§ 3 Pensionitaotleja elukoht
2 PENSIONI MÄÄRAMINE
1 Pensioni määramise põhinõuded
§ 4 Pensioniavalduse esitamine
§ 5 Passi või isikutunnistuse esitamine
§ 6 Esitatavate dokumentide vorm
§ 7 Pensioniavalduse registreerimine
§ 8 Pensionitoimiku vormistamine
§ 9 Pensionitoimikus säilitatavad dokumendid
§ 10 Pensioniavalduse läbivaatamise tähtaeg
§ 11 Pensioni määramise või mittemääramise otsus
§ 12 Üleminek ühelt pensioniliigilt teisele
2 Vanaduspensioni määramine
§ 13 Vanaduspensioni taotlemise täiendavad dokumendid
§ 14 Vanaduspensioni määramise tähtaeg
§ 15 Õigus ennetähtaegsele vanaduspensionile
§ 16 Soodustingimustel vanaduspensioni taotlemise täiendavad dokumendid
§ 17 Soodustingimustel vanaduspensioni määramine
§ 18 Soodustingimustel vanaduspensionile õigust andev vanus
3 Töövõimetuspensioni määramine
§ 19 Töövõimetuspensioni taotlemise täiendavad dokumendid
§ 20 Töövõimetuspensioni määramine töövõimetuks taastunnistamisel
§ 21 Töövõimetuspensioni määramine mitme püsiva töövõimetuse põhjuse alusel
§ 22 Töövõimetuspensioni määramise tähtaeg
4 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni määramine
§ 23 Toitjakaotuspensioni taotlemise täiendavad dokumendid
§ 24 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni määramine pärast lapsendamist
§ 25 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni määramise tähtaeg
§ 26 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni määramine pensionile õigust omavate perekonnaliikmete arvu suurenemisel
§ 27 Toitjakaotuspensionist või toitja kaotuse korral rahvapensionist osa eraldamine
5 Rahvapensioni määramine
§ 28 Rahvapensioni taotlemise täiendavad dokumendid
§ 29 Rahvapensioni määramine töövõimetuks taastunnistamisel
§ 30 Rahvapensioni määramise tähtaeg
§ 31 Pensionilisa juurde arvutamine
3 TÖÖVÕIMETUSPENSIONILT VANADUSPENSIONILE VÕI TÖÖVÕIMETUSE KORRAL RAHVAPENSIONILT RAHVAPENSIONILE ÜLEVIIMINE
§ 32 Töövõimetuspensionilt vanaduspensionile üleviimine
§ 33 Vanaduspensioni ümberarvutamine tagasiulatuvalt
§ 34 Püsiva töövõimetuse alusel rahvapensionilt vanuse alusel rahvapensionile üleviimine
4 PENSIONI MAKSMINE
§ 35 Pensionäri isikuarve
§ 36 Pensioni väljamaksmine
§ 37 Pensioni maksmine volikirja alusel
§ 38 Kohustus teatada pensioni maksmist mõjutavatest asjaoludest
§ 39 Pensioni maksmine alalise elukoha muutumisel
§ 40 Pensionitoimiku väljastamine alalise elukoha muutumisel
§ 41 Pensioni maksmise peatamine töötamise korral
§ 42 Töövõimetuspensioni või püsiva töövõimetuse alusel rahvapensioni maksmine
§ 43 Toitjakaotuspensioni ja toitja kaotuse korral rahvapensioni maksmine alla 18-aastasele lapsele või alla 24-aastasele gümnaasiumi või kutseõppeasutuse statsionaarses õppevormis või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis õppivale õpilasele või ülikooli või rakenduskõrgkooli statsionaarses õppevormis või täiskoormusega õppivale üliõpilasele
§ 44 Mitmele perekonnaliikmele määratud toitjakaotuspensioni ja toitja kaotuse korral rahvapensioni ümberarvutamine ja maksmine
§ 45 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni säilitamine lesele või lahutatud abikaasale
§ 46 Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni maksmise lõpetamine isiku taasilmumisel
§ 47 Pensioni maksmine vabadusekaotuse kandmise korral
§ 48 Pensioni maksmine vahi alla võtmise korral
§ 49 Pensioni maksmine meditsiinilise iseloomuga mõjutusvahendi kohaldamise korral
§ 50 Pensioni maksmine ülalpeetavatele pensionäri vabadusekaotuse, vahi all oleku või meditsiinilise iseloomuga mõjutusvahendi kohaldamise korral
§ 51 Pensioni maksmine pensionäri surma korral
§ 52 Pensioni maksmise lõpetamine
§ 53 Pensioni määramine tagasiulatuvalt
§ 531 Avaliku teenistuse seaduse § 182 lg 3 alusel pensioni ümberarvutamine
§ 54 Pensionide ümberarvutamisel arvessevõetav pensioniõiguslik staaž
§ 55 Üleviimine teisele pensioniliigile või pensioni alaliigile
§ 56 Pensionilisade säilitamine
§ 57 Rahvapensionile pensionilisa juurde arvutamine
§ 571 Erisused pensionilisa maksmisel
§ 58 Vanaduspensioni säilitamine
§ 59 Töövõimetuspensioni või töövõimetuse korral rahvapensioni maksmine
§ 60 Toitjakaotuspensioni ja toitja kaotuse korral rahvapensioni ümberarvutamine
§ 61 Ühele vanematest, lesele või eestkostjale pensioni maksmise jätkamine
§ 62 Orvule määratud toitjakaotuspension
§ 621 Statsionaarses õppevormis õppimine
§ 622 Enne 2009. aasta 1. veebruari määratud pensioni väljamaksmine
§ 623 Väikelapse eest hoolitsemise aja või lapse kasvatamise aja arvestamine teise õigustatud isiku pensioniõigusliku staaži hulka
§ 624 Kutseõppes täis- ja osakoormusega õppevormis õppimine
RT I, 31.03.2015, 10
27.03.2002 RTL 2002, 47, 652 01.01.2002
06.08.2002 RTL 2002, 96, 1491 vastavalt §-le 2
16.12.2003 RTL 2003, 131, 2113 27.12.2003
20.07.2005 RTL 2005, 85, 1270 07.08.2005
01.06.2007 RTL 2007, 47, 841 01.01.2008
08.01.2009 RTL 2009, 5, 65 18.01.2009, osaliselt 1.02.2009
24.03.2009 RTL 2009, 30, 394 30.03.2009, rakendatakse alates 1.02.2009
12.11.2012 RT I, 15.11.2012, 2 01.01.2013, osaliselt 1.01.2015
27.12.2012 RT I, 29.12.2012, 59 01.01.2013, osaliselt 1.05.2013
20.09.2013 RT I, 26.09.2013, 1 29.09.2013, rakendatakse alates 1.09.2013
[RTL 2002, 96, 1491 - jõust. 01.07.2002]
Pensionitaotleja elukohaks on rahvastikuregistrisse kantud elukoht.
2. peatükk PENSIONI MÄÄRAMINE
1. jagu Pensioni määramise põhinõuded
(1) Isik või tema seaduslik esindaja esitab pensioniavalduse taotleja Sotsiaalkindlustusametile.
(2) Piiratud teovõimega isiku pensioniavalduse esitab tema eestkostja oma Sotsiaalkindlustusametile.
(3) Alaealise pensioniavalduse esitab tema vanem, eestkostja või hooldaja, kellega on «Sotsiaalhoolekande seaduse» alusel sõlmitud kirjalik perekonnas hooldamise leping, oma Sotsiaalkindlustusametile, välja arvatud lõikes 5 toodud juhul. Hooldaja, kellega on sõlmitud kirjalik perekonnas hooldamise leping, esitab pensioniavalduse alaealise eestkosteasutuse kirjalikul nõusolekul ja eestkosteasutuse poolt sätestatud tingimustel.
(5) Püsivalt töövõimetuks tunnistatud alla 18-aastasel isikul on õigus esitada töövõimetuspensioni taotlus oma Sotsiaalkindlustusametile.
(6) Õiguslikud suhted pensionitaotleja ja Sotsiaalkindlustusameti vahel tekivad päevast, mil pensioniavaldus on esitatud või saadetud posti teel pensionitaotleja Sotsiaalkindlustusametile.
Pensioni taotlemiseks esitatakse originaaldokumendid või notariaalselt või ametlikult kinnitatud ärakirjad. Sotsiaalkindlustusametisse jääva dokumendi koopia kinnitab Sotsiaalkindlustusamet, tagastades originaaldokumendid.
(1) Pensioniavaldus vaadatakse läbi 15 tööpäeva jooksul pärast avalduse ning pensioni taotlemiseks vajalike dokumentide saabumist või sama tähtaja jooksul pärast täiendavate dokumentide saabumist.
(2) Kui Sotsiaalkindlustusameti poolt määratud tähtaja jooksul ei ole esitatud täiendavaid dokumente või kõrvaldatud muid puudusi, vaadatakse pensioniavaldus esitatud dokumentide alusel läbi 15 tööpäeva jooksul ning tehakse pensioni määramise või mittemääramise otsus.
(2) Pensioni mittemääramisel edastab Sotsiaalkindlustusamet pensionitaotlejale otsuse ja esitatud originaaldokumendid viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.
(3) Üleminekul töövõimetuspensionilt vanaduspensionile või ennetähtaegsele vanaduspensionile seaduse § 19 alusel võetakse vanaduspensioni või ennetähtaegse vanaduspensioni arvutamisel aluseks töövõimetuspensioni või ennetähtaegse vanaduspensioni määramisel ja maksmisel arvesse võetud pensionistaaž.
2. jagu Vanaduspensioni määramine
(3) Naisel, kes on sündinud 1953. aastal või hiljem ning kellel on seaduse § 7 lõike 1 punktis 2 sätestatud nõutav pensionistaaž, on õigus ennetähtaegsele vanaduspensionile 60-aastaseks saamisel.
1) lapse (laste) sünnitunnistuse(d), kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
2) vanema abikaasa lisab dokumendi, mis tõendab tema abielu lapse vanemaga, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
3) eestkostja või hooldaja lisab vastavalt kohtumääruse eestkostja määramise kohta või hoolduse seadmise otsuse;
4) [kehtetu - RT I, 29.12.2012, 59 - jõust. 01.01.2013]
6) teise vanema või vanemate, vanema abikaasa, eestkostja või hooldaja kirjaliku nõusoleku soodustingimustel vanaduspensioni määramiseks pensionitaotleja kasuks välja arvatud lõikes 2 sätestatud juhul;
1) [kehtetu RT I, 29.12.2012, 59 - jõust. 01.01.2013]
[RTL 2009, 5, 65 - jõust. 18.01.2009]
(2) [Kehtetu RT I, 29.12.2012, 59 - jõust. 01.01.2013]
(3) Seaduse § 10 lõike 1 punktide 1, 2 ja 3 alusel määratakse soodustingimustel vanaduspension eluaegselt ja sama(de) lapse (laste) kasvatamise eest teisele vanemale või vanema abikaasale või eestkostjale või hooldajale pensioni ei määrata.
kasvatanud lapsinvaliidi, invaliidi lapseeast, alla 18-aastast puudega last või
5 või enamat last
on õigus pensionile vanuses
kasvatanud 4 last vähemalt 8 aastat
kasvatanud 3 last vähemalt 8 aastat
3. jagu Töövõimetuspensioni määramine
(1) Töövõimetuspensioni saanud isiku töövõimetuks taastunnistamisel enne ühe aasta möödumist, arvates töövõimetuspensioni maksmise lõpetamisest, uut pensioniavaldust ei nõuta. Töövõimetuspension määratakse töövõimetuks taastunnistamise päevast või püsiva töövõimetuse tekkimise ajast, kui isik tunnistatakse korduvekspertiisis tagasiulatuvalt püsivalt töövõimetuks, pensioni maksmisel varem arvesse võetud pensioniõigusliku staaži dokumentide ning pensionikindlustuse registrisse kantud kindlustusosakute summa alusel.
(4) Seaduse § 15 lõikes 2 sätestatud töövõimetuspensionilt seaduse § 15 lõikes 1 sätestatud töövõimetuspensionile üleviimisel kohaldatakse pensionistaaži nõuet, mis vastas isiku vanusele püsiva töövõimetuse töövõime kaotusega 40–100 protsenti esmakordsel tuvastamisel.
(1) Töövõimetuspension määratakse seaduse § 32 lõikes 2 või 3 sätestatud tähtajast alates.
(2) Isikule, kellele makstakse rahvapensioni seaduse § 22 lõike 1 punkti 2 alusel ja kes on tunnistatud tagasiulatuvalt lapsinvaliidiks ning kellel kooskõlas seaduse § 15 lõikega 21 pensionistaaži nõue puudub, määratakse töövõimetuspension avalduse esitamisest, kuid mitte varem kui otsuse tegemise päevast.
