Tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse taotlemise ja eraldamise kord – Riigi Teataja
Tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse taotlemise ja eraldamise kord
Tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse taotlemise ja eraldamise kord - sisukord
§ 4 Taotlusele esitatavad nõuded
§ 6 Taotluse menetlus
§ 7 Toetuse eraldamise kriteeriumid
§ 8 Toetuse eraldamine ja lepingu sõlmimine
§ 9 Toetuse saaja kohustused ja õigused
§ 10 Kontroll toetuse kasutamise ning aruandluse üle
RT I, 29.12.2010, 57
Vastu võetud 28.11.2007 nr 90
RTL 2007, 95, 1576
jõustumine 17.12.2007
28.10.2010 RT I, 04.11.2010, 4 07.11.2010
Määrus kehtestatakse «Tarbijakaitseseaduse» § 15 lõike 5 alusel.
Määrus reguleerib tarbijakaitsetegevuse riigieelarvelise toetuse taotlemist ja eraldamist, kontrolli toetuse kasutamise ja aruandluse üle ning kehtestab taotluste ja aruannete vormid.
(1) Tarbijakaitsetegevuse toetamiseks riigieelarvest eraldatakse:
1) tegutsemistoetust;
2) projekti elluviimise toetust.
(2) Tegutsemistoetuseks võib eraldada kuni 30% tarbijaühenduste toetamiseks riigieelarves ettenähtud summast. Tegutsemistoetus on ühekordne toetus, mida on võimalik taotleda üks kord aasta jooksul tarbijaühenduse poolt sellel ajavahemikul tehtud kulude katteks seoses tarbijate kollektiivsete huvide esindamisega riigi ja Euroopa Liidu tasandil.
(1) Tegutsemistoetuse taotlejaks võib olla «Mittetulundusühingute seaduse» kohaselt asutatud ja registreeritud ühendus, mille tegevuse eesmärk on kaitsta ning edendada tarbijate huve ja õigusi ning mis:
1) vastab «Tarbijakaitseseaduse» § 15 lõikes 3 sätestatud tingimustele;
2) on volitatud esindama Eesti tarbijate huve Euroopa Komisjoni otsusega 2003/709/EÜ, millega asutatakse Euroopa tarbijate nõuanderühm (ELT L 258, 10.10.2003, lk 35–36) moodustatud Euroopa tarbijate nõuanderühmas.
(2) Projekti elluviimise toetuse taotlejaks võib olla «Mittetulundusühingute seaduse» kohaselt asutatud ja registreeritud ühendus, mille tegevuse eesmärgiks on edendada tarbijate huve ja õigusi.
(3) Taotlejal ei tohi taotluse esitamise hetkel olla maksuvõlga riiklike maksude osas.
§ 4. Taotlusele esitatavad nõuded
(1) Tegutsemistoetuse saamiseks esitab taotleja määruse lisas 1 toodud vormi kohase taotluse. Taotlus peab sisaldama kõiki määruse lisas 1 nimetatud andmeid.
(2) Projekti elluviimise toetuse saamiseks esitab taotleja määruse lisas 2 toodud vormi kohase taotluse. Taotlus peab sisaldama kõiki määruse lisas 2 nimetatud andmeid.
(1) Allkirjastatud taotlus esitatakse Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile (edaspidi ministeerium) hiljemalt taotletava toetuse eraldamisele eelneva aasta 31. detsembriks.
(2) Mittetähtaegselt esitatud taotlused läbivaatamisele ei kuulu.
§ 6. Taotluse menetlus
(1) Ministeerium kontrollib esitatud taotluse vastavust kehtestatud nõuetele.
(2) Kui taotlus ei ole nõuetekohane, teavitatakse taotlejat kõrvaldamist vajavatest puudustest ning määratakse kuni 10-tööpäevane tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Kui taotleja ei kõrvalda taotluses esinenud puudusi talle antud tähtaja jooksul, lõpetatakse taotluse menetlus, millest taotlejat teavitatakse.
(3) Ministeeriumile esitatud taotlusi hindab majandus- ja kommunikatsiooniministri (edaspidi minister) poolt moodustatud komisjon (edaspidi komisjon), kes teeb ministrile ettepaneku taotluste rahastamise, osalise rahastamise või rahastamisest keeldumise kohta hiljemalt toetuse eraldamise aasta 1. veebruariks.
(4) Taotluse osalise rahastamise puhul kooskõlastatakse taotlejaga enne ministrile ettepaneku tegemist rahastatavad tegevused ja nende tegevuste eelarve kuluartiklite lõikes.
