text:
Euroopa Liidu C 59/15.
Kohtuasi C-586/15 P: Lotte Co. Ltd 12. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-483/12: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
Kohtuasi C-595/15 P: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) jt 14. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 4. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-577/12: NIOC jt versus Euroopa Liidu Nõukogu
Kohtuasi C-626/15: 23. novembril 2015 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu
Kohtuasi C-633/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 30. novembril 2015 – London Borough of Ealing versus Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
Kohtuasi C-640/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (Iirimaa) 2. detsembril 2015 – Minister of Justice and Equality versus Tomas Vilkas
Kohtuasi C-657/15 P: Viasat Broadcasting UK Ltd 7. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-674/11: TV2/Danmark versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi C-659/15: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksamaa) 9. detsembril 2015 – kriminaalasi Robert Caldararu süüdistuses
Kohtuasi C-660/15 P: Viasat Broadcasting UK Ltd 8. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-125/12: Viasat Broadcasting UK Ltd versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi C-665/15: 14. detsembril 2015 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Portugali Vabariik
Kohtuasi T-486/11: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Orange Polska versus komisjon (Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Poola sideturg — ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus — Pikaajalise operaatori poolt uutele operaatoritele kehtestatud tingimused tasuliseks juurdepääsuks võrgule ja lairibaühenduse hulgiteenusele — Õiguspärane huvi rikkumise tuvastamise vastu — Trahvid — Põhjendamiskohustus — Rikkumise raskus — Kergendavad asjaolud — Proportsionaalsus — Täielik pädevus — 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta)
Kohtuasi T-242/12: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – SNCF versus komisjon (Riigiabi — Prantsusmaa poolt Sernam SCS-ile antud abi — Abi ümberkorraldamiseks ja rekapitaliseerimiseks, tagatised ja SNCF-i võlanõuete kustutamine Sernami suhtes — Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks — Abi kuritarvitamine — Tagasinõudmine — Majanduslik järjepidevus — Eraõigusliku investori kriteerium)
Kohtuasi T-275/13: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Itaalia versus komisjon (Keeltekasutuse kord — Avaliku konkursi teade administraatorite töölevõtmiseks — Kolme keele hulgast teise keele valimine — Konkursil osalejaga suhtlemise keel — Määrus nr 1 — Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikli 27 esimene lõik ja artikli 28 punkt f — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Proportsionaalsus)
Kohtuasi T-295/13: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Itaalia versus komisjon (Keelte kasutamine — Teadete avaliku konkursi korraldamise kohta administraatorite töölevõtmiseks parandused — Uued konkursid — Kolme ametliku keele hulgast teise keele valik — Määrus nr 1 — Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikkel 27 ja artikli 28 punkt f — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Proportsionaalsus)
Kohtuasi T-510/13: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Itaalia versus komisjon (Keelte kasutamine — Teade avalike konkursside korraldamise kohta tõlkijate töölevõtmiseks — Kolme ametliku keele hulgast teise keele valik — Konkursi kandidaatidega suhtlemise keel — Määrus nr 1 — Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikkel 27 ja artikli 28 punkt f — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Proportsionaalsus)
Liidetud kohtuasjad T-515/13 ja T-719/13: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Hispaania versus komisjon (Riigiabi — Laevaehitus — Maksusätted, mida kohaldatakse teatud kokkulepetele, mis on sõlmitud laevade rahastamiseks ja ostmiseks — Otsus, millega tunnistatakse abi osaliselt ühisturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see osaliselt tagasi nõudma — Tühistamishagi — Isiklik puutumus — Vastuvõetavus — Eelis — Valikulisus — Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine — Konkurentsi kahjustamine — Põhjendamiskohustus)
Kohtuasi T-624/14: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Bice International versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bice (bice) (Ühenduse kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Ühenduse sõnamärk bice — Varasem siseriiklik kujutismärk 1926 BiCE RISTORANTE — Varasema kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 57 lõiked 2 ja 3)
Kohtuasi T-79/15: Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Olympus Medical Systems versus Siseturu Ühtlustamise Amet (3D) (Ühenduse kaubamärk — Ühenduse kujutismärgi 3D taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c)
Kohtuasi T-673/14: Üldkohtu 8. detsembri 2015. aasta määrus – Itaalia versus komisjon (Tühistamishagi — Riigiabi — Transport — Airport Handling SpA asutamine — ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse algatamise otsus — Vaidlustamatu akt — Abimeetmed, mis on hagi esitamise kuupäeval täies ulatuses rakendatud — Vastuvõetamatus)
Kohtuasi T-224/15: Üldkohtu 10. detsembri 2015. aasta määrus – Cofely Solelec jt versus parlament (Tühistamishagi — Ehitustööde hanked — Hankemenetlus — Pakkuja pakkumuse tagasilükkamine — Vaidlustatud akti kehtetuks tunnistamine — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)
Kohtuasi T-543/15 R: Üldkohtu presidendi 17. detsembri 2015. aasta määrus – Lysoform Dr. Hans Rosemann jt versus ECHA (Ajutiste meetmete kohaldamine — REACH — Biotsiidide turul kättesaadavaks tegemine ja kasutamine — Äriühingu lisamine toimeainete tarnijana määruse (EL) nr 528/2012 artikli 95 lõikes 1 esitatud nimekirja — Täitmise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine)
Kohtuasi T-669/15 R: Üldkohtu presidendi 17. detsembri 2015. aasta määrus – Lysoform Dr. Hans Rosemann jt versus ECHA (Ajutiste meetmete kohaldamine — REACH — Biotsiidide turul kättesaadavaks tegemine ja kasutamine — Äriühingu lisamine toimeainete tarnijana määruse (EL) nr 528/2012 artikli 95 lõikes 1 esitatud nimekirja — Täitmise peatamise taotlus — Kiireloomulisuse puudumine)
Kohtuasi T-600/15: 22. oktoobril 2015 esitatud hagi – PAN Europe jt versus komisjon
Kohtuasi T-630/15: 10. novembril 2015 esitatud hagi – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon
Kohtuasi T-631/15: 11. novembril 2015 esitatud hagi – Stena Line Scandinavia versus komisjon
Kohtuasi T-673/15: 19. novembril 2015 esitatud hagi – Guardian Europe versus Euroopa Liit
Kohtuasi T-682/15 P: Patrick Wanègue’i 26. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 15. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-21/15, Wanègue versus Regioonide komitee
Kohtuasi T-684/15 P: 27. novembril 2015 Roderich Weissenfelsi esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-92/14, Weissenfels versus parlament
Kohtuasi T-688/15 P: Peter Schönbergeri 28. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse peale kohtuasjas F-14/12 RENV: Schönberger versus kontrollikoda
Kohtuasi T-692/15: 25. novembril 2015 esitatud hagi – HTTS versus nõukogu
Kohtuasi T-698/15 P: Juha Tapio Silvan’i 2. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 22. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-83/14: Silvan versus komisjon
Kohtuasi T-705/15: 2. detsembril 2015 esitatud hagi – Syriatel Mobile Telecom versus nõukogu
Kohtuasi T-707/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Souruh versus nõukogu
Kohtuasi T-708/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Cham ja Bena Properties versus nõukogu
Kohtuasi T-709/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Almashreq Investment Fund versus nõukogu
Kohtuasi T-710/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Drex Technologies versus nõukogu
Kohtuasi T-711/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Othman versus nõukogu
Kohtuasi T-712/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Crédit Mutuel Arkéa versus EKP
Kohtuasi T-714/15: 3. detsembril 2015 esitatud hagi – Makhlouf versus nõukogu
Kohtuasi T-715/15: 4. detsembril 2015 esitatud hagi – BBY Solutions versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
Kohtuasi T-716/15: 30. novembril 2015 esitatud hagi – Gallardo Blanco versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Expasa Agricultura y Ganadería (hobuse päitsete H-kujulise rauast osa kujutis)
Kohtuasi T-718/15: 9. detsembril 2015 esitatud hagi – PTC Therapeutics International versus EMA
Kohtuasi T-719/15 P: LP 8. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 28. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/14
Kohtuasi T-720/15: 4. detsembril 2015 esitatud hagi – komisjon versus CINAR
Kohtuasi T-722/15: 4. detsembril 2015 esitatud hagi – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns versus komisjon
Kohtuasi T-723/15: 4. detsembril 2015 esitatud hagi – Genossenschaftsverband Bayern versus komisjon
Kohtuasi T-727/15: 14. detsembril 2015 esitatud hagi – Association Justice & Environment versus Euroopa Komisjon
Kohtuasi T-729/15: 17. detsembril 2015 esitatud hagi – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international versus EMA
Kohtuasi T-737/15: 18. detsembril 2015 esitatud hagi – Hydro Aluminium Rolled Products versus komisjon
Kohtuasi T-738/15: 18. detsembril 2015 esitatud hagi – Aurubis jt versus komisjon
Kohtuasi T-743/15: 21. detsembril 2015 esitatud hagi – Vinnolit versus komisjon
Kohtuasi T-745/15: 22. detsembril 2015 esitatud hagi – FH Scorpio vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Eckes-Granini Group (YO!)
Kohtuasi T-746/15: 22. detsembril 2015 esitatud hagi – Biofa versus komisjon
Kohtuasi T-750/15: 22. detsembril 2015 esitatud hagi – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft jt versus komisjon
Kohtuasi T-755/15: 30. detsembril 2015 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon
Kohtuasi T-756/15: 21. detsembril 2015 esitatud hagi – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Fédération Internationale des Logis (T)
Kohtuasi T-759/15: 29. detsembril 2015 esitatud hagi – Fiat Chrysler Finance Europe versus komisjon
Kohtuasi T-760/15: 23. detsembril 2015 esitatud hagi – Madalmaad versus komisjon
Kohtuasi T-482/15: Üldkohtu 7. detsembri 2015. aasta määrus – Ahrend Furniture versus komisjon
Kohtuasi F-148/15: 21. detsembril 2015 esitatud hagi – ZZ versus komisjon
Kohtuasi F-151/15: 23. detsembril 2015 esitatud hagi – ZZ versus komisjon
ELT C 414, 14.12.2015
Lotte Co. Ltd 12. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-483/12: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Kohtuasi C-586/15 P)
Apellant: Lotte Co. Ltd (esindaja: advokaat M. Knitter)
Teine menetlusosaline: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
Tühistada Üldkohtu (teine koda) 15. septembri 2015. aasta otsus (T-483/12) ja jätta Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 3. septembril 2012 asjas R 2103/2010-4 tehtud otsuse tühistamise nõudes esitatud hagi rahuldamata;
mõista kohtukulud välja esimese kohtuastme hagejalt (Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH).
Apellant väidab, et on rikutud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 15 lõike 1 punkti a. Konkreetselt toob ta välja kolm õigusnormi rikkumist.
Apellant väidab, et Üldkohus kasutas valesid kriteeriume selle hindamisel, millises ulatuses võib vastulause aluseks oleva kaubamärgi konkreetselt kasutatav kuju määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt erineda registreeritud kaubamärgist. Sellega seoses märgib apellant, et Üldkohus tegi segiajamise tõenäosuse tuvastamiseks kasutatavaid kriteeriume kohaldades vastulause aluseks oleva kaubamärgi eristusvõimelised osad kindlaks õiguslikult vääralt. Kaubamärgis sisalduvate teatud osade esiletõusmist või domineerimist, mis on segiajamise tõenäosuse tuvastamisel määrava tähtsusega, ei või samamoodi arvesse võtta hinnangu andmisel sellele, millises ulatuses võib kaubamärki kasutada teistsugusel kujul. Siinkohal ei ole tegemist segiajamise tõenäosuse tuvastamisega. Pigem on küsimus selles, kas kaubamärgi kasutatav kuju erineb registreeritud kaubamärgist vaid nii tühisel määral, et neid kahte tähist võib pidada üldjoontes võrdväärseks.
Lisaks leiab apellant, et Üldkohus ei võtnud arvesse kõiki asjakohaseid fakte, kui ta tegi kindlaks vastulause aluseks oleva kaubamärgi eristusvõimelised osad. Üldkohus võttis õiguslikult vääralt üle apellatsioonikoja kriteeriumid, ilma et ta oleks ise kõrvutanud arvukaid üksikuid osi, millest vastulause aluseks olev keerukas kaubamärk koosneb.
Apellandi hinnangul esineb Üldkohtu põhjendustes seoses kaubamärgi kasutatava kuju kindlakstegemisega vasturääkivusi ja loogikavigu. Üldkohus märgib tõepoolest, et kasutatav tähis võib registreeritud kujust erineda üksnes „tühiste elementide” poolest ning kasutatav tähis ja registreeritud kaubamärk peavad olema käsitatavad „üldjoontes võrdväärsena”, et oleks võimalik möönda, et tegemist on õiguspärase kasutamisega. Nende hindamiskriteeriumide kasutamisel räägib Üldkohus endale siiski vastu ja teeb loogikavigu. Lisaks hindab Üldkohus jäigalt, kas kasutatav kuju sisaldab neid kolme elementi, mida kohus peab eristusvõimeliseks. Neid kriteeriume järgides lähtub Üldkohus õiguspärasest kasutamisest ja jätab seejuures tähelepanuta, et kasutatavasse kujusse on lisatud arvukalt elemente, mistõttu ei saa kasutatavat tähist ja registreeritud kaubamärki enam „üldjoontes võrdväärsena” käsitada.
