text:
Tunnustamismäärust tegev kohus ei mõista karistust ja samuti puudub kohtul alus süüdimõistetu tegude ümberkvalifitseerimiseks Eesti karistusseadustiku järgi (vt RKKKo nr 3-1-1-25-14, p 13). Kooskõlas KrMS § 484 lg-s 1 ja § 485 lg-s 2 märgituga peab kohus üksnes kontrollima, missugustele karistusseadustiku eriosa paragrahvidele süüdimõistetu teod vastavad ning määrama kindlaks Eestis täidetava karistuse. (p 7) Kuna KrMS § 485 lg 4 näeb sõnaselgelt ette süüdistatava, kaitsja, kolmanda isiku ning prokuratuuri õiguse vaidlustada kohtumäärust, millega kohus otsustab välisriigi kohtuotsuse täpsustamise, saavad nii süüdimõistetu kui ka tema kaitsja korralises edasikaebemenetluses vaidlustada maakohtu määrust, millest ebaseaduslik vabaduspõhiõiguse riive tuleneb. Sellises olukorras puudub alus väita, et isik ei ole saanud oma õiguste ja vabaduste rikkumise kaitseks pöörduda kohtusse ja et sellest lähtudes on tal tekkinud individuaalkaebuse esitamise õigus. (p 13) Riigi poolt määratud kaitsja kohustusi rikkuv tegevus annab aluse kaebuse esitamise tähtaja ennistamiseks (vt RKKKo nr 3-1-2-3-13, p-d 15–17 ja 3-1-2-2-12, p 7.2). Kui riigi poolt määratud kaitsja ei pööra tähelepanu sellele, et Eestis täidetava ja ärakantava liitkaristuse tähtaeg pole kooskõlas konventsiooni, kriminaalmenetluse seadustiku ning karistusseadustiku nõuetega, võib järeldada, et ta ei ole talle pandud kohustusi täitnud piisava hoolsusega, vältimaks kaitsealuse õigusi rikkuva kohtulahendi tegemist. (p 15)
PS §-dest 13, 14 ja 15 ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaldamispraktikast tuletatud individuaalkaebuse esitamise õigus on juhul, kui isikul ei ole ühtegi muud tõhusat kohtuliku kaitse võimalust. Kui aga mingi kohtuliku kaitse õigus on isikule siiski tagatud, on tema individuaalkaebus lubamatu olenemata sellest, kas individuaalkaebuse esitamise ajaks on isik olemasolevat kohtuliku kaitse võimalust kasutanud või mitte. Individuaalkaebuse esitamise õigust ei teki ka olukorras, mil kohtuliku kaitse võimalus jäeti õigel ajal kasutamata (vt RKPJVm nr 3-4-1-18-10, p 9). (p 11) Kuna KrMS § 485 lg 4 näeb sõnaselgelt ette süüdistatava, kaitsja, kolmanda isiku ning prokuratuuri õiguse vaidlustada kohtumäärust, millega kohus otsustab välisriigi kohtuotsuse täpsustamise, saavad nii süüdimõistetu kui ka tema kaitsja korralises edasikaebemenetluses vaidlustada maakohtu määrust, millest ebaseaduslik vabaduspõhiõiguse riive tuleneb. Sellises olukorras puudub alus väita, et isik ei ole saanud oma õiguste ja vabaduste rikkumise kaitseks pöörduda kohtusse ja et sellest lähtudes on tal tekkinud individuaalkaebuse esitamise õigus. (p 13)
3-1-1-132-13 Riigikohus 13.12.2013
KrMS § 425 lg 1 alusel saab süüdimõistetu parandamatult raske haigestumise korral esitada täitmiskohtunikule esildise isiku ennetähtaegseks vabastamiseks üksnes karistust täitva asutuse juht arstliku komisjoni otsuse alusel. Süüdimõistetu kaitsjal sellise taotluse esitamise õigus puudub. Ühtlasi pole kohtul õigust kaitsja poolt KrMS § 425 lg 1 ja KarS § 79 lg 1 alusel esitatud taotlust või taotluse rahuldamata jätmise määruse peale esitatud määruskaebust läbi vaadata.
Kui kaitsjal puudub taotluse ja määruskaebuse esitamise õigus KrMS § 425 lg 1 alusel ja maakohus ja ringkonnakohus vaatavad kaitsja taotluse ja määruskaebuse läbi, rikuvad kohtu sellega oluliselt kriminaalmenetlusõigust KrMS § 339 lg 2 tähenduses.
3-1-1-95-13 Riigikohus 31.10.2013
KrMS §-s 142 nimetatud vara arestimise määrus ei võta selle adressaadina nimetamata isikult võimalust nõuda TMS § 222 lg 1 alusel vara arestist vabastamist. Sellisel isikul ei ole KrMS § 384 kohaselt õigust vaidlustada vara arestimist määruskaebe korras.
3-1-1-94-13 Riigikohus 31.10.2013
KrMS § 384 lg 1 kohaselt on maakohtu määruse peale määruskaebuse esitamise õigus kohtumenetluse pooltel, samuti menetlusvälisel isikul, kui kohtumäärusega on piiratud tema subjektiivseid õigusi või seaduslikke huve. Sama paragrahvi teine lõige näeb ette, et ringkonnakohtu määruse peale määruskaebuse esitamise õigus on KrMS § 344 lg-s 3 loetletud isikutel, samuti menetlusvälisel isikul advokaadi vahendusel, kui kohtumäärusega on piiratud tema õigusi või seaduslikke huve. Seega saab isikul olla määruskaebeõigus üksnes juhul, kui vaidlustatava kohtumäärusega otsustataks siduvalt tema õiguste üle. Kui isik ei ole selles asjas kohtumenetluse pool ega menetlusväline isik, kelle õigusi või seaduslikke huve oleks maakohtu määrusega piiratud, pidi ka ringkonnakohus jätma tema esindaja määruskaebuse läbi vaatamata. Kuna aga ringkonnakohtu otsustust isiku esindaja määruskaebus sisuliselt läbi vaadata ei ole vaidlustatud, puudub kolleegiumil menetluslik alus ringkonnakohtu määruse tühistamiseks (vt ka RKKKm 3-1-1-49-13, p 11).
Kui isik ei ole selles asjas kohtumenetluse pool ega menetlusväline isik, kelle õigusi või seaduslikke huve oleks maakohtu määrusega piiratud, pidi ka ringkonnakohus jätma tema esindaja määruskaebuse läbi vaatamata. Kuna aga ringkonnakohtu otsustust isiku esindaja määruskaebus sisuliselt läbi vaadata ei ole vaidlustatud, puudub kolleegiumil menetluslik alus ringkonnakohtu määruse tühistamiseks (vt ka RKKKm 3-1-1-49-13, p 11).
KrMS §-s 142 nimetatud vara arestimise määrus kehtib üksnes selle adressaadina nimetatud isiku või isikute kohta ja see ei puuduta isikut, kes ise arestimismääruse adressaat ei ole. Seega säilib viimatinimetatud isikul võimalus kaitsta oma väidetavat omandiõigust arestimise vastu üldises korras. Juhtudel, mil kohtumenetluses on hagi tagamise korras ekslikult koormatud sellise kolmanda isiku õigusi, kes ei ole olnud menetlusosaline, on võimalik tugineda TMS §-le 222 (vt nt RKTKm 3-2-1-94-11, p 16 ja 3-2-1-127-06, p 8). Sarnaselt kohaldub TMS § 222 ka siis, kui kriminaalmenetluses on KrMS § 142 alusel ekslikult arestitud mingi ese - sh vallasasi -, mis kuulub isikule, kes ise arestimismääruse adressaat ei ole. See tähendab, et arestimismäärus ei võta selle adressaadina nimetamata isikult võimalust nõuda TMS § 222 lg 1 alusel vara arestist vabastamist. TMS § 222 lg 1 järgi võib kolmas isik, kellel on sundtäitmise eseme suhtes selle sundtäitmist takistav õigus, eriti omandiõigus või piiratud asjaõigus, esitada hagi vara arestist vabastamiseks või sundtäitmise muul põhjusel lubamatuks tunnistamiseks kohtule, kelle tööpiirkonnas sundtäitmine toimub.
3-1-1-93-13 Riigikohus 31.10.2013

matches:
kohus
§ 484
§ 485
kohus
§ 485
kohus
§ 485
kohus
Riigikohus
§ 425
§ 425
§ 79
§ 425
§ 339
Riigikohus
§ 222
§ 384
Riigikohus
§ 384
§ 344
§ 222
§ 142
§ 222
§ 222
Riigikohus


Taimekaitsevahendi ja toimeaine kohta esitatud andmete hindamise kord ning hindamise ja turule lubamise otsuse tegemise ühtsed põhimõtted vastavalt Euroopa Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ lisale 6 ning taotluse menetlemise kord – Riigi Teataja
Taimekaitsevahendi ja toimeaine kohta esitatud andmete hindamise kord ning hindamise ja turule lubamise otsuse tegemise ühtsed põhimõtted vastavalt Euroopa Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ lisale 6 ning taotluse menetlemise kord
RTL 2005, 63, 913
Vastu võetud 01.06.2005 nr 60
Määrus kehtestatakse « Taimekaitseseaduse» (RT I 2004, 32, 226) § 66 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse taimekaitsevahendi ja toimeaine kohta esitatud andmete hindamise kord ning hindamise ja turule lubamise otsuse tegemise ühtsed põhimõtted vastavalt Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turule lubamise kohta (EÜT L 230, 19.08.1991, lk 1–172) lisale 6 ning taimekaitsevahendi turule lubamiseks esitatava taotluse (edaspidi taotlus) menetlemise kord.
§2. Andmete hindamise kord
Taimekaitsevahendi ja toimeaine kohta esitatud andmeid hindab ning taimekaitsevahendi turule lubamise või sellest keeldumise otsuse teeb Taimetoodangu Inspektsioon Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ lisas 6 nimetatud ühtsetest põhimõtetest lähtudes.
§3. Toimeaine Euroopa Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ lisasse 1 kandmiseks esitatava taotluse menetlemise kord
(1) Taimetoodangu Inspektsioon hindab «Taimekaitseseaduse» § 60 lõike 1 alusel esitatud taotluse vastavust «Taimekaitseseaduse» § 60 lõike 2 alusel kehtestatud nõuetele kolme kuu jooksul arvates taotluse saamisest.
(2) Taimetoodangu Inspektsioon hindab nõuetekohases taotluses toimeaine kohta esitatud andmete alusel toimeaine omadusi 12 kuu jooksul.
§4. Taimekaitsevahendi turule lubamiseks esitatava taotluse menetlemise kord
(1) Taimetoodangu Inspektsioon hindab «Taimekaitseseaduse» § 65 lõike 1 alusel esitatud taotluse vastavust «Taimekaitseseaduse» § 65 lõike 2 alusel kehtestatud nõuetele kolme kuu jooksul arvates taotluse saamisest.
(2) Taimetoodangu Inspektsioon hindab nõuetekohases taotluses taimekaitsevahendi kohta esitatud andmete alusel taimekaitsevahendi omadusi 10 kuu jooksul.
Määrus jõustub 15. juunil 2005. a.
1 EÜ Nõukogu direktiiv 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turule lubamise kohta (EÜT L 230, 19.08.1991, lk 1–172), muudetud direktiividega 93/71/EÜ (EÜT L 221, 31.08.1993, lk 27–36), 94/37/EÜ (EÜT L 194, 29.07.1994, lk 65–81), 94/43/EÜ (EÜT L 227, 01.09.1994, lk 31–55), 94/79/EÜ (EÜT L 354, 31.12.1994, lk 16–31), 95/35/EÜ (EÜT L 172, 22.07.1995, lk 6–7), 95/36/EÜ (EÜT L 172, 22.07.1995, lk 8–20), 96/12/EÜ (EÜT L 65, 15.03.1996, lk 20–37), 96/46/EÜ (EÜT L 214, 23.08.1996, lk 18–24), 96/68/EÜ (EÜT L 277, 30.10.1996, lk 25–34), 97/57/EÜ (EÜT L 265, 27.09.1997, lk 87–109), 97/73/EÜ (EÜT L 353, 24.12.1997, lk 26–28), 98/47/EÜ (EÜT L 191, 07.07.1998, lk 50–52), 1999/1/EÜ (EÜT L 21, 28.01.1999, lk 21–23), 1999/73/EÜ (EÜT L 206, 05.08.1999, lk 16–18), 1999/80/EÜ (EÜT L 210, 10.08.1999, lk 13–15), 2000/10/EÜ (EÜT L 57, 02.03.2000, lk 28–30), 2000/49/EÜ (EÜT L 197, 03.08.2000, lk 32–34), 2000/50/EÜ (EÜT L 198, 04.08.2000, lk 39–40), 2000/66/EÜ (EÜT L 276, 28.10.2000, lk 35–37), 2000/67/EÜ (EÜT L 276, 28.10.2000, lk 38–40), 2000/68/EÜ (EÜT L 276, 28.10.2000, lk 41–43), 2000/80/EÜ (EÜT L 309, 09.12.2000, lk 14–23), 2001/21/EÜ (EÜT L 069, 10.03.2001, lk 17–21), 2001/28/EÜ (EÜT L 113, 10.03.2001, lk 5–7), 2001/36/EÜ (EÜT L 164, 20.06.2001, lk 1–38), 2001/47/EÜ (EÜT L 175, 28.06.2001, lk 21–23), 2001/49/EÜ (EÜT L 176, 29.06.2001, lk 61–63), 2001/87/EÜ (EÜT L 276, 19.10.2001, lk 17–20), 2001/99/EÜ (EÜT L 304, 21.11.2001, lk 14–16), 2001/103/EÜ (EÜT L 313, 30.11.2001, lk 37–39), 2002/18/EÜ (EÜT L 055, 26.02.2002, lk 29–32), 2002/37/EÜ (EÜT L 117, 04.05.2002, lk 10–12), 2002/48/EÜ (EÜT L 148, 06.06.2002, lk 19–23), 2002/64/EÜ (EÜT L 189, 18.07.2002, lk 27–32), 2002/81/EÜ (EÜT L 276, 12.10.2002, lk 28–30), 2003/5/EÜ (EÜT L 008, 14.01.2003, lk 7–9), 2003/23/EÜ (ELT L 081, 28.03.2003, lk 39–42), 2003/31/EÜ (ELT L 101, 23.04.2003, lk 3–9), 2003/39/EÜ (ELT L 124, 20.05.2003, lk 30–32), 2003/68/EÜ (ELT L 177, 16.07.2003, lk 12–16), 2003/70/EÜ (ELT L 184, 23.07.2003, lk 9–12), 2003/79/EÜ (ELT L 205, 14.08.2003, lk 16–18), 2003/81/EÜ (ELT L 224, 06.09.2003, lk 29–31), 2003/82/EÜ (ELT L 228, 12.09.2003, lk 11–28), 2003/84/EÜ (ELT L 247, 30.09.2003, lk 20–25), 2003/112/EÜ (ELT L 321, 06.12.2003, lk 32–35), 2003/119/EÜ (ELT L 325, 12.12.2003, lk 41–43), 2004/20/EÜ (ELT L 070, 09.03.2004, lk 32–34), 2004/30/EÜ (ELT L 077, 13.03.2004, lk 50–53), 2004/58/EÜ (ELT L 120, 24.04.2004, lk 26–28), 2004/60/EÜ (ELT L 120, 24.04.2004, lk 39–41), 2004/62/EÜ (ELT L 125, 28.04.2004, lk 38–40), 2004/71/EÜ (ELT L 127, 29.04.2004, lk 104–106) ning muudetud EL Nõukogu määrustega 806/2003 (ELT L 122, 16.05.2003, lk 1–35), 2004/99/EÜ (ELT L 309, 06.10.2004, lk 6–8), 2005/2/EÜ (ELT L 020, 22.01.2005, lk 15–18), 2005/3/EÜ (ELT L 020, 22.01.2005, lk 19–23), 2005/25/EÜ (ELT L 90, 08.04.2005, 1–34) ja muudetud Euroopa Komisjoni otsusega 2005/303/EÜ (ELT L 97/38, 15.04.2005, lk 1–3) ning muudetud EL Nõukogu määrusega 806/2003 (ELT L 122, 16.05.2003, lk 1–35) ja EL Komisjoni määrusega 2229/2004 (ELT L 379, 24.12.2004, lk 1–61).