4. jagu Toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni määramine
1) toitja surmatunnistus või politseiprefektuuri tõend selle kohta, et toitja on teadmata kadunud ja politsei on algatanud teadmata kadunud isiku asukoha tuvastamise menetluse ning politsei ei ole suutnud tema asukohta kindlaks teha 12 kuu jooksul, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
2) toitja vanust tõendav dokument, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
1) lapse sünnitunnistus, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
2) perekonnaseisu tõendav dokument, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
3) õppeasutuse tõend 18- kuni 24-aastase perekonnaliikme gümnaasiumi või kutseõppeasutuse statsionaarses õppevormis või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis õppimise kohta või ülikooli või rakenduskõrgkooli statsionaarses õppevormis või täiskoormusega õppimise kohta, kui selle kohta ei ole kantud andmed Eesti hariduse infosüsteemi;
[RT I, 26.09.2013, 1 - jõust. 29.09.2013, rakendatakse alates 1.09.2013]
4) kohtumäärus eestkostja määramise kohta;
8) arsti teatis 18- kuni 24-aastase perekonnaliikme gümnaasiumi või kutseõppeasutuse mittestatsionaarses õppevormis õppimise vajaduse kohta;
(3) Seaduse § 20 lõike 3 punktis 1 nimetatud lapsele toitjakaotuspensioni taotlemisel esitatakse dokument elatise mittesaamise kohta. Elatise mittesaamist tõendatakse kohtutäituri, kohaliku omavalitsuse sotsiaaltalituse, maksuameti kohaliku asutuse või vanema tööandja tõendiga või vanema omakäelise kinnitusega elatise mittesaamise kohta.
(4) Lapse, venna, õe või lapselapse kasvatamist perekonnas ning seaduse § 20 lõike 3 punktis 2 nimetatud lapse kasvatamist ja ülalpidamist vähemalt kaheksa aastat tõendatakse kohaliku omavalitsuse sotsiaaltalituse, lasteasutuse või õppeasutuse teatisega või muu dokumendiga.
[RTL 2003, 131, 2113 - jõust. 27.12.2003]
(1) Pensioniosa eraldamist taotlev perekonnaliige esitab avalduse Sotsiaalkindlustusametile, kes vormistab pensioniosa eraldamise otsuse.
2) toitja kaotuse korral rahvapensioni ja seaduse § 23 punktis 3 sätestatud määra alusel arvutatud rahvapensioni vahe.Pensioniavalduse esitamise kuule järgnevast kuust alates eraldatakse uuele perekonnaliikmele tema osa, jagades pensioni suuruse pensionisaajate arvuga.
5. jagu Rahvapensioni määramine
6. jagu Pensionilisad
(2) Isikule, kellel on õigus mitmele seaduse § 24 lõikes 1 loetletud pensionilisale, makstakse üks pensionilisa tema valikul.
(21) Kui isikul on õigus mitmele seaduse §-s 24 loetletud pensionilisale, makstakse talle üheaegselt kõiki pensionilisasid, välja arvatud seaduse § 24 lõikes 3 sätestatud juhul.
(31) Seaduse § 21 lõike 1 punkti 1 alusel arvutatud toitjakaotuspensionile arvutatakse juurde seaduse § 24 lõikes 11 sätestatud pensionilisa, kui pensioni saaja vastab nimetatud pensionilisa saamise tingimustele.
(51) Isiku üleviimisel teist liiki pensionile arvutatakse tema pensionile juurde pensionilisa kooskõlas seaduse §-s 24 sätestatud pensionilisa saamise tingimustega.
(6) Isiku, kelle töövõimetuspensionile oli juurde arvutatud seadus § 60 lõikes 4 või «Okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seaduse» § 14 lõikes 1 või 4 sätestatud pensionilisa, üleminekul ennetähtaegsele vanaduspensionile või soodustingimustel vanaduspensionile säilib õigus saada varemmakstud pensionilisa eluaegselt.
3. peatükk TÖÖVÕIMETUSPENSIONILT VANADUSPENSIONILE VÕI TÖÖVÕIMETUSE KORRAL RAHVAPENSIONILT RAHVAPENSIONILE ÜLEVIIMINE
(2) Vanaduspensionile üleviimisest ja täiendavate dokumentide esitamise võimalusest teatab Sotsiaalkindlustusamet pensionärile kirjalikult 10 tööpäeva jooksul, arvates vanaduspensionile üleviimisest.
(2) Kui pension, millele isik on üle viidud, osutub väiksemaks varem makstud pensionist, jätkatakse pensioni maksmist endises suuruses.
4. peatükk PENSIONI MAKSMINE
(1) Pensioni makstakse iga kuu jooksva kuu eest vastavalt pensionäri soovile:
(11) Seaduse § 36 lõikes 5 nimetatud juhtudel makstakse riiklikku pensioni maksja kulul kojukandena isiku põhjendatud taotluse ja Sotsiaalkindlustusameti otsuse alusel.
(12) Sotsiaalkindlustusamet teeb seaduse § 36 lõikes 6 nimetatud otsuse tähtajaga kuni üks aasta või vajadusel pikema kehtivusajaga 10 tööpäeva jooksul vastava taotluse esitamisest arvates.
(3) Sotsiaalkindlustusameti direktor või tema asetäitja või struktuuriüksuse juht võib lubada jooksva kuu pensioni välja maksta enne kindlaksmääratud väljamaksukuupäeva järgmistel juhtudel:
(5) Kui postiasutuse kaudu makstav pension on kuus kuud välja võtmata, peatab Sotsiaalkindlustusamet pensioni maksmise. Pensionäri kirjaliku avalduse ja määruse § 5 lõikes 1 nimetatud dokumendi esitamisel otsustab Sotsiaalkindlustusamet pensioni maksmise tagasiulatuvalt.
(1) [Kehtetu - RTL 2009, 5, 65 - jõust. 18.01.2009]
(2) [Kehtetu - RTL 2009, 5, 65 - jõust. 18.01.2009]
(1) Pensionär on kohustatud kümne päeva jooksul, arvates asjaolude tekkimisest, pensioni maksvale Sotsiaalkindlustusametile kirjalikult teatama kõikidest asjaoludest, mis toovad kaasa pensioni maksmise lõpetamise, peatamise või pensioni suuruse muutumise.
(2) Seaduse § 46 lõigetes 1–3 nimetatud juhtudel on pädev asutus kohustatud 10 tööpäeva jooksul kirjalikult teatama pensioni maksvale Sotsiaalkindlustusametile asjaoludest, mis toovad kaasa pensioni maksmise peatamise või pensioni suuruse muutumise.
(3) Lõigetes 1 või 2 nimetatud pensioni saamise korral on pensionär kohustatud kümne päeva jooksul, arvates töötamise alustamisest või lõpetamisest, teatama sellest kirjalikult pensioni maksvale Sotsiaalkindlustusametile. Avaldusele lisatakse tööraamat või dokument, mis tõendab töötamise alustamist või lõpetamist.
§ 43. Toitjakaotuspensioni ja toitja kaotuse korral rahvapensioni maksmine alla 18-aastasele lapsele või alla 24-aastasele gümnaasiumi või kutseõppeasutuse statsionaarses õppevormis või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis õppivale õpilasele või ülikooli või rakenduskõrgkooli statsionaarses õppevormis või täiskoormusega õppivale üliõpilasele
(2) 18-aastaseks saanud õppijale makstakse toitjakaotuspensioni või toitja kaotuse korral rahvapensioni või selle osa gümnaasiumi või kutseõppeasutuse statsionaarses õppevormis või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis või ülikooli või rakenduskõrgkooli statsionaarses õppevormis või täiskoormusega õppimise korral kuni antud õppeasutuse lõpetamise kuu lõpuni, kuid mitte kauem kui 24. sünnipäeva eelse päeva kuu lõpuni.
(1) Kui kohus mõistab pensionäri süüdi ja karistab teda vabadusekaotusega, peatab Sotsiaalkindlustusamet pensioni maksmise vabadusekaotuse kandmise päevast, välja arvatud lõikes 2 toodud juhul.
(1) Kui pensionäri suhtes on tõkendina kasutatud vahi alla võtmist, peatab Sotsiaalkindlustusamet pensioni maksmise vahi alla võtmise päevast, välja arvatud lõikes 2 toodud juhul.
(1) Kui kohus määrab pensionäri suhtes meditsiinilise iseloomuga mõjutusvahendi kohaldamise, makstakse Sotsiaalkindlustusameti otsuse alusel pensionärile pensioni pooles rahvapensioni määras, kuid mitte rohkem kui isikule määratud, ümberarvutatud ja indekseeritud pensioni suuruses meditsiinilise iseloomuga mõjutusvahendi kohaldamise alguse kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
(11) Kui seaduse § 46 lõigete 3 ja 3 alusel makstav pension ületab isikule määratud, ümberarvutatud ja indekseeritud pensioni suuruse, makstakse pensionärile määratud, ümberarvutatud ja indekseeritud suuruse ning ülalpeetavale makstava pensioni suuruse vahe.
(2) Saamata jäänud pension makstakse välja ka juhul, kui Sotsiaalkindlustusametile olid enne isiku surma päeva esitatud pensioni määramiseks kõik vajalikud dokumendid, kuid pensioni määramine ja maksmine olid vormistamata.
3) pensionäri surmatunnistus, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse;
5) kohtumäärus eestkostja määramise kohta.
(3) Pensionärile, kellel seaduse jõustumisel, muutmisel või täiendamisel tekib õigus pensionile või pensionilisale, määratakse pension või arvutatakse pension ümber seaduse jõustumise või vastava muudatuse või täienduse jõustumise päevast, kui avaldus ja pensioni määramiseks või ümberarvutamiseks vajalikud dokumendid on esitatud kuue kuu jooksul arvates seaduse, vastava muudatuse või täienduse jõustumisest. Avalduse hilisemal esitamisel määratakse pension kooskõlas seaduse § 32 lõikega 2 või arvutatakse pension ümber kooskõlas seaduse § 25 lõikega 1.
[RTL 2007, 47, 841 - jõust. 01.01.2008]
[RTL 2002, 47, 652 - jõust. 01.01.2002]
§ 571. Erisused pensionilisa maksmisel
(1) Kui seaduse § 24 lõike 11 punktis 11 sätestatud pensionilisa makstakse vastavalt seaduse § 618 lõikele 1 ning teine õigustatud isik ei nõustu pensionilisa maksmisega isikule, kelle pensioniõigusliku staaži hulka on arvatud seaduse § 28 lõike 2 punktis 12 sätestatud staaž, esitab nimetatud isik Sotsiaalkindlustusametile vastava avalduse.
(2) Sotsiaalkindlustusamet lõpetab pensionilisa maksmise seaduse § 618 lõikes 1 nimetatud isikule avalduse esitamisele järgneva kuu esimesest kuupäevast ning teavitab sellest seaduse § 618 lõikes 1 nimetatud isikut.
(3) Pärast seaduse § 24 lõikes 7 sätestatud kokkuleppe sõlmimist jätkatakse pensionilisa maksmist ühele seaduse § 24 lõike 11 punktis 11 nimetatud isikule.
[RT I, 15.11.2012, 2 - jõust. 01.01.2015]
(11) Toitja 3- kuni 14-aastast last, venda, õde või lapselast oma perekonnas kasvatava ühe vanematest, lese, või eestkostja tööle asumisel peatatakse talle käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel eraldatud pensioniosa maksmine töötamisele asumise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast. Pensioniosa maksmist jätkatakse töötamise lõpetamisele järgnevast päevast.
(21) Pensioniosa saaja on kohustatud töötamise alustamisest või lõpetamisest teatama kooskõlas käesoleva määruse § 41 lõigetega 3 ja 4.
Pensionärile, kellele määrati pension enne 2009. aasta 1. veebruari, makstakse alates 2009. aasta 1. veebruarist pension välja käesoleva määruse §-s 36 sätestatud korras.
[RTL 2009, 30, 394 - jõust. 30.03.2009 – rakendatakse alates 1.02.2009]
§ 623. Väikelapse eest hoolitsemise aja või lapse kasvatamise aja arvestamine teise õigustatud isiku pensioniõigusliku staaži hulka
§ 624. Kutseõppes täis- ja osakoormusega õppevormis õppimine
Enne 2013/14 õppeaastat kutseõppesse õppima asunud isikute suhtes kohaldatakse täis- ja osakoormusega õppevormi ning õppekoormust.


Taimekaitseseaduse, mahepõllumajanduse seaduse, riigilõivuseaduse ning taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse muutmise seadus
Riigikogu 15.06.2020 seadus; jõustumiskuupäev 01.07.2020
redaktsioon 01.07.2020 [RT I, 30.06.2020, 7]
26.06.2020 otsus nr 600
Vastu võetud 15.06.2020
§ 1. Taimekaitseseaduse muutmine
1) seaduses asendatakse sõna "ühenduseväline" sõnaga "liiduväline" vastavas käändes;
"(1) Käesolev seadus reguleerib:
(4) Valdkonna eest vastutav minister võib oma pädevuse piires kehtestada taimetervisenõuete kohaldamiseks ning taimekaitsevahendite ja -seadmete ning nende kasutamise kohta esitatavate nõuete kohaldamiseks õigusakti küsimuses, mille otsustamise õigus on Euroopa Liidu õigusakti kohaselt liikmesriigil.";
"(1) Põllumajandusamet teavitab kirjalikult Euroopa Komisjoni, teiste liikmesriikide pädevaid asutusi ja Maaeluministeeriumi ohtliku taimekahjustaja avastamisest, taimetervisemeetmete kohaldamisest ja taimetervisenõuete rikkumisest, taimekaitsevahendi loast ning taimekaitseseadme tehnilise kontrolli tegijast ja toimingust, kui nendest teavitamine on ette nähtud Euroopa Liidu õigusaktis.