National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) jt 14. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 4. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-577/12: NIOC jt versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Kohtuasi C-595/15 P)
Apellandid:
National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co.,Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC),West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (esindaja: advokaat J.-M. Thouvenin)
tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu seitsmenda koja 4. septembri 2015. aasta otsus kohtuasjas T-577/12;
rahuldada apellantide poolt Euroopa Liidu Üldkohtule esitatud nõuded;
mõista vastustajalt välja kahe kohtuastme kohtukulud.
Esimese tühistamisväitega väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus kohtuotsuse punktis 44 õigusnormi, leides, et kuivõrd nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta rakendusmääruses (EL) nr 945/2012 (1) on viidatud määruse (EL) nr 267/2012 (2) artikli 46 lõikele 2, tuleb järeldada, et kõnealust rakendusmäärust tuleb käsitada nii, et see nimetab oma õigusliku alusena selgelt nimetatud artikli 46 lõiget 2.
Teise väitega väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus kohtuotsuse punktides 55–57 õigusnormi, mille võib kokku võtta väitesse, et „artikli 215 lõikest 2 ei nähtu, et füüsiliste või juriidiliste isikute ning rühmituste või mitteriiklike üksuste suhtes võetud individuaalsed piiravad meetmed peavad olema vastu võetud ELTL artikli 215 lõikes 1 ette nähtud menetluse kohaselt”. Esiteks näeb ELTL artikli 215 lõige 1, mis on ainus piiravaid meetmeid käsitlev ELTL säte, selgelt ette, et selliste meetmete korral kohaldatav menetlus on kõnealuses sättes ette nähtud menetlus, ning ei näe ette ühtegi teist menetlust; teiseks ei ole ELTL artikkel 219 kooskõlas ELTL artikli 215 lõikega 2; teise võimalusena ei saa ELTL artikli 291 lõiget 2 käsitada nii, et see võib olla nõukogule piiravate meetmete võtmisel täiendavaks õiguslikuks aluseks lisaks ELTL artikli 215 lõikele 2; kolmanda võimalusena, kui lõpuks eeldada, et leitakse, et ELTL artikli 291 lõige 2 võib olla nõukogule piiravate meetmete võtmisel täiendavaks õiguslikuks aluseks lisaks ELTL artikli 215 lõikele 2, ei muutuks sellel õiguslikul alusel esitatud hagi siiski käesolevas asjas õigusvastaseks.
Kolmanda väitega, mis on esitatud alternatiivina juhuks, kui Euroopa Kohus peaks leidma, et algselt ELTL artikli 215 alusel võetud piiravate meetmete vastuvõtmise poliitika raames on individuaalsete piiravate meetmete võtmisel artikli 291 lõikele 2 tuginemine võimalik, väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta sisuliselt otsustas kohtuotsuse punktides 75–83, et Euroopa Liidu Nõukogu kasutas artikli 291 lõike 2 sõnastuse kohaselt „nõuetekohaselt põhjendatult” seda erandlikku menetlust, mis oli käesoleval juhul ainus võimalik menetlus. Ühelt poolt peab nõutav põhjendus olema ühemõtteliselt selge; teiselt poolt, isegi kui eeldada, et kaudne põhjendus võiks selle nõude täita, ei ole see käesoleval juhul täidetud, kuna Üldkohus tõlgendas asjaomaseid tekste vääralt.
Neljanda väitega, mis esitati alternatiivina juhuks, kui Euroopa Kohus peaks leidma, et ELTL artikli 215 alusel võetud piiravate meetmete vastuvõtmise poliitika raames on individuaalsete piiravate meetmete võtmisel artikli 291 lõikele 2 tuginemine võimalik, väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta otsustas kohtuotsuse punktis 87, et määruse nr 267/2012 artikli 46 lõige 2 „annab ainult nõukogule pädevuse täita nimetatud määruse artikli 23 lõikeid 2 ja 3”, millest piisab põhjendamiskohustuse täitmiseks seoses selle sätte õigusliku alusega, mis on ELTL artikli 291 lõige 2. Apellandid on seisukohal, et Üldkohus jõudis sellele järeldusele määruse nr 267/2012 artikli 46 lõike 2 juriidiliselt väära tõlgendamisega.
Viienda väitega, mis on esitatud alternatiivina juhuks, kui Euroopa Kohus peaks otsustama, et ELTL artikli 215 alusel võetud piiravate meetmete vastuvõtmise poliitika raames on individuaalsete piiravate meetmete võtmisel artikli 291 lõikele 2 tuginemine võimalik, väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus kohtuotsuse punktides 86–88 õigusnormi, kui ta leidis, et liidu õigusaktide põhjendamise kohustus ei pane nõukogule kohustust tuua selgelt välja, et määrus nr 267/2012 põhines määruse nr 267/2012 artikli 46 lõike 2 õigusliku aluse osas ELTL artikli 291 lõikel 2.
Kuuenda väitega väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis punktides 100 ja 103 ning samuti punktides 108 ja 110, et see, kas liidu võetud piiravate meetmetega järgitakse õiguskindluse ja seaduse ootuspärasuse põhimõtteid — millest tuleneb, et kõnealused meetmed peavad olema selged ja täpsed —, saab kinnitust kohtupraktikast tulenevate liidu õigusaktide ühetaolise tõlgendamise reeglitest, millega nõutakse, et neid õigusakte tuleb tõlgendada ja kohaldada nii, et arvesse võetakse teistes ametlikes keeltes kehtivaid versioone.
Seitsmenda väitega väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta otsustas kohtuotsuse punktis 134, et määruse nr 267/2012 artikli 23 lõike 2 punkt d (vaidlusalune kriteerium) on kooskõlas õigusriigi põhimõtetega ja üldisemalt Euroopa Liidu õigusega, kuna see ei ole „suvaline ega meelevaldne”, ning leides kohtuotsuse punktis 140, et „vaidlusalune kriteerium piirab nõukogu kaalutlusõigust, kehtestades objektiivsed kriteeriumid, ning tagab liidu õigusega nõutud ootuspärasuse”. Sellega seoses väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta tõlgendas vaidlusalust kriteeriumi 13. märtsi 2012. aasta kohtuotsusele Melli Bank vs. nõukogu (C-380/09 P) viidates.
Kaheksanda, alternatiivselt esitatud väitega väidavad apellandid, et kui eeldada, et mõistele „ühendus” antav tähendus on see, kuidas seda käsitab Üldkohus, siis tuleks tõdeda, et seda kohaldati käesolevas asjas vääralt.
(1) Nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 945/2012, millega rakendatakse määrust (EL) nr 267/2012, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 282 lk 16).
(2) Nõukogu 23. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 267/2012, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 961/2010 (ELT L 88, lk 1).
23. novembril 2015 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu
(Kohtuasi C-626/15)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes)
Tühistada osaliselt nõukogu 11. septembri 2015. aasta otsus, mis sisaldub alaliste esindajate komitee eesistuja 11. septembri 2015. aasta järelduses (mis on ära toodud alaliste esindajate komitee 2554. koosoleku 23. septembri 2015. aasta kokkuvõtlikus protokollis (dokument 11837/15, punkt 65, lk 19 ja 20, ning dokument 11644/1/15/REV)), millega kiideti heaks liidu ja selle liikmesriikide nimel sellise kontseptsioonidokumendi esitamine, mis käsitleb Antarktika vete elusressursside kaitseks komisjonile tehtavat tulevast ettepanekut, mille eesmärk on luua merekaitseala Weddelli meres, kuivõrd nõukogu nägi ette, et kontseptsioonidokument esitatakse liidu ja selle liikmesriikide nimel, mitte ainult liidu nimel;
Käesolevas hagis palub komisjon Euroopa Kohtul tühistada nõukogu 11. septembri 2015. aasta otsuse osas, milles nõukogu nägi ette, et kontseptsioonidokument Antarktika vete elusressursside kaitseks, mille eesmärk on luua merekaitseala Weddelli meres, esitatakse komisjonile liidu ja selle liikmesriikide nimel, mitte ainult liidu nimel.
Komisjon on seisukohal, et kuna vaidlustatud otsuses on asutud seisukohale, et pädevus on kõnealuses valdkonnas jagatud, ja leitud, et seetõttu tuleb kontseptsioonidokumendi üle otsustada konsensuse alusel ning see dokument tuleb esitada liidu ja selle liikmesriikide nimel, on kõnealune otsus õigusvastane, kuivõrd see takistab komisjonil esitada seda dokumenti ainult liidu nimel ja rikub seega ainupädevust, mis liidul on asjaomases valdkonnas (ja komisjoni õigust esindada liitu).
Komisjon põhjendab vaidlustatud otsuse tühistamise nõudes esitatud hagi kahe õigusväitega.
Esiteks väidab komisjon, et vaidlustatud akti vastu võttes rikkus nõukogu liidu ainupädevust mere bioloogiliste ressursside kaitse valdkonnas, nagu see on ette nähtud ELTL artikli 3 lõike 1 punktis b. Esiteks leiab komisjon, et nõukogu eiras vaidlustatud aktis käsitletava meetme õiguslikku konteksti nii Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni kui ka liidu raames. Teiseks on komisjon seisukohal, et nõukogu eiras selle meetme eesmärki ja sisu.
Teiseks väidab komisjon teise võimalusena, et isegi kui meedet ei tuleks käsitada mere bioloogiliste ressursside kaitse meetmena ELTL artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses, rikkus nõukogu vaidlustatud akti vastu võttes ikkagi liidu ainupädevust, kuivõrd liidul on selles valdkonnas ainuvälispädevus, kuna kavandatav meede võib mõjutada liidu eeskirju või muuta nende reguleerimisala ELTL artikli 3 lõike 2 tähenduses. Esiteks leiab komisjon, et nõukogu jättis tähelepanuta, et kavandatav meede võib mõjutada või muuta kahte teisesesse õigusesse kuuluvat määrust (määrus (EÜ) nr 600/2004 (1) ja määrus (EÜ) nr 601/2004 (2)). Teiseks on komisjon seisukohal, et nõukogu ei võtnud arvesse liidu 2014. aasta juulikuu raamseisukoha mõjutamist ega muutmist.
(1) Nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 600/2004, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed kalastustegevuses suhtes Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga hõlmatud piirkonnas (ELT L 97, lk 1; ELT eriväljaanne 04/07, lk 43).
(2) Nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 601/2004, millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 3943/90, (EÜ) nr 66/98 ja (EÜ) nr 1721/1999 (ELT L 97, lk 16; ELT eriväljaanne 11/51, lk 52).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 30. novembril 2015 – London Borough of Ealing versus Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
(Kohtuasi C-633/15)
Kaebuse esitaja: London Borough of Ealing
Vastustaja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
Kas Ühendkuningriigil on käibemaksudirektiivi artikli 133 (1) viimase lõigu alusel õigus kohaldada selle artikli punktis d sisalduvat tingimust avalik-õiguslikele juriidilistele organisatsioonidele i) olukorras, kus 1. jaanuaril 1989 käsitleti asjassepuutuvaid tehinguid Ühendkuningriigis maksustatavatena, kuid muudele sporditeenustele kohaldati sel kuupäeval maksuvabastust, ja ii) olukorras, kus asjassepuutuvatele tehingutele ei olnud esmalt antud siseriikliku õiguse alusel maksuvabastust, enne seda, kui Ühendkuningriik püüdis kohaldada artikli 133 punktis d sisalduvat tingimust?
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas Ühendkuningriigil on õigus kohaldada käibemaksudirektiivi artikli 133 punktis d sisalduvat tingimust avalik-õiguslikele mittetulundusühingutele, ilma et ta kohaldaks seda tingimust eraõiguslikele mittetulundusühingutele?
Kui vastus teisele küsimusele on jaatav, siis kas Ühendkuningriigil on õigus jätta artikli 132 lõike 1 punktis m nimetatud maksuvabastuse alt välja kõik avalik-õiguslikud mittetulundusühingud, ilma et ta hindaks iga juhtumi puhul, kas maksuvabastuse andmine võib ilmselt põhjustada konkurentsi moonutamist, seades käibemaksuga maksustatavad äriühingud ebasoodsasse olukorda?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (Iirimaa) 2. detsembril 2015 – Minister of Justice and Equality versus Tomas Vilkas
(Kohtuasi C-640/15)
Kaebuse esitaja: Minister of Justice and Equality
Vastustaja: Tomas Vilkas
Kas raamotsuse (1) artikkel 23näeb ette ja võimaldab uue üleandmispäeva kokkuleppimist enam kui ühel korral?
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas uue üleandmispäeva kokkuleppimine on võimalik järgmistes olukordades, s.o kui tagaotsitava üleandmist lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul takistavad asjaolud, mis ei sõltu kummastki liikmesriigist, mistõttu liikmesriigid lepivad kokku uue üleandmispäeva, ning need asjaolud
on püsivad või
on lakanud ja seejärel kordunud või
on lakanud ja tekkinud on uued asjaolud, mis takistavad või võivad takistada tagaotsitava üleandmist uueks kokkulepitud üleandmispäevaks?
(1) Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (EÜT L 190, lk 1, ELT eriväljaanne 19/06, lk 34).
