Kriminaalmenetluse seadustiku § 385 p 26 põhiseaduspärasuse kontroll – Riigi Teataja
Kriminaalmenetluse seadustiku § 385 p 26 põhiseaduspärasuse kontroll
RT I, 15.05.2013, 3
Vastu võetud 10.05.2013
3-4-1-1-13
Eesistuja Märt Rask, liikmed Tõnu Anton, Eerik Kergandberg, Lea Kivi ja Jaak Luik
Tallinna Ringkonnakohtu 7. jaanuari 2013. a määrus kohtuasjas nr 1-10-11106
Tunnistada, et kriminaalmenetluse seadustiku § 385 p 26 oli Tallinna Ringkonnakohtu 7. jaanuari 2013. a määruse tegemise ajal põhiseadusega vastuolus osas, milles ei võimaldanud esitada määruskaebust maakohtu täitmiskohtuniku kriminaalmenetluse seadustiku § 428 lg 2 alusel tehtud määruse peale, millega pööratakse karistusseadustiku § 69 lg 6 järgi täitmisele üldkasuliku tööga asendatud vangistus.
1. Harju Maakohus tunnistas 25. oktoobri 2010. a otsusega Rodion Uzjakovi lühimenetluses süüdi karistusseadustiku (KarS) § 200 lg 2 p 7 järgi ja karistas teda vangistusega kaheks aastaks. KarS § 68 lg-1e 1 tuginedes arvestas kohus karistusaja hulka eelvangistuses viibitud 2 päeva ja luges ärakandmisele kuuluvaks karistuseks 1 aasta 11 kuud ja 28 päeva vangistust.
2. Kohus asendas KarS § 69 lg 1 alusel vangistuse 1436 tunni üldkasuliku tööga ja kohustas KarS § 69 lg 4 alusel R. Uzjakovi üldkasuliku töö tegemise ajal järgima kontrollnõudeid KarS § 75 kohaselt.
3. Kriminaalhooldaja esitas 30. oktoobril 2012 kohtule erakorralise ettekande taotlusega pöörata R. Uzjakovile mõistetud ja ärakandmata karistus täitmisele, kuna R. Uzjakov ei teinud üldkasulikku tööd koostatud ajakava järgi. Süüdimõistetu põhjendas kohustusest kõrvalehoidmist perekonna raske majandusliku olukorraga ja hõivatusega põhitöökohal.
4. Harju Maakohus pööras 27. novembri 2012. a määrusega KarS § 69 lg 6 ja kriminaalmenetluse seadustiku (KrMS) § 428 alusel R. Uzjakovile mõistetud vangistuse täitmisele. Kohtumääruse tegemise ajal oli R. Uzjakovil tegemata 636 üldkasuliku töö tundi, mis vastab 10 kuu ja 18 päeva pikkusele vangistusele. Harju Maakohus selgitas määruses, et tulenevalt KrMS § 385 p-st 26 ei saa KrMS § 428 alusel vangistuse täitmisele pööramise kohta tehtud määrust määruskaebe korras vaidlustada.
5. R. Uzjakovi kaitsja A. Liskmann esitas Harju Maakohtu määruse peale määruskaebuse, milles leidis, et KrMS § 385 p 26 on põhiseadusega vastuolus osas, milles ei võimalda esitada määruskaebust KrMS § 428 alusel süüdimõistetule mõistetud vangistuse täitmisele pööramise kohta tehtud määruse peale. Kaebuse esitaja palus tühistada maakohtu määrus ja peatada R. Uzjakovile üldkasuliku töö tegemise tähtaja kulgemine.
6. Tallinna Ringkonnakohus tunnistas 7. jaanuari 2013. a määrusega KrMS § 385 p 26 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles see ei võimalda esitada määruskaebust maakohtu täitmiskohtuniku KrMS § 428 alusel tehtud määruse peale, millega pööratakse tingimisi kohaldamata jäetud vangistus KarS § 69 lg 9 alusel täitmisele. Ringkonnakohus võttis määruskaebuse menetlusse, jättes põhiseadusvastase sätte kohaldamata, ja edastas määruse põhiseaduslikkuse järelevalve menetluse alustamiseks Riigikohtule. Ringkonnakohus leidis, et KarS § 69 lg 9 ja KrMS § 428 alusel tehtud määruste peale edasikaebeõiguse puudumine riivab ebaproportsionaalselt põhiseaduse (PS) § 24 lg-s 5 tagatud põhiõigust. Ringkonnakohus jättis R. Uzjakovi kaitsja määruskaebuse rahuldamata.
7. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium peatas 5. märtsi 2013. a määrusega kohtuasjas menetluse kuni kohtulahendi tegemiseni Riigikohtu üldkogu menetluses olnud kriminaalasjas nr 3-1-1-5-13.
8. Riigikogu põhiseaduskomisjon aktsepteeris Riigikohtu varasemaid otsuseid, millega KrMS § 385 p 26 on tunnistatud osaliselt põhiseadusvastaseks (Riigikohtu üldkogu 3. juuli 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-1-1-18-12 ja 13. novembri 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-1-1-45-12). Komisjon märkis siiski, et karistuse täitmisele pööramine ei ole uus iseseisev süüdimõistmine, vaid täitmiskohtunik pöörab täitmisele varasema kohtuotsusega mõistetud karistuse. Kohtuotsuse täitmisfaasis ei peaks olema edasikaebeõiguse riive ebaproportsionaalselt suur ega kaaluma üles kohtusüsteemi tõhususe eesmärki.
9. Õiguskantsler oli seisukohal, et KrMS § 385 p 26 on osas, milles välistab määruskaebuse esitamise KrMS § 428 alusel tehtud määruse peale, millega tühistatakse üldkasuliku töö kohaldamine ja pööratakse vangistus täitmisele, põhiseadusega vastuolus.
10. KrMS § 385 p 26 riivab PS § 15 lg 1 esimeses lauses tagatud põhiõigust ja PS § 24 lg-s 5 tagatud põhiõigust nende koostoimes. Riive põhiseaduspärasuse kontrollimisel tuleb arvestada PS § 15 lg 1 esimeses lauses riive eesmärgile seatud kõrgemaid nõudeid, milleks on mõne muu põhiõiguse või muu põhiseadusliku õigusväärtuse tagamine. Kohtusüsteemi efektiivsuse ning selle kaudu ühtlasi ka isikute õiguste parem kaitse on legitiimne eesmärk, kuid ei kaalu üles põhiõigustele KrMS § 385 p-st 26 tulenevat riivet.
11. Justiitsminister leidis, et KrMS § 385 p 26 on põhiseadusega vastuolus. Kuigi sätte eesmärgiks oli kiirendada kohtumenetlust, muuta seda efektiivsemaks ning säästa ressursse, on säte isiku õigusi liialt piirav. Olukorras, kus täitmiskohtuniku määrusega võetakse isikult vabadus, peaks isikul olema kaebeõigus. Justiitsministeerium valmistab ette eelnõu kriminaalmenetluse seadustiku muutmiseks, millega muu hulgas tunnistatakse KrMS § 385 p 26 kehtetuks.
12. Riigi peaprokurör oli seisukohal, et vaidlusalune säte on põhiseadusega vastuolus. Seadusandjal on võimalik menetlusökonoomilist eesmärki saavutada ka juhul, kui näiteks piirataks määruskaebeõigust vähem isiku õigusi riivavatel juhtudel, seetõttu ei pruugi vaidlustatud sättest tulenev piirang olla vajalik. Arvestades mõju, mille täitmiskohtuniku määrus toob kaasa süüdimõistetu õiguste jaoks, peab kõrgema astme kohtul olema võimalik kontrollida täitmiskohtuniku otsuste õigsust. Seetõttu ei ole täitmiskohtuniku KrMS § 428 alusel tehtud määruse peale määruskaebuse esitamise õiguse piirang mõõdukas.
13. Kriminaalmenetluse seadustiku § 385 p-s 26 on sätestatud:
[- - -]."
14. Tallinna Ringkonnakohus tunnistas 7. jaanuari 2013. a määrusega KrMS § 385 p 26 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles see ei võimalda esitada määruskaebust maakohtu täitmiskohtuniku KrMS § 428 alusel tehtud määruse peale, millega pööratakse tingimisi kohaldamata jäetud vangistus KarS § 69 lg 9 alusel täitmisele, ja edastas määruse põhiseaduslikkuse järelevalve menetluse alustamiseks Riigikohtule. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium peatas 5. märtsi 2013. a määrusega praeguses kohtuasjas menetluse kuni kohtulahendi tegemiseni Riigikohtu üldkogu menetluses olevas kriminaalasjas nr 3-1-1-5-13.
15. Riigikohtu üldkogu tunnistas 30. aprilli 2013. a otsusega kohtuasjas nr 3-1-1-5-13 põhiseadusvastaseks ja kehtetuks KrMS § 385 p 26 osas, milles see ei võimalda esitada määruskaebust maakohtu täitmiskohtuniku KrMS § 428 lg 2 alusel tehtud määruse peale, millega pööratakse KarS § 69 lg 6 järgi täitmisele üldkasuliku tööga asendatud vangistus.
16. Kolleegium ei pea vajalikuks korrata üldkogu 30. aprilli 2013. a otsuses kohtuasjas nr 3-1-1-5-13 toodud põhjendusi KrMS § 385 p 26 põhiseadusega vastuolu kohta. Tuginedes põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse § 15 lg 1 p-le 5 tunnistab kolleegium, et KrMS § 385 p 26 oli Tallinna Ringkonnakohtu 7. jaanuari 2013. a määruse tegemise ajal põhiseadusega vastuolus osas, milles ei võimaldanud esitada määruskaebust maakohtu täitmiskohtuniku KrMS § 428 lg 2 alusel tehtud määruse peale, millega pööratakse KarS § 69 lg 6 järgi täitmisele üldkasuliku tööga asendatud vangistus.
Märt Rask, Tõnu Anton, Eerik Kergandberg, Lea Kivi, Jaak Luik


Lindi Lasteaed-Algkooli põhimäärus – Riigi Teataja
Lindi Lasteaed-Algkooli põhimäärus
Lindi Lasteaed-Algkooli põhimäärus - sisukord
2 ÕPPE JA KAS VATUSE KORRALDUS
§ 7 Põhikooli õppe- ja päevakava ning kodukord
§ 8 Lasteaia õppe-, tegevus- ja päevakava ning kodukord
§ 12 Õppeaasta, õppepäev, õppetund, õppekoormus
§ 17 Haridusasutuse raamatukogu
§ 19 Lasteaialaste, õpilaste ning vanemate õigused ja kohustused
§ 24 Haridusasutuse töötajad
§ 26 Haridusasutuse vara
§ 27 Haridusasutuse eelarve
§ 29 Arengukava, sisehindamine ja järelevalve
§ 30 Haridusasutuse ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
§ 31 Haridusasutuse põhimääruse kehtestamine ja muutmine
RT IV, 02.05.2017, 1
Vastu võetud 13.04.2017 nr 10
Haridusasutuse nimetus on Lindi Lasteaed-Algkool, mille ingliskeelne vaste on Lindi Kindergarten Primary School
(1) Lindi Lasteaed-Algkool (edaspidi haridusasutus) on Audru Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav asutus, mis ühe asutusena tegutseb põhikooli ja lasteaiana.
(2) Haridusasutus loob võimalused põhihariduse omandamiseks I ja II kooliastmel ning alushariduse omandamiseks lasteaiarühmades.
(1) Haridusasutuse asukoht ja tegutsemiskoht on Lindi küla, Audru vald, Pärnu maakond.
(2) Haridusasutuse postiaadress on Lindi küla, Audru vald, 88302 Pärnu maakond.
(2) Haridusasutusel on oma lipp, logo, müts ja laul.
Lasteaia ülesanded on lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades:
2. peatükk ÕPPE JA KAS VATUSE KORRALDUS
§ 7. Põhikooli õppe- ja päevakava ning kodukord
(3) Põhikooli õppekava ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse andmiseks haridusasutuse hoolekogule ja õppenõukogule.
(7) Põhikoolil on kodukord, mille kehtestab direktor. Kodukord on õpilastele, vanematele ja haridusasutuse töötajatele täitmiseks kohustuslik.
§ 8. Lasteaia õppe-, tegevus- ja päevakava ning kodukord
(4) Lasteaial on lasteaia tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse koolieelse lasteasutuse riiklikku õppekava ning paikkonna kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteaia tegevus- ja päevakava kinnitab haridusasutuse direktor.
(5) Lasteaia igal rühmal on tegevus- ja päevakava, mille aluseks on lasteaia õppekava.
(6) Lasteaial on kodukord, mille koostab direktor ja esitab selle kinnitamiseks hoolekogule. Kodukord on lastele, vanematele ja haridusasutuse töötajatele täitmiseks kohustuslik.
(5) Haridusasutus võimaldab õpilastele ja lastele vajadusel logopeedilist abi.
§ 12. Õppeaasta, õppepäev, õppetund, õppekoormus
(4) Õppeperioodis on kokku vähemalt 175 õppepäeva.