text:
Kohtuasi C-105/03
süüdistuses
(Tribunale di Firenze eeluurimiskohtuniku esitatud eelotsusetaotlus)
Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades – EL artiklid 34 ja 35 – Raamotsus 2001/220/JSK – Ohvri seisund kriminaalmenetluses – Kaitsetute isikute kaitse – Alaealise tunnistaja ülekuulamine – Raamotsuse õigusmõju
Kohtujurist J. Kokott’i ettepanek, esitatud 11. novembril 2004
Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 16. juuni 2005
1. Eelotsuse küsimused — Euroopa Kohtusse pöördumine — Liikmesriigi kohus EL artikli 35 tähenduses — Mõiste — Eeluurimiskohtunik — Hõlmamine
(EL artikkel 35)
2. Eelotsuse küsimused — Euroopa Kohtu pädevus — Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades — Õigusaktide ühtlustamisele suunatud raamotsus — Tõlgendamise taotlus, mis on seotud siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise põhimõttega — Selle tõlgenduse andmise pädevus
(EÜ artikkel 234; EL artikkel 35 ja EL artikli 46 punkt b)
3. Euroopa Liit — Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades — Liikmesriigid — Kohustused — Kohustus teha institutsioonidega lojaalset koostööd
4. Euroopa Liit — Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades — Siseriiklike õigusaktide ühtlustamisele suunatud raamotsused — Rakendamine liikmesriikide poolt — Siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise kohustus — Piirid — Õiguse üldpõhimõtete järgimine — Siseriikliku õiguse contra legem tõlgendus — Lubamatus
(EÜ artikli 249 kolmas lõik; EL artikli 34 lõike 2 punkt b)
5. Euroopa Liit — Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades — Ohvri seisund kriminaalmenetluses — Raamotsus 2001/220/JSK — Eriti kaitsetute ohvrite kaitse — Üksikasjalikud eeskirjad — Väikelaste tunnistuste andmise viis — Ülekuulamine väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist — Lubatavus — Piirid
(Nõukogu raamotsus 2001/220/JSK, artiklid 2 ja 3 ning artikli 8 lõige 4)
1. Kui liikmesriik on teatanud, et ta aktsepteerib Euroopa Kohtu pädevuse teha otsuseid EL artiklis 35 nimetatud õigusaktide kehtivuse ja tõlgendamise kohta, siis on see kohus pädev vastama eeluurimiskohtuniku esitatud eelotsuse küsimusele. Kriminaalmenetluses osaledes täidab eeluurimiskohtunik tegelikult õigusemõistmise ülesannet, nii et teda tuleb pidada „liikmesriigi kohtuks” osutatud artikli tähenduses.
(vt punktid 20, 22)
2. EL artikli 46 punkti b alusel kohaldatakse EÜ artiklis 234 ette nähtud korda EL artiklile 35, arvestades viimati nimetatud sättes ette nähtud tingimusi. Sarnaselt EÜ artikliga 234 seab EL artikkel 35 Euroopa Kohtult eelotsuse taotlemise tingimuseks, et liikmesriigi kohus leiab, et kõnealune küsimus on vaja lahendada, selleks et ta saaks teha otsuse, nii et EÜ artikli 234 alusel esitatud eelotsuse küsimuste vastuvõetavust käsitlev Euroopa Kohtu praktika on põhimõtteliselt ülekantav EL artikli 35 alusel esitatud eelotsusetaotlustele.
Eelnevast järeldub, et eeldades liikmesriigi kohtu esitatud eelotsuse küsimuste asjakohasust, võib neile vastamast keelduda vaid siis, kui on ilmne, et neis küsimustes osutatud Euroopa Liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega või kui kõnealune probleem on oletuslik või kui Euroopa Kohtule ei ole teada eelotsuse küsimusele tarviliku vastuse andmiseks vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud. Kui need juhtumid välja arvata, on Euroopa Kohtu ülesandeks teha eelotsuse küsimustes otsus EL artikli 35 lõikes 1 nimetatud õigusaktide tõlgendamise kohta.
Sõltumata Amsterdami lepingus osutatud integratsiooniastmest Euroopa rahvaste üha tihedama liidu loomises EL artikli 1 teise lõigu tähenduses, on selles kontekstis täiesti arusaadav, et Euroopa Liidu lepingu koostajad pidasid vajalikuks näha selle lepingu politseikoostööd ja õigusalast koostööd kriminaalasjades käsitlevas VI jaotises ette õiguslike instrumentide suhtes kaebemenetluse, mis annab EÜ asutamislepingus sätestatuga analoogilisi tulemusi, et aidata tõhusalt kaasa liidu eesmärkide saavutamisele. Euroopa Kohtu pädevus teha eelotsuseid EL artikli 35 alusel minetaks sisuliselt oma kasuliku mõju, kui üksikisikutel puuduks õigus tugineda raamotsustele, et saavutada liikmesriigi kohtus siseriikliku õiguse kooskõlaline tõlgendamine.
(vt punktid 19, 28–30, 36, 38)
3. Liidul oleks raske täita oma ülesandeid, kui lojaalse koostöö põhimõte, mille kohaselt võtavad liikmesriigid kõik vajalikud üld- või erimeetmed, et tagada nende kohustuste täitmine, mis tulenevad Euroopa Liidu õigusest, ei laieneks ühtlasi EL lepingu VI jaotises sätestatud politseikoostööle ja õigusalasele koostööle kriminaalasjades, mis pealegi põhineb täielikult liikmesriikide ja institutsioonide vahelisel koostööl.
4. Euroopa Liidu lepingu politseikoostööd ja õigusalast koostööd kriminaalasjades käsitleva VI jaotise alusel vastu võetud raamotsuste kohustuslik jõud on sätestatud samasuguses sõnastuses, nagu seisab EÜ artikli 249 kolmandas lõigus direktiivide kohta. See toob liikmesriikide asutustele kaasa siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise kohustuse. Seega on liikmesriigi kohus, kes siseriiklikke õigusnorme kohaldades on õigustatud neid tõlgendama, kohustatud seda tegema nii palju kui võimalik raamotsuse sätteid ja eesmärki silmas pidades, et saavutada raamotsusega soovitud tulemus ja järgida EL artikli 34 lõike 2 punkti b.
Liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule on siiski piiratud õiguse üldpõhimõtetega ning eelkõige õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtetega. Nimetatud põhimõtetega on vastuolus eelkõige see, kui kõnealune kohustus võib raamotsuse alusel ja sõltumata selle rakendamiseks vastu võetud seadusest tuua kaasa raamotsuse sätteid rikkudes tegutsevate isikute kriminaalvastutuse või raskendada seda vastutust.
Samuti ei saa kooskõlalise tõlgendamise põhimõte olla aluseks siseriikliku õiguse contra legem tõlgendusele. See põhimõte nõuab siiski, et liikmesriigi kohus kaaluks võimaluse korral siseriiklikku õigust kui tervikut, et hinnata, mil määral saab seda kohaldada nii, et see ei annaks raamotsuses sätestatud eesmärgile vastupidist tulemust.
(vt punktid 34, 43–45, 47, 61 ja resolutiivosa)
5. Raamotsuse 2001/220/JSK ohvrite seisundi kohta kriminaalmenetluses artiklites 2 ja 3 ning artikli 8 lõikes 4 on sätestatud rida eesmärke, muu hulgas ka eriti kaitsetutele ohvritele nende olukorrale kõige paremini vastava erikohtlemise võimaldamine. Neid sätteid tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohtul peab olema võimalus lubada väikestel lastel, kes väidetavalt on väärkohtlemise ohvrid, anda oma ütlusi näiteks väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist korras, mis võimaldab tagada nende laste kaitse vajalikul tasemel. Järgitav tunnistuste andmise viis ei tohi aga mingil juhul olla vastuolus asjaomase liikmesriigi peamiste õiguspõhimõtetega, nagu on osutatud raamotsuse artikli 8 lõikes 4, samuti ei tohi see jätta kohtualust või süüdistatavat ilma Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 6 sätestatud õigusest õiglasele menetlusele.
(vt punktid 54, 57, 59, 61 ja resolutiivosa)
16. juuni 2005(*)
Kohtuasjas C-105/03,
mille esemeks on Tribunale di Firenze (Itaalia) eeluurimiskohtuniku 3. veebruari 2003. aasta otsusega EL artikli 35 alusel esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 5. märtsil 2003, kriminaalasjas
süüdistuses,
koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta ja A. Borg Barthet, kohtunikud N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (ettekandja), P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis ja M. Ilešič,
arvestades kirjalikus menetluses ja 26. oktoobri 2004. aasta kohtuistungil esitatut,
– M. Pupino, esindajad: advokaadid M. Guagliani ja D. Tanzarella,
– Itaalia valitsus, esindaja: I. M. Braguglia, keda abistas avvocato dello Stato P. Gentili,
– Kreeka valitsus, esindajad: A. Samoni-Rantou ja K. Boskovits,
– Prantsuse valitsus, esindajad: R. Abraham, G. de Bergues ja C. Isidoro,
– Madalmaade valitsus, esindajad: H. G. Sevenster ja C. Wissels,
– Portugali valitsus, esindaja: L. Fernandes,
– Rootsi valitsus, esindajad: A. Kruse ja K. Wistrand,
– Ühendkuningriigi valitsus, esindajad: R. Caudwell ja E. O’Neill, keda abistas barrister M. Hoskins,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: M. Condou-Durande ja L. Visaggio,
olles 11. novembri 2004. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 15. märtsi 2001. aasta raamotsuse 2001/220/JSK ohvrite seisundi kohta kriminaalmenetluses (EÜT L 82, lk 1, edaspidi „raamotsus”) artiklite 2, 3 ja 8 tõlgendamist.
2 Taotlus on esitatud kriminaalmenetluses, milles koolieelse lasteasutuse õpetajat M. Pupinot süüdistatakse tervisekahjustuste tekitamises lastele, kes nende tegude toimepanemise ajal olid alla viie aasta vanad.
3 Euroopa Liidu lepingu VI jaotises pealkirjaga „Sätted politseikoostöö ja õigusalase koostöö kohta kriminaalasjades” paikneva EL artikli 34 lõige 2 Amsterdami lepingu sõnastuses sätestab:
„2. Nõukogu võtab meetmeid ja edendab koostööd, mis aitab kaasa liidu eesmärkide saavutamisele, kasutades selleks asjakohast vormi ja menetlusi, nagu on sätestatud käesolevas jaotises. Selleks võib nõukogu liikmesriigi või komisjoni algatusel ühehäälselt:
b) võtta vastu raamotsuseid liikmesriikide õigusaktide ühtlustamiseks. Raamotsused on saavutatavat tulemust silmas pidades liikmesriikidele siduvad, kuid jätavad riigi asutustele vabaduse valida vorm ja meetodid. Neil ei ole vahetut õigusmõju;
4 EL artiklis 35 on sätestatud:
„1. Euroopa Ühenduste Kohtu pädevuses on vastavalt käesolevas artiklis sätestatud tingimustele teha eelotsuseid raamotsuste ja otsuste kehtivuse ja tõlgendamise kohta, käesoleva jaotise alusel kehtestatud konventsioonide tõlgendamise kohta ning nende rakendusmeetmete kehtivuse ja tõlgendamise kohta.
2. Liikmesriik saab Amsterdami lepingu allakirjutamise ajal või mis tahes ajal pärast seda tehtud deklaratsiooniga aktsepteerida Euroopa Kohtu pädevust teha lõikes 1 piiritletud eelotsuseid.
3. Kooskõlas lõikega 2 täpsustab deklareeriv liikmesriik, kas:
a) selle riigi kohus, kelle otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, võib taotleda Euroopa Kohtult, et see teeks eelotsuse poolelioleva kohtuasja käigus üleskerkinud küsimuse kohta, mis käsitleb lõikes 1 osutatud õigusakti kehtivust või tõlgendamist, kui see kohus leiab, et kõnealune küsimus on vaja lahendada, selleks et ta saaks teha otsuse, või kas
b) selle riigi kohus võib taotleda Euroopa Kohtult, et see teeks eelotsuse poolelioleva kohtuasja käigus üleskerkinud küsimuse kohta, mis käsitleb lõikes 1 osutatud õigusakti kehtivust või tõlgendamist, kui see kohus leiab, et kõnealune küsimus on vaja lahendada, selleks et ta saaks teha otsuse.
5 Amsterdami lepingu jõustumise kuupäeva käsitlevast teadaandest, mis on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas 1. mail 1999 (EÜT L 114, lk 56), nähtub, et Itaalia Vabariik aktsepteeris EL artikli 35 lõike 2 alusel tehtud deklaratsiooniga Euroopa Kohtu pädevuse teha otsuseid EL artikli 35 lõike 3 punktis b sätestatud korras.