Viasat Broadcasting UK Ltd 7. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-674/11: TV2/Danmark versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-657/15 P)
Apellant: Viasat Broadcasting UK Ltd (esindajad: advokat M. Honoré ja advokat S. Kalsmose-Hjelmborg)
Teised menetlusosalised: TV2 Danmark A/S, Euroopa Komisjon, Taani Kuningriik
tühistada Üldkohtu 24. septembri 2015. aasta otsuse kohtuasjas T-674/11: TV2/Danmark vs. komisjon resolutiivosa punkt 1 (esimene nõue); ja
tühistada Üldkohtu 24. septembri 2015. aasta otsus kohtuasjas T-674/11: TV2/Danmark vs. komisjon selles osas, milles Üldkohus rahuldab hageja esimese nõude kolmanda osa (teine nõue); ja
otsustada TV2 ja Taani Kuningriigi esitatud tühistamishagi osas komisjoni kasuks; ning
Mõista Viasati kohtukulud välja esimese kohtuastme hagejatelt TV2/Danmarkilt ja Taani Kuningriigilt.
Viasat väidab esimese nõudega seoses, et Üldkohus on vääralt leidnud, et komisjon rikkus õigusnormi, kui leidis, et 1995. ja 1996. aastal TV2 Reklame A/S-i saadud reklaamitulud kujutasid endast riigiabi.
Viasat väidab järgmisena, et 1995. ja 1996. aasta reklaamituludega kaasnes riigi ressursside ülekandmine, kuna reklaamitulud liikusid läbi äriühingu TV2 Reklame A/S ja TV2 Fundi, mis on mõlemad riigi kontrollitavad. Lisaks otsustas nende ressursside tegeliku kasutamise üle kultuuriminister (Kulturministeren) ja parlamendi rahanduskomisjon (Folketingets Finansudvalg). Üldkohus on samuti vääralt leidnud, et TV2-l oli seadusest tulenev õigus TV2 Fundi ressurssidele või nende osadele.
Viasat väidab teise nõudega seoses, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kui toetas hageja väidet, et teine Altmarki tingimus oli antud asjas täidetud (punktid 88–111). Viasat leiab, et Üldkohus käsitleb oma kohtuotsuses pelgalt vaidlustatud otsuse tõlgendust, mille komisjon oleks Üldkohtu hinnangul pidanud oma kirjalikes märkustes Üldkohtule esitama, analüüsimata vaidlustatud otsuse põhjendusi. Vaidlustatud otsuse punktides 114–116 ei viita miski sellele, et teine Altmarki tingimus hõlmaks hüvitise saajale esitatavat tõhususe nõuet.
Üldkohus oleks seega pidanud otsustama, kas komisjonil oli teise Altmarki tingimusega seoses õigus nõuda, et prognoositavad peavad olema mitte üksnes TV2 tulevased reklaamitulud (st tulud), vaid ka hüvitise arvutamisega seotud kulud.
Viasat väidab, et komisjoni nõue, et kulude puhul peab esinema piisav läbipaistvuse aste, on loogiline ja vajalik tagajärg ulatuslikule vabadusele, mis on avaliku teenuse pakkujal raadio- ja televisioonisektoris (vt eelkõige kohtuotsus BUPA vs. komisjon, T-289/03, EU:T:2008:29, punkt 214).
Vajadus kulusid puudutava läbipaistvuse järele on asjakohane ka teiste Altmarki tingimuste puhul (vt kohtuotsus Viasat vs. komisjon, T-125/12, EU:T:2015:687 punktid 80–83).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Saksamaa) 9. detsembril 2015 – kriminaalasi Robert Caldararu süüdistuses
(Kohtuasi C-659/15)
Kas nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (1) artikli 1 lõiget 3tuleb tõlgendada nii, et kahtlustatava väljaandmine kriminaalkaristuse täitmisele pööramiseks on lubamatu, kui on objektiivselt alust arvata, et vahistamismääruse teinud liikmesriigi kinnipidamistingimused rikuvad asjaomase isiku põhiõigusi ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 tunnustatud õiguse üldpõhimõtteid, või tuleb viidatud sätet tõlgendada nii, et sellistel juhtudel võib vahistamismäärust täitva riigi otsus väljasaatmise lubatavuse kohta oleneda või peab olenema sellest, kas kinnipidamistingimuste täitmine on tagatud? Kas vahistamismäärust täitev riik võib või peab sellega seoses sõnastama tagamist vajavatele kinnipidamistingimustele esitatavad konkreetsed miinimumnõuded?
Kas nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta artiklit 5 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et vahistamismääruse teinud õigusasutusel on ühtlasi õigus anda lubadusi kinnipidamistingimuste täitmise kohta või tuleb siiski lähtuda asjaomase pädevuse jaotusest vahistamismääruse teinud liikmesriigi siseriikliku õiguse alusel?
Viasat Broadcasting UK Ltd 8. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-125/12: Viasat Broadcasting UK Ltd versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi C-660/15 P)
Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Taani Kuningriik, TV2/Danmark A/S
tühistada otsus kohtuasjas T-125/12, Viasat Broadcasting UK Ltd vs. komisjon, ja
tühistada komisjoni 20. aprilli 2011. aasta otsus 2011/839/EU (1) meetmete kohta, mida Taani on võtnud ettevõtja TV2/Danmark kasuks (ELT 2011 L 340, lk 1), ning
mõista esimese kohtuastme kostjalt välja Viasati kohtukulud nii esimeses kui ka käesolevas kohtuastmes
tühistada vaidlustatud kohtuotsus, ja
saata asi tagasi Üldkohtule, ning
otsustada kohtukulude jaotamine edaspidi.
Viasat põhjendab oma nõudeid sellega, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kui märkis, et komisjon ei olnud kohustatud ELTL artikli 106 lõike 2 alusel antud hinnangus võtma arvesse asjaolu, et TV2-le abi andmisel ei järgitud läbipaistvuse ja kulutõhususe aluspõhimõtteid.
Viasat rõhutab, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kuna esiteks tugines Viasati nõuete rahuldamata jätmiseks kohtuotsusele M6 ja sellega seotud kohtupraktikale, teiseks, kuna leidis, et Viasati väited viivad loogilise „ummikuni”, kolmandaks, kuna jättis tähelepanuta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2005. aasta teatise ja 2011. aasta teatise ja 2009. aasta ringhäälinguteatise olulisuse, ja neljandaks, kuna leidis, et 2011. aasta ringhäälinguteatis takistas komisjonil kohaldada metodoloogiat, mis Viasati sõnul tuleneb ELTL artikli 106 lõikest 2.
(1) Komisjoni 20. aprill 2011. aasta otsus meetme C 2/03 kohta, mida Taani on võtnud ettevõtja TV2/Danmark kasuks (ELT L 340, lk 1).
14. detsembril 2015 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Portugali Vabariik
(Kohtuasi C-665/15)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Guerra e Andrade ja J. Hottiaux)
Tuvastada, et kuna Portugali Vabariik ei ole ühendatud Euroopa Liidu juhilubade võrgustikku, on kõnealune liikmesriik rikkunud direktiivi 2006/126/EÜ (1) artikli 7 lõike 5 punktist d tulenevaid kohustusi.
Direktiivist 2006/126 ja kohtupraktikast tuleneb, et juhiloa väljastava liikmesriigi ülesanne on kontrollida, kas juhiloa väljastamiseks ette nähtud minimaalsed nõuded on täidetud.
Kuna aga Portugali Vabariik ei ole Euroopa Liidu juhilubade võrgustikku (RESPER) ühendatud, ei saa ta kontrollida, kas juhiloa väljastamiseks ette nähtud minimaalsed nõuded on täidetud. Eelkõige ei saa ta kontrollida, kas juhiloa taotlejal on juba juhiluba mõnes teises liikmesriigis.
Teiseks, seni kuni Portugali Vabariik ei ole RESPERiga ühendatud, ei saa teised liikmesriigid koos temaga kontrollida, kas juhiloa väljastamiseks ette nähtud minimaalsed nõuded on täidetud.
Lisaks sellele ei saa teised liikmesriigid koos Portugaliga läbi viia mingit kontrolli olukordades, kus juhiloa väljastamiseks ette nähtud minimaalsed nõuded on ilmselgelt täitmata.
Seega, kuna Portugal ei ole RESPERiga ühendatud, rikub ta ühendamise kohustuse ja direktiivi 2006/16 peamist eesmärki, milleks on parandada liiklusohutust, lihtsustades isikute vaba liikumist.
Direktiivi artikli 7 lõike 5 punkt d sätestab selgelt, et liikmesriigi peavad kasutama Euroopa Liidu juhilubade võrgustikku eelkõige selleks, et teostada kontrolle ja tagada, et isikul ei oleks rohkem kui üks juhiluba.
Direktiivi artikli 16 lõige 2 sätestab, et liikmesriigid peavad kohaldama direktiivi artikli 7 lõike 5 punkti d alates 19. jaanuarist 2013.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/126/EÜ juhilubade kohta (uuestisõnastamine) (ELT L 403, lk 18).
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Orange Polska versus komisjon
(Kohtuasi T-486/11) (1)
((Konkurents - Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine - Poola sideturg - ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus - Pikaajalise operaatori poolt uutele operaatoritele kehtestatud tingimused tasuliseks juurdepääsuks võrgule ja lairibaühenduse hulgiteenusele - Õiguspärane huvi rikkumise tuvastamise vastu - Trahvid - Põhjendamiskohustus - Rikkumise raskus - Kergendavad asjaolud - Proportsionaalsus - Täielik pädevus - 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta))
Hageja: Orange Polska S.A, varem Telekomunikacja Polska S.A. (Varssavi, Poola) (esindajad: advokaadid M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, barrister A. Howard ja C. Vajda, QC, hiljem M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, barrister A. Howard ja D. Beard, QC)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Gencarelli, K. Mojzesowicz ja G. Koleva, hiljem K. Mojzesowicz, G. Koleva ja M. Malferrari, ning lõpuks G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier ja J. Szczodrowski)
Hageja toetuseks menetlusse astuja: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Varssavi, Poola) (esindajad: advokaadid P. Rosiak ja K. Karasiewicz)
Kostja toetuseks menetlusse astuja: European Competitive Telecommunications Association (esindajad: solicitor P. Alexiadis ja solicitor J. MacKenzie, hiljem solicitor J. MacKenzie)
Esiteks nõue tühistada tervikuna või osaliselt komisjoni 22. juuni 2011. aasta otsus K(2011) 4378 lõplik Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 102 kohase menetluse kohta (juhtum COMP/39.525 – Poola elektrooniline side) ja teiseks nõue vähendada komisjoni poolt selle otsuse artiklis 2 määratud trahvi summat.
Jätta Orange Polska S.A. kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.
Jätta Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji ja European Competitive Telecommunications Association’i kohtukulud nende endi kanda.
(1) ELT C 340, 19.11.2011.
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – SNCF versus komisjon
(Kohtuasi T-242/12) (1)
((Riigiabi - Prantsusmaa poolt Sernam SCS-ile antud abi - Abi ümberkorraldamiseks ja rekapitaliseerimiseks, tagatised ja SNCF-i võlanõuete kustutamine Sernami suhtes - Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks - Abi kuritarvitamine - Tagasinõudmine - Majanduslik järjepidevus - Eraõigusliku investori kriteerium))
Hageja: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid P. Beurier, O. Billard ja V. Landes)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: T. Maxian Rusche ja B. Stromsky)
Hageja toetuseks menetlusse astuja: Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas ja J. Gstalter, hiljem D. Colas ja J. Rossi ning lõpuks D. Colas ja J. Bousin)
Kostja toetuseks menetlusse astujad: Mory SA, likvideerimisel (Pantin, Prantsusmaa) ja Mory Team, likvideerimisel (Pantin)
Nõue tühistada komisjoni 9. märtsi 2012. aasta otsus 2012/398/EL, mis käsitleb Riigiabi SA12522 (C 37/08) – Prantsusmaa – Otsuse Sernam 2 kohaldamine (ELT L 195, lk 19).
Jätta Société nationale des chemins de fer français’i (SNCF) hagi rahuldamata.
Jätta SNCF-i kohtukulud tema enese kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Jätta Prantsuse Vabariigi kohtukulud tema enese kanda.
Jätta Mory ja Mory Team’i kohtukulud nende eneste kanda.
(1) ELT C 273, 8.9.2012.
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Itaalia versus komisjon
(Kohtuasi T-275/13) (1)
((Keeltekasutuse kord - Avaliku konkursi teade administraatorite töölevõtmiseks - Kolme keele hulgast teise keele valimine - Konkursil osalejaga suhtlemise keel - Määrus nr 1 - Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikli 27 esimene lõik ja artikli 28 punkt f - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Proportsionaalsus))
Hageja: Itaalia Vabariik (esindajad: G. Palmieri, keda abistavad avvocato dello Stato P. Gentili ja avvocato dello Stato S. Fiorentino)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall, B. Eggers ja G. Gattinara)
Hageja toetuseks menetlusse astuja: Hispaania Kuningriik (esindaja: abogado del Estado J. García-Valdecasas Dorrego)
Kostja toetuseks menetlusse astuja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze ja B. Beutler)
Nõue tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/249/13 teade ametnike kahe reservnimekirja koostamiseks vabade ametikohtade täitmiseks makromajanduse ja finantsmajanduse valdkonnas (ELT 2013, C 75 A, lk 1).
Tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/249/13 teade ametnike kahe reservnimekirja koostamiseks vabade ametikohtade täitmiseks makromajanduse ja finantsmajanduse valdkonnas.
