritanud kohtunikuabieksami.
(3) Kohtunikuabiks ei või nimetada isikut, kes on:
(1) Ettevalmistusteenistuses saab kohtunikuabikandidaat väljaõppe töötamiseks kohtunikuabina. Ettevalmistusteenistuses selgitatakse, kas kohtunikuabikandidaat oma isikuomaduste poolest sobib kohtunikuabiks.
(2) Kohtunikuabi ettevalmistusteenistus toimub selles esimese astme kohtus, kus töötab kohtunikuabikandidaati juhendav kohtunikuabi või kohtunik.
(3) Kohtunikuabikandidaadi ettevalmistusteenistuse kava kinnitab justiitsminister, kes määrab kohtunikuabikandidaadi teenistuskoha ja juhendaja.
(4) Kohtunikuabikandidaadi ettevalmistusteenistus kestab aasta ja lõpeb kohtunikuabieksamiga. Kui kohtunikuabikandidaat selle aja jooksul kohtunikuabieksamit ei soorita, jätkub ettevalmistusteenistus korduseksami sooritamiseni.
(5) Kui kohtunikuabikandidaat ettevalmistusteenistuse ajal kohtunikuabieksamit ei soorita, teeb ta korduseksami. Sel juhul pikeneb ettevalmistusteenistus korduseksamini, kuid mitte enam kui kolm kuud.
(6) Teist korda korduseksamit teha ei ole lubatud. Kui korduseksam jääb sooritamata, lõpetatakse kohtunikuabikandidaadiga teenistussuhe.
(7) Ettevalmistusteenistuse ajal kohtunikuabikandidaadile makstav tasu on pool kohtunikuabi palka.
(8) Kohtunikuabi eriharidust andva rakenduskõrgkooli lõpetamisel loetakse ettevalmistusteenistus sooritatuks. Justiitsminister määrab õppepraktika koha ja juhendaja. Juhendamisele kohaldatakse käesoleva seaduse § 122 lõiget 2. Kohtunikuabieksami komisjon võib võtta vastu rakenduskõrgkooli lõpueksami, mida loetakse sel juhul kohtunikuabieksamiks.
(2) Kohtunikuabieksami komisjoni kuuluvad kohtunike täiskogu valitud kaks esimese astme kohtunikku ja üks ringkonnakohtunik, justiitsministri määratud kaks kohtunikuabi ja üks Justiitsministeeriumi esindaja ning kohtunikuabi eriharidust andva rakenduskõrgkooli rektori määratud õppejõud.
(4) Kohtunikuabieksami komisjoni töökorra kinnitab justiitsminister.
(4) Kohtunikuabieksami komisjon otsustab eksamitulemuste põhjal, kelle kohta eksami sooritanud isikutest teha justiitsministrile ettepanek nimetada ta kohtunikuabiks.
§ 122. Kohtunikuabi ametipalk ja lisatasu juhendamise eest
(1) Kohtunikuabi ametipalk on riigiteenistujate palgaastmestiku kõrgeima astme palgamäära ja koefitsiendi 1,12 korrutis.
Kui kohtunikuabi vabastatakse teenistusest ametikoha koondamise tõttu, makstakse talle kohtunikuabi ametipalka kuni uuele töökohale asumiseni, kuid mitte kauem kui kuus kuud.
§ 125. Haldusdirektor
(1) Haldusdirektor:
7) täidab muid kohtu kodukorraga määratud ülesandeid.
(2) Justiitsminister võib anda haldusdirektori töövaldkonda kuuluvate küsimuste korraldamiseks käskkirju.
(3) Haldusdirektoril peab olema kõrgharidus. Esimese ja teise astme kohtu haldusdirektori nimetab ametisse justiitsminister.
(4) Justiitsminister võib otsustada, et mitmel justiitsasutusel on üks haldusdirektor.
(2) Kutsete ja teadete kättetoimetamise eest makstakse kordnikule lisatasu. Lisatasu määrad kehtestab justiitsminister.
Käesolevas peatükis nimetamata kohtuametnike ja kohtu abiteenistujate teenistuskohustused määratakse kohtu kodukorras.
§ 131. Kohtu esimeeste ja haldusdirektorite volitused
(2) Kohtu haldusdirektor nimetatakse avaliku konkursi teel hiljemalt 2003. aasta 1. jaanuariks. Avaliku konkursi alusel haldusdirektori nimetamiseni täidab käesoleva seaduse § 15 lõikes 4, § 16 lõikes 4, § 17 lõikes 4 ning § 125 lõikes 1 sätestatud haldusdirektori ülesandeid kohtu esimees.
§-d 139--151. [Käesolevast tekstist välja jäetud]


"Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks - ühtne programmdokument aastateks 2004-2006" meetme nr 2.3 "Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine" osa "Teadus- ja arendustegevuse projektide toetamine" tingimused – Riigi Teataja
"Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks - ühtne programmdokument aastateks 2004-2006" meetme nr 2.3 "Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine" osa "Teadus- ja arendustegevuse projektide toetamine" tingimused
RTL 2004, 43, 726
Vastu võetud 13.04.2004 nr 73
(1) Meetme osa «Teadus- ja arendustegevuse projektide toetamine» (edaspidi alameede) on «Struktuuritoetuse seaduse» § 2 lõike 2 punkti 1 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud «Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004–2006» 2. prioriteedi meetme number 2.3 «Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine» elluviimiseks.
(3) Alameetme eesmärgiks on ettevõtete konkurentsivõime kasv läbi uute või täiustatud toodete, teenuste, tehnoloogiate või protsesside arendamise.
(4) Alameetme rakendusüksuseks Vabariigi Valitsuse 22. märtsi 2004. a määruse nr 81 «Struktuuritoetuse rakendusasutuste ja rakendusüksuste nimetamine ning riigi ja kohaliku omavalitsuse investeeringute meetmete loetelu kinnitamine» (RT I 2004, 15, 119) tähenduses on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (edaspidi sihtasutus). Sihtasutus menetleb esitatud taotlusi, sealhulgas teeb otsuse taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta ja ettepaneku makseasutusele toetuse väljamaksmiseks.
(5) Määruse alusel antakse toetust alameetme eesmärkide saavutamiseks. Alameetme raames antav toetus on teadus- ja arendustegevusele suunatud riigiabi Vabariigi Valitsuse 25. septembri 2001. a määruse nr 306 «Teadus- ja arendustegevusele suunatud riigiabi andmise eritingimused» (RT I 2001, 78, 472) tähenduses.
(6) Alameetme raames ei toetata:
1) projekti, mille eesmärgiks on üksnes tehnoloogia, seadme või kinnisvara soetamine, remont või hooldus;
2) olemasolevate laenude refinantseerimist;
3) uue ärimudeli loomist, muutmist või täiendamist, kui puudub tehnoloogia arendus;
4) alusuuringuid.
Määruse tähenduses:
1) alusuuring on alusuuring Vabariigi Valitsuse 25. septembri 2001. a määruse nr 306 «Teadus- ja arendustegevusele suunatud riigiabi andmise eritingimused» tähenduses;
2) rakendusuuringu või tootearenduse eeluuring on tegevus, mille eesmärgiks on ettevõtja või teadus- ja arendusasutuse poolt kavandatava rakendusuuringu või tootearenduse teostatavuse ja selle tulemuste kasutamise võimalikkuse kohta adekvaatse informatsiooni saamine või rakendusuuringu või tootearenduse ettevalmistamine;
3) rakendusuuring on rakendusuuring Vabariigi Valitsuse 25. septembri 2001. a määruse nr 306 «Teadus- ja arendustegevusele suunatud riigiabi andmise eritingimused» tähenduses;
4) tootearendus on tootearendus Vabariigi Valitsuse 25. septembri 2001. a määruse nr 306 «Teadus- ja arendustegevusele suunatud riigiabi andmise eritingimused» tähenduses;
5) väike- ja keskmise suurusega ettevõtja on väike- ja keskmise suurusega ettevõtja Vabariigi Valitsuse 25. septembri 2001. a määruse nr 305 «Väike- ja keskmise suurusega ettevõtjatele suunatud riigiabi andmise eritingimused» (RT I 2001, 78, 471) tähenduses;
6) teadus- ja arendusasutus (edaspidi TA asutus) on teadus- ja arendusasutus «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» (RT I 1997, 30, 471; 2001, 43, 237; 2002, 61, 375; 90, 521; 105, 611; 2003, 75, 495; 88, 594) tähenduses;
7) teadustegevus on teadustegevus «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» tähenduses;
8) arendustegevus on arendustegevus «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» tähenduses;
9) abikõlblik kulutus ja tegevus on määruses sätestatud korra kohaselt alameetme raames finantseerimisele kuuluv kulutus ja tegevus;
10) toetus on riigi poolt antav rahaline abi, mida kaasrahastatakse Euroopa Liidu struktuurifondidest (edaspidi toetus);
11) taotlus on vormikohane kirjalik avaldus ja sellele lisatud dokumendid toetuse taotlemiseks;
12) projekt on taotluses kirjeldatud tegevus, mille kaasrahastamist taotletakse;
13) taotleja on isik või asutus, kes on esitanud taotluse toetuse saamiseks;
14) toetuse saaja on isik või asutus, kelle esitatud taotlus toetuse saamiseks on rahuldatud.
