§ 62 Väljateenitud aastate pensionide seaduse muutmine
§ 63 Soodustingimustel vanaduspensionide seaduse muutmine
§ 64 Kaitseväeteenistuse seaduse muutmine
§ 65 Kuriteoohvritele riikliku hüvitise maksmise seaduse muutmine
§ 66 Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse muutmine
§ 67 Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
20.12.2001 otsus nr 63
Käesolev seadus sätestab riikliku pensioni mõiste, liigid, ulatuse, saamise tingimused ja korra, riikliku pensionikindlustuse korralduse, registri pidamise ning vahendite arvestamise alused.
1) emal, isal, võõrasvanemal, eestkostjal või hooldajal, kes on kasvatanud vähemalt kaheksa aastat alla 18-aastast keskmise, raske või sügava puudega last või viit või enamat last, – viis aastat enne vanaduspensioniikka jõudmist;
2) emal, isal, võõrasvanemal, eestkostjal või hooldajal, kes on kasvatanud vähemalt kaheksa aastat nelja last, – kolm aastat enne vanaduspensioniikka jõudmist;
3) emal, isal, võõrasvanemal, eestkostjal või hooldajal, kes on kasvatanud vähemalt kaheksa aastat kolme last, – üks aasta enne vanaduspensioniikka jõudmist;
4) isikul, kes võttis osa Tšernobõli aatomielektrijaama avarii tagajärgede likvideerimisest, – viis aastat enne vanaduspensioniikka jõudmist;
5) rehabiliteeritud isikul, kes õigusvastaselt represseerituna on viibinud kinnipidamiskohas või asumisel, – üks aasta enne vanaduspensioniikka jõudmist iga kinnipidamiskohas viibitud täisaasta kohta, ent mitte rohkem kui viis aastat enne vanaduspensioniikka jõudmist;
1) sotsiaalmaksu maksja poolt sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 1 punktides 1–4 ja 6 sätestatud juhtudel – arvestatud sotsiaalmaks;
2) riigi poolt sotsiaalmaksuseaduse § 6 lõikes 1 sätestatud juhtudel – arvestatud sotsiaalmaks;
3) füüsilisest isikust ettevõtja poolt sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 1 punktis 5 sätestatud juhul – makstud sotsiaalmaks.
2) kes on tunnistatud püsivalt töövõimetuks Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras töövõime kaotusega 40–100 protsenti ja
(1) Töövõimetuspensioni määramiseks peab isikul pensioni määramise algtähtajaks olema järgmine Eestis omandatud pensionistaaž:
Vanus Nõutav pensionistaaž
16–20 aastat
21–23 aastat
24–26 aastat
27–29 aastat
30–32 aastat
33–35 aastat
36–38 aastat
39–41 aastat
42–44 aastat
45–47 aastat
48–50 aastat
51–53 aastat
54–56 aastat
57–59 aastat
60–62 aastat
3) toitja lesk, kes on rase (alates 12. rasedusnädalast);
(5) Käesolevas paragrahvis sätestatud tingimustel määratakse toitjakaotuspension ka juhul, kui toitja on kehtestatud korras tunnistatud teadmata kadunuks.
3) käesoleva seaduse §-s 20 nimetatud isikutel,kellel seoses toitjal nõutava pensionistaaži puudumisega ei ole õigust toitjakaotuspensionile, kui toitja oli elanud Eestis alalise elanikuna või tähtajalise elamisloa alusel vähemalt üks aasta enne surma;
2) sõjavangis, II maailmasõja ajal koonduslaagris, getos, samuti aastatel 1941–1942 töö- ja ehituspataljonis või töö- ja ehituskolonnis viibimise aeg kolmekordselt;
(5) Kui pensioniavaldusele ei ole lisatud kõiki vajalikke dokumente või kui esitatud dokumentides on puudusi, teatab pensioniamet pensioni taotlejale kümne tööpäeva jooksul, arvates pensioniavalduse saabumisest, millised puudused tuleb kõrvaldada. Kui pensioni taotleja kõrvaldab puudused kolme kuu jooksul pensioniametilt vastava kirjaliku teate saamise päevast, loetakse pensioni taotlemise päevaks avalduse vastuvõtmise päev või avalduse lähtekoha postitempli kuupäev.
2) toitjakaotuspension või rahvapension toitja surma või teadmata kadunuks tunnistamise päevast, kuid mitte üle 12 kuu enne pensioni taotlemist.
(1) Pensioniameti direktori, tema asetäitja või pensioniameti direktori volitatud struktuuriüksuse juhi või pensionikomisjoni otsusega mittenõustumise korral võib pensioni taotleja (pensionär) pöörduda halduskohtusse kolme kuu jooksul, arvates päevast, millal ta sai teada või pidi teada saama oma õiguste rikkumisest.
(2) Arstliku töövõimetuse ekspertiisi otsusega mittenõustumise korral võib isik pöörduda Sotsiaalkindlustusameti juures asuvasse vaidluskomisjoni, kes korraldab täiendava ekspertiisi. Vaidluskomisjoni moodustab ja selle töökorra kehtestab sotsiaalminister.
(3) Täiendava ekspertiisi otsusega mittenõustumise korral võib isik pöörduda halduskohtusse kolme kuu jooksul, arvates otsusest teada saamise päevast.
(3) Lese või lahutatud isiku uuesti abiellumisel säilitatakse temale abikaasa surma või teadmata kadunuks tunnistamise puhul määratud toitjakaotuspension või rahvapension 12 kuuks.
(1) Ennetähtaegset vanaduspensioni, toitjakaotuspensioni (välja arvatud alla 18-aastasele lapsele või alla 24-aastasele päevases või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis või statsionaarses õppevormis õppijale) ja rahvapensioni (välja arvatud püsivalt töövõimetuks tunnistatud isikule ning alla 18-aastasele lapsele või alla 24-aastasele päevases või statsionaarses õppevormis õppijale) töötamise korral ei maksta.
(3) Kui kohus määrab pensionäri suhtes meditsiinilise iseloomuga mõjutusvahendi kohaldamise, makstakse nimetatud mõjutusvahendi kohaldamise ajal pensioni pooles rahvapensioni määras.
(1) Käesoleva seaduse § 56 lõike 1 punktides 1–4 nimetatud riikliku pensionikindlustuse kulude katteallikate arvel finantseeritakse üksnes järgmised kulud:
§ 62. Väljateenitud aastate pensionide seaduse muutmine
Väljateenitud aastate pensionide seaduses (RT 1992, 21, 294; RT I 1993, 40, 596; 1994, 24, 298; 51, 856; 83, 1450; 1995, 61, 1027; 95, 1631; 1996, 22, 437; 86, 1539; 1997, 81, 1366; 1998, 17, 266; 107, 1767; 2000, 25, 147; 28, 167; 58, 376) tehakse järgmised muudatused:
1) seaduse tekstis asendatakse sõnad «pensioniõiguslik või pensionikindlustusstaaž» sõnaga «pensionistaaž» vastavas käändes;
«Väljateenitud aastate pension määratakse, seda makstakse, arvutatakse ümber ja indekseeritakse riikliku pensionikindlustuse seaduses sätestatud korras.»
§ 63. Soodustingimustel vanaduspensionide seaduse muutmine
Soodustingimustel vanaduspensionide seaduses (RT 1992, 21, 292; RT I 1993, 40, 596; 1994, 24, 398; 51, 856; 83, 1450; 1995, 61, 1027; 95, 1631; 1996, 22, 437; 86, 1539; 1997, 81, 1366; 1998, 17, 266; 107, 1767; 2000, 25, 147) tehakse järgmised muudatused:
2) paragrahvi 11 esimesed kaks lauset muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Pensioniõigusliku staaži hulka arvatakse riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 28 sätestatud tegevuse aeg. Pensionikindlustusstaaži arvestatakse riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 30 sätestatud korras.»;
3) paragrahvi 3 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Soodustingimustel vanaduspension arvutatakse riikliku pensionikindlustuse seaduse § 11 alusel.»;
4) paragrahvi 42 teises lauses asendatakse sõnad «riikliku pensionikindlustuse seaduse §-de 21 ja 22 sätteid» sõnadega «riikliku pensionikindlustuse seaduse § 11 sätteid».
§ 64. Kaitseväeteenistuse seaduse muutmine
Kaitseväeteenistuse seaduse (RT I 2000, 28, 167; 2001, 34, 190; 47, 260; 58, 353) tekstis asendatakse sõnad «pensioniõiguslik või pensionikindlustusstaaž» sõnaga «pensionistaaž» vastavas käändes.
§ 65. Kuriteoohvritele riikliku hüvitise maksmise seaduse muutmine
Kuriteoohvritele riikliku hüvitise maksmise seaduse (RT I 1999, 4, 51; 2001, 12, 50) § 3 lõige 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«1) kes on nimetatud riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 20;».
§ 66. Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse muutmine
Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse (RT I 1999, 16, 273; 82, 749; 88, 803; 2001, 3, 10) § 23 lõiked 1–4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramise ja rehabilitatsiooniga seotud vaidlusi lahendab Sotsiaalkindlustusameti juures asuv vaidluskomisjon.
(2) Vaidluskomisjon moodustatakse riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel.
(3) Elukohajärgse pensioniameti direktori või tema asetäitja otsusega mittenõustumise korral on puuetega inimeste sotsiaaltoetuste taotlejal õigus pöörduda vaidluskomisjoni poole kolme kuu jooksul, arvates otsuse teatavaks tegemise päevast.
(4) Vaidluskomisjoni otsusega mittenõustumise korral on puuetega inimeste sotsiaaltoetuste taotlejal õigus pöörduda halduskohtusse kolme kuu jooksul, arvates vaidluskomisjoni otsuse teatavaks tegemise päevast.»
§ 67. Õigusaktide kehtetuks tunnistamine
Riikliku pensionikindlustuse seadus (RT I 1998, 64/65,1009; 2001, 9, 42) tunnistatakse kehtetuks.


Varasuhted, pärandamine ja testament – Nourish, Train & Flourish
Varasuhted, pärandamine ja testament
Published on 6. aprill 2017 7. aprill 2017 by Margit Partei
Huvi minu esimese Oma Kodu postituse kohta oli lausa üle ootuste suur, samuti sellele postitusele jäetud kommentaaride arv. Väga palju oli ka neid, kes minuga reaalelus või sõnumite kaudu ühendust võtsid ja nõuga kaasa proovisid aidata. Aitäh! 🙂 Sain ka ühelt pikaaegselt blogilugejalt, kes on oma sisekujundusfirma asutamise protsessis, pakkumise mind korterit valides ja hiljem kujundades aidata. Wow! 🙂
Igal juhul mõtlesin kirjutada järgmisest teemast, mis ma eelmise postituse lõpus välja pakkusin: varasuhted, pärandamine ja testament. Sh*t just got real. 😀 Laenukindlustuse ja laenumaksekindlustuse teemad ehk kuidas vältida enda ja oma perekonna kodutuks jäämist laenuvõtja surma, raske õnnetuse, töövõimetuse ja töökaotuse puhul jätame vast järgmiseks korraks.
Laenukohustus ja (kaas)omand
Loodetavasti on iga paar, kes on jõudnud ühise vara soetamiseni, mõelnud ka sellele, kuidas seda korrektselt vormistada. See, mis ja kuidas on õige, oleneb kindlasti väga palju inimeste maailmavaatest, kommetest, uskumustest ja veel tuhandest muust faktorist. Mina saan rääkida sellest, mida mina õigeks pean ja teil on õigus sellega nõustuda või mitte nõustuda. Kellegagi ma vaidlema ei hakka, sest minu vaated ei puuduta ju mitte kedagi teist kui mind ja minu elukaaslast. 🙂 Kõigil teistel on õigus teha nii, nagu nemad paremaks arvavad. Onju?
Igal juhul: ma arvan, et see ei tule uudisena mitte ühelegi inimesele, kes mind tunneb, et mina pole see naine, kes tahaks oma mehest kuidagi ‘kehvem’ olla või temast sõltuda. Ärge nüüd valesti tõlgendage: loomulikult on tore kellelegi raskel hetkel toetuda ja temaga rõõmsal hetkel seda rõõmu jagada, aga mulle meeldib idee võrdsetest partneritest. Ka rahateemade puhul. Mina isiklikult ei tunneks end mugavalt, kui ainult pere meespool koguks ühise kodu sissemaksu, võtaks kogu laenu oma nimele, maksaks üksinda laenumakseid ja siis läheks ostetud kodu rahus meie kaasomandisse, võrdses proportsioonis. Olen ka sellist versiooni kuulnud, kus mees teenindab laenu, aga kinnisvara kirjutatakse üldsegi 100% naise nimele. Mina sellise lahendusega rahul ei oleks. 🙂 Ma absoluutselt ei kritiseeri perekondi, kus üks nendest lahendustest kasutusel on, sest inimeste eluteed ja suhted on erinevad, aga minul kui haritud, mitte just kõige rumalamal noorel naisel, kellel pea (enamasti 😀 ) lõikab, pole mingit põhjust, miks ma ei võiks suuta panustada pere rahakotti täpselt sama palju (või rohkemgi) kui minu teine pool. Mina tahan, et koos kohustustega oleks mul ka õigused ja vastupidi: õigused ei saa tekkida ilma kohustusteta. Nii lihtne see ongi.