Euroopa Komisjon kannab enda kohtukulud ja temalt mõistetakse välja Itaalia Vabariigi kohtukulud.
Hispaania Kuningriik ja Saksa Liitvabariik kannavad ise oma menetlusse astumisega seotud kohtukulud.
(Kohtuasi T-295/13) (1)
((Keelte kasutamine - Teadete avaliku konkursi korraldamise kohta administraatorite töölevõtmiseks parandused - Uued konkursid - Kolme ametliku keele hulgast teise keele valik - Määrus nr 1 - Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikkel 27 ja artikli 28 punkt f - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Proportsionaalsus))
Hageja: Itaalia Vabariik (esindaja: G. Palmieri, keda abistavad avvocato dello Stato P. Gentili ja avvocato dello Stato S. Fiorentino)
Nõue tühistada parandus, mis puudutab teadet avaliku konkursi EPSO/AD/177/10 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad administraatorite töölevõtmiseks Euroopa avaliku halduse, õiguse, majanduse, auditi ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkondades (ELT 2013, C 82 A, lk 1), samuti parandus, mis puudutab teateid avalike konkursside EPSO/AD/178/10 ja EPSO/AD/179/10 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad administraatorite töölevõtmiseks vastavalt raamatukogunduse ja infoteaduse ning audiovisuaalvaldkondades (ELT 2013, C 82 A, lk 6).
Tühistada parandus, mis on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas 21. märtsil 2013 ja puudutab teadet avaliku konkursi EPSO/AD/177/10 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad administraatorite töölevõtmiseks Euroopa avaliku halduse, õiguse, majanduse, auditi ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkondades, samuti parandus, mis on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas 21. märtsil 2013 ja puudutab teadet avalike konkursside EPSO/AD/178/10 ja EPSO/AD/179/10 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad administraatorite töölevõtmiseks vastavalt raamatukogunduse ja infoteaduse ning audiovisuaalvaldkondades, lähtudes paranduste laadi ja sisu määratlustest käesoleva kohtuotsuse punktides 68–70.
Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Itaalia Vabariigi kohtukulud.
Jätta Hispaania Kuningriigi kohtukulud seoses menetlusse astumisega tema enda kanda.
(Kohtuasi T-510/13) (1)
((Keelte kasutamine - Teade avalike konkursside korraldamise kohta tõlkijate töölevõtmiseks - Kolme ametliku keele hulgast teise keele valik - Konkursi kandidaatidega suhtlemise keel - Määrus nr 1 - Personalieeskirjade artikli 1d lõige 1, artikkel 27 ja artikli 28 punkt f - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Proportsionaalsus))
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall ja G. Gattinara)
Nõue tühistada teade avalike konkursside EPSO/AD/260/13, EPSO/AD/261/13, EPSO/AD/262/13, EPSO/AD/263/13, EPSO/AD/264/13, EPSO/AD/265/13 ja EPSO/AD/266/13 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad vastavalt taani, inglise, prantsuse, itaalia, malta, hollandi ja sloveeni keele tõlkijate töölevõtmiseks (ELT 2013, C 199 A, lk 1).
Tühistada teade avalike konkursside EPSO/AD/260/13, EPSO/AD/261/13, EPSO/AD/262/13, EPSO/AD/263/13, EPSO/AD/264/13, EPSO/AD/265/13 ja EPSO/AD/266/13 korraldamise kohta, et koostada reservnimekirjad vastavalt taani, inglise, prantsuse, itaalia, malta, hollandi ja sloveeni keele tõlkijate töölevõtmiseks.
Jätta Hispaania Kuningriigi ja Saksamaa Liitvabariigi kohtukulud seoses nende menetlusse astumisega nende endi kanda.
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Hispaania versus komisjon
(Liidetud kohtuasjad T-515/13 ja T-719/13) (1)
((Riigiabi - Laevaehitus - Maksusätted, mida kohaldatakse teatud kokkulepetele, mis on sõlmitud laevade rahastamiseks ja ostmiseks - Otsus, millega tunnistatakse abi osaliselt ühisturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see osaliselt tagasi nõudma - Tühistamishagi - Isiklik puutumus - Vastuvõetavus - Eelis - Valikulisus - Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine - Konkurentsi kahjustamine - Põhjendamiskohustus))
Hagejad: Hispaania Kuningriik (esindajad: abogado del Estado N. Díaz Abad, hiljem abogado del Estado M. Sampol Pucurull) (kohtuasi T-515/13); Lico Leasing (Madrid, Hispaania) ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (esindajad: advokaadid M. Merola ja M. A. Sánchez) (kohtuasi T-719/13)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: V. Di Bucci, M. Afonso, M. É. Gippini Fournier ja P. Němečková)
Nõue tühistada komisjoni 17. juuli 2013. aasta otsus 2014/200/EL riigiabi SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) kohta, mida andis Hispaania – Teatavate kapitalirendilepingute suhtes kohaldatav maksukord (Hispaania maksu tasaarvelduse süsteem) (ELT 2014, L 114, lk 1)
Tühistada komisjoni 17. juuli 2013. aasta otsus 2014/200/EL riigiabi SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) kohta, mida andis Hispaania – Teatavate kapitalirendilepingute suhtes kohaldatav maksukord (Hispaania maksu tasaarvelduse süsteem).
Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Hispaania Kuningriigi, Lico Leasing, SA ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA kohtukulud.
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Bice International versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bice (bice)
(Kohtuasi T-624/14) (1)
((Ühenduse kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Ühenduse sõnamärk bice - Varasem siseriiklik kujutismärk 1926 BiCE RISTORANTE - Varasema kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 57 lõiked 2 ja 3))
Hageja: Bice International Ltd (Dubai, Araabia Ühendemiraadid) (esindajad: solicitor N. Gibb ja barrister D. McFarland, hiljem D. McFarland)
Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindaja: M. Fischer)
Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Bice AG (Baar, Šveits) (esindaja: advokaat D. Pauli)
Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 23. mai 2014. aasta otsuse (asi R 1249/2013-1) peale, mis käsitleb Bice International Ltd ja Bice AG vahelist kehtetuks tunnistamise menetlust.
Mõista kohtukulud välja Bice International Ltd-lt.
Üldkohtu 17. detsembri 2015. aasta otsus – Olympus Medical Systems versus Siseturu Ühtlustamise Amet (3D)
(Kohtuasi T-79/15) (1)
((Ühenduse kaubamärk - Ühenduse kujutismärgi 3D taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c))
Hageja: Olympus Medical Systems Corp. (Tokyo, Jaapan) (esindajad: advokaadid A. Ebert-Weidenfeller ja C. Opatz)
Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindajad: K. Doherty ja A. Folliard-Monguiral)
Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 11. detsembri 2014. aasta otsuse (asi R 1708/2014-2) peale, mis käsitleb kujutava tähise 3D ühenduse kaubamärgina registreerimise taotlust.
Mõista kohtukulud välja Olympus Medical Systems Corp.-ilt.
Üldkohtu 8. detsembri 2015. aasta määrus – Itaalia versus komisjon
(Kohtuasi T-673/14) (1)
((Tühistamishagi - Riigiabi - Transport - Airport Handling SpA asutamine - ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse algatamise otsus - Vaidlustamatu akt - Abimeetmed, mis on hagi esitamise kuupäeval täies ulatuses rakendatud - Vastuvõetamatus))
Hageja: Itaalia Vabariik (esindajad: G. Palmieri, keda abistavad avvocato dello Stato S. Fiorentino ja avvocato dello Stato A. De Stefano)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: G. Conte ja S. Noë)
Nõue tühistada komisjoni 9. juuli 2014. aasta otsus C (2014) 4537 final, millega algatatakse äriühingu Airport Handling asutamise suhtes ametlik uurimismenetlus ELTL artikli 108 lõike 2 alusel (riigiabi SA.21420 (2014/C) (ex 20 14/NN) (ex 20 13/PN)).
Üldkohtu 10. detsembri 2015. aasta määrus – Cofely Solelec jt versus parlament
(Kohtuasi T-224/15) (1)
((Tühistamishagi - Ehitustööde hanked - Hankemenetlus - Pakkuja pakkumuse tagasilükkamine - Vaidlustatud akti kehtetuks tunnistamine - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine))
Hagejad: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luksemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luksemburg) ja Cofely Fabricom (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid V. Elvinger ja S. Marx, hiljem S. Marx)
Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: L. Chrétien ja M. Mraz)
Nõue tühistada Euroopa Parlamendi infrastruktuuri ja logistika peadirektoraadi 27. aprilli 2015. aasta otsus nr 103299, millega lükati tagasi hagejate pakkumus seoses 75. osaga „elekter – toide”, mis esitati hankemenetluses INLO-D-UPIL-T-14-A04, mis puudutab Luxembourgis (Luksemburg) asuva Konrad Adenaueri hoone laiendamise ja moderniseerimise projekti, ning otsus sõlmida leping teise pakkujaga.
Jätta Euroopa Parlamendi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Cofely Solelec-i, Mannelli & Associés SA ja Cofely Fabricom-i kohtukulud.
Üldkohtu presidendi 17. detsembri 2015. aasta määrus – Lysoform Dr. Hans Rosemann jt versus ECHA
(Kohtuasi T-543/15 R)
((Ajutiste meetmete kohaldamine - REACH - Biotsiidide turul kättesaadavaks tegemine ja kasutamine - Äriühingu lisamine toimeainete tarnijana määruse (EL) nr 528/2012 artikli 95 lõikes 1 esitatud nimekirja - Täitmise peatamise taotlus - Kiireloomulisuse puudumine))
Hagejad: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berliin, Saksamaa); Ecolab Deutschland GmbH (Monheim-sur-le-Rhin, Saksamaa); Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Saksamaa) ja Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Madalmaad) (esindajad: advokaadid K. Van Maldegem, M. Grunchard ja P. Sellar)
Kostja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: C. Buchanan ja W. Broere)
Nõue peatada ECHA 17. juuni 2015. aasta otsuse täitmine, millega lisati äriühing O toimeainete tarnijana Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määruse (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT L 167, lk 1), artikli 95 lõikes 1 esitatud nimekirja.
Kulude kandmine otsustatakse edaspidi.
(Kohtuasi T-669/15 R)
Nõue peatada ECHA 16. juuli 2015. aasta otsuse täitmine, millega lisati äriühing B toimeainete tarnijana Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määruse (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT L 167, lk 1), artikli 95 lõikes 1 esitatud nimekirja.
22. oktoobril 2015 esitatud hagi – PAN Europe jt versus komisjon
(Kohtuasi T-600/15)
Hagejad: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brüssel, Belgia), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgia), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Itaalia) (esindajad: advokaadid B. Kloostra, A. van den Biesen)
tühistada komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 2015/1295 (1); ja
Esimene väide, et komisjon rikkus määruse (EÜ) nr 1107/2009 (2) artikleid 4 ja 6 ning määruse (EÜ) nr 1107/2009 I ja II lisa, kui ta võttis vastu vaidlustatud määruse ja kiitis heaks sulfoksafloori turulelaskmise.
komisjon rikkus määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklit 4 ja/või ei kohaldanud õigesti määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud toimeainete heakskiitmise nõudeid;
komisjon rikkus määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklit 4 koosmõjus artikli 6 punktiga f ja selle määruse II lisa punkte 1.1 ja 2.2 ning/või ei kohaldanud õigesti määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud toimeainete heakskiitmise nõudeid, ja
komisjon rikkus määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklit 4 ja artikli 6 punktiga i ja/või ei kohaldanud õigesti määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud toimeainete heakskiitmise nõudeid.
Teine väide, et vaidlustatud määrus rikub mesinike omandiõigust ja ettevõtlusvabadust, nagu need on ette nähtud Euroopa Liidu Põhiõiguste harta (3) artiklites 16 ja 17.
Kolmas väide, et komisjon rikkus vaidlustatud määruse vastuvõtmisega hea halduse põhimõtet, otsuste tegemise järjekindlust ja hoolsuskohustust.
(1) Komisjoni 27. juuli 2015. aasta rakendusmäärus (EL) nr 2015/1295, millega kiidetakse heaks toimeaine sulfoksafloor vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa (ELT L 199, lk 8).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, lk 1).
(3) Euroopa Liidu põhiõiguste harta (EÜT 2000, C 326, lk 1).
10. novembril 2015 esitatud hagi – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon
(Kohtuasi T-630/15)
Hagejad: Scandlines Danmark ApS (Kopenhaagen, Taani), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindaja: advokaat L. Sandberg-Mørch)
tühistada Euroopa Komisjoni 23. juuli 2015. aasta otsus seoses riigiabiga SA.39078 (2014/N) (Taani), mis puudutab Fehmarni väina alla tunneli rajamist; ja
Esimene väide, et komisjon eksis, kui järeldas, et Femern A/S-le antud rahalised vahendid raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Teine väide, et komisjon eksis, kui järeldas, et Femern A/S-le antud abimeetmed püsiühenduse loomiseks on siseturuga kokkusobivad vastavalt ELTL artikli 107 lõike 3 punktile b. Komisjon rikkus õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea, kui leidis, et Fehmarni väina püsiühenduse projekt on Euroopa ühishuvi ja et abi on vajalik ning proportsionaalne. Samuti rikkus komisjon õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea seoses sellega, mis puudutab asjatute konkurentsimoonutuste ennetamist ja kaalumise kohaldamist ning samuti riigigarantiide kasutamist.