TOETUSE ANDMISE ALUSED
(1) Alameetme raames toetatakse järgmisi tegevusi:
1) ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse läbiviimine;
2) TA asutuse rakendusuuringu läbiviimine;
3) ettevõtja ja TA asutuse rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringu läbiviimine.
(2) Rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringu raames toetatakse järgmisi tegevusi:
1) rakendusuuringu või tootearenduse plaani koostamine;
2) tehnoloogiastrateegia koostamine;
3) arendatava toote või teenuse võimaliku turuosa hindamine;
4) konkurentsiuuringu teostamine;
5) patendiuuringu ja kasuliku mudeli uuringu teostamine;
6) rahvusvahelise ulatusega rakendusuuringu või tootearenduse ettevalmistamine;
7) tehnoloogia teostatavuse või toimimise uuringu teostamine;
8) muu rakendusuuringu või tootearenduse ettevalmistamisele vahetult kaasa aitav tegevus.
(1) Alameetme raames on võimalik taotleda toetust vastavalt §-des 19–21 sätestatud piirmääradele ja tingimustele §-s 3 sätestatud tegevuste elluviimisega vahetult seotud järgmiste kulutuste katmiseks:
1) tööjõukulud (uurimistöötajad, tehnikud ja muu abipersonal, kes tegelevad üksnes projektiga) vastavalt üldisele antud eriala või teaduskraadi palgatasemele ning panusele projekti;
2) kulud instrumentidele ja seadmetele, mida kasutatakse pidevalt ja üksnes projekti teostamiseks, proportsionaalselt vastavalt nende kasutusajale projektis ning nende kasulikule elueale, või osa nende ekspluatatsioonikuludest vastavalt nende projektis hõivatuse proportsioonile;
3) kulud kinnisvarale, mida kasutatakse pidevalt ja üksnes projekti teostamiseks (kinnisvara ostusumma ei tohi ületada 10% abikõlblikest kulutustest) või osa nende ekspluatatsioonikuludest vastavalt nende projektis hõivatuse proportsioonile;
4) konsultatsioonikulud, sealhulgas ostetud uurimistööd, tehniline teave, patentidealane nõustamine jms, mida kasutatakse üksnes projekti teostamiseks;
5) otseselt projekti käigus lisandunud üldkulud (sealhulgas lähetuskulud);
6) muud otseselt projekti käigus tekkinud jooksvad tegevuskulud (näiteks kulud materjalidele, abimaterjalidele jms);
7) teiste ettevõtete või TA asutuste poolt lepingulises korras teostatud ja projekti eesmärgi saavutamisega otseselt seotud tööde kulud;
8) info levitamisega seotud kulud juhul, kui need on lahutamatult seotud § 20 lõikele 3 vastava finantseeritava projekti eesmärkidega ning seotud § 25 punktis 15 toodud nõuete täitmisega.
1) esinduskulud;
2) stipendiumid, annetused (sealhulgas annetused kõrgkoolide toetusfondidesse);
3) reklaami- ja turunduskulud;
4) tootmise likvideerimine;
5) kulud erisoodustusele;
6) taotleja raamatupidamises kajastamata mitterahalised sissemaksed;
7) projekti üldkulud (välja arvatud lõike 1 punktis 5 lubatud ulatuses);
8) amortisatsioonikulud (välja arvatud lõike 1 punktis 2 lubatud ulatuses);
9) pangagarantiid;
10) finants- ja pangakulud;
11) trahvid;
12) seadmete soetamine (välja arvatud lõike 1 punktis 2 lubatud ulatuses);
13) kinnisvara soetamine (välja arvatud lõike 1 punktis 3 lubatud ulatuses);
14) teised projektiga mitteseotud kulud;
15) käibemaks juhul, kui taotleja on käibemaksukohustuslane, või kui tal on võimalus ennast käibemaksukohustuslaseks registreerida, kuid ta ei ole seda teinud.
(3) Kõik toetatavad kulutused peavad olema põhjendatud, läbipaistvad ja detailselt kirjeldatud. Toetatavate kulutuste hulka võib arvata ainult neid abikõlblikke kulutusi, mis on tehtud alates projekti alguskuupäevast, mis ei tohi olla varasem kui taotluse sihtasutusele esitamise kuupäev, kuni projekti tegevuste elluviimise lõppkuupäevani. Juhul kui sihtasutuse juhatus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse, on taotleja kohustatud tehtud kulutused ise katma.
TOETUSE TAOTLEMINE, NÕUDED TAOTLEJALE JA TAOTLUSELE
§ 5. Toetuse taotlemine ning nõuded taotlejale
(1) Taotlus toetuse saamiseks esitatakse sihtasutusele paberkandjal ja koopia elektrooniliselt määruse lisas toodud taotlusvormil.
(2) Taotlejaks võib olla:
1) Eestis äriregistrisse kantud äriühing (edaspidi ettevõtja);
2) TA asutus.
(3) Nõuded ettevõtjast taotlejale:
1) taotlejal ei tohi olla maksuvõlga taotluse esitamise hetkel riiklike maksude osas, välja arvatud juhul, kui see on ajatatud;
2) taotleja omanikud, kelle summaarne osalus ületab 5% aktsia- või osakapitalist, välja arvatud avalikult noteeritud ettevõtjad, peavad olema registreeritud kas Eestis või territooriumil, mida ei loeta madala maksumääraga territooriumiks «Tulumaksuseaduse» (RT I 1999, 101, 903; 2001, 11, 49; 16, 69; 50, 283; 59, 359; 79, 480; 91, 554; 2002, 23, 131; 41, 253; 44, 284; 47, 297; 62, 377; 111, 662; 2003, 18, 105; 58, 387; 82, 549; 88, 587 ja 591) tähenduses või Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millel on kehtiv assotsieerumisleping Euroopa Liiduga;
3) taotleja või tema üle valitsevat mõju omava isiku suhtes ei ole algatatud likvideerimis- või pankrotimenetlust ega tehtud pankrotiotsust;
4) taotleja peab kinnitama nõutavate vahendite olemasolu toetuse oma- või kaasfinantseerimiseks vastavalt §-s 22 sätestatud piirmääradele ja tingimustele.
(4) Nõuded TA asutusest taotlejale:
3) taotleja peab kinnitama nõutavate vahendite olemasolu toetuse oma- või kaasfinantseerimiseks vastavalt §-s 22 sätestatud piirmääradele ja tingimustele.
(5) Juhul kui taotleja on sihtasutuselt varem saanud toetust riigieelarvelistest vahenditest või «Struktuuritoetuse seaduses» sätestatud korras, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed olema tehtud tähtaegselt ja nõutud summas.