(9) Õppetegevuste ning kooli õppekava toetavate õppekavaväliste tegevuste järjestus ja ajaline kestus määratakse kooli päevakavas.
(10) Haridusasutus võib suvevaheajal korraldada täiendava õppega seotud tegevusi.
(3) Põhikool väljastab õpilase või piiratud teovõimega õpilase vanema taotlusel õpilasele tasuta kooli õpilaspileti, mille vormi ja väljaandmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister.
(2) Õpitulemuste välishindamine toimub tasemetööde kaudu, mille koostamise, läbiviimise ja hindamise tingimused ja korra kehtestab haridus- ja teadusminister.
(3) Õpilast tunnustatakse haridus- ja teadusministri kehtestatud tingimustel ja korras kiitusega.
(5) Õppetulemuste kindlaksmääramine toimub hinnete, hinnangute, kokkuvõtvate hinnete ja riiklike tasemetööde põhjal.
§ 17. Haridusasutuse raamatukogu
(3) Haridusasutuse direktor võib vallavalitsuse nõusolekul moodustada pikapäevarühmi.
(4) Õpilase pikapäevarühma võtmise ja sealt väljaarvamise otsuse teeb vanema taotluse alusel haridusasutuse direktor.
(5) Õpilastel ja lasteaialastel on õigus kasutada õppekavavälises tegevuses tasuta oma haridusasutuse rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi ja muid vahendeid.
(6) Õppekavavälise tegevuse hinnakirja kehtestab vallavalitsus.
§ 19. Lasteaialaste, õpilaste ning vanemate õigused ja kohustused
(4) Õpilasel ja õpilase vanemal on õigus saada koolist teavet ja selgitusi koolikorralduse ja juhtimise ning õpilaste ja vanemate õiguste ning kohustuste kohta Eesti Vabariigi haridusseaduses, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses, käesolevas põhimääruses ja muudes õigusaktides ettenähtud korras.
(8) Haridusasutuse ja kodu koostöö korraldamiseks toimuvad vanemate koosolekud ja vajadusel üldkoosolekud ning õpetaja ja vanema vahelised vestlused lapse arengukirjeldusest.
(9) Lasteaialapse ja õpilase arengu toetamiseks korraldatakse temaga haridusasutuses vähemalt üks kord õppeaasta jooksul arenguvestlus, mille põhjal lepitakse kokku edasises õppes ja arengu eesmärkides. Arenguvestluse korraldamise tingimused ja korra kehtestab haridusasutuse direktor, esitades selle enne arvamuse andmiseks õppenõukogule ja hoolekogule.
2) astuda Eesti ja rahvusvaheliste organisatsioonide liikmeks või arendada nendega koostööd;
5) korraldab tugispetsialistide teenuse rakendamise, õpilaste, laste ja koolitöötajate vaimse ning füüsilise turvalisuse ja tervise kaitse ning vaimse ja füüsilise vägivalla ennetamise abinõude rakendamise, õpilaste, laste ja koolitöötajate kaitse hädaolukorras, õppenõukogu tegevust, õpetajate, ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vabade ametikohtade täitmiseks;
8) koostab lasteaia kodukorra ja esitab selle kinnitamiseks hoolekogule;
9) annab aru haridusasutuse hoolekogule;
10) kinnitab haridusasutuse töötajate koosseisu ning sõlmib, muudab ja lõpetab õpetajatega ja teiste haridusasutuse töötajatega töölepinguid;
11) kinnitab lasteaialapse toidukulu päevamaksumuse;
12) kutsub kokku haridusasutuse ja vanemate koostöö koordineerimiseks vähemalt üks kord aastas vanemate koosoleku;
13) esitab kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate haridusasutuse õppe- ja kasvatustegevusest, terviseedendamisest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest, samuti teatab kirjalikult haridusasutuse majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani tehtud ettekirjutusest.
14) täidab teisi seadusega või seaduse alusel õigusaktidega talle pandud ülesandeid.
(2) Õppenõukogu liikmeteks on haridusasutuse direktor, õpetajad, tugispetsialistid ja teised direktori nimetatud isikud.
(1) Haridusasutuse hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kuhu kuuluvad haridusasutuse pidaja esindaja, üks õppenõukogu esindaja, üks lasteaia õpetajate esindaja, kuus vanemate esindajat, kellest neli esindab põhikooli õpilaste ja kaks lastaialaste vanemaid, vilistlaste ning haridusasutust toetavate organisatsioonide esindajad.
16) annab arvamuse haridusasutuse ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise kohta;
17) ahendab hoolekogule õpilaste ja vanemate esitatud, õpetamist ja kasvatamist puudutavaid, vaidlusküsimusi;
18) täidab teisi seadusega või seaduse alusel antud õigusaktidega talle pandud ülesandeid ning teeb haridusasutuse pidajale ettepanekuid haridusasutusega seotud küsimuste paremaks lahendamiseks.
§ 24. Haridusasutuse töötajad
§ 26. Haridusasutuse vara
§ 27. Haridusasutuse eelarve
(3) Haridusasutus esitab oma tegevuse kohta aruandeid õigusaktidega kehtestatud ning haridusasutuses välja töötatud korras ja tähtaegadel.
§ 29. Arengukava, sisehindamine ja järelevalve
(3) Laste ja õpilaste arengut toetavate tingimuste ja haridusasutuse järjepideva arengu tagamiseks viiakse haridusasutuses üks kord haridusasutuse arengukava perioodi jooksul läbi sisehindamine.
§ 30. Haridusasutuse ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Haridusasutuse tegevuse korraldab ümber ja lõpetab vallavolikogu, kuulates enne ära hoolekogu arvamuse.
§ 31. Haridusasutuse põhimääruse kehtestamine ja muutmine
Käesoleva määrusega tunnistatakse kehtetuks Audru Vallavolikogu 2. juuni 2011 määrus nr 20 „Lindi Lasteaed-Algkooli põhimääruse kehtestamine“.
Määrus jõustub 1.septembril 2017


Kasvuettevõtja arenguplaani toetusmeetme tingimused – Riigi Teataja
Kasvuettevõtja arenguplaani toetusmeetme tingimused
Kasvuettevõtja arenguplaani toetusmeetme tingimused - sisukord
§ 4 Arenguplaan
§ 5 Mõisted
§ 6 Meetme raames toetatavad tegevused
§ 9 Toetuse piirsumma ja -määrad ning omafinantseering
§ 18 Taotluse hindamiskriteeriumid ja kord
§ 20 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine või kehtetuks tunnistamine
§ 21 Vaidemenetlus
§ 22 Toetuse väljamaksete tegemise tingimused ja kord
§ 23 Teabe ja aruannete esitamise tähtajad ja kord ning aruannete vormid
6 Toetuse saaja ja rakendusüksuse kohustused
§ 26 Rakendusüksuse õigused
§ 27 Majandus- ja kommunikatsiooniministri 23. septembri 2008. a määruse nr 81 „Arendustöötajate kaasamise toetamise tingimused ja kord” muutmine
§ 28 Majandus- ja kommunikatsiooniministri 16. juuni 2008. a määruse nr 52 „Teadmiste ja oskuste arendamise toetamise tingimused ja kord” muutmine
RT I, 25.04.2014, 3
Vastu võetud 10.12.2013 nr 76
RT I, 12.12.2013, 10
jõustumine 15.12.2013
21.04.2014 RT I, 25.04.2014, 1 28.04.2014
(1) Kasvuettevõtja arenguplaani toetusmeetme (edaspidi meede) tingimused on kehtestatud „Riiklike struktuurivahendite kasutamise strateegia 2007–2013” ja sellest tuleneva „Majanduskeskkonna arendamise rakenduskava” prioriteetse suuna „Ettevõtluse uuendus- ja kasvuvõime” eesmärkide elluviimiseks.
(2) Meetme raames antav toetus on vähese tähtsusega abi Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8), mõistes. Toetuse andmisel järgitakse konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut.
[RT I, 25.04.2014, 1 - jõust. 28.04.2014]
(3) Määrust ei kohaldata Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 1 lõikes 1 toodud tingimustel välistatud majandusvaldkondades tegutsevatele ettevõtjatele ja tegevustele, muu hulgas:
1) ettevõtjad, kes tegelevad Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete esmase tootmisega;
2) ettevõtjad, kes tegutsevad kalandus- ja vesiviljelusvaldkonnas, mida reguleeritakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 104/2000;
3) ettevõtjad, kes tegelevad Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 1 lõike 1 punktis c sätestatud tingimustel Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega;
4) Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 1 lõike 1 punktis d nimetatud ekspordiabi;
5) maanteetranspordiettevõtjale maanteevedudeks ettenähtud veokite soetamiseks vastavalt Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 3 punktidele 2 ja 3;
6) [kehtetu – RT I, 25.04.2014, 1 - jõust. 28.04.2014]
(4) Määrust ei kohaldata järgmiste tegevusalade projektidele:
1) taime- ja loomakasvatus, jahindus ja neid teenindavad tegevusalad;
2) metsamajandus ja metsavarumine ning kalapüük ja vesiviljelus;
3) hulgi- ja jaekaubandus, sealhulgas mootorsõidukite ja mootorrataste hulgi- ja jaemüük, välja arvatud mootorsõidukite ja mootorrataste hooldus ja remont;
4) kinnisvaraalane tegevus;
5) tubakatoodete tootmine;
6) hasartmängude ja kihlvedude korraldamine;
7) finants- ja kindlustustegevus.
(1) Meetme eesmärgiks on strateegilisel planeerimisel põhineva arenguplaani ja toote-, teenuse-, protsessi ja personaliarendustegevuse ning turundus- ja müügitegevuse kaudu kasvuettevõtja rahvusvahelise konkurentsivõime suurendamine. Toetuse andmise tulemusena:
1) kasvab lisandväärtus töötaja kohta;
2) areneb ja täiustub kasvuettevõtja ärimudel;
3) suurenevad kasvuettevõtja teadus- ja arendustegevuse (edaspidi TA) ja innovatsiooniinvesteeringud;
4) suureneb kõrge lisandväärtusega toodete ja teenuste osakaal kasvuettevõtja müügitulus;
5) kasvab kasvuettevõtja müügitulu.
(2) Arenguplaani elluviimise tulemusena kasvavad alates projekti alustamise aastast kuni projekti lõppemisele järgneva majandusaastani igas majandusaastas keskmiselt kasvuettevõtja kõik järgmised näitajad:
1) müügitulu vähemalt 10%;
2) lisandväärtus töötaja kohta vähemalt 10%;
3) TA investeeringud vähemalt 10%.
(1) Meetme rakendusasutus on vastavalt Vabariigi Valitsuse 19. aprilli 2007. a määrusele nr 111 „Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste määramine” Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (edaspidi rakendusasutus).
(2) Meetme rakendusüksuseks on vastavalt Vabariigi Valitsuse 19. aprilli 2007. a määrusele nr 111 „Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse andmist korraldavate asutuste määramine” Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (edaspidi rakendusüksus).
§ 4. Arenguplaan
(1) Arenguplaan on ettevõtja poolt koostatud ettevõtja arengut mõjutavate kõikide tegevuste (sealhulgas ettevõtja omavahendite, pangalaenude, antud meetme ja muude avaliku sektori vahendite kaudu rahastatavate tegevuste) ja eesmärkide (sealhulgas vahe-eesmärgid) kogum.
(2) Arenguplaan koostatakse rakendusüksuse poolt kinnitatud vormis.
(3) Arenguplaani kinnitab rakendusüksus.
§ 5. Mõisted
1) väike- ja keskmise suurusega ettevõtja (edaspidi VKE) on Euroopa Komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008 asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (ELT L 214, 9.08.2008, lk 3–47) lisa 1, või mis tahes teise määruse, mis asendab nimetatud määrust, kriteeriumitele vastav ettevõtja;
2) väikeettevõtja on Euroopa Komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008/EÜ lisa 1, või mis tahes teise määruse, mis asendab nimetatud määrust, kriteeriumitele vastav ettevõtja;
3) keskmise suurusega ettevõtja on Euroopa Komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008/EÜ lisa 1, või mis tahes teise määruse, mis asendab nimetatud määrust, kriteeriumitele vastav ettevõtja, mis ei ole mikro- ega väikeettevõtja;
4) kasvuettevõtja (edaspidi ettevõtja)on ettevõtja, kelle tegevus on suunatud meetme eesmärkide täitmisele. Ettevõtja on vähemalt kolm aastat tegutsenud kümne või enama töötajaga VKE, kelle viimase majandusaasta ekspordi müügitulu on suurem kui 200 000 eurot ja väiksem kui 1 250 000 eurot ning viimase majandusaasta lisandväärtus töötaja kohta ületab Statistikaameti andmete kohaselt Eesti keskmist lisandväärtust töötaja kohta ning kelle viimase majandusaasta müügitulu on väiksem kui 50 miljonit eurot;
5) e-teenindus on rakendusüksuse veebilehel asuv portaal, mille kasutamiseks sõlmib toetuse taotleja (edaspidi taotleja) esindusõiguslik isik e-teeninduse kasutamise lepingu ning mille kohustuslikud tingimused on taotlejale kättesaadavaks tehtud rakendusüksuse e-teeninduse portaalis.
