Liiklusohutuse auhind
Ida regioon
Tuled ja rehvid
Turvavöö ja turvavarustus
Jalgratturite ohutus
Kaherattalised liiklejad
Linnakiirus ja jalakäijad
Talvised sõiduvõtted
Liikluskasvatus läbiva teemana lasteasutuses
Huvitavat lugemist liikluskasvatusest Viited teistele lehekülgedele
Ameti- või täiendkoolitus
› Liikluskasvatus
› Turvavöö ja turvavarustus
Liiklusohutuskampaania ja –järelevalve turvavöö kasutamise suurendamiseks 2013
Turvavöö kasutamine on joobeseisundis sõidukijuhtimise ja sõidukiiruse valiku temaatika kõrval üks olulisemaid liiklusohutust ja liiklusõnnetuse tagajärgede raskust mõjutavaid tegureid. Seetõttu on turvavöö kasutamisele suunatud koolitus, teavitus ja liiklusjärelevalve turvavarustuse kasutamise üle liiklusohutuse alase ennetustöö oluliseks osaks kõigis hea liiklusohutuse tasemega riikides.Kampaania turvavöö ja lapse turvavarustuse kasutamise suurendamiseks2013. aasta liiklusohutuskampaania meediamaterjalide sõnum on suunatud turvavöö kinnitamisele auto tagaistmel (seda turvavöö väiksema kasutustasemega seoses, mis mõnikord on põhjendatud liiklejate teadmatusega, sagedamini aga harjumuse puudumisega turvavöö tagaistmel kinnitada), kuid kindlasti see ei välista tähelepanu pööramise vajadust turvavöö kinnitamisele esiistmel ning lapse turvavarustuse kasutamisele, et tänaseks saavutatud taset hoida ning võimalust mööda seda ka suurendada.Kampaania meediaväljundiks on 2011. aasta teavituskontseptsiooni raames koostatud materjalid, liiklejate teavitus toimub 3 nädala jooksul televisiooni-, raadio- ja välimeedia kanalites. Meediakampaania läbiviimine on kavandatud ajavahemikule 11. – 31. märts 2013. Meediakampaania esimene nädal, 11. – 17. märts kattub TISPOL liiklusjärelevalve teemanädalaga ’Seatbelt’. Kampaania ajal ja sellele järgneval perioodil jaotamiseks antakse Maanteeameti poolt politseile üle lapse ohutu sõidutamise teabega voldikud ja turvavöö kasutamise mugavust lisavad pehmendid (ca 8000 tk), mis on ette nähtud jagamiseks autodesse, kus kaassõitjateks on kuni 10-aastasi lapsi. Voldikud on valmistatud eraldi eestikeelse (6000tk) ja venekeelse (2000tk) informatsiooniga.Liikluskäitumise uuringutele tuginedes keskmisest vähem kinnitavad turvavöö tagaistmel mehed ja vanuserühmas 15 – 34-aastased sõitjad. Teistel istekohtadel on turvavöö kasutamise profiil ühtlustunud. Turvavöö mittekinnitamise põhjustena tagaistmel nimetati kõige enam harjumuse puudumist ja unustamist (42%), lühikese vahemaa läbimist (29%)ning ebamugavust (27%). Uuring leitav SIIT.Turvavöö kasutamise tase ja selle kasutegur liiklusõnnetuse korralEestis on turvavöö ja lapse turvavarustuse nõuetekohase kasutamise temaatika liiklusohutuse üheks prioriteetseks valdkonnaks olnud kümmekond aastat ning selle kasutamise trendi koos liiklusõnnetuste statistikaga on jälgitud alates 1999. aastast.Sõidukijuhtide ja autos kaassõitjate käitumisuuringud on näidanud turvavöö ja lapse turvavarustuse kasutamise järjepidevat suurenemist. Ja seda suhteliselt lühikese ajaperioodi jooksul. Kui 1999. aastal läbi viidud liikluskäitumise vaatlusuuringu järgi fikseeriti turvavöö kasutustasemeks sõidukijuhtidel 65%, täiskasvanud sõitjatel sõiduauto kõrvalistmel 55%, täiskasvanud sõitjatel tagaistmel 14% ning lapsed olid turvavarustuse abil kinnitatud 19% osas, siis 2012. aastal oli turvavöö kasutustase juhtidel 95%, kõrvalistmel sõitjatel 97%, tagaistmel sõitjatel 83% ning lastel 94% Uuring leitav SIIT.Kõige kiirema kasvu on läbi teinud laste turvavarustuse kasutamine ning teiseks kiire areng on toimunud ka tagaistmel turvavöö kasutamise osas. Samas, kui sõiduauto esiistmel ja laste sõidutamisel on turvavöö ja lapse turvavarustuse 95% kasutustase saavutatud paar aastat tagasi ning on selle tulemusega võrreldav kõrge liiklusohutuse tasemega riikidega, siis tagaistmel turvavööga kinnitatud täiskasvanud sõitjate osakaal on alles hiljuti ületanud 80% piiri. Et turvavöö kasutustase tagaistmel jääb mõnevõrra alla esiistmel turvavöö kinnitamisele, seda näitavad ka teiste riikide uuringud. Uuring soome kohta leitav SIIT.Turvavöö efektiivsusuuringutele ja tänaseks saavutatud turvavöö kasutustasemele tuginedes on võimalik väita, et kui turvavööd kasutaksid kõik juhid ja sõitjad, oleks võimalik hukkunute arvu vähendada ca 10-20% võrra ning samavõrra leevendada ka liiklusõnnetustes saadavate vigastuste raskust. Eesti 2012. aasta liiklusõnnetuste statistika põhjal (kus ühesõidukiõnnetustes hukkus 19 ja mootorsõidukite kokkupõrgetes 29 inimest) tähendaks see hinnanguliselt 5-10 inimelu säästmist. Kõige suurem on turvavöö kasutegur ühesõidukiõnnetustes, kui õnnetusega kaasneb sõiduki ümberpaiskumine. Kinnitatud turvavöö hoiab sellise õnnetusjuhtumi korral inimest tema istekohal kinni, takistades teda autost välja paiskumast ning rulluva auto alla jäämast. Lisaks eelnevale on turvavöö kasutegur suur just väiksematel kiirustel (nt. asulakiirusel) toimuvate kokkupõrgete tagajärgede leevendamisel. Ilma turvavööta 80 kilo kaaluv tagaistuja paiskub 50 km/h kiirusel eesistujale selga ligikaudu samasuguse jõuga nagu kolmetonnine betoonblokk. Esiiste pole taolise raskuse kinnipidamiseks mõeldud ja murdub, järgmine tugevam objekt on seejärel eesistuja selgroog. Samas just asulas sõites on turvavöö kasutustase tagasihoidlikum, kuna selle vajalikkust ei peeta madalama sõidukiiruse tõttu sedavõrd oluliseks. Harjumuse kujunemiseks on turvavöö kinnitamine vajalik aga igakordselt enne sõidu alustamist autosse istudes, sõltumata sellest, kas ees ootab lühem või pikem, kiirem või aeglasem sõit.Kuigi turvavöö kasutustase liikluskäitumise uuringute arvuliste näitajate järgi võib tunduda suhteliselt kõrge, tuleb kindlasti jätkata selle kasutamise vajalikkuse selgitamist ja järelevalvet. Liiklejate teadlikkus ja hoiak turvavöö vajalikkuse osas on aasta-aastalt küll oluliselt kasvanud, kuid aeg-ajalt selle kinnitamise unustamine, väikeste vahemaade läbimise või kohatise ebamugavuse põhjusena nimetamine, kaassõitjate negatiivne eeskuju (negatiivne grupimõju) noorte puhul jt. asjaolud võivad asjakohase meeldetuletuse puudumisel muuta turvavöö kinnitamise ebaregulaarseks. Liiklusjärelevalve käigus võiks sõltuvalt juhtumi asjaoludest, turvavöö kinnitamise nõuete juhusliku eiramise või unustamise eest karistamisele eelistada meeldetuletust ja põhjendatud selgitust, mis tagab püsivama positiivse hoiaku turvavöö kasutamise suhtes, kui seda saavutab turvavöö kinnitamine hirmust karistuse ees.Tasub märkida, et teavitus turvavöö kasutamise vajalikkusest ja liiklusjärelevalve turvavöö kasutamise üle toimub järjepidevalt edasi ka nendes riikides, kus seda tööd on läbi viidud juba aastakümneid ning kus valdaval osal liiklejatest on välja kujunenud juba positiivne harjumus ja traditsioon turvavöö kinnitada, ilma selle vajalikkust igakord endale teadvustamata. Samasuguse tulemuse saavutamiseks järjepideva töö jätkumine on vajalik ka Eestis.Nõuetekohaselt kinnitatud turvavööTurvavöö kaitseb sõiduki juhti ja sõitjat vaid siis, kui see on kinnitatud õigesti. Auto 3-punkti turvavöö koosneb kahest harust. Ülemine haru peab kulgema üle õla diagonaalis vaagnani ning alumine üle vaagna ja reite ülaosa (mitte üle kõhu), paiknedes risti keha teljega. Need kehapiirkonnad on kõige tugevamad löökidele vastustama.Oluline on teada:Turvavöö peab olema võimalikult keha ligidal, ei tohi olla keerdunud ega kortsus. Peale kinnitamist tuleb turvavöö täiendavalt veel pingutada, tõmmates diagonaalharu sellest umbes rinna kõrguselt kinni hoides tugevasti ülespoole.Turvavöö diagonaalharu ei tohi kulgeda kaenla alt ja selle ülemine kinnituspunkt peab olema reguleeritud õigele kõrgusele, jäädes õlanukist pisut ülespoole. Lõdvalt või kaenla alt asetatud turvavöö ei hoia inimest paigal ning võimalik on selle alt välja libisemine. Üle kõhu kulgev turvavöö horisontaalharu surub kokku kõhuorganid ning võib põhjustada eluohtlikke vigastusi.Kontrollida tuleb ka peatoe kõrgust nii juhi- kui sõitja istekohal ning reguleerida see vastavaks inimese pikkusega. Peatugi ei tohi olla mitte kaela kõrgusel, vaid peab toetama pead kuklast.Auto turvapadjad ei asenda turvaööd, nad töötavad turvavööga koos. Esiturvapadjad leevendavad lööki keha ettepoole liikumisel, kuid nad ei kaitse külgsuunaliste löökide ega autost väljapaiskumise eest. Külgturvapadjad või -kardinad kaitsevad pead ja õlgu, kui need asetsevad padja tööpiirkonnas. Viimase aga tagab kinnitatud turvavöö.Õigesti asetatud turvavöö leevendab kokkupõrkelööki ning suunab koormuse laiali rindkerele ja vaagnale, mis on löögi suhtes enim vastupidavad inimkeha piirkonnad.Turvavööd peavad kindlasti kasutama ka rasedad ning jälgima võimalikult püstist isteasendit. Sel juhul kaitseb turvaöö kõige paremini nii ema kui ka tema üsas olevat last. Turvavöö diagonaalharu peab paiknema kõhu kohal ning horisontaalrihm kõhu all, asetudes reitele. Turvavöö horisontaalrihma õiget asendit aitab fikseerida turvavöö suunaja rasedale, mida on soovitav lapseooteajal autoga sõites kasutada.Lapse turvavarustus ja lapse nõuetekohane kinnitamine autosPaljudes liiklusõnnetustes, kus lapsed autosõidul viga said, on tuvastatud nende sõidutamine turvavarustust kasutamata või on turvavarustust kasutatud valesti. Vigastused on võimalikud aga juba väga väikeste kiiruste juures. Äkkpidurduses või kokkupõrkes võib ilma turvavööta sõitja lüüa end vastu auto sisustust või paiskuda autost välja. Otsekokkupõrkes kiirusel 50 km/h lendab laps vastu seljatuge või esiklaasi samasuguse jõuga nagu viiendalt korruselt vastu maad kukkudes. Seetõttu on oluline, et laps oleks alati autos korrektselt eakohase turvavarustuse abil kinnitatud. Autos lahtiselt olev laps on täiesti kaitsetu. Sama kehtib ka lapse kohta, kes on kinnitatud tema kaalule ja kasvule mittevastava turvavarustuse abil.Oluline on teada:Enne sõidu alustamist peab sõidukijuht veenduma, et ka autos olevad lapsed on turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud.Lapse turvaseadme autosse paigaldamisel ja lapse kinnitamisel selle abil tuleb täpselt täita sellega kaasas oleva juhendi nõudeid, kuna mudelite valik on lai ning suuresti varieeruv ka sõidukisse kinnitamise viisilt. Kasutatav turvavarustus peab vastama lapse pikkusele ja kaalule.Parima kaitse tagab lapsele selg sõidusuunas paigaldatav turvavarustus. Seepärast tuleks last sõidutada seljaga sõidusuunas niikaua, kui lapse kasv sellise turvavarustuse kasutamist võimaldab.Selg sõidusuunas paigaldatud turvavarustust ei tohi lapse sõidutamisel kasutada istekohal, mis on varustatud rakendusvalmis esiturvapadjaga (airbag). Lapse turvaiste ei talu turvapadja avanemisel tekkivat jõudu ja selle mõju tagajärjed võivad olla lapsele surmavad.Nägu sõidusuunas turvaistme kasutamisel auto esiistmel tuleb esiiste lükata võimalikult taha.Kui laps on autosse tõstetud turvahällis, tuleb see korralikult kinnitada auto turvavööga ning veenduda, et turvahälli traksid on samuti korralikult kinni!Lapse turvavarustuse kasutamine sõiduautos: turvahäll Lapse turvavarustuse kasutamine sõiduautos: turvaiste Lapse turvavarustuse kasutamine sõiduautos: isofix Lapse turvavarustuse kasutamine sõiduautos: turvavööisteLapse turvavarustuse kasutamine sõiduautos: turvavööpadiSoovitusi turvavarustuse kasutamiselEesti keelesVene keelesTurvavöö ja lapse turvavarustuse