See selleks. Igal juhul soovitaksin mõlemal partneril enda jaoks selgeks teha selle, et kui laen võetakse kahepeale, ei tähenda see automaatselt, et laenu eest soetatav vara oleks mõlema oma. See tähendab vaid kohustuse jagamist, õigemini solidaarset vastutust: mõlemad laenuvõtjad vastutavad kogu laenu eest solidaarselt, st kogu mahus. Ehk siis: kui ühel hetkel minnakse tülli või lahku või teine pool otsustab enam (oma osa) laenumakse(s)t mitte tasuda, on pangal õigus seda Sinult täies mahus sisse nõuda. Sest te vastutate solidaarselt. Siin on ka järgmine punkt, millele alati mõtlema peaks: kas üks pool suudaks vajadusel tervet laenu üksinda teenindada? Loomulikult saab end teatud riskide eest kindlustada, aga mina ei võtaks siiski ka kaaslaenajaga sellist laenu, mida ma vajadusel üksida teenindada ei suudaks. Elu on täis ootamatusi. Et lõpetada mõte, millega alustasin: kui Sa oled enda kanda võtnud kohustuse ning tahaksid, et ka Sina oleksid selle kohustuse eest soetatud vara (kaas)omanik, tuleb see vastavalt notari juures vormistada. See, millises proportsioonis omand jaotatakse või kuidas on see seotud (raha) panustamisega, ei ole enam minu asi. 🙂 Aga veelkord, sest kordamine on tarkuse ema:
Laenuleping ei ütle midagi omandi kohta.
Selleks peab olema tehtud kinnistusraamatusse vastav kanne.
Varasuhted: abielu vs vabaabielu
Alustuseks: ma vihkan sõna vabaabielu. Me ei pruugi küll olla abielus, aga kindlasti ei ole me ka vabad. 😀
Igal juhul muudab seda, mida ma juba kirjutasin, ja see, mida ma peagi pärandamise kohta kirjutama hakkan, päris palju see fakt, kas ollakse (vara soetamise ajal) abielus või mitte ning kui ollakse abielus, siis milline varasuhe on valitud. Valikud on:
varaühisus (PKS §25: Varaühisuse puhul lähevad abikaasade ühisomandisse varaühisuse kestel omandatud esemed ning abikaasade muud varalised õigused),
varalahusus (PKS §58: Varalahususe korral käsitatakse abikaasasid varalistes suhetes isikutena, kes ei ole teineteisega abielus)
vara juurdekasvu tasaarvestus, mis soosib nö rahaliselt nõrgemat poolt (PKS §40: Kui abiellumisel on perekonnaseisutoimingute seaduses ettenähtud korras valitud või abieluvaralepinguga seatud vara juurdekasvu tasaarvestus, siis tasaarvestatakse abikaasade vahel kummagi abikaasa varale varasuhte kestel lisandunud osa (soetisvara). Vara juurdekasvu tasaarvestuse varasuhe ei mõjuta nende varaliste õiguste kuuluvust, mille abikaasa oli omandanud enne varasuhte jõustumist või mille abikaasa omandab varasuhte kestel).
Ilmselt on kõik kuulnud midagi ka abieluvaralepingust. Ehk siis: kui vara soetada abielus olemise ajal (olles valinud varaühisuse), on see mõlema abikaasa ühisvara. Kuna ma pole abielu juriidilise poolega iga detailini kõigi kolme varasuhte puhul kursis, siis ma ei hakka siin eksperti mängima. (Kas kuskil on üldse pikemalt ja inimese keeles arutletud abielu ja varasuhte liikide juriidilisest poolest? Mis siis ikkagi abiellujate jaoks juriidiliselt muutub? Abiellujad, kas te ise üldse teate? 😀 ) Selle teema juures pikemalt peatumata soovitan kõigil tutvuda perekonnaseadusega.
Must stsenaarium ehk räägime pärandamisest
Kodu ostmine on muidugi väga põnev ja emotsionaalne aeg, aga seejuures ei tohiks suures elevuses kaotada kainet mõistust. Jällegi: abielu ja vabaabielu korral jätkuvad need mustad stsenaariumid väga erinevalt. Seega: paar ostab ühise kodu, mis on nende 50-50 kaasomand, ja paari nädala kukub taevast ühele poolele pähe lennuk, millega selle poole elutee lõpeb. Mis saab edasi?
Nüüd peame me vaatama pärimisseaduse poole. Kui nad oleks olnud vara soetamise ajal abielus ja valinud varaühisuse, st kinnisvara oleks nende ühisvara, oleks asi väga lihtne:
PärS §11 lg 1: Seadusjärgsed pärijad on pärandaja abikaasa ja käesolevas seaduses nimetatud sugulased.
Ehk siis: päriks abikaasa ja esimese järjekorra seadusjärgsed pärijad ehk alanejad sugulased ehk lapsed (ka eelmisest suhetest) võrdsetes osades, kuid abikaasa mitte vähem kui ühe neljandiku pärandist (PärS §16 lg 1 punkt 1). Nüüd aga veel üks oluline punkt, mida väga tihti teatakse valesti: kui paar on abielus, aga neil ei ole lapsi, siis ei ole lesestunud abikaasa surnud abikaasa vara ainupärija. Juhul, kui surnud abikaasal on teise järjekorra pärijaid, st abikaasa vanemad või nende alanejad sugulased (ehk siis surnud abikaasa vennad-õed ja poolvennad-poolõed), pärib lesestunud abikaasa poole pärandist ja ülejäänu jaotatakse võrdsetes osades teise järjekorra pärijate vahel (PärS §16 lg 1 punkt 2). Vaid siis, kui teise järjekorra pärijaid ka ei ole, pärib kogu pärandi abikaasa (st kolmanda järjekorra pärijateni asi ei jõua; PärS §16 lg 2).
Tähelepanelik lugeja, kes suudab kiiresti erinevaid stsenaariume läbi mõelda, tabab ilmselt kohe ära, et kas see siis tähendab, et abikaasa surma puhul võivad teise poole sugulased asuda lesestunud abikaasat oma kodust välja tõstma? Selle vastu peaks leske kaitsma PärS §16 lg 3:
pärandaja abikaasa võib lisaks oma pärandiosale nõuda asjaõigusseaduse §-s 227 sätestatud asjaõiguse seadmist kinnisasjale, mis oli abikaasade ühine kodu, eeldusel, et pärandaja abikaasa elujärg pärimise tõttu halveneks.
Aga seda, kuidas määratletakse elujärje halvenemine ning asjaõiguse seadmine või mitte, on keeruline ennustada. Selleks peaks ilmselt tutvuma kohtupraktika ja kohtulahenditega. Vähemalt mina ei oleks kindel, et abikaasa saab end alati väga kindlalt tunda, et ühel hetkel sugulased teda ühisest kodust välja tõstma ei tule. Olgugi, et suhted nendega võivad tunduda väga head. Uskuge mind: inimesed muutuvad väga palju, kui asi puudutab raha, vara ja pärandamist.
Aga mis saaks siis, kui tegu oleks mitte abielus olevate inimestega, st elukaaslastega?
Seaduse mõistes on asi väga lihtne: surnud elukaaslase pärandi pärivad esimese järjekorra pärijad (lapsed), kui neid pole, siis teise järjekorra pärijad ja nende alanejad sugulased (vanemad ja nende teised lapsed) või kui teise järjekorra pärijaid ei ole, siis kolmanda järjekorra pärijad ehk vanavanemad ja nende alanejad sugulased (ja kui neid ka ei ole, siis pärib kohalik omavalitsus). Ehk siis: kui tegu oli 50–50 kaasomandiga ja paaril ei ole lapsi praegusest ega eelmistest suhetest, pärivad elukaaslase 50% osa tema teise järjekorra pärijad, mitte elukaaslane, ning lõppkokkuvõttes peab elukaaslane pärijatelt nende poole välja ostma (eeldusel, et kinnistusraamatu !!!, mitte laenulepingu, järgi kuulub 50% lesele) või siis kinnisvara maha müüma ja poole saadud tulust pärijatele andma. Kas see on soovitud lahend elukaaslase jaoks, on juba igaühe enda otsustada.
Või siis veelgi hullem näide: oletame, et kodu on 100% selle elukaaslase nimel, kes suri. Sellisel juhul ei ole teisel elukaaslasel sellele kodule kohe mitte mingit õigust. Elukaaslase seaduslikud pärijad saavad koduga teha mida iganes ning lesestunud elukaaslasel pole mitte mingeid õiguseid. Või veel hullem: kodu kuulus 100% surnud elukaaslasele, aga laen oli neil võetud kahe peale, seega ei ole lesel mitte mingeid õigusi omaenda kodule, kuid tal on solidaarne kohustus tasuda edasi kodulaenu, täies ulatuses.
Ilmselt need mustade stsenaariumite näited näitasid väga selgelt, miks ma eelnevalt nii tugevalt rõhutasin laenulepingu ja kinnistusraamatu kande ehk siis kohustuse ja õiguse erinevust ja olulisust. Need asjad tuleb ühise kodu soetamisel läbi mõelda: kuidas on jagatud kohustused, kuidas õigused ja kuidas tahetakse omavahel vara jagada siis, kui üks elukaaslastest peaks surema.
Testament: otsustame ise?
Eelnevalt kirjeldasin, mis saaks erinevate stsenaariumite kohaselt siis, kui kodu soetanud paar on või ei ole abielus ning leibkonda tabab surmajuhtum. Kindlasti tekitas see osades lugejates küsimusi: mis saab siis, kui meie soove ei rahulda ükski seadusjärgne lahendus, ei abielu ega vabaabielu puhul?
Siis tuleb appi testament (PärS ptk 3). Testament on ühepoolne tehing, millega pärandaja (edaspidi testaator) teeb oma surma puhuks pärandi kohta korraldusi. Testament võib olla nii notariaalne kui ka kodune, kuigi mina soovitaksin alati notariaalset testamenti, sest selle puhul ei saa tekkida igasuguseid kahtlusi ning samuti see ei aegu (kodune testament kehtib 6 kuud). Testamendiga saab kehtestada ainupärijad, saab määrata annakuid, sihtmäärangut, sihtkäsundit jpm. Põhimõtteliselt saab testamendiga kindlustada, et testaatori vara jagatakse pärast tema surma täpselt tema tahte kohaselt. Testamendi vormistamise tasu ei tohiks olla väga kõrge (32,55€ + käibemaks, abikaasade vastastikuse testamendi puhul 41,5€ + KM). Kuid siiski tasub selle peale kindlasti mõelda, kui omada vara, mida keegi pärast surma jagama hakkama peab.
PS! Üks asi, mida veel testamendi puhul meeles pidada, on isikud, kelle ees testaatoril on ülalpidamiskohustus, sh nt alaealised lapsed, mille puhul on neil õigus nõuda pärijatelt sundosa. Nendel on õigus nõuda sundosa vaatamata sellele, et testaator neid oma testamenti ei kaasanud. Vt PärS ptk 5.
Nii palju siis sellel hilisel õhtutunnil nende keeruliste varateemade kohta. 🙂 Kuna ma pole jurist, siis kindlasti paljudele tekkinud küsimustele ma vastata ei oska, aga olen kindel, et see kirjatükk andis nii mõnelegi lugejale mõtlemisainet, mida oma kaaslasega arutada ja oma peas selgeks mõelda.
Eelmine Workout Week 27.03–2.04.2017
Järgmised Koormustestil käidud: täiskäigul edasi!
9 thoughts on “Varasuhted, pärandamine ja testament”
6. aprill 2017, 22:44
Mu juristist sõbranna ütles abielu varasuhte kolmanda variandi (vara juurdekasvu tasaarvestus) kohta nii, et see on selleks puhuks, kui kaks juristi omavahel abielluvad 😀
6. aprill 2017, 22:47
7. aprill 2017, 00:19
Täpsustan seda varasuhte värki. Kui abiellujad ei vali omale varasuhet, siis kohaldub automaatselt varaühisus. Aga siis ei ole ka automaatselt kogu vara ühisvara, enne abielu soetatud asjad on ikka lahusvaras ja teised erandid on veel, nt isiklikud asjad jne. Ja abieluvaraleping on siis selleks puhuks, kui ei taha valida ühtegi neist kolmest, vaid panna ise oma varasuhete reeglid paika. Kindlasti sa ise tead seda, aga postitusest ei tulnud see päris selgelt välja 😀 Aga ma ei saanud su sellest varasuhete juriidilise poole küsimusest aru. Mida sa täpsemalt teada tahad? Ma äkki oskan vastata 😀
7. aprill 2017, 07:50
Hmm, ma päris nii täpselt ei oskagi kohe küsida… Ühe küsimuse leidsin. Me räägime VARAsuhetest. Aga kas sama loogika kehtib ka kohustustele? Kui abielu ajal üks pool võtab laenu (ja on valitud nt varaühisus), kas see on siis ka nende ühine kohustus?