6 Raamotsuse artiklis 2 pealkirjaga „Austus ja tunnustamine” on sätestatud:
„1. Liikmesriigid tagavad, et ohvritel on nende kriminaalõigussüsteemis tegelik ja asjakohane osa. Liikmesriigid püüavad igati tagada, et ohvreid koheldakse menetluse ajal üksikisiku väärikust austavalt, ja tunnustavad ohvrite õigusi ja õigustatud huvisid eriti kriminaalmenetluse raames.
2. Liikmesriigid tagavad, et eriti kaitsetutele ohvritele võimaldatakse nende olukorrale kõige paremini vastav erikohtlemine.”
7 Raamotsuse artiklis 3 pealkirjaga „Seletuste ja tõendusmaterjali esitamine” on sätestatud:
„Iga liikmesriik kaitseb ohvrite võimalust esitada menetluse ajal oma seletused ja tõendusmaterjal.
Iga liikmesriik võtab asjakohaseid meetmeid tagamaks, et tema asutused küsitlevad ohvreid ainult nii palju, kui on kriminaalmenetluse jaoks vajalik.”
8 Raamotsuse artikli 8 pealkirjaga „Õigus kaitsele” lõikes 4 on sätestatud:
„Iga liikmesriik tagab, et eesmärgiga vajaduse korral eelkõige kõige kaitsetumaid ohvreid avalikul kohtuistungil tunnistuste andmise mõjude eest kaitsta võib anda ohvritele kohtuotsuse alusel õiguse anda tunnistusi viisil, mis võimaldab seda eesmärki saavutada asjakohaste vahendite abil, mis on kooskõlas riigi peamiste õiguspõhimõtetega.”
9 Raamotsuse artikli 17 kohaselt jõustab iga liikmesriik õigusnormid, mis on vajalikud raamotsuse ülalnimetatud sätete järgimiseks, hiljemalt „22. märtsiks 2002”.
10 Itaalia Codice di procedure penale (kriminaalmenetluse seadustik, edaspidi CPP) V raamatus pealkirjaga „Eeluurimine ja esialgne ülekuulamine” paiknev artikkel 392 sätestab:
„1. Eeluurimise käigus võivad riiklik süüdistaja ja kahtlustatav esitada kohtunikule taotluse tõendite tagamise menetluse teel:
a) ülekuulamiseks, kui on alust arvata, et tunnistajat ei saa kohtuliku uurimise käigus üle kuulata haiguse või muu tõsise takistuse tõttu;
b) ülekuulamiseks, kui konkreetsetel erilistel asjaoludel on alust arvata, et tunnistajal on oht osutuda vägivalla või ähvarduste ohvriks või talle võidakse teha ettepanek või anda lubadus raha või muude eeliste saamiseks, eesmärgiga takistada teda ütlusi andmast või kallutada valeütluste andmisele.
1bis. Karistusseadustiku artiklites 600bis, 600ter, 600quinquies, 609bis, 609ter, 609quater, 609quinquies ja 609octies [käsitlevad seksuaalseid või seksuaalse kallakuga kuritegusid] sätestatud kuriteoga seotud menetluses võivad riiklik süüdistaja või kahtlustatav ka lõikes 1 nimetamata juhtudel esitada taotluse alla kuueteistkümneaastaste isikute ülekuulamiseks tõendite tagamise menetluse teel.
11 CPP artikli 398 lõikes 5bis on sätestatud:
„Karistusseadustiku artiklites 600bis, 600ter, 600quinquies, 609bis, 609ter, 609quater, 609quinquies ja 609octies sätestatud kuritegude eeluurimise käigus, kui tõendite kogumisele kaasatud isikute hulgas on alla kuueteistkümneaastaseid alaealisi, määrab kohtunik […] määrusega kindlaks tõendite kogumise koha, aja ja erikorra, kui alaealise olukord seda võimaldab ja nõuab. Sel juhul võib ülekuulamine toimuda väljaspool kohut, võimalikes spetsialiseeritud abi andvates asutustes või nende puudumise korral alaealise elukohas. Tunnistaja ütluste andmine dokumenteeritakse täies ulatuses heli- või videosalvestise vahendusel. Kui ei ole võimalik kasutada salvestusseadmeid või tehnilise personali abi, määrab kohtunik ekspertiisi või tehnilise nõustamise toimingu. Ülekuulamise kohta koostatakse ka kokkuvõtlik protokoll. Salvestiste ümberkirjutamine toimub ainult poolte taotlusel.”
Faktilised asjaolud ja eelotsuse küsimus
12 Eelotsusetaotlusest nähtub, et käimasolevas kriminaalmenetluses süüdistatakse M. Pupinot esiteks selles, et ta pani 2001. aasta jaanuaris ja veebruaris toime mitu kuritegu „korralekutsuvate meetmete kuritarvitamisega” Itaalia Codice penale (karistusseadustik, edaspidi „CP”) artikli 571 tähenduses mõnede oma hoolealuste vastu, kes nende tegude toimepanemise ajal olid alla viie aasta vanad, kuna ta neid korduvalt raputas, ähvardas neile anda rahusteid ja kleepida suule plaastreid ning takistas neil tualettruumi minekut. Teiseks süüdistatakse asjaomast isikut selles, et ta pani 2001. aasta veebruaris toime kuriteo „raske tervisekahjustuse” tekitamisega, mis on kvalifitseeritav CP artiklite 582, 585 ja 576 järgi, koostoimes sama seadustiku artikli 61 punktidega 2 ja 11, kuna ta andis ühele oma hoolealusele löögi, mille tagajärjel viimati nimetatul tekkis kerge paistetus otsmikupiirkonnas. Menetlus Tribunale di Firenze’s on eeluurimise staadiumis.
13 Eelotsusetaotluse esitanud kohtunik toob esile, et Itaalia õiguse kohaselt koosneb kriminaalmenetlus kahest erinevast staadiumist. Esimene staadium on eeluurimine, mille käigus riiklik süüdistaja uurib ja kogub eeluurimiskohtuniku järelevalve all tõendeid, mille alusel ta hindab, kas menetlus tuleb lõpetada või tuleb asjaomasele isikule esitada süüdistus asja saatmisega kriminaalkohtule otsustamiseks. Viimati nimetatud juhtumil teeb nimetatud kohtunik ad hoc kohtuistungil lõpliku otsuse kriminaalasja edasiseks menetlemiseks või lõpetamiseks.
14 Otsus saata kriminaalasi kohtule otsustamiseks avab menetluse teise staadiumi ehk vaidluste staadiumi, milles eeluurimiskohtunik ei osale. Selle staadiumiga menetlus õigupoolest algab. Ainult selles staadiumis peab üldreeglina toimuma tõendite kogumine poolte algatusel ja võistlevuse põhimõtet järgides. Eelotsusetaotluse esitanud kohtunik märgib, et menetluse kestel korraldatud vaidluste käigus saab poolte esitatud asjaolusid vastu võtta tõenditena selle sõna tehnilises tähenduses. Neil asjaoludel tuleb tõendusmaterjal, mille riiklik süüdistaja eeluurimise staadiumis kogus eesmärgiga otsustada, kas tuleb läbi viia kriminaalmenetlus või esitada taotlus asja lõpetamiseks, esitada võistleva kohtuvaidluse staadiumis, et see omandaks nii-öelda täisväärtusliku „tõendi” jõu.
15 Nimetatud kohtunik rõhutab, et sellel reeglil on siiski erandid, mis on sätestatud CPP artiklis 392 ja mis lubavad eeluurimise staadiumis eeluurimiskohtuniku otsuse alusel tõendeid eelnevalt fikseerida ennetava ülekuulamisega tõendite tagamise menetluse teel, järgides võistlevuse põhimõtet. Selliselt kogutud tõenditel on samasugune tõenduslik jõud nagu menetluse teises staadiumis kogutud tõenditel. CPP artikli 392 lõige 1bis andis võimaluse kasutada seda tõendite tagamise menetlust teatud ammendavalt loetletud kuritegude (seksuaalsed või seksuaalse kallakuga kuriteod) alla kuueteistkümneaastaste ohvrite tunnistuste kogumiseks ka osutatud artikli lõikes 1 nimetamata juhtudel. CPP artikli 398 lõige 5bis võimaldab nimetatud kohtunikul määrata tõendite kogumise ka CP artikli 392 lõikes 1bis sätestatud kuritegude eeluurimisel asjassepuutuvate alaealiste kaitset tagava erikorra kohaselt. Eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku hinnangul on nende täiendavate erandite eesmärk kaitsta ühelt poolt alaealise tunnistaja väärikust, häbelikkust ja isikupära ning teiselt poolt tõendite tõepärasust.
16 Põhikohtuasjas esitas riiklik süüdistaja 2001. aasta augustis eeluurimiskohtunikule taotluse koguda ütlused kaheksalt lapselt, kes olid selle kuriteo tunnistajad või ohvrid, milles M. Pupino oli kahtlustatav, CPP artikli 392 lõike 1bis alusel ennetava ülekuulamisega tõendite tagamise menetluse teel, põhjendusel et tõendite kogumist ei saa edasi lükata kuni võistleva kohtuistungini, kuna tunnistajad on väga noored ja nende psüühiline seisund paratamatult muutub, samuti võib ilmneda tõrjuv psühholoogiline kaitsemehhanism. Riiklik süüdistaja taotles ühtlasi tõendite kogumise läbiviimist CPP artikli 398 lõikes 5bis ette nähtud erikorra alusel, mille kohaselt ülekuulamine toimub spetsialiseeritud asutuses vastavalt korrale, mis kaitseb asjaomaste alaealiste väärikust, eraelu ja meelerahu, kasutades vajadusel psühholoogiaeksperdi abi, arvestades sündmuste delikaatset iseloomu ja tõsidust ning ohvrite noorusega seotud raskusi. M. Pupino vaidlustas selle taotluse, märkides, et see ei mahu ühegi CPP artikli 392 lõigetes 1 ja 1bis ette nähtud juhtumi alla.
17 Eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku hinnangul oleks riikliku süüdistaja taotlus tulnud asjakohaste siseriiklike õigusnormide kohaselt tagasi lükata, kuna need ei näe ette ennetavat ülekuulamist tõendite tagamise menetluse teel ega tõendite kogumise erimenetluse kasutamist tegude puhul, milles kahtlustatavat süüdistatakse, isegi kui ei esine ainsatki põhjust, miks need sätted ei võiks laieneda ka CPP artikli 392 lõikes 1 sätestamata juhtudele, kui ohver on alaealine. Arvukas hulk CPP artikli 392 lõike 1 rakendusalast välja jäävaid kuritegusid võib osutuda ohvri jaoks tõsisemaks kui selles sättes loetletud kuriteod. Nii on see põhikohtuasjas, kus riikliku süüdistaja hinnangul kohtles M. Pupino vääralt mitut alla viie aastast last, tekitades neile psühhotraumasid.
18 Leides, et „jättes kõrvale ühenduse õigusnormide vahetu õigusmõju”, peab liikmesriigi kohtunik „tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusnormide sättest ja mõttest lähtudes”, ning kaheldes, kas CPP artikli 392 lõige 1bis ja artikli 398 lõige 5bis on kooskõlas raamotsuse artiklitega 2, 3 ja 8 selles osas, milles nimetatud seadustiku sätted piiravad eeluurimiskohtuniku võimaluse määrata vastavalt ennetav ülekuulamine tõendite tagamise menetluse teel ning tõendite kogumine ja fikseerimine erimenetluses ainult seksuaalsete või seksuaalse kallakuga kuritegudega, otsustas Tribunale di Firenze eeluurimiskohtunik menetluse peatada ja paluda Euroopa Kohtul otsustada raamotsuse artiklite 2, 3 ja 8 ulatuse küsimus.
19 EL artikli 46 punkti b alusel kohaldatakse EÜ, Euratomi ja ESTÜ asutamislepingute sätted, mis käsitlevad Euroopa Ühenduste Kohtu volitusi ja nende volituste kasutamist, nende hulgas EÜ artiklit 234, Euroopa Liidu lepingu VI jaotise sätete suhtes EL artiklis 35 sätestatud tingimuste alusel. Siit tulenevalt kohaldatakse EÜ artiklis 234 ette nähtud korda EL artiklis 35 sätestatud Euroopa Kohtu pädevusele teha eelotsuseid, arvestades selles sättes ette nähtud tingimusi.
20 Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 5, teatas Itaalia Vabariik 1. mail 1999, s.o Amsterdami lepingu jõustumise kuupäeval jõustunud deklaratsiooniga, et ta aktsepteerib Euroopa Kohtu pädevuse teha otsuseid EL artiklis 35 nimetatud õigusaktide kehtivuse ja tõlgendamise kohta sama artikli lõike 3 punktis b sätestatud korras.
21 Mis puudutab EL artikli 35 lõikes 1 nimetatud õigusakte, siis selle artikli lõike 3 punkt b näeb EÜ artikli 234 esimese ja teise lõiguga kattuvas sõnastuses ette, et liikmesriigi „kohus” võib „taotleda Euroopa Kohtult, et see teeks eelotsuse” liikmesriigi kohtus poolelioleva kohtuasja käigus üleskerkinud küsimuse kohta, mis käsitleb osutatud õigusaktide „kehtivust või tõlgendamist”, „kui see kohus leiab, et kõnealune küsimus on vaja lahendada, selleks et ta saaks teha otsuse”.
22 Vaidlust ei ole selles, et esiteks täidab kriminaalmenetluses osalev eeluurimiskohtunik, nagu seda on põhikohtuasjas tegev kohtunik, õigusemõistmise ülesannet, nii et teda tuleb pidada „liikmesriigi kohtuks” EL artikli 35 tähenduses (vt selle kohta EÜ artikliga 234 seonduvalt 23. veebruari 1995. aasta otsus liidetud kohtuasjades C54/94 ja C74/94: Cacchiarelli ja Stanghellini, EKL 1995, lk I391, ja 12. detsembri 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C74/95 ja C129/95: X, EKL 1996, lk I6609) ja teiseks kuulub EL artiklite 31 ja 34 alusel vastu võetud raamotsus EL artikli 35 lõikes 1 nimetatud õigusaktide hulka, mille suhtes Euroopa Kohus võib teha eelotsuse.
23 Kuigi Euroopa Kohus on seega pädev esitatud eelotsuse küsimusele vastama, vaidlustasid Prantsuse valitsus ja Itaalia valitsus siiski esitatud taotluse vastuvõetavuse, väites, et Euroopa Kohtu vastus ei ole põhikohtuasjas vaidluse lahendamiseks kasutatav.