4) viivitamatult kirjalikult informeerima kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada sihtasutuse või taotleja poolt oma kohustuste täitmist, sealhulgas nime, aadressi ja seaduslike või volitatud esindajate muutumisest, ümberkujundamisest, pankrotiavalduse esitamisest või likvideerija määramisest, tegevuse lõpetamisest ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud avalikus registris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
(1) Taotluses sisalduv projekt peab:
1) vastama alameetme eesmärgile;
2) sisaldama tehnoloogiariske, milleks on projekti eesmärgiks seatud tehnoloogiliste tulemuste saavutamisega seotud riskid;
3) sisaldama tururiske, milleks on projekti eesmärgiks seatud väljatöötatavate toodete või teenuste kommertsialiseerimisega seotud riskid;
4) omama majanduslikku mõju, milleks on muuhulgas toetatud ettevõtja projekti tulemusena saavutatud käibe kasv aastas, sealhulgas eksportkäibe kasv, toetatud ettevõtja või TA asutuse projekti tulemusena lisandunud või säilitatud töökohtade arv, TA asutuse projekti tulemusena tekkinud teadmiste ja tehnoloogiasiire;
5) TA asutuse puhul olema suunatud projekti tulemuste rakendumisele ettevõtluses.
(2) Taotluses sisalduva taotletava toetuse määr peab olema minimaalne, mis on taotlejale vajalik taotluses sisalduva projekti läbiviimise käigus tehnoloogiliste riskide ja tururiskide maandamiseks.
(3) Ettevõtjast taotleja taotlus peab sisaldama järgmisi dokumente:
1) projekti plaan, mis on projekti kriitilisi aspekte hõlmav koonddokument ja sisaldab muuhulgas projekti lähtepunkti, projekti valdkonna ja tehnoloogilise tausta kirjeldust, vajaminevate ressursside ja finantseerimisallikate kirjeldust, finantseerimise ajagraafikut, projekti eesmärke, etappe, tegevusi ja oodatavaid tulemusi, projekti riskianalüüsi, intellektuaalse omandi aspekte, projekti tulemuste rakendamise kava ning hinnangut oodatava mõju osas;
2) koopiad kahe viimase majandusaasta aruannetest, auditeerimise kohustusega taotleja korral koopiad kahe viimase majandusaasta aruannetest koos audiitori otsusega;
3) jooksva majandusaasta bilanss ja kasumiaruanne, mis ei ole taotluse esitamise hetkel mitte vanem kui kaks kuud;
4) omanike, osaluse suurusega üle 5%, nimekiri, nende osalus ja omanikeringi kirjeldus;
5) ettevõtja äriplaan ja rahavoogude prognoos (välja arvatud eeluuringu toetuse taotluse korral);
6) projekti teostavate isikute elulookirjeldused;
7) oma- või kaasfinantseeringu kinnituskirjad;
8) kulutuste kalkulatsioonid ja nende aluseks olevate dokumentide koopiad (tööjõukulude ja üldkulude arvestuspõhimõtted, hinnapakkumised, hinnakirjad, eelarved), kolme hinnapakkumise koopiad kulutuste korral (välja arvatud § 4 punktides 1 ja 5 nimetatud kulud), mis ületavad 100 000 kroonise piirmäära;
9) volikirja, kui esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel.
(4) TA asutusest taotleja taotlus peab sisaldama järgmisi dokumente:
1) projekti plaan, mis on projekti kriitilisi aspekte hõlmav koonddokument ja sisaldab muuhulgas projekti lähtepunkti, projekti valdkonna ja tehnoloogilise tausta kirjeldust, projekti eesmärke, etappe, tegevusi ja oodatavaid tulemusi, projekti teostamiseks vajaminevate ressursside ja finantseerimisallikate kirjeldust, finantseerimise ajagraafikut, projekti riskianalüüsi, intellektuaalse omandi aspekte, hinnangut projekti tulemuste rakendamisest oodatava mõju osas;
2) projekti tulemuste rakendamise kava, milleks on taotleja poolt põhjendatud projekti tulemuste ettevõtluses rakendamise visioon ja mis sisaldab muuhulgas projekti tulemuste rakendamisvõimaluste ja -viiside määratlemist, tulemustest potentsiaalsete kasusaajate defineerimist, projekti tulemuste rakendamise hinnatavat ajalist perspektiivi, esialgset hinnangut projekti tulemuste rakendamise mõju ulatusele ja muid projekti tulemuste rakendamise seisukohast olulisi aspekte;
3) projekti teostavate isikute elulookirjeldused;
4) projekti teostamisel otseselt osaleva ettevõtja esindusõigusliku isiku kirjalik nõusolek projektis osalemiseks taotluse lisas toodud taotlusvormil (välja arvatud eeluuringu toetuse taotluse puhul);
5) oma- või kaasfinantseeringu kinnituskirjad;
6) kulutuste kalkulatsioonid ja nende aluseks olevate dokumentide koopiad (tööjõukulude ja üldkulude arvestuspõhimõtted, hinnapakkumised, hinnakirjad, eelarved), kolme hinnapakkumise koopiad kulutuste korral (välja arvatud § 4 punktides 1 ja 5 nimetatud kulud), mis ületavad 100 000-kroonise piirmäära;
7) volikirja, kui esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel.
(1) Taotluse menetlemine sihtasutuses koosneb selle registreerimisest, läbivaatamisest või läbivaatamata tagastamisest, taotluse ja taotleja vastavaks või mittevastavaks tunnistamisest, vastavaks tunnistatud taotluse hindamisest ja taotluse rahuldamisest või rahuldamata jätmisest.
(2) Sihtasutus võib taotlejalt nõuda selgitusi taotluses esitatud andmete kohta, kui ta leiab, et taotlus ei ole piisavalt selge, näidates ühtlasi, millised asjaolud vajavad täiendavat selgitamist.
(3) Rakendusuuringu ja tootearenduse taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 63 tööpäeva ning eeluuringu taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 35 tööpäeva alates taotluse registreerimisest. Juhul kui registreeritud taotluste, mille kohta ei ole tehtud taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust, rahaline summa saab võrdseks või ületab alameetme rahastamise eelarve vaba jääki, menetletakse taotlusi nende esitamise järjekorras.
(1) Taotlus registreeritakse ja vaadatakse läbi sihtasutuses. Taotluse läbivaatamise tähtaeg on kolm tööpäeva. Taotluse läbivaatamise käigus kontrollitakse, kas taotlus on laekunud koos kõigi lisadega. Juhul kui taotlus ei vaja täpsustamist või kui ilmneb § 8 lõike 3 teises lauses nimetatud asjaolu, teatatakse taotlejale taotluse registreerimisest ja § 8 lõike 3 teises lauses nimetatud asjaolust kolme tööpäeva jooksul pärast taotluse läbivaatamist.
(2) Kui taotluse läbivaatamisel avastatakse selles esinevaid ebatäpsusi, teatatakse sellest viivitamatult taotlejale ja määratakse tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Nimetatud juhul loetakse taotlus esitatuks puuduste kõrvaldamisest. Puuduste kõrvaldamiseks antakse 8 tööpäeva, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(3) Sihtasutuse juhatus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse ilma taotlust sisuliselt hindamata ja tagastab taotluse, kui taotleja ei ole esitanud toetuse taotlemiseks käesoleva paragrahvi lõikes 2 esitatud tähtaja jooksul kõiki «Struktuuritoetuse seaduse» ja määruse alusel nõutavaid dokumente.
(2) Taotleja vastavuse kontrollimiseks hinnatakse tema nõuetele vastavust. Taotleja tunnistatakse vastavaks juhul, kui on täidetud kõik «Struktuuritoetuse seaduses» ja §-s 5 taotlejale esitatud nõuded.
§ 11. Taotluse vastavaks tunnistamise tingimused ning taotluse täiendamine
3) taotleja ei ole lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul esitanud täiendatud taotlust;
4) kui määruses taotlusele esitatud nõuded ei ole täidetud.
(2) Sihtasutusel on õigus teha ettepanek taotluse täiendamiseks, mis võib muuhulgas hõlmata §-s 7 toodud dokumentatsiooni sisulist täiendamist. Taotluse täiendamiseks antakse 10 tööpäeva, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(3) Taotluse vastavaks tunnistamise korral teeb sihtasutuse juhatus taotluse vastavaks tunnistamise otsuse. Taotluse mittevastavaks tunnistamise korral teeb sihtasutuse juhatus taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata.