(5) Kui taotlust rahastatakse osaliselt või täielikult § 8 lõikes 1 nimetatud ministri käskkirja alusel, siis loetakse taotleja kulud abikõlblikuks projekti elluviimise toetuse puhul alates taotluse ministeeriumis registreerimise päevast ja tegutsemistoetuse puhul alates tegutsemistoetuse alusel elluviidavate tegevuste alguse päevast, mis ei või olla varasem toetuse eraldamise aasta alguse päevast.
(51) Kui esitatud taotluste rahastamise maht jääb väiksemaks riigieelarves tarbijaühenduste toetamiseks eraldatud vahenditest, võib ministeerium välja kuulutada täiendava taotlusvooru ning määrata selle läbiviimise tingimused ja tähtaja.
[RT I, 04.11.2010, 4 - jõust. 07.11.2010]
(52) Täiendava taotlusvooru raames esitatud taotluste menetlemine toimub vastavalt käesolevas paragrahvis sätestatule. Komisjon teeb ministrile ettepaneku taotluste rahastamise, osalise rahastamise või rahastamisest keeldumise kohta hiljemalt 20 tööpäeva jooksul arvates täiendava taotlusvooru lõppemise tähtpäevast.
(6) Ministeerium võib vajadusel nõuda taotlejalt täiendavate andmete esitamist.
(7) Ministeeriumil on õigus taotlusvoor ära jätta või vastuvõetud taotluste menetlusest loobuda juhul, kui riigieelarves ei ole ette nähtud vahendeid tarbijaühenduste toetamiseks.
(8) Esitatud taotlusi ei tagastata.
§ 7. Toetuse eraldamise kriteeriumid
(1) Projektide rahastamisel eelistatakse projekte, mille eesmärgiks on:
1) tarbijate teadlikkuse tõstmise eesmärgil nende teavitamine, koolitamine ja nõustamine tarbijakaitsealastes küsimustes;
2) tarbijakaitsealaste uuringute korraldamine;
3) säästliku ja keskkonnasõbraliku tarbimise propageerimine;
4) vabatahtliku tarbijaliikumise edendamine ja sellealase rahvusvahelise koostöö arendamine.
(2) Projektide rahastamisel võetakse arvesse järgmisi asjaolusid:
1) projekti raames kavandatud tegevused on suunatud tarbijakaitsevaldkonna arendamisele ja tarbijate kollektiivsete huvide edendamisele;
2) projektil on selged eesmärgid, jätkusuutlikud tegevused ning vajalikkus sihtgrupile on põhjendatud;
3) projekti mõju kestvus ja ulatus;
4) projekti tulemused on realistlikud ja hinnatavad;
5) projekti eelarves näidatud kulud on otseselt seotud projekti läbiviimisega;
6) taotleja omafinantseeringu ja projekti kaasatud partnerite kaasfinantseeringu osakaal projekti eelarves on vähemalt 10%;
7) taotleja poolt elluviidud projektide tulemuslikkus.
(3) Ei toetata projekte:
1) mida on võimalik toetada muudest rahastamisallikatest;
2) mille esitanud tarbijaühendus on varasematel aastatel rikkunud käesoleva määruse § 8 lõikes 3 nimetatud lepingust tulenevaid kohustusi;
3) mille eelarves tarbijaühenduse majandamiskulud ja töötasud (sh projekti juhtimiskulud) moodustavad rohkem kui 20% projekti elluviimiseks taotletavast toetusest.
(4) Toetuse raames ei rahastata toitlustamisega, kontoritehnika ja inventari soetamisega seotud kulutusi ning neid kulutusi, mida «Tulumaksuseaduse» kohaselt loetakse erisoodustusteks. Tegutsemistoetuse raames võidakse erandkorras rahastada kontoritehnika ja inventari soetamist juhul, kui nende vajalikkus toetuse saaja tegevuste elluviimiseks on taotluses põhjendatud.
(1) Minister otsustab käskkirjaga taotluse rahastamise, osalise rahastamise või rahastamisest keeldumise. Toetusi eraldatakse ministri käskkirja alusel riigieelarves tarbijaühenduste toetamiseks ettenähtud summa ulatuses.
(2) Taotluse osalise rahastamise või täieliku mitterahastamise otsuse puhul teavitatakse taotlejat kirjalikult rahastamisest keeldumise põhjustest.
(3) Toetuse kasutamise täpsustatud tingimused ning poolte kohustused ja õigused määratakse ministeeriumi ja toetuse saaja vahel sõlmitava lepinguga (edaspidi leping). Lepingu lisas nimetatakse rahastatavad tegevused ja nende tegevuste eelarve kuluartiklite lõikes. Ministeerium saadab toetuse saajale 15 tööpäeva jooksul lõikes 1 nimetatud ministri käskkirja allkirjastamise päevast arvates allkirjastamiseks lepingu projekti.