24 Prantsuse valitsus väidab, et eelotsusetaotluse esitanud kohtunik püüab raamotsuse teatud sätteid kohaldada siseriiklike õigusnormide asemel, samas kui EL artikli 34 lõike 2 punkti b sõnastuse kohaselt ei saa raamotsustel olla vahetut õigusmõju. Nimetatud valitsus leiab ühtlasi, et eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku arvamuse kohaselt on siseriikliku õiguse tõlgendamine kooskõlas raamotsusega võimatu. Vastavalt Euroopa Kohtu praktikale ei saa kooskõlalise tõlgendamise põhimõte viia contra legem tõlgenduseni ega kahjustada üksikisiku seisukorda kriminaalmenetluses ainuüksi raamotsuse alusel, nagu see juhtuks põhikohtuasjas.
25 Itaalia valitsus juhib esmalt tähelepanu sellele, et ühenduse raamotsus ja direktiiv on teineteisest põhimõtteliselt erinevad õigusallikad ning seetõttu ei teki liikmesriigi kohtunikul raamotsuse põhjal siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise kohustust, nagu Euroopa Kohus seda oma praktikas ühenduse direktiivide suhtes on nõudnud.
26 Eelotsusetaotluse vastuvõetavust otseselt kahtluse alla seadmata on Rootsi valitsus ja Ühendkuningriigi valitsus samal arvamusel Itaalia valitsusega, rõhutades eriti Euroopa Liidu lepingu VI jaotise raames tehtava liikmesriikide koostöö valitsustevahelist iseloomu.
27 Lõpuks rõhutab Madalmaade valitsus kooskõlalise tõlgendamise kohustuse piire ja küsib, kas neid piire täpsemalt silmas pidades saab seda kohustust põhikohtuasjas kohaldada, kui eeldada, et seda kohaldatakse raamotsuste suhtes.
28 Tuleb märkida, nagu on rõhutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 19, et EÜ artiklis 234 ette nähtud korda kohaldatakse EL artiklile 35, arvestades viimati nimetatud sättes ette nähtud tingimusi.
29 Sarnaselt EÜ artikliga 234 seab EL artikkel 35 Euroopa Kohtult eelotsuse taotlemise tingimuseks, et liikmesriigi kohus „leiab, et kõnealune küsimus on vaja lahendada, selleks et ta saaks teha otsuse”, nii et EÜ artikli 234 alusel esitatud eelotsuse küsimuste vastuvõetavust käsitlev Euroopa Kohtu praktika on põhimõtteliselt ülekantav EL artikli 35 alusel esitatud eelotsusetaotlustele.
30 Eelnevast järeldub, et eeldades liikmesriigi kohtu esitatud eelotsuse küsimuste asjakohasust, võib neile vastamast keelduda vaid siis, kui on ilmne, et neis küsimustes osutatud Euroopa Liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega või kui kõnealune probleem on oletuslik või kui Euroopa Kohtule ei ole teada eelotsuse küsimusele kasuliku vastuse andmiseks vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud. Kui need juhtumid välja arvata, on Euroopa Kohtu ülesandeks teha eelotsuse küsimustes otsus EL artikli 35 lõikes 1 nimetatud õigusaktide tõlgendamise kohta (vt EÜ artikli 234 kohta eelkõige 7. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-355/97: Beck ja Bergdorf, EKL 1999, lk I4977, punkt 22, ja 7. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas C17/03: VEMW jt, EKL 2005, lk I‑4983, punkt 34).
31 Pidades silmas Itaalia, Prantsuse, Madalmaade, Rootsi ja Ühendkuningriigi valitsuse esitatud argumente, tuleb uurida, kas – nagu seda eeldab liikmesriigi kohtunik ja toetavad Kreeka, Prantsuse ja Portugali valitsus ning komisjon – liikmesriigi ametiasutustel lasuvat kohustust tõlgendada oma siseriiklikku õigust nii palju kui võimalik ühenduse direktiivide sätteid ja eesmärki silmas pidades kohaldatakse sama toime ja ulatusega, kui asjaomane õigusakt on raamotsus, mis on vastu võetud Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel.
32 Jaatava vastuse korral tuleb kontrollida, kas on ilmne, nagu märkisid Itaalia, Prantsuse, Rootsi ja Ühendkuningriigi valitsus, et eelotsuse küsimusele antaval vastusel ei saa olla konkreetset mõju vaidluse lahendamisele põhikohtuasjas, arvestades kooskõlalise tõlgendamise kohustusele omaseid piire.
33 Esmalt tuleb esile tuua, et EL artikli 34 lõike 2 punkti b sõnastus on väga lähedaselt ajendatud EÜ artikli 249 kolmanda lõigu sõnastusest. EL artikli 34 lõike 2 punkt b annab raamotsustele kohustusliku jõu selles mõttes, et need on „saavutatavat tulemust silmas pidades” liikmesriikidele „siduvad, kuid jätavad riigi asutustele vabaduse valida vorm ja meetodid”.
34 Raamotsuste kohustuslik jõud, mis on sätestatud EÜ artikli 249 kolmanda lõiguga samasuguses sõnastuses, toob liikmesriikide asutustele ja eelkõige liikmesriikide kohtutele kaasa siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise kohustuse.
35 Asjaolu, et Euroopa Kohtu pädevus EL artikli 35 alusel on EÜ asutamislepingu VI jaotise raames väiksema ulatusega kui EÜ asutamislepingus sätestatud pädevus, ja fakt, et nimetatud VI jaotises ei sisaldu institutsioonide õigusaktide seaduslikkuse tagamiseks kõikehõlmavaid edasikaebamise aluseid ja korda, ei vastandu sellele järeldusele.
36 Sõltumata Amsterdami lepingus osutatud integratsiooniastmest Euroopa rahvaste üha tihedama liidu loomises EL artikli 1 teise lõigu tähenduses, on täiesti arusaadav, et Euroopa Liidu lepingu koostajad pidasid vajalikuks näha selle lepingu VI jaotises ette õiguslike instrumentide suhtes kaebemenetluse, mis annab EÜ asutamislepingus sätestatuga analoogilisi tulemusi, et aidata tõhusalt kaasa liidu eesmärkide saavutamisele.
37 Euroopa Kohtu pädevus teha eelotsuseid EL artikli 35 alusel evib olulist tähtsust, mida kinnitab asjaolu, et selle artikli lõike 4 alusel on igal liikmesriigil, sõltumata sellest, kas ta on teinud deklaratsiooni vastavalt lõikele 2, õigus esitada seletusi või kirjalikke märkusi sama sätte lõike 1 alusel algatatud kohtuasjades.
38 See pädevus minetaks sisuliselt oma kasuliku mõju, kui üksikisikutel puuduks õigus tugineda raamotsustele, et saavutada liikmesriigi kohtus siseriikliku õiguse kooskõlaline tõlgendamine.
39 Itaalia ja Ühendkuningriigi valitsus rõhutavad oma väidete toetuseks, et erinevalt EÜ asutamislepingust ei sisalda Euroopa Liidu leping kohustusi, mis oleksid analoogilised EÜ artiklis 10 ette nähtud kohustusega, millele osaliselt tugineb Euroopa Kohtu praktika, et põhistada kohustust tõlgendada siseriiklikku õigust kooskõlas ühenduse õigusega.
40 Selle argumendiga ei saa nõustuda.
41 Euroopa Liidu lepingu artikli 1 teises ja kolmandas lõigus on sätestatud, et kõnealune leping tähistab uut etappi Euroopa rahvaste üha tihedama liidu loomises, et selle liidu aluseks on Euroopa ühendused, mida täiendatakse nimetatud lepinguga kasutuselevõetava poliitika ja koostöövormidega, ning et liidu ülesandeks on ühtekuuluvust ja solidaarsust ilmutaval viisil korraldada liikmesriikide ja nende rahvaste vahelisi suhteid.
42 Liidul oleks raske täita oma ülesandeid, kui lojaalse koostöö põhimõte, mille kohaselt võtavad liikmesriigid kõik vajalikud üld- või erimeetmed, et tagada nende kohustuste täitmine, mis tulenevad Euroopa Liidu õigusest, ei laieneks ühtlasi politseikoostööle ja õigusalasele koostööle kriminaalasjades, mis pealegi põhineb täielikult liikmesriikide ja institutsioonide vahelisel koostööl, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 26 õigustatult märkis.
43 Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb järeldada, et kooskõlalise tõlgendamise põhimõte kehtib Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel vastu võetud raamotsuste suhtes. Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes siseriiklikke õigusnorme kohaldades on õigustatud neid tõlgendama, on kohustatud seda tegema nii palju kui võimalik raamotsuse sätteid ja eesmärki silmas pidades, et saavutada raamotsusega soovitud tulemus ja järgida EL artikli 34 lõike 2 punkti b.
44 Siiski tuleb märkida, et liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule on piiratud õiguse üldiste põhimõtetega, eelkõige õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtetega.
45 Nimetatud põhimõtetega on vastuolus eelkõige see, kui kõnealune kohustus võib raamotsuse alusel ja sõltumata selle rakendamiseks vastu võetud seadusest tuua kaasa raamotsuse sätteid rikkudes tegutsevate isikute kriminaalvastutuse või raskendada seda vastutust (vt seoses ühenduse direktiividega eelkõige eespool viidatud kohtuotsus X, punkt 24, ja 3. mai 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades C387/02, C391/02 ja C403/02: Berlusconi jt, EKL 2005, lk I‑3565, punkt 74).
46 Samas tuleb märkida, et käesoleva eelotsusetaotlusega puudutatud sätted ei käsitle asjaomase isiku kriminaalvastutuse ulatust, vaid menetluse käiku ja tõendite kogumise korda.
47 Liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule lõpeb seal, kus neid õigusnorme ei ole enam võimalik kohaldada selliselt, et saavutatakse raamotsusega kooskõlas olev tulemus. Teiste sõnadega, kooskõlalise tõlgendamise põhimõte ei saa olla aluseks siseriikliku õiguse contra legem tõlgendusele. See põhimõte nõuab siiski, et liikmesriigi kohus kaaluks võimaluse korral siseriiklikku õigust kui tervikut, et hinnata, mil määral saab seda kohaldada nii, et see ei annaks raamotsuses sätestatud eesmärgile vastupidist tulemust.
48 Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 40 märkis, ei ole ilmne, et põhikohtuasjas siseriiklike õigusnormide tõlgendamine kooskõlas raamotsusega on võimatu. Liikmesriigi kohtu ülesanne on kontrollida, kas nimetatud kohtuasjas on siseriikliku õiguse kooskõlaline tõlgendamine võimalik.
49 Eelotsuse küsimusele tuleb vastata selle reservatsiooniga.
50 Eelotsusetaotluse esitanud kohtunik soovib sisuliselt teada saada, kas raamotsuse artikleid 2 ja 3 ning artikli 8 lõiget 4 tuleb tõlgendada selliselt, et liikmesriigi kohtul peab olema võimalus lubada väikestel lastel, kes põhikohtuasjaga sarnastel juhtudel väidetavalt on väärkohtlemise ohvrid, anda oma ütlusi väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist korras, mis tagab nende kaitse vajalikul tasemel.
51 Kooskõlas raamotsuse artikliga 3 kaitseb iga liikmesriik ohvrite võimalust esitada menetluse ajal oma seletused ja tõendusmaterjal, samuti võtab asjakohaseid meetmeid tagamaks, et tema asutused küsitlevad ohvreid ainult nii palju, kui on kriminaalmenetluse jaoks vajalik.
52 Raamotsuse artikkel 2 ja artikli 8 lõige 4 panevad liikmesriikidele eelkõige kohustuse tagada, et ohvreid koheldakse menetluse ajal üksikisiku väärikust austavalt, et eriti kaitsetutele ohvritele võimaldatakse nende olukorrale kõige paremini vastav erikohtlemine, samuti tagada, et eesmärgiga vajaduse korral eelkõige kõige kaitsetumaid ohvreid avalikul kohtuistungil ütluste andmise mõjude eest kaitsta võib anda ohvritele kohtumäärusega õiguse anda tunnistusi viisil, mis võimaldab seda eesmärki saavutada asjakohaste vahendite abil, mis on kooskõlas riigi peamiste õiguspõhimõtetega.
53 Raamotsus ei määratle ohvri kaitsetuse mõistet artikli 2 lõike 2 ja artikli 8 lõike 4 tähenduses. Sõltumata sellest, kas asjaolu, et kriminaalkuriteo ohver on alaealine, on piisav, et liigitada sellist ohvrit eriti kaitsetute hulka raamotsuse tähenduses, on vaieldamatu, et kui väikesed lapsed on nagu põhikohtuasja taolises asjas pidanud väidetavalt taluma halba kohtlemist, pealegi veel pedagoogi poolt, võib neid lapsi selliselt liigitada, pidades eelkõige silmas nende vanust, samuti nende rikkumiste olemust ja tagajärgi, mille ohvriks nad on, eesmärgiga saada erilist kaitset, mida raamotsuse eespool osundatud sätted nõuavad.
54 Eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku poolt viidatud kolmest raamotsuse sättest ei näe mitte ükski ette konkreetset korda, kuidas saavutada neis sätestatud eesmärke, mis on eelkõige võimaldada eriti kaitsetutele ohvritele „nende olukorrale kõige paremini vastav erikohtlemine”, samuti „õigus anda tunnistusi viisil”, mis võimaldab tagada, et kõiki ohvreid koheldakse „üksikisiku väärikust austavalt”, võimalus esitada „oma seletused ja tõendusmaterjal”, ühtlasi toimida selliselt, et ohvreid küsitletakse „ainult nii palju, kui on kriminaalmenetluse jaoks vajalik”.
55 Põhikohtuasjas asjassepuutuvate õigusnormide kohaselt tuleb eeluurimise kestel antud ütlusi kohtuistungil korrata, et need omandaksid täisväärtusliku tõendi jõu. Teatud juhtudel on siiski lubatud anda ütlusi ainult üks kord eeluurimise kestel samasuguse tõendusliku jõuga, kuid järgides teistsugust korda kui see, mis kehtib kohtuistungil.
56 Neil asjaoludel on raamotsuse eespool osundatud sätetega taotletavate eesmärkide saavutamiseks nõutav, et liikmesriigi kohtul oleks võimalus kasutada eriti kaitsetute ohvrite puhul erikorda, nagu seda on ennetav ülekuulamine tõendite tagamise menetluse teel, mis on sätestatud liikmesriigi õiguses, kus on ette nähtud ka ütluste andmise üksikasjaline kord, kui see menetlus vastab kõige paremini ohvrite olukorrale ja on vajalik tõendite kaotsimineku ennetamiseks, ülekuulamiste kordamise viimiseks miinimumini ja selleks, et kaitsta kõnealuseid ohvreid kohtuistungil ütluste andmise kahjulike mõjude eest.