kasutamise nõudedTurvavöö kasutamise nõuded 1. juulist 2011. a. jõustunud liiklusseaduses:Üldine reegel näeb ette, et sõidukis, millel on turvavööd, peavad sõiduki juht ja sõitjad olema sõidu ajal turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 30 lg 1; LS § 33 lg 3). Nõue turvavöö kasutamise kohustuse osas laieneb ka taksojuhile ja takso tagaistmel sõitjatele ning sõiduõpetajale. Turvavöö saab olla lahti vaid veekogule rajatud jääteel sõites ning erandina, kui tööülesande täitmine on seotud peatustega, mille vahemaa ei ületa 100 meetrit või kui isikul on kaasas arsti kirjalik otsus temal turvavöö kasutamise vastunäidustuse kohta (LS § 30 lg 2), (LS § 33 lg 6). Enne sõidu alustamist peab sõidukijuht veenduma, et kõik sõitjad, sealhulgas ka lapsed oleksid turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 33 lg 2 p 6), samuti peab juht tagama, et peatoed oleks nii temal kui sõitjatel reguleeritud selliselt, et need toetaks pead kuklast (LS § 33 lg 2 p 7).Lapse sõidutamisele ja turvavarustuse kasutamisele autos kehtestab liiklusseadus järgmised nõuded: Autos, millel on turvavööd, tuleb lapse sõidutamisel kasutada tema pikkusele ja kaalule vastavat turvavarustust, kui lapse pikkus ei võimalda teda nõuetekohaselt kinnitada auto turvavööga. Sõiduauto esiistmel tohib last sõidutada ainult siis, kui ta on turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 36 lg 6).Seljaga sõidusuunas paigaldatud turvavarustust ei tohi lapse sõidutamisel kasutada istekohal, mis on varustatud rakendusvalmis esiturvapadjaga (LS § 36 lg 6). See nõue kehtib kõigis sõidukites. Rakendusvalmis turvapadjaga istekohale seljaga sõidusuunas paigaldatud turvavarustuses istuva lapse vigastused turvapadja avamisel võivad osutuda surmavateks. Kui laste sõidutamisel sõiduauto tagaistmel kahe lapse turvavarustuse tõttu keskmise turvaseadme paigaldamine ei ole võimalik, tuleb vähemalt kolmeaastase lapse kinnitamiseks keskmisel istekohal kasutada vähemalt täiskasvanu turvavöö sülerihma (LS § 36 lg 8). See nõue annab lapse sõidutamisel võimaluse erandina kasutada vaid auto kolmepunktiturvavöö horisontaalset osa, kui laps oma kasvult on diagonaalrihma nõuetekohase kinnitamise jaoks veel liiga väike. Turvavöö diagonaalrihm võib sel juhul kulgeda lapse selja tagant. Tuleb siiski rõhutada, et selline erandina lubatud lahendus ei paku lapsele vastava turvaseadme abil saavutatud kaitset.Ühegi auto esiistmel ei tohi last süles hoides sõidutada. Last ei tohi süles sõidutada ka sõiduauto tagaistmel. Muu auto (välja arvatud sõiduauto) tagaistmel tohib täiskasvanud sõitjal süles olla üks alla 12-aastane laps tingimusel, et last süles hoidev sõitja on turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud ja kõik autos olevad istekohad on hõivatud (LS § 36 lg 7). Erandina tohib bussi ja trolli istmel, välja arvatud selle esiistmel, täiskasvanud sõitjal süles olla üks alla seitsmeaastane laps (LSMS § 1 p 6). Bussis ja trollis (va selle esiistmel) tohib alla 7-aastast last süles sõidutada ka turvavööd kinnitamata, kui sõiduki istekoht pole turvavööga varustatud. Eraldi reeglistik puudutab lapse sõidutamise tingimusi takso tagaistmel.Takso tagaistmel alla kolmeaastase lapse sõidutamisel ei ole lapse turvavarustuse kasutamine kohustuslik. Alla kolmeaastast last tohib takso tagaistmel sõidutada täiskasvanud sõitja süles tingimusel, et last süles hoidev sõitja on turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud ja tema süles on üks laps (LS § 36 lg 9).Vanemate kui kolmeaastaste laste sõidutamisel takso tagaistmel tuleb vähemalt üks laps kinnitada turvavööpadja (auto 3-punkti turvavöö nõuetekohast kasutamist võimaldav istmekõrgendus väiksema lapse sõidutamisel) ja sõltuvalt lapse kasvust kas täiskasvanu turvavöö või ainult selle sülerihmaga või muu nõuetekohase turvavarustusega. Ülejäänud laste sõidutamisel takso tagaistmel tuleb kasutada vähemalt täiskasvanu turvavöö sülerihma (LS § 36 lg 9).Ülevaate koostas:Raul Rom
Kinnita tagaistmel turvavöö. Alati!
Maanteeamet alustas taaskord kampaaniat «Kinnita tagaistmel turvavöö. Alati!», mille eesmärk on selgitada turvavööde kasutamise olulisust auto tagaistmel.2011. aasta turvavöö kampaania järgselt läbi viidud liiklejate küsitlusuuring tuvastas, et autojuhtide seas kinnitab turvavöö reeglina 95% sõidukijuhtidest. Paraku ei ole turvavöö kinnitamine tagaistmel endiselt kõikide kaassõitjate seas rutiinseks tegevuseks muutunud. Küsitlusuuringu järgi kinnitab turvavöö tagaistmel reeglina 78% sõitjatest. Keskmisest vähem kinnitavad turvavööd tagaistmel mehed, mitte-eestlased ja alla 34-aastased sõitjad. Turvavöö mittekinnitamise põhjustena tagaistmel nimetati kõige enam harjumuse puudumist ja unustamist (38%), ebamugavust (27%) ning lühikese vahemaa läbimist (24%).Kuigi turvavöö kinnitamise harjumus on Eestis Põhjamaadest naabritega võrreldes tagasihoidlikum ning iga-aastaselt võib kuulda liiklusõnnetustest, kus teelt kraavi sõitnud autost välja lennanud juht või sõitja jääb ümberpaiskunud auto alla ja sureb, võib aastate jooksul siiski täheldada turvavööde kasutamise kasvu. Seetõttu keskendub kampaania ideelahendus ka sel aastal eelkõige 18-30-aastastele ning tagaistmel turvavöö kinnitamise olulisusele. Kampaania teavituskanalitena kasutatakse televisiooni, raadiot, välimeedia reklaamtahvleid ja internetti. Meediakampaania ideelahendus ja kasutatavad materjalid on valminud reklaamibüroos Age McCann.Miks on vajalik kinnitada turvavöö?Proovige joosta täiest jõust ja hooga vastu seina. Te ei tee seda? Kuid kui te jooksete kõigest väest ning äkki kerkib 60 cm kaugusel teist sein? Piltlikult just nii juhtub õnnetus liikluses. Te saate haiget! Kuid te ei jookse kiiremini kui 24 km/h. Kujutage ette end jooksmas 50 km/h. Sein, mille vastu põrkate on neli korda kõvem. Võrdne kukkunisega 5. korruselt.Autos olles kestab kokkupõrge ja peatumine vaid sekundikümnendiku. Turvavööga kinnitamata liigub teie keha eelneva sõidukiirusega edasi, kuni põrkab vastu rooli, esipaneeli, eesistujat. Turvavöö hoiab sind kokkupõrke toimumisel paigal.Õigesti asetsev turvavööTurvavöö koosneb kahest harust. Üks kulgeb üle õla diagonaalis vaagnani ning teine üle vaagna ja reite ülemise osa risti keha teljega. Need kehapiirkonnad on kõige tugevamad löökidele vastustama.Oluline on teada:Turvavöö peab olema võimalikult keha ligidal, ei tohi olla keerdunud ega kortsus.Ühe turvavöö all võib istuda vaid üks inimene, süles istujat ei tohi sama vööga kinnitada, see on eluohtlik.Auto turvapadjad ei asenda turvaööd, nad töötavad turvavööga koos. Esiturvapadjad leevendavad keha lööki ettepoole liikumisel, kuid nad ei kaitse külgsuunaliste löökide ega autost väljalendamise eest. Külgturvapadjad või –kardinad kaitsevad pead ja õlgu, kui need asetsevad padja tööpiirkonnas. Viimase aga tagab kinnitatud turvavöö.Õigesti asetatud turvavöö leevendab kokkupõrkelööki ning suunab koormuse laiali rindkerele ja vaagnale, mis on löögi suhtes enim vastupidavad inimkeha piirkonnad.Lõdvalt või kaenla alt asetatud turvavöö ei hoia teid paigal ning libisete selle alt välja, te võite isegi autost välja lennata. Üle kõhu kulgev turvavöö surub kokku teie kõhuorganid ning põhjustada täiendavaid eluohtlikke vigastusi.Turvavööd peavad kindlasti kasutama ka rasedad ning jälgima võimalikult püstist isteasendit. Sel juhul kaitseb turvaöö kõige paremini nii ema kui ka tema üsas olevat last. Turvavöö horisontaalrihma õiget asendit aitab fikseerida turvavöö suunaja rasedale, mida on soovitav lapseooteajal autoga sõites kasutada.Turvavöö kasutamise nõuded 1. juulist 2011. a. jõustunud liiklusseadusesÜldine reegel näeb ette, et sõidukis, millel on turvavööd, peavad sõiduki juht ja sõitjad olema sõidu ajal turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 30 lg 1; LS § 33 lg 3). Nõue turvavöö kasutamise kohustuse osas laieneb ka taksojuhile ja takso tagaistmel sõitjatele ning sõiduõpetajale.Turvavöö saab olla lahti vaid veekogule rajatud jääteel sõites ning erandina, kui tööülesande täitmine on seotud peatustega, mille vahemaa ei ületa 100 meetrit või kui isikul on kaasas arsti kirjalik otsus temal turvavöö kasutamise vastunäidustuse kohta (LS § 30 lg 2), (LS § 33 lg 6).Enne sõidu alustamist peab sõidukijuht veenduma, et kõik sõitjad, sealhulgas ka lapsed oleksid turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 33 lg 2 p 6), samuti peab juht tagama, et peatoed oleks nii temal kui sõitjatel reguleeritud selliselt, et need toetaks pead kuklast (LS § 33 lg 2 p 7).Lapse sõidutamisele autos kehtestab liiklusseadus järgmised nõuded: Autos, millel on turvavööd, tuleb lapse sõidutamisel kasutada tema pikkusele ja kaalule vastavat turvavarustust, kui lapse pikkus ei võimalda teda nõuetekohaselt kinnitada auto turvavööga. Sõiduauto esiistmel tohib last sõidutada ainult siis, kui ta on turvavarustuse abil nõuetekohaselt kinnitatud (LS § 36 lg 6).Seljaga sõidusuunas paigaldatud turvavarustust ei tohi lapse sõidutamisel kasutada istekohal, mis on varustatud rakendusvalmis esiturvapadjaga (LS § 36 lg 6). See nõue kehtib kõigis sõidukites. Rakendusvalmis turvapadjaga istekohale seljaga sõidusuunas paigaldatud turvavarustuses istuva lapse vigastused turvapadja avamisel võivad osutuda surmavateks. Kui laste sõidutamisel sõiduauto tagaistmel kahe lapse turvavarustuse tõttu keskmise turvaseadme paigaldamine ei ole võimalik, tuleb vähemalt kolmeaastase lapse kinnitamiseks keskmisel istekohal kasutada vähemalt täiskasvanu turvavöö sülerihma (LS § 36 lg 8). See nõue annab lapse sõidutamisel võimaluse erandina kasutada vaid auto kolmepunktiturvavöö horisontaalset osa, kui laps oma kasvult on diagonaalrihma nõuetekohase kinnitamise jaoks veel liiga väike. Turvavöö diagonaalrihm võib sel juhul kulgeda lapse selja tagant. Tuleb siiski rõhutada, et selline erandina lubatud lahendus ei paku lapsele vastava turvaseadme abil saavutatud kaitset.