§ 12. Taotluse hindamise kord
(1) Vastavaks tunnistatud taotlust hinnatakse. Sihtasutuse juhatusel on õigus moodustada taotluse hindamiseks nõuandvaid valiku- või hindamiskomisjone ja -komiteesid ning kaasata taotluse hindamiseks eksperte. Valiku- või hindamiskomisjonide ja -komiteede moodustamise ja vastavad koosseisunimestikud peab eelnevalt kooskõlastama Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi nõusolekuta valiku- või hindamiskomisjone ja -komiteesid ei moodustata.
(2) Taotlust hinnatakse skaalal 1–5. Taotluse koondhinne moodustub §-des 13–15 loetletud hindamiskriteeriumide hinnete kaalutud keskmistest. Taotlus ei kuulu rahuldamisele juhul, kui selle hindamisel antud koondhinne on väiksem kui 3,0 (ehk 60% koondhinde maksimaalhindest) või kui vähemalt üks §-des 13–15 toodud hindamiskriteeriumidest hinnatakse hindega, mis on väiksem kui 2,5 (ehk 50% hindamisekriteeriumi maksimaalhindest).
(3) Rahuldamisele kuuluvad vastavaks tunnistatud taotlused, mis §-des 13–15 loetletud hindamiskriteeriumide alusel on saanud vähemalt koondhinde 3,0 ja iga hindamiskriteeriumi osas vähemalt hinde 2,5 ning mille rahastamise summa ei ületa alameetme rahastamise eelarvet.
§ 13. Ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse taotluse hindamiskriteeriumid ja osakaalud
(1) Ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse taotluse koondhinne kujuneb järgmiste hindamiskriteeriumide hinnetest:
1) toode ja tehnoloogia;
2) organisatsioon ja juhtimine;
3) turg;
4) finantseerimine;
5) projekti majanduslik mõju.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas projekti tehnoloogiliste probleemide määratletust, projektis väljatöötatava tehnoloogia või tehnoloogilise lahenduse konkurentsieeliseid, projektis väljatöötatava tehnoloogia või tehnoloogilise lahenduse diversifitseerimise võimalusi, projekti sobivust ettevõtte uuringu- ja arendustegevuse strateegiasse, projekti tulemuste intellektuaalse omandi vormis kaitsmise võimalusi, projekti teostamiseks vajaliku infrastruktuuri olemasolu ning projekti tulemuste rakendamise võimalusi.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas ettevõtte juhtkonna ja projektiga seotud isikute põhikompetentse ning projekti meeskonna komplekteeritust, projekti teostajate koostöövõrgustiku suurust ja kvaliteeti, projekti meeskonna isikliku pühendumise astet ning ettevõtte ja projekti meeskonna võimelisust piisavalt kiiresti reageerida olulistele muutustele.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 3 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas turuinfo olemasolu ja kvaliteeti, projekti eesmärgiks oleva toote või teenuse konkurentsieeliseid, projekti eesmärgiks oleva toote või teenuse turule jõudmise aega, projekti eesmärgiks oleva toote või teenuse turupotentsiaali ja atraktiivsust, turu segmenteerituse ja sisenemisstrateegiate kvaliteeti ning konkurentsianalüüsi.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas kulude realistlikkust ja põhjendatust, ettevõtte finantsvõimekust ja -kompetentsi, ettevõtte tegutsemise ajalugu, ettevõtte rahavoo prognoosi ja ettevõtte poolset projekti oma- või kaasfinantseerimist.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas projekti teostamisega seotud mõju ettevõtte käibe kasvule (sealhulgas eksportkäibe kasvule) ning projekti teostamisega seotud mõju ettevõttes töökohtade loomisele või säilitamisele.
(7) Iga hindamiskriteeriumi osakaal hinnatava taotluse koondhinde kujunemisel on 20%.
§ 14. TA asutuse rakendusuuringu taotluse hindamiskriteeriumid ja osakaalud
(1) TA asutuse rakendusuuringu taotluse koondhinne kujuneb järgmiste hindamiskriteeriumide hinnetest:
3) finantseerimine;
4) projekti majanduslik mõju.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas projekti tehnoloogiliste probleemide määratletust, rakenduusuuringu tulemuste rakendamise kava kvaliteeti, rakendusuuringu teostamise ajalist kestvust, rakendusuuringu tulemuste konkurentsieeliseid, projekti raames väljatöötatava tehnoloogia või tehnoloogilise lahenduse diversifitseerimise võimalusi, projekti tulemuste intellektuaalse omandi vormis kaitsmise võimalusi ning projekti teostamiseks vajaliku infrastruktuuri olemasolu.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas projekti meeskonna kompetentsust ja komplekteeritust, projekti juhtimise korraldatust, projekti teostajate koostöövõrgustiku suurust ning kvaliteeti.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 3 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas kulude realistlikkust ja põhjendatust ning projekti oma- või kaasfinantseerimist.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud hindamiskriteeriumi raames hinnatakse muuhulgas rakendusuuringu potentsiaalset mõju projekti kaasatud ettevõtete käibe kasvule (sealhulgas eksportkäibe kasvule), rakendusuuringu potentsiaalset mõju ettevõtetes ning TA asutustes töökohtade loomisele või säilitamisele.
(6) Iga hindamiskriteeriumi osakaal hinnatava taotluse koondhinde kujunemisel on 25%.
§ 15. Eeluuringu taotluse hindamiskriteeriumid ja osakaalud
Eeluuringu taotluse koondhinne kujuneb järgmiste hindamiskriteeriumide hinnetest ja osakaaludest:
1) eeluuringu probleemi püstitus, eesmärk ja tegevuskava 40% koondhindest;
2) projekti meeskonna kvalifikatsioon ja kogemus 30% koondhindest;
3) nõutava oma- või kaasfinantseeringu olemasolu 30% koondhindest.
§ 16. Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsus ja otsusest teavitamine
(3) Taotluse rahuldamise otsuses täpsustatakse toetuse saaja õigusi ja kohustusi ja kehtestatakse tingimusi. Otsuses sätestatakse muuhulgas:
3) oma- või kaasfinantseeringu määr;
4) projekti tegevuste elluviimise algus- ja lõpptähtaeg;
5) projekti teostamise tingimused;
7) aruannete esitamine.
(4) Menetluses olevate taotluste kohta, mille rahaline maht ületab alameetme taotluste rahastamise eelarve vaba jäägi, tehakse taotluse rahuldamata jätmise otsus.
(5) Otsus taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta toimetatakse toetuse saajani või taotlejani lihtkirjaga või väljastusteatega tähtkirjaga või tema nõusolekul e-postiga kaheksa tööpäeva jooksul pärast otsuse tegemist.
(6) Otsuse peale võib esitada vaide «Struktuuritoetuse seaduse» §-s 22 sätestatud alusel ning vaie vaadatakse läbi «Haldusmenetluse seaduses» (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 20, 117; 78, 527 ) sätestatud korras.
§ 17. Toetuse saaja kinnitus toetuse kasutamiseks ning toetusest loobumine
(1) Toetuse saaja on kohustatud 20 tööpäeva jooksul taotluse rahuldamise otsuse vastuvõtmisest esitama sihtasutusele kinnituskirja, millega ta kinnitab, et talle on otsuses sätestatud õigused ja kohustused arusaadavad ning kinnitab oma valmisolekut toetuse kasutamiseks vastavalt otsuses sätestatud tingimustele.
2) projekti ajalist kestust;
(3) Taotluse rahuldamise otsuse muutmise otsustab sihtasutuse juhatus 20 tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise taotluse registreerimist.
TOETUSE PIIRMÄÄRAD, VÄLJAMAKSETE TEOSTAMISE TINGIMUSED JA KORD, TOETUSE SAAJA KOHUSTUSED JA SIHTASUTUSE ÕIGUSED
§ 19. Ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse finantseerimise piirmäärad ja tingimused
(1) Ettevõtja rakendusuuringut või tootearendust finantseeritakse toetusega. Toetuse minimaalne summa on 100 000 Eesti krooni.