57 Selles osas tuleb täpsustada, et raamotsuse artikli 8 lõike 4 kohaselt peab järgitav tunnistuste andmise viis olema igal juhul kooskõlas asjaomase liikmesriigi peamiste õiguspõhimõtetega.
58 EL artikli 6 lõike 2 kohaselt austab liit põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga, mis on alla kirjutatud Roomas 4. novembril 1950 (edaspidi „konventsioon”), ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest.
59 Raamotsust tuleb seega tõlgendada järgides põhiõigusi, mille hulgast tuleb eelkõige esile tõsta õigust õiglasele menetlusele, nagu see on sätestatud konventsiooni artiklis 6 ja nagu Euroopa Inimõiguste Kohus seda on tõlgendanud.
60 Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on veenduda, kas – kui oletada, et ennetav ülekuulamine tõendite tagamise menetluse teel ja ülekuulamine vastavalt Itaalia õiguses ette nähtud erisustega on antud juhul võimalikud arvestades siseriikliku õiguse kooskõlalise tõlgendamise kohustust – nende meetmete kohaldamine tervikuna ei muuda M. Pupino vastu suunatud kriminaalmenetlust ebaõiglaseks konventsiooni artikli 6 mõttes, nagu Euroopa Inimõiguste Kohus on seda tõlgendanud (vt eelkõige Euroopa Inimõiguste Kohtu 20. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas P.S. v. Saksamaa, 2. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas S.N. v. Rootsi, Recueil des arrêts et décisions 2002V, 13. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas Rachdad v. Prantsusmaa ja 20. jaanuari 2005. aasta otsus kohtuasjas Accardi jt v. Itaalia, kaebus nr 30598/02).
61 Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb esitatud küsimusele vastata, et raamotsuse artikleid 2 ja 3 ning artikli 8 lõiget 4 tuleb tõlgendada selliselt, et liikmesriigi kohtul peab olema võimalus lubada väikestel lastel, kes põhikohtuasjaga sarnastel juhtudel on väärkohtlemise ohvrid, anda oma ütlusi näiteks väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist korras, mis võimaldab tagada nende laste kaitse vajalikul tasemel. Liikmesriigi kohtu ülesanne on kaaluda siseriikliku õiguse norme kui tervikut ja tõlgendada neid nii palju kui võimalik kõnealuse raamotsuse sätteid ja eesmärki silmas pidades.
62 Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta raamotsuse 2001/220/JSK ohvrite seisundi kohta kriminaalmenetluses artikleid 2 ja 3 ning artikli 8 lõiget 4 tuleb tõlgendada selliselt, et liikmesriigi kohtul peab olema võimalus lubada väikestel lastel, kes põhikohtuasjaga sarnastel juhtudel väidetavalt on väärkohtlemise ohvrid, anda oma ütlusi näiteks väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist korras, mis võimaldab tagada nende laste kaitse vajalikul tasemel.
Liikmesriigi kohtu ülesanne on kaaluda siseriikliku õiguse norme kui tervikut ja tõlgendada neid nii palju kui võimalik kõnealuse raamotsuse sätteid ja eesmärki silmas pidades.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus


§ 2 Järelevalvetasu sissenõudmise otsus
§ 4 Järelevalvetasu maksmise kontrollimine
§ 5 Enammakstud järelevalvetasu tagastamise kord
RT I, 01.07.2020, 38
Vastu võetud 29.06.2020 nr 46
Määrus kehtestatakse taimekaitseseaduse § 443 lõike 6 ja § 444 lõike 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse järelevalvetasu maksmise ja maksmise kontrollimise ning enammakstud järelevalvetasu tagastamise kord.
§ 2. Järelevalvetasu sissenõudmise otsus
Järelevalvetoimingu eest järelevalvetasu sissenõudmiseks väljastab Põllumajandusamet kohustatud isikule järelevalvetasu sissenõudmise otsuse, milles peavad olema märgitud:
3) kohustatud isiku nimi ning elu- või asukoha aadress;
4) selle järelevalvetoimingu nimetus, mille eest järelevalvetasu nõutakse, või vähendatud kontrolli puhul selle rakendamise asjaolu ja alus, mille puhul järelevalvetasu vähendatud määras nõutakse;
7) järelevalvetasu laekumise koht (panga nimi, kontonumber, viitenumber);
(1) Taime, taimse saaduse või muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral maksab kohustatud isik kaubasaadetise üle tehtud järelevalvetoimingu eest järelevalvetasu ametniku esitatud järelevalvetasu sissenõudmise otsuses märgitud summas enne kaubasaadetise liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise lubamist.
(2) Ametnik teeb lõikes 1 nimetatud juhul järelevalvetasu sissenõudmise otsuse ja toimetab selle kohustatud isikule kätte viivitamata pärast järelevalvetoimingu tegemist.
(3) Kohustatud isikule väljastatakse lõike 1 kohaselt järelevalvetasu maksmise korral sellekohane kinnitus.
(4) Taimekaitseseaduse § 443 lõike 3 kohaselt tehtud järelevalvetasu sissenõudmise otsus toimetatakse kohustatud isikule kätte viie tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
(5) Lõikes 4 sätestatud juhul kannab kohustatud isik järelevalvetasu sissenõudmise otsuses määratud summa üle otsuses näidatud arvelduskontole kümne tööpäeva jooksul järelevalvetasu sissenõudmise otsuse saamisest arvates.
§ 4. Järelevalvetasu maksmise kontrollimine
(1) Tolliasutuse kassasse maksmise korral kontrollib Põllumajandusamet järelevalvetasu maksmist enne kaubasaadetise liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise lubamist tolliasutuse kassast väljastatud kinnituse alusel.
(2) Arvelduskontole ülekandmise korral kontrollib Põllumajandusamet järelevalvetasu laekumist arvelduskontole elektroonilisel teel asjakohaselt kontoväljavõttelt.
§ 5. Enammakstud järelevalvetasu tagastamise kord
4) järelevalvetasu laekumise koht (panga nimi, kontonumber, viitenumber);
5) selle järelevalvetoimingu nimetus, mille eest enammakstud järelevalvetasu tagastamist soovitakse, ning enammakstud järelevalvetasu summa, selle tagastamise alus ja selgitus tagastamise vajaduse kohta;
6) järelevalvetasu tagastamise koht (panga nimi, kontonumber, konto omaniku nimi ja isiku- või registrikood).
(3) Taimekaitseseaduse § 444 lõike 4 alusel tehtud enammakstud järelevalvetasu tagastamise või tagastamisest keeldumise otsus väljastatakse kohustatud isikule viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates. Isikule tagastatakse tema esitatud järelevalvetasu maksmist tõendav dokument.


Vändra alevi haridustoetuse andmise kord – Riigi Teataja
Vändra alevi haridustoetuse andmise kord
Vändra alevi haridustoetuse andmise kord - sisukord
§ 2 Haridustoetus ja selle suurus
§ 3 Haridustoetuse määramine
§ 4 Haridustoetuse üleandmine
§ 5 Täiendav toetusfond ja ühine tänuüritus
§ 6 Määruse rakendamine ja jõustumine
RT IV, 07.07.2015, 10
Vastu võetud 17.06.2015 nr 7
Määrus kehtestatakse “Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” § 22 lg 1 p 5 alusel.
Määrusega reguleeritakse Vändra alevis haridustoetuse maksmist õpilastele ja lasteaialastele, kelle saavutused haridusvallas on alevile tunnustuseks ja maine kujundajaks ning nende õpilaste juhendajate (õpetajad, kontsertmeistrid) tunnustamist.
§ 2. Haridustoetus ja selle suurus
(1) Haridustoetus on Vändra Alevivalitsuse (edaspidi alev) poolt antav toetus õpilastele ja lasteaialastele, kelle rahvastikuregistrijärgne aadress on Vändra alev.
(2) Väärtustamaks kooliharidust ja õppimist kui õpilase tööd, toetab alev gümnaasiumi, kutseõppeasutuse ja põhikooli lõpetajaid järgmiselt:
1) gümnaasiumi kuldmedaliga lõpetanu - 200 eurot;
2) gümnaasiumi hõbemedaliga lõpetanu - 150 eurot;
3) põhikooli kiitusega lõpetanu - 100 eurot;
4) põhikooli lõpetanu, kelle keskmine hinne on vähemalt 4,8 - 50 eurot;
5) kutseõppeasutuse kutsekeskhariduse õppekava kiitusega lõpetanu - 200 eurot.
(3) Väärtustamaks huviharidust toetab alev muusikakooli põhiõppe kiitusega lõpetanuid 100 euroga.
(4) Üleriigilistel olümpiaadidel, konkurssidel ja võistlustel eduka esinemise eest toetada õpilasi, kes saavutasid I-III koha/järgu, 100 euroga.
(5) Konkurssidel ja võistlustel eduka esinemise eest toetada lasteaialapsi, kes saavutasid I kuni III koha, lasteaialapsele/lasteaiarühmale arendav, eale vastav mänguasjaga.
(6) Maakondlikel olümpiaadidel, konkurssidel ja võistlustel eduka esinemise tunnustamise korraldab asutuse direktor.
§ 3. Haridustoetuse määramine
(1) Haridustoetuse määramiseks esitavad haridusasutuse juhid vastavalt saavutatud tulemustele kirjaliku esildise Vändra Alevivalitsusele.
(2) Esitatud ettepanekud vaatab alevivalitsus läbi oma istungil ja kinnitab haridustoetuse saaja ning toetuse suuruse valitsuse korraldusega.
§ 4. Haridustoetuse üleandmine
(1) Haridustoetuse annab koolide lõpetajatele üle volikogu või valitsuse esindaja pidulikel lõpuaktustel.
(2) Olümpiaadidel, konkurssidel ja võistlustel edukaid osalejaid tunnustab volikogu või valitsuse esindaja õppeperioodi lõpul pidulikul kooliaasta lõpuaktusel.
§ 5. Täiendav toetusfond ja ühine tänuüritus
(1) Rahaliste vahendite olemasolul planeeritakse eelarvesse Vändra alevi hallatavatele haridusasutustele (gümnaasium, muusikakool, lasteaed) täiendav toetusfond, et võimaldada haridusasutuse juhtidel premeerida asutuse õpetajaid, juhendajaid, kontsertmeistreid, kelle õpilastele on antud käesoleva korra järgi haridustoetust või teisi töötajaid, kelle saavutused haridusasutuses on märkimisväärsed ja aitavad oluliselt kaasa haridusasutuse ja seeläbi kogu alevi hea maine kujundamisele.
(2) Haridusasutuste töötajate töö tunnustamiseks korraldatakse üks kord aastas kõikide haridusasutuse töötajate tänuüritus, mis toimub üldjuhul oktoobrikuus ja kus tunnustatakse pidulikult haridusasutuse juhtide ettepanekul käesoleva korra § 5 lg 1 kohaselt varasemalt premeeritud isikuid ja kooskõlastatult hariduskomisjoniga ka neid töötajaid, kes on eelneva õppeaasta jooksul muul moel eriliselt silma paistnud heade töötulemuste või edukate algatuste eest ning kelle panus on seeläbi oluliselt kaasa aidanud haridusasutuse atraktiivsuse tõusule, asutuses pakutava teenuse arendamisele ja asutuse töö paindlikumale ning kaasaja ootusi arvestavale korraldamisele.
(3) Hariduskomisjon võib koostöös haridusasutuse juhtidega iga-aastaselt hiljemalt septembrikuus kindlaks määrata tänuüritusel tunnustamise kategooriad, mis arvestavad eelneva õppeaasta jooksul enim silmapaistvamaid tegevusi ja nende laiemat mõju.
(4) Hariduskomisjon võib vajadusel esitada omapoolseid ettepanekuid alevivalitsusele tunnustamaks tänuüritusel haridusasutuse juhte asutuse juhtimises silmapaistva tegevuse eest.
§ 6. Määruse rakendamine ja jõustumine
(1) Määrusega reguleerimata juhtude lahendamise otsustab ja korraldab alevivalitsus õppeasutuse direktori põhjendatud taotluse ja vajadusel hariduskomisjoni arvamuse alusel.
(2) Tunnistada kehtetuks Vändra Alevivolikogu 22.11.2012. a määrus nr 19 „Vändra alevi haridustoetuse andmise kord“.
(3) Määrus jõustub 1. septembril 2015. aastal.


text:
vahistatu vastuvõtmine
vahistatu ümberpaigutamine
vahistatu kokkusaamised
raamatud ja ajakirjandus
lühiajaline väljaviimine
kriminaalmenetluse tagamine
julgeoleku tagamine
eelvangistusest vabastamine
3-3-1-54-08 Riigikohus 17.11.2008
VangS § 93 lg 3
Vangla sisekorraeeskiri § 7
VangS § 93 lg 3 ja arestimaja sisekorraeeskirja (kuni 25. jaanuarini 2008 kehtinud redaktsioonis) § 15 lg 1 p 9 eesmärk on kindlustada vahistatutele päevalehtede näol igapäevase adekvaatse informatsiooni kättesaadavus. Nõuet, et soovi päevalehtede lugemiseks tuleb avaldada kirjalikult, ei tulene kehtivast õigusest ning see ei ole päevalehtede ilmumissagedust ning päevalehtede kättesaadavuse eesmärki arvestades mõistlik ega proportsionaalne. Arestimaja või vangla, peab ajalehtede kättesaadavaks tegemist mõistlikult korraldama ning ajalehtede lugemise taotlemine ei tohi olla vahistatu jaoks liigselt koormav. VangS § 93 lg-st 3 tuleneb ka, et vahistatule peavad olema kättesaadavad raamatukogus hoitavad raamatud ja ajakirjad. Kui arestimajas puudub raamatukogu, ei saa pidada õigusvastaseks arestimaja poolt raamatute ja ajakirjade lugemise mittevõimaldamist.
VangS § 28 lg 2 ega ka § 96 lg 2 ei keela kinnipeetaval ega vahistatul helistada vastuvõtja arvel või laetava kõneajaga kõnekaardiga (vt Riigikohtu 01.03.2007 otsust asjas nr 3-3-1-103-06). Helistamiseks vajalike tehniliste tingimustena tuleb eristada tehnilisi tingimusi helistamiseks üleüldse ja võimalust kontrollida, kas helistamine toimub vahistatu kulul ning vahistatule kehtestatud helistamispiirangu puhul ka seda, kas helistatakse asutustele või isikutele, kellega suhtlemisele piirangud ei kohaldu. Arvestades tänapäevaseid võimalusi telefonikõnede pidamiseks helistaja kulul ei saa kõnede mittevõimaldamisel pidada piisavaks põhjendada tehniliste tingimuste puudumist üksnes telefoniautomaadi puudumisega.