Ühegi auto esiistmel ei tohi last süles hoides sõidutada. Last ei tohi süles sõidutada ka sõiduauto tagaistmel. Muu auto (välja arvatud sõiduauto) tagaistmel tohib täiskasvanud sõitjal süles olla üks alla 12-aastane laps tingimusel, et last süles hoidev sõitja on turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud ja kõik autos olevad istekohad on hõivatud (LS § 36 lg 7). Erandina tohib bussi ja trolli istmel, välja arvatud selle esiistmel, täiskasvanud sõitjal süles olla üks alla seitsmeaastane laps (LSMS § 1 p 6). Bussis ja trollis (va selle esiistmel) tohib alla 7-aastast last süles sõidutada ka turvavööd kinnitamata, kui sõiduki istekoht pole turvavööga varustatud. Eraldi reeglistik puudutab lapse sõidutamise tingimusi takso tagaistmel. Takso tagaistmel alla kolmeaastase lapse sõidutamisel ei ole lapse turvavarustuse kasutamine kohustuslik. Alla kolmeaastast last tohib takso tagaistmel sõidutada täiskasvanud sõitja süles tingimusel, et last süles hoidev sõitja on turvavööga nõuetekohaselt kinnitatud ja tema süles on üks laps (LS § 36 lg 9). Vanemate kui kolmeaastaste laste sõidutamisel takso tagaistmel tuleb vähemalt üks laps kinnitada turvavööpadja (auto 3-punkti turvavöö nõuetekohast kasutamist võimaldav istmekõrgendus väiksema lapse sõidutamisel) ja sõltuvalt lapse kasvust kas täiskasvanu turvavöö või ainult selle sülerihmaga või muu nõuetekohase turvavarustusega. Ülejäänud laste sõidutamisel takso tagaistmel tuleb kasutada vähemalt täiskasvanu turvavöö sülerihma (LS § 36 lg 9).Turvavöö kasutamise uuringud ja statistikaKuigi turvavöö kinnitamise harjumus on meil näiteks Põhjamaadest naabritega võrreldes tagasihoidlikum ning iga-aastaselt võib kuulda liiklusõnnetustest, kus teelt kraavi sõitnud autost välja lennanud juht või sõitja jääb ümberpaiskunud auto alla ja sureb, võib aastate jooksul siiski täheldada olulist turvavööde kasutamise kasvu. Hea on tõdeda, et järjest enam on nõuetekohaselt kinni ka autos sõidutatavad lapsed.2011. aasta turvavöökampaania järgselt läbi viidud liiklejate küsitlusuuring põhieesmärk oli välja selgitada Eesti elanikkonna suhtumine turvavöö kinnitamisesse ning elanike tegelik käitumine autoga sõites. Uuring tuvastas, et: Autojuhtide seas kinnitab turvavöö reeglina 95% sõidukijuhtidest. Võrreldes varasema aastaga on turvavöö kinnitajaid rohkem alla 25aastaste, 35-49aastaste, väiksemate linnade ja maa-asulate autojuhtide seas.Võrreldes varasema aastaga pole kõrvalistmel sõitjate turvavöö kinnitamise harjumustes suuri muutusi toimunud, Turvavöö kinnitab reeglina 96% kõrvalistmel sõitjatest. Endiselt kinnitavad turvavöö pea alati naised ja üle 50aastased sõitjad. Kuigi alla 25aastaste kõrvalistmel sõitjate turvavöö kinnitamine on pisut tõusnud, on see vanusegrupp endisel kõige passiivsem turvavöö kasutajatest.Täiskasvanute mure laste turvalisuse pärast on loomulik nähtus, seetõttu ei ole üllatav, et laste kinnitamine turvavööga on pea ideaalilähedane, ulatudes keskmiselt 98%-ni. Sajaprotsendiliselt teevad seda 35-49aastased. Võrreldes varasema aastaga on laste turvavarustuse või turvavööga kinnitamine suurenenud just nooremate, alla 25aastaste seas. Tubli tõus on toimunud ka maa-asulates.Endiselt ei ole turvavöö kinnitamine tagaistmel veel kõikide seas rutiinseks tegevuseks muutunud, kuigi võrreldes varasema aastaga kinnitab turvavöö tagaistmel keskmiselt üks inimene rohkem ehk pea kaheksa inimest kümnest. Küsitlusuuringu järgi kinnitab turvavöö tagaistmel reeglina 78% sõitjatest. Kõige aktiivsemad turvavöö kinnitajad tagaistmel on taaskord naised ja üle 50aastased sõitjad. Asulatüüpidest on kõige aktiivsemad tagaistmel turvavöö kinnitajad maa-asulate, aga ka väiksemate linnade elanikud. Keskmisest vähem kinnitavad turvavööd tagaistmel mehed, mitte-eestlased ja alla 34aastased sõitjad. Tasub märkida, et 96% vastanutest teadis, et ka tagaistmel on turvavöö kinnitamine kohustuslik.Turvavöö mittekinnitamise põhjustena tagaistmel nimetati kõige enam harjumuse puudumist ja unustamist (38%), ebamugavust (27%) ning lühikese vahemaa läbimist (24%).Uuringu täismahus aruande leiab SIIT Käesoleva aasta kampaaniajärgne uuring viiakse läbi aprillikuu jooksul ning aruanne valmib 8 maiks. Kinnita tagaistmel turvavöö. Alati! 2011
Esmaspäeval, 14. märtsil alustas Maanteeamet koos Politsei- ja Piirivalveametiga teavitustööd, mille eesmärk on tõsta turvavööde kasutamist auto tagaistmel.Analüüsides turvavööde kasutamise statistikat, peab jätkuvalt tõdema, et tagaistmel on turvavööde kinnitamine inimeste jaoks harjumatu. Eestis kinnitab läbiviidud uuringute andmetel turvavöö ca 90% sõidukijuhtidest ja esiistmel sõitjatest, kuid tagaistmel teeb seda vaid 60% täiskasvanud sõitjatest.Sõidu- või pakiautos sõites hukkus 2010. aastal liiklusõnnetustes kokku 44 ja sai vigastada 606 inimest. Neist ligikaudu kolmandikul oli turvavöö kinnitamata. Kinnitatud turvavöö vähendab raske vigastumise tõenäosust ning võib päästa elu pea poolte raskete õnnetusjuhtumite puhul. Statistiliselt tähendanuks see 2010. aastal 7-10 inimese ellujäämist.Selleaastane turvavöö kampaania näitab inimestele, kuidas üks väike klõps turvavööga eraldab neid toolist, milles mitte keegi istuda ei taha. Kogu kampaania katuseks on ratastooli kujutav märk. Ratastooli ratta moodustab lahtine turvavöö, tekitades inimeste peas seose – vöö lahti = oht sattuda ratastooli. See lihtne kujund on loogiline samm edasi 2009. aasta turvavöö kampaaniast. Oluline on, et kampaania sõnum oleks kõigile eestimaalastele üheselt mõistetav ja kiiresti haaratav. Piktogrammi meenutava märgiga, millesse loovlahenduse võti on sisse integreeritud, saame seda kõige paremini saavutada. Alates 1. juulist laieneb seni sõiduauto juhi ja kõigi kaassõitjate turvavöö kinnitamise nõue ka taksojuhile ning taksos nii ees kui tagaistmel sõitjatele. Seetõttu on sel aastal kampaaniasse kaasatud ka Tulika Takso, kes on lubanud pöörata kõrgendatud tähelepanu turvavöö kinnitamisele taksos juba enne 1. juulit.Maanteeamet viib kampaania läbi koostöös Politsei- ja Piirivalveametiga, mistõttu on kampaania seotud tõhusa, politsei liiklusjärelevalvega turvavööde ja turvavarustuse kasutamise üle. Maanteeamet eraldab Politsei- ja Piirivalveametile ka sel aastal 9000 turvavööpehmendit, muutmaks turvavöö kasutamist lastele meelepärasemaks.Meediakampaania ideelahendus ja kasutatavad materjalid on valminud reklaamibüroos Age McCann. Meediamaterjalid on nii eesti- kui venekeelsed. Kampaania aktiivne meediaperiood on 14.03.2011-03.04.2011Meediamaterjalid eestikeelne teleklippvenekeelne teleklippvälimeediasiseruum Lisainformatsioon:Urve Sellenberg Maanteeameti liikluskasvatuse talituse juhatajatel: 611 93 41 gsm: 504 06 02 e-post: urve dot sellenberg at mnt dot ee Kinnita tagaistmel turvavöö! 2010 8. märtsil alustab Maanteeamet koostöös Politsei- ja Piirivalveametiga taaskord turvavöö kasutamise vajalikkust selgitava liiklusohutuskampaaniaga "Kinnita tagaistmel turvavöö!" Kampaania eesmärgiks on jätkuvalt inimestele selgitada, et tagaistmel turvavöö kinnitamata jätmine mõjutab liiklusõnnetuse korral kõiki autosviibijaid.Igal aastal läbi viidud kampaaniajärgsed küsitlusuuringud on näidanud turvavööde kasutustaseme tõusu. Seda nii esi- kui tagaistmel, kuid endiselt on esi- ja tagaistmelturvavööde kasutamises ca 15% erinevus. Tagaistmel pole turvavöö kinnitamine paljudel sõitjatel veel harjumuseks kujunenud.2009.aastal läbi viidud uuringu aruandega on võimalik tutvuda aadressil http://www.mnt.ee/atp/failid/Turvav__de_kasutamise_uuring_2009.pdfSeekordne turvavöökampaania põhineb eelmise aasta kampaaniasõnumi edasiarendusel. Kampaania ideelahendus keskendub küll esmajoones 18-25-aastastele noortele, kelle seas turvavööde kasutamine, eriti suuremates seltskondades, on ebapopulaarne, kuid käesoleval aastal on sõnum üldisem ja arusaadavam ka vanemaealisele elanikkonnale. Kampaania püüab panna inimesi endale teadvustama turvavöö kinnitamata jätmisega kaasnevaid riske. Et rõhutada turvavöö kasutamise vajadust tagaistmel, on kampaanias välja toodud seik, et kokkupõrke korral vigastab või tapab turvavööta tagaistuja inertsi mõjul eesistuja. Juba vaid kiirusel 50 km/h toimuva kokkupõrke korral paiskub 80 kg kaaluv inimene inertsi mõjul ette jõuga, mida saab võrrelda keskmise elevandi kaaluga. Seetõttu on ka paratamatu, et selliseliiklusõnnetuse korral vigastab tagaistmelt ette sööstev inimene esiistmel istujaid ning seda sageli surmavalt.Maanteeamet viib kampaania läbi koostöös Politsei- ja Piirivalveametiga, mistõttu on kampaania seotud tõhusa politsei poolt teostatava liiklusjärelevalvega turvavööde ja turvavarustuse kasutamise üle. Meediakampaania ideelahendus ja kasutatavad materjalid on valminud ka sel aastal reklaamibüroos Ecwador.Aktiivne meediaperiood on 08.03.2010-28.03.2010Meediamaterjalid on nii eesti- kui venekeelsed. MeedialahendusedTVKasutusel on 2009.aasta teleklipidVälireklaamRaadioreklaamklipp 1 (seotud noortepärase teleklipiga)VO1 "No vaata, kui su turvavöö on kinni siis ma saan sinu ees istudes heal juhul ainult burksiga pikkipead, aga kui su rihm on lahti...?"VO2 "Kinnita tagaistmel turvavöö"klipp 2VO „Kui tagaistuja jätab oma turvavöö kinnitamata, vigastab või tapab ta õnnetuse korral ettepaiskudes eesistuja. Hooli endast ja oma kaaslastest, kinnita tagaistmel turvavöö“MeediakanalidTV: ETV, Kanal 2, TV3, 3+, TV6 ja PBKRaadio: Raadio 2, Raadio 4, Raadio Kuku, Sky Plus, Star FM, Elmar, Uuno, 100FM, Sky Radio, Russkoe Radio, Raadio Kuma, Raadio Ruut, Ring FM, Raadio Viru, Raadio Marta, Raadio Kadi, Raadio 7, Tartu Pereraadio Ühing, Paldiski Raadio.Välimeedia: JCDecaux Eesti OÜ bussiootepaviljonid ja valgusvitriinid, Clear Channel Estonia OÜ 4,2m x 2m suurtahvlidInternet: veebilehel www.mnt.ee/liikluskasvatus on alates 8.märtsist üleval kampaaniat ja turvavarustust käsitlev info.JaotusmaterjalTurvavööpehmendid Lõbusad abivahendid muutmaks turvavöö kasutamist lastele meelepärasemaks. Pehmendiga onkaasa pakendatud ohutult lapse autos sõidutamise juhend.Jaotatakse Politsei- ja Piirivalveameti kaudu.CD-parkimiskelladCD-parkimiskelladel on seekord lisaks muusikapaladele neli kuuldemängu, mis kõik räägivad omal moel turvavöö kasutamisest. Jaotatakse maakondlike liiklusohutuse spetsialistide kaudu.1. Kuulda on GPRS seadme häält - "Olete jõudnud sihtkohta. Olete jõudnud sihtkohta". Mootorimüra katkeb, autoukse avamise-sulgemise hääl, asjadega klobistamine, meesterahvas vilistab omaette mõnusalt viisijuppi. Krabin, sahin, sammud, kerge tuulemüha ja linnulaul. Viskamise hääl, õngerulli krudin ja sulpsatus, kellukese õrn tilin kui põhjaõnge tamiili keritakse pingule."No tervist, sa täna nii varajane! Noh kuidas võttu on?" Vastust ära ootamata räägib edasi: "Kurramus, hea et ikka 2 kampsunit alla taipasin panna see tuul on siin täna täitsa viluvõitu. Teed tahad? Muheledes - Mul on väike sosku ka kaasas. Teeme ühe soojenduseks nohh?" Jätkab jälle vastust kuulamata oma monoloogi: " Sul on ikka naisega vedanud mees... Mul naaksub iga kord kuigi teab, et pühapäev on mul jõe või järveretk nagu aamen kirikus. Võiks ju veidigi lugupidamist olla, kogu ülejäänud vaba aja rassin tööl ja kodus nagu loom. Aga ei. (teeb naist järele) No on sul vaja sellise ilmaga sinna usse leotama ronida.. Teeksid parem midagi kasulikku.. (jätkab oma häälega) Ta ei saa kohe aru, et see on mu puhkus, mu meditatsioon. Ja kuna mul pole peale naisevõtmist jäänud alles ühtegi sõpra peaaegu peale sinu siis mingi aeg ju võiks mehel olla enda jaoks või mis?" ja kohe otsa " Oppaaa, nüüd on midagi kobedat! " Kellukese tilin, õngerulli kidinat ja veepladina hääli. "Ilus.... sellega pole üldse häbi koju minna.. 