7. aprill 2017, 20:41
No vara tähendabki õigusi ja kohustusi. Aga kui üks pool võtab laenu, siis on tegemist ikkagi tema finantskohustusega, va PKS § 18 järgi siis, kui see laen on võetud ühise majapidamise korraldamiseks, laste huvides või perekonna muude tavapäraste vajaduste katmiseks. Ja see ei tohi ületada mõistlikku määra. Siis tekib abikaasadel solidaarkohustus. Aga jah, kui üks abikaasa võtab laenu, sest ta tahab jubedalt selle nt kasiinos maha mängida, aga ta ei suuda seda tagasi maksma, siis ei pea seda abikaasa tegema. Aga muidugi abielusid on erinevaid ja võib olla, et teine pool lihtsalt ei oska kaitsta oma osa ühisvarast ja laenu võtnud pool annab selle kõik ära. Lihtsalt see, et pank ei saa võlga otseselt abikaasalt nõuda.
12. aprill 2017, 22:37
Tänud põhjaliku selgituse eest! 🙂
8. aprill 2017, 09:20
Lisaks vabaabielule ja abielule on veel ka ju võimalus kooseluleping kooseluseadusest tulenevalt).
Pingback: Teie küsisite, mina vastasin – Nourish, Train & Flourish


Maksustatavad tehingud - Raamatupidaja
Vastavalt käibemaksuseaduse § 1 lõikele 1 on käibemaksu objektiks:
käive, välja arvatud maksuvaba käive, mille tekkimise koht on Eesti;kauba import Eestisse (seaduse § 6), välja arvatud maksuvaba import (§ 17);teenuse osutamine, mille käibe tekkimise koht ei ole Eesti (§ 10 lõige 5), välja arvatud maksuvaba käive;seaduse § 16 lõikes 3 nimetatud kauba või teenuse käive, mille maksustatavale väärtusele on maksukohustuslane lisanud käibemaksu;kauba ühendusesisene soetamine (§ 8), välja arvatud kauba ühendusesisene maksuvaba soetamine (§ 18).
Käibemaksukohustuslane (§ 3 lõige 1) peab maksma käibemaksu kõigilt eespool nimetatud tehingutelt ja toimingutelt, kusjuures § 1 lõike 1 punktis 1 nimetatud käibe puhul peab ta maksma käibemaksu:
oma maksustamisele kuuluvalt käibelt;välisriigi maksukohustuslaselt, kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena, saadud teenustelt, mis on loetletud seaduse § 10 lõikes 2;Eestis paigaldatava või kokkupandava kauba soetamiselt teise liikmesriigi maksukohustuslaselt;kauba soetamiselt soetajana kolmnurktehingus;käesoleva loetelu punktides 2 - 4 loetlemata kauba soetamiselt või teenuse saamiselt välisriigi maksukohustuslaselt, kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena. (§ 3 lõige 4)
Piiratud kohustustega käibemaksukohustuslane (§ 3 lõige 2) peab maksma käibemaksu seaduse § 1 lõike 1 punktides 2 ja 5 nimetatud toimingutelt (kauba import Eestisse ja ühendusesisene soetamine, välja arvatud maksuvaba import ja maksuvaba ühendusesisene soetamine) ja eelmises lõigus toodud loetelu punktides 2 - 5 nimetatud toimingutelt. (§ 3 lõige 5)
Lisaks sellele peab vastavalt käibemaksuseaduse § 3 lõikele 6 maksma käibemaksu:
võlgnik ühenduse tolliseadustiku (Euroopa Ühenduste Nõukogu määrus nr 2193/92/EMÜ) tähenduses;maksukohustuslasena registreerimata isik tehingult, mille kohta ta on esitanud arve või muu müügidokumendi, millele ta on märkinud käibemaksusumma;maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, kes soetab uue transpordivahendi teisest liikmesriigist;maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, kes soetab aktsiisikauba alkoholi-, tubaka- ja kütuseaktsiisi seaduse tähenduses teisest liikmesriigist, välja arvatud füüsiline isik, kes soetab aktsiisikauba isiklikuks otstarbeks.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2005/08/16/maksustatavad-tehingud


Tulumaksuseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Tulumaksuseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus
RT I, 18.11.2010, 1
08.11.2010 otsus nr 753
Vastu võetud 20.10.2010
§ 1. Tulumaksuseaduses (RT I 1999, 101, 903; 2010, 44, 262) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Paragrahvis 53 sätestatud tulumaksuga maksustatakse mitteresidendi tehtud erisoodustused, mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu või arvel tehtud kingitused, annetused ja vastuvõtukulud, kasumieraldised, ettevõtlusega mitteseotud kulud ja väljamaksed.;
2) paragrahvi 2 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Paragrahvi 1 lõikes 4 nimetatud tulumaksu maksjaks on mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht (§ 7).;
3) paragrahvi 6 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht (§ 7), maksab tulumaksu §-s 53 sätestatud korras. Mitteresidendist füüsiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, maksab tulumaksu §-s 14 sätestatud korras. Nimetatud mitteresidentide püsiva tegevuskoha kaudu saadud tulu maksustamisel ei kohaldata lõiget 3.;
4) paragrahvi 6 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
(6) Füüsiline isik teavitab maksuhaldurit oma residentsuse muutumisega seotud asjaoludest ning täidab residentsuse määramise vormi. Füüsilise isiku residentsuse määramise vormi kehtestab rahandusminister määrusega.;
5) paragrahvi 7 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(1) Püsiv tegevuskoht on majandusüksus, mille kaudu toimub mitteresidendi püsiv majandustegevus Eestis.
(2) Püsiv tegevuskoht tekib geograafiliselt piiritletud või liikuva iseloomuga majandustegevuse tulemusena või mitteresidendi nimel lepinguid sõlmima volitatud esindaja kaudu Eestis toimuva majandustegevuse tulemusena.;
(1) Isikud on omavahel seotud, kui neil on ühine majanduslik huvi või kui ühel isikul on teise üle valitsev mõju. Igal juhul käsitatakse seotud isikutena järgmisi isikuid:
4) juriidiline isik ja isik, kellele kuulub koos teiste temaga seotud isikutega kokku üle 50% selle juriidilise isiku aktsia- või osakapitalist, häälte koguarvust või kasumi saamise õigusest;
9) juriidiline isik ja tema juhtimis- või kontrollorgani liige (§ 9), juhtimis- või kontrollorgani liikme abikaasa, elukaaslane või otsejoones sugulane.
(3) Lõike 2 kohaldamisel käsitatakse seotud isikutena ka mitteresidenti ja tema Eestis asuvat püsivat tegevuskohta ning Eesti residenti ja tema välisriigis asuvat püsivat tegevuskohta.;
7) paragrahvi 9 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Juhtorganina käsitatakse ka välismaa äriühingu filiaali juhatajat ning mitteresidendi muu püsiva tegevuskoha tegevjuhti.;
8) paragrahvi 10 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Madala maksumääraga territooriumil asuvana ei käsitata sellist juriidilist isikut, kelle majandusaasta tulust üle 50% moodustab tulu tegelikust majandustegevusest või kelle asukohariik või -territoorium annab Eesti maksuhaldurile teavet Eesti residentide kontrolli all oleva isiku tulude kohta.;
9) paragrahvi 11 pealkiri ja lõige 1 ning lõike 2 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
§ 11. Tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute, sihtasutuste ja usuliste ühenduste nimekiri
(2) Nimekirja kantakse mittetulundusühing, sihtasutus ja usuline ühendus (edaspidi ühing), kes vastab järgmistele nõuetele:;
10) paragrahvi 11 lõike 2 punktid 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
3) ühing ei jaga oma vara või tulu ega anna materiaalset abi või rahaliselt hinnatavaid soodustusi oma asutajale, liikmele, juhtimis- või kontrollorgani liikmele (§ 9), temale annetusi teinud isikule või sellise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele ega nimetatud isikutega § 8 lõike 1 punktis 1 loetletud seotud isikutele;
4) ühingu lõpetamise korral antakse pärast võlausaldajate nõuete rahuldamist alles jäänud vara üle nimekirja kantud või lõikes 10 nimetatud ühingule või avalik-õiguslikule juriidilisele isikule;;
11) paragrahvi 11 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(3) Lõike 2 punktis 3 nimetatud nõuet ei kohaldata sotsiaalhoolekandega tegelevale ühingule, usulisele ühendusele ega juhul, kui seotud isik kuulub ühingu toetatavasse sihtrühma ega saa võrreldes teiste sihtrühma kuuluvate isikutega täiendavaid hüvesid ega soodustusi. Lõike 2 punktis 4 nimetatud nõuet ei kohaldata Eestis asutatud usulisele ühendusele ega muus Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigis (edaspidi lepinguriik) asutatud usulisele ühendusele, kes vastab kirikute ja koguduste seaduse §-le 27.;
12) paragrahvi 11 lõike 4 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
3) kelle põhitegevus on ettevõtlus, välja arvatud juhul, kui vähemalt 90% ettevõtlustulust, millest on maha arvatud ettevõtlusega seotud kulud, kasutatakse põhikirjalistel eesmärkidel;;
13) paragrahvi 11 lõike 4 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
6) kes on korduvalt jätnud esitamata aruande või deklaratsiooni õigusaktides ettenähtud tähtajal või korras või kes on korduvalt hilinenud maksusumma tasumisega;;
14) paragrahvi 11 lõike 7 punktid 1–3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
1) ühingu tegevus ei vasta lõikes 2 nimetatud nõudele;
3) ühing ei ole Maksu- ja Tolliametile teatanud sellisest oma põhikirjas tehtud muudatusest, mille tulemusena ühing ei vasta enam nimekirja kandmise tingimustele, 30 päeva jooksul muudatuse kohta mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kande tegemise päevast arvates või;
15) paragrahvi 11 lõike 9 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Nimekirja kandmise taotlus esitatakse Maksu- ja Tolliametile 15. jaanuariks või 15. juuliks.;
16) paragrahvi 11 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(10) Muus lepinguriigis asutatud ühingut käsitatakse tulumaksusoodustusega ühinguna, kui on tõendatud, et ta vastab lõikes 2 sätestatud tingimustele ning et ei esine lõike 4 punktides 1, 3–5, 7 ja 8 nimetatud asjaolusid.;
17) paragrahvi 12 lõike 1 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
7) pensionid, stipendiumid, toetused, preemiad ja hasartmänguvõidud (§ 19);;
18) paragrahvi 12 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(3) Füüsilise isiku tulu ei ole teise isiku kasuks tehtud dokumentaalselt tõendatud kulu hüvitis ega otsese varalise kahju hüvitis, välja arvatud hüvitis, mida makstakse seoses ettevõtlusega. Käesolevat lõiget ei kohaldata hüvitistele, mille maksmisele on kehtestatud eraldi tingimused ja piirmäärad.;
19) paragrahvi 13 lõike 3 punkt 14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
14) salajasele koostööle kaasatud isikutele makstud tasu.;
20) paragrahvi 13 lõike 4 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kui isik saab välisriigis töötamise eest lõigetes 1, 11 või 2 nimetatud tulu või erisoodustust (§ 48), ei maksustata seda Eestis tulumaksuga, kui on täidetud kõik alljärgnevad tingimused:;
21) paragrahvi 14 lõiked 7 ja 8 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(7) Kui füüsilisest isikust ettevõtja ja temaga seotud isiku vahel ettevõtluse käigus tehtud tehingu hind on erinev nimetatud tehingu turuväärtusest, maksustatakse tulumaksuga summa, mille maksumaksja oleks tuluna saanud, või summa, mille maksumaksja oleks kuluna kandmata jätnud, kui siirdehind oleks vastanud turuväärtusele.