(4) Leping koostatakse kahes identses võrdset juriidilist jõudu omavas eksemplaris, millest üks jääb ministeeriumile ja teine toetuse saajale. Lepingu allkirjastatud koopia esitab ministeerium Rahandusministeeriumile ning avaldab selle oma kodulehel.
(5) Kui taotleja ei tagasta allkirjastatud lepingut ministeeriumile 15 tööpäeva jooksul selle allkirjastamiseks saatmise päevast arvates, on komisjonil õigus teha ministrile ettepanek sellele taotlejale toetuse eraldamise otsuse tühistamise ning teisele taotlejale toetuse eraldamise otsuse tegemise kohta.
§ 9. Toetuse saaja kohustused ja õigused
(1) Tegutsemistoetuse saaja on kohustatud tagama kõigile Eesti tarbijaühendustele kättesaadava süstemaatilise teavitamise Euroopa tarbijate nõuanderühma tööst ning korraldama vajadusel tarbijaühenduste arvamuste ja ettepanekute koondamise ning edastamise.
(2) Toetuse saaja on kohustatud pidama raamatupidamises eraldi kuluarvestust talle eraldatud riigieelarveliste vahendite kasutamise kohta.
(3) Toetuse saaja on kohustatud ministeeriumit viivitamatult informeerima olukorrast, kui lepingu täitmine osutub võimatuks. Sellisel juhul sõlmitakse vajadusel ministeeriumi ja toetuse saaja vahel 15 tööpäeva jooksul kokkulepe lepingu muutmiseks, mis vormistatakse lepingu lisana.
(4) Projekti elluviimise toetuse saaja on kohustatud 15 tööpäeva jooksul projekti elluviimise lõppemise tähtpäevast arvates esitama ministeeriumile määruse lisas 3 toodud vormi kohase tegevus- ja finantsaruande projekti tulemuste ja saadud toetuse kasutamise kohta lepingu lisas nimetatud rahastatavate tegevuste kuluartiklite lõikes.
(5) Tegutsemistoetuse saaja on kohustatud 15 tööpäeva jooksul toetuse eraldamise aasta lõppemise päevast arvates esitama ministeeriumile määruse lisas 4 toodud vormi kohase tegevus- ja finantsaruande teostatud tegevuste ning saadud toetuse kasutamise kohta lepingu lisas nimetatud rahastatavate tegevuste kuluartiklite lõikes.
(6) Juhul kui osa riigieelarvelise toetusena saadud rahast jääb lepingu kehtivusperioodil kasutamata, on toetuse saaja kohustatud kandma kasutamata jäänud raha tagasi ministeeriumi poolt nimetatud Rahandusministeeriumi kontole 10 tööpäeva jooksul lepingu lõppemise päevast arvates.
(7) Projekti elluviimise toetuse saajal on õigus kaasata projekti teostamisse erinevaid partnereid.
(8) Projekti elluviimise toetuse saajal on õigus ilma ministeeriumi kirjaliku nõusolekuta teha muudatusi lepingu lisas nimetatud rahastatavate tegevuste kuluartiklite lõikes mitte rohkem kui 5% ulatuses eraldatud toetuse kogusummast tingimusel, et muudatused ei mõjuta projekti mahtu, eesmärke ja tulemusi ega suurenda majandamiskulude ja töötasude mahtu.
(9) Juhul kui käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud muudatused rahastatavate tegevuste kuluartiklite lõikes, mis moodustavad rohkem kui 5% eraldatud toetuse kogusummast, on kooskõlastatud ministeeriumiga, sõlmitakse ministeeriumi ja toetuse saaja vahel 15 tööpäeva jooksul kokkulepe lepingu muutmiseks, mis vormistatakse lepingu lisana.
§ 10. Kontroll toetuse kasutamise ning aruandluse üle
(1) Ministeeriumil ja Rahandusministeeriumil on pädevate isikute kaudu õigus kontrollida, kas antud toetust kasutatakse sihtotstarbeliselt ja lepingu tingimuste kohaselt.
(2) Kui ministeeriumile esitatud tegevus- ja finantsaruanne ei ole nõuetekohane, teavitatakse toetuse saajat kõrvaldamist vajavatest puudustest ning määratakse kuni 10-tööpäevane puuduste kõrvaldamise tähtaeg.
(3) Kui selgub, et eraldatud toetust on kasutatud mittesihtotstarbeliselt või kui toetuse saaja esitab tegevus- ja finantsaruandes eksitavat informatsiooni või muul viisil rikub lepingust tulenevaid kohustusi, on ministeeriumilõigus nõuda toetusena saadud raha tagastamist riigieelarvesse.