3-4 sellist veel ja korralik uhhaa paistab reaalsena. Läbi keeta mõnusalt korralik puljong ja sibulat, pipart ja uhh! Suu võtab vett jooksma" Jätkab: "Kuule lähme pärast koos meile, teeks sauna ja suppi, istuks veidi, lobiseks ja siis mul ehk naine ka ei jaura nii palju. No kui näeb, et see kalapüük on ikka tõsine meeste värk. Mis arvad? Mul läheb saun paari tunniga soojaks, see uus keris on korralik püss, tõmbab kuuma mõnusalt ülesse.." Enne kui sõber jõuab vastata, heliseb mobiil, mees vastab: " Halloo kallis, me siin just rääkisime Jaaniga naistest ja elust, tekkis mõte pärast sauna teha, kas teeksid tule alla nii 3 tunni pärast?"Telefonist on kuulda erutatud ja nutvat naisehäält. "Oota nüüd, mida sa ajad, mis kuradi pärg ja mis kuradi matustele?!? Jaani matustele?!! Lolliks oled läinud või?? Meil on püük pooleli ja Jaan istub siin minuga.. Tahad annan talle toru, oota korra." Kuulda on samme, tuult ja loodushääli, kõne jätkub " Kallis, ära nüüd seal, sa oled ikka täitsa segane, Jaan ei ole surnud, ta läks vist mööda jõeäärt jalutama, kohe tuleb tagasi.. Mis avariist sa räägid naine! Jaan tuleb kohe tagasi! Tuleb tagasi! Tuleb tagasi! - jutu viimane osa jääb kajama kuni sinna juurde räägib sama mees kurvalt. " Ma näen teda tihti unes, seal meie lemmik püügikohas, kus me Jaaniga tuhat korda käisime. Ma ei ole sinna enam üksi läinudki. Oleks ta oma rihma ometi kinni pannud seal tagaistmel." Kuulda on jälle GPRS seadme häält. - "Olete jõudnud sihtkohta. Olete jõudnud sihtkohta."2. Uksekolks ja piiksud, taustal mängib raadio, kuulda on põgusat fraasi uudisest, et Tallinn-Tartu maanteel on toimunud avarii. Erutatud naishääl kukub sädistama; " No tsau, jube ilm ikka täna, selline sadu, et ei näe oma ninaotsagi. Peab vist juuksed kõigepealt ära kuivatama, ma kodus juba pesin neid korralikult ja palsamit panin ka aga ega see on siukse vihmaga puhas tühi vaev ja vaimu närimine.. Mul on siin üks ajakiri kaasas, mõtlesin, et näitan sulle no et saab shnitti võtta või nii.. Äkki peaks ikkagi need salgud sisse värvima, see on jube moodne ja kihvt näeb välja! Oota ma kohe näitan sulle neid pilte.." Kuulda on lehekeeramist ja paberikrabinat. " No vaata, on jummal ilus ju, selle modelli peakuju on ka täitsa minu moodi, see soeng peaks mulle istuma nagu valatud." Hääl läheb salapärasemaks: " Tead ega ma võibolla niipalju ei rapsikski aga su vend on seda väärt.. Ma ütlen ausalt, et Raivo-sugust meest ikka naljalt tänapäeval enam ei kohta. Me oleks võinu ju temaga juba keska ajal paar olla aga ma ise olin loll ja uhkust täis. No ei oska ju hinnata neid päris-mehe väärtusi tõsiselt kui oled noor mullikas ja tahaks neid pahasid poisse ka ju tundma õppida ja ... (Naerab) Aga nüüd olen ma õnneks märksa kogenum, targem ja veel ilusam ja ma usun, et meist saab asja, nii et pane mu sõnu tähele – järgmise jõulu ajal on Raivo juba täiesti ametlikult minu mees!" Märkab alles nüüd, et vestluskaaslane ei ole talle ühtegi sõna vastu öelnud. "Ja miks sa selline tummahammasoled, juhtus midagi või?" Jutus on vaikushetk, kuulda ainult taustaks mängivat raadiot. Juuksur:"Tead..ma ei oskagi sulle seda nüüd öelda.. Raivo sai tund aega tagasi surma.. Nad libisesid teelt ja ta lendas autost välja.." Kuulda on mahakukkuva ajakirja häält ja raadio mängib edasi.3. Telefoni kutsumishääl ja kõne võetakse vastu. NVO1" Hallo, tere kas ma räägin Piia emaga, helistan teile siit lasteaiast, kas teil oleks hetk aega rääkida?" NVO2 (pisut ärevil): "Tere jah, Piia ema kuuleb, juhtus midagi või?" NVO1 jätkab: " Ei, otseselt ei juhtunud midagi aga siin viimasel ajal kui meil on olnud lastega selline joonistamistund ja Piia joonistab selliseid veidi kummalisi pilte.. Te ju teate, et tal on väga hea joonistamiskäsi ja värvivalik aga need kujutised on kuidagi seal imelikud...Üle-eelmine kord näiteks oli tal pildi peal tiibadega mees aga kui küsisime, et kes see on siis ta ei vastanud algul ja pärast ütles, et see on ingel. See tundus isegi normaalne seletus aga siis juba järgmine kord oli tal midagi sarnast aga siis olid need värvid jube sünged ja tumedad ja sellel kujutisel polnud pead joonistatud ja ta keeldus seda pead juurde joonistamast ka. Ja siis hakkas nutma." NVO1 ohkab ja jätkab: "No ja siis kui me täna joonistasime jälle oma fantaasiapilte siis joonistas ta lendava mehe aga seekord oli ta joonistanud talle mingi nööri või rihma jala külge ja teise otsa maja külge... Siis ma mõtlesingi, et helistan ja küsin, et kas teil on aimu, miks Piia selliseid pilte võiks joonistada?" Peale pikemat pausi NVO2 vastab: "Jah...vaadake, meie issi sai 5 kuud tagasi autoavariis surma. Piia igatsebteda väga taga. Palun olge temaga kannatlik." Kõne katkeb ja me kuulme kinnist tooni.4. MVO ärritunult ja tüdinult (koridorikajaga): "No mida sa muned jälle, takso on juba 15 minutit oodanud, ise ütlesid, et mukkimisega on kõik kombes ja telli ära, nüüd peame ikka meie su järel passima.." NVO narrivalt vastu: " Naised ongi selleks, et nende järel joosta või nende järel oodata.. Ma olen nüüd valmis...täiesti VALMIS" Kuulda on samme trepil ja õuehääl ning automüra. Uksed avanevad ja sulguvad, auto hakkab sõitma. NVO: "Kas sa sularaha võtsid ikka kaasa, mul polerahakottigi.. See oli sinu meeles pidada, Vello lähedal ei ole ju ühtegi automaati" MVO (pahaselt): " Sa varem ei võinud öelda või? Me peame kuskilt läbi minema siis, mul ei olnud ka kogu see sinu nimekiri meeles, mida kõike vaja meeles pidada... Sa võiksid vahest ise ka veidi asjalikum olla nende meelespidamistega" NVO: "Eino muidugi, mina olen ikka alati süüdi jah?! Ma palun sul ühte asja meeles pidada ja siis sa ei suuda seda ka.. Lilled, tordi ja kingituse käisin ja sebisin ju mina kokku, olisul raske meeles seda ühte asja pidada" MVO (juba täiesti närvis) taksojuhile: " Kurat, nüüd aitab. Pea kinni! STOP! Pea kinni!!" Auto jääb seisma, uksepaukumine. Kuuleme taustal auto vaikset mootorimüra ja summutatud pobinat, samme ja tulemasina häält. Kostub veel üks ukseavamise ja sulgemise hääl ja siis ütleb NVO (Vaiksel paluval toonil): "No anna andeks...ma ei tahtnud ju...Tule nüüd palun taksosse tagasi." MVO (vaikselt): "Anna mulle ka andeks..Et ma nii närviline olen..Ma eisuuda siiamaani uskuda, et mu parim sõber nüüd niimoodi ratastoolis on.. Ma lihtsalt ei anna endale andeks kui loll ma võisin olla ja et ma ei sundinud teda turvavööd kinni panema.." Vaikushetk. NVO: "Aga ta on elus ja see on peamine.. tule nüüd, lähme nad juba ootavad." Ära tapa oma sõpra! 2009
Kampaania sisu: Turvavööde ja laste turvavarustuse kasutamise edendamine. Seejuures on põhitähelepanu suunatud turvavöö kinnitamisele tagaistmel.Kampaania sihtrühm: 18-25 aastased autojuhid ja nende kaassõitjad, kuid kampaania sõnum peab olema mõistetav ning mõjuv igas vanuses sõidukijuhtidele ning kaasreisijatele. Ühtlasi peab kampaania sõnum olema arusaadav (nii sisuliselt kui keeleliselt) ka venekeelsele elanikkonnale.Kampaania eesmärk: Turvavöö / turvavarustuse kasutamine suureneb sihtrühmas eelmiste mõõteperioodidega võrreldes vähemalt 3-5%; Kampaania ühekordne märgatavus elanikkonna seas ületab 70%Läbi aastate on turvavööde kasutamise kampaaniate märgatavus olnud äärmiselt kõrge. Maanteeameti poolt tellitud TNS Emor uuringust, mis viid läbi aprillis 2008 selgub, et turvavöö kampaaniate märgatavus on lausa 80%. Tänavuse turvavööde kasutamise kampaania „Ära tapa oma sõpra!“ eesmärgiks on suurendada turvavööde kasutamist just tagaistmel. Kuigi eelpool mainitud uuringu järgi on tagaistmel turvavöö kinnitamine suurenenud märgatavalt (49 – 62%) on kõige tublimad turvavööde kinnitajad tagaistmel siiski 50–74 aastased naised. Kõige vähem teevad seda aga noored mehed vanuses 18–25 aastat ning nendele ongi tänavune kampaania suunatud. Et rõhutada turvavöö kinnitamise vajalikkust tagaistmel toome kampaanias välja seiga, et tagaistuja tapab inertsi tõttu eesistuja. Juba vaid kiirusel 50 km/h toimuva kokkupõrke korral paiskub 80 kg kaaluv inimene inertsi mõjul ette jõuga, mida võib võrrelda keskmise elevandi kaaluga. Seetõttu on ka loomulik, et sellise liiklusõnnetuse korral vigastab tagaistmelt ette sööstev inimene esiistmel istujaid ning seda sageli surmavalt. Sellele keskendub ka kampaania slogan: „Ära tapa oma sõpra. Kinnita tagaistmel turvavöö!“.Käesoleval aastal töötasime reklaami välja sihtgrupipõhiselt. Kasutasime selleks kangelasi, kes on tuttavad Rasmus Merivoo 2006 aasta hittfilmist „Tulnukas“, midavaatas Eestis rekordilised 400 000 sihtrühma kuuluvat inimest. Kangelased filmist tekitavad loodetavasti meeldiva äratundmise ning räägivad sihtrühmale omases keeles. Kampaaniat toetab tugevalt koostöö Politseiametiga. Turvavöö kinnitamise suurendamiseks tagaistmel eraldab Maanteeamet Politseiametile rikkujatele andmiseks CD plaadid lugudega sihtrühmale tuttavalt bändilt 42GO. Plaadi eesmärk ei ole autosõidu mõnusamaks muutmine, vaid lugude vahel olevad lõigud suunavad autosolijaid turvavööd kinnitama. Et mõte oleks selgem on üleskutsetele lisatud ka näited sellest, mis saab siis, kui turvavöö on kinnitamata. Plaati on võimalik kasutada ka parkimiskellana. Kampaanialahendusedeestikeelne teleklippvenekeelne teleklippvälireklaam plakatid koolidesse ja autokoolidesseprintreklaamjaotusmaterjal plaastrikarpKäies hamburgerirestoranide drive-in'ides pistetakse inimestele einekottidesse väiksed plaastrikarbid, millel on turvavöökampaania märk ning sõnum "Parem kinnita turvavöö!"Et vähendada jagatavate karpide kogust, tehakse seda just õhtuti, mil meie sihtgrupp onkõige aktiivsem. Hamburgerirestoranide kliendid on väga selgelt kampaania sihtgrupp. Lisaks käivadnoored seal autoga just kambakesti.jaotusmaterjal CD-plaat / parkimiskellCD plaat, millel on parkimiskella osutid ja kujundus. Plaadil on mõnus autoga sõitmise muusika. Iga lugu lõppeb aga liiklusõnnetuse heliga, mille juurde öeldakse liiklusõnnetuse resultaat - mitu laipa ja vigastatut. Diktor lisab iga liiklusõnnetuse lõppu ka meeldetuletuse: „Veendu, et sinu turvavöö on ikka kinni!“,„Kas ka tagaistujal on turvavöö kinni“, jne. Plaadil kasutame sihtgrupile sobivat muusikat, selle hulgas 42Go lugu „Mul on bemmil uued kummid“. Et homne päev nägemata ei jääks... 2008
TALLINN, 3. märts 2008. Tänasest käivitus meediakanalites liiklusohutuskampaania turvavööde ja lapse turvavarustuse kasutamise edendamiseks. Kampaania eesmärgiks on vähendada lahtise turvavööga sõitjate arvu ja kutsuda lapsevanemaid üles kasutama nõuetekohast turvavarustust lapse sõidutamisel autos. Turvavöö ja laste turvavarustuse kasutamine autodes on liiklusohutuse seisukohalt üks olulisemaid näitajaid. Kuigi iga-aastaselt läbiviidavad liikluskäitumise uuringud näitavad turvavööd kinnitavate juhtide ja sõitjate arvu kasvu, ei saa turvavööde üldise kasutustasemega siiski rahule jääda. Seda väljendab ka 2007. aasta liiklusõnnetuste statistika. Kokku hukkus 2007. aastal sõidu- või pakiautos 126 ja sai vigastada 2101 inimest, neist oli turvavöö nõuetekohaselt kinnitatud vaid 32-l hukkunul ja 1114-l vigastatul. Sellest statistikast järeldub, et ligi pooled vigastada saanud ning pea ¾ hukkunud autojuhtidest ja sõitjatest turvavööd ei kasutanud. Märksa harvem, võrreldes teiste vanusegruppidega, kinnitavad turvavöö just noored juhid ja sõitjad, samuti teismelised. Sagedamini said lahtise turvavööga sõites kannatada 10-19-aastased lapsed ja noored, kellest 60%-l ei olnud turvavöö kinnitatud. Kõige turvalisemalt sõidavad kuni 5-aastased väikelapsed. Selles vanuserühmas kannatadasaanuist vaid kolmandik ei olnud nõuetekohaselt turvavarustusega kinnitatud.Turvavöö kasutamine iseenesest ei aita liiklusõnnetust ära hoida, küll aga aitab vähendada selle tagajärgede raskust. Teades, et kinnitatud turvavöö vähendab liiklusõnnetuses hukkumise riski pea poole võrra, võib 2007. aasta liiklusõnnetuste kirjeldustele tuginedes öelda, et turvavöö kasutamise korral oleks Eestis ca 35-40 inimest veel elus. Alanud meediakampaania tõmbab tähelepanu turvavöö kasutamist meeldetuletavate lühiklippidega tele- ja raadiokanalites ning samalaadse visuaalse kujundusega plakatitel tänavate ääres. Kampaania sõnum on varieeruv ja kohandatud sellesse meediakeskkonda sobivalt, kus see esitlusele tuleb. Kampaania on seotud tõhusa, politsei poolt teostatava liiklusjärelevalvega turvavööde ja lapse turvavarustuse kasutamise üle, samas pakutakse autos sõitvatele lastele ja nende vanematele mitmeid jaotusmaterjale, mis selgitavad ning tuletavad meelde turvavöö kinnitamise vajalikkust ka pärast kampaania lõppu. Kampaania on valminud Maanteeameti tellimusel ning Politsei toetusel. Meediakampaania ideelahenduse ja kasutatavad materjalid on valmistanud MTV Eesti.Et homne päev nägemata ei jääks, kinnita turvavöö nii esi- kui tagaistmel!Ohutut liiklemist soovib Maanteeamet.Kampaania teavituskanalid ja materjalidTelevisioon EST RUSRaadio EST1 EST2 EST3 RUS1 RUS2 RUS3 Välimeedia Siseruumi plakatid Kampaania T-särk Liiklusohutuskampaania turvavöö kasutamise suurendamiseks “Kinnita turvavöö – et elama ei jääks vaid unistus…”