(8) Lõikes 7 nimetatud tehingute turuväärtuse määramise meetodid kehtestab rahandusminister määrusega.;
22) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
(9) Lõiget 7 ei kohaldata siirdehinna ja tehingu turuväärtuse vahele, kui füüsilisest isikust ettevõtja on sellelt tulumaksu tasunud või sellelt on § 41 kohaselt tulumaks kinni peetud. Lõiget 7 ei kohaldata ka § 37 lõikes 7 sätestatud juhul.;
(õ) 27.12.2010 8:10
23) paragrahvi 15 lõike 4 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
11) tulu lepinguriigi investeerimisfondi osakute vahetamisest investeerimisfondide seaduse §-des 153 ja 154 sätestatud korras.;
24) paragrahvi 15 lõike 5 sissejuhatav tekstiosa ja punkt 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
Tulumaksuga ei maksustata kinnisasja, elamuühistu osamaksu või hooneühistu liikmesuse võõrandamisest saadud kasu, kui:
1) kinnisasja oluliseks osaks või korteriomandi või -hoonestusõiguse esemeks on eluruum, mida maksumaksja kuni võõrandamiseni kasutas oma elukohana, või;
25) paragrahvi 15 lõike 5 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
5) ehitis või korter kui vallasasi on läinud maksumaksja omandisse õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise või ostueesõigusega erastamise teel või;
26) paragrahvi 15 lõike 5 punkt 6 tunnistatakse kehtetuks;
27) paragrahvi 15 lõike 5 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
7) maksumaksja kasutas elamu- või hooneühistule kuuluvas elamus asuvat korterit kuni võõrandamiseni oma elukohana.;
28) paragrahvi 15 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(6) Kui lõikes 5 sätestatud maksuvabastuse aluseks on eluruumi kasutamine maksumaksja elukohana, ei rakendata maksuvabastust rohkem kui ühe võõrandamise suhtes kahe aasta jooksul. Kui kinnisasja, ehitist või korterit kasutati samaaegselt selle elukohana kasutamisega ka muul otstarbel, rakendatakse maksuvabastust proportsionaalselt elukohana ja muul otstarbel kasutatud ruumide pindala suhtele.;
29) paragrahvi 19 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
§ 19. Pensionid, stipendiumid, toetused, preemiad, hasartmänguvõidud, hüvitised ja elatis;
30) paragrahvi 19 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
31) paragrahvi 19 lõikes 2 asendatakse sõna loteriivõidud sõnaga hasartmänguvõidud;
32) paragrahvi 19 lõike 3 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
6) füüsiliselt isikult, riigi- või kohaliku omavalitsuse üksuse asutuselt, residendist juriidiliselt isikult, mitteresidendilt Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel saadud kingitusi ja annetusi ning mitteresidendist juriidiliselt isikult saadud kingitusi ja annetusi, kui kingitus või annetus on välisriigis füüsilise või juriidilise isiku tasandil maksustatud;;
33) paragrahvi 19 lõiget 3 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
11) elatist ega elatisabi seaduse alusel saadud elatisabi.;
34) paragrahv 24 tunnistatakse kehtetuks;
35) paragrahvi 27 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Residendist füüsilisel isikul on õigus maksustamisperioodi tulust maha arvata § 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud või § 11 lõikes 10 nimetatud ühingule maksustamisperioodil tehtud dokumentaalselt tõendatud kingitused ja annetused.;
36) paragrahvi 282 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Paragrahvides 25–27 sätestatud mahaarvamisi võib maksustamisperioodil teha kokku kuni 3196 eurot maksumaksja kohta, kuid mitte rohkem kui 50% ulatuses maksumaksja sama maksustamisperioodi Eestis maksustatavast tulust, millest on tehtud ettevõtlusega seotud mahaarvamised, arvestades lõikeid 2 ja 3.
(3) Lõikes 2 nimetatud isik võib valida oma maksustamisperioodi kogutulu suhtes § 45 rakendamise. Sel juhul lõikes 2 sätestatud piirangut ei kohaldata.;
37) paragrahv 283 tunnistatakse kehtetuks;
38) paragrahvi 29 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Tulumaksuga maksustatakse tulu, mida mitteresidendist füüsiline isik sai Eestis töötamisest (§ 13 lõiked 1 ja 11), kui väljamakse tegija on Eesti riigi- või kohaliku omavalitsuse üksuse asutus, resident, Eestis tööandjana tegutsev mitteresident või mitteresident Eestis asuva püsiva tegevuskoha (§ 7) kaudu või arvel või kui isik on viibinud töötamise eesmärgil Eestis vähemalt 183 päeval 12 järjestikuse kalendrikuu jooksul.;
39) paragrahvi 29 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Tulumaksuga maksustatakse rahaline tasu, mida maksab residendist juriidiline isik mitteresidendist juhtimis- või kontrollorgani liikmele (§ 9) või mitteresident Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel püsiva tegevuskoha mitteresidendist juhtimisorgani liikmele tema ametiülesannete täitmise eest.;
40) paragrahvi 29 lõike 6 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
4) paragrahvi 16 lõikes 2 või 3 nimetatud tasu maksja on Eesti riik, kohaliku omavalitsuse üksus, resident või mitteresident oma Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel.;
41) paragrahvi 29 lõike 7 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Tulumaksuga maksustatakse mitteresidendi poolt Eesti riigilt, kohaliku omavalitsuse üksuselt, residendilt ning mitteresidendilt Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel saadud intress, kui see oluliselt ületab turutingimustel sarnaselt võlakohustuselt makstava intressi summat võlakohustuse tekkimise ja intressi maksmise ajal.;
42) paragrahvi 29 lõike 9 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Tulumaksuga maksustatakse § 19 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustel Eesti riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse, residendi või mitteresidendi poolt Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel mitteresidendile makstud pensionid ja stipendiumid, kultuuri-, spordi- ja teaduspreemiad, toetused, abirahad, hasartmänguvõidud ning vanemahüvitise seaduse alusel makstud hüvitised.;
43) paragrahvi 31 lõiget 1 täiendatakse punktiga 41 järgmises sõnastuses:
41) kasu kinnisasja võõrandamisest § 15 lõigetes 5 ja 6 sätestatud tingimustel;;
44) seaduse 5. peatükki täiendatakse §-ga 311 järgmises sõnastuses:
§ 311. Mahaarvamised mitteresidendist füüsilise isiku tulust
(4) Maksustatava tuluna käsitatakse isiku sellist tulu enne mahaarvamiste tegemist, mis on maksustatav riigis, kus tulu saadi, või isiku residendiriigis. Tuluosa arvestuse tõendamiseks esitab maksumaksja Maksu- ja Tolliametile oma residendiriigi maksuhalduri tõendi. Kui nimetatud tõendil ei ole näidatud isiku kogu maksustatav tulu, tuleb esitada ka tulu saamise riigi maksuhalduri tõend.;
45) paragrahvi 36 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(7) Äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja võib lepinguriigi residendist krediidiasutuses või mitteresidendist krediidiasutuse lepinguriigis registreeritud filiaalis avada ühe erikonto, millel oleva summa kasv maksustamisperioodil arvatakse maha sama perioodi ettevõtlustulust ja kahanemine maksustamisperioodil liidetakse sama perioodi ettevõtlustulule. Erikontol oleva summa kasv maksustamisperioodil arvatakse maha sama maksustamisperioodi ettevõtlustulust, kui on täidetud mõlemad alljärgnevad tingimused:
2) erikontol oleva summa kasv maksustamisperioodil ei ületa maksumaksja sama maksustamisperioodi ettevõtlustulu ja seoses ettevõtlusega seaduse alusel saadud toetuste ning hüvitiste summat, millest on tehtud § 32 lõikes 1 lubatud ettevõtlusega seotud mahaarvamised.;
46) paragrahvi 36 täiendatakse lõikega 71 järgmises sõnastuses:
(71) Erikontol oleva summa kahanemist ei lisata maksustamisperioodi ettevõtlustulule erikonto üleandmisel § 37 lõikes 7 nimetatud juhul.;
47) paragrahvi 37 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(7) Isiklikku tarbimisse võtmiseks ei loeta füüsilisest isikust ettevõtja ettevõtte hulka kuulunud vara üleandmist või pärandamist isikule, kes jätkab ettevõtte tegevust. Vara üleandmisel maksuvabastuse rakendamise korra kehtestab rahandusminister määrusega.;
48) paragrahvi 38 lõiget 51 täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
Eelmises lauses sätestatut kohaldatakse ka mittetulundusühingu liikmelisuse suhtes, kui ühingule makstud sisseastumis- ja liikmemaks on ettevõtlustulust maha arvatud.;
49) paragrahvi 38 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(8) Paragrahvide 48–50 alusel või välisriigis maksustatud vara soetamismaksumust suurendatakse tulumaksuga maksustatud summa võrra.;
50) paragrahvi 40 lõike 2 punktid 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
2) mitteresidendi Eestis registreeritud püsivale tegevuskohale tehtavatelt väljamaksetelt;
3) äriregistrisse või lepinguriigi registrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtjale tehtud väljamaksetelt, kui väljamakse on saaja ettevõtlustulu;;
51) paragrahvi 40 lõike 31 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
1) väljamakse tehakse residendist juriidilise isiku välisriigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel või;
52) paragrahvi 40 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(5) Tulumaksu kinnipidaja on kohustatud esitama lõikes 4 nimetatud tähtpäevaks Maksu- ja Tolliametile maksudeklaratsiooni. Eesti resident ja riigi- või kohaliku omavalitsuse üksuse asutus esitab deklaratsiooni elektrooniliselt, kui sellel näidatakse rohkem kui viis väljamakse saajat. Deklaratsiooni vormi ja täitmise korra kehtestab rahandusminister määrusega. Deklaratsioonis näidatud residendist füüsilisele isikule tehtud väljamakselt kalendriaasta jooksul kinni peetud tulumaksu summat ei vähendata pärast kalendriaastale järgneva aasta 15. veebruari.;
53) paragrahvi 40 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
(51) Maksukohustuslase pankroti väljakuulutamise korral esitatakse lõikes 5 nimetatud deklaratsioon eraldi pankroti väljakuulutamisele eelneva ja sellele järgneva maksustamisperioodi osa kohta.;
54) paragrahvi 41 punktid 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
2) mitteresidendile makstavalt palgalt ja muudelt tasudelt (§ 29 lõige 1) ning juriidilise isiku juhtimis- ja kontrollorgani liikme tasudelt (§ 29 lõige 2), arvestades § 42 lõikes 5 nimetatud mahaarvamist;
3) füüsilisele isikule töövõtu-, käsundus- või muu võlaõigusliku lepingu alusel makstud töö- või teenustasult (§ 13 lõige 11, § 29 lõige 1);;
55) paragrahvi 41 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
6) mitteresidendile või residendist füüsilisele isikule makstavalt tulumaksuga maksustatavalt kindlustushüvitiselt, pensionilt, pensionifondi väljamakselt, stipendiumilt, hasartmänguvõidult ja vanemahüvitise seaduse alusel makstavalt hüvitiselt (§ 19 lõige 2, § 20 lõiked 1–3, § 201, § 21 lõige 1, § 29 lõige 9), välja arvatud punktis 12 nimetatud väljamaksetelt;;
56) paragrahvi 41 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
13) residendist füüsilisele isikule tehtavalt eelmistes punktides nimetamata maksustatava tulu, välja arvatud §-s 15 nimetatud tulu, väljamakselt.;
57) paragrahvi 42 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
58) paragrahvi 42 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(5) Füüsilisele isikule tehtud §-s 41 nimetatud väljamaksetest arvatakse enne kinnipeetava tulumaksu arvutamist maha väljamakselt töötuskindlustuse seaduse § 42 lõike 1 punkti 1 kohaselt kinni peetud töötuskindlustusmakse.;
59) paragrahvi 43 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
1) punktides 1–7, 11 ja 13 nimetatud väljamaksetelt § 4 lõikes 1 sätestatu kohaselt;;
60) paragrahvi 44 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Residentidest maksumaksjad, kes olid maksustamisperioodi viimase päeva seisuga abielus, võivad esitada ühise tuludeklaratsiooni, arvestades § 282 lõikeid 2 ja 3. Paragrahvi 231 lõikes 1 nimetatud maksuvaba tulu jagatakse enne § 282 lõikes 2 nimetatud proportsiooni arvutamist abikaasade vahel võrdselt. Abikaasade ühise tuludeklaratsiooni võib esitada üleelanud abikaasa, kui üks abikaasadest on surnud maksustamisperioodil või pärast maksustamisperioodi, kuid enne tuludeklaratsiooni esitamist. Ühise tuludeklaratsiooni võib esitada ka juhul, kui üks abikaasa on resident ja teine abikaasa on § 311 lõikes 2 või 3 nimetatud mitteresident või kui mõlemad abikaasad on lepinguriigi residendid, kelle kogutulu vastab § 311 lõikes 2 või 3 sätestatud tingimustele.;
61) paragrahvi 44 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Mitteresident on kohustatud esitama kalendriaasta jooksul saadud § 29 lõigete 4 ja 5 kohaselt maksustatava kasu kohta Maksu- ja Tolliametile tuludeklaratsiooni hiljemalt järgmise aasta 31. märtsiks. Kui võõrandati kinnisasi, esitatakse tuludeklaratsioon kuu aja jooksul pärast kasu saamist. Kui võõrandatud kinnisasja eest tasutakse ositi, esitatakse kuu aja jooksul pärast esimese osamakse saamist ka deklaratsioon kokkulepitud tehinguhinna kohta.;
62) paragrahvi 44 täiendatakse lõikega 52 järgmises sõnastuses:
(52) Paragrahvi 311 lõikes 2 või 3 nimetatud mitteresident esitab nimetatud lõigetes lubatud mahaarvamiste kasutamiseks residendist füüsilise isiku tuludeklaratsiooni.;
63) paragrahvi 46 lõikest 5 jäetakse välja teine lause;
64) paragrahvi 48 lõiget 4 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
11) tööandja antud osalusoptsiooni võõrandamisel või optsiooni alusvaraks oleva osaluse omandamisel saadud tulu, arvestades lõikes 53 sätestatut.;
65) paragrahvi 48 täiendatakse lõigetega 52 ja 53 järgmises sõnastuses:
(52) Erisoodustuseks ei loeta kulutusi, mida Eesti Vabariigi välisesindus teeb seoses diplomaadi osalemisega välissuhtlemise eesmärgil korraldatud diplomaatilisel vastuvõtul, kohtumisel või muul üritusel.