(2) Taimetervisemeetmete hulka kuuluvad Euroopa Liidu õigusaktides, käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides kehtestatud ohtlike taimekahjustajate tõrje abinõud.";
4) paragrahvi 21 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti, on Põllumajandusamet pädev asutus:
(2) Põllumajandusamet täidab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artiklis 26, artikli 32 lõikes 4 ja artikli 35 lõikes 1 sätestatud ülesanded.";
5) seaduse 2. peatüki 1. jagu muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"1. jagu
Ohtlik taimekahjustaja käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artiklites 4, 6 ja 29 nimetatud taimekahjustaja.";
6) paragrahvi 5 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Taimetervis käesoleva seaduse tähenduses on taime, taimse saaduse, maatüki, istanduse ja muu objekti seisund.";
7) paragrahvi 5 lõike 5 esimeses lauses asendatakse sõna "ja" sõnaga "või";
8) paragrahvi 6 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Taim, taimne saadus ja muu objekt peavad olema vabad ohtlikust taimekahjustajast ning vastama taimetervise erinõuetele.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud nõuete täitmise tagab isik, kelle valduses on taim, taimne saadus või muu objekt, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.";
9) paragrahvi 9 lõikes 4 asendatakse sõnad "tõrjeabinõud kehtestab" sõnadega "täpsemad tõrjeabinõud võib kehtestada";
10) paragrahvi 9 lõike 5 teist lauset täiendatakse pärast sõna "kehtestatud" sõnadega "või mille puhul ei ole kehtestatud tõrjeabinõu kohaldamine osutunud tõhusaks";
11) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
"(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 52 lõikes 2 sätestatud juhul võib valdkonna eest vastutav minister ajutiselt keelata taime, taimse saaduse ja muu objekti teisest liikmesriigist või liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise ning Eestis turustamise.";
12) paragrahv 10 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahv 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 12. Ohtliku taimekahjustaja ning erinõuetega hõlmatud taime, taimse saaduse ja muu objekti kasutamine
(7) Põllumajandusamet tunnistab käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud otsuse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artiklis 63 sätestatud asjakohasel juhul.";
14) paragrahvi 14 tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 2 ja 3 järgmises sõnastuses:
"(2) Lisaks asendustäitmise ja sunniraha seaduse § 12 lõigetes 1 ja 2 sätestatud juhtudele võib Põllumajandusamet korraldada isiku eest ohtliku taimekahjustaja tõrje abinõude rakendamise ettekirjutuseta ka siis, kui on ilmne, et isik ei ole ise võimeline tõrjeabinõusid rakendama.
(3) Asendustäitmise kulude sissenõudmisest võib loobuda.";
15) paragrahvi 15 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"Ettekirjutuse alusel ohtliku taimekahjustaja tõrje abinõude rakendamise kulud hüvitatakse riigieelarvest kuni 100 protsendi ulatuses.";
16) seaduse 2. peatüki 4. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"4. jagu
Taime, taimse saaduse ja muu objekti toimetamine Eestist liiduvälisesse riiki ning nende vedamine Eestis";
17) paragrahv 16 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 16. Taime, taimse saaduse ja muu objekti toimetamine Eestist liiduvälisesse riiki
(5) Ekspordieelne sertifikaat käesoleva seaduse tähenduses on ekspordieelne sertifikaat Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 102 lõike 2 tähenduses.";
18) paragrahvi 17 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi, reekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja ekspordieelse sertifikaadi taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras.
(3) Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi, reekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja ekspordieelse sertifikaadi väljaandmisega seotud analüüside kulud kannab ettevõtja.";
19) paragrahvid 18 ja 19 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
"§ 18. Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja reekspordi fütosanitaarsertifikaadi kehtivus
Väljaandja kinnitamata muudatuste või parandustega ekspordi fütosanitaarsertifikaat ja reekspordi fütosanitaarsertifikaat on kehtetud.";
20) paragrahvid 20 ja 21 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahvi 22 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"Taimepass käesoleva seaduse tähenduses on taimepass Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 78 tähenduses.";
22) paragrahv 23 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 23. Taimepassi väljaandmine
(5) Ettevõtja, kellele Põllumajandusamet on välja andnud taimepassi, võib taimepassi kasutada üksnes temale kuuluva taime, taimse saaduse või muu objekti nõuetekohasuse tõendamiseks.";
23) paragrahv 24 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahv 25 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 25. Taimepassi väljaandmise nõuded
Taimepassi väljaandmise tegevusloa saanud ettevõtja annab taimepassi välja käesolevas seaduses ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 83 lõigetes 1, 2, 4 ja 5, artiklites 87 ja 88, artikli 89 lõikes 1, artiklis 90 ning artikli 93 lõigetes 1, 2, 3 ja 5 sätestatud nõuete kohaselt.";
25) paragrahvid 26–29 tunnistatakse kehtetuks;
26) seaduse 2. peatüki 5. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"5. jagu
Taimetervise register ning teatamis- ja loakohustus";
27) paragrahvi 31 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Majandustegevusteate esitavad Põllumajandusametile enne tegevuse alustamist:
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmete taimetervise registrisse kandmise eest tasub ettevõtja riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras. Riigilõivu ei tasuta käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmete muutumise, samuti majandustegevusest loobumise, majandustegevusest ajutise loobumise ja majandustegevusega jätkamise teatega esitatavate andmete taimetervise registrisse kandmise eest.";
28) seadust täiendatakse §-dega 311–319 järgmises sõnastuses:
"§ 311. Taimepassi väljaandmise loakohustus
Vastavusmärgiga märgistamise tegevusloale lisatakse kõrvaltingimusena puidust pakkematerjali, puidu ja muu objekti töötlemisviis.";
29) paragrahvi 32 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"Põllumajandusamet kannab taimetervise registrisse lisaks käesoleva seaduse alusel majandustegevusteates esitatud andmetele ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 66 lõike 2 ja artikli 67, taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse ning geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduse alusel esitatud andmed.";
30) paragrahvi 33 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"1) täitma käesolevas seaduses ja selle alusel antud õigusaktides ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/2031 sätestatud asjakohaseid nõudeid;";
31) paragrahvi 33 lõike 1 punkt 8 ja lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
32) paragrahvi 33 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
"(3) Käesoleva paragrahvi lõiget 1 ei kohaldata taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse §-de 78, 84, 90 ja 95 ega geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduse § 283 alusel taimetervise registrisse kantud ettevõtja, välja arvatud taimepassiga varustatava taimeliigi seemnete pakendaja suhtes.";
33) seaduse 2. peatüki 6. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"6. jagu
Taimetervise kaitse korraldus taime, taimse saaduse ja muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral";
34) paragrahv 37 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 37. Taime, taimse saaduse ja muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamine
(7) Tolliametnik võib vormistada kaubasaadetise vabasse ringlusse, kui Põllumajandusamet on teinud selle kohta lubava märke saatedokumendile või elektroonilisse tolliinfosüsteemi.";
35) paragrahv 38 tunnistatakse kehtetuks;
36) seadust täiendatakse §-dega 381 ja 382 järgmises sõnastuses:
"§ 381. Piiripunkt
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.";
37) paragrahvid 39 ja 40, § 41 lõiked 1–2 ja lõige 8, §-d 411, 43 ja 44 tunnistatakse kehtetuks;
38) paragrahvi 441 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Taimetervise järelevalve tasu (edaspidi järelevalvetasu) on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõikes 1 ja lõike 2 punktis c nimetatud juhtudel teatamis- või loakohustusega ettevõtja tegevuse ja taime, taimse saaduse või muu objekti nõuetekohasuse hindamisega seotud ametliku kontrolli ja muu ametliku toimingu (edaspidi järelevalvetoiming) tegemise eest käesoleva seaduse alusel kehtestatud määras tasutav summa.
3) järelevalvetoimingut tegeva ametniku keskmine ajakulu ühe järelevalvetoimingu tegemise kohta.";
39) paragrahv 442 tunnistatakse kehtetuks;
40) paragrahvi 443 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõikes 1 ja lõike 2 punktis c nimetatud juhtudel maksab kohustatud isik järelevalvetoimingu tegemise eest järelevalvetasu enne kaubasaadetise liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise lubamist Põllumajandusameti esitatud järelevalvetasu sissenõudmise otsuses määratud summas Rahandusministeeriumi riigikassa kontsernikonto koosseisus olevale Põllumajandusameti arvelduskontole. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 79 lõikes 1 nimetatud juhtudel võib kohustatud isik maksta järelevalvetasu tolliasutuse kassasse.
(8) Maksmata järelevalvetasu sissenõudmiseks tehtud ettekirjutuse täitmata jätmise korral ettekirjutuses märgitud tähtaja jooksul on Põllumajandusametil õigus pöörduda kohtutäituri poole, kes nõuab maksmata järelevalvetasu kohustatud isikult sisse täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.";
41) paragrahvi 444 lõikes 5 asendatakse sõnad "Vabariigi Valitsus" sõnadega "valdkonna eest vastutav minister määrusega";
42) seaduse 2. peatüki 7. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"7. jagu
Taimetervise kaitse korraldus puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise korral";
43) seaduse 2. peatüki 7. jao 1. jaotise pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"1. jaotis
Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemine ja märgistamine ning puidust pakkematerjali parandamine";
44) paragrahv 45 tunnistatakse kehtetuks;
45) seadust täiendatakse §-ga 451 järgmises sõnastuses:
"§ 451. Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuded
(2) Nõuded ettevõtte kohta, kus tegeletakse puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja vastavusmärgiga märgistamisega ning puidust pakkematerjali parandamisega, kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.";
46) paragrahv 46 tunnistatakse kehtetuks;
47) paragrahvi 47 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Käesoleva seaduse § 451 lõikes 1 nimetatud ettevõtja teeb enesekontrolli puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuetele vastavuse üle.
(3) Enesekontrollisüsteemi täpsemad nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.";
48) paragrahvid 48 ja 49 tunnistatakse kehtetuks;
49) paragrahvi 65 lõike 1 teises lauses asendatakse tekstiosa "artiklis 51" tekstiosaga "artiklites 51 ja 53";
50) paragrahvi 792 lõikest 3 jäetakse välja sõnad "Päästeametit ja teisi";
51) paragrahvi 794 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
"(11) Põllumajandusamet kogub ja hindab andmeid, mis on seotud taimekaitsevahendite ja toimeainete ühtlustatud riskinäitajatega, edastab asjakohased tulemused Euroopa Komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning avalikustab tulemused oma veebilehel.";
52) paragrahvi 82 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(3) Põllumajandusamet koostab ja avaldab Eestis turule lastud taimekaitsevahendite ning nende kasutamise tingimuste loetelu jooksvalt oma veebilehel.";
53) seadust täiendatakse 41. peatükiga järgmises sõnastuses:
"41. peatükk
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 93 lõikes 1 viidatud iga Euroopa Liidu taimetervisealase referentlabori kohta määratakse riiklik referentlabor valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga, milles kirjeldatakse riikliku referentlaborina tegutsemise õiguse ulatust.";
54) paragrahvi 88 lõige 5 ning § 882 lõiked 2 ja 3 tunnistatakse kehtetuks;
55) paragrahvi 882 lõiked 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
"(4) Põllumajandusamet kogub, süstematiseerib ning säilitab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artiklites 19, 22–24 ja 34 sätestatud uuringute tegemise käigus teavet ohtlike taimekahjustajate ja kahjustajavabas piirkonnas taimekahjustajate esinemise, vallandumise ja leviku kohta (edaspidi taimetervise seire). Põllumajandusamet teavitab taimetervise seire tulemusest Euroopa Komisjoni, teiste liikmesriikide pädevaid asutusi ja Maaeluministeeriumi kirjalikult Euroopa Liidu õigusaktides sätestatud korras.
(5) Põllumajandusamet koostab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artiklis 23 nimetatud mitmeaastased uuringukavad ja sama määruse artiklis 25 nimetatud situatsiooniplaanid ning täidab teisi nimetatud artiklite kohaselt liikmesriigile antud ülesandeid.";
56) paragrahvi 882 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
"(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 98 lõike 3 alusel puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemisega ja vastavusmärgiga märgistamisega ning puidust pakkematerjali parandamisega tegelev ettevõtja tasub oma tegevuse nõuetekohasuse üle järelevalve teostamise eest sellele järgneva kuu kümnendaks päevaks riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras.";
57) paragrahvi 98 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
"§ 98. Ohtlikust taimekahjustajast teatamata jätmine
karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.";
58) seadust täiendatakse §-dega 982 ja 983 järgmises sõnastuses:
"§ 982. Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuete rikkumine
karistatakse rahatrahviga kuni 8400 eurot.";
59) paragrahvi 99 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendi turulelaskmise, turustamise või kasutamise kohta kehtestatud nõuete rikkumisega inimese või looma tervise või keskkonna ohustamise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.";
60) paragrahvi 991 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendi pakendamise või märgistamise kohta kehtestatud nõuete rikkumisega inimese või looma tervise või keskkonna ohustamise eest –
61) paragrahvi 103 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Taimetervise registrit käsitatakse ettevõtjate ametliku registrina ja tema andmeid ettevõtjate ametliku registri andmetena Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 65 tähenduses.
(2) Enne 2020. aasta 1. juulit kehtinud käesoleva seaduse § 31 lõigete 1 ja 2 alusel esitatud majandustegevusteate menetlemist jätkatakse käesoleva seaduse 2020. aasta 1. juulil jõustunud redaktsiooni kohaselt.";
62) paragrahvi 111 täiendatakse lõigetega 8–16 järgmises sõnastuses:
"(8) Enne 2020. aasta 1. juulit taimetervise registrisse kantud ettevõtja loetakse alates 2020. aasta 1. juulist teatamiskohustusega tegevusalal tegutsevaks ettevõtjaks ning tema teatamiskohustus loetakse täidetuks, arvestades käesoleva paragrahvi lõigetes 9 ja 11 sätestatud erandeid. Käesolevas lõikes sätestatut ei kohaldata sellisel tegevusalal tegutseva ettevõtja suhtes, mis alates 2020. aasta 1. juulist loetakse loakohustusega tegevusalaks.