Liiklusõnnetuste tagajärgede raskusastme vähendamise kohapealt on turvavöö ja laste sõidutamisel turvavarustuse kasutamine ohutu sõidukiiruse valikuga seonduva temaatika järel oma olulisuselt teisel kohal.Kuid turvavööd ei kasutata kahjuks rahuldaval määral. Eriti auto tagaistmel sõites ja laste kinnitamisel. 2006. aastal läbiviidud uuringute järgi on turvavöö kasutamine paraku isegi langenud ning seda vaatamata iga-aastastele vastavateemalistele kampaaniatele. Samas on 2006. aastal suurenenud liiklusõnnetustes hukkunute arv, mis teelt väljasõidu tagajärjel asetleidnud õnnetuste puhul kus juht või sõitjad on surma saanud, viitab turvavöö kinnitamata jätmisele.Käesoleva aasta turvavöö kasutamise suurendamiseks läbiviidava liiklusohutuskampaania kanalite valik ja maht, pressiinformatsioon ning kampaania teemaga seonduvatel avalikel üritustel osalemine on ette valmistatud liiklusohutuse osakonna spetsialistide poolt. Kampaania toimub koostöös Politseiametiga, kindlustusseltsiga If Eesti Kindlustus ja MTÜ-ga Ohutusõpetuskeskus. Meediakampaania ideelahendus ja kasutatavad materjalid valmisid reklaamibüroos EstTBWA.Kampaania idee on üles ehitatud noortele sümpaatsete inimeste kujutamisele, kellel on unistused, mõtted, eesmärgid oma elus. Kuid need võivad väga ootamatult puruneda – näiliselt tühiseima põhjuse, lahti jäetud turvavöö tõttu… See lugu on märtsikuu jooksul eetris nii tele- kui raadiokanalites, eesti ja venekeelsena. Turvavöö kinnitamist tuletavad autosolijatele meelde linnatänavate ja maanteede äärde paigaldatud samas võtmes kujundatud plakatid, kampaania teemade juurde viivad bannerid mitmetelt internetiportaalidelt: “Kinnita turvavöö – et elama ei jääks vaid unistus…” Hinnang turvavööde kasutamisele:2006 aasta andmed turvavööde kasutamise kohta on järgmised:AS EMOR täiskasvanute küsitlusuuringu alusel: turvavöö kasutamine esiistmel (sõidukijuhid) 81 % turvavöö kasutamine esiistmel (täiskasvanud sõitjad) 84 % turvavöö kasutamine tagaistmel (täiskasvanud sõitjad) 42 % laste kinnitamine autos 85 % IB Stratum poolt teeliikluses läbiviidud vaatlusuuringu alusel:turvavöö kasutamine esiistmel (sõidukijuhid) 72 % turvavöö kasutamine esiistmel (täiskasvanud sõitjad) 71 % turvavöö kasutamine tagaistmel (täiskasvanud sõitjad) 21 % laste kinnitamine autos 49 %Erinevus küsitlusuuringu ja monitooringu sama grupi näitajate vahel on seletatav sellega, et küsitlustulemused (olles tunduvalt optimistlikumad kui vaatlusnäitajad) väljendavad pigem inimeste hoiakuid, ehk valmisolekut turvavööd kasutada, ühtlasi ka arusaamist, et turvavöö kasutamine on vajalik; vaatlus ehk monitooring aga olukorra tegelikku seisu, ehk kui palju inimesi reaalses liikluses turvavööd kasutab. Oluline on saavutada turvavöö suurem kasutamine just tagaistmel sõitjate hulgas ja suurendada tuleb ka laste kinnitamist, mille kohased näitajad monitooringule tuginedes on väga madalad.2006 aastal Eestis toimunud liiklusõnnetusi analüüsides võib aga turvavööde kasutamise / mittekasutamise kohapealt anda järgmise hinnangu: õnnetustes, mis lõppesid teelt väljasõidu või auto üle katuse paiskumisega oleks vähemalt 35 inimest ellu jäänud, kui nad oleksid sõitnud kinnitatud turvavööga.Kampaania materjalide ettevalmistamine:EstTBWA/GUVATRAK – ideelahendus, tele- ja raadioklippide ning muude meediamaterjalide kujundamine ja valmistamine. Eestikeelne teleklippRaadioklippi kuula SIIT Siseruumi postrite formaadis A2 trükkimine (2000 tk). Kulud kaetud AS If Kindlustus pooltKampaania välimeedias:Unicom 1,2x1,8 vitriinid – kokku 100 pinda üle Eesti eksponeerimisega Tallinnas, Tartus, Pärnus, Viljandis, Rakveres, Kuressaares, Haapsalus ja Jõhvis; ning fillerteenusena – vastavalt kommertsreklaamist vabade asukohtade olemasolule perioodil 5-31.03.2007.Megameedia 1,2x1,8 vitriinid – 100 pinda Tallinnas, perioodil 5-31.03.2007. Megameedia 7,25x3,25 reklaamikandjad – 9 pinda maanteede ääres. Clear Channel 4,2x2 reklaamikandjad – 35 pinda üle Eesti: Tallinn 25, Tartu 5, Kuressaare 2, Viljandi 3 perioodil 5-18.03.2007.Clear Channel reklaamikandjad (kastid) – 700 pinda Tallinnas ja 130 Tartus perioodil 12-25.03.2007.Kleebised parkla väljasõitude väravates – Kaubamaja parklas Tartus ja 7-s AS Ühisteenuse parklas Tallinnas. Kampaania elektroonilises meedias (televisioon + raadio + internet)Raadioreklaam ajavahemikus 5.03-31.03.2007 (Eesti Ringhäälingute Liidu kaudu igas raadioorganisatsioonis kokku 186 korda) Kuku 24 korda, Sky Plus 62 korda, Elmar 50 korda, Uuno 50 korda, Star FM 93 korda, Raadio3 62 korda, Power Hit Radio 93 korda. Klipi esitamine vene keeles: Russkoje Radio 62 korda, Raadio100 62 korda.Klipi edastamine TV3-s: 29 eetrikorda 5.03-18.03.2007.Klipi edastamine TV3+ kanalil (vene keeles): 32 eetrikorda 5.03-18.03.2007. Klipi edastamine Kanal2-s: 40 eetrikorda 5.03-18.03.2007.Kampaania bannerid Äripäev online, Päevaleht online ja Rate.ee portaalides ning Starchat.ee, Kyyt.ee ja Soov.ee portaalisTurvavöö vajalikkuse tutvustamine kampaania läbiviimise ajal toimuvatel avalikel üritustelTurvavöö vajalikkust tutvustava ekspositsiooni esitlemine Mustamäe ja Nõmme linnaosa turvalisuse päeval 17.03.2007. Kampaania läbiviimise perioodil antav lisateave ja politsei poolt teostatav liiklusjärelevalveKampaania alguse pressiteade. Informatsioon kampaaniast Maanteeameti ja Politseiameti kodulehel. Kampaania internetilehel http://www.mnt.ee/turvavoo/ olevat teavet on lisaks eesti keelele võimalik lugeda ka vene keeles.Informatsioon turvavöö kasutamise vajalikkusest liiklussaadetes ja TV ning raadio uudistes.Perioodikas avaldatavad artiklid ning uudised elektroonilises meedias ajakirjanike huvi põhiselt.Politseijärelevalve intensiivistamine ja selle käigus liiklejatele infomaterjali jagamine (voldikud koos turvavöö pehmendiga “Sinu lapse kaitseks” 5000 tk).Muud tegevused ja materjalidKampaania läbiviimise perioodil valmib ka audiovisuaalne õppeprogramm (õppefilm) turvavöö kasutamise vajalikkuse kohta “Turvavöö võib päästa elu” – jagamiseks autokoolidele, gümnaasiumidele ja teistele õppeasutustele. Kampaania tulemuslikkust ja turvavööde kasutustaset hindavad uuringudEMOR küsitlusuuring viiakse läbi aprillis 2007, aruanne valmib maikuus.Stratum liikluskäitumise monitooring turvavööde kasutamise kohta toimub septembris/oktoobris, aruanne valmib detsembris 2007.EMORi poolt viiakse läbi ka 7 – 15-aastaste laste küsitlus, kus lapsed vastavad neile esitatud küsimusele turvavöö kasutamise kohta enda ja oma vanemate poolt. Registrikood: 70001490Maanteeamet Pärnu mnt 463a10916 Tallinntel: 611 9300e-post: info@mnt.ee (liiklusregistri klienditugi) maantee@mnt.ee (kooskõlastused jms kirjad). Facebook ORGANISATSIOONEsindused ja bürood Kontaktandmed Load ja kooskõlastused Eraelulise teabe kaitse Tööpakkumised


Noteerimisnõuded – Riigi Teataja
Noteerimisnõuded - sisukord
2 VÄÄRTPABERI BÖRSIL NOTEERIMINE
2 NÕUDED VÄÄRTPABERILE
§ 4 Väärtpaberi vaba võõrandatavus
§ 5 Aktsiate jaotus
§ 6 Samaliigiliste väärtpaberite noteerimine
§ 7 Noteerimise seos avaliku pakkumisega
§ 8 Välisriigi emitendi väärtpaber
§ 9 Aktsiate väärtus
§ 10 Võlakirjade väärtus
§ 11 Muud noteerimise erisused
3 NÕUDED EMITENDILE
§ 12 Emitendi õiguslik alus
3 NOTEERIMISPROSPEKT
4 AKTSIA EMITENDI PROSPEKT
5 NÕUDED EMITENDILE
6 AVALIKUSTATAV TEAVE
7 ERINÕUDED AKTSIA EMITENDILE
§ 71 Rakendamine
§ 72 Jõustumine
RT I, 09.11.2010, 29
Vastu võetud 21.01.2003 nr 14
RTL 2003, 14, 185
jõustumine 02.02.2003
13.06.2005 RTL 2005, 71, 987 03.07.2005
06.01.2006 RTL 2006, 6, 95 16.01.2006
14.11.2007 RTL 2007, 87, 1465 24.11.2007
Määrus kehtestatakse «Väärtpaberituru seaduse» § 155 lõike 2 ning § 159 lõigete 1 ja 2 alusel.
[RTL 2006, 6, 95 - jõust. 16.01.2006]
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse nõuded väärtpaberi väärtpaberibörsil (edaspidi börs) noteerimiseks ning nõuded noteeritava väärtpaberi emitendile (edaspidi emitent) ja tema poolt teabe avalikustamisele.
(2) Vahetusvõlakiri käesoleva määruse tähenduses on seaduse § 2 lõike 11punktis 1 nimetatud väärtpaber.
(3) Asendusvõlakiri käesoleva määruse tähenduses on seaduse § 2 lõike 11punktis 2 nimetatud väärtpaber.
(4) Optsioonivõlakiri (ostutähega võlakiri) käesoleva määruse tähenduses on seaduse § 2 lõike 11 punktis 3 nimetatud väärtpaber.
(5) Juhtkond käesoleva määruse tähenduses on juriidilise isiku juhatus, nõukogu ja tegevjuhtkond.
(6) Kontrollosalus käesoleva määruse tähenduses on olukord, kus äriühing on kontrollitav äriühing seaduse § 10 lõike 1 tähenduses, kusjuures hääleõiguse arvestamisel lähtutakse seaduse § 10 lõigetes 2 ja 3 sätestatust.
(7) Oluline osalus käesoleva määruse tähenduses on seaduse §-s 9 nimetatud oluline osalus, kusjuures hääleõiguse arvestamisel lähtutakse seaduse § 10 lõikes 3 sätestatust.
(8) Isiku lähikondsed käesoleva määruse tähenduses on isiku abikaasa, alaealine laps ja isikuga vähemalt aasta ühist majapidamist omanud isik, samuti seltsing või juriidiline isik, mida isik või isiku lähikondlane juhib või kontrollib või mille juhtimist isik või isiku lähikondlane oluliselt mõjutab, ja seltsing või juriidiline isik, mis on loodud isiku või isiku lähikondlase kasuks või huvides või mille majandushuvid on olulises ulatuses sarnased isiku või isiku lähikondlase majandushuvidega.
(9) Makseagent käesoleva määruse tähenduses on emitendi esindaja, kes vahendab tema väärtpaberitelt tehtavaid makseid.
(10) Finantseerimisasutus käesoleva määruse tähenduses on «Krediidiasutuste seaduse» §-s 5 nimetatud finantseerimisasutus.
[RTL 2005, 71, 987– 3.07.2005]
2. osa VÄÄRTPABERI BÖRSIL NOTEERIMINE
2. peatükk NÕUDED VÄÄRTPABERILE
(1) Börsil noteeritav väärtpaber peab vastama vastava väärtpaberi suhtes kehtivatele õigusaktidele.
(2) Börsil noteeritav väärtpaber peab olema registreeritud Eesti väärtpaberite keskregistris või muus sarnases registris või andmekogus, mis tagab väärtpaberitehingute samaväärse täitmise.
§ 4. Väärtpaberi vaba võõrandatavus
(1) Noteerida võib üksnes vabalt võõrandatavaid väärtpabereid.
(2) Börsi korraldaja (edaspidi börsikorraldaja) noteerimist otsustav organ (edaspidi noteerimisorgan) võib vabalt võõrandatavatena käsitada väärtpabereid, mille eest ei ole täielikult tasutud, kui on rakendatud vajalikud meetmed tagamaks selliste väärtpaberite vaba võõrandatavus ja korrapärane avalikkusele kättesaadav kauplemine ning avalikkusele esitatakse selleks kogu vajalik teave.
(3) Kui aktsiate võõrandamiseks on vajalik pädeva asutuse või organi luba, võib noteerimisorgan lubada selliste aktsiate börsil noteerimist üksnes juhul, kui võib eeldada, et sellise loa vajalikkus ei takista börsi korra- ja õiguspärast toimimist.