Kolmas väide, et komisjon rikkus oma kohustust algatada ametlik uurimismenetlus. Hagejad väidavad, et on tõendeid, mis viitavad tõsistele raskustele seoses esialgse menetluse kestuse ja asjaoludega. Lisaks väidavad nad, et Femern A/S-le rahaliste vahendite andmist raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei ole piisavalt ja täielikult analüüsitud osas, mis puudutab Euroopa ühishuvi Fehmarni väina püsiühenduse projekti suhtes, abi vajalikkust ja proportsionaalsust ning lõpuks asjatute konkurentsimoonutuste ennetamist ja kaalumise kohaldamist.
Neljas väide, et komisjon ei täitnud oma põhjendamiskohustust. Komisjon ei ole esitanud põhjendusi seoses rongiühendustega Taani tagamaaga, seoses Euroopa ühishuviga Fehmarni väina püsiühenduse projekti suhtes, seoses abi vajalikkuse ja proportsionaalsusega ning lõpuks seoses asjatute konkurentsimoonutuste ennetamise ja kaalumise kohaldamisega.
11. novembril 2015 esitatud hagi – Stena Line Scandinavia versus komisjon
(Kohtuasi T-631/15)
Hageja: Stena Line Scandinavia AB (Göteborg, Rootsi) (esindajad: solicitor P. Alexiadis, advokaat L. Sandberg-Mørch)
Kolmas väide, et komisjon rikkus oma kohustust algatada ametlik uurimismenetlus. Hageja väidab, et on tõendeid, mis viitavad tõsistele raskustele seoses esialgse menetluse kestuse ja asjaoludega. Lisaks väidab ta, et Femern A/S-le rahaliste vahendite andmist raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei ole piisavalt ja täielikult analüüsitud osas, mis puudutab Euroopa ühishuvi Fehmarni väina püsiühenduse projekti suhtes, abi vajalikkust ja proportsionaalsust ning lõpuks asjatute konkurentsimoonutuste ennetamist ja kaalumise kohaldamist.
19. novembril 2015 esitatud hagi – Guardian Europe versus Euroopa Liit
(Kohtuasi T-673/15)
Hageja: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Luksemburg) (esindajad: advokaat F. Louis ja solicitor C. O’Daly,)
Kostjad: Euroopa Liit, keda esindavad Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Kohus
1) mõista hageja kasuks välja hüvitis järgmise kahju eest, mis talle on tekitatud sellega, et Üldkohus ei teinud otsust mõistliku aja jooksul: a) tagatisega seotud kulud summas 936 000 eurot; b) alternatiivkulud/saamata jäänud tulu summas 1 671 000 eurot; ning c) mittevaraline kahju summas 14,8 miljonit eurot;
2) mõista välja intress eespool punktis 1) nõutud summadelt, kui see on asjakohane, Euroopa Keskpanga tehtud põhiliste refinantseerimistehingute suhtes asjassepuutuval ajal kohaldatava keskmise intressimäära alusel, millele lisandub kaks protsendipunkti;
3) mõista hageja kasuks välja hüvitis kahju eest, mis talle on tekitatud võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisega komisjoni ja Üldkohtu poolt, eeskätt järgmised summad: a) tagatisega seotud kulud summas 1 547 000 eurot; b) alternatiivkulud/saamata jäänud tulu summas 9 292 000 eurot; ning c) mittevaraline kahju summas 14,8 miljonit eurot;
4) mõista välja intress eespool punktis 3) nõutud summadelt, kui see on asjakohane, Euroopa Keskpanga tehtud põhiliste refinantseerimistehingute suhtes asjassepuutuval ajal kohaldatava keskmise intressimäära alusel, millele lisandub kaks protsendipunkti; ning
5) mõista käesoleva hagiga seotud kulud välja kostjatelt.
Esimene väide, et hagejal on ELTL artikli 268 ja artikli 340 teise lõigu alusel õigus saada Euroopa Liidult hüvitist, kuna Üldkohus on rikkunud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõikes 1 sätestatud õigust mõistliku aja jooksul tehtud kohtuotsusele. Kohtuotsuse mõistliku aja jooksul tegemata jätmisega tekitati hagejale ajavahemikus 12 veebruarist 2010 kuni 27. septembrini 2012 kolme liiki kahju: 1) suuremad kulud pangagarantii eest seoses trahvisummaga, mida hageja ei tasunud komisjonile kohe pärast 28. novembri 2007. aasta otsuse K(2007) 5791 (lõplik) (juhtum COMP/39165 – Lehtklaas) vastuvõtmist; 2) alternatiivkulud, kuna madal intressimäär trahvisummalt, mis hagejale hilinenult tagasi maksti pärast 2014. aasta Euroopa Kohtu otsust, oli palju madalam potentsiaalsest tulust, mida hageja oleks saanud juhul, kui ta oleks selle komisjonile maksmise asemel 2008. aastal oma tegevusse investeerinud; ning 3) mittevaraline kahju, mis tekkis otsuse tõttu, millega määrati hagejale 2007. aasta novembris vääralt kõige suurem trahv, ning seetõttu, et Üldkohus ei teinud oma otsust mõistliku aja jooksul; Euroopa Kohus heastas selle alles hilinenult 2014. aasta novembris.
Teine väide, et hagejal on ELTL artikli 268 ja artikli 340 teise lõigu alusel õigus saada Euroopa Liidult hüvitist, kuna Euroopa Komisjon ja Üldkohus rikkusid ilmselgelt võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerisid hagejat. Juhtumi COMP/39165 – Lehtklaas 28. novembri 2007. aasta otsuses nr K(2007) 5791 (lõplik) jäeti otsuse muudele adressaatidele määratud trahvisummade arvutamisel vääralt välja müük suletud turul ning selles ei korrigeeritud sellest tulenevat diskrimineerimist hageja suhtes, kellel mitteintegreeritud tootjana müük suletud turul puudus. Üldkohus süvendas veelgi komisjoni viga sellega, et kinnitas suletud turu müügi väljajätmist otsusest. Euroopa Kohus seda viga 2014. aasta novembris ei parandanud, kui ta vähendas otsuses määratud trahvi 44,4 miljoni võrra. Ent trahvi sellise vähendamisega ei hüvitatud hageja kahju ajavahemikus 2007. aasta novembrist kuni 2014. aasta novembrini, mis talle tekitati sellega, et talle määrati vääralt liiga suur trahv, mis viitas sellele, et tal oli lehtklaasikartellis eriline vastutus, ning millega kaasnesid täiendavad rahalised kulud. Komisjoni ja Üldkohtu õigusvastase tegevusega tekitati hagejale sama kolme liiki kahju nagu see, mida on kirjeldatud esimeses väites, kuid see kahju tekitati pikemal ajavahemikul ehk 2007. novembrist kuni 2014. aasta novembrini.
Patrick Wanègue’i 26. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 15. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-21/15, Wanègue versus Regioonide komitee
(Kohtuasi T-682/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgia) (esindaja: advokaat M.-A. Lucas)
Teine menetluspool: Euroopa Liidu Regioonide Komitee
tühistada 15. septembri 2015. aasta kohtumäärus kohtuasjas F-21/15, millega Avaliku Teenistuse Kohus (teine koda) jättis osaliselt ilmselgelt õiguslikult põhjendamatuse ja osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, mille apellatsioonkaebuse esitaja 5. veebruaril 2015 esitas Regioonide komitee vastu;
lahendada kohtuasi ja lubada apellatsioonkaebuse esitajal tugineda tema hagiavalduses esitatud nõuetele,
mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja Regioonide Komiteelt.
Esimene väide, et rikuti Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 51 lõiget 1 ja artikli 53 lõiget 1 ning poolte menetlusliku võrdsuse põhimõtet, kuna kostja vastuse esitamiseks ette nähtud kahekuuline tähtaeg, millele lisandub kümme päeva seoses suure vahemaaga, arvutati lähtudes hagiavalduse menetlusse võtmise teatise kättesaamisest, mitte aga hagiavalduse kättetoimetamisest, mistõttu Regioonide Komitee kostja vastus lisati menetlustoimikusse, kuigi see oli esitatud väljaspool tähtaega; kuna nimetatud kohus tugines oma otsuses sellele kostja vastusele, et jätta kohtumäärusega hagi läbi vaatamata kodukorra artikli 81 alusel, ning kuna apellatsioonkaebuse esitaja jäeti ilma võimalusest taotleda tagaseljaotsuse tegemist kodukorra artikli 121 alusel.
Teine väide, et rikuti Euroopa Liidu õigusnormide tõlgendamise põhimõtet, võttes arvesse nende konteksti ja põhjendamiskohustust, kuna Avaliku Teenistuse Kohus oma kohtumääruse punktides 64–70 tõlgendas Euroopa Liidu personalieeskirjade artiklit 56, võtmata arvesse ei selle artiklit 55 ega ka selle alusel Regioonide Komitee vastu võetud otsuseid, ega vastanud argumentidele, millele hageja nende sätete põhjal tugines; ja rikuti õigusnorme, kuna nimetatud kohus eiras personalieeskirjade artiklite 55 ja 56 ning VI lisa artikli 3 ulatust ja eesmärki ning otsuse nr 48/03 kindlasummaliste tasude maksmise kohta ületundide eest, mida teevad teatavad kategooriate C ja D ametnikud, kes on regulaarselt kohustatud tegema ületunde (edaspidi „otsus nr 48/03”).
Kolmas väide, et rikuti personalieeskirjade sätete tõlgendamise põhimõtet vastavalt Euroopa põhiõiguste hartale ja harta artikli 31 vastavalt otsusele nr 48/03, ning kohtuotsuste põhjendamise kohustust ja menetlusaktide usaldusväärsust, kuna Avaliku Teenistuse Kohus oma kohtumääruse punktides 71–74 ei võtnud arvesse otsuse nr 48/03 artiklit 6, tõlgendamaks harta artikli 31 lõiget 2, ei vastanud õiguslikult piisavalt argumentatsioonile, millele hageja nende sätete põhjal tugines, ja eiras tema hagi eset ja põhjust.
Neljas väide, et rikuti menetlusaktide usaldusväärsust ja põhimõtet hinnata hagi vaidlustatud akti vastuvõtmise ajal olemasolevate tõendite pinnalt, kuna Avaliku Teenistuse Kohus järeldas oma kohtumääruse punktis 77, et hageja tugines oma võrdse kohtlemise põhimõttest lähtuvas argumentatsioonis vaidlusaluse otsuse tagajärgedele, ja jättis selle igal juhul nende tagajärgede tõttu läbi vaatamata; ja rikuti põhjendamiskohustust, personalieeskirjade sätete tõlgendamise põhimõtet vastavalt võrdsuspõhimõttele, ja seda viimast põhimõtet, kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei ole andnud oma kohtumääruse punktides 77 ja 78–80 õiguslikult piisavat vastust tema argumentatsioonile.
Viies väide, et ühelt poolt rikuti menetlusaktide usaldusväärsust ja Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 50 lõike 1 punkti e, kuna nimetatud kohus järeldas oma kohtumääruse punktis 82, et hageja esitatud õigusvastasuse väide ei olnud ühegi argumendiga põhistatud, vastupidi selles sättes ettenähtule, ja oli seega ilmselgelt vastuvõetamatu, ja teiselt poolt, õigusvastasusest tulenevalt kohtumääruse punktide 54–57 tagajärgedest a quo.
27. novembril 2015 Roderich Weissenfelsi esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 24. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-92/14, Weissenfels versus parlament
(Kohtuasi T-684/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Roderich Weissenfels (Freiburg, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt G. Maximini)
rahuldada esimeses astmes esitatud hagi nõuded ja
seega mõista parlamendilt välja nõutud hüvitis mittevaralise kahju eest ning samuti mõista parlamendilt välja mõlemas kohtuastmes tekkinud kohtukulud, sealhulgas eelmenetluses ja apellandil kõik muud tekkinud vajalikud tasud ja kulud.
Käesoleva apellatsioonkaebusega palub apellant tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 24. septembri 2015. aasta otsuse kohtuasjas Weissenfels vs. parlament (F-92/14, EKL AT, EU:F:2015:110).
Apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitab apellant neli apellatsioonkaebuse väidet.
Esimene apellatsioonkaebuse väide: rikutud on erapooletuse nõuet (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teine lõik)
Apellant väidab, et nii kohtumenetluses, mille tulemusel tehti vaidlustatud kohtuotsus, kui ka kohtuotsuses endas on läbivalt ja korduvalt rikutud erapooletuse nõuet. Need ilmnevad selgelt nii kõrvalise tähtsusega toimingutes kui ka kohtuotsuse seisukohalt olulistes õigusnormi rikkumistes.
Apellatsioonkaebuse teine väide: võimaldatud ei ole kohtulikku arutamist, seoses keeldumisega kontrollida süüteokoosseisu täidetust on rikutud loogikapõhimõtteid ja moonutatud asjaolusid
Apellatsioonkaebuse kolmas väide: rikutud on loogikapõhimõtteid, moonutatud asjaolusid ja antud ilmselgelt vale hinnang seoses 10. aprilli 2002. aasta e-kirjas sisalduva vaidlusaluse laimava väitega
Apellatsioonkaebuse neljas väide: moonutatud on asjaolusid ja vaidluse eset, rikutud on loogikapõhimõtteid, seoses apellandi isikuandmete edastamisega on eiratud ja rikutud õigusnorme.