(2) Ettevõtja rakendusuuringu toetusega finantseerimisel on toetuse määr kuni 50% abikõlblikest kulutustest, mida tohib suurendada kuni 75%-ni järgmistel juhtudel:
1) kui taotleja on väike- või keskmise suurusega ettevõtja, võib toetuse määra suurendada kuni 10% abikõlblikest kulutustest;
2) kui taotleja on ettevõtja, kelle asukoht on kas Harjumaal või Tallinnas, võib toetuse määra suurendada kuni 5% abikõlblikest kulutustest;
3) kui taotleja on ettevõtja, kelle asukoht on väljaspool Harjumaad või Tallinna, võib toetuse määra suurendada kuni 10% abikõlblikest kulutustest;
4) kui projekt vastab Euroopa Ühenduse teadus- ja arendustegevuse raamprogrammi (edaspidi raamprogramm) raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidele, võib toetuse määra suurendada kuni 15% abikõlblikest kulutustest. Nimetatud piirmäär võib tõusta 25%-ni, kui projekt hõlmab lisaks tõhusat piiriülest koostööd ettevõtjate ning TA asutuste vahel või vähemalt kahe eri riigis asuva sõltumatu poole vahel, kes osalevad nimetatud projektis ning kui projekti tulemusi avaldatakse trükis, jälgides samal ajal intellektuaalse omandi õigusi;
5) kui projekt ei ole vastavuses raamprogrammi raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidega, kuid projektiga kaasneb tõhus koostöö vähemalt kahe sõltumatu partneri vahel, kellest vähemalt üks on Euroopa Liidu liikmesriigist, või kui projektiga kaasneb tõhus piiriülene koostöö ettevõtjate ning TA asutuste vahel või projekti tulemusi levitatakse laialdaselt ja avaldatakse trükis, antakse litsentse patentidele ja rakendatakse teisi sellesarnaseid meetmeid, võib toetuse määra suurendada kuni 10% abikõlblikest kulutustest.
(3) Ettevõtja tootearenduse toetusega finantseerimisel on toetuse määr kuni 25% abikõlblikest kulutustest, mida tohib suurendada kuni 50%-ni järgmistel juhtudel:
4) kui projekt vastab raamprogrammi raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidele, võib toetuse määra suurendada kuni 15% abikõlblikest kulutustest. Nimetatud piirmäär võib tõusta 25%-ni, kui projekt hõlmab lisaks tõhusat piiriülest koostööd ettevõtjate ning TA asutuste vahel või vähemalt kahe eri riigis asuva sõltumatu poole vahel, kes osalevad nimetatud projektis ning kui projekti tulemusi avaldatakse trükis, jälgides samal ajal intellektuaalse omandi õigusi;
5) kui projekt ei ole vastavuses raamprogrammi raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidega, kuid projektiga kaasneb tõhus piiriülene koostöö vähemalt kahe sõltumatu partneri vahel, kellest vähemalt üks on Euroopa Liidu liikmesriigist, või kui projektiga kaasneb tõhus koostöö ettevõtjate ning TA asutuste vahel või projekti tulemusi levitatakse laialdaselt ja avaldatakse trükis, antakse litsentse patentidele ja rakendatakse teisi sellesarnaseid meetmeid, võib toetuse määra suurendada kuni 10% abikõlblikest kulutustest.
(4) Kui ettevõtja rakendusuuringut või tootearendust finantseeritakse lisaks ka teistest riigi, kohaliku omavalitsuse või Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide vahenditest, ei tohi projekti välise finantseerimise osakaal ületada käesolevas paragrahvis sätestatud finantseerimise piirmäärasid.
§ 20. TA asutuse rakendusuuringu finantseerimise piirmäärad ja tingimused
(1) TA asutuse rakendusuuringut finantseeritakse toetusega. Toetuse minimaalne summa on 100 000 Eesti krooni.
(2) TA asutuse rakendusuuringu finantseerimisel toetusega on toetuse määr kuni 50% abikõlblikest kulutustest, mida tohib suurendada kuni 75%-ni järgmistel juhtudel:
1) kui projekt vastab raamprogrammi raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidele, võib toetuse määra suurendada kuni 15% abikõlblikest kulutustest. Nimetatud piirmäär võib tõusta 25%-ni juhul, kui projekt hõlmab lisaks tõhusat piiriülest koostööd ettevõtjate ning TA asutuste vahel või vähemalt kahe eri riigis asuva sõltumatu poole vahel, kes osalevad nimetatud projektis ning kui projekti tulemusi avaldatakse trükis, jälgides samal ajal intellektuaalse omandi õigusi;
2) kui projekt ei ole vastavuses raamprogrammi raames teostatava konkreetse projekti või programmi eesmärkidega, kuid projektiga kaasneb tõhus piiriülene koostöö vähemalt kahe sõltumatu partneri vahel, kellest vähemalt üks on Euroopa Liidu liikmesriigist, või kui projektiga kaasneb tõhus koostöö ettevõtjate ning TA asutuste vahel või projekti tulemusi levitatakse laialdaselt ja avaldatakse trükis, antakse litsentse patentidele ja rakendatakse teisi sellesarnaseid meetmeid, võib toetuse määra suurendada kuni 10% abikõlblikest kulutustest.
(3) TA asutuse rakendusuuringu finantseerimisel toetusega on toetuse määr kuni 100% abikõlblikest kulutustest, kui finantseeritakse projekti:
1) mille tulemused on kõikidele soovijatele mittediskrimineerivatel alustel kättesaadavad;
2) millel on laiaulatuslik majanduslik mõju Eesti ettevõtjate konkurentsivõime tõstmisele.
(4) Kui TA asutuse rakendusuuringut finantseeritakse lisaks ka teistest riigi, kohaliku omavalitsuse või Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide vahenditest, ei tohi projekti välise finantseerimise osakaal ületada käesolevas paragrahvis sätestatud finantseerimise piirmäärasid.
§ 21. Rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringu finantseerimise piirmäärad ja tingimused
(1) Ettevõtja või TA asutuse rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringut finantseeritakse toetusega. Toetuse maksimaalne suurus ettevõtja või TA asutuse poolt teostatava eeluuringu finantseerimiseks on 200 000 Eesti krooni.
(2) Toetuse määr ettevõtja või TA asutuse poolt teostatava rakendusuuringu eeluuringu finantseerimisel on kuni 75% abikõlblikest kulutustest.
(3) Toetuse määr ettevõtja tootearenduse eeluuringu finantseerimisel on kuni 50% abikõlblikest kulutustest.
(4) Kui ettevõtja või TA asutuse rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringut finantseeritakse lisaks ka teistest riigi, kohaliku omavalitsuse või Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide vahenditest, ei tohi projekti välise finantseerimise osakaal ületada käesolevas paragrahvis sätestatud finantseerimise piirmäärasid.
§ 22. Oma- või kaasfinantseerimine
(1) Ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse finantseerimisel on taotleja minimaalne oma- või kaasfinantseering sõltuvalt §-s 19 toodud tingimustest vähemalt 25% abikõlblikest kulutustest.
(2) TA asutuse rakendusuuringu finantseerimisel on taotleja minimaalne oma- või kaasfinantseering sõltuvalt § 20 lõikes 2 toodud tingimustest vähemalt 25% abikõlblikest kulutustest. Paragrahvi 20 lõike 3 tingimuste kohaldumisel ei ole oma- või kaasfinantseering vajalik.
(3) Rakendusuuringu eeluuringu finantseerimisel on taotleja minimaalne oma- või kaasfinantseering sõltuvalt §-s 21 toodud tingimustest vähemalt 25% abikõlblikest kulutustest ja tootearenduse eeluuringu finantseerimisel on taotleja minimaalne oma- või kaasfinantseering sõltuvalt §-s 21 toodud tingimustest vähemalt 50% abikõlblikest kulutustest.
§ 23. Taotluse finantseerimise kord
(1) Toetuse väljamaksed tehakse toetuse saajale vastavalt rahandusministri 11. märtsi 2004. a määrusele nr 31 «Struktuuritoetuse väljamaksmise kord» (RTL 2004, 27, 448) «Struktuuritoetuse seaduse» § 11 lõike 2 punkti 2 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale ja taotluse rahuldamise otsuses toodud tingimustele. Toetuse saaja esitab toetuse väljamaksmiseks vastavasisulise taotluse (edaspidi väljamakse taotlus).