§ 5. Aktsiate jaotus
(1) Noteerida võib üksnes aktsiaid, mille puhul on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:
1) noteeritavatest aktsiatest on avalikkuse hulka kuuluvate investorite käes (edaspidi avalikkusele kuuluv) vähemalt 25 protsenti seda liiki aktsiatest;
2) arvestades sama liiki aktsiate suurt arvu ja jaotust avalikkuse hulka kuuluvate investorite seas, toimiks börsil kauplemine ka juhul, kui punktis 1 nimetatud tingimus ei ole täidetud;
3) noteerimisorgani hinnangul võib punktis 1 või 2 nimetatud jaotuse saavutamist eeldada vähemalt kuue kuu jooksul pärast aktsiate börsil noteerimise algust.
(2) Avalikkusele kuuluvaks loetakse üksnes aktsiaid, mida on avalikkusele turustatud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigis (edaspidi lepinguriik ) või riigis, kus need aktsiad on börsil noteeritud.
(3) Aktsiaid ei loeta avalikkusele kuuluvaks, kui aktsiad kuuluvad emitendi või emitendi tütarettevõtja juhtkonnale või nimetatud isikute lähikondlastele.
(4) Kui ühe aktsionäri omanduses on enam kui viis protsenti emitendi aktsiatega esindatud häältest, ei loeta neid aktsiaid avalikkusele kuuluvaks, välja arvatud juhul, kui noteerimisorgan otsustab, et sellist isikut võib pidada avalikkuse hulka kuuluvaks.
§ 6. Samaliigiliste väärtpaberite noteerimine
(1) Taotlus väärtpaberite noteerimiseks peab hõlmama kõiki emiteeritud sama liiki väärtpabereid.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõuet võib mitte kohaldada üksnes juhul, kui taotlusega mittehõlmatud aktsiaid hoitakse säilitamaks emitendis kontrollosalust või kui need ei ole teatud ajal vabalt võõrandatavad, ja tingimusel, et avalikkust on sellest piisavalt teavitatud ja selline noteerimine ei kahjusta tulevaste investorite huve.
§ 7. Noteerimise seos avaliku pakkumisega
(1) Kui väärtpaberite noteerimisele eelneb nende avalik pakkumine seaduse tähenduses, võib väärtpabereid noteerida üksnes pärast pakkumise tähtaja möödumist.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõuet ei kohaldata kestvalt emiteeritavate väärtpaberite pakkumistele, mille pakkumise lõppkuupäev ei ole teada (edaspidi kestvuspakkumine).
§ 8. Välisriigi emitendi väärtpaber
(1) Väärtpaberi börsil noteerimise eeltingimusena ei või nõuda, et väärtpaber peab olema emitendi asukohariigi börsil noteeritud.
(2) Noteerimisorgan võib lõikes 1 sätestatud nõuet mitte järgida väärtpaberite suhtes, mille emitendi asukohariik ei ole lepinguriik ja üksnes põhjusel, et tagada vajalikul määral investorite huvide kaitstus.
§ 9. Aktsiate väärtus
(1) Aktsiad võib börsil noteerida, kui nende turuväärtus või, kui seda ei ole võimalik hinnata, siis aktsiaseltsi viimase majandusaasta omakapital on vähemalt 1 miljon eurot.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõuet ei kohaldata, kui täiendavalt noteeritakse juba samal börsil noteeritud sama liiki aktsiaid.
(3) Vastavalt börsi reglemendis kindlaks määratud kriteeriumitele võib noteerimisorgan teha erandeid lõikes 1 sätestatud tingimusest, kui tema hinnangul on kindlustatud piisav kauplemine selliste aktsiatega.
§ 10. Võlakirjade väärtus
(1) Noteeritavate võlakirjade nimiväärtuste summa peab olema vähemalt 200 000 eurot.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõuet ei kohaldata võlakirjade kestvuspakkumisele.
(3) Vastavalt börsi reglemendis kindlaks määratud kriteeriumitele võib noteerimisorgan teha erandeid lõikes 1 sätestatud tingimusest, kui tema hinnangul on kindlustatud piisav kauplemine selliste võlakirjadega.
§ 11. Muud noteerimise erisused
(1) Noteerida võib üksnes selliseid vahetusvõlakirju, asendusvõlakirju või optsioonivõlakirju (edaspidi vahetusväärtpaberid), mille vahetamisel või õiguse täitmisel emiteeritavate aktsiate aluseks olevad aktsiad (edaspidi alusaktsiad) on börsil noteeritud või reguleeritud väärtpaberiturule (edaspidi reguleeritud turg) kauplemisele võetud või kui nende noteerimine või kauplemisele võtmine toimub samaaegselt vahetusväärtpaberite noteerimisega.
(2) Riigi või kohaliku omavalitsuse üksuse poolt emiteeritud väärtpaberitele ei kohaldata käesoleva määruse § 10 lõikes 1 sätestatut.
(3) Noteerida võib üksnes selliseid aktsiate hoidmistunnistusi (edaspidi hoidmistunnistus):
1) mille emitent tagab piisavalt investorite huvide kaitse;
2) mis vastavad käesoleva määruse §-des 3–7 sätestatud nõuetele;
3) millega esindatud aktsiad (edaspidi esindusaktsia) vastavad käesoleva määruse §-s 9 sätestatud nõuetele;
4) mille esindusaktsiate emitent vastab käesoleva määruse §-des 9, 12 ja 13 sätestatud nõuetele;
5) mille esindusaktsiate emitent täidab kohaselt käesoleva määruse §-des 45–63 sätestatud nõudeid ning on võtnud enesele kohustuse hiljemalt üheksa päeva jooksul sellekohase teabe saamisest avalikustada teave selle kohta, kui mõni isik on omandanud või võõrandanud sellise hulga esindusaktsiate emitendi aktsiaid, mille tagajärjel isiku osalus esindusaktsiate emitendis ületab või langeb alla seaduse § 185 lõikes 1 nimetatud määra.
3. peatükk NÕUDED EMITENDILE
§ 12. Emitendi õiguslik alus
(1) Emitent peab olema asutatud ning tema põhikiri peab olema kooskõlas emitendi suhtes kehtivate õigusaktidega.
(2) Börsil oma aktsiate noteerimist taotleva emitendi (edaspidi aktsia emitent) põhikiri peab sätestama, et aktsia emitendi juhatuse liikmel on keelatud osa võtta hääletamisest, kui otsustatakse tema ja aktsia emitendi vahelise tehingu tegemiseks nõusoleku andmist, samuti juhul, kui otsustatakse tehingu tegemist aktsia emitendi ja juriidilise isiku vahel, milles sellisel juhatuse liikmel või tema lähikondsel on oluline osalus.
(1) Noteerimiseks peab aktsia emitent olema avalikustanud või noteerimisorganile esitanud vähemalt noteerimise taotlusele eelnenud kolme viimase majandusaasta aruanded.
(2) Noteerimisorganil on õigus teha lõikes 1 sätestatud nõudest erandeid, kui see on aktsia emitendi või avalikkuse huvides ja kui teave on avalikkusele piisavalt kättesaadav, hindamaks adekvaatselt aktsia emitenti ja noteeritavaid aktsiaid.
3. osa NOTEERIMISPROSPEKT
4. peatükk AKTSIA EMITENDI PROSPEKT
§ 14. – § 44. [Kehtetu – RTL 2006, 6, 95 - jõust. 16.01.2006]
4. osa TEABE AVALIKUSTAMINE
5. peatükk NÕUDED EMITENDILE
§ 45. [Kehtetu – RTL 2007, 87, 1465 - jõust. 24.11.2007]
§ 46. [Kehtetu – RTL 2005, 71, 987 - jõust. 03.07.2005]
§ 47. [Kehtetu – RTL 2005, 71, 987 - jõust. 03.07.2005]
6. peatükk AVALIKUSTATAV TEAVE
§ 48. – § 52. [Kehtetu – RTL 2007, 87, 1465 - jõust. 24.11.2007]
§ 53. [Kehtetu – RTL 2005, 71, 987 - jõust. 03.07.2005]
7. peatükk ERINÕUDED AKTSIA EMITENDILE
§ 54. – § 70. [Kehtetu – RTL 2007, 87, 1465 - jõust. 24.11.2007]
5. osa MÄÄRUSE RAKENDAMINE
§ 71. Rakendamine
[Kehtetu RT I, 09.11.2010, 1 - jõust. 01.01.2011]
(2) Kahe aasta jooksul, alates käesoleva määruse jõustumisest, ei ole emitendid, kelle väärtpaberid on olnud vähemalt aasta jooksul enne käesoleva määruse jõustumist noteeritud AS-i Tallinna Börs poolt korraldatava börsi või reguleeritud turu (edaspidi Tallinna Börs) investornimekirjas (endise nimega lisanimekiri) ning kes selliseks noteerimiseks on esitanud ja avalikustanud Tallinna Börsi reglemendi osa «Aktsiaemitendi registreerimisprospekti nõuded» sätetele vastava prospekti ja kelle tegevuse suhtes on kohaldatud Tallinna Börsi reglemendi osa «Nõuded emitendile» sätteid, kohustatud selliste väärtpaberite noteerimiseks Tallinna Börsi põhinimekirjas esitama ja avalikustama käesoleva määruse peatükis 4 nimetatud aktsia emitendi prospekti.
(3) Alates käesoleva määruse jõustumisest kuni Eesti ühinemiseni Euroopa Liiduga loetakse § 5 kohaldamisel aktsiate noteerimisele ja Tallinna Börsil käesoleva määruse jõustumise hetkel noteeritud aktsiatele § 5 lõike 1 punktis 1 nimetatud tingimus täidetuks, kui noteeritavatest või Tallinna Börsil noteeritud aktsiatest on avalikkusele kuuluvad vähemalt 15 protsenti seda liiki aktsiatest.
§ 72. Jõustumine
Käesoleva määruse § 5 lõige 2 jõustub Eesti ühinemisel Euroopa Liiduga.


redaktsioon 20.07.2020 - 01.01.2021 [RT I, 10.07.2020, 49]
08.12.2010 RT I, 17.12.2010, 19 27.12.2010, osaliselt 01.01.2011 ja 01.01.2015
22.02.2011 RT I, 14.03.2011, 4 01.04.2011, osaliselt 01.07.2011 ja 01.01.2012
05.12.2012 RT I, 21.12.2012, 2 01.04.2013, osaliselt 01.01.2014 ja 01.01.2015
16.06.2016 RT I, 05.07.2016, 2 06.07.2016, osaliselt 01.01.2017
15.06.2016 RT I, 05.07.2016, 1 01.01.2017; kogu tekstis asendatud sõna „saasteallikasˮ sõnaga „heiteallikasˮ, sõna „saasteallikadˮ sõnaga „heiteallikadˮ ja sõna „heitmineˮ sõnaga „väljutamineˮ vastavas käändes ning sõna „heitmaˮ sõnaga „väljutamaˮ vastavas muutevormis.
27.10.2016 RT I, 10.11.2016, 1 01.01.2017, osaliselt 01.01.2018
10.05.2017 RT I, 25.05.2017, 1 04.06.2017, osaliselt 01.07.2017 ja 01.01.2018
05.12.2018 RT I, 22.12.2018, 1 01.01.2019, osaliselt 01.01.2020
§ 9. <!- END 8 -!> Maavara kaevandamisõiguse tasu
§ 12 <!- END 12 -!> 1. Jahipidamisõiguse tasu
§ 14 <!- END 13 -!> . Saastetasu rakendamise alused
§ 16 <!- END 15 -!> . Saastetasu rakendamine saasteainete väljutamisel välisõhku
§ 33 <!- END 33 -!> 1. Maksukorralduse seaduse kohaldamine
§ 36 <!- END 35 -!> . Keskkonnatasu arvutuse kontrollimine
§ 37 <!- END 36 -!> . Keskkonnatasu maksmise tähtpäev
§ 39 <!- END 38 -!> . Tähtajaks maksmata keskkonnatasu sissenõudmine
§ 57 <!- END 56b1 -!> . Täiendav keskkonnatasu
§ 58 <!- END 57b1 -!> . Sihtotstarbeliselt rahastatavate keskkonnakaitse valdkondade nimetamine
§ 59 <!- END 58 -!> . Keskkonnakaitse valdkonna rahastamiseks esitatud projektitaotluste hindamine
<!- START 68b4 -!>
<!- END 68b4 -!>


text:
Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 27.9.2012.
Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) versus Finanzamt Plauen.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof.
Maksustamine – Käibemaks – Kaubatarne – Aheltehingute maksustamine – Omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri esitamata jätmisest tingitud maksuvabastuse andmisest keeldumine.
Kohtuasi C-587/10.
4.10.02.01.12 Euroopa Liidu sisepoliitika / EMÜ/EÜ - Maksusätted * Maksusätted / Maksualaste õigusaktide ühtlustamine / Käibemaks / Liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamise üleminekukord kuuendas direktiivis
4.10.02.01.07.03 Euroopa Liidu sisepoliitika / EMÜ/EÜ - Maksusätted * Maksusätted / Maksualaste õigusaktide ühtlustamine / Käibemaks / Maksuvabastused / Ühendusesiseste tehingutega seotud maksuvabastused
Itaalia, Saksamaa, Euroopa Komisjon
„Maksustamine — Käibemaks — Kaubatarne — Aheltehingute maksustamine — Omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri esitamata jätmisest tingitud maksuvabastuse andmisest keeldumine”
Kohtuasjas C-587/10,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Bundesfinanzhofi (Saksamaa) 10. novembri 2010. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 15. detsembril 2010, menetluses
koosseisus: koja esimees J.-C. Bonichot (ettekandja), kohtunikud A. Prechal, K. Schiemann, L. Bay Larsen ja C. Toader,
arvestades kirjalikus menetluses ja 7. märtsi 2012. aasta kohtuistungil esitatut,
Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR), esindajad: Rechtsanwalt T. Küffner, Rechtsanwalt S. Maunz ja Rechtsanwalt T. Streit,
Saksamaa valitsus, esindajad: T. Henze ja K. Petersen,
Euroopa Komisjon, esindajad: W. Mölls ja C. Soulay,
olles 21. juuni 2012. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23), viimast korda muudetud nõukogu 12. oktoobri 1998. aasta direktiiviga 98/80/EÜ (EÜT L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 09/01, lk 315, edaspidi „kuues direktiiv”) tõlgendamist.
Taotlus on esitatud Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) (edaspidi „VSTR”) ja Finanzamt Plaueni vahelises kohtuvaidluses seoses sellega, et viimane ei lubanud käibemaksust vabastada selle äriühingu tütarettevõtja tehtud kaubatarnet.