§ 6. Meetme raames toetatavad tegevused
(1) Meetme raames toetatakse järgmiseid §-s 2 sätestatud toetuse andmise eesmärgi ja arenguplaani eesmärkide saavutamisele suunatud tegevusi:
1) ettevõtja personaliarendustegevuste läbiviimine;
2) ettevõtja protsesside arendamisega seotud tegevuste läbiviimine;
3) ettevõtja toote- ja teenusearendamise läbiviimine;
4) ettevõtja müügi- ja turundustegevuste läbiviimine.
(2) Ettevõtja personaliarendustegevuste läbiviimise raames toetatakse:
1) töötajate arendamist;
2) uue töötaja värbamist ja rakendamist, kui töötaja tööülesanded on arenguplaanist nähtuvalt otseselt seotud ettevõtja arenguplaani elluviimisega;
3) ettevõtjaga hiljemalt taotluse esitamise ajaks töölepingu sõlminud töötaja rakendamist, kui arenguplaan näeb ette selle töötaja asumist uuele, keerukamate tööülesannete täitmist eeldavale ja arenguplaani elluviimisega seotud töökohale.
(3) Meetme raames ei toetata müügi- ja turundustööga otseselt seotud töötajate värbamist ja rakendamist.
(1) Meetme raames on abikõlblikud kulud, mis on abikõlblikud vastavalt Vabariigi Valitsuse 31. jaanuari 2007. a määrusele nr 26 „Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse kulude abikõlblikkuse või mitteabikõlblikkuse määramise tingimused ja kord” (edaspidi abikõlblikkuse määrus) ja antud meetmele.
(2) Meetme raames on abikõlblikud järgmised §-s 6 sätestatud tegevuste elluviimisega seotud kulud vastavalt §-s 9 sätestatud piirmääradele ja taotluse rahuldamise otsuses, meetme tingimustes ja muudes õigusaktides sätestatud korrale:
1) projekti elluviivate töötajate personalikulu vastavalt abikõlblikkuse määruse § 3 lõike 2 punktidele 1, 2, 33 ja 34;
2) projekti elluviivate töötajate lähetustega seotud sõidu- ja majutuskulud;
3) müügi- ja turundustegevuse arendamisega seotud kulud;
4) otseselt toote- ja teenusearendamiseks vajaminevad kulud sisseostetavatele teenustele, tehnilisele teabele, sisseostetud või litsentseeritud tööstusomandile, materjalile ja tarvikutele;
5) protsesside arendamisega seotud kulud, sealhulgas tootlikkuse tõstmiseks vajamineva immateriaalse vara soetamise kulud.
(3) Tootlikkuse tõstmiseks vajamineva immateriaalse vara soetamise kulude maksimaalne summa ühe projekti kohta on kuni 20 000 eurot.
(4) Projekti elluviivate töötajate lähetustega seotud sõidu- ja majutuskulud hüvitatakse standardiseeritud ühiku hinna alusel vastavalt määruses lisas esitatud tingimustele.
(5) Ettevõtja müügi- ja turundustegevuste läbiviimise raames on abikõlblikud uuele turule sisenemisel tehtavad ühekordse iseloomuga kulud, mis ei ole seotud eksporditavate koguste, sihtturul turundusvõrgu loomise või arendamisega ning pole eksportimisega seotud jooksvad kulud.
(6) Käibemaks on abikõlblik, kui on võimalik näidata, et vastavalt käibemaksu reguleerivatele õigusaktidele ei ole projekti raames tasutud käibemaksu õigust sisendkäibemaksuna maha arvata ega tagasi taotleda ning käibemaksu ei hüvitata ka muul moel.
(7) Abikõlblike kulude tõendamisel arvestatakse ainult raamatupidamise algdokumentide alusel ja pangaülekande teel tasutud kuludega.
(8) Kõik toetatavad kulud peavad olema põhjendatud, läbipaistvad ning otseselt seotud meetme ja arenguplaani eesmärkide elluviimisega.
(9) Abikõlblike kulude hulka ei arvata tehinguid taotleja ja taotlejas osalust omavate isikute ja tarnijate või tarnijas osalust omavate isikute vahel, kes on tulumaksuseaduse §-s 8 sätestatud tähenduses seotud isikud.
(10) Toetatavate kulude hulka võib arvata abikõlblikke kulusid, mille aluseks olevad tegevused ning vastavad kulud on tehtud taotluse rahuldamise otsuses nimetatud abikõlblikkuse perioodil ning abikõlblikke kulusid, mis on tehtud 45 päeva jooksul pärast abikõlblikkuse perioodi lõppu tingimusel, et tegevused on tehtud abikõlblikkuse perioodil.
(1) Projekti tegevuste abikõlblikkuse periood algab taotluse rakendusüksusele esitamise kuupäevast või taotluses märgitud ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud hilisemast kuupäevast ning lõpeb taotluses märgitud ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 30. septembril 2015. a.
(2) Toetuse saaja võib taotleda projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamist §-s 20 sätestatud korras, kui projekti elluviimisel on ilmnenud toetuse saajast sõltumatud asjaolud ja tingimusel, et projekti tegevused on planeeritud lõpetada hiljemalt 2015. aasta 30. septembriks. Kui projekti abikõlblikkuse perioodi pikendamise taotlus on rahuldatud, loetakse projekti ajalise kestuse lõpuks taotluse rahuldamise otsuse muutmise otsuses sätestatud kuupäev.
§ 9. Toetuse piirsumma ja -määrad ning omafinantseering
(1) Toetuse maksimaalne summa on 200 000 eurot taotleja kohta.
(2) Maksimaalne toetuse summa iga üksikule § 6 lõike 1 punktides 1–4 sätestatud tegevusele on 100 000 eurot.
(3) Toetuse osakaal projekti abikõlblike kulude kogumaksumusest on:
1) väikeettevõtjast toetuse saaja kohta kuni 45%;
2) keskmise suurusega ettevõtjast toetuse saaja kohta kuni 35%.
(4) Projekti omafinantseering on see osa projekti abikõlblikest kuludest, mida toetusest ei finantseerita.
(2) Taotluste vastuvõtmise alustamisest, lõpetamisest või peatamisest annab rakendusüksus teada oma veebilehel ja üleriigilise levikuga päevalehes.
(3) Toetuse taotlemise eeltingimuseks on ettevõtjale läbi viidud ülddiagnostika ning selle alusel koostatud ettevõtja arenguplaani olemasolu.
(4) Enne arenguplaani koostamist ja toetuse taotluse esitamist viib rakendusüksus läbi ettevõtja ülddiagnostika. Ülddiagnostika abil kaardistatakse ettevõtja hetkeolukord, arenguvajadused ja arengut takistavad tegurid.
(5) Ülddiagnostika alusel töötatakse välja ettevõtja arenguplaan.
(6) Toetuse taotlemiseks peab taotleja läbima eelnõustamise.
(7) Eelnõustamise käigus koostab ettevõtja koostöös rakendusüksusega ülddiagnostika tulemustele toetuva arenguplaani ja arenguplaani elluviimise ajakava. Rakendusüksus nõustab ettevõtjat arenguplaani, ajakava koostamisel ja teiste taotlemisega seotud dokumentide ettevalmistamisel ning hindab ettevõtja arenguplaani ja kavandatava projekti vastavust meetme eesmärkidele. Rakendusüksus kinnitab arenguplaani enne taotluse esitamist. Eelnõustamise käigus selgitatakse välja arenguplaani elluviimiseks vajaliku täiendava nõustamise ja ekspertiisi vajadus.
(8) Eelnõustamise läbimiseks esitab taotleja e-teeninduse kaudu eelnõustamise taotluse.
(9) Taotlus koos nõutud dokumentidega toetuse saamiseks esitatakse rakendusüksusele e-teeninduse kaudu rakendusüksuse poolt kinnitatud taotlusvormil. Taotluse allkirjastab taotleja esindusõiguslik isik.
(10) Taotluste vastuvõtmise võib peatada sihtasutuse otsusega, kui meetme rahastamise eelarve jääk saab võrdseks menetluses olevate, kuid veel otsustamata taotluste mahuga.
(1) Taotlejaks võib olla Eesti äriregistrisse kantud äriühing, kes on määruse § 5 punktis 4 sätestatud kasvuettevõtja.
1) taotleja on tasunud riiklikud maksud. Maksuvõla ajatamise korral peavad maksud olema tasutud ajakava kohaselt. Taotleja on taotluse esitamise hetkeks täitnud nõuetekohaselt maksukorralduse seaduses sätestatud maksudeklaratsioonide esitamise kohustuse;
2) taotleja või tema üle valitsevat mõju omava isiku suhtes ei ole algatatud saneerimis-, likvideerimis- või pankrotimenetlust ega kuulutatud välja pankrotti;
3) taotleja netovara vastab äriseadustiku nõuetele ning selle suurendamiseks või vähendamiseks tehtud otsuse korral peab vastav registrikanne äriregistris olema tehtud taotluse esitamise hetkeks;
4) taotleja juriidilisest isikust aktsionärid või osanikud, kelle summaarne osalus ületab 5% aktsia- või osakapitalist, välja arvatud avalikult noteeritud ettevõtjad, peavad olema registreeritud kas Eestis või territooriumil, mida ei loeta madala maksumääraga territooriumiks tulumaksuseaduse tähenduses, või Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millel on kehtiv assotsieerumisleping Euroopa Liiduga;
5) taotlejal on nõutavad vahendid projekti omafinantseerimiseks vastavalt §-s 9 sätestatud piirmääradele ja tingimustele;
6) Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1047/2013 kohaselt taotlejale antud vähese tähtsusega abi koos meetme raames taotletava toetusega ja käesolevas paragrahvis nimetamata Euroopa Komisjoni määruste kohaselt antud vähese tähtsusega abiga ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 200 000 eurot;
7) maanteetranspordi valdkonnas tegutseva ning rendi või tasu eest kaupu vedava taotleja puhul ei tohi talle mis tahes kolme majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi ületada koos meetme raames taotletava toetusega 100 000 eurot;
8) juhul kui taotleja on saanud vähese tähtsusega abi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.04.2012, lk 8‒13) mõistes, ei tohi talle käesoleva ja kahe eelneva majandusaasta jooksul Euroopa Komisjoni määruse nr 360/2012 ja Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 alusel antud vähese tähtsusega abi koos meetmest taotletava toetusega ületada 500 000 eurot.
(3) Juhul kui taotleja on rakendusüksuselt varem saanud toetust perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse või perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduses (edaspidi struktuuritoetuse seadus) sätestatud korras või muudest riigieelarvelistest vahenditest, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed olema taotluse esitamise hetkeks tehtud tähtaegselt ja nõutud summas.
1) esitama rakendusüksuse nõudmisel taotleja ja taotluse kohta lisateavet rakendusüksuse poolt nõutud vormis ja tähtajal;
2) võimaldama kontrollida taotluse ja taotleja vastavust nõuetele, sealhulgas teha paikvaatlust ning teostada esitatud andmete õigsuse kontrolli;
3) teavitama viivitamata rakendusüksust taotluses esitatud andmetes toimunud muudatustest või ilmnenud asjaoludest, mis võivad mõjutada taotluse kohta otsuse tegemist;
4) teavitama viivitamata rakendusüksust projektiga seotud andmete muudatustest või ilmnenud asjaoludest, mis võivad mõjutada projekti eesmärkide elluviimist;
5) tõendama rakendusüksuse nõudmisel meetme tingimustes ettenähtud omafinantseeringu või muude vahendite või dokumentide olemasolu;
(1) Taotluses sisalduv projekt peab vastama meetme ja ettevõtja arenguplaani eesmärkidele.
1) taotlus on esitatud käesolevas määruses ettenähtud korras ja vormis;
2) toetust taotletakse §-s 6 sätestatud toetatavatele tegevustele;
3) taotletava toetuse suurus ei ületa §-s 9 sätestatud toetuse piirsummat ja -määra;
5) taotlus on allkirjastatud taotleja esindusõigusliku isiku poolt.
1) ettevõtja üldandmed, sealhulgas ärinimi, äriregistri kood, käibemaksukohustuslase number, asukoha aadress, telefoninumber, e-posti aadress, pangarekvisiidid, esindusõigusliku isiku andmed, projektijuhi andmed, aktsionäride või osanike andmed, põhitegevusala ning selle lühikirjeldus ja projekti eesmärk;
2) ettevõtja andmed tähtsamate majandusnäitajate kohta projekti alustamise aastale eelnenud majandusaastal, sealhulgas ekspordimüügitulu (turgude lõikes), ärikasum või -kahjum, aruandeaasta kulum, tööjõukulud, töötajate keskmine arv, investeeringud TA tegevusse;
3) ettevõtja prognoosid majandusnäitajate kohta projekti alustamise majandusaastast kuni arenguplaani lõppemisele järgneva aastani;
4) ülddiagnostika raport;
5) arenguplaan;
6) ettevõtja viimase majandusaasta aruande koopia (auditeerimise kohustusega taotleja korral koos audiitori otsusega) juhul, kui aruanne ei ole äriregistris kättesaadav;
7) ettevõtja jooksva majandusaasta bilanss ja kasumiaruanne, mis ei ole taotluse esitamise hetkel vanemad kui kaks kuud;
8) meetmest toetatavate tegevuste projektiplaan;
9) projektijuhi ja rakendusüksuse nõudmisel projekti elluviivate meeskonna liikmete elulookirjeldused;
10) ettevõtja kinnitus, kui ettevõtja juriidilisest isikust aktsionäride või osanike summaarne osalus ületab 5% aktsia- või osakapitalist, välja arvatud avalikult noteeritud ettevõtjad, et ettevõtja juriidilisest isikust aktsionärid või osanikud on registreeritud kas Eestis või territooriumil, mida ei loeta madala maksumääraga territooriumiks tulumaksuseaduse tähenduses, või Euroopa Liidu liikmesriigis või riigis, millel on kehtiv assotsieerumisleping Euroopa Liiduga;
11) vähemalt kolm omavahel sõltumatu pakkuja poolt koostatud ja sisu poolest võrreldavat hinnapakkumist koos teostatavate tegevuste lühikirjeldusega, juhul kui tehingu summa käibemaksuta ületab 6400 eurot ning taotleja ei pea järgima riigihangete seadust. Juhul kui kolme sõltumatut hinnapakkumist ei ole võimalik esitada või kui odavaimat pakkumist ei valita, tuleb taotlusele lisada põhjendus;
12) volikiri, kui taotleja esindusõiguslik isik tegutseb volituse alusel;
13) rakendusüksuse nõudmisel andmed varem antud vähese tähtsusega abi kohta, sealhulgas andmed abimeetme, abi andja, abi saamise aja ja suuruse kohta.
(1) Rakendusüksus teostab taotleja ja tema poolt esitatud taotluse suhtes järgmisi toiminguid: taotleja eelnõustamine, taotluse registreerimine, läbivaatamine, selgituste ja lisainformatsiooni või taotluse täienduste või muudatuste küsimine, taotluse ja taotleja nõuetele vastavaks või mittevastavaks tunnistamine, nõuetele vastavaks tunnistatud taotluse ja taotleja hindamine ning taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine.
(2) Rakendusüksus võib taotluse menetlemise käigus nõuda taotlejalt selgitusi ja lisainformatsiooni taotluses esitatud andmete kohta või taotluse täiendamist või muutmist, kui ta leiab, et isiku taotlus ei ole piisavalt selge, näidates ühtlasi, millised asjaolud vajavad täiendavat selgitamist, täiendamist või lisainformatsiooni.
(3) Rakendusüksusel on õigus teha taotlejale ettepanek muuta taotletud toetuse summat ja projekti tegevusi tingimusel, et saavutatakse taotluses sisalduva projekti eesmärgid ning toetuse summa ei suurene.
(4) Taotluse menetlemise tähtaeg on 63 tööpäeva alates taotluse registreerimisest. Taotluse menetlemise tähtaega võib pikendada kuni 10 tööpäeva, kui on tekkinud vajadus täiendava ekspertiisi järele.
(5) Hetkest, mil registreeritud taotluste, mille kohta ei ole tehtud taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust, taotletav rahaline summa saab võrdseks või ületab taotluste rahastamise eelarve vaba jääki, menetletakse taotlusi nende esitamise järjekorras.
(1) Taotluse esmase läbivaatamise tähtaeg on kolm tööpäeva alates taotluse registreerimisest. Taotluse läbivaatamise käigus kontrollitakse, kas taotlus on täidetud nõuetekohaselt ja laekunud koos nõutud dokumentidega.
(2) Juhul kui taotluses ei esine puudusi või kui ilmneb § 14 lõikes 5 nimetatud asjaolu, teatatakse taotlejale taotluse registreerimisest ja § 14 lõikes 5 nimetatud asjaolust kolme tööpäeva jooksul pärast taotluse läbivaatamist.
(3) Juhul kui taotluse läbivaatamisel avastatakse selles esinevad puudused, teatatakse sellest viivitamata taotlejale ja antakse puuduste kõrvaldamiseks kuni 10-tööpäevane tähtaeg, mille võrra pikeneb taotluse menetlemise tähtaeg.
(4) Rakendusüksus teeb taotluse rahuldamata jätmise otsuse, kui taotleja ei ole lõikes 3 nimetatud tähtaja jooksul puudusi kõrvaldanud.
(1) Taotleja tunnistatakse nõuetele vastavaks juhul, kui on täidetud kõik §-s 11 sätestatud taotlejale esitatud nõuded.
(2) Taotleja nõuetele mittevastavaks tunnistamise korral teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata.
(1) Taotlus tunnistatakse nõuetele vastavaks, kui on täidetud kõik käesolevas määruses sätestatud taotlusele esitatud nõuded.
(2) Taotlust ei tunnistata nõuetele vastavaks juhul, kui taotlus ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele ja esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) taotlus ei vasta määruses taotlusele esitatavale nõudele ning puudust ei ole võimalik § 15 lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul kõrvaldada;
2) taotleja ei ole § 15 lõike 3 alusel määratud tähtaja jooksul taotluses esinevaid puudusi kõrvaldanud;
3) taotluses on esitatud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või taotleja mõjutab pettuse või ähvardusega või muul õigusvastasel viisil taotluse menetlemist;
4) taotleja ei võimalda kontrollida taotluse vastavust nõuetele või teha paikvaatlust.
(3) Taotluse nõuetele mittevastavaks tunnistamise korral teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse taotlust sisuliselt hindamata.
§ 18. Taotluse hindamiskriteeriumid ja kord
(1) Nõuetele vastavaks tunnistatud taotlust hinnatakse vastavalt rakendusüksuse kinnitatud hindamismetoodikale. Hindamismetoodika peab rakendusüksus enne kinnitamist kooskõlastama rakendusasutusega.
(2) Rakendusüksusel on õigus moodustada taotluse hindamiseks nõuandvaid hindamiskomisjone ning kaasata taotluse hindamiseks eksperte. Hindamiskomisjonide moodustamise ja koosseisu peab rakendusüksus eelnevalt kooskõlastama rakendusasutusega.
(3) Taotluste hindamismetoodika ja hindamiskomisjoni koosseis tehakse kättesaadavaks rakendusüksuse veebilehel.
(4) Rahuldamisele kuuluvad nõuetele vastavaks tunnistatud taotlused, mis käesoleva paragrahvi lõikes 6 toodud hindamiskriteeriumide alusel on saanud koondhindeks vähemalt 2,5 ja iga lõike 6 punktides 1–3 toodud hindamiskriteeriumi lõikes vähemalt 1,5.
(5) Taotlust hinnatakse skaalal 0–4. Taotluse hindamisel antud koondhinne moodustub hindamiskriteeriumide hinnete kaalutud keskmisest.
(6) Taotluse hindamiskriteeriumid ning nende osakaalud on järgmised:
1) projekti mõju meetme ja arenguplaani eesmärkide saavutamisele (45% koondhindest);
2) taotleja võimekus püstitatud eesmärke saavutada (40% koondhindest);
3) taotleja strateegilise planeerimise kvaliteet ja projekti ettevalmistamise kvaliteet (15% koondhindest).
(1) Taotluse osalisel või täielikul rahuldamisel teeb rakendusüksus taotluse rahuldamise otsuse. Taotluse rahuldamata jätmisel teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(2) Taotluse osaline rahuldamine on lubatud üksnes põhjendatud juhtudel ja tingimusel, et projekti eesmärk on saavutatav. Taotluse osalisel rahuldamisel võib taotleja nõusolekul vähendada toetuse summat ning muuta toetatavaid tegevusi. Kui taotleja ei ole nõus toetuse summa või toetatavate tegevuste muutmisega, teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Taotluse osaline rahuldamine on põhjendatud juhul, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1) taotletava toetuse rahaline maht ületab meetme eelarve vaba jäägi;
3) toetuse saajal ei ole taotluses esitatud eelarve mahust omafinantseeringu osa tasumine võimalik või reaalne;
4) projekti eesmärgid on saavutatavad ka osalise toetusega.
(4) Taotluse rahuldamata jätmine on põhjendatud ka juhul, kui projekti eesmärgid on saavutatavad ilma toetuseta.
(5) Taotluse rahuldamise otsuses täpsustatakse toetuse saaja õigusi ja kohustusi ning kehtestatakse projekti elluviimisega seotud tingimused. Otsuses sätestatakse muu hulgas:
1) toetuse saaja nimi ning projekti nimetus;
2) projekti kogumaksumus, sealhulgas toetuse ja omafinantseeringu suurus ning nende osakaal abikõlblikest kuludest;
3) toetuse määr;
5) projekti elluviimise lisatingimused;
6) aruannete esitamise tähtajad ja kord;
8) viide toetuse saaja kohustustele;
9) asjaolu, et toetus on vähese tähtsusega abi Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 mõistes;
10) teavitus, et toetuse väljamaksmine võidakse peatada või väljamaksmisest keelduda või väljamakstud toetus tagasi nõuda, kui ilmneb kulude mitteabikõlblikkus või toetuse saaja kohustuste rikkumine.
(6) Menetluses olevate taotluste kohta, mille rahaline maht ületab meetme taotluste rahastamise eelarve vaba jäägi ja mida ei ole võimalik osaliselt rahuldada, tehakse taotluse rahuldamata jätmise otsus.
(7) Juhul kui taotluse menetlemisel selgub, et taotluses on esitatud valeandmeid või esinevad asjaolud, mille tõttu taotlejat või taotlust ei saa nõuetele vastavaks tunnistada või taotlust rahuldada, tehakse taotluse rahuldamata jätmise otsus.
(8) Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsus toimetatakse toetuse saajale või taotlejale elektrooniliselt digitaalallkirjaga allkirjastatult e-teeninduse kaudu, edastades eelnevalt taotluses toodud e-posti aadressile sellekohase teavituse.
§ 20. Taotluse rahuldamise otsuse muutmine või kehtetuks tunnistamine
(1) Taotluse rahuldamise otsust võib muuta või kehtetuks tunnistada rakendusüksuse algatusel või toetuse saaja sellekohase avalduse alusel.
(2) Toetuse saaja on kohustatud projekti abikõlblikkuse perioodil enne muudatuse elluviimist taotlema rakendusüksuselt taotluse rahuldamise otsuse muutmist juhul, kui ta soovib:
1) muuta projekti tegevusi, mille tulemusel muutub projekti eelarves vastava konkreetse eelarverea summa rohkem kui 7000 eurot;
2) muuta projekti tegevuste elluviimise lõppkuupäeva § 8 lõikes 2 sätestatud juhul, kuid mitte kauemaks kui 30. september 2015. a;
3) muuta projektis oodatavaid tulemusi või projekti eesmärke.
(3) Rakendusüksusel on õigus keelduda taotluse rahuldamise otsuse muutmisest juhul, kui soovitav muudatus mõjutab oluliselt projekti oodatavaid tulemusi ja mõju või nende vastavust meetme eesmärkidele.
(5) Taotluse rahuldamise otsuse võib kehtetuks tunnistada juhul, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
2) toetuse saaja ei ole saavutanud taotluse rahuldamise otsuses ja arenguplaanis sätestatud eesmärke;
3) toetuse saaja ei ole projekti taotluse rahuldamise otsuses sätestatud ühe aruandlusperioodi jooksul abikõlblikke tegevusi ellu viinud;
4) toetuse saaja ei täida taotluse rahuldamise otsuses või õigusaktides sätestatut või ei kasuta toetust ettenähtud tingimustel;
5) projekti tegevusi ei ole võimalik lõpetada 2015. aasta 30. septembriks;
§ 21. Vaidemenetlus
Rakendusüksuse toimingu või otsuse peale esitakse vaie otse rakendusasutusele vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 34 lõikele 3. Vaie vaadatakse läbi haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
§ 22. Toetuse väljamaksete tegemise tingimused ja kord
(1) Toetuse väljamaksed tehakse toetuse saajale vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 23 lõike 4 alusel kehtestatud toetuse väljamaksmise korrale (edaspidi väljamaksete kord) ja taotluse rahuldamise otsuses toodud tingimustele.
(2) Toetuse väljamakse tegemise eeldusteks on kõigi järgnevate tingimuste täitmine:
1) kulude lugemine abikõlblikuks;
2) projekti tegevustest tingitud abikõlblike kulude tekkimist tõendavate dokumentide koopiate ja nõutud abikõlblike kulude tasumist tõendavate dokumentide koopiate ning toetuse andmisel ühikuhinna alusel tegevuse toimumist tõendavate dokumentide esitamine rakendusüksusele;
(3) Väljamakse teostamiseks esitab toetuse saaja rakendusüksusele väljamakse taotluse koos abikõlblike kulude kuludokumentidega ning nende tasumist tõendavate dokumentidega ja rakendusüksuse nõudel muude vajalike dokumentidega.