(53) Erisoodustuseks ei loeta osalusoptsiooni andmist. Kui osalusoptsiooni alusvara on osalus tööandjas või tööandjaga samasse kontserni kuuluvas äriühingus, ei loeta erisoodustuseks osalusoptsiooni alusvaraks oleva osaluse omandamist, kui osalus omandatakse mitte varem kui kolme aasta möödumisel osalusoptsiooni andmisest arvates. Töötajal on kohustus teatada tööandjale osalusoptsiooni võõrandamisest.;
66) paragrahvi 48 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(6) Tööandja tehtud erisoodustuseks loetakse ka need lõikes 4 nimetatud soodustused, mida tööandja annab lõikes 3 nimetatud isiku abikaasale, elukaaslasele või otse- või külgjoones sugulasele või mida annab tööandjaga samasse kontserni kuuluv isik. Töötajal on kohustus teatada tööandjale erisoodustuse saamisest eelmises lauses nimetatud isikult.;
67) paragrahvi 48 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
(9) Tulumaksuga ei maksustata erisoodustust, mis antakse töötajale seoses välisriigis töötamisega, kui on täidetud § 13 lõikes 4 sätestatud tingimused.;
68) paragrahvi 49 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Residendist juriidiline isik, välja arvatud § 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud isik, maksab tulumaksu tehtud kingitustelt ja annetustelt, millelt tulumaks ei ole § 41 alusel kinni peetud või § 48 alusel makstud, arvestades lõigetes 2 ja 4 nimetatud erisusi. Tulumaksuga ei maksustata reklaami eesmärgil üle antud kaupa ega osutatud teenust, mille väärtus ilma käibemaksuta on kuni 10 eurot. Kingitusena käsitatakse ka kuni 10 000 euro suuruse võidufondiga kaubandusliku loterii võitu, arvestamata eelmises lauses sätestatud piirmäära.;
69) paragrahvi 49 lõike 2 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Tulumaksuga ei maksustata § 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud või § 11 lõikes 10 nimetatud isikule kalendriaasta jooksul tehtud kingitusi ja annetusi, mille summa ei ületa üht alljärgnevatest piirmääradest:;
70) paragrahvi 49 lõikest 4 jäetakse välja tekstiosa ja § 11 lõikes 10 nimetatud isiku;
71) paragrahvi 49 lõike 6 sissejuhatav tekstiosa ja punkt 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
Paragrahvi 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud isik maksab tulumaksu kõikidelt tehtud kingitustelt ja annetustelt, millelt ei ole tulumaks § 41 alusel kinni peetud või § 48 alusel makstud, välja arvatud järgmised põhikirjalistel eesmärkidel tehtud kingitused ja annetused:
1) paragrahvi 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud või § 11 lõikes 10 nimetatud isikule tehtud kingitused ja annetused;;
72) paragrahvi 49 lõike 6 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
73) paragrahvi 49 lõiget 6 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
6) reklaami eesmärgil üle antud kaup või osutatud teenus, mille väärtus ilma käibemaksuta on kuni 10 eurot.;
74) paragrahvi 50 lõikes 23 asendatakse sõnad mitteresidendist juriidilise isiku sõnaga mitteresidendi;
75) paragrahvi 50 lõiked 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(4) Kui residendist juriidilise isiku ja temaga seotud isiku vahel tehtud tehingu hind on erinev nimetatud tehingu turuväärtusest, maksustatakse tulumaksuga summa, mille maksumaksja oleks tuluna saanud, või summa, mille maksumaksja oleks kuluna kandmata jätnud, kui siirdehind oleks vastanud tehingu turuväärtusele.
(5) Lõiget 4 ei kohaldata siirdehinna ja tehingu turuväärtuse vahele, kui juriidiline isik on sellelt tulumaksu tasunud või sellelt on § 41 kohaselt tulumaks kinni peetud.;
76) paragrahvi 50 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(6) Lõikes 4 nimetatud tehingute turuväärtuse määramise meetodid kehtestab rahandusminister määrusega.;
77) paragrahvi 53 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht (§ 7), maksab tulumaksu §-de 48–52 kohaselt, arvestades käesolevas paragrahvis nimetatud erisusi.;
78) paragrahvi 53 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(4) Paragrahvi 50 alusel maksustatakse tulumaksuga püsivale tegevuskohale omistatud kasum, mis on maksustamisperioodil püsivast tegevuskohast rahalises või mitterahalises vormis välja viidud.;
79) paragrahvi 53 lõike 41 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Püsivast tegevuskohast väljaviidud kasumit, mille aluseks on püsiva tegevuskoha kaudu või püsiva tegevuskoha arvel saadud dividend, ei maksustata lõikes 4 sätestatud tulumaksuga, kui dividendi saajale kuulus dividendi saamise ajal vähemalt 10% dividendi maksnud äriühingu aktsiatest, osadest või häältest ja kui:;
80) paragrahvi 53 lõiked 43 ja 44 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(43) Kui residendist äriühing kustutatakse äriregistrist ilma likvideerimiseta ning äriühingu majandustegevust jätkatakse Eestis püsiva tegevuskoha kaudu, käsitatakse püsivale tegevuskohale omistatud kasumina lõike 4 tähenduses ka äriregistrist kustutatud äriühingu omakapitali osa, mis ületab omakapitali tehtud rahalisi ja mitterahalisi sissemakseid.
(44) Lõiget 4 ei kohaldata püsiva tegevuskoha koosseisu kuuluva ettevõtte üleandmisel teisele äriühingule mitterahalise sissemaksena või ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise käigus, kui selle ettevõtte kaudu jätkatakse Eestis majandustegevust. Kui ettevõtte omandas mitteresidendist äriühing, käsitatakse tema püsiva tegevuskoha kasumina ka ettevõtte üleandnud mitteresidendi püsivale tegevuskohale omistatud maksustamata kasumit.;
81) paragrahvi 53 lõige 45 tunnistatakse kehtetuks;
82) paragrahvi 53 lõiked 46 ja 47 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(46) Paragrahvi 50 lõikeid 4–8 kohaldatakse ka mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu või püsiva tegevuskoha arvel tehtud tehingutele.
(47) Arvestades lõikes 41 sätestatud osaluse määra ja lõiget 42, ei maksustata lõikes 4 sätestatud tulumaksuga püsivast tegevuskohast väljaviidud kasumit, mille aluseks on mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu või püsiva tegevuskoha arvel saadud § 50 lõikes 21 nimetatud väljamakse osa.;
83) paragrahvi 54 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Residendist juriidiline isik ning §-s 53 nimetatud mitteresident on kohustatud esitama maksustamisperioodile järgneva kalendrikuu 10. kuupäevaks Maksu- ja Tolliametile maksudeklaratsiooni §-des 49–53 nimetatud kulude ja väljamaksete kohta eelmisel kalendrikuul. Eelmises lauses nimetatud isik, kes on registreeritud käibemaksukohustuslane käibemaksuseaduse tähenduses, välja arvatud käibemaksuseaduse §-s 21 nimetatud piiratud käibemaksukohustuslane, on kohustatud esitama deklaratsiooni, sõltumata tulumaksu maksmise kohustusest nimetatud maksustamisperioodil.;
84) paragrahvi 54 lõike 5 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kui residendist äriühing või mitteresident Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel on saanud mitteresidendist äriühingult § 50 lõikes 1 või 2 nimetatud tulu, mis ei vasta § 50 lõike 11 või 21 nõuetele, või on saanud välismaal § 50 lõikes 1 või 2 nimetamata tulu, võib ta § 50 lõike 1 või 2 või § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata välismaal sellelt tulult tasutud või kinnipeetud tulumaksu.;
85) paragrahvi 54 lõike 6 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kui maksumaksja kasutab § 49 lõigetes 3 ja 5 nimetatud summeeritud arvestust või kui langevad ära § 51 lõike 2 punktides 3–5, § 51 lõikes 3 ning § 52 lõigetes 2 ja 3 maksustamise aluseks olevad asjaolud, on maksumaksjal õigus teha tulumaksu ümberarvutus ning nõuda enammakstud tulumaksu tagastamist.;
86) paragrahvi 55 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
87) paragrahvi 55 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(2) Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht (§ 7), on kohustatud kuue kuu jooksul, arvates majandusaasta lõpust, esitama Maksu- ja Tolliametile püsiva tegevuskoha majandusaasta aruande allkirjastatud eksemplari.;
88) paragrahvi 56 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
§ 56. Aktsionäridele ja osanikele tehtud väljamaksetest ja mitteresidendi püsivast tegevuskohast väljaviidud kasumist teatamine
(1) Residendist äriühing on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile deklaratsiooni maksustamisperioodil makstud dividendide ja muude kasumieraldiste, likvideerimisjaotiste, aktsia- või osakapitali või sissemaksete vähendamisel ning aktsiate, osade, osamaksete või sissemaksete tagasiostmisel või tagastamisel või muul juhul äriühingu omakapitalist tehtud väljamaksete suuruse ning saajate kohta. Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile deklaratsiooni maksustamisperioodil püsivast tegevuskohast rahalises või mitterahalises vormis väljaviidud kasumi kohta. Deklaratsioon esitatakse ka saadud § 50 lõikes 11 või § 53 lõikes 41 nimetatud dividendide ja § 50 lõikes 21 või § 53 lõikes 47 nimetatud väljamaksete suuruse ning tegijate kohta.;
89) paragrahvi 57 lõike 1 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kohtu kinnistus- ja registriosakond on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile ühe kuu jooksul vastava registrikande tegemisest arvates deklaratsiooni:;
90) paragrahvi 571 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(3) Paragrahvi 11 lõikes 1 nimetatud nimekirja kantud isik on kohustatud Maksu- ja Tolliametile esitama deklaratsiooni kalendriaastal saadud kingituste ja annetuste kohta, samuti nende kingituste, annetuste ja muude tulude kasutamise kohta. Usuline ühendus esitab eelmises lauses nimetatud deklaratsiooni üksnes oma tulude kasutamise kohta.;
91) paragrahvi 571 täiendatakse lõikega 53 järgmises sõnastuses:
(53) Residendist krediidi- või finantseerimisasutus, mitteresidendist krediidiasutuse Eesti äriregistrisse kantud filiaal ja kindlustusandja on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile deklaratsiooni füüsilistele isikutele makstud § 40 lõike 2 punktis 4 nimetatud intressi ja kindlustushüvitise kohta, millelt ei ole tulumaksu kinni peetud.;
92) paragrahvi 571 lõikes 6 asendatakse tekstiosa lõigetes 1–52 tekstiosaga lõigetes 1–53;
93) paragrahv 58, § 59 lõiked 2–5, § 60 lõige 8 ning § 61 lõiked 1, 2, 4–6, 15, 17, 18, 21–23, 29 ja 31 tunnistatakse kehtetuks;
94) paragrahvi 61 lõike 28 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kui dividendi saanud residendist äriühingule või mitteresidendile kuulus dividendi väljamaksmise ajal vähemalt 20% dividendi maksnud mitteresidendist äriühingu aktsiatest, osadest või häältest, võib dividendi saaja § 50 lõike 1 või 2 või § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata lisaks dividendidelt kinnipeetud tulumaksule ka dividendi aluseks olevalt kasumilt välisriigis tasutud tulumaksu.;
95) paragrahvi 61 täiendatakse lõigetega 41–43 järgmises sõnastuses:
(41) 2010. aasta 31. detsembri seisuga usuliste ühenduste registris olev juriidiline isik kantakse tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute, sihtasutuste ja usuliste ühenduste nimekirja alates 2011. aasta 1. jaanuarist ilma taotlust esitamata. Nimetatud isik esitab § 571 lõikes 3 sätestatud deklaratsiooni esmakordselt 2012. aasta 1. juuliks.
(43) Kui enne 2011. aasta 1. jaanuari töötajale antud osalusoptsioon maksustati erisoodustusena selle andmisel, võib tasutud tulumaksu maha arvata optsiooni võõrandamisel või optsiooni alusvaraks oleva osaluse omandamisel § 48 lõike 4 punkti 11 alusel tasutavast tulumaksust.
§ 2. Euro kasutusele võtmise seaduse (RT I 2010, 22, 108; 44, 262) § 195 punktid 7 ja 13 tunnistatakse kehtetuks.
§ 3. Sotsiaalmaksuseaduses (RT I 2000, 102, 675; 2010, 38, 232) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
(11) Maksumaksja pankroti väljakuulutamise korral esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud deklaratsioon eraldi pankroti väljakuulutamisele eelneva ja sellele järgneva maksustamisperioodi osa kohta.;
2) paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 14 järgmises sõnastuses:
(14) Tulumaksuseaduse § 61 lõikes 43 sätestatud juhul võib enne 2011. aasta 1. jaanuari tehtud erisoodustuselt ning sellelt tasutud tulumaksult makstud sotsiaalmaksu maha arvata käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punkti 7 alusel tasutavast sotsiaalmaksust.
§ 4. Töötuskindlustuse seaduse (RT I 2001, 59, 359; 2010, 22, 108) § 42 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
(11) Tööandja pankroti väljakuulutamise korral esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 3 nimetatud deklaratsioon eraldi pankroti väljakuulutamisele eelneva ja sellele järgneva maksustamisperioodi osa kohta.