(2) Toetuse väljastamine toimub üldjuhul etapiviisiliselt pärast etapis ettenähtud tegevuste elluviimist (edaspidi etapiviisiline makse). Juhul, kui taotlejal puuduvad vahendid etapi finantseerimiseks (välja arvatud oma- või kaasfinantseering), on alameetme raames lubatud ettemaksed või osalised ettemaksed vastavalt rahandusministri 11. märtsi 2004 määrusele nr 31 «Struktuuritoetuse väljamaksmise kord» (RTL 2004, 27, 448).
(3) Toetuse väljamaksete aluseks olevate kulutuste ning oma- või kaasfinantseeringu tõendamisel arvestatakse ainult raamatupidamise algdokumentide alusel ja pangaülekande teel tasutud kulutustega.
(4) Ettemakse tegemise eelduseks on toetuse saaja poolt väljamakse taotluse ja ettemaksevajadust tõendavate dokumentide koopiate esitamine sihtasutusele. Sihtasutus kontrollib väljamakse taotluse nõuetele vastavust.
(5) Osalise ettemakse väljamakse tegemise eelduseks on toetuse saaja poolt:
1) väljamakse taotluse ja toetuse saaja esindusõigusliku isiku poolt kinnitatud raamatupidamise algdokumentide koopiate esitamine sihtasutusele;
2) oma- ja kaasfinantseeringu teostamist tõendavate dokumentide koopiate esitamine sihtasutusele.
(6) Osalise ettemakse väljamakse puhul kontrollib sihtasutus oma- või kaasfinantseeringu tasumist tõendavate dokumentide ning väljamakse taotluse nõuetele vastavust.
(7) Ettemakse või osalise ettemakse väljamakse puhul teeb sihtasutus käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud kontrolli viie tööpäeva jooksul alates osalise ettemakse väljamakse taotluse esitamisest sihtasutusele.
(8) Ettemakse ja osalise ettemakse puhul esitab toetuse saaja sihtasutusele osalise ettemakse edasimaksmist tõendavad kuludokumendid nelja tööpäeva jooksul pärast osalise ettemakse laekumist.
(9) Etapiviisilise väljamakse tegemise eelduseks on toetuse saaja poolt:
1) väljamakse taotluse ja toetuse saaja esindusõigusliku isiku poolt kinnitatud raamatupidamise algdokumentide koopiate ning maksete toimumist tõendavate dokumentide esitamine sihtasutusele;
2) eelnevalt teostatud maksed tarnijale või tööde teostajale (sealhulgas käibemaks);
3) teostatud oma- või kaasfinantseering vähemalt etapi raames väljamaksmisele kuuluva summa suhtes projekti plaanis sätestatud oma- või kaasfinantseeringu proportsioonis;
4) § 24 lõikes 5 nimetatud aruannete kinnitamine sihtasutuse poolt.
(10) Etapiviisilise väljamakse puhul kontrollib sihtasutus peale projekti iga etapi lõppemist pärast etapiviisilise väljamakse taotluse ning § 24 lõikes 5 nimetatud aruandluse esitamist:
1) lõikes 8 nimetatud etapiviisilise väljamakse tegemise eelduste täitmist toetuse saaja poolt;
2) toetuse saaja poolt projekti raames teostatud tegevuste ja kulutuste vastavust projekti plaanile ja määrusele;
3) toetuse saaja poolt tehtud kulutuste otstarbekust ja vastavust määrusele;
4) väljastatud toetuse sihipärast kasutamist;
5) muid projekti etapi kestuse jooksul ilmnenud asjaolusid ja nende mõju projekti plaanis sätestatud projekti eesmärkide saavutamisele ja saavutamisega seotud riskidele.
(11) Juhul kui projektile on tehtud etapi käigus ettemakse või osaline ettemakse, kontrollib sihtasutus lisaks lõikes 9 nimetatule osalise ettemakse kasutamist ning sellega seotud dokumentatsiooni vastavust projekti plaanile.
(12) Sihtasutuse juhatus teeb pärast projekti iga etapi lõppemist lõikes 9 või 10 nimetatud kontrollimise tulemusel otsuse, kas:
1) jätkata projekti finantseerimist vastavalt algselt sätestatud projekti plaanile;
2) jätkata projekti finantseerimist, muutes algselt sätestatud projekti plaani või finantseerimise mahtu;
3) peatada projekti edasine finantseerimine;
4) peatada projekti edasine finantseerimine ja algatada toetuse saajale eraldatud rahaliste vahendite tagasinõudmine.
(13) Etapiviisilise väljamakse puhul teeb sihtasutuse juhatus lõigetes 9 ja 10 nimetatud kontrolli ja lõikes 11 nimetatud otsuse 42 tööpäeva jooksul alates etapiviisilise väljamakse taotluse ja § 24 lõikes 5 nimetatud aruandluse esitamisest sihtasutusele.
(14) Sihtasutus esitab makseasutusele toetuse väljamakse taotluse hiljemalt 20 tööpäeva jooksul pärast lõikes 11 nimetatud otsuse ja lõigetes 9 ja 10 nimetatud kontrolli tegemist.
§ 24. Toetatava projekti ajaline kestus ja aruandlus
(1) Projekti ajalise kestuse arvestus algab alates taotluse registreerimise hetkest või taotluses sisalduvast hilisemast tähtajast.
(2) Ettevõtja rakendusuuringu või tootearenduse ning TA asutuse rakendusuuringu maksimaalne tegevuste elluviimise lõppkuupäev on mitte hilisem kui 31. oktoober 2008. a.
(3) Rakendusuuringu või tootearenduse eeluuringu minimaalne ajaline kestus on üks kuu ja maksimaalne ajaline kestus kuus kuud.
(4) Projekt loetakse lõppenuks pärast lõpparuande heakskiitmist ja toetuse saajale viimase makse tegemist.
(5) Projekti iga etapi lõppedes esitab toetuse saaja ühe kuu jooksul projekti vahearuande ning pärast projekti lõppu kahe kuu jooksul projekti lõpparuande.
(6) Projekti vahe-, lõpp- ja elluviimise järgsed aruanded esitatakse sihtasutuse poolt välja töötatud vormidel, mis on kättesaadavad sihtasutuse veebilehel, vastavalt taotluse rahuldamise otsuses sätestatule.
(7) Vahearuanne koosneb kahest osast:
1) tegevusaruanne, milles esitatakse ülevaade teostatud tegevustest ja saavutatud tulemustest täistaotluses püstitatud eesmärkidega võrreldes ning antakse hinnang järgmise perioodi tegevuste ja võimalike muudatuste kohta;
2) finantsaruanne, milles esitatakse kokkuvõte kõikidest aruandeperioodil tehtud tegelikest kulutustest võrreldes planeeritud kulutustega koos erinevuste põhjendustega. Lisaks esitatakse prognoos järgmise perioodi eeldatavate muudatuste kohta.
(8) Lõpparuanne koosneb kahest osast:
1) tegevusaruanne, milles esitatakse kokkuvõte projekti käigus teostatud peamistest tegevustest ja olulisematest saavutatud tulemustest, samuti võrdlus täistaotluses kavandatud tegevuste ja püstitatud eesmärkidega;
2) finantsaruanne, milles esitatakse kokkuvõte kõigist projekti käigus tehtud tegelikest kulutustest võrreldes planeeritud kulutustega koos erinevuste põhjendustega.
2) tagama ettenähtud oma- või kaasfinantseeringu;
7) säilitama taotlusega, toetusega ja projekti teostamisega seonduvat dokumentatsiooni 31. detsembrini 2015. a;
8) kasutama toetuse eest soetatud vara (nii asju kui õigusi) sihtotstarbeliselt projekti teostamise ajal ja viie aasta jooksul arvates toetuse saajale viimase väljamakse tegemisest;
9) säilitama toetuse eest soetatud vara (asjad ja õigused) projekti teostamise ajal ja vähemalt viie aasta jooksul arvates toetuse saajale viimase väljamakse tegemisest;
14) järgima projektiga seotud hangete läbiviimisel «Riigihangete seaduses» (RT I 2000, 84, 534; 2001, 40, 224; 50, 284; 2002, 23, 131; 47, 297; 61, 375; 63, 387; 87, 505; 99, 577; 2003, 25, 153; 78, 521; 88, 591) kehtestatud nõudeid, kui toetuse saaja on ostja «Riigihangete seaduse» § 5 mõistes;
15) näitama toetuse kasutamisel, et tegemist on struktuuritoetusega, kasutades selleks ette nähtud sümboolikat;
17) viivitamatult kirjalikult informeerima kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada sihtasutuse või toetuse saaja poolt oma kohustuste täitmist, sealhulgas nime, aadressi ja seaduslike või volitatud esindajate muutumisest, ümberkujundamisest, pankroti väljakuulutamisest või likvideerija määramisest, tegevuse lõpetamisest jms ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud avalikus registris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
20) viivitamatult kirjalikult informeerima projekti teostamise ajal toetuse saaja omanike muutusest üle 5%, välja arvatud avalikult noteeritud ettevõtted;
§ 26. Sihtasutuse õigused
1) teostada kuludokumentide auditit ja riikliku järelevalve toiminguid vastavalt sihtasutuse ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vahelise halduslepingu sätetele;
2) kontrollida toetuse ning oma- või kaasfinantseeringu kasutamist;
3) nõuda taotluses sisaldunud projekti kestvuse, tegevuste, eesmärkide ja kulutuste kohta täiendavate andmete ja dokumentide esitamist, mis tõendavad projekti nõuetekohast teostamist ja toetuse saaja kohustuste nõuetekohast täitmist;
4) lõpetada toetuse väljamaksmine ning nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui toetuse saaja rikub «Struktuuritoetuse seaduses» või määruses sätestatud tingimusi või kaldub muul viisil kõrvale taotluses või taotluse rahuldamise otsuses sätestatust;
5) vähendada väljamakstava toetuse suurust proportsionaalselt toetuse saaja oma- või kaasfinantseeringu vähenemisel alla taotluse rahuldamise otsuses sätestatud määra;
13. aprilli 2004. a määruse nr 73
««Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtne programmdokument aastateks 2004–2006» meetme nr 2.3 «Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamine» osa «Teadus- ja arendustegevuse projektide toetamine» tingimused»


Piirikontrolli infosüsteemi põhimäärus – Riigi Teataja
Piirikontrolli infosüsteemi põhimäärus
Määrus kehtestatakse «Piirivalveseaduse» § 71 lõike 2 ning «Andmekogude seaduse» § 39 lõike 1 ja § 40 lõike 1 alusel.
§ 1. Piirikontrolli infosüsteemi asutamine
Määrusega asutatakse piirivalve infosüsteem ametliku nimetusega «Piirikontrolli infosüsteem PKIS» (edaspidi infosüsteem).
(1) Infosüsteemi asutamise eesmärk on piirikontrolli läbivate isikute ja sõidukite üle arvestuse pidamine ja kontrolli teostamine, et tagada riigi sisejulgeolek.
(2) Infosüsteemi andmeid kasutatakse piirikontrolli ja politsei tegevuse ning nendega seonduvate sündmuste analüüsimisel ja statistilistel eesmärkidel.
§ 3. Infosüsteemi kantud andmete õiguslik tähendus
(2) Infosüsteem on piiratud juurdepääsuga ning selle andmed on ainult ametialaseks kasutamiseks, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
Infosüsteemi vastutav töötleja on Piirivalveamet (edaspidi vastutav töötleja).
Infosüsteemi volitatud töötlejad on piirivalveasutused (edaspidi volitatud töötleja).
Infosüsteemi andmekategooriateks on:
(1) Infosüsteemi kantakse isiku piiriületuse kohta vaid alljärgnevad andmed:
13) tollideklaratsiooni number;
(2) Infosüsteemi kantakse maismaasõiduki piiriületuse kohta vaid alljärgnevad andmed:
(3) Infosüsteemi kantakse veesõiduki piiriületuse kohta vaid alljärgnevad andmed:
(4) Infosüsteemi kantakse õhusõiduki piiriületuse kohta vaid alljärgnevad andmed:
Infosüsteemi esitavad andmeid piirivalveasutused.
§ 11. Andmete infosüsteemi kandmise aluseks olevad dokumendid
Andmete infosüsteemi kandmise aluseks on järgmised dokumendid:
4) õhusõiduki ülddeklaratsioon.
(1) Infosüsteemi kantakse andmed vastavalt toimunud piiriületustele.
(2) Andmed kantakse infosüsteemi isiku või sõiduki piirikontrolli käigus.
(1) Ametnik vastutab tema poolt infosüsteemi kantud andmete õigsuse eest andmete infosüsteemi kandmise ajal.
(2) Kui vastutav töötleja tuvastab infosüsteemis ebaõigeid andmeid või teavitatakse teda sellest, on ta kohustatud need andmed parandama hiljemalt 5 tööpäeva jooksul vastava teate saamisest.
§ 14. Infosüsteemi andmetele juurdepääs
(2) Infosüsteemis olevatele andmetele on juurdepääs vastutava ja volitatud töötleja ametnikel nende teenistusülesannetega määratud ulatuses ja viisil.
(3) Infosüsteemi andmetele on juurdepääs nendele seadusega pandud ülesannete täitmiseks:
1) Kaitsepolitseiametil kõigi andmekategooriate andmetele;
2) politseiasutustel kõigi andmekategooriate andmetele;
3) Kodakondsus- ja Migratsiooniametil isiku piiriületuse andmetele;
4) Maksu- ja Tolliametil kõigi andmekategooriate andmetele;
5) prokuratuuril kõigi andmekategooriate andmetele;
6) Välisministeeriumil ja tema allasutustel isiku piiriületuse andmetele;
7) Statistikaametil kõigi andmekategooriate koondandmetele.
(4) Infosüsteemile juurdepääs on isikul, kes teostab infotehnoloogilisi arendus- ja hooldustöid vastavalt vastutava töötlejaga sõlmitud lepingus sätestatud tingimustel, ulatuses ja korras.
§ 15. Infosüsteemist andmete väljastamine
(1) Andmete väljastamine toimub Piirivalveameti peadirektori poolt kehtestatud korras ja infosüsteemist väljastatakse andmeid:
§16. Andmete edastamine välisriigile
(1) Isikuandmete töötlemisel peab vastutav töötleja tagama «Isikuandmete kaitse seaduse» ja «Andmekogude seaduse» nõuete järgimise.
(2) Infosüsteemi turvaklass on K2 T2 S1 R1, andmete kaitsmiseks rakendatakse organisatsioonilisi, füüsilisi ja infotehnoloogilisi turvameetmeid.
(3) Infosüsteemi kasutamise õigus antakse üksnes neile ametnikele, kellel see on vajalik teenistuskohustustest tulenevalt.
(5) Infosüsteemi kasutamise õiguspärasust kontrollitakse tarkvaraliselt. Iga infosüsteemi tehtud päringu või kande (andmete lisamine, muutmine, sulgemine või kustutamine) kohta säilitatakse vähemalt järgmised andmed:
ANDMETE SÄILITAMINE, JÄRELEVALVE INFOSÜSTEEMI PIDAMISE ÜLE, INFOSÜSTEEMI RAHASTAMINE JA LIKVIDEERIMINE
(1) Infosüsteemi kantavate andmete säilitamise aeg on 10 (kümme) aastat.
§ 19. Järelevalve infosüsteemi pidamise üle
(2) Järelevalvet teostama volitatud isikul on õigus tutvuda infosüsteemi kantud andmete ja nende alusdokumentidega, siseneda ruumidesse, kus andmeid töödeldakse või kus paiknevad nende töötlemiseks kasutatavad seadmed, ja saada vastutavalt töötlejalt teavet andmete väljastamise ja kasutamise kohta.
(3) Puuduste ilmnemisel on infosüsteemi vastutav töötleja kohustatud likvideerima järelevalvet teostanud isikute ettekirjutustes kajastatud puudused nende poolt määratud tähtajaks.
§ 20. Infosüsteemi rahastamine
§ 21. Infosüsteemi likvideerimine


text:
Kehtna valla kaugküttepiirkond – Riigi Teataja
Kehtna valla kaugküttepiirkond
Kehtna valla kaugküttepiirkond - sisukord
§ 1 Kehtna valla kaugkütte piirkonnad
§ 2 Kaugkütte üldised kvaliteedinõuded
§ 4 Võrgust eraldumine
§ 5 Võrguettevõtja arenduskohustus
RT IV, 01.03.2014, 21
Vastu võetud 19.02.2014 nr 9
§ 1. Kehtna valla kaugkütte piirkonnad
(1) Kaugküttepiirkond on üldplaneeringu alusel kindlaksmääratud maa-ala, millel asuvate tarbijapaigaldiste varustamiseks soojusega kasutakse kaugkütet.
(2) Eesmärgiga tagada kindel, usaldusväärne, efektiivne, põhjendatud hinnaga ning keskkonnanõuetele ja tarbijate vajadustele vastav soojusvarustus, on Kehtna vallas vastavalt üldplaneeringule kaugküttepiirkonnad:
1) Kehtna aleviku administratiivpiiridesse jääv maa-ala;
2) Kaerepere aleviku administratiivpiiridesse jääv maa-ala.
§ 2. Kaugkütte üldised kvaliteedinõuded
(1) Soojusettevõtja on kohustatud tagama tema omandis või valduses oleva kaugküttevõrguga ühendatud tarbijate pideva varustamise vajalikus koguses soojusega vastavalt nende vahel sõlmitud soojuse müügilepingule.
(2) Soojuse müügilepingus ettenähtud soojuskoormuse tagamiseks peab soojusallikast väljastatav temperatuurigraafik ja hüdrauliline režiim lähtuma välisõhutemperatuurist, tuule kiirusest ning soojusvõrgu inertsist.
(3) Kaugküttepiirkonnas tegutsev soojusettevõtja on kohustatud tagama reservkütuse olemasolu.
(4) Soojusettevõtja on kohustatud kõrvaldama lühima võimaliku ajaga tehnilised avariid oma teeninduspiirkonnas, mis takistavad soojuse edastamist tarbijaile ning andma informatsiooni avarii likvideerimise kohta tarbija nõudmisel.
(1) Kaugküttepiirkonnas on võrguga liitumine kohustuslik kõigile kaugküttepiirkonnas asuvatele isikutele, kelle omandis või valduses on ehitatav või rekonstrueeritav tarbijapaigaldis soojusega varustamiseks, välja arvatud käesolevas paragrahvis nimetatud erandjuhud.
(2) Kaugküttepiirkonnas võivad tarbijad lisaks kaugküttevõrgust saadavale soojusele osta ka kütusevabadest ja taastuvatest allikatest muundatud soojusenergiat selle tootjatelt.
(3) Isikud, kes kaugküttepiirkonda jääval maa-alal kaugküttepiirkonna määramise ajal ei kasuta kaugkütet, ei ole kohustatud liituma kaugküttevõrguga.
(4) Kaugküttepiirkonnas ehitatavate või rekonstrueeritavate ehitiste soojusega varustamisel lubatakse kasutada muid kütteviise alljärgnevate ehitiste korral:
1) ehitised, mille ühendamist ei võimalda võrgu tehnilised võimalused või mille võrku ühendamine seaks ohtu varasemate liitujate varustuskindluse;
2) ehitised, mille soojusega varustamiseks kasutatakse keskküttest loodussõbralikumaid kütteviise (maasoojus, päikese- ja tuuleenergia jne);
3) ehitised, mille ühendamine võrku ei ole majanduslikult põhjendatud või millele võrguühenduse ehitamine nõuab ebamõistlikult suuri kulutusi;
4) ajutised ehitised.
(5) Loa käesoleva paragrahvi lõikes 4 loetletud erisuste kasutamiseks annab Kehtna Vallavalitsus koos projekteerimistingimuste väljastamise või detailplaneeringu kehtestamisega.
(6) Liituja taotluse alusel väljastab võrguettevõtja võrguga liitumise tingimused.
(7) Võrguettevõtjal on õigus võtta liitujalt põhjendatud liitumistasu. Kui lepingujärgseid liitumise tingimusi muudetakse võrguettevõtja algatusel, tasub kulud võrguettevõtja. Võrguettevõtja võib võtta põhjendatud liitumistasu soojuse tarbimise tehniliste tingimuste muutmise eest, mis toimub tarbija algatusel.
§ 4. Võrgust eraldumine
(1) Võrgust eraldumiseks loetakse võrguühenduse alalist likvideerimist. Kaugküttevõrgust eraldumist on tarbijal õigustaotleda alljärgnevatel juhtudel:
1) võrgus olev ehitis lammutatakse;
2) ehitise rekonstrueerimise tulemusel võrgu tehniliste võimaluste puudumisel;
3) ehitise üleviimisel keskkonnasõbralikumale kütteviisile (maasoojus, päikese- ja tuuleenergia jne).
(2) Korterelamu puhul ei ole üksiku korteri eraldumine kaugküttesüsteemist lubatud.
(3) Eraldumist taotlev tarbija peab esitama võrguettevõtjale võrgust eraldumise põhjendatud taotluse kolmekuulise etteteatamisega.
(4) Võrguettevõtja esitab taotluse rahuldamisel taotlejale eraldumistingimused 30 päeva jooksul taotluse saamisest.
1) võrguühenduse likvideerimise aeg, arvestades, et see toimuks kuue kuu jooksul eraldumistaotluse esitamisest;
(6) Eraldumist taotlev tarbija peab tasuma võrguettevõtjale eraldumisega seotud põhjendatud kulud. Kõik kulud, mis on seotud kaugküttest loobumise ja alternatiivküttele üleminekuga, katab taotleja.
(7) Omavoliliselt tarbijapaigaldise väljalülitamisega (väljalõikamisega) tekitatud kahju võrguettevõtjale või teistele ühisomandis olevate tarbijapaigaldiste omanikele katab selle tekitaja seadusandlusega ettenähtud korras. Omavolilise eraldumise puhul peab tarbija taastama kaugküttesüsteemi endises ulatuses.
§ 5. Võrguettevõtja arenduskohustus
(1) Kaugküttepiirkonnas peab võrguettevõtja tagama tema omandis või valduses oleva võrgu toimimise ja korrasoleku ning arendama võrku selliselt, et oleks tagatud kaugküttepiirkonnas olevate tarbijapaigaldiste võrku ühendamine ja seal olevate tarbijate ja liitujate kvaliteedinõuetele vastava soojusega varustamine.
(2) Soojusettevõtja on kohustatud võrgu tehniliste võimaluste piires ja majandusliku põhjendatuse korral ühendama võrguga kõik tema võrgupiirkonnas asuvad liitumistaotluse esitanud tarbijapaigaldised, kui sellega ei seata ohtu varasemate liitujate varustuskindlus.
(3) Soojaettevõtja arendab oma tegevust eesmärgiga tagada energiaressursside kasutamine maksimaalselt võimaliku kõrge efektiivsusega. Soojaettevõte soodustab tarbijate tegevust kütuse ja energia säästmisel.
(4) Soojusettevõtja peab korraldama müüdava soojuse koguste mõõtmise ja pidama sellekohast arvestust.
(1) Kehtetuks tunnistatakse Kehtna Vallavolikogu 18.08.2009. a määrus nr 77 „Kehtna valla kaugküttepiirkondade määramine“.
(2) Kehtetuks tunnistatakse Kehtna Vallavolikogu 16.02.2010. a määrus nr 6 „Vallavolikogu 18.08.2009 määruse nr 77 „Kehtna valla kaugküttepiirkondade määramine“ muutmine“.
(3) Kehtetuks tunnistatakse Kehtna Vallavolikogu 19.10.2010. a määrus nr 15 „Volikogu 18.08.2009. a määruse nr 77 „Kehtna valla kaugküttepiirkondade määramine" muutmine“.
Määrus jõustub 20. märtsil 2014. a.
Katrin Velleste

matches:
§ 1
§ 2
§ 4
§ 5
§ 1
§ 2
§ 4
§ 5