(16) Käesoleva seaduse § 311 lõikes 1 nimetatud tegevusloa taotluse lahendamise eest ei tasu riigilõivu ettevõtja, kellele on taimepassi väljastamise õigus antud enne 2019. aasta 14. detsembrit ja kes esitab taotluse taimepassi väljaandmise tegevusloa saamiseks enne 2020. aasta 14. detsembrit.";
63) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"1 Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.07.2000, lk 1–112), muudetud direktiividega 2001/33/EÜ (EÜT L 127, 09.05.2001, lk 42–44), 2002/28/EÜ (EÜT L 77, 20.03.2002, lk 23–25), 2002/36/EÜ (EÜT L 116, 03.05.2002, lk 16–26), 2002/89/EÜ (EÜT L 355, 30.12.2002, lk 45–60), 2003/22/EÜ (ELT L 78, 25.03.2003, lk 10–11), 2003/47/EÜ (ELT L 138, 05.06.2003, lk 47–48), 2003/116/EÜ (ELT L 321, 06.12.2003, lk 36–40), 2004/31/EÜ (ELT L 85, 23.03.2004, lk 18–23), 2004/70/EÜ (ELT L 127, 29.04.2004, lk 97–103), 2004/102/EÜ (ELT L 309, 06.10.2004, lk 9–25), 2005/15/EÜ (ELT L 56, 02.03.2005, lk 12–13), 2005/16/EÜ (ELT L 57, 03.03.2005, lk 19–22), 2005/77/EÜ (ELT L 296, 12.11.2005, lk 17), 2006/14/EÜ (ELT L 34, 07.02.2006, lk 24–25), 2006/35/EÜ (ELT L 88, 25.03.2006, lk 9–12), 2007/41/EÜ (ELT L 169, 29.06.2007, lk 51–52), 2008/64/EÜ (ELT L 168, 28.06.2008, lk 31–35), 2008/109/EÜ (ELT L 319, 29.11.2008, lk 68–70), 2009/7/EÜ (ELT L 40, 11.02.2009, lk 12–18), 2009/118/EÜ (ELT L 239, 10.09.2009, lk 51–54), 2009/143/EÜ (ELT L 318, 04.12.2009, lk 23–24), 2010/1/EL (ELT L 7, 12.01.2010, lk 17–20), 2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31), 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71), (EL) 2017/1279 (ELT L 184, 15.07.2017, lk 33–62), (EL) 2017/1920 (ELT, L 271, 20.10.2017, lk 34–37), (EL) 2019/523 (ELT L 86, 28.03.2019, lk 41–65) ning määrustega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.05.2003, lk 1–35), (EÜ) nr 882/2004 (ELT L 165, 30.04.2004, lk 1–141), (EL) nr 652/2014 (ELT L 189, 27.06.2014, lk 1–32) ja (EL) 2016/2031 (ELT L 317, 23.11.2016, lk 4–104);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/128/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (ELT L 309, 24.11.2009, lk 71–86), muudetud komisjoni direktiiviga (EL) 2019/782 (ELT L 127, 16.05.2019, lk 4–10).".
§ 2. Mahepõllumajanduse seaduse muutmine
Mahepõllumajanduse seaduses tehakse järgmised muudatused:
"(2) Euroopa Liidu õigusaktides ja käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), muude Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi.";
2) paragrahvi 16 lõikes 1 asendatakse sõna "ühenduseväline" sõnaga "liiduväline";
3) seaduse 3. peatükki täiendatakse §-dega 161 ja 162 järgmises sõnastuses:
"§ 161. Piiripunkt
Imporditava mahepõllumajandusliku toote üle võib ametlikku kontrolli teha toiduseaduses, söödaseaduses, taimekaitseseaduses või loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi seaduses sätestatud korras määratud ametliku kontrollimise kohas vastavalt sellele, millisesse looma- või kaubakategooriasse mahepõllumajanduslik toode kuulub.";
4) seadust täiendatakse 41. peatükiga järgmises sõnastuses:
(3) Andmed labori kohta, kus analüüsitakse ametliku kontrolli ja muu ametliku toimingu tegemisel võetud proove, avaldatakse Põllumajandusameti ning Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.";
5) paragrahv 24 tunnistatakse kehtetuks.
1) paragrahvi 247 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"Taimekaitseseaduse § 31 lõike 1 alusel majandustegevusteate esitamise eest tasutakse riigilõivu 32 eurot.";
2) paragrahv 248 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 248. Taimepassi väljaandmine ja taimepassi väljaandmise tegevusloa taotluse läbivaatamine
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031, mis käsitleb taimekahjustajatevastaseid kaitsemeetmeid, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 228/2013, (EL) nr 652/2014 ja (EL) nr 1143/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, 74/647/EMÜ, 93/85/EMÜ, 98/57/EÜ, 2000/29/EÜ, 2006/91/EÜ ja 2007/33/EÜ (ELT L 317, 23.11.2016, lk 4–104), artikli 79 lõike 1 punktis c ja artikli 94 lõikes 1 nimetatud taime, taimse saaduse ja muu objekti, välja arvatud sertifitseeritud seemne ja seemnekartuli kohta taimepassi väljaandmise eest tasutakse riigilõivu 5 eurot iga 100 taimepassi kohta.
(2) Taimepassi väljaandmise tegevusloa taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 270 eurot.";
3) seaduse 9. peatüki 2. jao 2. jaotist täiendatakse §-dega 2481–2484 järgmises sõnastuses:
"§ 2481. Ekspordi fütosanitaarsertifikaadiga, reekspordi fütosanitaarsertifikaadiga ja ekspordieelse sertifikaadiga seotud toimingute tegemine
Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi, reekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja ekspordieelse fütosanitaarsertifikaadi taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 13 eurot ning lisaks:
1) kuni 50 elustaime kohta 4 eurot ja iga järgmise 100 taime kohta 2 eurot;
2) kuni 1000 lõikelille ja lõikerohelise kohta 20 eurot ning iga järgmise 1000 ühiku kohta 10 eurot;
3) iga 1000 kilogrammi teravilja ja kaunvilja kohta 0,1 eurot;
4) kuni 100 kuupmeetri ümarpuidu, saematerjali, laastude, tükkide, saepuru, puidujäätmete ja puidust pakkematerjali kohta 20 eurot ning iga järgmise 100 kuupmeetri kohta 10 eurot;
5) kuni 25 000 kilogrammi kakao- ja kohviubade kohta 25 eurot ning iga järgmise 1000 kilogrammi kohta 1 euro;
6) kuni 100 kuupmeetri turba kohta 20 eurot ja iga järgmise 100 kuupmeetri kohta 10 eurot;
7) muude taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kohta 40 eurot iga kaubasaadetise kohta.
§ 2482. Puidust pakkematerjali, puidu ja muu objekti vastavusmärgiga märgistamise tegevusloa taotluse läbivaatamine
Puidust pakkematerjali, puidu ja muu objekti vastavusmärgiga märgistamise tegevusloa taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 320 eurot.
§ 2483. Puidust pakkematerjali, puidu ja muu objekti töötlemise, parandamise ja märgistamise nõuete täitmise üle järelevalve teostamine
Puidust pakkematerjali, puidu ja muu objekti töötlemise ja vastavusmärgiga märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuete täitmise üle järelevalve teostamise eest tasutakse riigilõivu 170 eurot.
§ 2484. Piiripunkti ja ametliku kontrollimise koha määramise taotluse läbivaatamine
Piiripunkti ja ametliku kontrollimise koha määramise taotluse läbivaatamise eest tasutakse riigilõivu 437 eurot.";
4) paragrahvi 253 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Mahepõllumajandusliku taime- ja loomakasvatusega, sealhulgas mesindusega, ning vesiviljelusloomade ja merevetikate tootmisega ning sööda esmatootmisega tegelev isik tasub ettevõtte või selle osa tunnustamise eest ning tunnustamisele järgnevast aastast alates igal aastal korralise järelevalvetoimingu eest riigilõivu 62 eurot ning lisaks iga hektari kontrollitava maa või vesiviljelusloomade ja merevetikate tootmisala kohta 1,5 eurot ning taimede ja seente korjamiseks kasutatava mitteharitava ala hektari kohta 0,24 eurot, kuid kokku mitte üle 5000 euro.";
5) paragrahvi 253 lõikes 2 asendatakse arv "40" arvuga "120";
6) paragrahvi 253 lõikes 3 asendatakse arv "100" arvuga "300".
§ 4. Taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse muutmine
2) paragrahvi 36 lõike 3 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"Väikeses mahus kasvatamine käesoleva seaduse tähenduses on kaitsealuse sordi seemne ja paljundusmaterjali kasvatamine, kui põllukultuuri kasvatamiseks kasutatavat haritavat maad on kuni 92 tonni teravilja tootmiseks või kuni 185 tonni kartuli tootmiseks.";
3) paragrahvi 63 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(2) Paljundus- ja kultiveerimismaterjali tarnija esitab enne tegevuse alustamist majandustegevusteate Põllumajandusametile.";
4) paragrahvi 63 lõike 3 punktis 2 asendatakse tekstiosa "§ 31 lõike 3 punktides 1–5" tekstiosaga "§ 31 lõike 2 punktis 1";
5) paragrahvi 63 lõikes 4 asendatakse arv "4" arvuga "3";
6) paragrahvi 65 lõike 1 sissejuhatav lauseosa ja punkt 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Seemne tootja ja paljundus- või kultiveerimismaterjali tarnija tagab, et seemet ja paljundus- või kultiveerimismaterjali toodetakse:
1) tootmiseks kasutataval põllul, maatükil, hoones või rajatises, välistades seemne või taime saastumise ohtliku taimekahjustajaga;";
7) paragrahvi 65 lõiget 1 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
"11) tootmiseks kasutataval põllul, maatükil, hoones või rajatises, välistades toodetava seemne või taime saastumise taimeliigi või -liikide grupi kvaliteeti vähendava taimekahjustajaga üle kehtestatud piirmäära;";
8) paragrahvi 65 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
"(12) Kvaliteeti vähendav taimekahjustaja käesoleva seaduse tähenduses on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031, mis käsitleb taimekahjustajatevastaseid kaitsemeetmeid, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 228/2013, (EL) nr 652/2014 ja (EL) nr 1143/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, 74/647/EMÜ, 93/85/EMÜ, 98/57/EÜ, 2000/29/EÜ, 2006/91/EÜ ja 2007/33/EÜ (ELT L 317, 23.11.2016, lk 4–104), artiklis 36 nimetatud taimekahjustaja.";
9) paragrahvi 65 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(4) Taimeliigi või -liikide grupi seemne ning paljundus- ja kultiveerimismaterjali kvaliteeti vähendavate taimekahjustajate loetelu ja nende esinemise piirmäära kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.";
10) paragrahvi 76 lõiget 1 täiendatakse pärast tekstiosa "standard- või tarbeseeme" tekstiosaga ", geneetiliste ressursside säilitamiseks ettenähtud sordi seeme";
11) paragrahvi 76 lõiget 2 täiendatakse pärast tekstiosa "nõuetekohane paljundus- ja kultiveerimismaterjal" tekstiosaga "ning geneetiliste ressursside säilitamiseks ettenähtud sordi paljundusmaterjal";
12) paragrahvi 101 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(1) Sertifitseeritud seemne, puuvilja- ja marjakultuuri paljundusmaterjali ja seemnekartuli müügipakend ning paljundus- või kultiveerimismaterjali partii varustatakse Põllumajandusameti või Keskkonnaameti väljastatud sertifitseerimist tõendava dokumendiga. Taimepassiga varustatava taimeliigi paljundusmaterjali partii puhul kajastatakse sertifitseerimist tõendaval dokumendil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 VII lisa C osas nimetatud andmed.";
13) paragrahvi 101 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(3) Muu seemne müügipakend varustatakse nõuetekohase etiketi või tootja väljastatud dokumendiga. Muu paljundus- ja kultiveerimismaterjali müügipakend või partii varustatakse tootekirjelduse või tarnija dokumendiga ja asjakohasel juhul taimepassiga.";
14) paragrahvi 101 lõikeid 4 ja 5 täiendatakse pärast sõnu "valdkonna eest vastutav minister" sõnaga "määrusega";
15) paragrahvi 101 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
"(6) Taimepassiga varustatakse selliste taimeliikide paljundus- ja kultiveerimismaterjali müügipakend või partii, mis on kantud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 37 lõike 2 alusel kehtestatud loetellu.";
16) paragrahvi 111 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
"Kui nimetatud taimeliigi seemne- ja paljundusmaterjal on kantud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 72 lõike 1 punkti d alusel kehtestatud loetellu, varustatakse imporditav partii ka fütosanitaarsertifikaadiga.";
17) paragrahv 112 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"§ 112. Kultiveerimismaterjali import metsaaretuse, teadustöö ja riiklike katsete tegemise eesmärgil
(4) Metsaaretuse, teadustöö ja riiklike katsete tegemiseks kultiveerimismaterjali partii importimise nõuded, impordiloa saamiseks esitatava taotluse sisu nõuded ning loa taotlemise ja taotluse menetlemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.";
18) seaduse 71. peatükk tunnistatakse kehtetuks;
19) paragrahvi 142 tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 2 ja 3 järgmises sõnastuses:
"(2) Enne 2019. aasta 14. detsembrit taimetervise registrisse kantud seemne pakendaja loetakse alates 2019. aasta 14. detsembrist teatamiskohustusega tegevusalal tegutsevaks ettevõtjaks ning tema teatamiskohustus loetakse täidetuks, arvestades käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud erandit.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ettevõtja, kelle kohta ei ole taimetervise registrisse kantud kõiki Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 artikli 66 lõikes 2 sätestatud andmeid, esitab puuduvad andmed 2020. aasta 1. novembriks. Andmete tähtaegselt esitamata jätmise korral loetakse, et ettevõtja teatamiskohustus on täitmata.";
"1 Nõukogu direktiiv 66/401/EMÜ söödakultuuride seemne turustamise kohta (EÜT 125, 11.07.1966, lk 2298–2308), muudetud direktiividega 69/63/EMÜ (EÜT L 48, 26.02.1969, lk 8–12), 71/162/EMÜ (EÜT L 87, 17.04.1971, lk 24–28), 72/274/EMÜ (EÜT L 171, 29.07.1972, lk 37–38), 72/418/EMÜ (EÜT L 287, 26.12.1972, lk 22–30), 73/438/EMÜ (EÜT L 356, 27.12.1973, lk 79–82), 75/444/EMÜ (EÜT L 196, 26.07.1975, lk 6–13), 78/55/EMÜ (EÜT L 16, 20.01.1978, lk 23–29), 78/386/EMÜ (EÜT L 113, 25.04.1978, lk 1–12), 78/692/EMÜ (EÜT L 236, 26.08.1978, lk 13–18), 78/1020/EMÜ (EÜT L 350, 14.12.1978, lk 27), 79/641/EMÜ (EÜT L 183, 19.07.1979, lk 13–16), 79/692/EMÜ (EÜT L 205, 13.08.1979, lk 1–4), 80/754/EMÜ (EÜT L 207, 09.08.1980, lk 36), 81/126/EMÜ (EÜT L 67, 12.03.1981, lk 36–37), 82/287/EMÜ (EÜT L 131, 13.05.1982, lk 24–26), 85/38/EMÜ (EÜT L 16, 19.01.1985, lk 41–42), 86/155/EMÜ (EÜT L 118, 07.05.1986, lk 23–27), 87/120/EMÜ (EÜT L 49, 18.02.1987, lk 39–43), 87/480/EMÜ (EÜT L 273, 26.09.1987, lk 43–44), 88/332/EMÜ (EÜT L 151, 17.06.1988, lk 82–83), 88/380/EMÜ (EÜT L 187, 16.07.1988, lk 31–48), 89/100/EMÜ (EÜT L 38, 10.02.1989, lk 36), 92/19/EMÜ (EÜT L 104, 22.04.1992, lk 61–62), 96/18/EÜ (EÜT L 76, 26.03.1996, lk 21–22), 96/72/EÜ (EÜT L 304, 27.11.1996, lk 10–11), 98/95/EÜ (EÜT L 25, 01.02.1999, lk 1–26), 98/96/EÜ (EÜT L 25, 01.02.1999, lk 27–33), 2001/64/EÜ (EÜT L 234, 01.09.2001, lk 60–61), 2003/61/EÜ (ELT L 165, 03.07.2003, lk 23–28), 2004/55/EÜ (ELT L 114, 21.04.2004, lk 18), 2004/117/EÜ (ELT L 14, 18.01.2005, lk 18–33), 2007/72/EÜ (ELT L 329, 14.12.2007, lk 37–39), 2009/74/EÜ (ELT L 166, 27.06.2009, lk 40–70), 2012/37/EL (ELT L 325, 23.11.2012, lk 13), (EL) 2016/317 (ELT L 60, 05.03.2016, lk 72), (EL) 2016/2109 (ELT L 327, 02.12.2016, lk 59) ja (EL) 2018/1028 (ELT L 184, 20.07.2018, lk 7);
komisjoni rakendusdirektiiv (EL) 2019/1813, millega muudetakse komisjoni rakendusdirektiivi 2014/96/EL direktiivi 2008/90/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate, puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuude märgistamise, pitseerimise ja pakkimise nõuete kohta seoses paljundusmaterjali ja viljapuude sertifitseeritud kategooriate etiketi värviga ning seoses tarnija dokumendi sisuga (ELT L 278, 30.10.2019, lk 7–9).".
(1) Käesoleva seaduse § 1 punktid 1–55 ja 57–63, § 2, § 3 punktid 1–3 ning § 4 punktid 1–17, 19 ja 20 jõustuvad 2020. aasta 1. juulil.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punkt 56 ja § 3 punktid 4–6 jõustuvad 2021. aasta 1. jaanuaril.


RIIDAJA PÕHIKOOLI ÕPILASTE KOOLI VASTUVÕTU TINGIMUSED JA KORD NING KOOLIST VÄLJAARVAMISE KORD
1.1. Kord kehtestatakse Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse välja kuulutatud Vabariigi Presidendi 21. juuni 2010.a otsusega nr 698; § 7, § 9, § 27, § 28 ja § 39 alusel.
1.2. Antud kord sätestab õpilaste kooli vastuvõtmise, teise kooli ülemineku, koolist lahkumise ja väljaarvamise 1. - 3. kooliastmel.
1.3. Isiku kooli vastuvõtmise otsustab kooli direktor vastavalt kooli vastuvõtu korrale.
1.4. Kooli vastuvõtu kord avalikustatakse kooli veebilehel.
II KOOLI VASTUVÕTMINE
2.1. Kool tagab õppimisvõimalused igale selleks soovi avaldanud koolikohustuslikule isikule, kellele see kool on elukohajärgne kool. Vanema jaoks on koolikohustuslikule isikule kooli valik vaba, kui soovitud koolis on vabu õppekohti.
2.2. Koolikohustuslik on laps, kes on saanud enne käimasoleva aasta 1.oktoobrit seitsmeaastaseks.
2.3. Vanema taotlusel tagatakse võimalus põhihariduse omandamiseks elukohajärgses koolis ka koolikohustuslikust east nooremale lapsele, kui vanem on õppimaasumise soovist vallavalitsust teavitanud enne käimasoleva aasta 1. maid.
2.4. Koolikohustuslik isik, kes terviseseisundist tulenevalt ei ole koolikohustuslikku ikka jõudes saavutanud õpingute alustamiseks vajalikku koolivalmidust, võib vanem (eestkostja) taotleda Valga Maavalitsuse haridus- ja kultuuritalituse nõustamiskomisjonilt koolikohustuse
edasilükkamist, esitades vastavasisulise taotluse alates jooksva aasta 1. märtsist.
III TAOTLUS KOOLI VASTUVÕTMISEKS
3.1. Kooli vastuvõtmiseks esitab isik (sisseastuja seaduslik esindaja) kirjaliku taotluse, millele lisab:
sisseastuja isikut tõendava dokumendi (sünnitunnistuse või -tõendi) ametlikult kinnitatud ärakirja või väljavõtte;
vanema isikut tõendava dokumendi ametlikult kinnitatud ärakirja või väljavõtte. Eelnev ei ole vajalik kui taotlus on digitaalallkirjaga kinnitatud.
ametlikult kinnitatud väljavõtte õpilase tervisekaardist selle olemasolul;
dokumendifoto.
3.2. Teisest koolist tulev isik (sisseastuja seaduslik esindaja) esitab kirjaliku taotluse, millele lisab:
sisseastuja isikut tõendava dokumendi (sünnitunnistuse) ametlikult kinnitatud ärakirja või väljavõtte;
dokumendifoto;
direktori allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse jooksva õppeaasta kohta, kui õpilane arvatakse koolist välja pärast õppeperioodi lõppu;
direktori allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse ning hinnetelehe jooksval õppeveerandil pandud hinnetega, kui õpilane vahetab kooli õppeperioodi kestel;
välisriigi õppeasutusest tulnud isik lisab sisseastuja poolt välisriigi õppeasutuses omandatud haridust tõendava dokumendi või selleametlikult kinnitatud ärakirja.
3.3. Vanem esitab koolile oma kontaktandmed ja teavitab kooli kui need muutuvad.
IV ÕPILASE KOOLI ÕPILASTE NIMEKIRJAST VÄLJAARVAMINE
4.1. Õpilane arvatakse kooli nimekirjast välja:
4.1.1. kui õpilase seaduslik esindaja on esitanud kirjaliku taotluse koolist lahkumiseks;
4.1.2. kui õpilane on peatükis 5 toodud tingimustel koolist välja heidetud;
4.1.3. kui õpilane on täitnud põhikooli lõpetamise tingimused ja talle on väljastatud lõputunnistus;
4.1.4. kui kooli ümberkorraldamise, -kujundamise või lõpetamise tulemusel ei viida koolis läbi õpet klassis, kus õpilane peaks õpinguid jätkama;
4.1.5. kui õpilane on asunud omandama haridust välisriigi õppeasutuses, kuid ei ole esitanud taotlust koolist lahkumiseks, vastava välisriigi õppeasutuse kirjaliku teatise alusel;
4.1.6. õpilase surma korral.
V ÕPILASE KOOLIST VÄLJAARVAMINE
5.1. Koolikohustuslikus eas põhiharidust omandavat õpilast ei ole lubatud koolist välja heita;
5.2. Koolikohustusliku ea ületanud põhiharidust omandav õpilane heidetakse koolist välja, kui ta:
5.2.1. ohustab oma käitumisega teiste õpilaste turvalisust koolis ning rikub korduvalt kodukorda;
5.2.2. ei osale mõjuva põhjuseta õppetöös vastavalt ettenähtud päevakavale ja õppekorraldusele ning seetõttu on talle välja panemata kõik veerandihinded, mistõttu ei ole võimalik teda üle viia järgmisse klassi;
5.3. Õpilase koolist väljaarvamise otsuse teeb direktor.
VI ÕPILASE KOOLI ÕPILASTE NIMEKIRJAST VÄLJAARVAMISEL VÄLJASTATAVAD DOKUMENDID
6.1. Enne kooli lõpetamist õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel väljastab kool õpilase seaduslikule esindajale:
direktori allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse, kui õpilane arvatakse koolist välja pärast õppeperioodi lõppu;
direktori allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse ning hinnetelehe jooksval õppeveerandil pandud hinnetega, kui õpilane arvatakse koolist välja õppeperioodi kestel.
6.2. Koolikohustusliku õpilase puhul väljastatakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud dokumendid enne õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamist viie tööpäeva jooksul vastava taotluse esitamisest.
6.3. Õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel seoses kooli lõpetamisega väljastab kool õpilasele lõputunnistuse koos hinnetelehega ning vanema taotlusel väljavõtte õpilase tervisekaardist.
VII ÕPILASE ÜLEMINEK ÜHEST KOOLIST TEISE
7.1. Õpilane jätkab uues koolis õpinguid klassis, kus ta eelmises koolis väljaarvamise hetkel õppis või kuhu ta on üle viidud.
7.2. Klassi, kus õpilane õpinguid jätkab, määrab õppenõukogu, arvestades õpilase vanust ja seni omandatud haridust:
välisriigi õppeasutusest tulnud isiku puhul, kui ta ei ole varem Eestis õppinud;
isiku puhul, kellel puudub läbitud õpinguid tõendav dokument;
isiku puhul, kes on eelnevalt õppinud lihtsustatud õppes ja soovib õpinguid jätkata põhikooli riikliku õppekava järgi;
isiku puhul, kes eelnevalt õppis koolis, kus rakendati põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud nominaalsest õppeajast erinevat nominaalset õppeaega;
Euroopa koolist tulnud õpilase puhul arvestatakse Euroopa koolide põhikirja konventsiooni.
VIII ÕPILASTE ÜLE ARVESTUSE PIDAMINE
8.1. Kooli õpilaste arvestust peetakse õpilasraamatus ja Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemis (edaspidi EHIS) vastavalt EHIS-e põhimäärusele.
8.2. Koolikohustusliku õpilase Riidaja Põhikoolist teise kooli üleminekul märgib Riidaja Põhikool EHIS-es õpilase staatuseks „ootel". Riidaja Põhikool arvab õpilase kooli õpilaste nimekirjast välja pärast seda kui kool kuhu õpilane õppima asub on õpilase vastu võtnud. Kui viie tööpäeva jooksul EHIS-es õpilase staatuseks „ootel" märkimisest arvates ei ole EHIS-es tehtud märget õpilase uude kooli vastuvõtmise kohta teavitab Riidaja Põhikool sellest Põdrala Vallavalitsust. Vallavalitsus rakendab koostöös kooliga abinõusid õpilase mujal õppima asumise väljaselgitamiseks.
8.3. Käesoleva paragrahvi lõiget 2 ei kohaldata õpilase teise riiki elama ja õppima asumisel. Sellisel juhul arvatakse õpilane kooli õpilaste nimekirjast välja õpilase seadusliku esindaja vastava kirjaliku taotluse või välisriigi õppeasutuse kuhu õpilane õppima asus kirjaliku teatise alusel ning EHIS-esse tehakse märge „lahkus välismaale".
9.1. Kooli vastuvõtmisest teavitatakse õpilase vanemat (seaduslikku esindajat) suuliselt sidekanalite kaudu.
9.2. Kooli õpilase vastuvõtmisest keeldumisest teavitatakse õpilase vanemat kirjalikult (e-mail, kiri).
9.3. Kooli vastuvõtmisest keeldumise otsuse peale võib esitada vaide Põdrala Vallavalitsusele.


Riigikohtu 27. november 2014 otsus kohtuasjas 3-4-1-53-14. | Heli Raidve Tööõigusabi
Riigikohtu 27. november 2014 otsus kohtuasjas 3-4-1-53-14.
Kohtuasja number 3-4-1-53-14
Otsuse kuupäev 27. november 2014
Kohtukooseis Eesistuja Priit Pikamäe, liikmed Eerik Kergandberg ja Hannes Kiris
Kohtuasi M K kaebus Vabariigi valimiskomisjoni 12. november 2014 otsuse nr 67 peale
Jätta M K kaebus rahuldamata.
V L 2013. a valimistel valiti M K „S E" nimekirjas V L liikmeks.
VL sõlmis 18. novembril 2013 M. K käsunduslepingu nr 1121, mille kohaselt osutab käsundisaaja (M. K) käsundiandjale (V L) projektide ja kindlaksmääratud valdkondade koordineerimise teenust.
17. septembril 2014 esitasid V L liikmed T P ja J K V L Valimiskomisjonile taotluse määrata M. K asendusliige. Taotlejad leidsid, et M. K sõlmitud käsundusleping on näilik, sõlmitud poolte vahel töölepingu või ametnikuna teenistuskohustuste täitmise varjamiseks ja seetõttu on M. K volikogu liikme volitused kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse (KOKS) § 18 lõike 1 punkti 6 alusel ennetähtaegselt lõppenud.
V L Valimiskomisjon jättis 1. oktoobri 2014. a otsusega nr 5 T. Piirmanni ja J. Kaveri taotluse rahuldamata ning asus seisukohale, et M. K sõlmitud leping ei ole tööleping KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes, samuti ei ole teda nimetatud ametnikuks.
3. oktoobril 2014 esitasid T. P ja J. K V M Valimiskomisjonile taotluse algatada V L Valimiskomisjoni 1. oktoobri 2014. a otsuse nr 5 üle järelevalve, tunnistada otsus kehtetuks, tuvastada M. Kitsiku volikogu liikme volituste lõppemine ja teha V L Valimiskomisjonile ettekirjutus asendusliikme määramiseks. Taotlejad leidsid, et V L Valimiskomisjon on ekslikult tuvastanud, et M. K sõlmitud leping ei ole tööleping või teda ei ole nimetatud ametnikuks.
8. oktoobri 2014. a otsusega nr 1-3/8 algatas Võru Maakonna Valimiskomisjon kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse (KOVVS) § 18 lõike 1 alusel järelevalve V L Valimiskomisjoni 1. oktoobri 2014. a otsuse nr 5 üle, selgitamaks otsuse kooskõla KOKS § 18 lõike 1 punktiga 6.
Maakonna valimiskomisjon leidis, et V L Valimiskomisjon ei ole välja selgitanud asja lahendamiseks tähtsaid asjaolusid, hindamata on jäetud taotlejate esitatud seisukohad, arvestamata asjas olemasolevad tõendid, kõrvaldamata vasturääkivused ning aluseks on võetud üksnes huvitatud poolte ütlused. Maakonna valimiskomisjon pöördus täiendavate selgituste saamiseks kirjalikult V L Valimiskomisjoni, V L ja M. K poole.
M. K ja V linnapea A A rõhutasid selgitustes, et poolte tahteks oli käsunduslepingu, mitte töölepingu sõlmimine. M. K kinnitas, et ta ei oleks olnud nõus alustama töö- või teenistussuhet V Linnavalitsusega, ning märkis, et linnavalitsuses on teisigi isikuid, kellega on sõlmitud käsundusleping. Käsunduslepingu kavandi koostanud V Linnavalitsuse juriidilise osakonna juhataja E H kinnitas samuti, et temale anti ülesandeks koostada käsunduslepingu kavand ning teatati, et M. K elukorraldus ei võimalda tal täita töölepingust või teenistuslepingust tulenevaid kohustusi. V L Valimiskomisjoni esimees Ü M märkis oma vastuses, et käsunduslepinguga osutatud nõustamisteenuse praktikat on linnavalitsus kasutanud ka varem. V Linnavalitsuse struktuur ja teenistujate koosseis ei näe ette koosseisulist ega koosseisuvälist nõuniku ameti- ega töökohta linnapeale või linnavalitsusele nõustamisteenuse osutamiseks.
Järelevalve tulemusel leidis V M Valimiskomisjon 4. novembri 2014. a otsuses nr 1-3/9, et on välistatud M. K töötamine ametnikuna, kuna teda ei ole ametisse nimetatud ja ei ole ka tuvastatud, et M. K oleks teostanud avalikku võimu ATS § 7 lõike 3 tähenduses. Maakonna valimiskomisjon luges aga tuvastatuks, et M. K töötamine V L 18. novembril 2013 sõlmitud käsunduslepingu nr 1121 alusel on tegelikult töötamine töölepingu alusel KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes.
Võru Linnavalitsuse ja M. K vahel sõlmitud lepingu punkti 1.4 kohaselt on lepingu objektiks projektide ja kindlaksmääratud valdkondade koordineerimise teenuse osutamine lepingu lisas nr 1 loetletud projektide ja valdkondade osas. Käsunduslepingu lisas 1 esitatud käsundi kirjelduse kohaselt on M. K ülesanneteks linnavara auditeerimine, järelmite esitamine ja tutvustamine linnapeale edasiste otsuste tegemiseks (p 1); linnapea nõustamine finantsküsimustes (p 2); V linna ettevõtluskeskkonna analüüsimine, järelmite ja võimaluste esitamine ning tutvustamine linnapeale otsuste tegemiseks (p 3).
Maakonna valimiskomisjon leidis 4. novembri 2014. a otsuses nr 1-3/9, et lepingu lisas 1 kirjeldatud ülesandeid ei ole võimalik käsitada „projektide ja määratletud valdkondade koordineerimise teenusena". Arvestades kirjeldatud ülesannete eripära ja sisu ning asjaolu, et kirjeldatud ülesanded ei ole kõrvalseisjale seostatavad „koordineerimise teenusena", järeldas maakonnakomisjon, et lepingu sõlmimisel on tegelikult kokku lepitud mitte teenuse osutamises, vaid eeldatakse regulaarset tööd ja alalist kohalolekut. Seega on M. K tegevus V L juures tegelikult töölepingulisele suhtele omase iseloomuga.
Käsunduslepingu punktides 3.1.7, 3.1.8 ja 3.1.9 on sätestatud käsundisaaja kohustus juhinduda käsundiandja kehtestatud töökorraldusreeglitest ja muudest kordadest, kohustus mitte kasutada käsundiandja vara ja informatsiooni eesmärkidel, mis ei ole kooskõlas käsundiandja tegevuse või eesmärkidega, kohustus tagastada lepingu lõppemisel käsundisaaja käsutusse antud töövahendid ning saladuse hoidmise kohustus. M. K ja linnavalitsus selgitasid, et M. K käsutusse ei ole antud V L vara. Siiski leidis maakonna valimiskomisjon, et lepingu punktide sõnastuste kohaselt kasutab M. K käsundiandja vara ja töövahendeid ning ta ei ole ülesannete täitmisel käsunduslepingule omaselt iseseisev, vaid peab arvestama käsundiandja kehtestatud reeglite ja kordadega.
Lepingu punktide 5.1 ja 5.3 järgi tasub V L M. K lepingu alusel osutatavate teenuste eest iga kuu 2000 eurot hiljemalt kuu viimasel tööpäeval jooksval kuul osutatud teenuse eest. Tasu on pooltele siduv ega ole seatud sõltuvusse inflatsioonist või muudest teguritest ning seda võib muuta üksnes poolte kirjaliku kokkuleppega. Lepingu punkti 6.1 kohaselt on leping sõlmitud tähtajatuna. Maakonna valimiskomisjoni hinnangul saab lepingu punktidest 5.1, 5.3 ja 6.1 tulenevalt teha järelduse, et praegusel juhul on tegemist töölepingulise suhtega, sest M. K makstakse kindlat tasu kindlal ajal, sõltumata väidetava käsundi täitmisest või selle täitmise tulemustest. Kindla tasu maksmine, sõltumata töö tulemusest, on eelkõige töölepingulise suhte tunnuseks.
Pooltevahelise sõltuvussuhte olemasolu hindamisel viitas maakonna valimiskomisjon lepingu punktidele 3.1.5, 3.2.3, 4.1.4, 4.1.5, 4.2.1 ja 4.2.3, kus nähakse ette käsundisaaja aruandluskohustus ja kohustus võimaldada igal ajal kontrollida osutatavat teenust; kohustus vajadusel esitada lisainformatsiooni, andmeid või dokumente; käsundisaaja õigus nõuda käsundiandjalt teenuse osutamisega seotud oluliste põhimõtteliste küsimuste otsustamist; käsundiandja kohustus tagada teenuse osutamise käigus üleskerkivate küsimuste ja probleemide lahendamine viie tööpäeva jooksul; käsundiandja õigus kontrollida teenuse osutamise käiku ja kvaliteeti igal ajal lepingu täitmise tähtaja jooksul. Maakonna valimiskomisjoni hinnangul annab nendes punktides sätestatu tunnistust sellest, et käsundisaaja on igakülgselt allutatud käsundiandja juhtimisele ja kontrollile. Nimetatud asjaolud tõendavad, et poolte vahel on tegelikult alluvussuhe, mis on aga omane ainult töölepingule.
Maakonna valimiskomisjon märkis 4. novembri 2014. a otsuses nr 1-3/9, et kuigi lepingus puudus puhkuseregulatsioon, on kohtupraktikas asutud seisukohale, et isegi töölepingu tüüpiliste tunnuste puudumine (näiteks töö- ja puhkeaega ning puhkust käsitlevate sätete puudumine lepingu tekstis) ei tarvitse välistada töölepingu olemasolu. Lisaks sisaldub puhkuseregulatsioon V L töökorralduse reeglites, mille järgimine on M. K kohustuslik käsunduslepingu punkti 3.1.8 järgi. Lepingu sõlminud M. K ja A. A seevastu kinnitasid oma seletustes, et lepingu sõlmimisel ei lepitud kokku aega ega ka kohta, kus ja millal tuleb käsundit täita. M. K rõhutas, et on tööd teinud valdavalt oma elukohas. Maakonnakomisjon asus seisukohale, et tulenevalt töökorralduse reeglites sätestatu kohaldumisest M. K suhtes, ei olnud mingit vajadust temaga sõlmitud lepingus kokku leppida töö- ega puhkeajas, mistõttu nende tingimuste lepingus reguleerimata jätmine ei ole töölepingut välistav tõend.
V M Valimiskomisjon tunnistas 4. novembri 2014. a otsusega nr 1-3/9 V L Valimiskomisjoni 1. oktoobri 2014. a otsuse nr 5 kehtetuks, luges tuvastatuks, et M. K töötamine V L on töötamine töölepingu alusel KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes ja tegi V L Valimiskomisjonile ettekirjutuse määrata M. K asendusliige viie tööpäeva jooksul maakonnakomisjoni otsuse kättesaamisest arvates.
M. K esitas 7. novembril 2014 Vabariigi Valimiskomisjonile (VVK) kaebuse, milles palus tunnistada kehtetuks V M Valimiskomisjoni 4. novembri 2014. a otsus nr 1-3/9.
M. K leidis kaebuses, et maakonna valimiskomisjon on esitanud järelevalve algatamise asjaoludes valeväiteid kaebaja tegevuse kohta ja alustanud järelevalvemenetlust kindla seisukohaga, et kaebajaga on sõlmitud tööleping.
VVK jättis 12. novembri 2014. a otsusega nr 67 M. K kaebuse rahuldamata, nõustudes maakonna valimiskomisjoni seisukohtadega, lepingu sisu analüüsiga ja järeldusega, et M. K töötamine V L oli töötamine töölepingu alusel KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes.
VVK hinnangul ei lähtunud maakonna valimiskomisjon otsuse tegemisel T. P ja J. K taotluses sisaldunud valedest faktiväidetest. Maakonnakomisjon üksnes refereeris oma otsuses taotluse esitajate väiteid, mis ei tähenda, et komisjon oleks nende väidete tõesust vaikimisi aktsepteerinud. Samuti ei olnud kaebaja osutatud faktilised asjaolud (V L ei ole andnud kaebaja käsutusse käsundiandjale kuuluvat vara, kaebaja on valdavalt teinud tööd oma elukohas, kaebajaga ei ole kokku lepitud tööaega, kaebaja soov ja tahe oli sõlmida käsundusleping) asja lahendamisel määrava tähtsusega. Maakonna valimiskomisjon leidis õigesti, et tööaja kindlaks määramata jätmine, töötamine elukohas ja tööandja vara mittekasutamine ei välista töölepingu olemasolu. V M Valimiskomisjon ei saanud järelevalve tegemisel lähtuda üksnes kaebaja väidetavast soovist ja tahtest lepingu sõlmimisel, vaid pidi hindama lepingu sisu.
16. novembril 2014 esitas M. K VVK 12. novembri 2014. a otsuse nr 67 peale kaebuse Riigikohtule.
VVK edastas kaebuse Riigikohtule 17. novembril 2014. Kaebuse kaaskirjas jäi VVK 12. novembri 2014. a otsuses nr 67 esitatud seisukohtade juurde. Kaebus saabus Riigikohtusse 17. novembril 2014.
KAEBAJA SEISUKOHAD
M. Ki leiab kaebuses, et VVK jättis tema kaebuse sisuliselt läbi vaatamata.
Kaebaja möönab, et töölepingu ja käsunduslepingu kohatine kattuvus ei anna alust lepingut ümber kvalifitseerida. Käsundusleping nr 1121 sõlmiti kindla soovi ja tahtega sõlmida käsundusleping. Maakonna valimiskomisjon ja VVK on jätnud kõrvale poolte tegeliku tahte, nende antud selgitused ja käitumise lepingu täitmisel ning on jõudnud seisukohale, et poolte tegelik tahe oli varjata töösuhet.
VVK on nõustunud maakonna valimiskomisjoni mitme ebaõige väitega. Maakonna valimiskomisjon on märkinud, et M. Kitsik kasutab käsundiandja vara ja töövahendeid ning ei ole ülesannete täitmisel käsunduslepingule omaselt iseseisev, vaatamata poolte kinnitustele, et käsundiandja ei ole andnud käsundisaajale lepingu täitmise kestel mitte mingisugust käsundiandjale kuuluvat vara ja töövahendeid. Maakonna valimiskomisjoni viidatud mitu lepingu sätet ei ole jõustunud edasilükkava tingimuse tõttu. Samuti on VVK ekslikult nõustunud väitega, et käsunduslepingu üheks tunnusjooneks on käsundi kui kindla eesmärgi olemasolu.
Lepingu punktide tõlgendamisel ei ole lähtutud lepinguvabaduse põhimõttest, poolte ütlustest ja sisust, mida lepingupooled ise sisule omistavad, ja on mindud vastuollu hea usu põhimõttega. VVK on eksinud lepingu tõlgendamisel ja andnud sellele sisu, mis ei vasta lepingupoolte tegelikule tahtele.
Kolleegium märgib kõigepealt, et Riigikohtu praktika kohaselt lõpevad volikogu liikme volitused enne tähtaega automaatselt KOKS §-s 18 loetletud juriidiliste faktide esinemisel. Seetõttu ei ole volikogu liikme volituste lõpetamiseks vaja valimiskomisjoni otsust (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 30. novembri 2010. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-17-10, p 18; 12. märtsi 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-6-13, p 25). Küll aga tuleb valimiskomisjonil kindlaks teha, kas esineb asjaolu, mis tingib volikogu liikme volituste lõppemise enne tähtaega.
KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 kohaselt lõpevad volikogu liikme volitused enne tähtaega seoses nimetamisega sama valla või linna kohaliku omavalitsuse ametnikuks või töötamisega sama valla või linna ametiasutuses töölepingu alusel. Nimetatud sätet muudeti 1. aprillil 2013 jõustunud uue avaliku teenistuse seadusega. Kuni 31. märtsini 2013 kehtis KOKS § 18 lõike 1 punkt 6 sõnastuses, mis nägi ette volikogu liikme volituste enne tähtaega lõppemise seoses nimetamisega sama valla või linna kohaliku omavalitsuse ametnikuks.
1. aprillil 2013 jõustunud uue avaliku teenistuse seadusega kitsendati ametnike ringi ning avalik teenistus jagati töötamiseks ametiasutuses ametnikuna või töölepingu alusel. Ametnik on isik, kes on riigiga või kohaliku omavalitsuse üksusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes ja nimetatakse ametiasutuses ametikohale, millel teostatakse avalikku võimu (ATS § 7 lõiked 1 ja 2). Töötaja võetakse ametiasutuses töökohale, millel ei teostata avalikku võimu, vaid tehakse üksnes avaliku võimu teostamist toetavat tööd. Töötaja töötab töölepingu alusel (ATS § 7 lõige 4). Töötajate töösuhteid ametiasutuses reguleerivad töölepingu seadus ja teised töösuhteid reguleerivad seadused (ATS § 3 lõige 2). Tulenevalt avaliku teenistuse seaduse muutmisest muudeti ka KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 ja piirati volikogu liikme õigust töötada sama valla või linna ametiasutuses nii ametnikuna kui ka töölepingu alusel.
Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium on KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärki määratlenud järgmiselt: „KOKS § 18 lg 1 p 6 [---] sätestavad ametikohtade ühitamise keelu. See keeld teenib kohaliku omavalitsuse funktsioonide ja vastutuse lahususe organisatsioonilist tugevdamist nende ohtude vastu, mis võivad tuleneda ametikoha ja mandaadi ühitamisest esinduskogus. [---] Valla- või linnavalitsuse liikme ning valla- või linnaametniku erinev kohtlemine on õigustatud sellega, et valitsuse liige kannab poliitilist vastutust volikogu ees, valla- või linnavalitsuse ametnik aga teenistusalast vastutust avaliku teenistuse seaduse järgi" (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 30. novembri 2010. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-17-10, punkt 27).
Lisades avaliku teenistuse seaduse muutmisega KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 volikogu liikme keelu töötada sama valla või linna ametiasutuses ka töölepingu alusel, pidas seadusandja kolleegiumi hinnangul silmas ka eesmärki tagada omavalitsuse funktsioonide ja vastutuse lahusus. Justiitsminister on selgitanud, et KOKS § 18 lõige 1 punkti 6 täiendati huvide konflikti vältimiseks. Vältida tuli olukorda, kus sama tööd tegev isik ühes vallas on ametnik ja volikogu liikmena tegutseda ei saa ning teises vallas töötaja, kes saab tegutseda ka vallavolikogu liikmena (vt Justiitsministri seisukoht VVK 17. aprilli 2014. a otsuses nr 48).
Praktikas on KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 muutmine toonud kaasa selle, et valimiskomisjonid peavad andma hinnangu tsiviilõiguslikele lepingutele. KOKS § 20 lõike 1 kohaselt on valimiskomisjoni ülesandeks määrata volikogu asendusliige volikogu liikme asemele, kelle volitused on KOKS § 18 alusel enne tähtaega lõppenud, mistõttu peab valimiskomisjon volikogu asendusliikme määramisel kindlaks tegema, kas esineb asjaolu, mis tingib volikogu liikme volituste lõppemise enne tähtaega. Seega tuleb valimiskomisjonil hinnata, kas volikogu liikme volitused on enne tähtaega lõppenud töötamise tõttu sama valla või linna ametiasutuses töölepingu alusel. Vajaduse korral tuleb valimiskomisjonil tõlgendada volikogu liikmega sõlmitud lepingut (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 5. mai 2014. a otsus asjas nr 3-4-1-15-14, punktid 33–35).
Pidades silmas KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärki, ei pruugi normi sõnastus olla kõige õnnestunum. Tsiviilõiguslikke lepinguid, mille sõlmimise tagajärjel võib tekkida huvide konflikt, mida on soovitud vältida, võib olla oluliselt rohkem kui üksnes tööleping. Justiitsminister on selgitanud, et kuna KOKS § 54 lõike 1 kohaselt reguleerib omavalitsusteenistust valla ja linna ametiasutustes avaliku teenistuse seadus, töölepingu seadus ja kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, jäeti seaduse muutmisel KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 sõnastusest välja võlaõigusseadusest tulenevad teenuste osutamise lepingud nagu nt käsundusleping ja töövõtuleping (vt Justiitsministri seisukoht VVK 17. aprilli 2014. a otsuses nr 48). Tagajärjeks on aga see, et vältimaks KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud keelu rakendumist, sõlmitakse kohalikes omavalitsustes töölepingute asemel käsundus-, töövõtu- või muid lepinguid. Selline praktika ei ole kooskõlas KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärgiga, kuna ka käsundus- või töövõtulepingu alusel töötades võib volikogu liikmel tekkida huvide konflikt.
Kolleegium märgib, et KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 sõnastus võib olla aga ka liiga lai, sest mitte kõigil juhtudel, kui valla- või linnavalitsus sõlmib töölepingu (või mõne muu tsiviilõigusliku teenuse osutamise lepingu) volikogu liikmega, ei pruugi selle tagajärjel huvide konflikti tekkida. Sellisel juhul võib volikogu liikme volituste lõppemine KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 alusel riivata volikogu liikme õigusi põhjendamatult intensiivselt.
Eeltoodust lähtudes on kolleegium seisukohal, et lisaks üldistele tsiviilõiguslike lepingute tõlgendamise reeglitele ja põhimõtetele on volikogu liikme ja linna- või valla ametiasutuse vahel sõlmitud lepingute tõlgendamisel oluline arvestada KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärki vältida huvide konflikti ning tagada kohaliku omavalitsuse funktsioonide ja vastutuse lahusus.
Järgnevalt võtab kolleegium seisukoha praeguses asjas esitatud kaebuse väidete kohta. Kolleegium märgib, et vaatab kaebuse läbi üksnes ulatuses, milles vaidlustatakse VVK 12. novembri 2014. a otsust nr 67.
Kaebaja märgib kõigepealt üldiselt, et VVK ei ole tema kaebust Võru Maakonna Valimiskomisjoni 4. novembri 2014. a otsuse peale sisuliselt läbi vaadanud. Kolleegium kaebaja sellise üldise väitega ei nõustu.
Kaebaja leidis kaebuses VVK-le, et maakonna valimiskomisjon on otsuses esitanud valeväiteid ja lähtunud järelevalvemenetlust alustades kallutatud lähtepunktist. Neid kaebuse väiteid on VVK käsitlenud oma 12. novembri 2014. a otsuse punktis 4.
Samuti oli kaebaja seisukohal, et maakonna valimiskomisjon on jätnud hindamata kaebeõiguse olemasolu ja väljunud KOVVS-s sisalduva pädevusnormi piiridest. Neid kaebuse väiteid on VVK käsitlenud oma otsuse punktides 1-3.
Kaebaja leidis kaebuses VVK-le, et maakonna valimiskomisjon on 4. novembri 2014. a otsuse punktides 6 ja 7 esitanud ekslikke seisukohti lepingute tõlgendamise kohta. Neile väidetele vastas VVK oma otsuse punktis 5, märkides, et maakonna valimiskomisjon on oma otsuse punktides 6 ja 7 käsitlenud asjakohaseid seadusi ja kohtupraktikat, andmata hinnangut kaebajaga sõlmitud lepingule.
Lisaks sellele leidis kaeabaja kaebuses VVK-le, et maakonnakomisjon on (otsuse punktis 9) vääralt norme tõlgendanud; kasutanud (punktis 10) valesid lähtealuseid (lähtunud eriseadusest, mitte üldseadusest); jätnud kõrvale lepingu poolte tegeliku tahte ja käitumise lepingulises suhtes; unustanud, et tööõiguslik regulatsioon on kehtestatud töötaja kaitseks tööandja vastu, mitte vastupidi; juurutab valet seisukohta, et kõik käsunduslepingud on töölepingud, kui tööandja ei tõenda vastupidist; valesti sisustanud käsunduslepingu eesmärki. Nende kaebuse väidete osas on VVK oma otsuse punktis 6 kokkuvõtlikult leidnud, et nõustub maakonnakomisjoni seisukohtadega, lepingu sisu analüüsiga, samuti järeldusega, et kaebajaga sõlmitud leping on tööleping KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes.
Lisaks sellele leidis kaebaja kaebuses VVK-le, et maakonnakomisjon ei ole oma seisukohti tõenditega kinnitanud. Lepingus on kirjas üksnes võimalus, et käsunditäitja võib kasutada käsundisaaja vara ja töövahendeid, tegelikkuses seda ei ole toimunud. Selles küsimuses leidis VVK otsuse punktist 7, et VVK-l ei ole kaebemenetluse käigus võimalik viidatud asjaolusid täiendavalt kontrollida, kuid kaebaja kirjeldatud lepingu täitmise asjaolud ei ole sellised, mis oleksid asja lahendamisel määrava tähendusega. VVK oli seisukohal, et maakonna valimiskomisjon on õigesti leidnud, et tööaja määratlemata jätmine, töötamine elukohas ega tööandja vara mittekasutamine ei välista töölepingu olemasolu.
Kaebuses Riigikohtule on kaebaja lisaks eeltoodud üldistele väidetele leidnud, et maakonna valimiskomisjon ja VVK on lepingut tõlgendades jätnud kõrvale poolte tegeliku tahte, nende antud selgitused ja käitumise lepingu täitmisel; tähelepanuta on jäetud asjaolu, et kaebaja ei kasutada käsundisaaja vara ja töövahendeid, mistõttu ei kehti talle lepingu punktid 3.1.7., 3.1.8. ja 3.1.9., mis kohustavad arvestama käsundisaaja reeglite ja kordadega; VVK on ekslikult nõustunud maakonnakomisjoniga, et käenduslepingu mõte on saavutada mingi kindel eesmärk, milles saab kokku leppida ja mida on võimalik saavutada, kui käsundusleping vastab VÕS § 619 sätestatud tunnustele ka juhul, kui lepingu sisuks on protsess kui selline, mitte tulemuse saavutamine; VVK seisukoht, et asjas mittekontrollitud asjaoludele on võimalik omistada asjas mittemäärav tähendus, on vastuolus hea usu põhimõttega.
Kuna VVK 12. novembri 2014. a otsuses nr 67 kaebaja ja V L vahel sõlmitud lepingut ise ei hinnanud, vaid nõustus (otsuse punktis 6) V M Valimiskomisjoni järeldustega ja hinnanguga lepingule, tuleb kolleegiumil kohtuasja lahendamisel lähtuda maakonnakomisjoni 4. novembri 2014. a otsuses nr 1-3/9 lepingu kohta sedastatust.
Kolleegiumi hinnangul viitas maakonna valimiskomisjon otsuses (II ja III osa) õigesti lepingu tõlgendamise kohta tsiviilseadustiku üldosa seaduses ja võlaõigusseaduses sätestatud reeglitele, samuti asjakohasele Riigikohtu tsiviilkolleegiumi praktikale. Kolleegium möönab, et käsundusleping ja tööleping võivad olla raskesti eristatavad, eriti arvestades, et ka töölepingu seadus (TLS) § 1 lõige 3 ütleb, et töölepingule kohaldatakse võlaõigusseaduses käsunduslepingu kohta sätestatut, kui töölepingu seaduses ei ole sätestatud teisiti.
Kolleegium märgib, et töölepingu seaduse regulatsioon ja Riigikohtu sellekohane praktika ei pruugi lepingu tõlgendamisel KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 valguses olla üksüheselt kohaldatav. TLS § 1 lõige 2, ütleb, et kui isik teeb teisele isikule tööd, mille tegemist võib vastavalt asjaoludele oodata üksnes tasu eest, eeldatakse, et tegemist on töölepinguga. Riigikohus on leidnud, et juhul, kui poolte kokkuleppel on ühtviisi nii töölepingu kui ka mõne muu tsiviilõigusega reguleeritava lepingu tunnused, mistõttu ei ole lepingulise suhte olemust võimalik üheselt määrata ja tööandja ei tõenda, et pooled sõlmisid mõne muu lepingu, tuleb poolte sõlmitud leping lugeda töölepinguks (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi järjekindel praktika, vt nt 15. juuni 2011. a otsus kohtuasjas nr 3-2-1-41-11, punkt 14). Töölepingu seaduse sellise regulatsiooni eesmärk on kaitsta töövõtjat kui nõrgemat poolt suhtes tööandjaga, mis lepingu tõlgendamisel selleks, et hinnata volikogu liikme volituste lõppemist või mittelõppemist, ei ole iseenesest asjakohane. Seetõttu on volikogu liikme volituste lõppemise hindamisel oluline arvestada KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärki, mida kolleegium käsitles eespool (vt otsuse punktid 30-35). Kolleegium nõustub ka kaebaja seisukohaga, et võlaõigusseadus ei välista, et käsunduslepingu objektiks võib olla protsess ja käsundusleping ei pea olema suunatud tulemuse saavutamisele.
Hinnates kaebaja ja V L vahel 18. novembril 2013 sõlmitud lepingut tervikuna, leiab kolleegium siiski, et lepingul on piisavas ulatuses töölepingu tunnused. Kolleegium nõustub VVK seisukohaga, et töölepingu olemasolu ei välista tööaja määratlemata jätmine, töötamine töötaja elukohas või asjaolu, et ei kasutata tööandja vara ja vahendeid.
Vaidlusaluse lepingu objektiks on sisuliselt linnavara auditeerimine, järelmite esitamine ja tutvustamine linnapeale edasiste otsuste tegemiseks, linnapea nõustamine finantsküsimustes ning ettevõtluskeskkonna analüüsi teostamine V l kohta, järelmite ja võimaluste esitamine ja tutvustamine linnapeale otsuste tegemiseks. Selline tegevus võib kolleegiumi arvates tekitada huvide konflikti volikogu liikme ja vallavalitsuse töötaja tegevuses, minnes seega vastuollu KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 eesmärgiga. Eeltoodust lähtudes nõustub kolleegium maakonna valimiskomisjoni ja VVK hinnanguga, leides, et M. K ja V L vahel 18. novembril 2013 sõlmitud käsundusleping tuleb lugeda töölepinguks KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 tähenduses.
Juhindudes põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse § 46 lõike 1 punktist 2, jätab põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium M. K kaebuse VVK 12. novembri 2014. a otsuse nr 67 peale rahuldamata.
Priit Pikamäe, Eerik Kergandberg, Hannes Kiris


text:
Liiwi maa kroonika (Jung)/XVII – Vikitekstid
Liiwi maa kroonika (Jung)/XVII
XVII. Päätük.
Piiskopi Alberti wiiesteistkümnes aasta.
Alberti kaheksamas teekond Saksa maale; Razeburi piiskop Wiilip tema asemik.
§ 1. Wiieteistkümnemal oma ammeti aastal pööras Liiwi maa kiriku piiskop Saksa maale tagasi, kui tema enne oma aseme kõrge auuwäärt enne nimetatut Razeburi koguduse piiskopi Wiilipi kätte oli annud, kes waga palwetaja oli omas Jumala teenistuses ja kõiges elus, ja oma käsi ja silmi alati taewa poole tõstes, ei jäänud ta omas wäsimatta waimus iial palwes seisma. Et tema rüütlid armastas, kleerikuid õpetas ja Liiwlaste ja Sakslaste eest õiete lahke ellusega muretses, on tema seda uut kogudust paganate hulgas wäga hästi sõna ja eesmärgiga walgustanud. Ja ristikogodus sai neil päiwil jälle wähä sõja waewast hingata, ehk kül hirm oli seestpidi ja wäljastpidi1) igapäew Liiwlaste ja Eestlaste kawalate kihutuste ja pahade mõtete eest; sest ikka otsiwad nemad paha Sakslaste ja Riia linna wastu.
Littawid tungiwad Läti maa sisse.
§ 2. Littawid aga, ilma Sakslastega maha tehtut rahust1) hoolimatta, tuliwad Düüna ääre, ja kui nemad mõned Kokenhuusi kantsist wälja oliwad kutsunud, wiskasiwad nemad ühe oda Düüna jõkke2) mis läbi nemad rahu ja sõprust eneste ja Sakslaste wahel katki murdsiwad. Ja nemad kogusiwad suure wäe kokku, tuliwad üle Düüna Lätlaste maa sisse, riisusiwad külakesed3) paljaks ja lõiwad palju maha. Ja nemad jõudsiwad kunni Trikutaani, wõtsiwad Talibaldi4), selle maa wanema wangi, ja ka Waribule tema poja. Ka läksiwad nemad üle Koiwa ja leidsiwad Iimera juures inimesed omas külades eest, wõtsiwad neid wangi ja tapsiwad mõned ära, ja põõrasiwad äkkitselt kõige oma saagiga tagasi. Ja kui Rameko nägi, et tema isa ja wend wangi wiidi, tõusis tema kõige Lätlastega ülesse ja nendega ühes Wõnnu Berthold rüütli wendadega, ja läksiwad nende järele. Ja kui ta nende ligi jõudis, kartis Rameko, et nemad tema isa ära tapaksiwad, kui tema selja takka nende pääle lähäks ja wiis neid teise tee pääl nende ette. Aga Littawid märgasiwad seda ja põgenesiwad rutuste ja pääsiwad nende eest ära. Kui nemad aga Düüna jõest üleminnes oma maa rajadesse astusiwad, põgenes Talibald nende käest ära, ja kui tema kümme päewa aega leiba ei olnud söönud, pööris tema5) rõõmsaste oma isa maale tagasi.
Littawilane Daugurte teeb Wõnnus wangis eneselle otsa.
§ 3. Sellel ajal läks Daugurte, kuninga Wsewolodi1) abikaasa isa, paljude kingitustega Nowgorodi suurekuninga2) juure ja tegi temaga rahu sääduse. Tee pääl tagasi tulles sai tema rüütli wendadest kinni wõetut, Wõnnu wiidut ja ahelatesse wisatud. Ja sääl hoiti teda palju päiwi kinni, kunni mõned tema sõbrad Littawi maalt tema juure tuleksiwad. Selle järele on tema isi enese mõegaga läbi pistnud3).
Woldemar lähäb Iidumeast jälle Wene maale ära.
§ 4. Selle wahel lõikas Woldemar, Iidumealaste ja Lätlaste walitseja1) palju, mis ta isi mitte ei olnud külwanud2), niihästi nende kohtudes kui ka tüli asjus. Ja et Razeburi piiskopile ja ka kõigile teistele tema kohtumõistmised mitte meele järele ei olnud, siis täitis ta wiimaks paljude soowi ja läks ära Wene maale.
Tülid Seelede ja Littawitega Düüna mail.
§ 5. Ka oliwad Kokenhuusi rüütlid ja Lätlased sagedaste sellel ajal Seloonisi ja Littawisi riisunud, nende külad ja maad ära häwitanud, mõned neist maha löönud ja teised wangi ära wiinud, neid teede pääl sagedaste waritsenud ja neile palju kurja teinud. Siis kogusiwad Littawid oma wäe kokku ja tuliwad üle Düüna Lenewardi rajadesse, wõtsiwad Liiwlased nende külades kinni, lõiwad mõned neist maha ja ajasiwad naised, lapsed ja elajad enestega ära ja saiwad palju saaki; ka ühe selle maa wanema, Uldewene, wiisiwad nemad ära wangi. Siis juhtus aga ka Volkiin, rüütlite ordumeister, sinna, kelle wennad1) kaupmeestega Düüna mööda ülesse oliwad tulnud. Siis ajas ordumeister Littawisi wähä meestega taga, läks selja takka nende pääle ja sõdis nendega, ja sääl langes Littawite ülem ja wanem, kus palju temaga ühes maha löödut saiwad; aga teised põgenesiwad ja pääsiwad ära, kes esimese wäehulga sees oliwad olnud ja wiisiwad Uldewene enestega ära. Tema lahti ostmiseks on pärast seda ülemal nimetatut Littawilase pää antut, et nemad wähämalt selle tagasi saadut pääle (tema) wäärilist (matust joogi pidudega2) paganate kombe järele wõiksiwad pidada.
Woldemar tuleb jälle Wenemaalt Iidumeasse.
§ 6. Järgmisel talwel pööris Woldemar oma abikaasa ja poegadega, ja kõige1) oma sugukonnaga Liiwi maale tagasi, kus teda Lätlased Iidumealastega jälle wastu wõtsiwad, ehk kui ilma suure rõõmuta, kuhu temale preestrid Alobrand2) ja Hendrik3) wilja ja kingitusi saatsiwad. Ja tema oli aset Metimnes4) kus tema kohut pidas ja maa seest kokku kogus, mis temal tarwis oli5).
Littawi ülema Stekse surm.
§ 7. Ja Littawid tuliwad jälle üle Düüna oma seltsilistega, ja nendega oli nende juhataja ja ülem Stekse. Tema tuleku üle rõõmustasiwad endid Sakslased ja kogusiwad endid kõik Wõnnu Bertholdiga ja tema vendadega kokku, ja kutsusiwad eneste juure kuninga Woldemari teiste Sakslastega ja Lätlastega. Siis läksiwad nad neile wastu, paniwad waritsejad tee ääre ja langesiwad nende pääle. Sääl lõiwad nemad nende päämehe, eelnimetatut Stekse, ja wäga palju teisi maha, kuna teised ära põgenesiwad, seda täädust kodumaale kuulutama. Ja risti kogudusel oli rahu mõned päewad1).
§ 1. 1) 10, 16. 2 Kor. 7, 5.
§ 2. 1) 12, 8. — 2) teine kombe, kui 2, 5. — 3) 13, 4 juure. — 4) 12, 6. 15, 7. — 5) Waribule ka? Tema näis 23, 9 wiimaks weel ette tulema.
§ 3. 1) 13, 4. — 2) 14, 2. 15, 8. — 3) et keegi sugulane teda rahaga wälja lunastama ei tulnud.
§ 4. 1) nõnda jälle § 6 ja 18, 2; Teda nimetati üksnes Iidumealaste walitsejaks. — 2) Luuka 19, 21 j. e. Matt. 25, 24. 26.
§ 5. 1) rüütlid — ehk: kes oma rüütlitega wõi wendadega etc. Wist tuliwad nemad laewadega kaupmeeste warjuks; ühenda 16, 2. — 2) nõnda ka Eestlaste juures, 12, 6.
§ 6. 1) = kõige muu perega; waata ka 15, 13. Ühte tema poega nimetatakse 22, 4. — 2) Siin ja 18, 2 on tema Iidumealaste juures, nii ka 22, 4 tema kirik Raupas. — 3) Iimera Lätlaste juures, nõnda weel 18, 3 üh. 12, 6. Hendrik on Alobrandiga ka 11, 7 ühes. — 4) On see Moojani koht? ehk hoopis Wolmar (enne ka Woldemar) Lätikeeli Walmare? — 5) Ühenda § 4 ja 18, 2.
§ 7. 1) Kaswawaist lahkumistest maavalitsejate härrade wahel ei lausu Hendrik sõnakestki! Ühenda 16, 1 ja 8. — Paawst näis wölsi tääduste järele sagedaste eksituste ja kimbatuste sisse langema. Oktbr. 1213 wõttis tema mõegarüütlid Alberti wastu enese warju alla, ka siitmaa ümberpöördut rahwast; tema kinnitab rüütlitele, ehk kül kiriku ja piiskopi eesõigusega, Sakala ja Ugaunia maad ja nende mõisad naabrus Gutlandis (?), nõuab Lundi piiskopi (oma saadiku) käest, et Sakalasse ja Ugauniasse, kui wõimalik, piiskoppi sääda, seisab aga ka Eesti maa piiskopi eest, kinnitab tema sisse säädmise, kaitseb teda mõõga rüütlite pääle tungimise eest, ja tunnistab 2. Novbr. 1213 tema, ja 20. Webr. 1214 ka Riia piiskopi teiste piiskoppide alt wabaks, kunni sunre koncili otsuse järele see kinnitatut pidi saama. Waata Urkunden 27—37.
Pärit leheküljelt "https://et.wikisource.org/w/index.php?title=Liiwi_maa_kroonika_(Jung)/XVII&oldid=39322"
Selle lehekülje viimane muutmine: 21:52, 10. veebruar 2017.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 6
§ 5
§ 6
§ 4
§ 7