§ 5. Maksukorralduse seaduses (RT I 2002, 26, 150; 2010, 72, 544) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 18 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
4) mitteresidendist juriidiline isik, füüsilisest isikust ettevõtja, juriidilise isiku staatust mitteomav isikuteühendus või varakogum, kes alustab Eestis majandustegevust püsiva tegevuskoha kaudu, mida ei ole filiaalina kantud äriregistrisse;;
2) paragrahvi 21 lõige 1 ja lõike 2 sissejuhatav tekstiosa muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
(1) Käesoleva seaduse § 18 lõike 1 punktis 4 nimetatud mitteresidendist juriidilise isiku ja füüsilisest isikust ettevõtja püsiva tegevuskoha registreerimiseks esitatakse Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule struktuuriüksusele avaldus, milles märgitakse:
1) mitteresidendi nimi ja aadress;
2) registreerimiskoht ja registreerimisnumber või muu identifitseerimist võimaldav kood, kui need andmed on olemas;
3) püsiva tegevuskoha tegevusala, tegevuskoht ning postiaadress Eestis;
4) püsiva tegevuskoha teenindamiseks avatud pangakonto number ja krediidiasutuse nimi, kus pangakonto on avatud;
5) juriidilise isiku püsiva tegevuskoha vastutava isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünnikuupäev, -kuu ja -aasta) ning elukoht.
(2) Mitteresidendist juriidilise isiku püsiva tegevuskoha registreerimise avaldusele lisatakse:;
3) paragrahvi 27 lõike 1 punkt 9 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 105 lõike 6 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
11) residendist juriidilise isiku ja mitteresidendi püsiva tegevuskoha tulumaks;.
§ 6. Kogumispensionide seaduses (RT I 2004, 37, 252; 2010, 38, 231) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 11 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
(11) Sotsiaalmaksu maksja pankroti väljakuulutamise korral esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud deklaratsioon eraldi pankroti väljakuulutamisele eelneva ja sellele järgneva maksustamisperioodi osa kohta.;
2) paragrahvi 68 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
(1) Kohustusliku pensionifondi osakuid võib käesolevas seaduses sätestatud korras vahetada alates 2005. aasta 1. jaanuarist.
(2) Kohustusliku pensionifondi osakute osaliseks vahetamiseks võib avaldusi esitada alates 2011. aasta 1. aprillist.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punkt 90 ja § 5 punkt 3 jõustuvad 2012. aasta 1. jaanuaril.
§ 1 punktis 22 olev tekst "§ 37 lõikes 71" asendatud tekstiga "§ 37 lõikes 7".
Alus: "Riigi Teataja seaduse" § 10 lõige 3 ja Riigikogu rahanduskomisjoni 22. novembri 2010. aasta taotlus nr 2.7-3/2363.


Tähelepanelik tuleb kohtulahendite otsingutulemustes õigusakti seose lingist avaneva akti tervikteksti kehtivusaegade jälgimisel. Kohtulahendite otsingutulemustes õigusakti sätte link viib vaid selle õigusakti juurde, millest alates kohus kohaldamisel sätet selgitas või tõlgendas st võib viia otsimise ajal mittekehtivale sättele. Kui vajutada õigusakti vaates nupule „Seotud kohtulahendid“, siis vajutades sätte ees olevale kaalude märgile näed sättega seotud kohtulahendeid. Kohtuasja nrKohusLahendi kp
Märksõnad ja annotatsioonid
kuva annotatsioonid
peida annotatsioonid
3-1-1-101-16
Teiseks tuleb KrMS § 63 lg-st 1^1 nähtuvalt arvestada teabehanke korras saadud teabe tõendina kasutamise üle otsustamisel KrMS § 126^1 lg-s 2 ja § 126^7 lg-s 2 nimetatud piiranguid. KrMS § 126^7 lg 2 kohaselt ei kasutata tõendina sama seadustiku §-s 72 nimetatud isiku poolt edastatavat teavet või sellisele isikule teise isiku poolt edastatavat teavet, mis on saadud salajasel pealtkuulamisel või -vaatamisel, kui teabe sisuks on isikule ameti- või kutsetegevuses teatavaks saanud asjaolud. KrMS § 126^1 lg 2 reguleerib aga jälitustoiminguga teabe kogumisele eelnevat etappi ja sätestab, et jälitustoiming on kriminaalmenetluse seadustikus sätestatud alustel lubatud, kui andmete kogumine muude toimingutega või tõendite kogumine muude menetlustoimingutega ei ole võimalik, ei ole õigel ajal võimalik või on oluliselt raskendatud või kui see võib kahjustada kriminaalmenetluse huve (nn ultima ratio-põhimõte). KrMS § 63 lg-s 1^1 nimetatud otsustuse tegemise ajaks on teave julgeolekuasutuste seaduses sätestatud alustel ja korras juba kogutud ning teabe tõendina kasutamise lubatavuse üle otsustamisel tuleb selle eripära arvestada. Teisisõnu on julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetlusse tõendina esitamine KrMS § 63 lg-st 1^1 ja § 126^1 lg-st 2 lähtudes lubatud juhul, kui sama teabe kogumine kriminaalmenetluses ei ole võimalik, ei ole õigel ajal võimalik või on oluliselt raskendatud või kui see võib kahjustada kriminaalmenetluse huve (vt ka Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 23. veebruari 2017. a määrus kohtuasjas nr 3-1-1-112-16, p 30). Kui eelloetletud tingimused pole täidetud, ei ole julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetlusse esitamine ultima ratio-põhimõttega kooskõlas ja selle teabe tõendina kasutamine pole lubatud. (p 24)
Kriminaalasjas kogutud tõendite lubatavusele annab lõpliku hinnangu kohus. Sellest tulenevalt otsustab riigi peaprokurör KrMS § 63 lg 1^1 kohaselt kohtueelses menetluses küll julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetluses tõendina esitamise üle, kuid tõendi lubatavust puudutavat vaidlust lahendades on kriminaalasja arutav kohus pädev kontrollima riigi peaprokuröri kõnealuse otsustuse seaduslikkust ning hindama, kas julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetluses tõendina esitamisel arvestati KrMS § 126^1 lg-s 2 ja § 126^7 lg-s 2 nimetatud piiranguid. Samuti on kriminaalasja arutaval kohtul õigus kontrollida, kas tõendina esitatud teabe kogumiseks oli halduskohtu luba ja kas teabe tõendina kasutamine on kooskõlas muude kriminaalmenetluse üldpõhimõtetega. (p 25)
KarS § 237^3 lg 1 kirjeldab alternatiivselt mitmeid koosseisupäraseid tegusid, alustades KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuriteo rahastamisest või muul viisil toetamisest, jätkates terroristliku ühenduse või terroristi (isiku, kelle tegevus on suunatud KarS §-s 237 sätestatud kuriteo toimepanemisele) rahastamise või muul viisil toetamisega ja lõpetades vahendite kättesaadavaks tegemise või kogumisega, teades, et neid vahendeid võidakse kasutada täielikult või osaliselt KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuriteo toimepanemiseks. Isiku vastutusele võtmise eeldused loetletud koosseisualternatiivide puhul on erinevad. (p 12)
Kui isik tunnistatakse süüdi KarS § 237^3 lg 1 esimese koosseisualternatiivi järgi (s.o KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo rahastamises või muul viisil toetamises), tuleb lisaks rahastamisele või toetamisele tuvastada, millise KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuriteo soodustamisele oli rahastamine või toetamine suunatud. See, kas KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuritegu või selle katse pannakse toime või mitte, ei ole toetaja vastutusele võtmise seisukohalt oluline. Kui isik tunnistatakse süüdi aga KarS § 237^3 lg 1 teise koosseisualternatiivi järgi (s.o terroristliku ühenduse või terroristi rahastamises või muul viisil toetamises), tuleb välja selgitada, millist terroristlikku ühendust või terroristi isik rahastas või muul viisil toetas. Võrreldes esimese koosseisualternatiiviga on seos terrorikuritegudega kaudsem ja pole tähtis, kas ja millise konkreetse kuriteo ettevalmistamisele oli toetus suunatud. Määrav on terroristi või terroristliku ühenduse ebaseadusliku tegevuse üldisem teadlik toetamine. Juhul, kui isik tunnistatakse süüdi kolmanda koosseisualternatiivi järgi (s.o vahendite kättesaadavaks tegemises või kogumises, teades, et neid vahendeid võidakse kasutada täielikult või osaliselt. KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuriteo toimepanemiseks), tuleb lisaks vahendite kättesaadavaks tegemisele või kogumisele tuvastada üksnes isiku teadmine, et neid kogutud või kättesaadavaks tehtud vahendeid võidakse põhimõtteliselt kasutada KarS §-s 237, 237^1 või 237^2 sätestatud kuriteo toimepanemiseks. (p 15)
Kokku: 1| Näitan:
1EsimeneEelmine1JärgmineViimane← Tagasi | Üles ↑


text:
Viru Maakohus mõistis õigeks altkäemaksu võtmises ja vahendamises süüdistatud mehed
Avaleht > Viru Maakohus mõistis õigeks altkäemaksu võtmises ja vahendamises süüdistatud mehed
Täna Narva kohtumajas kuulutatud otsusega mõistis Viru Maakohus õigeks Heinari, Dmitri ja Vyacheslavi, keda süüdistati pistise ja altkäemaksu võtmises/-vahendamises seoses sõidueksami sooritamisega. Vyacheslavi ja Dmitrit süüdistati ühes episoodis pistise vahendamises. ARKis, hiljem Maanteeametis eksamineerijana töötanud Heinarit rohkem kui kümnes pistise ja altkäemaksu võtmise episoodis – süüdistuse kohaselt kergema marsruudi valiku ja positiivse hinde eest.
Mullu sügisel alanud kohtuprotsessi käigus, kus istungipäevi kogunes üle 30, jõudis kohus järeldusele, et kriminaalasjas antud prokuratuuri jälitustoimingu load ja jälitustoimingu loa taotlused pole nõuetekohaselt põhistatud. Kohus leidis, et prokuratuuri jälitustoimingute load koosnevad erinevatest järeldustest, kuid võimalik pole kontrollida, millele need rajanevad. „Nimelt on neis välja toodud, et on põhjust asuda seisukohale, et tavapäraste uurimistoimingute käigus pole võimalik hankida piisavalt kohtukõlblikke tõendeid juba toime pandud ning edaspidi toimepandavate kuritegude paljastamiseks. Samas pole võimalik kontrollida seda, mis annab aluse eeltoodud järeldusele jõudmiseks,“ seisab otsuses. Seetõttu tuli kõik kohtu poolt vastu võetud jälitustoimingute protokollid tõendikogumist välja jätta. „2013.aastast kehtiva KrMS § 1261 lg 4 kohaselt tähendab seaduse nõuete eelnevalt kirjeldatud rikkumine jälitustoimingu loa andmisel ühtlasi seda, et käesolevas kriminaalasjas nõuetekohaselt põhistamata lubade alusel tehtud jälitustoimingud on õigusvastased,“ märkis kohus.
Lisaks märkis kohus, et nelja jälitustoimingu protokolli ei olnud võimalik kasutada kriminaalasjas tõenditena ka seetõttu, et kohtul polnud võimalik nende tõendite uurimisel veenduda selles, et kõik jälitustoimingu protokolli kantu vastab helisalvestistelt kuuldule, seda helisalvestiste äärmiselt kehva helikvaliteedi tõttu. „Kuna kohtul ei olnud võimalik teostada kohtulikku kontrolli ja veenduda selles, et teabesalvestis ja jälitusprotokoll on omavahel kooskõlas, siis on eeltoodud jälitusprotokollide puhul kohtu hinnangul tegemist ebausaldusväärsete tõenditega ning kohus leiab, et ühte tõendit pole võimalik ka jagada osadeks andmaks hinnangut tõendi usaldusväärsusele. Seega on tegemist kohtukõlbmatute tõenditega, mida kohtul ei ole võimalik arvestada süüdistatavate süü küsimuse lahendamisel,“ märkis kohus.
Kriminaalasjas ütlusi andnud tunnistajate ütlused ja muud tõendid luges kohus kas ebausaldusväärseks või ebapiisavaks selleks, et nende alusel süüdistatavatele inkrimineeritud teod (sh süüdistuses esitatud versioonid sellest, kas, kus, millal ja mille eest täpselt pistist või altkäemaksu võeti) tõendatuks lugeda. Mitmed nn eristaatuses olevad võtmetunnistajad (endised kaaskahtlustatavad) keeldusid kohtuistungil ütluste andmisest ning kohus võttis tõendina vastu nende poolt kohtueelsel uurimisel antud süüstavad ütlused. Samas ei saa süüdimõistev kohtuotsus tugineda valdavas ulatuses nende isikute ütlustele, keda süüdistataval ja kaitsjal ei olnud võimalik kohtuistungil küsitleda.
Kohus jättis süüdistatavate õigusabikulud kogusummas üle 22 000 euro riigi kanda. Ühe süüdistatava poolt õigusabikulude katteks taotletud rohkem kui 16 000 eurot jättis kohus aga välja mõistmata, kuivõrd kulutused ei olnud tõendatud.
Kohtuotsusele võib 15 päeva jooksul esitada apellatsiooni Tartu Ringkonnakohtule.