(4) Rakendusüksus võib teha toetuse väljamaksmisest osalise või täieliku keeldumise otsuse juhul kui:
1) toetuse saaja ei ole saavutanud taotluse rahuldamise otsuses ja arenguplaanis sätestatud projekti eesmärke;
3) esitatud kuludokumendid ei vasta projekti taotluses esitatud projekti abikõlblikkuse perioodile ning toetatavatele tegevustele ja eesmärkidele;
4) läbiviidud tegevused ei vasta toetatavatele tegevustele või nende toimumine ei ole tõendatud.
§ 23. Teabe ja aruannete esitamise tähtajad ja kord ning aruannete vormid
(1) Toetuse saaja esitab taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tingimustel projekti vahearuanded ja lõpparuande. Vahearuanded ja lõpparuanne sisaldavad muu hulgas teavet projekti finants- ja sisulise progressi kohta. Rakendusüksus hindab vahearuannete ja lõpparuande põhjal projekti ja arenguplaani tegevuste elluviimist ning kokku lepitud eesmärkide saavutamist.
(2) Toetuse saaja esitab projekti vahe- ja lõpparuanded rakendusüksusele e-teeninduse kaudu rakendusüksuse poolt välja töötatud vormis ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tingimustel.
(3) Toetuse saaja esitab projekti elluviimise järgsed aruanded taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tingimustel. Projekti elluviimise järgsed aruanded sisaldavad teavet arenguplaani eesmärkide saavutamise kohta.
6. peatükk Toetuse saaja ja rakendusüksuse kohustused
3) teavitama rakendusüksust e-teeninduse kaudu juhul, kui soovitakse muuta taotluses sisalduvat projekti ajakava ja tegevusi eeldusel, et konkreetse eelarverea summa ei muutu rohkem kui 7000 eurot;
5) maksma toetuse tagasi tagasinõudmise otsuses näidatud summas ja tähtpäevaks ning tagastatava summa jäägilt tasuma intresse ja viiviseid;
6) esitama rakendusüksusele tähtaegselt nõutud informatsiooni ja aruandeid;
7) tagama, et toetuse saaja raamatupidamises on toetatava projekti kulud ja neid kajastavad kulu- ja maksedokumendid muudest toetuse saaja kulu- ja maksedokumentidest selgelt eristatavad;
8) säilitama taotluse, toetuse ja projekti teostamisega seonduvat dokumentatsiooni vähemalt 2025. a 31. detsembrini;
9) tagama projekti eesmärgi täitmiseks vajaliku vara säilimise ja sihtotstarbelise kasutamise ettenähtud tingimustel ja kooskõlas EL nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, artiklis 57 sätestatuga vähemalt viie aasta jooksul, arvates projekti abikõlblikkuse perioodi lõppemisest;
10) võimaldama teostada kuludokumentide auditit ja järelevalvetoiminguid (edaspidi järelevalve) vastavalt struktuuritoetuse seaduse sätetele;
11) võimaldama järelevalvet teostavale isikule juurdepääsu projekti teostamisega seotud ruumidesse ja territooriumidele, mida toetuse saaja omab, rendib või mis tahes muul moel kasutab;
14) järgima hangete läbiviimisel riigihangete seaduses kehtestatud nõudeid, kui toetuse saaja on hankija riigihangete seaduse mõistes;
15) esitama, juhul kui toetuse saaja ei pea järgima riigihangete seadust ja tehingu summa käibemaksuta ületab 6400 eurot, vähemalt kolm omavahel sõltumatu pakkuja poolt koostatud ja sisu poolest võrreldavat hinnapakkumist, kui on muutunud ostetav asi või teenus, samuti asja või teenuse hind, võrreldes taotluses tooduga. Kui kolme sõltumatut hinnapakkumist ei ole võimalik esitada või kui ei valita odavaimat pakkumist, tuleb esitada sellekohane põhjendus;
16) näitama toetuse kasutamisel vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 25 lõike 2 alusel kehtestatud tingimustele ja korrale, et tegemist on struktuuritoetusega, kasutades selleks ettenähtud sümboolikat;
17) viivitamata kirjalikult informeerima rakendusüksust kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada toetuse saaja poolt oma kohustuste täitmist, sealhulgas nime, aadressi ja seaduslike või volitatud esindajate muutumisest, ümberkujundamisest, pankroti väljakuulutamisest või likvideerija määramisest, tegevuse lõpetamisest, ajutise pankrotihalduri nimetamisest, jms ka siis, kui eelnimetatud muudatused on registreeritud äriregistris või avalikustatud massiteabevahendite kaudu;
18) viivitamata kirjalikult informeerima projekti teostamise käigus ilmnenud projekti negatiivse tulemuse suurest tõenäosusest või vältimatusest ning projekti edasise jätkamise kaheldavast otstarbekusest;
19) viivitamata kirjalikult informeerima projekti teostamise ajal projekti teostamise baasiks oleva ettevõtte või ettevõtte osa ja nendega seonduvate asjade või õiguste üleandmise otsuse vastuvõtmisest;
20) viivitamata kirjalikult informeerima projekti teostamise ajal toetuse saaja omanike muutusest üle 5%, välja arvatud ettevõtjad, kelle väärtpaberid on emiteeritud reguleeritud väärtpaberiturul;
21) täitma õigusaktides, sealhulgas taotluse rahuldamise otsuses sätestatud kohustusi.
1) tegema taotlus- ja aruandevormid ning asjakohased juhendmaterjalid kättesaadavaks e-teeninduses;
3) läbi vaatama väljamakse taotlused hiljemalt 6 tööpäeva jooksul pärast §-s 23 nimetatud aruannete kinnitamist;
4) heaks kiitma või tagasi lükkama §-s 23 nimetatud aruanded hiljemalt 42 tööpäeva jooksul nende laekumisest. Rakendusüksus on kohustatud viivitamata teavitama toetuse saajat §-s 23 nimetatud aruannete ja § 22 lõikes 3 nimetatud väljamakse taotluse heakskiitmise või tagasi lükkamise otsusest;
6) mitte avaldama vastavalt struktuuritoetuse seaduse § 25 lõikele 6 taotlejate kohta menetluse käigus saadud informatsiooni (välja arvatud punktis 5 nimetatud informatsioon) ega dokumente;
§ 26. Rakendusüksuse õigused
2) kontrollida kulude abikõlblikkust ja toetuse saaja kohustuste täitmist;
4) vähendada toetuse suurust toetuse saaja poolt vähem kasutatud summa võrra, kui esitatud vahearuandest selgub, et toetuse saaja on osaliselt või täielikult jätnud tegemata taotluses ja projektiplaanis näidatud ja taotluse rahuldamise otsusega sätestatud tegevusi, mille tulemusel eelarve alakasutus on suurem kui 20%;
5) peatada toetuse väljamaksmine kuni rikkumise kõrvaldamiseni, kui toetuse saaja rikub struktuuritoetuse seaduse või määruses sätestatud tingimusi või kaldub muul viisil kõrvale taotluses või taotluse rahuldamise otsuses sätestatust;
7) kaalutlusõigluse alusel lõpetada toetuse väljamaksmine ning nõuda toetuse osalist või täielikku tagastamist, kui toetuse saaja rikub struktuuritoetuse seaduses või määruses sätestatud tingimusi või ei saavuta projekti ja arenguplaani eesmärke või kaldub muul viisil kõrvale taotluses või taotluse rahuldamise otsuses sätestatust;
8) vähendada väljamakstava toetuse suurust proportsionaalselt toetuse saaja omafinantseeringu vähenemisel alla taotluse rahuldamise otsuses sätestatud summa;
§ 27. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 23. septembri 2008. a määruse nr 81 „Arendustöötajate kaasamise toetamise tingimused ja kord” muutmine
§ 28. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 16. juuni 2008. a määruse nr 52 „Teadmiste ja oskuste arendamise toetamise tingimused ja kord” muutmine
Lisa Standardiseeritud ühikuhinna kasutamise põhimõtted ja suurused meetmes „Kasvuettevõtja arenguplaani toetusmeetme tingimused”


text:
EUR-Lex - 62008CJ0109 - EN - EUR-Lex
EUR-Lex - 62008CJ0109 - EN
Document 62008CJ0109
Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 4. juuni 2009.
Euroopa Ühenduste Komisjon versus Kreeka Vabariik.
Liikmesriigi kohustuste rikkumine - EÜ artiklid 28, 43 ja 49 - Direktiiv 98/34/EÜ - Tehnilised standardid ja eeskirjad - Elektriliste, elektromehaaniliste mängude ja elektrooniliste arvutimängude suhtes kohaldatavad siseriiklikud õigusnormid - Euroopa Kohtu otsus, millega tuvastatakse liikmesriigi kohustuste rikkumine - Täitmata jätmine - EÜ artikkel 228 - Rahalised karistused.
Kohtuasi C-109/08.
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2009:346
Kohtuasi C‑109/08
Liikmesriigi kohustuste rikkumine – EÜ artiklid 28, 43 ja 49 – Direktiiv 98/34/EÜ – Tehnilised standardid ja eeskirjad – Elektriliste, elektromehaaniliste mängude ja elektrooniliste arvutimängude suhtes kohaldatavad siseriiklikud õigusnormid – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Täitmata jätmine – EÜ artikkel 228 – Rahalised sanktsioonid
1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Täitmise tähtaeg
(EÜ artikkel 228)
2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Kohtuotsuse täitmise kohustuse rikkumine – Rahalised sanktsioonid
(EÜ artikli 228 lõige 2)
3. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Kohtuotsuse täitmise kohustuse rikkumine – Rahalised sanktsioonid – Trahv
4. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastav Euroopa Kohtu otsus – Kohtuotsuse täitmise kohustuse rikkumine – Rahalised sanktsioonid – Põhisumma määramine
1. Kuigi EÜ artikkel 228 ei täpsusta tähtaega, mille jooksul tuleb täita Euroopa Kohtu otsus, millega tuvastatakse liikmesriigi kohustuste rikkumine, tuleb ühenduse õiguse kohese ja ühetaolise kohaldamise huvides kohustuste täitmist alustada otsekohe ning see tuleb võimalikult kiiresti lõpule viia.
Lisaks on kuupäev, mis tuleb aluseks võtta selle hindamisel, kas tegemist on kohustuste rikkumisega EÜ artikli 228 tähenduses, nimetatud sätte alusel antud põhjendatud arvamuses ette nähtud tähtaja lõppemise kuupäev.
(vt punktid 14 ja 15)
2. EÜ artikli 228 lõikes 2 ette nähtud menetluse raames peab Euroopa Kohus konkreetse juhtumi asjaolusid arvesse võttes igas kohtuasjas kaaluma, millised rahalised karistused tuleb antud juhul määrata. Selles osas ei ole komisjoni ettepanekud Euroopa Kohtu jaoks siduvad, vaid kujutavad endast ainult kasulikku lähtepunkti. Samuti ei ole komisjoni teatistes sisalduvad suunised Euroopa Kohtu jaoks siduvad, vaid need aitavad tagada selle institutsiooni tegevuse läbipaistvust, ootuspärasust ja õiguskindlust. Trahvi ja/või põhisumma määramise eesmärk on liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastanud kohtuotsuse täitmata jätnud liikmesriigi suhtes majandusliku sunnivahendi kasutamine, mis motiveerib teda tuvastatud rikkumist lõpetama. Seega tuleb rahalised karistused määrata lähtuvalt veenmise määrast, mis on vajalik selleks, et kõnealune liikmesriik oma käitumist muudaks.
(vt punktid 24–28)
3. Mis puudutab kohustuste rikkumise tuvastanud kohtuotsuse täitmata jätmise eest karistamiseks liikmesriigile trahvi määramist, siis tuleb Euroopa Kohtul oma kaalutlusõigust teostades määrata see trahv kindlaks selliselt, et see ühelt poolt vastaks asjaoludele ning teiselt poolt oleks tuvastatud rikkumise ja asjaomase liikmesriigi maksevõime suhtes proportsionaalne. Sellest vaatepunktist lähtudes on aluskriteeriumid, mida võetakse arvesse ühenduse õiguse ühtlase ja tõhusa kohaldamise eesmärgil, et tagada trahvile sunniiseloom, põhimõtteliselt rikkumise kestus, raskusaste ja kõnealuse liikmesriigi maksevõime. Nende kriteeriumide kohaldamisel tuleb arvesse võtta eelkõige täitmata jätmise tagajärgi era- ning avalikele huvidele ning kõnealuse liikmesriigi tema kohustuste täitmisele ajendamise kiireloomulisust.
(vt punktid 31 ja 32)
4. Võimalik põhisumma tuleb igal asjaomasel juhul määrata lähtudes asjakohastest teguritest, mis põhinevad nii tuvastatud rikkumise tunnustel kui ka EÜ artikli 228 alusel algatatud menetlusega seotud liikmesriigi suhtumisel. Kui Euroopa Kohus otsustab põhisumma määrata, siis peab ta oma kaalutlusõigust teostades määrama selle selliselt, et see ühelt poolt vastaks asjaoludele ning teiselt poolt oleks tuvastatud rikkumise ja asjaomase liikmesriigi maksevõime suhtes proportsionaalne. Sellise otsuse tegemisel on asjakohasteks teguriteks eeskätt sellised asjaolud nagu rikkumise kestus ajast, mil rikkumise tuvastanud kohtuotsus tehti, ning asjaomased avalikud ja erahuvid.