Peter Schönbergeri 28. novembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse peale kohtuasjas F-14/12 RENV: Schönberger versus kontrollikoda
(Kohtuasi T-688/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Peter Schönberger (Luxembourg, Luksemburg) (esindaja: Rechtsanwalt O. Mader)
Teine menetluspool: Euroopa Liidu Kontrollikoda
rahuldada esimeses astmes esitatud nõuded.
Käesoleva apellatsioonkaebusega palub apellant tühistada 30. septembri 2015. aasta otsuse Schönberger vs. Rechnungshof (F-14/12 RENV, EKL AT, EU:F:2015:112).
Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab apellant seitse väidet.
Esimene väide, et Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklit 81 on ebaõigesti kohaldatud
Apellant väidab, et Avaliku Teenistuse Kohus kohaldas vaidlustatud kohtuotsuses ebaõigesti kodukorra artiklit 81 ja rikkus seega apellandi õigust olla ära kuulatud ja õigust õiglasele kohtupidamisele.
Teine väide, et põhjendused on asendatud, kuna on arvesse võetud hilinenult esitatud argumente
Apellandi arvates asendas Avaliku Teenistuse Kohus põhjendused, kuna ta tugines argumentidele, mille vastustaja esitas hilinenult.
Kolmas väide, et on moonutatud faktilisi asjaolusid
Apellandi arvates moonutas Avaliku Teenistuse Kohus kontrollikoja seisukohta selles osas, milles ta tuvastas vaidlustatud kohtuotsuses, et kontrollikoda leidis, et apellandi teenete võrdlemine teiste edutatavate ametnike teenetega ei oleks toonud kaasa apellandi edutamist, kuigi kontrollikoda lihtsalt tunnistas, et apellanti ei oleks automaatselt edutatud, kui oleks olemas olnud suurem arv ametikohti.
Neljas väide, et edutamise kriteeriume on ebaõigesti kohaldatud
Apellant väidab seejärel, et kui Avaliku Teenistuse Kohus hindas teeneid, kohaldas ta ebaõigesti edutamise kriteeriumi, mis läheb kaugemale kontrollikoja kriteeriumidest ja mis on ülemäära range, kuna nõuti tõendeid, et apellant kuulus nende edutatavate 53 ametniku hulka, kellel on kõige rohkem teeneid.
Viies väide, et võetud vastuse määra on võrdlevalt ebaõigesti hinnatud
Edasi väidab apellant, et tema vastutuse määra võrdlev hindamine Avaliku Teenistuse Kohtu poolt ei toimunud faktilisel alusel ning sellega anti valesti automaatselt eelis üksuste juhatajatele.
Kuues väide, et kohaldatavat edutamise määra on ebaõigesti hinnatud
Apellant väidab selle kohta, et kohaldatava edutamise määra küsimus puudutab vaidluse sisu. Seega ei oleks seda pidanud käsitlema vastuvõetavuse analüüsi kontekstis.
Seitsmes väide, et võrdse kohtlemise põhimõtet on ebaõigesti kohaldatud
Lõpuks väidab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus kohaldas võrdse kohtlemise põhimõtet ebaõigesti ja vastuolus väljakujunenud kohtupraktikaga, kuna ta jättis tähelepanuta asjaolu, et seda põhimõtet on rikutud, kui institutsioon ületab kaalutlusõigust ja meelevaldselt võtab vastu meetmed, mis on vastuolus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadega.
25. novembril 2015 esitatud hagi – HTTS versus nõukogu
(Kohtuasi T-692/15)
Hageja: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Schlingmann ja M. Bever)
mõista Euroopa Liidu Nõukogult hageja kasuks välja 2 516 221,50 euro suurune hüvitis varalise ja mittevaralise kahju eest, mis tekkis hagejale seetõttu, et ta kanti määruse (EÜ) nr 423/2007 V lisas ja määruse (EL) nr 961/2010 VIII lisas toodud isikute, üksuste ja asutuste loetellu;
kohustada Euroopa Liidu Nõukogu maksma alates 17. oktoobrist 2015 kuni ülalnimetatud summa täieliku tasumiseni viivitusintressi Euroopa Keskpanga poolt peamistel refinantseerimistoimingutel rakendatavas intressimääras, mida suurendatakse kahe protsendipunkti võrra;
mõista nõukogult välja kohtukulud, eelkõige hageja kulutused.
Hagi toetuseks esitab hageja ainult ühe väite, mille kohaselt on nõukogu rikkunud õigusnorme, mis kaitsevad individuaalseid huve ega jäta hindamisruumi, kuna nõukogu kandis ta alusetult nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle kogu vara ja majandusressursid külmutati.
Hagejale on nõukogu poolt alusetult võetud piiravate meetmete otsese tagajärjena väidetavalt tekkinud varaline ja mittevaraline kahju.
Juha Tapio Silvan’i 2. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 22. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-83/14: Silvan versus komisjon
(Kohtuasi T-698/15 P)
Apellant: Juha Tapio Silvan (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid N. de Montigny ja J.-N. Louis)
tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 22. septembri 2015. aasta otsus kohtuasjas F-83/14 (Tapio Silvan vs. komisjon);
uute sätete kohaselt
tühistada hageja edutamata jätmise otsus;
mõista kahe kohtuastme kohtukulud välja komisjonilt.
Esimene väide, et esitatud väited ja tõendid on vastuvõetavad, kusjuures väide on jagatud kahte ossa:
esimene väiteosa, mille kohaselt on rikutud menetlusnorme ja Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta tunnistas vastuvõetamatuks väite, et ametisse nimetav asutus ei ole läbi viinud teenete võrdlevat hindamist;
teine väiteosa, mille kohaselt Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud õigusnormi, kuna ta on jätnud hindamata hageja esitatud tõendid, mis näitavad, et ametisse nimetav asutus ei viinud läbi teenete võrdlevat hindamist üheski edutamismenetluse etapis.
Teine väide, et on rikutud artiklit 45 ja teeneid ei ole võrdlevalt hinnatud, kusjuures väide on jagatud kahte ossa:
esimene väiteosa, mille kohaselt esiteks on Avaliku Teenistuse Kohus rikkunud õigusnormi, kui ta analüüsis esitatud tõendeid, on moonutatud poolte esitatud tõendeid, puudub tõhus kohtulik kontroll ja põhjendused, ning teiseks on tehtud hindamisviga, põhjendused puuduvad, puudub tõhus kohtulik kontroll ja tõendeid on moonutatud;
teine väiteosa, mille kohaselt esiteks on rikutud õigusnormi hageja esitatud väidete analüüsimisel selles osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et hageja ei ole esitanud Euroopa Komisjoni poolt 14. novembril 2011 vastu võetud personalieeskirjade artikli 45 üldiste rakendussätete K(2011) 8190 õigusvastasuse väidet selles osas, milles teenete võrdlevat hindamist ei ole ette nähtud ühise hindamiskomitee staadiumis, ja teiseks on tehtud hindamisviga ja moonutatud esitatud tõendeid.
Kolmas väide, et on tehtud hindamisviga teenete analüüsimisel, kusjuures väide on jagatud kahte ossa:
esimene väiteosa, mille kohaselt Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud õigusnormi tõendamiskoormise hindamisel;
teine väiteosa, mille kohaselt on tehtud hindamisviga ja moonutatud esitatud tõendeid.
2. detsembril 2015 esitatud hagi – Syriatel Mobile Telecom versus nõukogu
(Kohtuasi T-705/15)
järelikult mõista Euroopa Liidult välja hüvitis hagejale tekitatud kahju eest summas, mille määrab kohus õiglusest lähtuvalt;
teise võimalusena kohustada nimetama ekspert, et teha kindlaks hagejale tekitatud kahju kogu ulatus;
mõista kohtuastme kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.
Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt esiteks rikub tekitatud mittevaraline kahju tema mainet, ja teiseks on hagejale lepinguliste suhete katkemise, materjali kao ja saamata jäänud tulu näol tekitatud varalist kahju, mis on otse seotud Euroopa Liidu Nõukogu võetud meetmetega ja mille eest vastutab viimati nimetatu.
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Souruh versus nõukogu
(Kohtuasi T-707/15)
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Cham ja Bena Properties versus nõukogu
(Kohtuasi T-708/15)
Hagejad: Cham Holding Co. SA (Damaskus, Süüria) ja Bena Properties Co. SA (Damaskus) (esindaja: advokaat E. Ruchat)
tunnistada hagejate hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;
järelikult mõista Euroopa Liidult välja hüvitis hagejatele tekitatud kahju eest summas, mille määrab kohus õiglusest lähtuvalt;
kohustada nimetama ekspert, et teha kindlaks hagejatele tekitatud kahju kogu ulatus;
Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm peamist väidet ja ühe täiendava väite, mis puudutavad neile tekitatud kahju, mille eest vastutab Euroopa Liidu Nõukogu.
Esimene väide, mille kohaselt nõukogu võetud aktid on õigusvastased selles osas, milles nõukogu rikkus ettevaatuse ja hoolsuse kohustust, põhistades oma otsustes hagejate lisamist ebamääraste ja ebatäpsete põhjustega ning seda hoolimata kohtupraktikast, mille kohaselt tuleb tal oma otsuseid täpselt põhjendada, ning rikkudes eelnevalt ärakuulamise kohustust hageja jätmise suhtes sanktsioonide loetellu. Peale selle olid hagejate vastu võetud piiravad meetmed põhjendamatud ja ebaproportsionaalsed ning rikkusid nende õigust mainele ja nende omandiõigust.
Teine väide, mille kohaselt hagejatele on tekitatud mittevaralist kahju sellega, et nende lisamine sanktsioonide loetellu tekitas kahju nende mainele.
Kolmas väide, mille kohaselt hagejatele on tekitatud varalist kahju sellega, et nad on lisatud nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, kuna seetõttu kaotasid nad mitu lepingut ja neil jäi saamata mitmesugune tulu.
Neljas väide, mis on esitatud täiendavalt ja mis puudutab Euroopa Liidu mittesüülist vastutust hagejatele tekitatud eri kahju eest seejärel, kui nad lisati Süüria vastu suunatud piiravates meetmetes osutatud isikute ja üksuste loetellu.
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Almashreq Investment Fund versus nõukogu
(Kohtuasi T-709/15)
kohustada nimetama ekspert, et teha kindlaks hagejale tekitatud kahju kogu ulatus;
Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt on talle tekitatud mittevaraline kahju ehk rikutud tema mainet, mis on otse seotud Euroopa Liidu Nõukogu võetud meetmetega ja mille eest vastutab viimati nimetatu.
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Drex Technologies versus nõukogu
(Kohtuasi T-710/15)
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Othman versus nõukogu
(Kohtuasi T-711/15)
3. detsembril 2015 esitatud hagi – Makhlouf versus nõukogu
(Kohtuasi T-714/15)
Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt rikub tekitatud mittevaraline kahju tema mainet, mis on otse seotud Euroopa Liidu Nõukogu võetud meetmetega ja mille eest vastutab viimati nimetatu.
4. detsembril 2015 esitatud hagi – BBY Solutions versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY GEEK SQUAD)
(Kohtuasi T-715/15)
Hageja: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: solicitor A. Poulter)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Hispaania)
Vaidlusalune kaubamärk: sõnalisi osi „BEST BUY GEEK SQUAD” sisaldav ühenduse kujutismärk – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 6 064 001
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 23. septembri 2015. aasta otsus liidetud asjades R 517/2015-2 ja R 437/2015-2
tühistada vaidlustatud otsus niivõrd, kuivõrd sellega rahuldati vastulause;
tühistada vastulausete osakonna 22. detsembri 2014. aasta otsus vastulausemenetluses nr B 1354630 niivõrd, kuivõrd sellega rahuldati vastulause;
nõustuda ühenduse kaubamärgi registreerimisega vastavalt taotlusele nr 6 064 001;
30. novembril 2015 esitatud hagi – Gallardo Blanco versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Expasa Agricultura y Ganadería (hobuse päitsete H-kujulise rauast osa kujutis)
(Kohtuasi T-716/15)
Hageja: Juan Gallardo Blanco (Los Barrios, Hispaania) (esindaja: advokaat E. Estella Garbayo)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Expasa Agricultura y Ganadería (Jerez de la Frontera, Hispaania)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse kujutismärk (hobuse päitsete H-kujulise rauast osa kujutis) – registreerimistaotlus nr 10 424 323
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 29. septembri 2015. aasta otsus asjas R 1502/2014-2
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 29. septembri 2015. aasta otsus;
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti vastulausete osakonna 14. aprilli 2014. aasta otsus;
muuta varasemaid otsuseid, millega lubati ühenduse kaubamärk nr 10 424 323 täies ulatuses registreerida;
mõista käesoleva menetluse ning vastulausete osakonna ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja kostjalt.
Määruse nr 207/2009 artikli 4, artikli 8 lõike 1 punkti b ja artikli 42 lõike 2 rikkumine.
9. detsembril 2015 esitatud hagi – PTC Therapeutics International versus EMA
(Kohtuasi T-718/15)
Hageja: PTC Therapeutics International Ltd (Dublin, Iirimaa) (esindajad: M. Demetriou, QC, barrister C. Thomas, solicitor G. Castle, solicitor B. Kelly ja solicitor H. Billson)
tühistada Euroopa Ravimiameti 25. novembri 2015. aasta otsus nr EMA/722323/2015 lubada kolmandal poolel tutvuda ravimit puudutava teabega vastavalt määrusele (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43) selles osas, milles otsus puudutab konfidentsiaalset äriteavet, mille avalikustamine rikub hageja õigusi, ja kuna otsus on EL-i õigusega vastuolus;
saata vaidlustatud otsus tagasi EMA-le täiendavaks kaalumiseks selles osas, mis puudutab konfidentsiaalsete osade koostamist, kooskõlastades need hagejaga; ning
mõista kõik kohtukulud välja EMA-lt.
Esimene väide, et vaatlusalune dokument on kaitstud vastavalt määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõikele 2 ja/või artikli 4 lõikele 3.
Teine väide, et vaatlusalune dokument kujutab endast tervikuna konfidentsiaalset äriteavet, mis on kaitstud vastavalt nimetatud määruse artikli 4 lõikele 2.
Kolmas väide, et dokumendi avalikustamine kahjustaks EMA otsustamisprotsessi.
Neljas väide, et EMA ei ole läbi viinud seaduses nõutavat kaalumist.
Viies väide, et seaduses nõutava kaalumise tagajärg oleks olnud, et ühtegi dokumendi osa ei avalikustata.
LP 8. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 28. septembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/14
(Kohtuasi T-719/15 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: LP (Haag, Madalmaad) (esindaja: advokaat M. Velardo)
Teine menetluspool: Euroopa Politseiamet (Europol)
tühistada 28. septembril 2015 kohtuasjas F-73/14 tehtud määrus ja teha asjas otsus, või teise võimalusena saata asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtule;
mõista mõlema kohtuastme kulud välja Europolilt.
Apellant esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks üheainsa väite, mille kohaselt kohtumääruses on mitmel korral rikutud õigusnormi ja see määrus on vastuolus liidu õigusega – eriti osas, mis puudutab põhjendamiskohustust, hoolitsemiskohustust ja ilmset hindamisviga.
4. detsembril 2015 esitatud hagi – komisjon versus CINAR
(Kohtuasi T-720/15)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: advokaat D. Waelbroeck, advokaat A. Duron, S. Delaude, L. Di Paolo ja J. Estrada de Solà)
Kostja: CINAR Ltd (London, Ühendkuningriik)
mõista kostjalt hageja kasuks välja 25 616 Suurbritannia naelsterlingit;
mõista kostjalt välja viivis põhisummalt 25 616 Suurbritannia naelsterlingit Euroopa Keskpanga poolt 1. detsembril 2005. aastal tehtud põhiliste refinantseerimistehingute suhtes kohaldatud intressimäära alusel, millele lisandub 1,5 protsendipunkti, mis katab ajavahemiku 6. detsembrist 2005 kuni kuupäevani, mil summad saavad tasutud, ja
jätta kõik käesoleva menetluse kulud kostja kanda.
Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite. Ta väidab, et kostja rikkus seoses kajastatud kuludega lepingulisi kohustusi. Hageja väidab, et kuna kostjale makstav osamaks on väiksem kui hageja poolt avansina makstud kogusumma, on kostjal lepingu kohaselt selle summa tagastamise kohustus.
4. detsembril 2015 esitatud hagi – Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns versus komisjon
(Kohtuasi T-722/15)
Hageja: Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns e. V. (Mertingen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Bittner ja N. Thies)
Esimene väide: ELTL artikli 108 lõike 2 rikkumine koostoimes määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 6 lõikega 1 ja artikli 20 lõike 1 esimese lausega
Hageja leiab, et vaidlustatud otsuses tuginetakse faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mida ei käsitletud menetluse algatamise otsuses.
Teine väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine, kui piimamaksust laekunud vahendid kvalifitseeriti riigi ressurssideks
Hageja arvates ei saa piimamaksust laekunud vahendeid pidada riigi ressurssideks, sest need ei allu riigi pidevale kontrollile ega ole liikmesriigi asutuste käsutuses. Liikmesriigi ametiasutused üksnes edastasid Baieri meiereide maksed piima kvaliteedi kontrollimisega tegelevale Milchprüfring'ile.
Kolmas väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine, kui piima kvaliteedi kontrolli rahastamine kvalifitseeriti Baieri meiereisid soodustavaks riigiabiks
Siinkohal väidetakse, et piima kvaliteedi kontrolli kulude puhul ei ole tegemist koormusega, mida tavaliselt peaksid kandma Baieri meiereid. Uuringud viidi läbi avalikes huvides. Lisaks vastas meiereide väidetavale eelisele kohustus tasuda piimamaksu.
Neljas väide (teise võimalusena): ELTL artikli 107 lõike 3 rikkumine
Hageja väidab, et kostja pidas vaidlusaluseid vahendeid ajavahemiku 2000-2006 osas siseturuga kokkusobivaks. Vaidlusaluseid vahendeid ei ole hiljem muudetud. Need asjaolud näitavad, et kostja kaalutlusõigus oli vähenenud nii, et ta oleks pidanud alates 1. jaanuarist 2007 antud vaidlusaluseid vahendeid pidama siseturuga kooskõlas olevateks.
Viies väide (kolmanda võimalusena): ELTL artikli 108 lõigete 1 ja 3 rikkumine, kui piima kvaliteedi kontrolli rahastamine kvalifitseeriti uueks riigiabiks, millest tuleb teatada
Kuues väide (neljanda võimalusena): õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumine
Lõpuks väidab hageja, et komisjon oli tuvastanud ajavahemiku 2000-2006 osas, et piima kvaliteedi kontrolli rahastamine oli siseturuga kooskõlas. Lisaks pidas ta piima kvaliteedi kontrolli rahastamist olemasolevaks abiks veel 2012. aasta veebruaris. Sellega tekitas ta õiguspärase ootuse, et väidetavat abi ei nõuta kindlasti tagasi.
4. detsembril 2015 esitatud hagi – Genossenschaftsverband Bayern versus komisjon
(Kohtuasi T-723/15)
Hageja: Genossenschaftsverband Bayern e. V. (München, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Bittner ja N. Thies)
14. detsembril 2015 esitatud hagi – Association Justice & Environment versus Euroopa Komisjon
(Kohtuasi T-727/15)
Hageja: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Tšehhi Vabariik) (esindaja: advokaat S. Podskalská)
tühistada Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi 19. augusti 2015. aasta otsus nr Ref GestDem No 2015/4284, millega jäeti rahuldamata taotlus tutvuda dokumentidega, ning Euroopa Komisjoni nimel tehtud Euroopa Komisjoni peasekretäri 15. oktoobri 2015. aasta otsus nr Ares(2015)4311297, millega jäeti rahuldamata kordustaotlus, ning
Hageja väidab oma hagi toetuseks, et vaidlustatud otsused on õigusvastased selles osas, milles need on vastuolus järgmiste õigusnormidega: i) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 15 (varem EÜ artikkel 255); ii) määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõige 2; iii) määruse (EÜ) nr 1367/2006 (2) artikli 6 lõige 1 ja iv) ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsiooni) koostoimes nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (2005/370/EÜ) (3).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, 2006, lk 13).
(3) ELT L 124, 2005, lk 1.
17. detsembril 2015 esitatud hagi – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international versus EMA
(Kohtuasi T-729/15)
Hagejad: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Saksamaa) ja Intervet international BV (Boxmeer, Madalmaad) (esindajad: J. Stratford, QC, barrister C. Thomas, advokaat P. Bogaert, solicitor B. Kelly ja solicitor H. Billson)
tühistada Euroopa Ravimiameti 25. novembri 2015. aasta otsus, mis edastati hagejale 3. detsembril 2015, lubada kolmandal poolel tutvuda veterinaarravimit puudutava teabega vastavalt määrusele (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001 L 145, lk 43) selles osas, milles otsus puudutab konfidentsiaalset äriteavet, mille avalikustamine rikub hagejate õigusi, ja kuna otsus on EL-i õigusega vastuolus;
mõista kohtukulud välja Euroopa Ravimiametilt.
Esimene väide, et on rikutud määruse 1049/2001 artikli 4 lõiget 2 ja/või artikli 4 lõiget 3 kooskõlas üldise konfidentsiaalsuse eeldusega.
Teine väide, et vaidlusalused dokumendid kujutavad endast tervikuna konfidentsiaalset äriteavet, mis on kaitstud vastavalt nimetatud määruse artikli 4 lõikele 2.
Kolmas väide, et dokumentide avalikustamine kahjustaks EMA otsustamisprotsessi.
Viies väide, et seaduses nõutava kaalumise tagajärg oleks olnud otsus, et dokumentide ühtegi osa ei avalikustata, või vähemalt otsus lubada tutvuda nende versioonidega, mille kohta hagejad on sellise ettepaneku teinud.
18. detsembril 2015 esitatud hagi – Hydro Aluminium Rolled Products versus komisjon
(Kohtuasi T-737/15)
Hageja: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Saksamaa) (esindajad: advokaadid U. Karpenstein ja K. Dingemann)
tühistada ELTL artikli 264 alusel Euroopa Komisjoni 25. novembri 2014. aasta otsus (EL) 2015/1585 menetluses riigiabi kava SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Saksamaa on rakendanud taastuvenergia toetamiseks ja energia suurtarbijate suhtes ülemmäära kehtestades (C (2014) 8786 final));
Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega
Hageja väidab, et kostja arvas vääralt, et 2012. aasta taastuvenergiaseaduses energia suurtarbijate suhtes ette nähtud erandi puhul on kaasatud „riigi ressursid” ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Taastuvenergia lisatasu maksavad nimelt ainult eraõiguslikud isikud ja kogutud vahendeid ei saa pidada riigi ressursiks, kuna puudub pidev kontroll ja sellega seotud ametiasutuste tegelik võimalus saada need vahendid enda käsutusse.
Teine väide: valikulisuse puudumine
Hageja leiab, et hüvitamise erikord ei ole valikuline, nagu seda eeldab ELTL artikli 107 lõige 1, vaid selle puhul on tegemist loogilise ja süsteemse erandiga taastuvenergiaseaduse normide süsteemis.
Kolmas väide: õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumine
Siinkohal väidetakse, et kostja tekitas hagejas õiguspärase ootuse, kuna ta ei kontrollinud taastuvenergiaseadust riigiabi osas üle kümne aasta. Lisaks ei ole kostja kohustanud teistes liikmesriikides sarnast riigiabi sisse nõudma.
18. detsembril 2015 esitatud hagi – Aurubis jt versus komisjon
(Kohtuasi T-738/15)
Hagejad: Aurubis AG (Hamburg, Saksamaa), Aurubis Stolberg GmbH & Co. KG (Stolberg, Saksamaa), Covestro Deutschland AG (Leverkusen, Saksamaa), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Saksamaa), Rheinkalk GmbH (Wülfrath, Saksamaa), Siltronic AG (München, Saksamaa), Vestolit GmbH (Marl, Saksamaa) ja Wacker Chemie AG (München) (esindajad: advokaadid C. Arhold ja N. Wimmer)
tühistada vaidlustatud otsuse artikli 3 lõige 1 osas, milles
selles tuvastatakse, et energia suurtarbijatele aastatel 2013 ja 2014 kohaldatud taastuvenergia toetamise rahastamiseks mõeldud lisatasu (taastuvenergia lisatasu) ülemmäär (hüvitamise erikord) on riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, või
teise võimalusena osas, milles selles tuvastatakse, et hüvitamise erikord kujutab endast riigiabi, mida anti ebaseaduslikult ELTL artikli 108 lõiget 3 rikkudes;
tühistada vaidlustatud otsuse artiklid 6, 7 ja 8 osas, milles nendes kohustatakse antud abi saajatelt sisse nõudma ja
Käesolevas hagis paluvad hagejad tühistada osaliselt komisjoni 25. novembri 2014. aasta otsuse (EL) 2015/1585 riigiabi kava SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Saksamaa on rakendanud taastuvenergia ja energia suurtarbijate toetamiseks (teatavaks tehtud numbri C(2014) 8786 (final) all) (1).
Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine
Hagejad väidavad, et hüvitamise erikord ei ole juba seetõttu riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, et kasutatud ei ole riigi ressursse. Lisaks ei anta sellega energia suurtarbijatele valikulist majanduslikku eelist.
Teine väide: ELTL artikli 108 rikkumine
Komisjon rikkus abi (osaliselt) sissenõudmiseks kohustamisel ELTL artiklit 108, kuna 2012. aasta taastuvenergiaseadus võib küll äärmisel juhul olla olemasolev abi, kuid kindlasti mitte uus, õigusvastaselt antud riigiabi.
Kolmas väide: rikutud on õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet
Siinkohal leitakse, et väidetavalt õigusvastaselt antud riigiabi sissenõudmine rikub hagejate õiguspärast ootust siseriiklike õigusnormide õiguspärasuse osas, millele pani aluse eelkõige komisjoni otsus 2000. aasta taastuvenergiaseaduse kohta.
Neljas väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 koostoimes kodukorra artikliga 18
Hagejad heidavad neljandas väites ette seda, et komisjon ei teinud Saksamaa Liitvabariigile enne ametliku uurimismenetluse algatamist ettepanekut asjakohaste meetmete rakendamiseks.
(1) ELT L 250, lk 122.
21. detsembril 2015 esitatud hagi – Vinnolit versus komisjon
(Kohtuasi T-743/15)
Hageja: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Saksamaa) (esindaja: advokaat M. Geipel)
tühistada komisjoni 25. novembri 2014. aasta otsus (EL) 2015/1585 riigiabi kava SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Saksamaa on rakendanud taastuvenergia ja energia suurtarbijate toetamiseks ja eelkõige tühistada selle otsuse artiklites 1 ja 3 sisalduv tuvastus, et 2012. aasta taastuvenergiaseaduses ette nähtud hüvitamise erikord kujutab endast riigiabi, mis on siseturuga kokkusobimatu ning artiklites 2, 6 ja 7 pandud kohustus nõuda 2013. aastal ja 2014. aastal abi saanud ettevõtjatelt see abi osaliselt sisse;
Esimene väide: tegemist ei ole abiga ELTL artikli 107 tähenduses
Hageja väidab, et seaduses, millega muudetakse prioriteetseks taastuvad energiaallikad (edaspidi „taastuvenergiaseadus”), ette nähtud taastuvenergia lisatasu ülemmäär elektri suurtarbijatele kujutab endast tsiviilõigusliku hüvitamismehhanismi modifikatsiooni. Tegemist ei ole riigi ressurssidest ega riigi kontrollitavatest vahenditest toetuse andmisega.
Teine väide: kindlasti ei ole tegemist uue abiga
Hageja väidab samuti, et taastuvenergia lisatasu piiramine elektri suurtarbijate suhtes ei ole uus abi ELTL artikli 108 tähenduses, kuna komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud.
Hageja väidab siinkohal, et komisjon rikkus oma otsusega puudutatud ettevõtjate õiguspärast ootust, kuna Euroopa Komisjon pidas Saksamaa Liitvabariigi taastuvenergia toetamise rahastamise mehhanismi varem riigiabiõigusega kooskõlas olevaks ja hiljem ei ole seda mehhanismi oluliselt muudetud.
Neljas väide: kostjal puudub pädevus
Lõpuks väidab hageja, et komisjon ületas otsusega oma pädevust, sest ta vähendas lubamatult Saksamaa Liitvabariigile esmasest ja teisesest õigusest tulenevat otsustusruumi taastuvenergia toetamise süsteemi väljatöötamisel.
22. detsembril 2015 esitatud hagi – FH Scorpio vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Eckes-Granini Group (YO!)
(Kohtuasi T-745/15)
Hageja: FH Scorpio (Łódź, Poola) (esindaja: Rechtsanwalt R. Rumpel)
Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „YO!” sisaldav ühenduse kujutismärk – registreerimistaotlus nr 11 208 436
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 2. oktoobri 2015. aasta otsus asjas R 1546/2014-2
tühistada vaidlustatud otsus osas, milles see puudutab taotlust nr 011208436 registreerida kaubamärk „YO!”;
muuta vaidlusalust otsust, registreerides kaubamärgi kõigi taotletud kaupade ja teenuste jaoks;
22. detsembril 2015 esitatud hagi – Biofa versus komisjon
(Kohtuasi T-746/15)
Hageja: Biofa AG (Münsingen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Stallberg ja S. Knoblich)
tühistada komisjoni 17. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) nr 2015/2069, millega kiidetakse heaks põhiaine naatriumvesinikkarbonaat (ELT L 301, 18.11.2015, lk 42);
Hagiavalduse põhjendamiseks esitab hageja seitse väidet.
Esimene väide, mis puudutab andmekaitse rikkumist
Hageja andmed tema taimekaitsevahendi VitiSan® kohta kuuluvad andmekaitse alla määruse (EÜ) nr 1107/2009 (1) artikli 59 tähenduses. Järelikult rikub nende andmete kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel hageja andmekaitseõigust.
Teine väide, mis puudutab põhiainete heakskiitmise menetluse subsidiaarsuse põhimõtte rikkumist
Naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmine läheb vastuollu taimekaitse-eeskirjade puhul kohaldatava subsidiaarsuse põhimõttega, kuna hageja taimekaitsevahend VitiSan®, mis sisaldab toimeainet kaaliumvesinikkarbonaat, on sama toimeainet sisaldav heakskiidetud taimekaitsevahend.
Kolmas väide, mis puudutab põhiainete heakskiitmise menetluses prioriteedi põhimõtte rikkumist
Hageja taotlus kiita naatriumvesinikkarbonaat toimeainena heaks takistab prioriteedi põhimõttest tulenevalt selle aine põhiainena heakskiitmist.
Neljas väide, et rikutud on hageja omandiõigust
Hageja andmete lubamatu kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel rikub tema õigust intellektuaalomandile vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikli 17 lõikele 2.
Viies väide, et rikutud on ärisaladuse kaitse nõuet
Hageja andmete lubamatu kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel rikub ka ärisaladuse kaitset harta artikli 7 tähenduses.
Kuues väide, et rikutud on võrdse kohtlemise üldpõhimõtet
Hageja andmete lubamatu kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel rikub ka võrdse kohtlemise põhimõtet. Kui hageja pidi tegema märkimisväärseid investeeringuid heakskiitmiseks vajalike andmete kogumisel, siis kostja kasutab neid andmeid kolmandate isikute kasuks, kes neid nõudeid ei pea täitma.
Seitsmes väide, et rikutud on õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet
Hageja andmete lubamatu kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel rikub ka õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet. Hagejal tekkis õiguspärane ootus sellele, et tema andmeid taimekaitsevahendi VitiSan® kohta kasutatakse üksnes kooskõlas andmekaitsenõuetega.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, lk 1).
22. detsembril 2015 esitatud hagi – Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft jt versus komisjon
(Kohtuasi T-750/15)
Hagejad: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Saksamaa), RWE Power AG (Essen, Saksamaa), Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Saksamaa) (esindajad: advokaadid U. Karpenstein, K. Dingemann ja M. Kottmann)
tühistada Euroopa Komisjoni 23. juuli 2014. aasta otsus C(2014) 5081 (final) menetluses „State aid SA.38632 (2014/N) (ex 2013/NN) – Germany – EEG 2014 – Reform of the Renewable Energy Law” osas, milles komisjon kvalifitseeris 2014. aasta taastuvenergiaseaduse § 61 lõigetes 3 ja 4 ette nähtud oma tarbeks energiat tootvate olemasolevate rajatiste regulatsiooni riigiabiks ja tunnistas punkti 5 teises taandes (lk 75) selle regulatsiooni ühisturuga kokkusobivaks ainult kuni 31. detsembrini 2017;
Esimene väide: puudus valikuliste soodustuste andmine teatud ettevõtjatele
Oma esimeses väites leiavad hagejad, et vaidlustatud otsusega on oma tarbeks elektrienergiat tootvate olemasolevate rajatiste regulatsioon (2014. aasta taastuvenergiaseaduse § 61 lõiked 3 ja 4) ebaõigesti kvalifitseeritud valikuliseks meetmeks ja seega riigiabiks.
Teine väide: riigi ressursside puudumine
Oma teises väites leiavad hagejad, et taastuvenergia lisatasudest rahastatav toetus taastuvenergia edendamiseks ei ole pärit mitte riigi ressurssidest, vaid eravahenditest. Taastuvenergia lisatasude kogumine ega kasutamine ei ole riigi pideva kontrolli all, nagu nõuab kohtupraktika. Pealegi ei koorma kõnesolevad sätted riigieelarvet, sest taastuvenergia lisatasude kogumahtu ei kahanda see, et olemasolevate rajatiste kasutamist oma tarbeks energia tootmiseks ei maksustata.
30. detsembril 2015 esitatud hagi – Luksemburg versus komisjon
(Kohtuasi T-755/15)
Hageja: Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindajad: D. Holderer, advokaadid D. Waelbroeck, S. Naudin ja A. Steichen)
esimese võimalusena tühistada komisjoni 21. oktoobri 2015. aasta otsus riigiabi SA.38375 kohta, mida Luksemburgi Suurhertsogiriik andis äriühingule Fiat;
teise võimalusena tühistada komisjoni 21. oktoobri 2015. aasta otsus riigiabi SA.38375 kohta, mida Luksemburgi Suurhertsogiriik andis äriühingule Fiat, osas, kus kohustatakse abi tagasi nõudma;
Esimene väide, et komisjon on rikkunud ELTL artiklit 107, kuna ta ei tõendanud vaidlusaluses ennetavas otsuses valikulisust.
Teine väide, et komisjon on rikkunud ELTL artiklit 107 ja oma põhjendamiskohustust, kuna ta ei tõendanud eelise olemasolu ega konkurentsi piiramist.
Kolmas väide, mis on esitatud teise võimalusena, et komisjon on rikkunud nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, artiklit 14 lõiget 1, kuna komisjon kohustas abi tagasi nõudma õiguskindluse põhimõtet ja kaitseõigusi rikkudes.
21. detsembril 2015 esitatud hagi – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Fédération Internationale des Logis (T)
(Kohtuasi T-756/15)
Hageja: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindaja: advokaat H. Prange)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Federation Internationale des Logis (Pariis, Prantsusmaa)
Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „T” – registreerimistaotlus nr 11 623 022
Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti viienda apellatsioonikoja 31. augusti 2015. aasta otsus asjas R 2653/2014-5
tühistada vaidlustatud otsus ja muuta seda nii, et vastulause lükatakse tervikuna tagasi;
mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja kostjalt ja olukorrast sõltuvalt teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.
29. detsembril 2015 esitatud hagi – Fiat Chrysler Finance Europe versus komisjon
(Kohtuasi T-759/15)
Hageja: Fiat Chrysler Finance Europe (FCFE) (Luxembourg, Luksemburg) (esindajad: solicitor J. Rodriguez, advokaadid M. Engel ja G. Maisto)
tühistada komisjoni 21. oktoobri 2015. aasta otsuse, mis saadeti Luksemburgi Suurhertsogiriigile asjas SA.38375 (2914/C ex 2014 NN), artiklid 1–4;
jätta Fiat Chrysler Finance Europe (FCFE) kohtukulud komisjoni kanda.
Esimene väide, et vaidlustatud otsusega rikutakse ELTL artiklit 107, kuna komisjon on valesti kohaldanud mõistet „valikuline eelis” ega ole tõendanud, et APA võib konkurentsi moonutada.
Teine väide, et vaidlustatud otsusega rikutakse ELTL artikli 296 lõiget 2 ning põhjendamiskohustust, kuna ei selgitata, kuidas liidu õigusest tuleneb täieliku konkurentsi põhimõte, või isegi seda, mida see põhimõte endast kujutab, ning kuna APA mõju konkurentsile on kirjeldatud pinnapealselt.
Kolmas väide, et vaidlustatud otsusega rikutakse õiguskindluse põhimõtet, kuna komisjoni antud täieliku konkurentsi põhimõtte uus määratlus kehtestab täieliku ebakindluse ja segaduse küsimuses, millal esialgne hinnakokkulepe ja mis tahes siirdehindade analüüs võiks rikkuda EL riigiabireegleid.
Neljas väide, et vaidlustatud otsusega rikutakse õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna komisjon oli loonud õiguspärase ootuse, et riigiabi seisukohast hindab ta siirdehindade kokkuleppeid OECD siirdehindadealaste suuniste põhjal, ning tema järsk kõrvalekaldumine sellest on rikkunud õiguspärase ootuse põhimõtet.
Üldkohtu 7. detsembri 2015. aasta määrus – Ahrend Furniture versus komisjon
(Kohtuasi T-482/15) (1)
(Kohtuasi F-148/15)
Hageja: ZZ (esindaja: advokaat P. Vanden Casteele)
Nõue tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/306/15 – prantsuse keele jurist-lingvistid (AD7), konkursikomisjoni otsus mitte lubada hagejat selle konkursi järgmisesse vooru põhjusel, et hageja haridustase ei vasta Belgia, Prantsusmaa või Luksemburgi kõrgharidusasutuses omandatud täiemahulisele õigusharidusele.
Nõue tühistada „prantsuse keele (FR) jurist-lingvistidele (AD7)” kvalifikatsiooni ja katsete põhjal toimunud avaliku konkursi EPSO/AD/306/15 teate (ELT 21.5.2015) raames tehtud valiku- ja ametisse nimetamise otsused, seal hulgas hagejale 24. septembri 2015. aasta e-kirjas saadetud otsus, milles oli märgitud, et „olles teie kandidatuuri läbi vaadanud […], ei soovi konkursikomisjon teid konkursi järgmisesse vooru lubada”.
23. detsembril 2015 esitatud hagi – ZZ versus komisjon
(Kohtuasi F-151/15)
Hageja: ZZ (esindajad: advokaadid S. Rodrigues ja A. Tymen)
Nõue tühistada individuaalsete komisjoni otsus, millega keelduti hagejale määramast toitjakaotuspensioni, ja nõue mõista välja hüvitis väidetavalt tekitatud mittevaralise ja varalise kahju eest.
nõue tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti 13. või 14. aprilli 2015. aasta otsus, millega keelduti hagejale määramast toitjakaotuspensioni;
vajadusel tühistada komisjoni 15. septembri 2015. aasta otsus jätta hageja 15. juuni 2015. aasta kaebus rahuldamata;
mõista välja hüvitis hagejale tekitatud varalise kahju eest;
mõista välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest, mis ex aequo et bono hinnatuna on 5 000 eurot;

matches:
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
Kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
kohus
§ 61
§ 61