I ja II kohtuastme avalike suhete teenistus
Allikas URL: https://www.kohus.ee/et/ajakirjanikule/uudised/viru-maakohus-moistis-oigeks-altkaemaksu-votmises-ja-vahendamises-suudistatud

matches:
kohus
Kohus
§ 1261
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus


text:
Riigi lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise Eesti Vabariigi ja Mitsubishi Corporationi vahel sõlmitud neljandast kokkuleppest saadud vahendite kasutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Riigi lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise Eesti Vabariigi ja Mitsubishi Corporationi vahel sõlmitud neljandast kokkuleppest saadud vahendite kasutamise tingimused ja kord
Riigi lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise Eesti Vabariigi ja Mitsubishi Corporationi vahel sõlmitud neljandast kokkuleppest saadud vahendite kasutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Rohelise investeerimisskeemi elluviija
§ 5 Rohelise investeerimisskeemi raames elektriautode kasutusse andmise alused
3 Ministeeriumi ja toetuse saaja õigused ja kohustused
§ 6 Ministeeriumi õigused ja kohustused
§ 8 Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
RT I, 10.08.2011, 7
Vastu võetud 08.08.2011 nr 33
(1) Määrus sätestab Vabariigi Valitsuse 3. märtsi 2011. a korralduse nr 103 „Eesti Vabariigi ja Mitsubishi Corporationi vahelise Kyoto protokolli artikli 17 kohaste lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise vahetuskokkuleppe allkirjastamiseks volituste andmine ning vahendite kasutamine” alusel sõlmitud riigi lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise kokkuleppe alusel saadavate elektriautode kasutamise tingimused ja korra.
(2) Rohelise investeerimisskeemi kava „Elektriautode kasutusse andmine” (edaspidi roheline investeerimisskeem) raames antakse kohaliku omavalitsuse üksuste ja AS Hoolekandeteenused kasutusse elektriautod Mitsubishi i-MiEv (edaspidi auto), mille tulemusena suureneb elektriautode osakaal transpordisektoris ja paraneb sotsiaalteenuste kättesaadavus.
(3) Taotluse menetlemisele kohaldub „Haldusmenetluse seadus”, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
§ 2. Rohelise investeerimisskeemi elluviija
Rohelise investeerimisskeemi viib ellu Sotsiaalministeerium (edaspidi ministeerium).
Toetus on elektriauto Mitsubishi i-MiEV tasuta kasutusõigus.
(1) Toetuse taotlejaks võivad olla kohaliku omavalitsuse üksused ja AS Hoolekandeteenused.
(2) Toetuse saajaks on kohaliku omavalitsuse üksused ja AS Hoolekandeteenused, kes saavad tasuta kasutusse autod, mille kohta sotsiaalminister on teinud taotluse rahuldamise otsuse.
§ 5. Rohelise investeerimisskeemi raames elektriautode kasutusse andmise alused
(1) Määruses sätestatud tingimused ja kord on aluseks auto kasutuslepingus sätestatavatele tingimustele.
(2) Toetuse taotleja esitab ministeeriumile taotluse määruse lisas esitatud vormil 21 kalendripäeva jooksul alates määruse jõustumisest. Taotluse võib esitada paberkandjal allkirjastatuna või elektrooniliselt digitaalallkirjaga. Paberkandjal esitatud taotluse korral tuleb edastada ka elektrooniline koopia.
(3) Punktis 2 nimetatud tähtajast hiljem esitatud taotlus tagastatakse taotlejale.
(4) Iga vormikohase taotluse esitanud kohaliku omavalitsuse üksus ja iga AS Hoolekandeteenused hooldekodu saab tasuta kasutusse vähemalt ühe auto. Kui rohelise investeerimisskeemi toetusest ei piisa kõikide esitatud taotluste täies mahus rahuldamiseks, lähtutakse taotluste rahuldamisel järgmistest kriteeriumitest:
1) rahuldatakse taotlus, mille auto prognoositud läbisõit kuus on suurim;
2) kui autode prognoositud läbisõit kuus on võrdne, rahuldatakse taotlus, mille klientide arv auto kohta on suurem.
(5) Taotlused rahuldatakse autopõhiselt.
(6) Otsuse taotluse osalise või täieliku rahuldamise või mitterahuldamise kohta teeb sotsiaalminister 30 kalendripäeva jooksul taotluse esitamise tähtajast arvates.
(7) Otsus tehakse taotlejale teatavaks tema näidatud elektronposti aadressil ja avaldatakse Sotsiaalministeeriumi kodulehel kahe tööpäeva jooksul pärast otsuse allkirjastamist.
(8) Kui esimeses taotlusvoorus ei esitata taotlusi kogu toetuse ulatuses, korraldatakse sotsiaalministri otsusega täiendav taotlusvoor hiljemalt 30.04.2012. Täiendav taotlusvoor kestab 21 kalendripäeva, mille järel teeb sotsiaalminister otsuse taotluste rahuldamise või mitterahuldamise kohta 15 kalendripäeva jooksul.
(9) Ministeerium ja toetuse saaja sõlmivad auto kasutamiseks tähtajalise vara tasuta kasutamise lepingu.
(10) Pärast lepingu sõlmimist annab autod toetuse saajale üle selleks ministeeriumi poolt volitatud isik üleandmis-vastuvõtmisaktiga.
3. peatükk Ministeeriumi ja toetuse saaja õigused ja kohustused
§ 6. Ministeeriumi õigused ja kohustused
(1) Ministeeriumil on õigus:
1) küsida täiendavaid andmeid taotluses esitatud andmete kohta;
2) koguda ja edastada andmeid auto läbisõidu kohta rohelises investeerimisskeemis ette nähtud isikutele ja otstarbel;
3) kontrollida autode sihipärast kasutamist, saada selleks toetuse saajalt dokumente ja teha kohapealset kontrolli;
4) kasutuslepingu rikkumise korral nõuda auto tagasi või kasutada muid õiguskaitsevahendeid;
5) nõuda auto tagasi, kui auto reaalne läbisõit on väiksem taotluses prognoositust.
(2) Ministeerium kohustub:
1) sõlmima vara tasuta kasutamise lepingu toetuse saajaga ja andma auto toetuse saaja kasutusse hiljemalt 30. juuniks 2012. a;
2) korraldama enne auto üleandmist selle registreerimise Eesti liiklusregistris ja paigaldama alarmsüsteemi;
3) paigaldama autole andmete salvestaja;
4) varustama auto nõuetekohase liiklusohutuspaketiga (autoapteek, tulekustuti, tõkiskingad, ohukolmnurk ja helkurvest) ja ühe komplekti talverehvidega;
5) korraldama kasutajatele tasuta koolituse auto turvalise ja säästliku kasutamise kohta.
1) võtma autod tasuta kasutusse kuni 31. detsembrini 2015. a ja andma need sotsiaaltöötajate, koduhooldustöötajate või AS Hoolekandeteenused pakutava sotsiaalteenuse vahetu osutaja käsutusse nende vahetu klienditööga seotud tegevuseks;
2) mitte andma autosid allrendile kolmandatele isikutele, v.a isikutele, kellega on sõlmitud leping sotsiaalteenuste osutamiseks omavalitsuse territooriumil;
3) mitte kasutama toetust tulu teenimiseks;
4) sõlmima liikluskindlustuse lepingu ja kaskokindlustuse lepingu ning tasuma kõik auto ja selle kasutamise, hooldamise ja remondiga seotud kulud;
5) tegema autole regulaarselt hooldust vastavalt tootja kehtestatud hooldusnõuetele Mitsubishi Motors Corporationi ametliku esindaja juures;
6) tellima kõik remonttööd Mitsubishi Motors Corporationi ametlikult esindajalt;
7) ostma taastuvenergia päritolutunnistusi võrdselt auto tarbitud elektrienergia hulgaga;
8) tagama sobiliku koha ja võimaldama autode laadimissüsteemi paigaldamise ning tegema selleks igakülgset koostööd KredEx AS-ga;
9) võtma laadimissüsteemi pärast paigaldamist enda bilanssi ning tagama selle nõuetekohase hoolduse ja remondi;
10) võimaldama ministeeriumi esindajal kontrollida autode sihipärast kasutamist;
11) esitama ministeeriumile nõudmisel autode kasutamist puudutavad dokumendid ja informatsiooni 10 tööpäeva jooksul nõude esitamisest.
§ 8. Toetuse kasutamisega seotud aruannete esitamine
Toetuse saaja esitab ministeeriumile lepingus sätestatud tingimustel ja korras iga aasta 31. detsembri seisuga aruande taastuvenergia kasutamise kohta. Aruanne esitatakse ministeeriumile aruandeaastale järgneva aasta 31. jaanuariks.

matches:
§ 2
§ 5
§ 6
§ 8
§ 2
§ 5
§ 6
§ 8


Tonnaažikorra alusel tulumaksuga maksustamine | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Äriklient Tulu, kulu, käive, kasum Tonnaažikorra alusel tulumaksuga maksustamine
Järgnevalt vaatame lähemalt alates 1. juulist 2020 maksustamist ja maksukohustuse deklareerimist tonnaažikorra kohaldamisel.
Tonnaažikorra rakendaja (residendist äriühingu) tegevuse, laeva, süvendaja või puksiiri tingimustele vastavuse osas nõustab ja kontrollib Veeteede Amet (riigiabi ja laevanduse maksuerisustega seotud küsimused: estonianflag@vta.ee või tel +372 6205 775).
Residendist äriühingu maksukohustuse deklareerimise osas (nt tonnaažikorrale üleminekul, tonnaažikorra kohaldamisel) nõustab Maksu- ja Tolliamet. Küsimuste korral kirjutage palun ariklient@emta.ee.
Laeva lipuõiguse ja laevaregistri seaduse ning tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus avaldati Riigi Teatajas 04.03.2019 ja 18.02.2020.
Mis on tonnaažikord?
Residendist äriühing võib tasuda tulumaksuseaduse (TuMS) § 13 lõike 5 punkti 1 või lõike 6 tingimustele vastava laevaga kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veo TuMS § 521 lõigetes 6, 7 ja 9–11 või lõikes 13 nimetatud tegevustest saadud tulult tulumaksu TuMS § 521 kohaselt, kohaldamata §-des 49–52 sätestatut (edaspidi tonnaažikord). (TuMS § 521 lõige 1)
Tonnaažikorra rakendaja (residendist äriühing) maksab tonnaažikorra alusel saadud tulult tulumaksu maksudeklaratsiooni vorm TSD (edaspidi TSD) lisa 8 alusel järgneva kalendrikuu 10, kuupäevaks.
Tonnaažikorra rakendajal tuleb e-MTAs igakuiselt TSD lisa 8 koodil 8101 ära näidata ainult laeva IMO number. Ülejäänud laeva andmed (koodid 8102–8107 ehk laeva nimi, lipuriik, puhasmahutavus, kalendripäevade arv ja laeva vanus) eeltäidetakse e-MTAs Veeteede Ametist saadud andmete põhjal.
Laeva tingimustele vastavust ja laeva andmeid kontrollib Veeteede Amet.
Tonnaažikorra rakendamine on riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, mille andmisel järgitakse merendusabi suuniseid, laevahaldusettevõtjate suuniseid ja Euroopa Komisjoni asjakohast riigiabi andmist lubavat otsust. (TuMS § 521 lg 2)
Tonnaažikorda rakendatakse seni, kuni selle rakendamise tingimused on täidetud, kuid mitte kauem kui Euroopa Komisjoni asjakohase riigiabi andmist lubava otsuse kehtivuse lõpuni. Tonnaažikorra rakendamise õiguse lõppemisel on õigus tonnaažikorda uuesti rakendada pärast Euroopa Komisjoni asjakohase riigiabi andmist lubava otsuse kehtivuse lõppu, eeldusel et Euroopa Komisjon on andnud uue riigiabi loa ning tonnaažikorra rakendamise tingimused on täidetud. (TuMS § 521 lõige 17)
Mis tingimustel võib residendist äriühing tonnaažikorda rakendada?
Residendist äriühing võib tonnaažikorda rakendada, kui on täidetud järgmised tingimused (TuMS § 521 lõige 3):
ta on võtnud endale vastutuse TuMS § 13 lõike 5 punktis 1 või lõikes 6 sätestatud tingimustele vastava laeva meresõiduohutusalase korraldamise ja tehnilise teenindamise eest ning on vastavalt sertifitseeritud;
laeva käitamisega seotud strateegilised, ärilised ja tehnilised juhtimisotsused tehakse Eestis;
laeva meeskonna juhtimisega seotud otsused tehakse lepinguriigis[1];
ta ei ole raskustes olev ettevõtja Euroopa Komisjoni raskustes olevate mittefinantsettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi suuniste tähenduses;
tal ei ole täitmata Euroopa Komisjoni otsuse alusel ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks tunnistatud riigiabi tagasimaksmise kohustust.
TuMS § 13 lõike 5 punktis 1 sätestatud tingimustele vastab laev, mille kogumahutavus on vähemalt 500 ning mida kasutatakse kaupade või reisijate rahvusvahelisel meritsi veol TuMS § 521 lõike 5 tähenduses, välja arvatud Euroopa Majanduspiirkonnas regulaarreise tegeval reisilaeval.[2]
TuMS § 13 lõikes 6 sätestatud tingimustele vastab süvendaja või puksiir, mille kogumahutavus on vähemalt 500 ja mis kannab lepinguriigi lippu, tingimusel, et rohkem kui 50% laeva tööajast sisustab meritsi vedu (süvendaja või puksiiriga tehtav töö väljaspool sadamat ja Eesti territoriaalmerd).
Tonnaažikorra rakendamiseks peab residendist äriühingu ja temaga samasse kontserni kuuluvate ettevõtjate kasutuses olevate tonnaažikorra arvestusse kaasatud laevade kogumahutavusest:
vähemalt 25% olema äriühingu ja temaga samasse kontserni kuuluvate ettevõtjate omanduses või kasutusel laevapereta prahilepingu alusel;
vähemalt 60%, sealhulgas kõik süvendajad ja puksiirid, olema registreeritud lepinguriigi lipu all. (TuMS § 521 lõige 4)
Tonnaažikorda võib rakendada ka residendist äriühing, kes saab tulu TuMS § 13 lõike 5 punktis 1 või lõikes 6 sätestatud tingimustele vastava laeva meeskonna juhtimise või tehnilise juhtimise teenuse osutamisest ning kes vastab TuMS § 521 lõike 3 punktides 4 ja 5 sätestatud tingimustele[3], kui (TuMS § 521 lõige 13):
laeva meeskonna juhtimise teenuse osutaja teeb juhtimisotsused Eestis ning järgib täielikult ja kohaldab Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni meretöö konventsiooni kõiki nõudeid;
laeva tehnilise juhtimise teenuse osutaja teeb juhtimisotsused Eestis, võtab endale vastutuse laeva meresõiduohutusalase korraldamise ja tehnilise teenindamise eest ning on vastavalt sertifitseeritud;
kõik laevad ja meeskonnad, mida punktides 1 ja 2 nimetatud teenuse osutaja haldab, vastavad rahvusvahelistele standarditele ja Euroopa Liidu õigusest tulenevatele nõuetele, mis on seotud meresõidu turvalisuse ja ohutusega, meremeeste koolituse ja sertifitseerimisega, keskkonnahoiuga ning töötingimustega laeval;
vähemalt 60% äriühingu ja temaga samasse kontserni kuuluvate ettevõtjate kasutuses olevate tonnaažikorra arvestusse kaasatud laevade kogumahutavusest, sealhulgas kõik süvendajad ja puksiirid, on registreeritud lepinguriigi lipu all;
kuni kümne laeva meeskonna juhtimiseks on teenuse osutajal vähemalt üks meeskonnajuht neli muud töötajat ning enam kui kümne laeva meeskonna juhtimiseks vähemalt kaks meeskonnajuhti ning kaheksa muud töötajat;
kuni kümne laeva tehniliseks juhtimiseks on teenuse osutajalt vähemalt üks tehnilise halduse juht ning neli muud töötajat ning enam kui kümne laeva tehniliseks juhtimiseks on vähemalt kaks tehnilise halduse juhti ning kaheksa muud töötajat;
vähemalt 51% punktides 5 ja 6 nimetatud töötajatest on lepinguriigi kodanikud.
Lõikes 4 või lõike 13 punktis 4 sätestatud tingimustele vastab ettevõtja, kes täidab tingimused koos temaga samasse kontserni kuuluvate tonnaažikorra kohaldamise tingimustele vastavate ettevõtjatega ning kui kõik nimetatud ettevõtjad on tonnaažikorraga liitunud. (TuMS § 521 lõige 15)
Tonnaažikorra rakendaja (residendist äriühingu) tegevuse, laeva, süvendaja või puksiiri tingimustele vastavuse osas nõustab ja kontrollib Veeteede Amet.
Millal loetakse kaupade ja reisijate vedu rahvusvaheliseks?
Kaupade ja reisijate meritsi vedu loetakse TuMS § 521 tähenduses rahvusvaheliseks, kui rohkem kui 50% reisidest toimub:
välisriigi sadama ja kaldast eemal asuva rajatise vahel. (TuMS § 521 lõige 5)
Mis tegevusest saadud tulu maksustatakse tonnaažikorra kohaselt?
Tonnaažikord kohaldub TuMS § 521 lõigetes 6, 7 ja 9–11 või lõikes 13 nimetatud tegevusest saadud tulule.
Kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veo põhitegevused on:
kaupade või reisijate vedu tasu eest;
kajuti tasu eest kasutusse andmine;
toidu ja joogi müük pardal koheseks tarbimiseks;
laeva tasu eest kasutusse andmine prahilepingu alusel (edaspidi väljaprahtimine), välja arvatud laevapereta prahilepingu alusel väljaprahtimine. (TuMS § 521 lõige 6)
Kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veo lisategevused on:
tavaliselt reisilaeval pakutavate teenuste osutamine või kaupade müük tingimusel, et vastav tegevus on otseselt seotud reisijate meritsi veoga;
varapääste;
kauba laadimine, lossimine ja kinnitamine, juhul kui seda teevad residendist äriühingu laevapere liikmed;
konteineri või muu mahuti tasu eest kasutusse andmine;
laevas asuva ruumi üürile andmine kaua müüjale või teenuse osutajale;
reklaampinna tasu eest kasutusse andmine laeval;
huviväärsustega tutvumise vahendamine reisijale reisi kestel tingimusel, et kajut jääb reisija kasutusse. (TuMS § 521 lõige 7)
Eeltoodud lisategevustest saadud tulu maksustatakse tonnaažikorra kohaselt, kui see ei ületa 50% TuMS § 13 lõike 5 punkti 1 või lõike 6 tingimustele vastava laeva kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veo tegevusest saadud tulust. (TuMS § 521 lõige 8)
Kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veona käsitatakse ka järgmisi tegevusi:
laeva meeskonna juhtimine või laeva tehniline juhtimine;
laeva väljaprahtimine laevapereeta prahilepingu alusel lepinguriigis asuvale samasse kontserni kuuluvale ettevõtjale. (TuMS § 521 lõige 9)
Kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veona käsitatakse ka laeva väljaprahtimist laevapereta prahilepingu aluselt tingimusel, et:
väljaprahtimise põhjuseks on residendist äriühingu poolt ajutiselt mittekasutatava laeva tonnaaži tekkimine muul põhjusel kui laeva ostmine või prahtimine väljaprahtimise eesmärgil;
laev prahitakse välja kõige rohkem kolmeks aastaks;
väljaprahtimine ei ületa 50% residendist äriühingu kasutuses olevast tonnaažikorra arvestusse kaasatud laevade kogumahutavusest. (TuMS § 521 lõige 10)
Kaupade või reisijate rahvusvahelise meritsi veona käsitatakse ka süvendaja või puksiiriga tehtavat tööd väljaspool sadamat ja Eesti territoriaalmerd, kui rohkem kui 50% süvendaja või puksiiri tööajast sisustab meritsi vedu, ning ainult selliste vedude ulatuses. (TuMS § 521 lõige 11)
Lõigetes 5, 8 ja 11 sätestatud osakaalu tingimustele vastab ettevõtja, kes täidab tingimused kalendriaasta jooksul proportsionaalselt kuude arvuga, mille jooksul tonnaažikorda kohaldati. (TuMS § 521 lõige 16)
Tonnaažikorra rakendaja (residendist äriühing) deklareerib kalendriaastal põhitegevusest ja lisategevusest saadud tulu detsembrikuu TSD lisal 8, mis esitatakse 10. jaanuariks.
Seega tonnaažikorra rakendajal tuleb üks kord aastas ehk detsembrikuu TSD lisa 8 koodidel 8201–8230 (laeva käitaja kaupade või reisijate meritsi veost saadud tulu) või koodidel 8401–8450 (laeva meeskonna juhtimise või tehnilise juhtimise teenuse osutamisest saadud tulu) deklareerida laeva IMO number ja kalendriaasta tulu ning kalendriaasta kasum, mis loetakse tonnaažikorra alusel maksustatuks (kood 8280) ning mis kuulub tavakorra alusel maksustamisele (kood 8260). Lisategevusest kalendriaastal saadud tulude (kood 8250) põhjal arvutatakse tonnaažikorra kohaldamise tingimustele vastavust.
Vähemalt kolme aasta jooksul tonnaažikorra alusel maksustatud tulu teenimiseks kasutatud laeva võõrandamisest saadud tulu ei maksustata tulumaksuga. Seda tingimusel,
kui laeva üleandmisel on tasutud tulumaks TuMS § 50 lõike 42 kohaselt või
kui laev oli soetatud tonnaažikorra kohaselt maksustatud tulu arvel. (TuMS § 521 lõige 12)
Mis on maksukohustus vara üleandmisel?
TuMS § 50 lõikes 4 sätestatud siirdehinna maksustamise põhimõtteid kohaldatakse ka juriidilise isiku koosseisu kuuluvate majandusüksuste vahelistele tehingutele, kui neist vähemalt ühe tulu maksustatakse tonnaažikorra alusel. (TuMS § 50 lg 41)
Vara üleandmise korral juriidilise isiku koosseisu kuuluvast majandusüksusest, mille kasum maksustatakse TuMS §-de 49–52 alusel, majandusüksusesse, mille tulu maksustatakse tonnaažikorra alusel, loetakse vara esimese majandusüksuse ettevõtlusest väljaviiduks ja ettevõtjal tekib maksukohustus vara turuväärtusest lähtuvalt. Maksukohustus tekib täies ulatuses ka juhul, kui varaga tehtavast tegevusest saadud tulule kohaldatakse tonnaažikorda vaid osaliselt. (TuMS § 50 lg 42)
Maksukohustus vara üleandmisel deklareeritakse TSD lisal 6 koodil 6000.
Mis on maksustatava tulu summa?
Tonnaažikorra rakendamisel arvutatakse maksustatava tulu summa tonnaažikorra rakendaja iga § 13 lõike 5 punktis 1 või lõikes 6 sätestatud tingimustele vastava laeva kohta iga alanud 24-tunnise ajavahemiku kohta, sõltumata sellest, kas laeva kasutatakse või mitte. (TuMS § 521 lõige 18)
Maksustatava tulu summa arvutatakse tonnaažikorra rakendaja kasutuses oleva laeva puhasmahutavuse ja vastava suhtarvu korrutisena järgmiselt (TuMS § 521 lõige 19):
tonnaaživahemikule kuni 1000 kohaldatav suhtarv on 0,0084 eurot;
tonnaaživahemikule 1001 kuni 10 000 kohaldatav suhtarv on 0,0062 eurot;
tonnaaživahemikule 10 001 kuni 25 000 kohaldatav suhtarv on 0,0040 eurot;
tonnaaživahemikule alates 25 001 kohaldatav suhtarv on 0,0020 eurot.
Suhtarve rakendatakse sõltuvalt laeva vanusest järgmiselt (TuMS § 521 lõige 20):
50% laevade puhul, mis ei ole vanemad kui viis aastat;
75% laevade puhul, mis on vanemad kui viis aastat, kuid mitte vanemad kui kümme aastat;
100% laevade puhul, mis on vanemad kui kümme aastat.
Laeva andmete ja seadusega kehtestatud suhtarvude alusel arvutatakse igakuiselt maksukohustus TSD lisa 8 koodidel 8108–8111 automaatselt.
12 aasta vanuse laeva, mille puhasmahutavus on 30 000, maksukohustus arvutatakse järgmiselt.
Maksustatava tulu summa päevas (suhtarv korrutatud puhasmahutavusega):
0,0084 × 1000 + 0,0062 × 9000 + 0,004 × 15 000 + 0,002 × 5000 = 8,40 + 55,80 + 60 + 10 = 134,20 eurot
Maksustatava tulu summa kalendrikuus (30 päeva korral): 134,20 × 30 = 4026 eurot
Tulumaksukohustus kalendrikuus: 4026 × 20% = 805,20 eurot
5 aasta vanuse laeva, mille puhasmahutavus on 30 000, maksukohustus arvutatakse järgmiselt.
Maksustatava tulu summa päevas (50% suhtarvust korrutatud puhasmahutavusega):
0,0042 × 1000 + 0,0031 × 9000 + 0,002 × 15000 + 0,001 × 5000 = 4,20 + 27,90 + 30 + 5 = 67,10 eurot
Maksustatava tulu summa kalendrikuus (30 päeva korral): 67,10 × 30 = 2013 eurot
Tulumaksukohustus kalendrikuus: 2013 × 20% = 402,60 eurot
[1] Lepinguriigid on siin ja edaspidi Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigid ehk Euroopa Liidu liikmesriigid ja Island, Norra, Liechtenstein.
[2] Tonnaažikorra puhul TuMS § 13 lõike 5 punktis 2 olevat Euroopa Majanduspiirkonna lipunõuet ei kohaldata, küll aga on see oluline laevapere liikmete tasu maksustamisel soodustuse kohaldamiseks.
[3] Ta ei ole raskustes olev ettevõtja Euroopa Komisjoni raskustes olevate mittefinantsettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi suuniste tähenduses ning tal ei ole täitmata Euroopa Komisjoni otsuse alusel ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks tunnistatud riigiabi tagasimaksmise kohustus.