(vt punktid 51 ja 52)
Kohtuasjas C‑109/08,
mille ese on EÜ artikli 228 alusel 10. märtsil 2008 esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: M. Patakia ja M. Konstantinidis, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
Kreeka Vabariik, esindajad: N. Dafniou, V. Karra ja P. Mylonopoulos, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans, kohtunikud J.‑C. Bonichot, J. Makarczyk, P. Kūris (ettekandja) ja L. Bay Larsen,
arvestades kirjalikus menetluses ja 29. jaanuari 2009. aasta kohtuistungil esitatut,
olles 12. märtsi 2009. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma hagis Euroopa Kohtul:
– tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid selleks, et täita 26. oktoobri 2006. aasta kohtuotsust kohtuasjas C‑65/05: komisjon vs. Kreeka (EKL 2006, lk I‑10341), siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad EÜ artiklitest 28, 43 ja 49 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (EÜT L 204, lk 37; ELT eriväljaanne 13/20, lk 337), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/48/EÜ (EÜT L 217, lk 18; ELT eriväljaanne 13/21, lk 8; edaspidi „direktiiv 98/34”), artiklist 8;
– mõista Kreeka Vabariigilt komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja trahv summas 31 798,80 eurot iga eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmisega hilinetud päeva eest alates käesolevas asjas kohtuotsuse kuulutamisest kuni eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseni;
– mõista Kreeka Vabariigilt komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja põhisumma 9636 eurot päevas alates 26. oktoobrist 2006 kuni käesolevas asjas kohtuotsuse kuulutamise kuupäevani või eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmise kuupäevani, kui see on varasem, ning
– mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.
2 Kreeka seaduse 3037/2002 (FEK A’ 174/30.7.2002) artikli 2 „Mängude kasutamise või paigaldamise keeld” lõike 1 kohaselt on elektriliste, elektromehaaniliste ja elektrooniliste mängude, „sh arvutite kasutamine […] üldiselt keelatud avalikes kohtades, nagu hotellides, kohvikutes, kõikides üldkasutatavates ruumides ja mis tahes muudes avalikes kohtades või eraruumides. Nende mängude paigaldamine on samuti keelatud”.
3 Sama seaduse artikkel 3 „Interneti‑teenuseid osutavad ettevõtjad” sätestab, et „[a]rvutite paigaldamine ja kasutamine Interneti‑teenuseid osutavates ettevõtetes ei kuulu artiklis 2 nimetatud keelu kohaldamisalasse. Sellegipoolest on mängude kasutamine sõltumata kasutatavast meetodist nendes arvutites keelatud”.
4 Nende keeldude eiramine toob kaasa nimetatud seaduse artiklis 4 sätestatud kriminaalkaristuste ning samuti seaduse artiklis 5 ette nähtud halduskaristuste kohaldamise.
5 Selle seaduse artikli 9 lõike 1 kohaselt ei mõjuta seaduse sätted „seaduse 2206/1994 sätteid ega muid kasiinosid käsitlevaid sätteid”.
Kohtuotsus komisjon vs. Kreeka
6 Eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka resolutsiooni punktis 1 otsustas Euroopa Kohus järgmist:
„Kuna Kreeka Vabariik kehtestas seaduse 3037/2002 artikli 2 lõikes 1 ja artiklis 3 keelu paigaldada ja kasutada mis tahes elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge, sealhulgas mis tahes arvutimänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinod, ja kuna keelu rikkumise eest karistatakse sama seaduse artiklites 4 ja 5 ette nähtud kriminaal- või halduskaristustega, on Kreeka Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad EÜ artiklitest 28, 43 ja 49 ning […] direktiivi [98/34] artiklist 8”.
7 11. detsembril 2006 nõudis komisjon Kreeka Vabariigilt teavet selle kohta, millises seisus on eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmine; Kreeka Vabariik vastas teabenõudele 12. veebruari 2007. aasta kirjaga. Selles kirjas ei esitanud Kreeka ametiasutused mingit konkreetset teavet asjaomaste siseriiklike õigusnormide muutmise kohta kohtuotsuse täitmise eesmärgil. Seevastu rõhutasid nad selliste muudatuste olulisust ja keerukust, väites, et pädevad ministeeriumid teevad koostööd sobivate õigusnormide väljatöötamiseks, mis järgiksid ühenduse õigust ja proportsionaalsuse põhimõtet.
8 Leides, et Kreeka Vabariik ei olnud võtnud eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseks vajalikke meetmeid, saatis komisjon 23. märtsil 2007 EÜ artikli 228 alusel nimetatud liikmesriigile märgukirja.
9 Kuna Kreeka Vabariik märgukirjale ei vastanud, saatis komisjon sellele liikmesriigile 29. juunil 2007 põhjendatud arvamuse, kutsudes teda üles võtma nimetatud kohtuotsuse täitmiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul põhjendatud arvamuse teatavakstegemisest.
10 Kuna Kreeka Vabariik ei vastanud põhjendatud arvamusele ega teavitanud komisjoni ühestki seadusandlikust meetmest, mille eesmärk on kohtuotsuse täitmine, otsustas komisjon – leides, et nimetatud liikmesriik oli hoidunud eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmise tagamisest – esitada käesoleva hagi.
Käesoleva menetluse raames toimunud arengud
11 Kreeka Vabariik saatis oma vastuse põhjendatud arvamusele 12. märtsil 2008, s.o 2 päeva pärast käesoleva hagiavalduse esitamist; ta märgib, et muutva seaduse eelnõu koostamiseks oli kokku kutsutud õigusaktide väljatöötamise komitee.
12 Lisaks ilmnes istungite käigus, et Kreeka Vabariik edastas komisjonile 7. mail 2008 esimese muutva seaduse eelnõu vastavalt direktiivi 98/34 artiklile 8. Komisjon esitas selle kohta märkusi 1. augusti 2008. aasta üksikasjalikus arvamuses, millele Kreeka Vabariik ei vastanud. Osapooled kohtusid siiski väidetavalt 1. detsembril 2008. aastal Ateenas.
13 Kreeka Vabariigi esindaja märkis ka, et lähiajal kiidab Kreeka Valitsus heaks uue muutva seaduse eelnõu, mis edastatakse seejärel komisjonile selle sätete läbivaatamiseks vastavalt direktiivi 98/34 artiklile 8. Selle menetluse järel peaks nimetatud eelnõu vastuvõtmiseks toimuma hääletus parlamendis.
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
14 Kuigi EÜ artikkel 228 ei täpsusta tähtaega, mille jooksul tuleb täita Euroopa Kohtu otsus, millega tuvastatakse liikmesriigi kohustuste rikkumine, tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et ühenduse õiguse kohese ja ühetaolise kohaldamise huvides tuleb kohustuste täitmist alustada otsekohe ning see tuleb võimalikult kiiresti lõpule viia (vt eelkõige 9. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C-121/07: komisjon vs. Prantsusmaa, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 21 ja viidatud kohtupraktika).
15 Lisaks on kuupäev, mis tuleb aluseks võtta selle hindamisel, kas tegemist on kohustuste rikkumisega EÜ artikli 228 tähenduses, nimetatud sätte alusel antud põhjendatud arvamuses ette nähtud tähtaja lõppemise kuupäev (vt eelkõige 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑503/04: komisjon vs. Saksamaa, EKL 2007, lk I‑6153, punkt 19 ja viidatud kohtupraktika).
16 Käesoleval juhul on ilmne, et selleks kuupäevaks, mil lõppes 29. juuni 2007. aasta põhjendatud arvamuses antud kahekuuline tähtaeg, ei olnud Kreeka Vabariik võtnud ühtegi eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseks vajalikku meedet; esimese rakendusmeetme eelnõu edastati komisjonile alles 7. mail 2008.
17 Neil asjaoludel tuleb järeldada, nagu tunnistab Kreeka Vabariik ka ise, et ta on rikkunud EÜ artikli 228 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
Rahalised karistused
18 Võttes aluseks arvutusmeetodi, mis on esitatud komisjoni 13. detsembri 2005. aasta teatises (SEK(2005) 1658) EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamise kohta, teeb komisjon Euroopa Kohtule ettepaneku määrata Kreeka Vabariigile eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmata jätmise eest karistuseks trahv summas 31 798,80 eurot iga hilinetud päeva eest alates käesolevas kohtuasjas otsuse kuulutamise kuupäevast kuni nimetatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseni.
19 Komisjon on seisukohal, et tuvastatud rikkumise võimalikult kiireks lõpetamiseks on trahvi määramine kõige asjakohasem vahend ning et käesoleval juhul vastab trahv summas 31 798,80 eurot iga hilinetud päeva eest rikkumise raskusele ja kestusele, võttes seejuures arvesse vajadust muuta karistus tõhusaks. See summa on saadud ühtse 600 euro suuruse baassumma korrutamisel koefitsiendiga 11 (skaalal 1–20) rikkumise raskuse arvessevõtmiseks, koefitsiendiga 1,1 (skaalal 1–3) rikkumise kestuse arvessevõtmiseks ja koefitsiendiga 4,38 (põhineb asjaomase liikmesriigi sisemajanduse kogutoodangul ja häälte arvul Euroopa Liidu Nõukogus), mis peaks peegeldama asjaomase liikmesriigi maksevõimet.
20 Rikkumise raskuse osas märgib komisjon, et asjaomased siseriiklikud õigusnormid rikuvad asutamislepingu neljast põhivabadusest kolme. Lisaks väidab ta, et Kreeka ametiasutused ei ole täitnud direktiivi 98/34 artikli 8 lõike 1 esimesest lõigust tulenevaid kohustusi ning lisaks ei ole nad teinud täielikku koostööd komisjoniga EÜ artikli 228 alusel algatatud menetluse kohtueelses etapis.
21 Kreeka Vabariik leiab, et komisjon on määranud koefitsiendi, mis peaks võimaldama arvesse võtta tuvastatud liikmesriigi kohustuste rikkumise raskust, äärmiselt kõrge ja see ei tohiks olla suurem kui 4. Sellega seoses väidab Kreeka Vabariik, et kõnealune liikmesriigi kohustuste rikkumine puudutas üksnes ühte väikest tegevussektorit, vaidlusaluste siseriiklike õigusnormide kohaldamisel kedagi ei diskrimineeritud ning lisaks sellele olid need siseriiklikud õigusnormid kõige sobivam lahendus majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele, mida põhjustas mängude ebaterve ja kontrollimatu kasutamine, mistõttu õigustas neid õigusnorme ülekaalukas üldine huvi. Lisaks sellele, tuginedes Euroopa Kohtu praktikale, väidab Kreeka Vabariik, et nimetatud koefitsient rikub proportsionaalsuse põhimõtet.
22 Rikkumise kestuse osas võtab komisjon arvesse 11 kuu pikkust ajavahemikku, mis kestis eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka kuulutamisest kuni 17. oktoobrini 2007, mil komisjon otsustas esitada käesoleva hagi.
23 Kreeka Vabariik taotleb selle koefitsiendi alammäära kohaldamist. Ta väidab, et rikkumine algas selle kolmekuulise tähtaja möödumisel, mille komisjon oli määranud oma 11. detsembri 2006. aasta kirjas, milles ta nõudis teavet eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmise kohta.
24 Olles tuvastanud, et Kreeka Vabariik ei ole täitnud eespool viidatud kohtuotsust komisjon vs. Kreeka, võib Euroopa Kohus EÜ artikli 228 lõike 2 kolmanda lõigu alusel määrata sellele liikmesriigile trahvi või põhisumma.
25 Selles osas tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohus peab konkreetse juhtumi asjaolusid arvesse võttes igas kohtuasjas kaaluma, millised rahalised karistused tuleb antud juhul määrata (10. jaanuari 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑70/06: komisjon vs. Portugal, EKL 2008, lk I‑1, punkt 31 ja viidatud kohtupraktika).
26 Käesoleval juhul, nagu on märgitud käesoleva otsuse punktis 18, teeb komisjon Euroopa Kohtule eeskätt ettepaneku määrata Kreeka Vabariigile trahv summas 31 798,80 eurot.
27 Selle kohta peab esiteks märkima, et komisjoni ettepanekud ei ole Euroopa Kohtu jaoks siduvad, vaid kujutavad endast ainult kasulikku lähtepunkti (vt eespool 25. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑278/01: komisjon vs. Hispaania, EKL 2003, lk I‑14141, punkt 41 ja viidatud kohtupraktika). Samuti ei ole komisjoni teatistes sisalduvad suunised Euroopa Kohtu jaoks siduvad, vaid need aitavad tagada komisjoni tegevuse läbipaistvust, ootuspärasust ja õiguskindlust (vt selle kohta 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑304/02: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2005, lk I‑6263, punkt 85, ja 14. märtsi 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑177/04: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2006, lk I‑2461, punkt 70).