Väikesaarte programm - sisukord
§ 6 Toetussumma, toetuse määr ning oma- ja kaasfinantseering
§ 7 Projekti elluviimise periood
§ 8 Vähese tähtsusega abi
3 Toetuse taotlejale, investeeringu objektile ja toetuse taotlusele esitatavad nõuded ning toetuse taotlemine
§ 9 Toetuse taotleja ja nõuded toetuse taotlejale
§ 10 Nõuded investeeringu objektile
§ 12 Taotlusvooru avamine ja taotluste esitamine
4 Taotluste menetlemine, hindamine ja otsuste tegemine
§ 13 Taotluste menetlemise aeg
§ 14 Taotluste nõuetele vastavuse kontrollimine
§ 15 Hindamiskriteeriumid
§ 16 Nõuetele vastavaks tunnistatud taotluste hindamine
§ 17 Taotluste rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemine
§ 18 Aruande esitamine
§ 19 Toetuse väljamaksmine ja toetuse kasutamine
§ 20 Muudatused toetuse kasutamisel
§ 21 Toetuse saaja õigused ja kohustused
§ 22 RTK õigused ja kohustused
§ 24 Vaide esitamine ja menetlemine
Vastu võetud 29.05.2018 nr 26
RT I, 31.05.2018, 56
jõustumine 03.06.2018
13.08.2018 RT I, 17.08.2018, 1 01.09.2018, määruses on läbivalt asendatud sõna „EAS” sõnaga „RTK” vastavas käändes


text:
§ 32 Pankrotiotsuse edasikaebamine
(2) Võlgnik o n maksejõuetu, kui ta ei suuda rahuldada võlausaldaja nõudeid ja see suutmatus ei ole võlgniku majanduslikust olukorrast tulenevalt ajutine.
(2) Pankrotimenetlusele kohaldatakse tsiviilkohtumenetluse seadustikus sätestatut, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.
(1) Pankrotimenetluses tehtud kohtumääruse peale võib esitada määruskaebuse käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel, samuti juhul, kui kohtumäärus takistab edasist menetlust.
(5) Kui nõude kohta on jõustunud kohtuotsus või vahekohtu otsus, ei pea võlausaldaja nõude kohta muid tõendeid esitama.
(4) Juriidilisest isikust võlgniku nimel võib pankrotiavalduse esitada juhatuse või seda asendava juhtorgani iga liige ka siis, kui tal ei ole õigust juriidilist isikut üksinda esindada. Täisühingu osanik või usaldusühingu täisosanik võib pankrotiavalduse esitada ka siis, kui tal ei ole ��igust ühingut esindada või tal ei ole õigust ühingut üksinda esindada.
(2) Kohus jätab pankrotimenetluse algatamata, kui:
3) võlausaldaja pankrotiavalduse aluseks olevate nõuete suurus ei ületa aktsiaseltsi puhul 200 000 krooni, osa-, täis- või usaldusühingu puhul 40 000 krooni ja teiste juriidiliste isikute või füüsilise isiku puhul 10 000 krooni;
(3) Pankrotimenetluse algatamata jätmise määruse peale võib pankrotiavalduse esitanud isik esitada määruskaebuse. Ringkonnakohtu määruse peale määruskaebuse kohta võib esitada määruskaebuse.
(4) Kui kohus ei algata võlausaldaja pankrotiavalduse alusel pankrotimenetlust, kannab avalduse läbivaatamisega seotud kohtukulud pankrotiavalduse esitaja.
(1) Kui pankrotiavalduse esitas võlausaldaja, peab kohus pankrotimenetluse algatamise otsustamiseks eelistungi, kuhu kutsutakse pankrotiavalduse esitaja ja võlgnik.
(5) Pankrotiavalduse tagamise abinõude rakendamine ei mõjuta käsutustehingu kehtivust, mis on tehtud asjaõigusseaduse (RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509; 2001, 34, 185; 93, 565; 2002, 47, 297; 53, 336; 99, 579; 2003, 13, 64; 17, 95; 78, 523; 2004, 20, 141) §-s 3141 nimetatud finantstagatise kokkuleppest tuleneva õiguse teostamiseks või kohustuse täitmiseks, samuti krediidiasutuste seaduse (RT I 1999, 23, 349; 2002, 17, 96; 21, 117; 23, 131; 53, 336; 63, 387; 102, 600; 105, 612; 2003, 17, 95; 23, 133; 81, 544) § 87 lõikes 2 nimetatud maksesüsteemi vahendusel või väärtpaberituru seaduse (RT I 2001, 89, 532; 2002, 23, 131; 63, 387; 102, 600; 105, 612; 2003, 81, 544; 88, 591) § 213 lõikes 1 nimetatud väärtpaberiarveldussüsteemi vahendusel teostatavaid tasaarvestusi.
(2) Pankroti kuulutab kohus välja otsusega (pankrotiotsus).
(6) Pankrotiotsuses tuleb märkida pankroti väljakuulutamise kellaaeg.
(7) Pankrotiotsus kuulub viivitamatule täitmisele. Pankrotiotsuse täitmist ei saa peatada ega ajatada, samuti ei saa muuta otsuse seaduses sätestatud täitmise viisi ja korda.
(8) Kui kõrgemalseisev kohus tühistab pankrotiotsuse, ei mõjuta see halduri poolt või tema suhtes tehtud õigustoimingute kehtivust.
§ 32. Pankrotiotsuse edasikaebamine
Pankrotiotsuse peale võivad võlgnik ja pankrotiavalduse esitanud võlausaldaja edasi kaevata. Haldur ei või võlgniku nimel kaebust esitada ega võlgnikku kaebuse läbivaatamisel esindada.
(1) Pankrotiotsuse kohta avaldab kohus viivitamata teate väljaandes Ametlikud Teadaanded (pankrotiteade). Vajaduse korral teadet korratakse. Kordusteates märgitakse esimese teate avaldamise kuupäev.
(4) Kui kõrgemalseisev kohus on tühistanud kohtuotsuse, millega pankrot jäeti välja kuulutamata, ja teeb pankrotiotsuse, avaldab ta pankrotiteate. Muust otsusest avaldab kõrgemalseisev kohus teate väljaandes Avalikud Teadaanded.
(1) Haldur teavitab kirjalikult teadaolevaid võlausaldajaid pankrotiotsusest ning võlausaldajate esimese üldkoosoleku ajast ja kohast. Teates märgitakse nõude tähtaegselt esitamata jätmise tagajärjed. Kui haldurile on teada isikud, kellel on kohustusi võlgniku suhtes, saadab haldur teate võlgniku pankroti väljakuulutamise kohta ka neile.
(3) Käesoleva paragrahvi lõiget 2 ei kohaldata heausksele omandamisele asjaõigusseaduse § 56 lõike 3, laeva asjaõigusseaduse § 7 lõike 1 ja Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse § 9 lõike 2 alusel.
(1) Kui võlgnik on kantud äriregistrisse või mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse, edastab pankroti välja kuulutanud kohus võlgniku asu- või elukohajärgsele kohtu registriosakonnale viivitamatult ärakirjad enda ja kõrgemalseisva kohtu lahenditest, mis on tehtud käesoleva seaduse § 29 lõike 1, § 31, § 91 lõigete 2 ja 3, § 130 l��igete 2 ja 7, § 158 lõike 4, § 163 lõike 3, § 183 lõike 1, § 190 lõike 1 ja § 192 lõike 2 alusel.
(2) Märge tehakse pankrotiotsuse alusel. Avalduse märkuse tegemiseks esitab pankrotiotsuse alusel haldur. Pankroti väljakuulutamisel Euroopa Liidu Nõukogu määruse nr 1346/2000 artikli 3 lõike 1 alusel võib avalduse esitada ka pankroti välja kuulutanud riigi muu pädev asutus.
(1) Eesti väärtpaberite keskregistris registreeritud väärtpaberid või väärtpaberikonto blokeeritakse pankrotiotsuse alusel. Avalduse Eesti väärtpaberite keskregistris registreeritud väärtpaberite või väärtpaberikonto blokeerimiseks esitab pankrotiotsuse alusel haldur. Pankroti väljakuulutamisel Euroopa Liidu Nõukogu määruse nr 1346/2000 artikli 3 lõike 1 alusel võib avalduse esitada ka pankroti välja kuulutanud riigi muu pädev asutus.
(1) Kui enne pankroti väljakuulutamist alanud kohtumenetluses on läbivaatamisel võlgniku poolt teise isiku vastu esitatud hagi, mis seondub pankrotivaraga, võib haldur astuda protsessi võlgniku seadusliku esindajana. Kui haldur on hagist teadlik, kuid protsessi ei astu, võib võlgnik jätkata hagejana.
(3) Kohus taastab hageja avalduse alusel käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud menetluse, kui kõrgema astme kohus on pankrotiotsuse tühistanud ja on jõustunud kohtuotsus, millega pankrotiavaldus on jäetud rahuldamata, samuti juhul, kui pankrotimenetlus on pärast pankroti väljakuulutamist lõppenud raugemise tõttu.
(5) Kui kohtumenetluses on varaline nõue võlgniku vastu, milles tehtud otsuse peale on võimalik edasi kaevata apellatsiooni või kassatsiooni korras, võib pärast pankroti väljakuulutamist võlgniku nimel edasi kaevata haldur. Halduri nõusolekul võib võlgnik ise kaebuse esitada.
(6) Võlgnik on kohustatud pankroti välja kuulutanud kohtule ja haldurile teatama kõikidest kohtumenetlustest, kus ta osaleb hageja või kostjana.
(2) Välisriigi vääringus esitatud nõuded arvestatakse ümber Eestis kehtivasse vääringusse pankrotiotsuse tegemise päeval kehtiva vahetuskursi alusel.
(31) Halduri toimikule ja pankrotimenetluses koostatavatele dokumentidele esitatavad nõuded kehtestab justiitsminister m��ärusega. Nõudeid kohaldatakse ka ajutise halduri toimikule ja dokumentidele.
(5) Haldurina tegutsemise õiguse andmise ja äravõtmise korra kehtestab justiitsminister.
(3) Eksami tegemise korra kehtestab justiitsminister.
(1) Isikud, kellel on haldurina tegutsemise õigus, kantakse haldurite registrisse. Registrisse ei kanta vandeadvokaate ja vandeadvokaadi vanemabisid.
(4) Haldurite registri pidamise korra kehtestab justiitsminister.
(1) Pankrotiotsusega nimetatud halduri kinnitamise otsustab võlausaldajate esimene üldkoosolek. Kui võlausaldajate üldkoosolekust on teatatud ettenähtud korras, kuid ükski võlausaldaja esimesele üldkoosolekule ei ilmu, loetakse haldur üldkoosoleku poolt kinnitatuks.
(2) Kui pankrotiotsusega nimetatud haldurit ei kinnitata, valivad võlausaldajad uue halduri, kelle kinnitamise otsustab kohus viie päeva jooksul üldkoosoleku otsuse saamisest arvates, tehes selle kohta määruse.
(6) Justiitsministril on õigus kehtestada halduri vastutuskindlustuslepingu lisatingimusi, eelkõige kindlustusjuhtumi, hüvitise vähendamise või hüvitamisest keeldumise aluse ja hüvitamise tähtaja kohta. Vastutuskindlustuslepingu ärakirja esitab haldur viivitamata Justiitsministeeriumile.
(7) Justiitsministeeriumil on õigus kontrollida halduri kohustusliku vastutuskindlustuse nõude järgimist.
(4) Määruse peale, millega kohus on jätnud halduri käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud juhul vabastamata või nimetanud lõikes 3 märgitud juhul uue halduri, võivad võlausaldaja ja võlgnik esitada mä��ruskaebuse. Määruskaebuse alusel tühistab kohus halduri nimetamise määruse, kui halduri nimetamisel on rikutud käesoleva seaduse § 56 lõikes 1, 3 või 4 sätestatut.
2) võlgniku ettev��tte tegevuse jätkamise või lõpetamise otsustamine;
(3) Kuni nõuete kaitsmiseni määrab iga võlausaldaja häälte arvu haldur tema käsutuses olevate dokumentide alusel. Võlausaldaja peab tema h��älte arvu määramise aluseks olevad dokumendid esitama haldurile hiljemalt kolm tööpäeva enne üldkoosolekut.
(4) Kohus vaatab võlausaldajate üldkoosoleku otsuse kehtetuks tunnistamise nõude läbi 10 p��eva jooksul selle esitamisest arvates. Kohtuistungist teatab kohus haldurile, nõude esitanud isikule ning käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud isikule, kusjuures kutse kättetoimetamise ja istungi vahele peab jääma vähemalt viis päeva. Nende isikute puudumine ei takista nõude läbivaatamist.
(5) Üldkoosoleku otsuse kehtetuks tunnistamise hagi läbivaatamisel kohtus osaleb üldkoosoleku nimel pankrotitoimkonna esimees. Kui aga pankrotitoimkonda ei ole valitud, siis üldkoosolekul selleks valitud isik.
«Mina (nimi) kinnitan oma au ja südametunnistuse juures, et kohtule esitatud andmed vara, v��lgade ja äritegevuse kohta on mulle teadaolevalt õiged.» Vandetekstile kirjutab võlgnik alla.
(4) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud keeldu on rakendatud enne pankroti väljakuulutamist, otsustab kohus pankrotiotsuse tegemisel keelu kehtimajäämise või tühistamise.
(4) Määruse peale, millega kohus on kohaldanud ärikeeldu, võib isik, kelle suhtes keeldu on kohaldatud, esitada määruskaebuse. Ringkonnakohtu m��äruse peale määruskaebuse kohta võib edasi kaevata.
(4) Nõuete kaitsmise koosolekul loetakse kaitsmiseta tunnustatuks nõue, mis on kohtu või vahekohtu jõustunud otsusega rahuldatud, ja pandiõigus, mida on kohtu või vahekohtu jõustunud otsusega tunnustatud või mis on kantud kinnistusraamatusse, kommertspandiregistrisse või Eesti väärtpaberite keskregistrisse.
(1) Pankrotiotsuse alusel muutub võlgniku vara pankrotivaraks, mida kasutatakse sihtvarana võlausaldajate nõuete rahuldamiseks ja pankrotimenetluse läbiviimiseks.
(3) Võlgniku lähikondse puhul eeldatakse, et ta teadis, et võlgnik kahjustas tehinguga teadlikult v��lausaldajate huve.
(1) Viivitamata pärast pankrotiotsuse tegemist peab haldur võlgniku vara valduse üle võtma ja asuma pankrotivara valitsema. Haldur on kohustatud nõudma pankrotivarasse tagasi võlgniku vara, mis on kolmanda isiku valduses, kui seadusest ei tulene teisiti.
(2) Kui võlgnik on pankrotiotsuse peale edasi kaevanud, ei tohi võlgniku nõusolekuta enne apellatsioonkaebuse läbivaatamist vara müüa.
(3) Kompromiss on tehtud, kui selle poolt hääletab vähemalt pool kohalviibivatest võlausaldajatest, kelle nõuded moodustavad vähemalt 2/3 kõigi nõuete summast. Hääleõiguse annavad kaitstud nõuded. Kui võlausaldaja nõudele on esitatud vastuväide ning nõude tunnustamise üle peetav kohtumenetlus ei ole kompromissotsuse tegemise hetkeks lõppenud, osaleb võlausaldaja kompromissettepaneku hääletamisel vastavalt käesoleva seaduse § 82 l��igetes 4 ja 5 nimetatud kohtumäärusega nõude suhtes kinnitatud häälte arvule.
(1) Kohus tühistab kompromissi halduri või selle võlausaldaja nõudel, kelle suhtes kompromiss kehtib, kui:
§-d 194--200. [Käesolevast tekstist välja jäetud]

matches:
Kohus
kohus
kohus
§ 87
§ 213
kohus
kohus
§ 32
kohus
kohus
kohus
§ 56
§ 7
§ 9
kohus
§ 29
§ 31
§ 91
§ 130
§ 158
§ 163
§ 183
§ 190
§ 192
Kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 56
Kohus
kohus
kohus
kohus
§ 82
Kohus


text:
Majandamiskulude nõue võib aeguda, katkeda või uuesti alata - Ehitusruudus
Margus Saulep, Korteriühistute Liidu jurist
Korteriühistute üks põhilisi murekohti on võlgnikud, kes majandamiskulude eest maksta ei suvatse.
Tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 142 lõikes on aegumine defineeritud nii: “Õigus nõuda teiselt isikult teo tegemist või sellest hoidumist (nõue) aegub seaduses sätestatud tähtaja (aegumistähtaeg) jooksul. Pärast nõude aegumist võib kohustatud isik keelduda oma kohustuse täitmisest.”
Tuues aegumise mõiste korteriühistu majandamiskulude nõuete konteksti, on esmatähtis teada, millise aja möödudes ühistu nõue liikme vastu aegub.
Majandamiskulud korteriühistuseaduse (KÜS) § 151 mõttes kujutavad endast korduvaid/perioodilisi kohustusi. Riigikohus on kohtuasjas nr 3-2-1-174-11 selgitanud, et kuivõrd KÜ majandamiskulude eest tasumise kohustus on perioodiline kohustus, tuleb nõuete aegumise osas rakendada TsÜS § 154, mis reguleerib korduvate kohustuste täitmisele suunatud nõude aegumist. Riigikohtu poolt viidatud õigusnormi kohaselt on nõude aegumistähtaeg kolm aastat ning aegumine algab selle kalendriaasta lõppemisest, mil kohustusele vastav nõue muutub sissenõutavaks. Näiteks juhul, kui KÜ liige jättis 2014. jaanuari majandamiskulude eest tasumata, algas antud kohustuse osas 3-aastane aegumisperiood 2015. algusest.
Aegumise peamiseks tagajärjeks on see, et võlgnikul lõppeb kohustus KÜ majandamiskulude nõuet täita. Näiteks lõppeb 2014. a. tasumata arve osas tasumiskohustus 2018. a. algusest.
Kuidas aegumist vältida?
Nõude aegumisoht on n-ö äralõigatud, kui KÜ esitab enne nõude aegumist võlanõude kohtusse. Aegumine peatub nii hagiavalduse esitamisel maakohtusse kui ka maksekäsu kiirmenetluse avalduse esitamisel.
Mitmel korral on küsitud, kas nõude aegumine peatub ka siis, kui nõue loovutatakse inkassoettevõttele. Seadus ei sisalda sellist alust, et nõuete loovutamisel selle aegumine peatub või algab otsast peale. Seega nõude n-ö üleandmisel inkassole nõude aegumine ei peatu.
Korteriühistul on õigus valida, millist perioodi puudutav võlanõue kohtusse esitada. Siinkohal on oluline aga meeles pidada, et kohtunõude esitamisel peatub nõude aegumine ainult selles ulatuses, mille kohta on esitatud kohtunõue. Kohtumenetluse kestel saab esitatud nõuet muuta (mh suurendada). Kohus aga omaalgatuslikke samme ei astu, st korteriühistu taotluseta nõuet ise ei suurenda. Seega peab korteriühistu hoolikalt jälgima ja arvestama, et osa võlast kohtumenetluse käigus ei aeguks. Selle vältimiseks saab kohtusse esitatud nõuet suurendada või esitada uus kohtunõue seotuna perioodiga, mis jäi esialgsest nõudest välja.
Mis saab siis, kui KÜ esitab kohtusse aegunud nõude? Sellisel juhul tuleb arvestada sellega, et võlgnikul on õigus taotleda kohtult aegumise kohaldamist. Kui võlgnik aegunud nõude puhul vastava taotluse kohtule esitab, jääb aegunud võlasumma välja mõistmata. Vastavalt seadusele võtab kohus nõude aegumist arvesse aga ainult siis, kui võlgnik on seda taotlenud. Seega on võimalik, et kui võlgnik aegumist ei taotle, mõistab kohus võlgnevuse KÜ kasuks välja. Eelnevale ei tasu siiski lootma jääda. Elu on näidanud, et nõude aegumine tuleb kohtunõude adressaadile ikka esimesena meelde, mitte aga täitmata kohustused KÜ ees.
Aegumine võib katkeda ja uuesti alata
Vastavalt seadusele aegumine katkeb ja algab uuesti kohustatud isiku poolt nõude tunnustamisega. Näiteks katkeb võlanõude aegumine, kui võlgnik tunnistab enda nõuet ja annab ühistule võlatunnistuse. Võlatunnistus on leping, millega lubatakse kohustuse täitmist selliselt, et lubadusega luuakse iseseisev kohustus või millega tunnistatakse kohustuse olemasolu. Võlaõigusseaduse § 30 lg 2 järgi peab võlatunnistus olema kirjalikus vormis.
Nõude tunnustamisel aegumine katkeb ja 3-aastane aegumistähtaeg algab tunnustatud nõude osas uuesti tunnustamisele järgnevast päevast alates.
Aegumine võib kohtuväliste kompromissläbirääkimiste korral peatuda. Seaduse kohaselt nõude aegumine peatub õigustatud ja kohustatud isiku vahel peetavate läbirääkimiste toimumise ajaks, kui läbirääkimisi peetakse nõude või asjaolu üle, millest nõue võib tuleneda (TsÜS § 167 lg 1).
Riigikohus on oma lahendis nr 3-2-1-10-11 leidnud, et TsÜS § 167 lg 1 kohaldamiseks tuleb tuvastada, kas ja millal pidasid pooled läbirääkimisi. Riigikohtu järgi saab läbirääkimisteks pidada poolte arvamuste vahetamist nõude või selle aluseks olevate asjaolude üle, kui pooled on nõus üksteisega suhtlema ning peavad kokkuleppelise lahenduse saavutamist võimalikuks. Kohtu arvates ei saa läbirääkimisteks pidada aga olukorda, kus üks pooltest võtab teisega ühendust, kuid teine pool ei vasta ega ilmuta soovi läbirääkimisteks.
Seega ei saa läbirääkimisteks pidada üksnes ühe poole läbirääkimistahet – läbirääkimissoov peab olema vastastikune. Kui võlgnik KÜ pretensioonile ei reageeri või läbirääkimisest keeldub, siis läbirääkimisi toimunud ei ole. Viimasel juhul ei ole ka nõude aegumine peatunud.
Olukorras, kus pooled siiski peavad läbirääkimisi, lõppeb aegumise peatumine, kui üks pooltest avaldab tahet läbirääkimised lõpetada või kui üks pool teisele mõistliku aja möödumisel ei vasta.
Lõpetuseks märgib Saulep, et aegumise puhul tuleb silmas pidada ka seda, et koos põhinõudega aegub viivisenõue. Viivisenõue on põhinõudega olemuslikult seotud – kui põhinõue on aegunud, on aegunud ka viivisenõue.
Artikkel ilmus ajakirjas Elamu ja EPLi erilehes Korteriühistute leht.

matches:
§ 142
§ 151
Riigikohus
§ 154
Kohus
kohus
kohus
§ 30
§ 167
Riigikohus
§ 167