Kui vahistatule on üheselt selge arestimaja seisukoht, et helistamisvõimalus puudub, on arestimaja toimingu õiguspärasuse hindamiseks liigne nõuda, et vahistatu oleks esitanud veel taotlusi, milles ta oleks väljendanud konkreetsemalt soovi helistamiseks mõnel kindlal numbril või ajahetkel.
3-3-1-84-07 Riigikohus 21.04.2008
Kinnipeetavalt on vabadus võetud jõustunud kohtuotsusega, millega isik tunnistati süüdi kuriteo toimepanemises. Seetõttu ei saa viimatinimetatud isikute suhtes olla vahistamise eesmärgiks vabaduse võtmine, vaid lisapiirangute kehtestamine, takistamaks kahtlustataval kinnipeetaval jätkuvalt toime panna kuritegusid, mõjutada tunnistajaid, kõrvaldada tõendeid jne.
Kinnipeetav, kelle suhtes on kohaldatud tõkendina vahistamist, võidakse küll üle viia eelvangistusrežiimile, kuid talle laienevad ka kinnipeetava kohta käivad Vangistusseaduse sätted, sest vanglas vangistust kandva isiku suhtes vahistamise kohaldamine ei katkesta karistuse kandmist süüdimõistva kohtuotsuse alusel. Seetõttu võivad kinnipeetava ning vahistatu kinnipidamist reguleerivad normid teatud juhtudel kohalduda samaaegselt, kui vahistatu kohta käivad sätted on leebemad, võrreldes kinnipeetavate kohta käivate sätetega. Seetõttu on vangla direktoril seaduse järgi õigus kohaldada VangS § 28 lg-t 3 ning piirata vahistatud kinnipeetava õigust kirjavahetusele, kui see ohustab vangla julgeolekut või sisekorda või kahjustab vangistuse täideviimise eesmärke. Seda ka juhul, kui vahistatud kinnipeetava suhtes on Kaitsepolitseiameti määrusele tuginedes kohaldatud VangS § 96 lg 3 alusel kirjavahetuse õiguse piiranguid. VangS § 156 lg 4 alusel laieneb vangla direktori pädevus ka arestimaja juhile.

matches:
Riigikohus
§ 93
§ 7
§ 93
§ 15
§ 93
§ 28
§ 96
Riigikohus
§ 28
§ 96
§ 156


text:
Maksuotsuse põhjendamine - Pluss
http://www.nc.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-27-14
Riigikohtu 02.06.2014 lahend nr 3-3-1-27-14
MKS § 46 lg 3 p 5
HKMS § 165 lg 2
Maksuamet määras kaebajale käibemaksu ja tulumaksu. Maksuhalduri hinnangul kajastas kaebaja oma raamatupidamises fiktiivseid arveid. Kaebaja esitas halduskohtule kaebuse maksuotsuse tühistamiseks. Kohtud jätsid kaebuse rahuldamata, kaebaja esitas kassatsioonkaebuse Riigikohtusse.
1. Eeskätt ja enamasti tõendavad tehingu toimumist tõendid üleantud kauba või saadud teenuse kohta, tasumine müüja pangakontole, arve, tehingu kajastamine raamatupidamises ja maksuarvestuses ning (kontrollimisel) poolte kinnitused tehingu toimumise kohta. Kõiki tõendeid kogumis hinnates ei saa jätta neid tõendeid konkreetse põhjenduseta kõrvale. Kui kohus ei asu selgelt seisukohale, et tõend on ebausaldusväärne, tuleb tõendit hinnata kogumis teiste tõenditega. Kohtul tuleb tõendeid hinnates neid omavahel kõrvutada selgitamaks välja ka nendes sisalduvad riimumised. Tõendid, mida kohus ei võta kogumis arvesse nende ebausaldusväärsuse tõttu, peaksid olema kohtuotsuse põhjendustes märgitud. Maksukohustuslase võimalused tõendada tehingute toimumist olukorras, kus maksuhaldur nende toimumises kahtleb, hoolimata tehinguid kinnitavate dokumentide olemasolust, ammenduvad üldjuhul tehingupoolte kinnituste, maksumenetluses antud seletuste ja kohtumenetluses antud ütlustega. Seetõttu tuleb kohtul hinnata ka ütlustes esinevaid vastuolusid veendumaks, et need ei ole põhjustatud inimlikest eksimustest sündmuste meenutamisel või seletatavad muul eluliselt usutaval viisil.
2. Maksuotsuse faktiliseks aluseks võib olla kas asjaolu, et isik on seotud maksupettusega või ta teadis, et tegemist pole tegeliku müüjaga, või järeldus, et ta pidi seda teadma. Mõistet „maksuotsuse faktiline alus“ on Riigikohus kasutanud kitsamas tähenduses, kui seda on maksuotsuse andmise faktiline alus. Maksukohustuslasele omistatava käitumise kvalifikatsioon on siiski vaid osa maksuotsuse andmise faktilisest alusest maksukorralduse seaduse (MKS) § 46 lg 3 p 5 tähenduses ega ole seetõttu sellega samastatav.
3. Selleks, et maksukohustuslasel oleks võimalik enda suhtes tehtud otsust mõista ja vajadusel tõhusalt vaidlustada, peab olema üheselt arusaadav talle etteheidetav käitumine.
4. Järelduse, et maksukohustuslane pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga, saab teha siis, kui maksukohustuslasel oli teave asjaolude kohta, mis viitavad sellele, et tegemist pole tegeliku müüjaga, või kui maksukohustuslane saanuks sellistest asjaoludest teada asjakohase hoolsuskohustuse täitmisel. Maksuhalduril tuleb oma järeldust maksuotsuses põhjendada, tuginedes eelnimetatud teabe olemasolu kinnitavatele tõenditele või maksukohustuslase asjakohase hoolsuskohustuse rikkumisele. Maksu mahaarvamise õigust ei välista üksnes asjaolu, et ostjale ei osutanud tegelikult teenust arvele märgitud teenuseosutaja ega tema alltöövõtja, põhjusel et viimastel ei ole vajalikke töötajaid, materjale ega vara; et nende teenustega seotud kulud ei ole nende raamatupidamisarvestuses dokumenteeritud ja et teatavaid dokumente tarnijana allkirjastanud isikute isikusamasus pole selge. Täidetud peab olema kaks tingimust: 1) nende asjaolude näol on tegemist maksudest kõrvalehoidumisega ja 2) kõiki maksuhalduri kindlaks tehtud objektiivseid asjaolusid arvesse võttes on tuvastatud, et maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et mahaarvamisõiguse aluseks olnud tehinguga seoses hoiduti maksu tasumisest.
5. TuMS-i § 51 lg 2 p 3 kohaselt on ettevõtlusega mitteseotud kulud muu hulgas väljamaksed, mille kohta maksumaksjal puudub raamatupidamist reguleerivates õigusaktides ettenähtud nõuetele vastav algdokument. See säte on kohaldatav ka juhtudel, kus arvel kajastatud tehingut ei ole tegelikult toimunud või ei ole arvel kajastatud müüja tegelik müüja ning ostja teadis või pidi seda teadma. Ka tulumaksu määramisel on oluline, kas ostja pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga. Kui ostja pidi teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga, on tulumaksu määramine põhjendatud, kui ostja aga ei pidanudki teadma, et tegemist pole tegeliku müüjaga, on tulumaksu määramine põhjendamatu sellest hoolimata, kui hiljem selgub, et müüjana märgitud isik ei saanud olla tegelik müüja. "Pidi teadma" tähendab tulumaksu määramisel sellist olukorda, kus puuduvad otsesed tõendid, et ostja teadis, et tegemist pole tegeliku müüjaga, kuid kaudsed tõendid ja asjaolud kogumis näitavad äris mõistlikult käituvale isikule seda veenvalt. Kui äriühing on teinud väljamakse väidetavalt soetatud teenuse eest (sh kauba valmistamise, nt ehitustööde eest), kuid teenuse saamise fakt või teenust osutanud isik pole usaldusväärselt tuvastatav, siis tuleb üldjuhul kogu väljamakse lugeda ettevõtlusest väljaviidud rahaks ning täies ulatuses maksustada. Erandina on siiski ka teenuse puhul võimalik määrata tulumaksusumma hindamise teel.
6. Kui hindamise teel maksustamine pole välistatud, tuleb hindamise võimalikkust ja vajalikkust kaaluda, pöörates seejuures tähelepanu teenuse osutamisel kasutatud materjalide hinna osakaalule kogu teenuse hinnas. Hindamise teel maksu määramiseks tuleb maksukohustuslasel täita kaasaaitamiskohustust määral, mis võimaldab tegelikult kasutatud materjalide kindlakstegemist ja nende hinna määramist.
Riigikohus tühistas madalama astme kohtute otsused ja saatis asja uueks läbivaatamiseks halduskohtule.

matches:
§ 46
§ 165
kohus
kohus
Riigikohus
§ 46
§ 51
Riigikohus


postitatud: 26.07.2013 13:37 vasta viitega
26.07.2013 13:37:58 - wrote :
Puhkekoha rajajad vabandavad anonüümselt, et nad puhkekoha rajamisega on kannatusi valmistanud ja veel ka vaarikad maha niitmud.
postitatud: 26.07.2013 10:14 vasta viitega
26.07.2013 10:14:06 - wrote :
Juulikuine varahommik, ilm on soe ja imeline. Otsustan tutvuda kohalike vaatamisväärsustega ja põikan sisse Ermistu järve puhkealale. Kena tee keerab järve poole maha, pargin auto ja kõnnin mööda sis ...
Lisaks veel et kahjuks on seal teeraja ääres toimetanud liiga usin niitja - seal parkimisplatsilt järveni viiva raja ääres kasvasid mitu aastat väga head metsvaarikad mida oli ujumas käies alati hea endal ja lastel süüa...
Oleks ikka võinud vaarikad alles jätta
Lapsed olid igatahes väga õnnetud kui neile sai lubatud et läheme vaarikaid sööma ja siis kohale jõudes polnud enam midagi
postitatud: 25.07.2013 10:23 vasta viitega
25.07.2013 10:23:11 - wrote :
Juulikuine varahommik, ilm on soe ja imeline. Otsustan tutvuda kohalike vaatamisväärsustega ja põikan sisse Ermistu järve puhkealale. Kena tee keerab järve poole maha, pargin auto ja kõnnin mööda sissetallatud rada kuhugi, kus eemalt paistab tuttav Romantilise rannatee ``muna``. Satun pimedale ja niiskele metsaalusele, kus on üles pandud lastele kiiged ja liumägi, kõrval prügikast, mis on prügist umbes ja ülejäänu kasti kõrval ja metsa all laiali, kiikedele taustaks pikali peldik prill-laud ripakil. Kõnnin mööda serva edasi, pilliroog varjab vaate järvele aga märkan ujumisplatvormi ja üle roo paistab ka vaatlustorn, mida esmapilgul polnud näha. Tore, need mulle meeldivad. Ronin üles mööda linnusitast treppi jõuan ülemisele platvormile, mis on veelgi sitasem ja piirav käsipuu on ka ilmselt kellegi grillsöeks muutunud. Ülevalt paistab ka ujumisplatvorm, mida kasutavad tõenäoliselt rohkem linnud, kui inimesed. Kajakad ja sookured elavad oma elu, kala lööb lupsu, paadil tõmmatakse mootor käima, taamal mõned luiged, päike paistab- imeline. Ühel hetkel saab mul küll sellest ilust ja lähen tagasi. Tekivad mõtted, et kas tõesti pole sobilikumat kohta puhkeala jaoks, järv tundub päris suur olema. Tundub et neid kiikesid ja istumiskohti ei valgusta isegi mitte loojuv päike ja ilmselgelt on torn ja ujumisplatvorm liialt lindude pärusmaal. Kuidagi jõuga on see asi sinna paigutatud aga ka nii võib.
postitatud: 25.07.2013 09:33 vasta viitega
25.07.2013 9:33:01 - wrote :
Tõstamaa valla koduleht on olnud ka anonüümsetele kommenteerijatele avatud ja seni pole seda võimalust väga kuritarvitatud. Kindlasti ei ole see aga koht, kus asuda kaasinimeste isikuomadusi kommenteerima (aeglane-kiire, tore-mittetore jne.) ja seepärast need kustutatakse. Loodame mõistvale suhtumisele, et poleks vaja hakata kuurdepääsule täiendavaid tingimusi seadma.
to teine elanik:
postitatud: 24.07.2013 10:33 vasta viitega
24.07.2013 10:33:27 - wrote :
Hakka ise ka jahimeheks ja vaata,kuidas korra majja (põllule,õue,haljasaladele saad).Elukutselisi jahimehi Tõstamaal minu teada ei ole,kõik ikka hobi korras ja hobid on teatavasti kulukas ning aeganõudev ettevõtmine. Sellegipoolest edu sulle notsude tõrjumisel.
kolmas elanik.:
postitatud: 24.07.2013 08:45 vasta viitega
24.07.2013 8:45:22 - wrote :
Kui kaua peavad inimesed taluma metssigade terrorit, kas tõesti ei leidu hakkajaid jahimehi, kes korra majja lööks?
konkreetsemalt,kus midagi toimub,muidu ei tea kas ja kus.
Teine elanik:
postitatud: 23.07.2013 20:41 vasta viitega
23.07.2013 20:41:35 - wrote :
elanik:
postitatud: 23.07.2013 17:51 vasta viitega
23.07.2013 17:51:26 - wrote :
Kui kaua peavad veel elanikud ootama sularahaautomaati Tõstamaale??
Ajad ja Kombed:
postitatud: 22.07.2013 12:04 vasta viitega
22.07.2013 12:04:19 - wrote :
Eh, alloleva lingi sisu:
Tõstamaa vallavalitsus rahanduse rahvakomissariaadi maksude valitsuse piiritusemonopoli jaoskonnale 26. dets 1940.
Teisend Pärnu Maavalitsusele
Maksude valitsus oma kirjaga 23. detsembrist s.a nr 694 teeb vallavalitsusele ülesandeks teatada põhjused, mis tingiks Tõstamaa alevikus viinamüügi sulgemise.
Sellepeale vallavalitsus teatab järgmist: Tõstamaa alevik-asula on Tõstamaa rahva tõeline eluavalduste tuiksoon. Siin kogunevad noored kaugemalt ümbrusest mitmesugustesse kultuurilistesse organisatsioonidesse komnoortega eesotsas. Siin õpetatakse ja jutlustatakse noortele kui ka vanadele kultuuri.
Monopoli vastasmajas külvab kultuuri suur raamatukogu ja lugemislaud. Siin veedavad oma vaba aja kooliealised lapsed.
Ühesõnaga nüüdsel vabal rahvavalitsuse ajastul toimuvad siin kõik kultuurilise elu üritused ja kantakse rahvale ette uue elu avarusi.
Aga siin on kontrastiks viinamonopol. Siin-seal tolgendavad jõllissilmadega kahetsusväärsed tüübid. Siin-seal mägede peal joomarite salgad, kes noorureid nilbete sõnadega varustavad ja neid oma kampa meelitavad. Kui kultuurilise kasvatuse juhid näevad noori ”täismehena“ looklevail kõnnakuil jaburdavate sõnadega liiklejaid häirimas, siis tõuseb küsimus, kas siis Bachuse trooni ka vaba Rahvavalitsus kõigutada ei suuda, sest asjatuks muutub ju kultuuritöö, kui reaktsioonilise teguri eest sama hästi ja samas paigas hoolitsetakse. Ja tõesti.
Kõigil aladel on rõõmustaval viisil läbiviidud uuendused, kuid viinamonopolide võrgu parandamise alal pole uut märgata ja nagu selgub, midagi uut ei kavatsetagi.
Kõigil neil põhjusil vallavalitsus on seisukorras veel kord täiendavalt paluma, et Tõstamaa vallas saaks viina müük nii korraldatud, et see valla kultuurilisi elukeskusi ei halvaks.“
Vallavanem/vallasekretär (f. R-1036, nim. 1, s. 115)
postitatud: 22.07.2013 12:01 vasta viitega
22.07.2013 12:01:57 - wrote :
Oh, on olnud aegu ka Tõstamaal.
http://www.parnupostimees.ee/1301858/viinamuugi-lopetamisest-tostamaal
postitatud: 16.07.2013 21:41 vasta viitega
16.07.2013 21:41:36 - wrote :
joodikud on ju meil kaitse ja soosingu all, eriti Tõstamaal. Ikkagi inimesed...
ma ei tea kes selle VIP,al on see pommitaja see haiglane tüüp,loome selguse,räägi suu puhtaks,jääb iga jama ära,ilmselt sa seda ei soovi,siis jääb julmalt hiljaks,
postitatud: 16.07.2013 18:11 vasta viitega
16.07.2013 18:11:05 - wrote :
armas Rainer sind vist ei ohieda miski oma tunnnustu väärikust,väärid haigla ravi,kahju Sind,ma tunnen,et see kammajahu võiks lõpeada,kui Sa ei loobu,kiirabi igal võimalusel teel.
postitatud: 15.07.2013 20:22 vasta viitega
15.07.2013 20:22:29 - wrote :
postitatud: 14.07.2013 19:21 vasta viitega
14.07.2013 19:21:12 - wrote :
mõistlik ei ole külalistide raamatus kedagi maha teha,ilmselt oled haige inimene,karistuseta ei pääse Sa kuhugi selle värdjaliku sõimu eest, vastutad ikka.
Imelikud inimesed tõstamaal.
Keegi tõstatab probleemi,et aleviku vahel liiguvad ohtlikud,teisi ohustavad purjus liiklejad,isegi politseid on sellest teatatud ja siin siis süüdi hoopis probleemi tõstataja.
Mis inimesed need on,kes alkoholijoobes liiklemist õigustavad.
postitatud: 06.07.2013 13:12 vasta viitega
6.07.2013 13:12:46 - wrote :
Inimeste fotografeerimisel ja filmimisel tuleb alati küsida luba. Põhiseaduse § 19 järgi on isikul õigus enda kujutisele ja § 26 sätestab igaühe õiguse perekonna- ja eraelu puutumatusele (see säte hõl ...
postitatud: 06.07.2013 10:39 vasta viitega
6.07.2013 10:39:50 - wrote :
Kolmapäevase Bingo loto täismängu võitis üks õnnelik lotomängija. Võidupilet osteti Tõstamaa kauplusest.Kes siis?
Käisin täna viiskorda poes. Lotovõitja võib
postitatud: 05.07.2013 21:27 vasta viitega
5.07.2013 21:27:46 - wrote :
Inimeste fotografeerimisel ja filmimisel tuleb alati küsida luba. Põhiseaduse § 19 järgi on isikul õigus enda kujutisele ja § 26 sätestab igaühe õiguse perekonna- ja eraelu puutumatusele (see säte h ...
Avalikus kohas filmimine ja pildistamine on igal ajal lubatud.
Ei ole tähtis kes samal ajal pildile või filmile jääb.
postitatud: 05.07.2013 12:48 vasta viitega
5.07.2013 12:48:37 - wrote :
See vüib ju olla ka läbisõitja
huviline:
postitatud: 04.07.2013 20:33 vasta viitega
4.07.2013 20:33:51 - wrote :
Kolmapäevase Bingo loto täismängu võitis üks õnnelik lotomängija. Võidupilet osteti Tõstamaa kauplusest.
pildid kooli FB lehel:
postitatud: 04.07.2013 08:21 vasta viitega
4.07.2013 8:21:20 - wrote :
Kas 12 klassi lõpupilte polegi veel!!!!!
http://pildid.tostamaa.ee/2013/12lopuaktus/
postitatud: 03.07.2013 08:45 vasta viitega
3.07.2013 8:45:40 - wrote :
Mis suhtes see laim on.võin oma päevamärkmetele tuginedes ka täpse kellaaja välja otsida,millal seda joodikmurutraktoristi nägin.videot ma jah kahjuks ei teinud.aga vihkan selliseid värd...dkeegi süda ...
Inimeste fotografeerimisel ja filmimisel tuleb alati küsida luba. Põhiseaduse § 19 järgi on isikul õigus enda kujutisele ja § 26 sätestab igaühe õiguse perekonna- ja eraelu puutumatusele (see säte hõlmab ka nime ja välimuse kaitset). Inimese fotografeerimist ja selliste fotode kasutamist reguleerib isikuandmete kaitse seadus. Samuti tasub meenutada võlaõigusseadust, mis sedastab, et isiku au teotamine tema kujutise õigustamatu kasutamisega on õigusvastane. Inimest võib pildistada juhul kui ta on sellega nõus või võib eeldada, et inimene on sellega nõus
postitatud: 02.07.2013 19:17 vasta viitega
2.07.2013 19:17:56 - wrote :
postitatud: 28.06.2013 22:17 vasta viitega
28.06.2013 22:17:49 - wrote :
Rainer, miks sa siis ei takistanud "joodikmuruniitjat"? See peaks ju sinu kodanikukohus olema. Tegelikult niitis Manivald tol päeva ka alevis ja janu kustutamiseks oli tõesti gni pudel aga hommikul o ...
Vahet pole mis pudelis oli.
Kui inimene kaine peaga sõna otseses mõttes tuiab ühest tee äärest teise,siis polegi vahet kas on purjus või mitte.
Ja isegi oma kodanikukohust täitsin,politseisse helistades.
Mida sa siis mõtled,et hakkan muruniitjale järele jooksma või.
Rainerile.:
postitatud: 28.06.2013 08:52 vasta viitega
28.06.2013 8:52:09 - wrote :
Rainer, miks sa siis ei takistanud "joodikmuruniitjat"? See peaks ju sinu kodanikukohus olema. Tegelikult niitis Manivald tol päeva ka alevis ja janu kustutamiseks oli tõesti gni pudel aga hommikul oli veel VETT nii palju sees, et oli üle sildi. Inimene võttis tühja taarapudeli ja pani kraanist vett sinna sisse.
postitatud: 27.06.2013 22:07 vasta viitega
27.06.2013 22:07:41 - wrote :
Rainer,soovitan tulla Oü SuFe kontorisse oma komentaarist aru andma,laimuga Sa kaugele ei jõua.
Mis suhtes see laim on.võin oma päevamärkmetele tuginedes ka täpse kellaaja välja otsida,millal seda joodikmurutraktoristi nägin.videot ma jah kahjuks ei teinud.
aga vihkan selliseid värd...d
keegi südamlikum autojuht võib sellise tõpra pärast puu otsa sõita,et joodikut säästa.
postitatud: 26.06.2013 09:38 vasta viitega
26.06.2013 9:38:59 - wrote :
Kooli kokkutulekul toimub nimeliselt väga suurejooneline üritus "Hariduskonverents".
Kas oleks võimalik see natuke lahti kirjutada, mis on teemaks ja kes esinevad?
Siis oskaks end vajadusel ka selleks päevaks Tõstamaale sättida...
postitatud: 21.06.2013 20:43 vasta viitega
21.06.2013 20:43:28 - wrote :
miks pole lasteaiast pilte
Manivald:
postitatud: 18.06.2013 14:18 vasta viitega
18.06.2013 14:18:33 - wrote :
Tõstamaal liiguvad ringi joodikmuruniitjad. Ükspäev liikus mõisa poolt aleviku suunas raideri peal vanem mees,kes tuias raideriga ühest tee äärest teise ja istme kürval oli suur gini pudel. Uautavast ...
postitatud: 17.06.2013 20:41 vasta viitega
17.06.2013 20:41:27 - wrote :
millal Tõstamaal jaanipidu on?
postitatud: 16.06.2013 14:02 vasta viitega
16.06.2013 14:02:33 - wrote :
Tõstamaal liiguvad ringi joodikmuruniitjad.
Ükspäev liikus mõisa poolt aleviku suunas raideri peal vanem mees,kes tuias raideriga ühest tee äärest teise ja istme kürval oli suur gini pudel.
Uautavasti tegemist valla heakorratöötajaga,sest tegemist polnud tavalise murutraktoriga mida kasutatakse isiklikuks tarbeks.
postitatud: 13.06.2013 14:18 vasta viitega
13.06.2013 14:18:45 - wrote :
Vajuta vasakus veerus sõnale -kultuur-,ja saad vastuse kohe
postitatud: 12.06.2013 23:15 vasta viitega
12.06.2013 23:15:30 - wrote :
postitatud: 11.06.2013 18:06 vasta viitega
11.06.2013 18:06:33 - wrote :
Millal Tõstamaa Kooli lõpuaktused?
http://www.brownbearsw.com/freecal/tostamaa
postitatud: 11.06.2013 12:44 vasta viitega
11.06.2013 12:44:56 - wrote :
postitatud: 08.06.2013 00:44 vasta viitega
8.06.2013 0:44:15 - wrote :
Tere.Tahaksin teada,kas Pootsi laadal õhtul ka jalakeerutust saab mõne hea pilliloo saatel teha.
eelmine aasta juba õhtul ei toimunud tantsuõhtut laadapäeval
suvitaja:
postitatud: 07.06.2013 23:28 vasta viitega
7.06.2013 23:28:48 - wrote :
Maasikad:
postitatud: 03.06.2013 22:29 vasta viitega
3.06.2013 22:29:48 - wrote :
https://www.facebook.com/pages/Maasikad/336031416520398?hc_location=timeline
Otsime algavaks hooajaks maasikamüüjaid!! Võid elada Pärnus, Viljandis või Paide kandis.
Kirjuta meile postkasi kui oled hea suhtleja, rõõmsameelne, meeldib väljas töötada ning kannatad ka pikki päevi( 8-12 tundi).
Töötasu on muutuv, hea müük= hea töötasu.
Põhipalk 2,5 euri tund.
Hooaja algus nädala jooksul !
postitatud: 03.06.2013 10:51 vasta viitega
3.06.2013 10:51:32 - wrote :
Ära anda töökorras kineskoopteler Philips. Ekraani diagonaal 51 cm. Kaasa originaalpult. Ei sisalda digiboksi.
Tel. 52 455 11
Huvitatu:
postitatud: 29.05.2013 15:03 vasta viitega
29.05.2013 15:03:28 - wrote :
Mis seos on Tõstamaa vallal SA Leiutajatekülaga ja mist tulu sellest tõuseb, kui tehakse sinna investeering.
postitatud: 17.05.2013 20:22 vasta viitega
17.05.2013 20:22:42 - wrote :
https://www.facebook.com/merylin.nau?hc_location=stream
HEII rahvas!!!
Oleks vaja PEOLE meeletut rahvast. PÄRNUSSE Reedel( 24. Mai) Kell 12.00 alates Kutsutud on kõik vanuses 15-30 eluaastat. (Plaanis korraldada suurem üritus filmimiseks)
postitatud: 16.05.2013 18:39 vasta viitega
16.05.2013 18:39:16 - wrote :
homme saab arvatavasti viimase räime siis on vist püük läbi
postitatud: 16.05.2013 18:09 vasta viitega
16.05.2013 18:09:12 - wrote :
Kuhu see õmblustsehh Tõstamaa valda tulema peaks? Mõte on ju väga hea (:
postitatud: 16.05.2013 14:45 vasta viitega
16.05.2013 14:45:45 - wrote :
Tähelepanu, jalamehed! Räimewestile on võimalik tulla valla bussiga, mis väljub Tõstamaa poe parklast laupäeval, 18. mail kl. 9.30 ja toob Lao sadamast kl. 15.00 tagasi Tõstamaale
postitatud: 14.05.2013 12:41 vasta viitega
14.05.2013 12:41:15 - wrote :
Veel viimased päevad ja räimepüük on läbi.
postitatud: 11.05.2013 16:33 vasta viitega
11.05.2013 16:33:28 - wrote :
Kas tänavu ka võimalik värsket kala otse paadist osta või keelab uus ministri seadus seda teha?Mõtlen konkreetselt Lao sadamat,kust igal aastal lahketelt kaluritelt olen Eesti rahvuskala saanud.
postitatud: 11.05.2013 13:32 vasta viitega
11.05.2013 13:32:02 - wrote :
http://www.ermistu.ee/puhkekula/
Kalmistu Külastaja:
postitatud: 07.05.2013 12:39 vasta viitega
7.05.2013 12:39:05 - wrote :
To: Põliselanik. Seliste kalmistul on lausa mitu tormimurtud puud vedelemas juba sügisest saati ja ei maksa mind süüdistada küünalde viskamises valesse kohta, kuna tean kuhu prügi ikka käib. Ja minul on õnn omada sellist naaberplatis omanikku, kes ei viitsi oma sodi ära viia ja selle meie sugusvõsa platsile kaabib. Seliste kalmistu on minu jaoks kõige kenam kalmistu juba lapsepõlvest saati, eriti meeldivad mulle need kitsad kõnnirajad ja seepärast ongi minu jaoks pettumus, kui need on mitme meetri pikkuselt kaetud sodiga. Mulle tundub, et siin kommenteerinud Koristaja ei ole sattunud sinna kalmistule pikka aega juba.
Koristaja:
postitatud: 07.05.2013 10:12 vasta viitega
7.05.2013 10:12:18 - wrote :
Seliste kalmistu kohta ei tohiks küll ühtegi halba sõna öelda! Võiksite aru saada , et ühe päevaga ei ole võimalik kogu maa-ala üle käia. Või on see külastaja ise nii kärme? Vaevalt küll, sest just sellel samal inimesel, kes siin külalisteraamatus kritiseerib on kombeks enda platislt koristatud prahi(s.h vanad küünlad jne) sokutada selleks mitte ettenähtud kohta ehk siis põõsaste alla, puude äärde või veel hullem naaber hauaplatsi äärde.
Kui on probleeme siis võta ühendust kalmistuvahtidega. Silmast silma oleks äkki mõistlikum rääkida või mis? Või on sul põhjust karta kalmistuvahte?
Teema külakoosolekutele:
postitatud: 07.05.2013 09:14 vasta viitega
7.05.2013 9:14:01 - wrote :
Kalmistuvahtide tööülesanneteks on hauaplatside eraldamine, kalmistu korrashoid.
Kalmistute kasutamine
Hauaplatsi kasutaja on kohustatud hoidma hauaplatsi, hauaplatside vahed ja hauaplatsiga piirnevad teeosad heakorrastatuna ja puhtana. Korras tuleb hoida hauatähised ja rajatised.
risustada, rikkuda ja rüüstata hauaplatse ning üldkasutatavat territooriumi, jalutada koeri ja teisi koduloomi;
omavoliliselt püstitada ja ümber teha hauarajatisi;
kasutada mootorsõidukit ilma kalmistuvahi loata;
laiendada omavoliliselt hauaplatse;
rikkuda oma tegevusega kalmistu rahu;
matta loomi;
panna maha prügi selleks mitte ettenähtud kohtadesse;
murda, lõigata, koorida või muul viisil kahjustada kalmistu taimestikku;
puude mahavõtmine ilma kalmistuvahi loata;
võtta kalmistult liiva ja mulda, lõigata mättaid;
teha lõkkeid.
Kalmistuga seotud tegevused ja kord on sätestatud Tõstamaa valla kalmistute eeskirjas.
Põliselanik:
postitatud: 07.05.2013 01:19 vasta viitega
7.05.2013 1:19:56 - wrote :
Tead, kallis külastaja, see ei ole sinu asi, mis stiilis ja missuguste võtetega kalmistutel hooldustöid tehakse! Sina vaata, et sa oma platsi ja selle ümbruse korras hoiad ega oma prahti vaikselt naabri hauale või põõsasse ei sokuta.
Seliste kalmistu on juba aastaid olnud üks heas korras ja kena kalmistu. Loogiline, et koristamise käigus korraks prahihunnikud tekivad või tormimurtud oksake murule kukub,
PS. Kalmistud ongi meil enamasti siiski looduslikud, asfalteed ei tehta sinna!
lehekülg: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 [20] 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 (leheküljel 50)


Eesti Vabariigi põhiseadus / paragrahv 88 Eesti Vabariigi põhiseadus
Vabariigi Valitsusse kuuluvad peaminister ja ministrid.
Vabariigi Valitsus on kollegiaalne riigiorgan. Valitsuse liikmeteks on peaminister ja ministrid. Nad on valitsuse kui põhiseadusliku institutsiooni või kõrgema riigiorgani osad. Valitsus peab oma otsused tegema kollegiaalselt (lähemalt § 96 komm 1). Otsuste tegemisel on hääleõigus peaministril ja ministritel. Valitsuse liikmed on valitsuse otsuste tegemisel võrdsed, igaühele kuulub üks hääl. Ainult häälte poolitumisel on peaministri häälel suurem kaal.
Valitsuse koosseis on ammendavalt piiritletud. Sellesse kuuluvad ainult PS § 89 ja 90 korras ametisse nimetatud isikud. Ükski teine ametiisik ei saa olla valitsuse liige ega sellest tulenevalt valitsuse otsuste tegemisel hääletada (näiteks riigisekretär, ase- või abiminister). Valitsuse istungile võib peaminister kutsuda ka teisi isikuid ja anda neile sõna. PS tagatud osalemis- ja sõnaõigus valitsuse istungitel on riigisekretäril (§ 95), riigikontrolöril (§ 136) ja õiguskantsleril (§ 141).
Valitsuse koosseisu peavad kuuluma kõik ministrid ja neil kõigil peab olema hääleõigus valitsuse otsuste tegemisel. Ministreid, kes ei kuulu valitsuse koosseisu ega oma hääleõigust valitsuse otsuste tegemisel, olla ei saa.
PS ei sätesta Vabariigi Valitsuse liikmete täpset arvu. PS § 88 nimetab ministreid mitmuses ja PS § 93 lg 2 kohustab peaministrit nimetama kaks ministrit, kellel on õigus asendada peaministrit tema äraolekul. Nendest sätetest järeldub, et valitsuse koosseisus peab olema vähemalt kolm liiget (peaminister ja kaks ministrit). Ühe- või kaheliikmelist valitsust Vabariigi President ametisse nimetada ei saa. VVS-st tuleneb, et ametisse nimetatavas valitsuses peab olema vähemalt seitse liiget. Kui valitsuse liikmete arv peaks hiljem langema alla kolme, kaotab valitsus otsustusvõime. VVS kohustab peaministrit tagasi astuma, kui valitsuse otsustusvõime ei ole 21 päeva jooksul taastunud. PS-ga kooskõlas olev lahendus oleks sellisel juhul Riigikogu umbusaldusavaldus peaministrile (§ 97). Valitsuse liikmete kõige suurem võimalik arv on VVS järgi 15. PS-st tuleneva alampiiri ja seadusega sätestatud ülempiiri raamides otsustab valitsuse liikmete arvu sisuliselt valitsuse moodustamise õiguse alusel peaministrikandidaat (§ 89 lg 3) või valitsuse koosseisus muudatusi ette pannes peaminister (§ 90). Vormilise otsuse teeb Vabariigi President. Sisulist otsustusõigust ministrite arvu üle Vabariigi Presidendil ei ole. Küsimus, kas PS § 104 lg 2 p 8 võimaldab valitsuse liikmete alam -ja ülempiiri sätestamist seadusega, on siiski vaieldav. Selline seaduse regulatsioon piirab PS § 89 lg-s 3 sätestatud peaministrikandidaadi valitsuse moodustamise õigust ja PS §-s 90 sätestatud peaministri õigust teha muudatusi valitsuse koosseisus. Valitsuse liikmete täpse arvu sätestamisest loobus VVS 2014. a.
Valitsuse liikmeid on kahte liiki – peaminister ja ministrid. Neil on erinevad ülesanded ja pädevus, mis on välja toodud PS teistes sätetes. Näiteks peaminister esindab valitsust ja juhib selle tegevust (§ 93) ning teeb ettepanekuid muudatuste tegemiseks valitsuse koosseisus (§ 90). Ministrid (§ 94) jagunevad omakorda ministriteks, kes juhivad ministeeriumi (nn portfelliga ministrid), ja ministriteks, kes ei juhi ministeeriumi (nn portfellita ministrid). Millised ministri ametikohad luua, otsustab sisuliselt valitsuse moodustamise õiguse alusel peaministrikandidaat (§ 88 lg 3) või valitsuse koosseisus muudatusi ette pannes peaminister (§ 90) ja vormiliselt Vabariigi President. Sisulist otsustusõigust valitsuse organisatsioonilise koosseisu üle Vabariigi Presidendil ei ole. VVS järgi peab peaministrikandidaat ministri ametikohtade kujundamisel lähtuma moodustatava valitsuse poliitilistest prioriteetidest ja efektiivse valitsemise vajadustest, mida ta on tutvustanud Riigikogule ettekandes tulevase valitsuse moodustamise aluste kohta. Ametisse nimetamisel antakse ministrile ametinimetus, mis peab viitama ministri pädevusele ja vastutusvaldkonnale. Portfellita ministrile võib, kuid ei pea ametinimetust andma. Portfelliga ministrite pädevuse ministeeriumi juhtimisel ja nende vastutusvaldkonnad ning portfellita ministrite ülesanded määrab peaminister. Erinevatele ülesannetele ja pädevusele vaatamata on valitsuse liikmed valitsuse otsuste tegemisel võrdsed.


Koduteenuste osutamise tingimused ja kord Kuusalu vallas – Riigi Teataja
Koduteenuste osutamise tingimused ja kord Kuusalu vallas
Koduteenuste osutamise tingimused ja kord Kuusalu vallas - sisukord
§ 2 Koduteenuste loetelu
§ 3 Koduteenuse taotlemine ja osutamine
§ 4 Tasu ja tasumine
§ 6 Koduteenuse taotleja toimik ja dokumentide vormid
RT IV, 29.03.2016, 181
RT IV, 03.12.2015, 4
23.03.2016 RT IV, 29.03.2016, 116 01.04.2016
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 ning sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 2, § 17 lõike 1 ja § 183 lõike 2 alusel.
[RT IV, 29.03.2016, 116 - jõust. 01.04.2016]
(1) Käesolev kord sätestab koduteenuste osutamise tingimused ja korra Kuusalu vallas.
1) koduteenused – isikule üldjuhul kodustes tingimustes osutatavad põhi- ja tugiteenused, mis toetavad igapäevast toimetulekut harjumuspärases keskkonnas;
2) põhiteenused – koduteenused, mis on hädavajalikud isiku toimetulekuks igapäevastes toimetustes ja tegemistes ning võimaldavad isikul jätkata elamist kodus. Põhiteenuseid osutatakse tasuta isikule, kellel perekonnaseaduse mõistes puuduvad seadusjärgsed ülalpidajad või kelle seadusjärgsed ülalpidajad ja/või pärijad ei ole objektiivsetel põhjustel (kõrge iga, puue, töövõimetus, elukoht teadmata vms) võimelised oma kohustust täitma;
3) tugiteenused – tasu eest osutatavad teenused;
4) hindamisinstrument – küsimustik, millega selgitatakse välja kõrvalabi vajadus;
5) teenuse osutaja - Kuusalu Vallavalitsuse hoolekandeteenistus;
6) teenuse taotleja – rahvastikuregistri andmetel Kuusalu vallas elav kõrvalabi vajav eakas või puudega täisealine isik;
7) ülalpidamiskohustus - ülalpidamist on kohustatud täitma täisealised esimese ja teise astme ülenejad ja alanejad sugulased.
§ 2. Koduteenuste loetelu
1) kodukülastus;
2) suhtlemine kliendiga;
3) toiduainete jms eluks vajaliku ostmine ning koju toomine;
4) transporditeenus põhiteenuste saamisel Kuusalu valla ja Loksa linna piires;
5) abistamine eluaseme korrastamisel;
6) pesemisvõimaluste korraldamine;
7) kütmise korraldamine;
8) vee tuppa toomine ja reovee väljaviimine;
9) abistamine asjaajamisel.
1) Muruniitmine;
2) küttepuude ladumine;
3) pesupesemise teenuse korraldamine;
4) transporditeenus Kuusalu vallast väljaspool.
§ 3. Koduteenuse taotlemine ja osutamine
(1) Koduteenust võib taotleda kõrvalabi vajav eakas või puudega täisealine isik (edaspidi taotleja), kelle elukoht rahvastikuregistri järgi on Kuusalu vallas.
(2) Koduteenuse saamiseks esitab taotleja, tema seaduslik esindaja või muu asjast huvitatud isik Kuusalu Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) kirjaliku avalduse, milles põhjendab vajadust kõrvalabi saamiseks.
(3) Kõrvalabi vajavale eakale või puudega isikule koduteenuse osutamise vajaduse väljaselgitamiseks teeb teenuse osutaja (hoolekandespetsialist koos piirkonna koduhooldustöötajaga) pärast kirjaliku avalduse laekumist 14 päeva jooksul kodukülastuse, mille käigus fikseerib hindamisinstrumendi alusel teenuse taotleja toimetulekuvõime, koduteenuste vajaduse ning mahu.
(4) Vallavalitsus teeb otsuse koduteenuste osutamise või teenustest keeldumise kohta hoolekandespetsialisti koostatud eelnõu alusel ühe nädala jooksul pärast kõikide dokumentide laekumist ja hoolekandeteenistus teatab sellest teenuse taotlejale, kellega sõlmitakse seejärel vastav leping.
(5) Koduteenuse osutamisega seotud vaidlusi lahendab vallavalitsus.
§ 4. Tasu ja tasumine
(1) Koduteenused on tasulised.
(2) Kui koduteenuste taotleja või tema seadusjärgsed ülalpidajad ja/või pärijad ei ole võimelised raske majandusliku olukorra tõttu põhiteenuse eest tasuma, tuleb avaldusele lisada taotleja ja tema seadusjärgsete ülalpidajate ja/või pärijate sissetulekuid tõendavad dokumendid.
(3) Koduteenuste hinnad ja nende eest tasumise korra kehtestab vallavalitsus.
(4) Koduteenuste eest tasub teenuste taotleja või tema seadusjärgsed ülalpidajad ja/ või pärijad.
(1) Koduteenuste osutamiseks sõlmib Kuusalu Vallavalitsuse esindaja koduteenuste taotlejaga kirjaliku lepingu, millele lisatakse hoolduskava koos teenuste loetelu, kestvuse ja tingimustega. Lepingu vormi koos lisadega kinnitab vallavalitsus.
(2) Leping sõlmitakse tähtajatult, kuid 1 aasta möödumisel vaadatakse isiku huvidest lähtuvalt üle hindamisinstrument ning vajadusel muudetakse teenuste loetelu, kestvust või tingimusi.
(3) Lepingut võib täiendada, muuta ja lõpetada ka varem, kui selleks tekib põhjendatud vajadus.
§ 6. Koduteenuse taotleja toimik ja dokumentide vormid
(1) Koduteenuse taotleja kohta avatakse toimik, mis sisaldab järgmisi dokumente:
1) avaldust koduteenuse saamiseks;
2) hindamisinstrumenti koduteenuse määramiseks;
3) koduteenuse lepingut koos vastavate lisadega;
4) koduteenuse taotleja ja seadusjärgsete ülalpidajate sissetulekut tõendavaid dokumente;
5) muid ülalpool nimetamata dokumente.
(2) Koduteenuste osutamisega seotud dokumentide vormid, sealhulgas lepingu ja avalduse vormi, hindamisinstrumendi ning koduteenuste hinnakirja ja tasumise korra kehtestab vallavalitsus.
Määrus jõustub alates 01.01.2016.