28 Euroopa Kohus on samuti täpsustanud, et trahvi ja/või põhisumma määramise eesmärk on oma kohustusi rikkunud liikmesriigi suhtes majandusliku sunnivahendi kasutamine, mis motiveerib teda tuvastatud rikkumist lõpetama. Seega tuleb rahalised karistused määrata lähtuvalt veenmise määrast, mis on vajalik selleks, et kõnealune liikmesriik oma käitumist muudaks (vt selle kohta eespool viidatud 12. juuli 2005. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 91, ja eespool viidatud 14. märtsi 2006. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punktid 59 ja 60).
29 Käesolevas kohtuasjas tuleb tuvastada, et Euroopa Kohtus 29. jaanuaril 2009 toimunud kohtuistungil kinnitas Kreeka Vabariigi esindaja, et selleks kuupäevaks ei olnud hääletatud ühtegi õigusnormi, mis lõpetaks kohtuotsuses komisjon vs. Kreeka tuvastatud liikmesriigi kohustuste rikkumise, ning veelgi vähem olid need normid jõustunud.
30 Arvestades seda, et asjaomane liikmesriigi kohustuste rikkumine kestis edasi kuupäeval, mil Euroopa Kohus hindas asjaolusid, kujutab Kreeka Vabariigile komisjoni soovitusel trahvi määramine endast sobivat meedet selleks, et ajendada nimetatud liikmesriiki võtma vajalikud meetmed tagamaks eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmine (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 37 ja viidatud kohtupraktika).
31 Lisaks, mis puudutab sellise trahvi arvutamist, tuleb Euroopa Kohtul oma kaalutlusõigust teostades määrata see trahv kindlaks selliselt, et see ühelt poolt vastaks asjaoludele ning teiselt poolt oleks tuvastatud rikkumise ja asjaomase liikmesriigi maksevõime suhtes proportsionaalne (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 38 ja viidatud kohtupraktika).
32 Sellest vaatepunktist lähtudes on aluskriteeriumid, mida võetakse arvesse ühenduse õiguse ühtlase ja tõhusa kohaldamise eesmärgil, et tagada trahvile sunniiseloom, põhimõtteliselt rikkumise raskusaste, kestus ja kõnealuse liikmesriigi maksevõime. Nende kriteeriumide kohaldamisel tuleb arvesse võtta eelkõige täitmata jätmise tagajärgi era- ning avalikele huvidele ning kõnealuse liikmesriigi tema kohustuste täitmisele ajendamise kiireloomulisust (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 39 ja viidatud kohtupraktika).
33 Esiteks, mis puudutab rikkumise raskust ja eelkõige eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmata jätmise tagajärgi era- ja avalikele huvidele, siis tuleb tuvastada, et kohtuasjas, milles kõnealune kohtuotsus tehti, kõne all olevates õigusnormides ettenähtuga sarnane keeld paigaldada, käitada ja kasutada mis tahes elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge, sealhulgas mis tahes arvutimänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinod, rikub kaupade vaba liikumise, teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse põhimõtteid, nagu need tulenevad EÜ artiklitest 28, 43 ja 49.
34 Nagu Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka punktides 29, 30, 51 ja 55 märkis, ei toonud nimetatud siseriiklikud õigusnormid kaasa mitte üksnes teistest liikmesriikidest pärinevate selliste mängude impordi mahu vähenemise, vaid selle tagajärg oli tegelikult sellise impordi lakkamine nimetatud keelu kehtestamisest alates. Lisaks sellele takistavad nimetatud õigusnormid teiste liikmesriikide ettevõtjatel oma teenuseid osutada või sellel eesmärgil Kreekas ettevõtlust alustada.
35 Lisaks, nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 54, ei ole Kreeka Vabariik võtnud ühtegi meedet, et peatada nende õigusnormide kohaldamine, mis on kõne all kohtuasjas, milles tehti eespool nimetatud kohtuotsus komisjon vs. Kreeka, ja lubas seeläbi seda, et nimetatud õigusnormide alusel kohaldatakse ettevõtjate suhtes vabaduskaotuslikke ning rahalisi karistusi. Seega tuleb Kreeka Vabariigil nimetatud õigusnorme kiiremas korras muuta.
36 Lõpuks tuleb arvestada ka asjaoluga, et eespool viidatud kohtuotsuses komisjon vs. Kreeka tuvastatud liikmesriigi kohustuste rikkumine tugineb sellele, et jäeti teatamata tehnilistest eeskirjadest direktiivi 98/34 artikli 8 kohaselt. Nimelt oli erikohustuse järgimine vajalik tingimus selleks, et saavutada täielikult selle direktiivi eesmärk, nagu see on määratletud direktiivi põhjendustes 2 ja 3 ja milleks on siseturu tõrgeteta toimimine.
37 Lisaks oli kohtuasjas, milles tehti eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Kreeka, kõne all olevate siseriiklike õigusnormide eesmärk võitlus tõsiste sotsiaalsete probleemidega, mis tulenesid sellest, et kõnealuseid mänge on lihtne ümber seadistada hasartmängudeks, mis on Kreekas väljaspool kasiinosid ebaseaduslikud. Euroopa Kohus möönis selle kohtuotsuse punktis 38, et ülekaalukas üldine huvi, millele Kreeka Vabariik tugines, võib õigustada nimetatud kohtuasjas tuvastatud kaupade vaba liikumise takistamist. Kuid sama kohtuotsuse punktis 41 asus ta sellegipoolest seisukohale, et selliste mängude keelamine kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinodes, kujutab endast taotletava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalset meedet.
38 Nende järeldustega arvestades tuleb koefitsiendiks, mis peaks võimaldama arvesse võtta rikkumise raskusastet, määrata 8; see peegeldab sobivalt kõnealusele rikkumisele iseloomulikke tunnuseid.
39 Teiseks, mis puudutab asjaomase rikkumise kestust, siis tuleb selle hindamisel lähtuda hetkest, mil Euroopa Kohus hindab asjaolusid EÜ artikli 228 alusel algatatud menetluse raames, mitte hetkest, mil komisjon kohtusse pöördub (vt eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 45).
40 Käesoleval juhul on Kreeka Vabariik eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmise kohustust rikkunud enam kui kaks aastat, võttes arvesse aega, mis on möödunud alates 26. oktoobrist 2006, st nimetatud kohtuotsuse kuulutamise kuupäevast.
41 Neil asjaoludel tundub rikkumise kestuse arvessevõtmiseks olevat sobiv koefitsient 1,5 (skaalal 1−3).
42 Kolmandaks, mis puudutab asjaomase liikmesriigi maksevõimet, siis kujutab komisjoni ettepanek – mis seisneb koefitsiendi kohaldamises, mis põhineb asjaomase liikmesriigi sisemajanduse kogutoodangul ja häälte arvul nõukogus – endast põhimõtteliselt asjakohast viisi peegeldada seda kriteeriumi, säilitades samas erinevate liikmesriikide vahelise mõistliku erinevuse (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 48 ja viidatud kohtupraktika).
43 Käesoleval juhul peegeldab koefitsient 4,38, mida soovitas komisjon ja mida nimetati 13. detsembri 2005. aasta teatises EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamise kohta, sobivalt nende tegurite arengut, mis on Kreeka Vabariigi maksevõime hindamise aluseks.
44 Sama kehtib baassumma osas, mille suhtes kohaldatakse korrutustegureid ja milleks tuleb määrata 600 eurot.
45 Eeltoodust lähtudes annab 600 euro suuruse baassumma korrutamine rikkumise raskusest lähtuvalt koefitsiendiga 8, rikkumise kestusest lähtuvalt koefitsiendiga 1,5 ja asjaomase liikmesriigi maksevõimest lähtuvalt koefitsiendiga 4,38 käesoleval juhul tulemuseks summa 31 536 eurot iga hilinetud päeva eest. Seda summat tuleb pidada sobivaks, arvestades käesoleva otsuse punktis 28 nimetatud trahvi eesmärke.
46 Võttes arvesse kõiki eespool esitatud kaalutlusi, tuleb Kreeka Vabariigilt komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja mõista trahv summas 31 536 eurot iga eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseks vajalike meetmete rakendamisega hilinetud päeva eest alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest kuni nimetatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseni.
47 Komisjon teeb Euroopa Kohtule ettepaneku mõista Kreeka Vabariigilt välja põhisumma 9636 eurot iga eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmisega viivitatud päeva eest alates selle kohtuotsuse tegemise päevast kuni selle kohtuotsuse täieliku täitmiseni või kuni käesolevas asjas kohtuotsuse kuulutamise kuupäevani, juhul kui nimetatud kohtuotsust komisjon vs. Kreeka ei ole selleks kuupäevaks veel täielikult täidetud.
48 See päevasumma tuleneb 200 euro suuruse baassumma korrutamisest rikkumise raskuskoefitsiendiga, mis käesoleval juhul on 11 skaalal 1–20, ning koefitsiendiga, mis kajastab Kreeka Vabariigi maksevõimet ning milleks on määratud 4,38.
49 Nõutav kogusumma on 3 420 780 eurot, mis tuleneb 9636 euro suuruse päevasumma korrutamisest 355 ehk päevade arvuga, mis jääb 2006. aasta 26. oktoobri ehk eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka kuulutamise kuupäeva ja 2007. aasta 17. oktoobri vahele, mil komisjon otsustas esitada käesoleva hagi.
50 Kreeka Vabariik väidab, et põhisumma maksmise kohustust ei tohiks talle määrata, kuna selle rahalise karistusega karistatakse asjaomast liikmeriiki minevikus toimunud tegevuse eest. Lisaks sellele on tema hinnangul komisjoni soovitatud põhisumma suurus ebaproportsionaalne rikkumise raskuse ja kestuse suhtes ning see on liiga suur, võttes arvesse eeskätt mänge puudutavate õigusnormidega seotud probleeme Kreekas.
51 Mis puudutab põhisumma määramist, siis tuleb see igal asjaomasel juhul määrata lähtudes asjakohastest teguritest, mis põhinevad nii tuvastatud rikkumise tunnustel kui ka EÜ artikli 228 alusel algatatud menetlusega seotud liikmesriigi suhtumisel (eespool viidatud 9. detsembri 2008. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 62).
52 Kui Euroopa Kohus otsustab trahvi või põhisumma määrata, siis peab ta oma kaalutlusõigust teostades määrama need selliselt, et need ühelt poolt vastaksid asjaoludele ning teiselt poolt oleks tuvastatud rikkumise ja asjaomase liikmesriigi maksevõime suhtes proportsionaalsed. Mis puudutab täpsemalt põhisumma määramist, siis asjakohasteks teguriteks on sellised asjaolud nagu rikkumise kestus ajast, mil rikkumise tuvastanud kohtuotsus tehti, ning asjaomased avalikud ja erahuvid (vt eespool viidatud 9. detsembri 2008. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 64 ja viidatud kohtupraktika).
53 Sellises olukorras, nagu on käesoleva hagi ese, ning arvestades rikkumise pikaajalise kestusega ajast, mil rikkumise algselt tuvastanud kohtuotsus tehti, asjaomaste avalike ja erahuvidega, kriminaalmenetluse algatamist vältida võimaldava asjaomaste õigusnormide kohaldamise peatamise otsuse puudumisega ning sellega, et kohtuotsuse täitmist ei ole ilmselt alustatud, on vajalik välja mõista põhisumma.
54 Eeltoodut arvestades on käesoleva juhtumi asjaolusid õigesti hinnatud, kui põhisumma suuruseks, mis Kreeka Vabariigil tuleb maksta, määratakse 3 miljonit eurot.
55 Seega tuleb mõista Kreeka Vabariigilt komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja põhisumma 3 miljonit eurot.
56 Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Kreeka Vabariik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud välja mõista Kreeka Vabariigilt.
1. Kuna Kreeka Vabariik ei ole vastavalt EÜ artiklitele 28, 43 ja 49 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/48/EÜ) artiklile 8 muutnud seaduse 3037/2002 artikli 2 lõiget 1 ja artiklit 3, millega on kehtestatud keeld paigaldada ja kasutada mis tahes elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge, sealhulgas mis tahes arvutimänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinod, ja kuna keelu rikkumise eest karistatakse sama seaduse artiklites 4 ja 5 ette nähtud kriminaal- ja halduskaristustega, siis ei ole Kreeka Vabariik rakendanud kõiki 26. oktoobri 2006. aasta otsuse kohtuasjas C‑65/05: komisjon vs. Kreeka täitmiseks vajalikke meetmeid ning on seetõttu rikkunud talle EÜ artiklist 228 tulenevaid kohustusi.
2. Mõista Kreeka Vabariigilt Euroopa Ühenduste Komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja trahv summas 31 536 eurot iga eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseks vajalike meetmete rakendamisega hilinetud päeva eest alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest kuni nimetatud kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka täitmiseni.
3. Mõista Kreeka Vabariigilt Euroopa Ühenduste Komisjoni „Euroopa Ühenduse omavahendite” kontole kandmiseks välja põhisumma 3 miljonit eurot.
4. Mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning kollektiivlepingu seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning kollektiivlepingu seaduse muutmise seadus
RT I, 12.06.2018, 3
07.06.2018 otsus nr 267
Vastu võetud 30.05.2018
§ 1. Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõikest 1 jäetakse välja tekstiosa „, vaidemenetluse korra”;
2) paragrahvi 1 lõikes 2 asendatakse sõna „Kaitsepolitseiameti” sõnaga „julgeolekuasutuste”;
3) paragrahvi 2 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 3 lõikes 2 asendatakse sõna „psühholoogilised” sõnaga „psühhosotsiaalsed”;
5) paragrahvi 3 lõike 3 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 4 lõike 4 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Ohumärguannete kasutamise nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
7) paragrahvi 4 lõike 42 esimene ja teine lause muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„Kui töökohas on ohualad, kus töö laadi tõttu esineb õnnetuse või tervisekahjustuse oht, tuleb need alad märgistada ning rakendada abinõusid, et sinna ei pääseks asjakohase juhendamise ja väljaõppeta töötajad ega teised isikud. Kui ohualasse sisenemine on vajalik, võib seda teha ainult asjakohase juhendamise ja väljaõppe saanud töötaja juuresolekul.”;
8) paragrahvi 5 lõike 3 sissejuhatavas lauseosas asendatakse tekstiosa „on projekteeritud ja valmistatud nii, et” sõnadega „vastab järgmistele tingimustele”;
9) paragrahvi 5 lõike 3 punktid 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„4) täidetud on elektri-, tule- ning plahvatusohutusnõuded;
5) on välditud juhukäivitus ning vajaduse korral on võimalik töövahend või selle osa kohe seisata, energiavarustus katkestada ja ohtlik leke tõkestada;”;
10) paragrahvi 6 lõike 1 punktis 3 asendatakse tekstiosa „kukkumis- ja elektrilöögioht” tekstiosaga „kukkumis-, elektrilöögi- ja plahvatusoht”;
11) paragrahv 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9. Füsioloogilised ohutegurid
(3) Raskuste käsitsi teisaldamise töötervishoiu ja tööohutuse nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
12) seadust täiendatakse §-ga 91 järgmises sõnastuses:
„§ 91. Psühhosotsiaalsed ohutegurid
(2) Tööandja peab psühhosotsiaalsest ohutegurist tuleneva tervisekahjustuse ennetamiseks rakendama abinõusid, sealhulgas kohandama töökorralduse ja töökoha töötajale sobivaks, optimeerima töötaja töökoormust, võimaldama töötajale tööpäeva või töövahetuse jooksul tööaja hulka arvatavaid vaheaegu ning parandama ettevõtte psühhosotsiaalset töökeskkonda.”;
13) paragrahvi 101 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Tööandja rakendab abinõusid alaealise töötaja terviseriskide vältimiseks käesoleva seaduse § 13 lõike 1 punktis 3 nimetatud riskianalüüsi tulemuste alusel. Alaealise töötaja riske tuleb hinnata enne alaealise tööle asumist ja juhul, kui töötingimustes on toimunud oluline muudatus. Riskide hindamisel pööratakse tähelepanu järgmistele seikadele:
5) alaealise töötaja juhendamine ja väljaõpe.”;
14) paragrahvi 11 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Tööandja tagab tööriietust kandvatele töötajatele riietusruumi, välitöödel töötavatele töötajatele riidekuivatusruumi ja soojaku või muu samaväärse koha.”;
15) paragrahvi 11 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Tööandja tagab, et olmeruume hoitakse puhtana.”;
16) paragrahvi 12 lõike 5 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Selleks konsulteerib tööandja eelnevalt töötajatega või töökeskkonnavoliniku ja muu töötajate esindajaga kõigis küsimustes, mis puudutavad töökeskkonna parandamise abinõude kavandamist, tervisekontrolli korraldamist, esmaabi andmise, päästetööde tegemise ja töötajate evakueerimise eest vastutavate töötajate määramist, töötervishoiu- ja tööohutusalase juhendamise ja väljaõppe kavandamist ja korraldamist ning uue tehnoloogia ja töövahendite valikut ja rakendamist.”;
17) paragrahvi 13 lõike 1 punktis 51 asendatakse sõnad „erijuhendamise või eriväljaõppe” sõnadega „juhendamise ja väljaõppe”;
18) paragrahvi 13 lõike 1 punktis 6 asendatakse tekstiosa „töökeskkonnavolinike, töökeskkonnanõukogu liikmete ja töötajate usaldusisikute kaudu” tekstiosaga „, töökeskkonnanõukogu, töökeskkonnavolinikke ja teisi töötajate esindajaid”;
19) paragrahvi 13 lõike 1 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) korraldama töötaja tervisekontrolli;”;
20) paragrahvi 13 lõike 1 punkt 71 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahvi 13 lõike 1 punkt 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„8) tagama töötajale esmaabi ja esmaabivahendite kättesaadavuse töökohal;”;
22) paragrahvi 13 lõike 1 punkt 9 tunnistatakse kehtetuks;
23) paragrahvi 13 lõike 1 punktid 12–14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„12) kontrollima töötervishoiu ja tööohutuse nõuete täitmist;
14) koostama ohutusjuhendi tehtava töö ja kasutatava töövahendi kohta;”;
24) paragrahvi 13 lõike 1 punkt 17 tunnistatakse kehtetuks;
25) paragrahvi 13 lõike 1 punktid 18 ja 19 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„18) tegema Tööinspektsiooni ettekirjutuse teatavaks töötajatele, töökeskkonnaspetsialistile, töökeskkonnanõukogule, töökeskkonnavolinikele ja teistele töötajate esindajatele;
19) täitma Tööinspektsiooni ettekirjutuse tähtpäevaks ja teavitama selle täitmisest Tööinspektsiooni kliendiportaali kaudu või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.”;
26) seadust täiendatakse §-dega 131–133 järgmises sõnastuses:
„§ 131. Tervisekontroll
(5) Tööandja registreerib juhendamise ja väljaõppe toimumise kuupäeva ja sisu kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Töötaja kinnitab juhendamist ja väljaõpet kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.”;
27) paragrahvi 14 lõike 1 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) täitma tööandja, töökeskkonnaspetsialisti, töökeskkonnavoliniku, töötervishoiuarsti ja Tööinspektsiooni töötervishoiu- ja tööohutusalaseid juhiseid;”;
28) paragrahvi 14 lõike 5 punktis 2 ja § 17 lõike 6 punktis 2 asendatakse sõna „tööinspektori” sõnaga „Tööinspektsiooni”;
29) paragrahvi 14 lõike 5 punktis 7 asendatakse tekstiosa „, töötajate usaldusisiku ja tegevuskohajärgse tööinspektori” sõnadega „ja teiste töötajate esindajate ning Tööinspektsiooni”;
30) seadust täiendatakse §-ga 141 järgmises sõnastuses:
„§ 141. Leppetrahv töötervishoiu ja tööohutuse nõuete rikkumise eest
(5) Töötaja töötervishoiu ja tööohutuse nõuete rikkumise eest kokku lepitav leppetrahv ei tohi ületada töötaja ühe kuu keskmist töötasu, mis arvutatakse töötaja keskmise tööpäevatasu alusel.”;
31) paragrahvi 16 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Töökeskkonnaspetsialist on töökeskkonnaalaste teadmiste ja oskustega töötaja, keda tööandja on volitanud ettevõttes täitma töötervishoiu- ja tööohutusalaseid kohustusi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud töötaja puudumisel peab tööandja kasutama pädevat ettevõttevälist spetsialisti.”;
32) paragrahvi 16 lõikes 6 asendatakse tekstiosa „töötajatega ning töökeskkonnavoliniku, töökeskkonnanõukogu, töötajate usaldusisiku ja” tekstiosaga „töötajate, töökeskkonnanõukogu liikmete, töökeskkonnavolinike ja teiste töötajate esindajatega ning”;
33) paragrahvi 16 lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(9) Tööandja võib ise täita töökeskkonnaspetsialisti kohustusi, kui tal on töökeskkonnaalased teadmised ja oskused.”;
34) paragrahvi 16 lõikes 10, § 22 lõigetes 3 ja 4 ning § 23 lõigetes 6 ja 7 asendatakse sõnad „Tööinspektsiooni kohalik asutus” sõnaga „Tööinspektsioon” vastavas käändes;
35) paragrahvi 161 täiendatakse lõigetega 5–7 järgmises sõnastuses:
„(5) Andmekogus töödeldakse järgmisi andmeid:
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud andmeid säilitatakse andmekogus, kuni ettevõte andmed kustutab või mitte kauem kui kaks aastat ettevõtte likvideerimisest arvates.”;
36) paragrahvi 17 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Tööandja korraldab töökeskkonnavolinike valimisteks ettevõtte, ettevõtte struktuuriüksuse või vahetuse töötajate koosoleku, milles on töötajatel võimalik osaleda kas otse või lihtkirjalikult volitatud isiku kaudu. Valimised loetakse toimunuks, kui neis on osalenud vähemalt 50 protsenti ettevõtte, ettevõtte struktuuriüksuse või vahetuse töötajatest. Valimiste kord sätestatakse kollektiivlepingus või muus tööandja ja töötajate vahelises kirjalikus kokkuleppes. Tööandja teeb valitud töökeskkonnavolinike nimed ja ametid Tööinspektsioonile teatavaks Tööinspektsiooni kliendiportaali kaudu või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis kümne päeva jooksul valimistest arvates.”;
37) paragrahvi 17 lõiget 5 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
„6) jälgida, et töötajad oleksid läbinud tervisekontrolli.”;
38) paragrahvi 17 lõike 6 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) pöörduda Tööinspektsiooni;”;
39) paragrahvi 17 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Tööandja võimaldab töökeskkonnavolinikul täita oma kohustusi tööajal. Töökeskkonnavolinikule makstakse sellel ajal keskmist tööpäevatasu.”;
40) paragrahvi 18 lõigetes 2 ja 3 asendatakse arv „50” arvuga „150”;
41) paragrahvi 18 lõiked 51, 10 ja 11 tunnistatakse kehtetuks;
42) seadust täiendatakse §-ga 181 järgmises sõnastuses:
„§ 181. Töökeskkonnavoliniku ja töökeskkonnanõukogu liikme koolitus ja täienduskoolitus
(5) Koolituse ja täienduskoolituse korra täienduskoolitusasutuses kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
43) paragrahvi 24 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Tööandja uurib kõiki tööõnnetusi ja kutsehaigestumisi. Tööõnnetuse ja kutsehaigestumise uurimise eesmärk on välja selgitada tööõnnetuse ja kutsehaigestumise asjaolud ja põhjused ning kindlaks määrata abinõud samalaadse juhtumi kordumise vältimiseks. Uurimises osaleb hääleõigusega töökeskkonnavolinik, tema puudumisel muu töötajate esindaja. Kui tööandjal puuduvad vajalikud teadmised, peab ta uurimisse kaasama pädeva eksperdi.
(10) Tööõnnetuse ja kutsehaigestumise registreerimise, teatamise ja uurimise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
44) paragrahvi 241 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
45) paragrahvi 241 täiendatakse lõigetega 6–8 järgmises sõnastuses:
„(6) Andmekogus töödeldakse järgmisi andmeid:
5) töövaidluskomisjoni jõustunud otsust ja kompromissi kinnitamise määrust kümme aastat.”;
46) paragrahvi 25 lõike 5 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) uurima vajaduse korral tööõnnetusi ja kutsehaigestumisi;”;
47) paragrahvi 25 lõike 5 punktist 3 jäetakse välja tekstiosa „, kui tööandjalt on laekunud käesoleva seaduse § 13 lõike 1 punktis 17 nimetatud teatis”;
48) paragrahvi 26 teksti täiendatakse pärast sõna „erimeetmeid” tekstiosaga „ja § 781 punktis 12 sätestatud erivahendit”;
49) seaduse 71. peatüki tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 271. Töökohale kehtestatud töötervishoiu ja tööohutuse nõuete rikkumine
Käesoleva seaduse §-des 271–275 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tööinspektsioon.”.
§ 2. Kollektiivlepingu seaduse muutmine
Kollektiivlepingu seaduse § 41 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Sõlmitud kollektiivlepingud registreeritakse kollektiivlepingute andmekogus. Andmekogu peetakse kehtivate kollektiivlepingute säilitamise eesmärgil, kollektiivlepingu pooltele nende kättesaadavaks tegemiseks, statistiliste andmete saamiseks ning käesoleva seaduse § 6 lõike 1 punktides 1 ja 3 määratud tingimuste osas tööandjate ühingu või liidu ja töötajate ühingu või liidu ning tööandjate keskliidu ja töötajate keskliidu vahel sõlmitud ja poolte kokkuleppel laiendatud kollektiivlepingu tingimuste avaldamiseks.
(6) Kollektiivlepingute andmekogu vastutav töötleja on Sotsiaalministeerium.”.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punktid 35, 44 ja 45 ning § 2 jõustuvad üldises korras.