Kuuenda direktiivi artikli 4 lõige 1 määratleb mõistet „maksukohustuslane” järgmiselt:
„„Maksukohustuslane” on iga isik, kes mis tahes paigas teostab iseseisvalt lõikes 2 sätestatud mis tahes majandustegevust, olenemata nimetatud tegevuse eesmärgist või tulemustest.”
Kuuenda direktiivi artikkel 22 sama direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis paneb maksu tasumise eest vastutavatele isikutele palju kohustusi, mis puudutavad eelkõige raamatupidamist, arvete väljastamist, deklaratsioonide esitamist ning kokkuvõtlikku deklaratsiooni, mille need isikud peavad esitama maksuhaldurile.
Kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 1 punkti c esimene ja kolmas taane selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis näevad ette:
„Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, mis võimaldavad isiku registrinumbri järgi identifitseerida:
maksukohustuslase, välja arvatud artikli 28a lõikes 4 nimetatud maksukohustuslased, kes teevad riigi territooriumil mahaarvamisõiguse andvaid kauba- või teenusetarneid [...]
iga maksukohustuslane, kes omandab riigi territooriumil ühendusesiseselt kaupu oma tegevuseks, mis on seotud artikli 4 lõikes 2 nimetatud välismaal toimuva majandustegevusega.”
Kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 3 punkt a selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis sätestab:
„Maksukohustuslane väljastab tema poolt teisele maksukohustuslasele või mittemaksukohustuslasest juriidilisele isikule tarnitud kauba või osutatud teenuste kohta arve või selle aset täitva dokumendi. Maksukohustuslane väljastab arve […] ka [artikli 28c A osas] sätestatud tingimustel tarnitud kauba kohta [...]”.
Kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 3 punkti b teine lõik selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis sätestab:
„Arvel peab samuti olema:
[artikli 28c A osa punktis a] nimetatud tehingute puhul registrinumber, mille järgi maksukohustuslane identifitseeritakse riigi territooriumil, ning registrinumber, mille järgi kauba omaja identifitseeritakse teises liikmesriigis,
Kuuenda direktiivi artikli 22 lõige 8 selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis sätestab:
„Liikmesriigid võivad maksukohustuslaste riigisiseste ja liikmesriikidevaheliste tehingute võrdse kohtlemise põhimõtet järgides kehtestada käibemaksu nõuetekohaseks kogumiseks ning maksudest kõrvalehoidumise ärahoidmiseks vajalikuks peetavaid muid kohustusi, tingimusel et sellised kohustused ei too liikmesriikidevahelises kaubanduses kaasa formaalsusi piiriületamisel.”
Kuuenda direktiivi artikli 28a lõike 1 punkti a esimene ja teine lõik ning artikli 3 esimene lõik sätestavad:
„1. Käibemaksuga maksustatakse ka:
ühendusesisene kauba omandamine tasu eest riigi territooriumil maksukohustuslase poolt, kes sellena tegutseb, või mittemaksukohustuslasest juriidilise isiku poolt, kui müüja on maksukohustuslane ja tegutseb sellena ning tema suhtes ei kohaldata artiklis 24 sätestatud maksuvabastust ega artikli 8 lõike 1 punkti a teises lauses ega artikli 28b B osa lõikes 1 ettenähtud protseduure.
Erandina esimesest lõigust ei maksustata käibemaksuga maksukohustuslase või juriidilisest isikust mittemaksukohustuslase poolt ühendusesisest kaupade soetamist vastavalt lõikele 1a.
3. Ühendusesisene kauba omandamine – õiguse omandamine käsutada omanikuna materiaalset vallasvara, mille müüja või kauba omandaja või ühe neist nimel tegutsev isik lähetab või veab kaupa omandavale isikule muusse liikmesriiki kui see, kust kaup lähetatakse või veetakse.”
Nimetatud direktiivi artikli 28b A osa täpsustab:
„1. Ühendusesisese kauba omandamise kohaks loetakse koht, kus kaup asub omandajale lähetamise või veo lõppemisel.
2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, loetakse artikli 28a lõike 1 punktis a nimetatud ühendusesisese kauba omandamise koht asuvaks siiski selle liikmesriigi territooriumil, kes väljastas käibemaksukohustuse registrinumbri, mille alusel kauba omandaja kauba omandas, kui kauba omandaja ei tõenda, et omandamine on maksustatud lõike 1 kohaselt.
Kui omandamine siiski maksustatakse lõike 1 kohaselt kauba lähetamise või veo sihtliikmesriigis pärast maksustamist esimese lõigu kohaselt, siis maksustatavat summat vähendatakse vastavalt liikmesriigis, kes väljastas käibemaksukohustuse registrinumbri, mille alusel kauba omandaja kauba omandas.
Kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimene lõik sätestab:
„Ilma et see piiraks ühenduse muude sätete kohaldamist, vabastavad liikmesriigid enda kehtestatud tingimustel, mille eesmärk on tagada maksuvabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi, maksust järgmised tegevusalad:
kaubatarned, nagu on määratletud artiklis 5 ja artikli 28a lõike 5 punktis a, mille müüja või müüja nimel tegutsev isik või kauba omandaja lähetab või veab ühenduse territooriumil väljapoole artiklis 3 nimetatud territooriumi teisele maksukohustuslasele või mittemaksukohustuslasest juriidilisele isikule, kes sellena tegutseb, muus liikmesriigis kui kauba lähetamise või veo lähteliikmesriik.”
Umsatzsteuergesetz’i (käibemaksuseadus, edaspidi „UStG”) artikkel 6a määratleb ühendusesisese kaubatarne järgmiselt:
„1. Tarne on ühendusesisene [artikli 4 punkti 1 alapunkt b], kui see vastab järgmistele tingimustele:
ettevõtja või omandaja veab või lähetab tarnitava kauba mujale ühenduse territooriumile;
omandaja on
ettevõtja, kes soetas tarnitava kauba majandustegevuses kasutamiseks;
juriidiline isik, kes ei ole ettevõtja või kes ei soetanud tarnitavat kaupa oma majandustegevuse tarbeks, või
muu omandaja uue sõiduki tarnimise korral;
tarnitava kauba soetamine on maksustatud teises liikmesriigis asuva omandaja suhtes kehtivate käibemaksusätete alusel.
3. ettevõtjal tuleb tõendada, et lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimused on täidetud. [...]”.
Käibemaksuseaduse rakendusmääruse (Umsatzsteuer-Durchfürungsverordnung) artikli 17c lõige 1 paneb tarnijale järgmised kohustused:
„Ühendusesiseste tarnete (UStG artikli 6a lõiked 1 ja 2) korral peab ettevõtja, kelle suhtes käesolev määrus on kohaldatav, tõendama raamatupidamisdokumentidega, et käibemaksust vabastamise tingimused on täidetud, märkides sealhulgas ära käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri. See, et ettevõtja on need tingimused täitnud, peab selgelt ja kergesti kontrollitavalt nähtuma raamatupidamisest.”
1998. aasta novembris müüs VSTR, mille asukoht on Saksamaal, kaks kivipurustit Ameerika Ühendriikide ettevõtjale Atlantic International Trading Co (edaspidi „Atlantic”), mille asukoht on Ühendriikides. Atlanticule kuulus filiaal Portugalis, kuid ta ei olnud üheski liidu liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreeritud.
VSTR tütarettevõtja palus Atlanticul teatada oma käibemaksukohustuslasena registreerimise number. Viimane vastas, et müüs masinad edasi Soomes asuvale ettevõtjale, teatades samas Soome ettevõtja käibemaksukohustuslase registreerimisnumbri, mida see ettevõtja kontrollis.
Seejärel viis Atlanticu tellitud veoettevõtja need kaubad VSTR tütarettevõtja asukohast maad mööda Lübeckisse (Saksamaa) ja pärast seda meretranspordiga Soome.
VSTR tütarettevõtja koostas Atlanticule kivipurustite tarne kohta käibemaksuta arve, milles märkis ära selle Soome ettevõtja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, kellele kaup edasi müüdi.
Finanzamt Plauen leidis, et VSTR ja Atlanticu vahelisele kaubatarnele ei saa maksuvabastust kohaldada, kuna VSTR ei esitanud Atlanticu käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit.
Esimeses kohtuastmes jättis Sächsisches Finanzgericht VSTR kaebuse Finanzamt Plaueni otsuse tühistamiseks rahuldamata.
VSTR esitas seejärel Bundesfinanzhofile kassatsioonkaebuse, väites et Finanzamt Plaueni maksuvabastuse kohaldamisest keeldumise põhjus on kuuenda direktiiviga vastuolus. Viimane aga väidab, et liikmesriigid võivad kõnealuse maksuvabastuse kohaldamise tingimusena nõuda, et omandajal oleks liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreerimise number.
Bundesfinanzhof märgib, et põhikohtuasjas toimunud tehinguga seoses tehti kaks järjestikust tarnet, millest esimese tegi VSTR tütarettevõtja Atlanticule ja teise Atlantic Soome ettevõtjale.
Ta leiab, et esimese tarne võib ühendusesisese tarnena käibemaksust vabastada tingimusel, et kaupade omandamine on UStG artikli 6a lõike 1 esimese lause punkti 3 alusel Soomes maksustatav. Selle kohtu arvates võib niisugune tingimus tähendada, et omandajal peab sihtliikmesriigis olema käibemaksukohustuslasena registreerimise number, et selle liikmesriigi maksuhaldur saaks tehingut käibemaksuga maksustada.
Bundesfinanzhof leiab, et käibemaksust vabastamisest võib keelduda lähtuvalt käibemaksuseaduse rakendusmääruse artikli 17c lõike 1 esimesest lausest, mis sätestab tarnija kohustuse raamatupidamisdokumentidega tõendada, et omandajal on käibemaksukohustuslasena registreerimise number.
Ta täpsustab, et kuigi kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimene lõik ei nõua sõnaselgelt, et ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamise tingimusena peab omandaja tegutsema käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri all, võib see nõue tuleneda selles sättes kehtestatud tingimusest, mille kohaselt peab omandaja olema „maksukohustusla[ne] […], kes sellena tegutseb […] muus liikmesriigis […]”. Ta soovib lisaks teada, kas kuuenda direktiivi artikli 22 lõiget 8 selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis ja artikli 28c A osa punkti a esimest lauset arvesse võttes annab see tingimus liikmesriikidele õiguse nõuda tarnijalt niisugust tõendit, eeskätt juhul kui – nagu põhikohtuasjas – tarnija, kes on kolmandas riigis asuv ettevõtja, ei ole käibemaksukohustuslasena registreeritud üheski liikmesriigis ja lisaks ei ole ta tõendanud, et omandaja on ühendusesisese tarne maksuhaldurile deklareerinud.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib samuti teada, kas käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri esitamise kohustus võib õigustada kuuenda direktiiviga kehtestatud ja Euroopa Kohtu praktikaga kinnitunud vastastikust seost ühendusesisese tarne maksust vabastamise ja ühendusesisese omandamise maksustamise vahel.
Bundesfinanzhof otsustas seega kohtuasjas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
Kas […] kuues direktiiv […] lubab l maksuvaba ühendusesisese tarnena liigitamist üksnes juhul, kui maksukohustuslane esitab omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri kohta raamatupidamistõendi?
Kas sellele küsimusele vastamisel omab tähtsust asjaolu,
et omandaja puhul oli tegemist kolmandas riigis asuva ettevõtjaga, kes saatis küll tarne eseme nn aheltehingu raames ühest liikmesriigist teise, kuid ei olnud üheski liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreeritud, ja asjaolu,
et maksukohustuslane tõendas ühendusesisese soetamise kohta omandaja poolt maksudeklaratsiooni esitamist.”
Kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimene lõik, mis vabastab ühendusesisese kaubatarne maksust, on osa selle direktiivi XVIa jaotises ette nähtud liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamise üleminekukorrast, mille eesmärk on viia maksutulu üle liikmesriiki, kus toimub tarnitud kauba lõpptarbimine (vt eelkõige 7. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas C-285/09: R, EKL 2010, lk I-12605, punkt 37).
Üleminekukorraga loodud mehhanism seisneb selles, et ühelt poolt vabastab lähteliikmesriik maksust tarne, millega kaasneb ühendusesisene lähetamine või vedu, koos õigusega selles liikmesriigis tasutud sisendkäibemaks maha arvata või tagasi saada, ja teisalt maksustab sihtliikmesriik ühendusesisese soetamise. Nii tagab see kord asjaomaste liikmesriikide suveräänse maksupädevuse selge piiritlemise (vt selle kohta eelkõige eespool viidatud kohtuotsus R, punkt 38) ning võimaldab vältida topeltmaksustamist ja seega tagada ühisele käibemaksusüsteemile omast neutraalset maksustamist (vt eelkõige 27. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-409/04: Teleos jt, EKL 2007, lk I-7797, punkt 25, ja 27. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-146/05: Collée, EKL 2007, lk I-7861, punkt 23).
Mis puudutab tingimusi, millistel saab tehingut kvalifitseerida ühendusesiseseks tarneks kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimese lõigu tähenduses, siis kohtupraktikast tuleneb, et selle mõiste alla kuuluvad ja on seega käibemaksust vabastatud kaubatarned, mille müüja või kauba omandaja või nende nimel tegutsev isik lähetab või veab liidu territooriumil väljapoole liikmesriigi territooriumi teisele maksukohustuslasele või mittemaksukohustuslasest juriidilisele isikule, kes sellena tegutseb, muus liikmesriigis kui kauba lähetamise või veo lähteliikmesriik (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus R, punkt 40).
Peale tingimuste, mis puudutavad maksukohustuslase seisundit, vara omanikuna käsutamise õiguse üleminekut ning kauba füüsilist viimist ühest liikmesriigist teise, ei saa olla nõutav ükski muu tingimus, et liigitada tehing ühendusesiseseks kauba tarneks või omandamiseks (vt eespool viidatud kohtuotsus Teleos jt, punkt 70), kusjuures ühendusesisese tarne ja ühendusesisese omandamise mõisted on oma olemuselt objektiivsed ning neid kohaldatakse sõltumata asjaomaste tehingute eesmärkidest või tulemitest (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus Teleos jt, punkt 38).
Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimused puudutavad omandaja maksukohustuslase staatust, peab Euroopa Kohus siiski vajalikuks anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule juhiseid veoga seotud tingimuse osas. Nimelt, kuna põhikohtuasjas on arutusel tehing, mille käigus müüdud kaup oli kahe järjestikuse tarne, kuid üheainsa ühendusesisese veo esemeks, sõltub esimese tarne, mis toimus VSTR tütarettevõtja ja Atlanticu vahel ja mis võib olla kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimese lõigu alusel käibemaksust vabastatud, ühendusesisese tarnena kvalifitseerimine sellest, kas – nagu nähtub eelotsusetaotlusest – vedu võib pidada toimunuks seoses esimese tarnega (vt selle kohta 6. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-245/04: EMAG Handel Eder, EKL 2006, lk I-3227, punkt 45, ja 16. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas C-430/09: Euro Tyre Holding, EKL 2010, lk I-13335, punkt 21).
Vastus sellele küsimusele sõltub kõigi käesoleva juhtumi eriomaste asjaolude hindamisest tervikuna (vt eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punkt 27) ja eeskätt selle hetke kindlakstegemisest, mil kauba omanikuna käsutamise õigus läks üle lõpptarbijale (vt eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punktid 31–35). Nimelt ei saa, eeldusel, et kauba omanikuna käsutamise õigus läks üle enne ühendusesisest vedu, seda pidada toimunuks seoses esimese tarnega esimesele omandajale (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punkt 33).
Seega ei kujuta põhikohtuasjas VSTR tütarettevõtja Atlanticule tehtud tarne endast ühendusesisest tarnet, mis on kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimese lõigu alusel käibemaksust vabastatud, kui kauba teine omanikuna käsutamise õiguse üleminek Atlanticult Soome ettevõtjale toimus enne selle kauba ühendusesisest vedu Soome.
Mis puudutab võimalikke hindamiskriteeriume, siis on Euroopa Kohus juba otsustanud, et kui esimene omandaja, olles saanud kauba omanikuna käsutamise õiguse esimese tarne koha liikmesriigi territooriumil, teatab oma kavatsusest vedada kaup teise liikmesriiki ja esitab viimati nimetatud riigis talle omistatud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, tuleb ühendusesisene vedu seostada esimese tarnega, tingimusel et kauba omanikuna käsutamise õigus anti teisele omandajale üle ühendusesisese veo sihtkohaliikmesriigis (vt eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punktid 44 ja 45).
Euroopa Kohus on siiski ka täpsustanud, et sellise olukorraga ei ole tegemist juhul, kui pärast seda, kui kauba omanikuna käsutamise õigus on omandajale üle läinud, teatab omandaja esimese tarne teinud ettevõtjale, et kaup müüakse edasi teisele maksukohustuslasele enne, kui see viiakse välja tarnimiskoha liikmesriigist (eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punkt 36.)
Eelotsusetaotlusest nähtub, et põhikohtuasja asjaolud vastavad osaliselt viimati nimetatud olukorrale, kuna Atlantic teatas VSTR tütarettevõtjale enne kõnealuse kauba Soome viimist, et see kaup on juba edasi müüdud Soome ettevõtjale, kelle käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri ta talle edastas.
Kuid need asjaolud ei ole sellised, mis iseenesest tõendaksid, et Soome ettevõtjale kauba omanikuna käsutamise õigus läks üle enne seda, kui kaup Soome veeti ja eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb hinnata seda, kas kõiki antud juhtumi asjaolusid arvesse võttes on tegemist niisuguse olukorraga.
Seega, kuna põhikohtuasjas arutusel olev tarne võib olla ühendusesisene tarne, tuleb kahele eelotsuse küsimusele vastata.
Kahe küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi maksuhaldur kehtestab ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisele tingimuse, et tarnija peab edastama omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri. Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub Euroopa Kohtul selgitada, kas asjaolu, et omandaja asub kolmandas riigis ega ole lisaks käibemaksukohustuslasena üheski liikmesriigis registreeritud, või asjaolu, et tarnija tõendab, et omandaja deklareeris ühendusesisese tarne, võib vastust neile küsimustele muuta.
Kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimeses lõigus sätestatud tingimus, mille kohaselt peab omandaja olema „maksukohustusla[ne] […], kes sellena tegutseb […] muus liikmesriigis […]”, ei tähenda iseenesest seda, et omandaja tegutseb kõnesoleva tehingu käigus käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri all.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud küsimusi tuleb seega mõista nii, et need puudutavad tõendeid, mida võib tarnijalt nõuda selle kohta, et tingimus, mille kohaselt pidi omandaja olema kõnesolevas tehingus maksukohustuslane, oli täidetud.
Antud küsimuses on Euroopa Kohus juba otsustanud, et kuna selle kohta puuduvad kuuendas direktiivis sätted, sest nimetatud direktiiv sätestab vaid artikli 28c A osa sissejuhatavas lauses, et liikmesriigid peavad ise kehtestama tingimused, mille korral nad vabastavad kauba ühendusesisese tarne käibemaksust, kuulub küsimus tõenditest, mida tarnijal tuleb käibemaksuvabastuse saamiseks esitada, liikmesriikide pädevusse (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsused Collée, punkt 24, ja R, punkt 43).
Euroopa Kohus on ka täpsustanud, et kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimeses lõigus sätestatud maksuvabastuse saamiseks on kauba tarnija kohustatud tõendama, et on täidetud selle sätte kohaldamise tingimused, kaasa arvatud liikmesriikide kehtestatud tingimused, mille eesmärk on tagada maksuvabastuste nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi (vt eelkõige eespool viidatud kohtuotsus R, punkt 46).
Lisaks annab kuuenda direktiivi artikli 22 lõige 8 selle direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis liikmesriikidele õiguse võtta meetmeid, mille eesmärk on tagada maksu nõuetekohane kogumine ja ära hoida maksupettust, eeskätt tingimusel, et need meetmed ei tohi minna kaugemale sellest, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Collée, punkt 26, ja R, punkt 45). Seega ei tohi nende meetmete kasutamine seada kahtluse alla käibemaksustamise neutraalsust, mis on ühise käibemaksusüsteemi aluspõhimõte (vt eespool viidatud kohtuotsused Teleos jt, punkt 46, ja Collée, punkt 26).
Seega, kui liikmesriigi maksuhaldur nõuab ühendusesisese tarne maksust vabastamisel peamiselt formaalsete kohustuste järgimist, jättes kõrvale sisulised nõuded ning jättes uurimata, kas viimased on täidetud, läheb see kaugemale sellest, mis on vajalik maksu nõuetekohase kogumise tagamiseks (vt eespool viidatud kohtuotsus Collée, punkt 29).
Nimelt nõuab neutraalse maksustamise põhimõte, et tarne tuleb käibemaksust vabastada siis, kui sisulised nõuded on täidetud ja seda isegi siis, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded ja see oleks teisiti vaid siis, kui selliste formaalsete nõuete rikkumise tõttu on takistatud vajaliku tõendi esitamine selle kohta, et sisulised nõuded on täidetud (vt eespool viidatud kohtuotsus Collée, punkt 31), välja arvatud siiski juhul, kui kauba tarnija on tahtlikult osalenud maksupettuses, mis on ohustanud ühise käibemaksusüsteemi nõuetekohast toimimist. Sellisel juhul on Euroopa Kohus leidnud, et see isik ei saa tugineda neutraalse maksustamise põhimõttele (vt eespool viidatud kohtuotsus R, punkt 54).
Eeltoodust järeldub, et liikmesriikidel on õigus nõuda kauba tarnijalt, et ta esitaks tõendi selle kohta, et omandaja on maksukohustuslane, kes sellena tegutseb muus liikmesriigis kui kõnealuse kauba lähetamise või veo lähteliikmesriik, kui nad järgivad õiguse üldpõhimõtteid, eeskätt proportsionaalsusnõuet.
Mis puudutab küsimust, kas nõudeid on järgitud siis, kui – nagu põhikohtuasjas – liikmesriik nõuab tarnijalt, et ta esitaks omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, siis on selge, et see number on otseselt seotud kuuenda direktiiviga kehtestatud süsteemi osaks oleva maksukohustuslase staatusega. Kuuenda direktiivi artikli 22 lõike 1 punkti c esimene ja kolmas lõik direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis kohustavad liikmesriike võtma meetmeid, mis võimaldavad maksukohustuslase registrinumbri järgi identifitseerida.
See tõend ei saa siiski mingil juhul sõltuda üksnes sellest, kas see number esitatakse, kuna kuuenda direktiivi artikli 4 lõikes 1 sätestatud maksukohustuslase mõiste hõlmab üksnes isikut, kes mis tahes paigas teostab iseseisvalt selle artikli lõikes 2 sätestatud mis tahes majandustegevust, olenemata nimetatud tegevuse eesmärgist või tulemustest, seadmata selle tingimuseks, et nimetatud isikul on käibemaksukohustuslasena registreerimise number. Lisaks tuleneb kohtupraktikast, et maksukohustuslane tegutseb sellena siis, kui ta teeb tehinguid oma maksustatava tegevuse raames (vt selle kohta 12. jaanuari 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-354/03, C-355/03 ja C-484/03: Optigen jt, EKL 2006, lk I-483, punkt 42).
Samuti ei saa välistada seda, et tarnijal ei ole ühel või teisel põhjusel nimetatud numbrit, seda enam, et selle tarnija kohustuse täitmine sõltub omandajalt saadud teabest.
Seega, kuigi käibemaksukohustuslasena registreerimise number tõendab maksukohustuslase staatust käibemaksuga maksustamisel ja lihtsustab ühendusesiseste tehingute järelevalvet, on siiski tegemist üksnes vorminõudega, mis ei saa seada kahtluse alla õigust maksuvabastusele, kui ühendusesisese tarne sisulised tingimused on täidetud (vt 6. septembri 2012. aasta otsus kohtuasjas C-273/11: Mecsek-Gabona, punkt 60).
Järelikult – kuigi on õiguspärane nõuda, et tarnija tegutseks heas usus ja rakendaks kõiki temast sõltuvaid meetmed, mida võib mõistlikult oodata, et tagada, et tehing, mille ta teostab, ei viiks tema osalemiseni maksupettuses (vt eespool viidatud kohtuotsus Euro Tyre Holding, punkt 38) – lähevad liikmesriigid kaugemale meetmetest, mis on hädavajalikud maksude nõuetekohaseks sissenõudmiseks, kui nad keelduvad ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisest üksnes seetõttu, et tarnija ei ole esitanud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, kui tarnijal ei ole, hoolimata heast usust ja vaatamata sellele, et ta on võtnud kõik meetmed, mida saab temalt mõistlikult nõuda, võimalik seda numbrit edastada, vaid ta esitab muud teavet, mis tõendab piisavalt, et omandaja on maksukohustuslane, kes kõnealuse tehingu käigus sellena tegutseb.
Selles küsimuses nähtub eelotsusetaotlusest, et põhikohtuasjas küsis tarnija Atlanticult tema käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit ja et Atlantic, kellel seda numbrit ei ole, esitas talle teise omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri. Seega ei näi kumbki tehingu pooltest olevat tegutsenud pettuslikult. Lisaks puudutab põhikohtuasjas kõne all olev tarne kaupu, mida nende olemusest lähtudes kasutatakse tõenäoliselt majandustegevuses.
Asjaolu, et põhikohtuasjas on omandaja asukoht kolmandas riigis, ei õigusta põhimõtteliselt teistsuguse vastuse andmist. Nimelt ei tee kuuenda direktiiviga kehtestatud ühendusesisese tarnega seotud üleminekukord ega Euroopa Kohtu sellekohane praktika vahet sellel, kus on omandaja asukoht.
Mis puudutab seda, et omandaja on ühendusesisese tarne maksuhaldurile deklareerinud, siis tuleb meenutada, nagu on sedastatud käesoleva kohtuotsuse punktis 30, et peale tingimuste, mis puudutavad maksukohustuslase seisundit, vara omanikuna käsutamise õiguse üleminekut ning kauba füüsilist viimist ühest liikmesriigist teise, ei saa olla nõutav ükski muu tingimus, et liigitada tehing ühendusesiseseks kauba tarneks või omandamiseks. Seega ei või tarnijalt nõuda kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimese lõigu alusel maksuvabastuse andmisel tõendeid seoses kõnealuse kauba ühendusesisese tarne maksustamisega.
Lisaks ei saa ainuüksi seda deklaratsiooni pidada määravaks tõendiks omandaja maksukohustuslase staatuse kohta ja seda võib pidada üksnes viiteks (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsused Teleos jt, punkt 71, ja 27. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-184/05: Twoh International, EKL 2007, lk I-7897, punkt 37).
Järelikult ei muuda see, kas tarnija selle deklaratsiooni esitab või mitte, eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele antud vastust.
Eeltoodut arvesse võttes tuleb seega kahele esitatud küsimusele vastata, et kuuenda direktiivi artikli 28c A osa punkti a esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi maksuhaldur kehtestab ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisele tingimuse, et tarnija peab esitama omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, välja arvatud juhul, kui ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisest on keeldutud üksnes seetõttu, et tarnija ei ole esitanud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, kui tarnijal ei ole, hoolimata heast usust ja vaatamata sellele, et ta on võtnud kõik meetmed, mida saab temalt mõistlikult nõuda, võimalik seda numbrit edastada, vaid ta esitab muud teavet, mis tõendab piisavalt, et omandaja on maksukohustuslane, kes kõnealuse tehingu käigus sellena tegutseb.
Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (muudetud nõukogu 12. oktoobri 1998. aasta direktiiviga 98/80/EÜ) artikli 28c A osa punkti a esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi maksuhaldur kehtestab ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisele tingimuse, et tarnija peab esitama omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, välja arvatud juhul, kui ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisest on keeldutud üksnes seetõttu, et tarnija ei ole esitanud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, isegi siis, kui tarnijal ei ole, hoolimata heast usust ja vaatamata sellele, et ta on võtnud kõik meetmed, mida saab temalt mõistlikult nõuda, võimalik seda numbrit edastada, vaid ta esitab muud teavet, mis tõendab piisavalt, et omandaja on maksukohustuslane, kes kõnealuse tehingu käigus sellena tegutseb.

matches: kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus