§ 24 Põldtunnustamise ning seemneproovi võtmise ja analüüsimise üle teostatava riikliku järelevalve sagedus ja ulatus
RT I, 26.03.2019, 15
Määrus kehtestatakse «Taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse» § 3 lõike 3, § 61 lõike 4, § 65 lõigete 4 ja 7, § 73 lõigete 8 ja 9, § 74 lõike 5, § 75 lõigete 2 ja 4, § 96 lõike 2, § 101 lõike 4, § 104 lõike 4, § 105 lõike 5 ning § 117 lõike 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse liiki Beta vulgaris L. kuuluva suhkru- ja söödapeedi seemne ning geneetiliste ressursside säilitamiseks ettenähtud sordi (edaspidi säilitussort) seemne kategooriad ning nende kvaliteedinõuded, tootmise nõuded, sertifitseerimise kord ja nõuded, sertifitseeritavate liikide loetelu, seemne sertifitseerimist tõendava dokumendi sisu nõuded ja kehtivusaeg, seemne pakendamise nõuded, pakendamise ja müügipakendi sulgemise ning seemne müügipakendi ja partii märgistamise nõuded, sertifitseerimist või kontrollimist tõendavate dokumentide väljaandmise kord ning etikettide sisu ja vormi nõuded, turustamise nõuded, lõpuni sertifitseerimata seemnepartii etiketi ja saatedokumentide nõuded ning nõuded riikliku järelevalve teostamise sageduse ja ulatuse kohta.
(3) Põldtunnustamist teeb Põllumajandusamet või sertifitseeritud seemne kategooria puhul põldtunnustamise tegevusloaga põldtunnustaja.
(1) Tootja sertifitseerib säilitussordi seemne rahvusvaheliste nõuete kohaselt. Säilitussordi seemne sertifitseerimise nõuetekohasuse tagamiseks korraldab tootja säilitussordi seemne põldtunnustamise, proovi võtmise ja selle analüüsimise.
(2) Põldtunnustamist säilitussordile teeb Põllumajandusamet, põldtunnustamise tegevusloaga põldtunnustaja või tootja, järgides põldtunnustamise kohta kehtestatud nõudeid.
(3) Sertifitseeritavast säilitussordi seemne partiist võtab proovi Põllumajandusamet või seemneproovi võtmise tegevusloaga seemneproovi võtja (edaspidi tegevusloaga seemneproovi võtja).
(4) Sertifitseerimise nõuetele vastava säilitussordi seemnepartii märgistab ja sulgeb tootja või tegevusloaga seemneproovi võtja nõuetekohaselt, arvestades põldtunnustamise ja laboratoorse analüüsi tulemusi.
(1) Põllumajandusamet või tegevusloaga seemneproovi võtja võtab seemnepartiist rahvusvaheliselt kehtestatud metoodika kohaselt seemneproovi peediseemne kvaliteedi määramiseks ja sulgeb sertifitseeritava seemnepartii müügipakendi või konteineri Põllumajandusameti turvakleebise või plommiga. Seemnepartii omanik tagab metoodikakohaseks proovi võtmiseks juurdepääsu pakendile või konteinerile.
(2) Põllumajandusamet või tegevusloaga seemneproovi võtja sulgeb nõuetekohase seemnepartii müügipakendi või konteineri turvakleebise või plommiga.
(4) Pakendatud ja märgistatud seemne müügipakendi võib avada ja uuesti sulgeda üksnes Põllumajandusameti järelevalve all, kui sellises müügipakendis olevat seemet kavatsetakse pärast uuesti sulgemist turustada. Sellisel juhul peavad pakendi uuesti sulgemise kuupäev ja sõnad «Põllumajandusamet» olema märgitud etiketile.
(3) Peediseemne müügipakendi etiketil ettenähtud teabe trükkimisel müügipakendile trükitakse teave kustumatult otse pakendile. Põllumajandusamet või tegevusloaga seemneproovi võtja lisab etiketile § 18 lõike 1 punktides 3, 4 ja 14 nimetatud teabe.
§ 24. Põldtunnustamise ning seemneproovi võtmise ja analüüsimise üle teostatava riikliku järelevalve sagedus ja ulatus
(1) Põllumajandusamet teostab põldtunnustamise tegevusloaga põldtunnustaja tehtud põldtunnustamise üle riiklikku järelevalvet vähemalt üks kord aastas 5% ulatuses.
(2) Põllumajandusamet teostab tegevusloaga seemneproovi võtja sertifitseerimiseks esitatud seemnepartiide üle riiklikku järelevalvet vähemalt üks kord aastas 5% ulatuses.
(3) Põllumajandusamet teostab automaatse proovivõtmisseadme kasutamise üle riiklikku järelevalvet vähemalt üks kord aastas.
(4) Põllumajandusamet teostab seemnekontrolli laboratooriumis proovide analüüsimise üle riiklikku järelevalvet vähemalt üks kord aastas 5% ulatuses.


Põllumajandusministri 20. jaanuari 2015. a määruse nr 7 „Väikeste põllumajandusettevõtete arendamise toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord” muutmine – Riigi Teataja
Põllumajandusministri 20. jaanuari 2015. a määruse nr 7 „Väikeste põllumajandusettevõtete arendamise toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord” muutmine
RT I, 08.03.2016, 7
Vastu võetud 03.03.2016 nr 14
§ 1. Põllumajandusministri 20. jaanuari 2015. a määrust nr 7 „Väikeste põllumajandusettevõtete arendamise toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord” muudetakse järgmiselt:
„(21) Põllumajandustooted käesoleva paragrahvi tähenduses on Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas nimetatud tooted, välja arvatud kalandus- ja vesiviljelustooted.”;
2) paragrahvi 3 lõike 1 punkti 5 täiendatakse pärast sõna „ega” sõnadega „nimetatud pankrotiseaduse kohaselt ajutist pankrotihaldurit või”;
„(2) Taotleja, kes on taotluse esitamise ajaks esitanud Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) loomatauditõrje seaduse § 196 lõike 1 punkti 1 kohaselt majandustegevusteate sigade pidamisega tegelemise kohta ja kellel on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud aastal põllumajandusloomade registri andmetel olnud vähemalt üks siga, peab kavandama oma järgneva majandustegevuse selliselt, et ta ei tegutse vähemalt viis aastat arvates PRIA poolt viimase toetusosa väljamaksmisest seakasvatuse tegevusalal, kui ta soovib taotluse hindamisel saada vastava hindamiskriteeriumi alusel hindepunkte.”;
„(2) Vähemalt 50 protsenti äriplaanis kavandatud tegevuste maksumusest kasutatakse sellise materiaalse vara, sealhulgas bioloogilise vara ostmiseks või sellise hoone või rajatise püstitamiseks, rajamiseks, paigaldamiseks, laiendamiseks või rekonstrueerimiseks, mida saab kasutada põllumajandustoodete tootmiseks või töötlemiseks otseselt ja korduvalt vähemalt § 12 lõike 3 punktis 5 nimetatud tähtaja jooksul (edaspidi investeering).”;
5) paragrahvi 6 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Toetuse saamiseks esitab taotleja PRIA e-teenuse keskkonna kaudu selleks ettenähtud tähtajal PRIAle avalduse ja äriplaani (edaspidi koos taotlus).”;
6) paragrahvi 6 lõiked 2 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 7 lõike 1 punktis 4 asendatakse läbivalt sõna „valdkonnas” sõnaga „tegevusalal”;
8) paragrahvi 7 lõike 1 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 7 lõike 2 punktid 1, 5 ja 8 tunnistatakse kehtetuks;
10) paragrahvi 7 lõike 2 punktid 13 ja 14 sõnastatakse järgmiselt:
„13) taotleja taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud kahe majandusaasta müügitulu, sealhulgas omatoodetud põllumajandustoodete või nende töötlemisel saadud toodete müügitulu müüdud toodete ja teenuste kaupa, märkides iga toote või teenuse kohta müüdud ühikute koguse ja müügitulu summa;
14) taotleja taotluse esitamise aastale järgneva teise majandusaasta müügitulu prognoos ja omatoodetud põllumajandustoodete või nende töötlemisel saadud toodete müügitulu prognoos, märkides iga toote või teenuse kohta müüa planeeritavate ühikute koguse ja müügitulu summa.”;
11) paragrahvi 7 lõiked 3 ja 5 tunnistatakse kehtetuks;
„(2) Pärast taotluse esitamise tähtaja viimast päeva esitab PRIA Maksu- ja Tolliametile (edaspidi MTA) toetust taotlenud füüsilisest isikust ettevõtjate nimekirja järgmiste andmete saamiseks:
13) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) MTA edastab PRIAle lõikes 2 nimetatud ettevõtjate taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud aasta ja vahetult eelnenud teise aasta käibedeklaratsioonide või tuludeklaratsioonide vormi E andmed.”;
14) paragrahvi 10 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 11 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ei ületa toetatava tegevuse rahastamise eelarvet, rahuldatakse kõik nõuetele vastavad taotlused, mis on saanud vähemalt minimaalse hindepunktide summa, Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 79 lõike 1 punkti 3 alusel.”;
16) paragrahvi 11 lõikes 3 asendatakse sõna „toetav” sõnaga „toetatav”;
17) paragrahvi 11 lõikes 6 asendatakse arv „70” arvuga „50”;
18) paragrahvi 12 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Toetuse saaja peab vastama § 3 lõike 1 punktides 2–5 sätestatud tingimustele.”;
19) paragrahvi 12 lõike 3 punktis 5 asendatakse sõnad „materiaalset vara” tekstiosaga „§ 4 lõikes 2 nimetatud investeeringut”;
20) paragrahvi 12 lõiget 3 täiendatakse punktiga 8 järgmises sõnastuses:
„8) tagama, et § 4 lõikes 2 nimetatud investeeringu tegemise korral ei oma toetuse saaja ja vara müüja või teenuse osutaja ning nende osanik, aktsionär või juhtorgani liige osalust üksteise äriühingus ega kuulu üksteise juhatusse või nõukokku.”;
21) paragrahvi 13 lõike 1 sissejuhatavas lauseosas asendatakse sõna „PRIAle” tekstiosaga „PRIA e-teenuse keskkonna kaudu”;
22) paragrahvi 13 lõiked 4–6 tunnistatakse kehtetuks;
23) määruse lisa kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
§ 2. Määruse § 1 punktid 12 ja 13 jõustuvad 1. jaanuaril 2017. a.


Kadrina valla munitsipaalkoolide hoolekogu moodustamise kord ja töökord – Riigi Teataja
Kadrina valla munitsipaalkoolide hoolekogu moodustamise kord ja töökord
Kadrina valla munitsipaalkoolide hoolekogu moodustamise kord ja töökord - sisukord
§ 2 Hoolekogu ülesanne
2 Hoolekogu liikmete valimine
§ 4 Hoolekogu koosseis ja volituste kestus
§ 5 Vanemate esindaja
§ 6 Vilistlaste esindaja
§ 7 Kooli toetavate organisatsioonide esindaja
§ 8 Kooli õpilaste esindaja
§ 9 Kooli õppenõukogu esindaja
§ 10 Volikogu esindaja
3 Hoolekogu koosseisu kinnitamine
§ 11 Esindajate andmete esitamine
§ 12 Hoolekogu koosseisu kinnitamine ja muutmine
4 Hoolekogu töökord
§ 13 Hoolekogu juhtimine
§ 14 Hoolekogu töövorm ja tegevuse planeerimine
§ 15 Hoolekogu koosoleku läbiviimine
§ 16 Hoolekogu liikme õigused
§ 17 Hoolekogu otsused ja nende täitmine
§ 18 Otsuste vastuvõtmine side- või infotehnoloogiliste vahendite kaudu
§ 19 Hoolekogu otsusega mittenõustumine
§ 21 Määruste muutmine
§ 22 Määruse jõustumine
RT IV, 09.05.2014, 79
Vastu võetud 30.04.2014 nr 7
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 37, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 73 lõike 1 ning koolieelse lasteasutuse seaduse § 24 alusel
Hoolekogu moodustamise kord ja töökord (edaspidi kord) reguleerib Kadrina valla munitsipaalkoolide (edaspidi eraldi lasteaed-algkool, ühe asutusena tegutsev põhikool ja gümnaasium või ühiselt kool) hoolekogusse liikmete valimist, nende volitusi, hoolekogu koosseisude kinnitamist ja hoolekogu töökorda.
§ 2. Hoolekogu ülesanne
(1) Kooli hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on kooli laste, õpilaste, õpetajate, kooli pidaja, vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine.
(2) Kooli hoolekogu täidab talle seadustega ja nende alusel pandud ülesandeid ning teeb kooli pidajale ettepanekuid kooliga seotud küsimuste paremaks lahendamiseks.
2. peatükk Hoolekogu liikmete valimine
Hoolekogu liikmete valimise algatab kooli direktor (edaspidi direktor).
§ 4. Hoolekogu koosseis ja volituste kestus
(1) Lasteaed-algkooli hoolekogusse kuuluvad volikogu esindaja; kaks õppenõukogu esindajat, kellest üks esindab kooli, teine lasteaia õpetajaid; neli lastevanemate esindajat. Kui koolis on loodud õpilasesindus, siis kuulub hoolekogusse üks õpilaste esindaja. Hoolekogu koosseisu kuulub üks vilistlaste ja üks kooli toetavate organisatsioonide esindaja.
(2) Ühe asutusena tegutseva põhikooli ja gümnaasiumi hoolekogusse kuuluvad volikogu esindaja; õpilaste esindaja; kaks õppenõukogu esindajat, kellest üks esindab põhikooli ja teine gümnaasiumi osa õpetajaid; kaks vanemate esindajat, kellest üks esindab põhikooli ja üks gümnaasiumi õpilaste vanemaid. Hoolekogu koosseisu kuulub kaks vilistlaste ja üks kooli toetavate organisatsioonide esindaja.
(3) Vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ning volikogu esindajaks ei tohi olla sama kooli töötaja.
§ 5. Vanemate esindaja
(1) Kooli õpilaste ja lasteaia vanemad valivad hoolekogusse oma esindajad lastevanemate koosolekul.
(2) Vanemate esindajad valitakse hääletamise teel. Kandidaadi võib üles seada ning kandidaadiks võib olla iga lapsevanem. Esindaja valimine otsustatakse osalejate lihthäälteenamusega.
(3) Vanemate esindaja valimine protokollitakse.
(4) Vanemate esindaja esindab hoolekogus esindatavate arvamust, mille selgitab välja enda valitud viisil.
§ 6. Vilistlaste esindaja
Kooli vilistlased, kes tegutsevad juriidilise isikuna või seltsinguna, valivad direktori ettepanekul kooli hoolekogusse oma esindaja ning esitavad direktorile esindajaks valitud isiku andmed.
§ 7. Kooli toetavate organisatsioonide esindaja
Kooli tegevust toetavad organisatsioonid, mis tegutsevad juriidilise isikuna või seltsinguna ning oma tegevusega toetavad kooli, valivad direktori ettepanekul hoolekogusse oma ühise esindaja ja esitavad direktorile esindajaks valitud isiku andmed.
§ 8. Kooli õpilaste esindaja
(1) Ühe asutusena tegutseva põhikooli ja gümnaasiumi hoolekogusse valib õpilaste esindaja kooli õpilasesindus.
(2) Kui lasteaed-algkoolis on loodud õpilasesindus, valib õpilasesindus hoolekogusse õpilaste esindaja.
(3) Õpilaste esindaja valitakse hääletamise teel. Kandidaadiks võib olla õpilasesinduse iga liige. Esindaja valimine otsustatakse osalejate lihthäälteenamusega.
(4) Õpilasesinduse juht esitab kooli direktorile esindajaks valitud õpilase andmed.
§ 9. Kooli õppenõukogu esindaja
(1) Kooli õppenõukogu valib oma esindaja hoolekogusse õppenõukogu koosolekul.
(2) Kooli õppenõukogu esindajaks võib olla kooli õppenõukogu iga liige, välja arvatud õpetaja, kes oma ametikoha järgselt kuulub kooli juhtkonda või asendab direktorit tema eemalviibimise ajal. Kandidaadi võib üles seada iga õppenõukogu liige. Õppenõukogu esindaja valitakse hääletamise teel. Otsus tehakse osalejate lihthäälteenamusega.
§ 10. Volikogu esindaja
Volikogu nimetab oma esindaja kooli hoolekogusse volikogu uue koosseisu volituste alguses kuni volikogu volituste lõppemiseni. Kui esindaja volitused lõpevad enne volikogu volituste lõppemist, nimetab volikogu uue esindaja.
3. peatükk Hoolekogu koosseisu kinnitamine
§ 11. Esindajate andmete esitamine
(1) Direktor esitab iga nelja aasta järel õppeaasta alguses septembrikuu jooksul Kadrina Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) hoolekogusse valitud esindajate andmed.
(2) Taotluse hoolekogu koosseisu muutmiseks võib direktor esitada igal ajal, kui hoolekogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt.
§ 12. Hoolekogu koosseisu kinnitamine ja muutmine
(1) Hoolekogu moodustab ja selle koosseisu kinnitab vallavalitsus iga nelja aasta tagant kooli direktori ettepanekul.
(2) Hoolekogu volitused kehtivad hoolekogu koosseisu kinnitamise päevast kuni uue hoolekogu koosseisu kinnitamiseni.
(3) Hoolekogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt:
1) esindajaks valitud lapsevanema lapse väljaarvamisel kooli õpilaste või lasteaia laste nimekirjast;
2) esindatavate otsusel uue esindaja valimisel;
3) õppenõukogu esindajaks valitud õpetaja töösuhte lõppemisel;
4) esindajaks valitud õpilase väljaarvamisel kooli õpilaste nimekirjast;
5) esindaja kirjaliku avalduse alusel.
4. peatükk Hoolekogu töökord
§ 13. Hoolekogu juhtimine
(1) Hoolekogu tegevust juhib hoolekogu esimees, keda asendab tema äraolekul kõigis küsimustes aseesimees.
(2) Hoolekogu esimehe ja aseesimehe valimine toimub oma liikmete hulgast hoolekogu koosolekul osalejate poolthäälteenamusega avaliku hääletamise teel.
(3) Hoolekogu esimees valitakse neljaks aastaks. Hoolekogu esimehe volitused lõpevad ennetähtaegselt, kui üle poole hoolekogu liikmetest esitavad hoolekogu koosoleku päevakorda kirjalikult sellekohase avalduse.
§ 14. Hoolekogu töövorm ja tegevuse planeerimine
(2) Hoolekogu koostab igaks õppeaastaks tööplaani, milles määratakse tegevuse eesmärgid, töökava ja tähtajad.
(3) Hoolekogu tööplaan on kättesaadav kooli koduleheküljel.
§ 15. Hoolekogu koosoleku läbiviimine
(1) Hoolekogu korralised koosolekud toimuvad vähemalt üks kord õppeaasta kestel ühe asutusena tegutsevas põhikool ja gümnaasiumis, lasteaed-algkoolis vähemalt üks kord kvartalis.
(2) Hoolekogu korralise koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees. Hoolekogu uue koosseisu esimese koosoleku kutsub kokku kooli direktor.
(3) Koosoleku toimumise aeg ja koht ning kavandatud päevakord tehakse hoolekogu liikmetele ja koosolekule kutsutud isikutele teatavaks vähemalt seitse kalendripäeva enne koosoleku toimumist. Koosoleku dokumendid saadetakse hoolekogu liikmetele üldjuhul koos koosoleku teatega, kuid mitte hiljem kui viis tööpäeva enne koosoleku toimumist.
(4) Hoolekogu erakorralise koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees vähemalt kolme hoolekogu liikme, direktori või vallavalitsuse ettepanekul, kui see on vajalik kiire ja edasilükkamatu küsimuse lahendamiseks.
(5) Erakorralise koosoleku toimumise aeg, koht ja kavandatud päevakord tehakse hoolekogu liikmetele ja koosolekule kutsutud isikutele teatavaks hiljemalt kolm tööpäeva enne koosoleku toimumist.
(6) Hoolekogu koosolekut juhatab hoolekogu esimees.
(7) Hoolekogu esimees korraldab koosolekul arutamisele tulevate küsimuste ettevalmistamise ning asjakohaste materjalide eelneva tutvustamise hoolekogu liikmetele.
(8) Hoolekogu koosolekutest võtab sõnaõigusega osa kooli direktor.
(9) Hoolekogu koosolekust võivad osa võtta kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle järelevalvet teostavad ametiisikud. Teised isikud võivad hoolekogu koosolekust osa võtta hoolekogu esimehe kutsel või loal.
(10) Hoolekogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt kaks kolmandikku hoolekogu liikmetest, sealhulgas hoolekogu esimees või aseesimees.
(11) Hoolekogu koosolek protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija.
(12) Koosoleku protokolli märgitakse:
4) koosolekust osa võtnud ja koosolekult puudunud hoolekogu liikmete ees- ja perekonnanimed;
5) koosolekule kutsutud isikute nimed ja ettepanekud;
6) vastuvõetud otsused.
(13) Hoolekogu protokollid säilitatakse vastavalt kooli asjaajamise korrale.
§ 16. Hoolekogu liikme õigused
Igal hoolekogu liikmel on õigus:
1) teha ettepanekuid koosoleku päevakorra täiendamiseks ja muutmiseks;
2) avaldada koosolekul arvamust;
3) esineda arutatavates küsimustes selgitustega;
4) teha otsuse suhtes ettepanekuid;
5) jääda eriarvamusele, mis protokollitakse.
§ 17. Hoolekogu otsused ja nende täitmine
(1) Hoolekogu otsused võetakse vastu üldjuhul avalikul hääletamisel, hoolekogu otsusel võib hääletamine olla salajane. Hoolekogu otsused võetakse vastu kohalolijate lihthäälteenamusega. Poolt- ja vastuhäälte võrdse arvu korral on otsustavaks hoolekogu esimehe, tema äraolekul aseesimehe hääl.
(2) Hoolekogu otsused jõustuvad vastuvõtmisel, kui otsuses ei ole sätestatud teisiti.
(3) Hoolekogu ettepanekutega arvestamist korraldab ja kontrollib hoolekogu esimees ning teavitab sellest järgmistel koosolekutel hoolekogu liikmeid.
(4) Hoolekogu otsused avaldatakse kooli koduleheküljel.
§ 18. Otsuste vastuvõtmine side- või infotehnoloogiliste vahendite kaudu
(2) Otsuse vastuvõtmiseks koosolekut kokku kutsumata saadab hoolekogu esimees hoolekogu liikmetele otsuse eelnõu, selgitused ja otsuse tegemiseks vajalikud materjalid ning määrab vastamise tähtaja, mis ei või olla lühem kui kolm tööpäeva.
(3) Hoolekogu liige teavitab kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis hoolekogu esimeest oma seisukohast. Otsus loetakse vastuvõetuks, kui otsuse poolt on üle poole hoolekogu liikmetest, sealhulgas esimees või aseesimees. Poolt- ja vastuhäälte võrdse arvu korral on otsustavaks hoolekogu esimehe hääl.
(4) Hääletustulemused protokollib ja protokolli allkirjastab hoolekogu esimees. Protokolli märgitakse hoolekogu liikmetele antud vastamise tähtaeg, hoolekogu liikme vastuse tähtaeg ja vastuse sisu.
§ 19. Hoolekogu otsusega mittenõustumine
Hoolekogu otsusega mittenõustumisel on huvitatud isikul õigus pöörduda 30 kalendripäeva jooksul arvates päevast, millal isik vaidlustatavast otsusest teada sai või oleks pidanud teada saama, kooli üle järelevalvet teostava asutuse poole otsuse õiguspärasuse kontrollimiseks.
(1) Hoolekogu esimees esitab õppeaasta jooksul tehtud töö aruande hiljemalt iga aasta 1. novembriks lastevanemate koosolekule ja vallavalitsusele.
(2) Aruanne kajastab õppeaasta jooksul tehtud tööd ja uueks õppeaastaks kavandatud plaane. Aruanne säilitatakse vastavalt kooli asjaajamise korrale.
§ 21. Määruste muutmine
Muudetakse Kadrina Vallavolikogu järgmisi määruseid:
1) muudetakse Kadrina Vallavolikogu 17. detsembri 2010 määruse nr 22 „Kadrina Keskkooli põhimäärus“ § 15 lõikeid 2-6;
2) muudetakse Kadrina Vallavolikogu 17. detsembri 2010 määruse nr 24 „Vohnja Lasteaed-Algkooli põhimäärus § 18 lõikeid 2-6.
§ 22. Määruse jõustumine


RTL 2008, 28, 417
Vastu võetud 02.04.2008 nr 27
Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 6 lõike 3 ja § 34 lõigete 3 ja 4 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad võiturul sekkumise osas (EÜT L 032, 06.02.2008, lk 3–20), artikli 35 lõike 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse põllumajandustoodete eraladustamise täpsem kord, nõuded hoiu- ja säilitusruumide kohta, milles eraladustatavaid põllumajandustooteid hoitakse, ning pakkumise ja eraladustamislepingu sõlmimise taotluse vorm.
Võid eraladustamiseks toota sooviv isik (edaspidi tootja), kelle ettevõte on «Toiduseaduse» alusel Veterinaar- ja Toiduameti poolt tunnustatud, esitab Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) iga sel otstarbel kasutatava eraldiseisva tootmisüksuse kohta heakskiidu taotlemiseks lisas 1 toodud vormi kohase taotluse.
(1) Eraladustamislepingu sõlmimist taotleva isiku andmed peavad olema kantud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrisse. Kui taotleja andmed ei ole sellesse registrisse kantud, esitab taotleja eraladustamislepingu sõlmimise taotlemisel «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 60 lõikes 1 nimetatud avalduse andmete registrisse kandmiseks.
(2) Isik, kes soovib sõlmida komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990, milles sätestatakse sealiha eraladustusabi andmise üksikasjalikud eeskirjad (EÜT L 333, 30.11.1990, lk 22–29), artiklis 3, (EÜ) nr 6/2008, millega kehtestatakse lamba- ja kitselihale eraladustusabi andmise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 3, 5.1.2008, lk 13–23), artiklis 3 või (EÜ) nr 907/2000, millega sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veise- ja vasikalihasektori eraladustusabiga (EÜT L 105, 3.5.2000, lk 6–14), artiklis 4 nimetatud eraladustamislepingut või soovib seda sõlmida pakkumismenetluse teel, esitab PRIA-le lisas 2, 3 või 4 toodud vormi kohase taotluse või pakkumise.
(3) Isik, kes soovib sõlmida komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses sekkumisega võiturul (ELT L 32, 6.2.2008, lk 3–20), artiklis 34 nimetatud või eraladustamislepingut (edaspidi lepingupool), esitab PRIA-le lisas 5 toodud vormi kohase taotluse.
(4) Lõikes 3 nimetatud või kohta teises Euroopa Liidu liikmesriigis eraladustamislepingu sõlmimisel nõutava kvaliteedisertifikaadi saamiseks esitab lepingupool Veterinaar- ja Toiduameti kohalikule asutusele lisas 6 toodud vormi kohase taotluse.
§ 4. Nõuded laole ja ladustamisele
(1) Laona kasutatav külmhoone, lihalõikus- ja lihapakkimisettevõte, kus eraladustatavat liha konditustatakse või tükeldatakse ja pakitakse, peab olema «Toiduseaduse» alusel tunnustatud.
(2) Ühe eraladustamislepinguga hõlmatud tooted ladustatakse ühes laos, paigutatuna selle eraladustamislepinguga hõlmamata toodetest eraldi.
(3) Eraladustatavate toodete massi määramiseks on laos sobiv taadeldud kaal ning tooted on paigutatud selliselt, et kaubaaluste vahele jääb vähemalt 60 cm.
Kui laopidaja laoarvestuse süsteem võimaldab või lattu toimetamise päeval sisestada komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008 artikli 35 lõikes 3 nimetatud andmeid, ei pea lattu toimetamise kuupäeva eraladustatava või pakendile märkima.
§ 6. Eraladustatava toote lattu paigutamisest ning tükeldamisest ja konditustamisest teatamine
Lepingupool esitab PRIA-le liha lattu paigutamise, tükeldamise ja konditustamise korral:
1) komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 3 lõike 4 punktis b, (EÜ) nr 6/2008 artikli 3 lõike 4 punktis b ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 4 lõike 6 punktis b nimetatud liha lattu paigutamise kavatsuse kohta lisas 7 toodud vormi kohase teate;
2) komisjoni määruste (EÜ) nr 6/2008 artikli 4 lõikes 2 ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 5 lõikes 2 nimetatud liha tükeldamise ja konditustamise korral ning loomade, kelle rümpasid kavatsetakse ladustada, tapmise korral kirjalik teade, millel on märgitud nimetatud tegevuste toimumise kuupäev;
3) komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/90 artikli 3 lõike 4 punktis c, (EÜ) nr 6/2008 artikli 3 lõike 4 punktis c ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 4 lõike 6 punktis c nimetatud liha lattu paigutamisega seotud dokumendina lisas 8 toodud vormi kohase liha lattu paigutamise aruande.
§ 7. Eraladustatava toote laost väljaviimine
(1) Komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 9 lõikes 5 ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 18 lõikes 1 nimetatud ekspordiks liha laost väljaviimisel esitab lepingupool PRIA-le lisas 9 toodud vormi kohase teate.
(2) Komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 9 lõikes 5, (EÜ) nr 6/2008 artikli 9 lõikes 4 ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 18 lõikes 1 nimetatud liha laost väljaviimisel esitab lepingupool PRIA-le lisas 10 toodud vormi kohase teate.
(3) Eraladustatavat võipartiid võib laost välja viia vähemalt ühe tonni suuruste osade kaupa, välja arvatud viimane osa partiist, mis võib olla väiksem kui üks tonn.
§ 8. Eraladustamistoetuse taotlemine
(1) Veise-, lamba- ja kitse- ning sealiha eraladustamistoetuse ettemakse taotlemiseks ja eraladustamistoetuse taotlemiseks esitatakse PRIA-le:
1) komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 6 lõikes 4, (EÜ) nr 6/2008 artikli 6 lõikes 4 ja (EÜ) nr 907/2000 artiklis 11 nimetatud toetuse ühekordse ettemaksmise kohta lisas 11 toodud vormi kohane taotlus;
2) komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 7 lõikes 1, (EÜ) nr 6/2008 artikli 7 lõikes 1 ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 12 lõikes 1 nimetatud toetuse maksmise taotlus ning lisas 12 toodud vormi kohane tagatise vabastamise taotlus, millele lisatakse lisas 13 toodud vormi kohane liha laost väljaviimise aruanne, kui osa lepinguga hõlmatud lihast on laost välja viidud enne maksimaalse ladustusaja lõppu.
(2) Komisjoni määruste (EMÜ) nr 3444/1990 artikli 7 lõikes 1, (EÜ) nr 6/2008 artikli 7 lõikes 1 ja (EÜ) nr 907/2000 artikli 12 lõikes 1 nimetatud tõendavate dokumentidena esitatakse PRIA-le koopiad laoarvestuse dokumentidest ja alusdokumentidest ning kolmandasse riiki eksportimist tõendavatest dokumentidest.
(3) Komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008 artikli 41 lõikes 3 nimetatud või eraladustamistoetuse saamiseks esitab lepingupool PRIA-le lisas 14 toodud vormi kohase taotluse.
(4) Komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008 artikli 41 lõikes 4 nimetatud või eraladustamistoetuse ettemakse saamiseks esitab lepingupool PRIA-le lisas 15 toodud vormi kohase taotluse.
Põllumajandusministri 20. aprilli 2004. a määrus nr 42 «Põllumajandustoodete eraladustamise täpsem kord, nõuded hoiu- ja säilitusruumide kohta, milles eraladustatavaid põllumajandustooteid hoitakse, ning pakkumise ja eraladustamislepingu sõlmimise taotluse vorm» (RTL 2004, 48, 824; 2007, 61, 1101) tunnistatakse kehtetuks.


Sportlasele, vabatahtlikule spordikohtunikule ja treenerile tehtavate väljamaksete maksustamisest alates 1. märtsist 2020 | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Eraklient Tulu deklareerimine Stipendiumid, toetused ja hüvitised Sportlasele, vabatahtlikule spordikohtunikule ja t...
Sportlasele, vabatahtlikule spordikohtunikule ja treenerile tehtavate väljamaksete maksustamisest alates 1. märtsist 2020
Spordiseaduse (SpS) muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus on avaldatud Riigi Teatajas 28.02.2020.
Tulumaksuseaduse (TuMS) § 19 täiendati uue lõikega 61, mille kohaselt tulumaksuga ei maksustata sportlasestipendiumi, kui see on makstud spordiseaduse §-des 101 ja 106 sätestatud alustel, piirmääras ja korras. Eelnimetatud piirmäära hulka arvatakse ka tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste poolt sportlasele makstud stipendium (TuMS § 19 lg 6).
TuMS § 19 lõike 3 punkti 101 sõnastust täiendati. Uue sõnastuse kohaselt tulumaksuga ei maksustata spordiseaduse § 92 alusel makstavat vabatahtliku spordikohtuniku tegevusega seotud kulude hüvitist ja spordiseaduse § 105 alusel makstavat sportlasetoetust.
Muudatused jõustusid 1. märtsil 2020.
Sportlasele sportlasestipendiumi ja sportlasetoetuse määramisest, Eesti spordiregistrist www.spordiregister.ee, sportlase töölepingust või teenuse osutamiseks sõlmitavast muust võlaõiguslikust lepingust saate täpsemalt lugeda Kultuuriministeeriumi veebilehelt „Spordiseadus".
Sportlasestipendium on sportlasele makstav tulevikku suunatud toetus, mida makstakse spordiga seotud teadmiste ja oskuste omandamise ning võimete arendamise soodustamiseks. Sportlasestipendiumina ei käsitata väljamakset, millega tunnustatakse või tasustatakse mingit tegevust. (SpS § 101 lg 1)
Sportlasestipendium määratakse avaliku konkursi korras, mille kohta on avaldatud teade üleriigilise levikuga päevalehes, kohalikus ajalehes, sportlasestipendiumi maksja veebilehel või valdkondlikku teavet sisaldaval veebilehel (SpS § 101 lg 2).
Eesti spordiregistrisse kantud spordiorganisatsioon või spordikool võib maksta sportlasestipendiumi maksuvabalt piirmäära ulatuses. Maksuvaba piirmäär on 2020. aastal 12 × 584 eurot = 7008 eurot kalendriaastas (ehk 12-kordne kuu töötasu alammäär). (SpS § 101 lg 3)
Sportlasestipendiumi võib maksta ühekordselt või perioodiliste väljamaksetena. 2020. aasta maksuvaba piirmäära kasutamata osa ei saa üle kanda järgnevale, st 2021. aastale.
Sportlasestipendiumi ei maksustata tulumaksuga ega sotsiaalmaksu ja -maksetega. Sportlasestipendium ei taga ravikindlustust, töötuskindlustust ega tulevikus pensionikindlustust.
Sportlasestipendiumi võib saada maksuvabalt piirmäära ulatuses kokku ühelt või mitmelt Eesti spordiregistrisse kantud spordiorganisatsioonilt ja spordikoolilt (SpS § 101 lg 4).
Sportlasestipendiumi maksja kannab andmed sportlasestipendiumi saaja, suuruse, määramise ja väljamaksmise ning üle piirmäära makstud sportlasestipendiumi tagastamise kohta Eesti spordiregistrisse (SpS § 101 lg 5).
Sportlasestipendiumi saab maksta ka välismaalasest sportlasele (SpS § 101 lg 7).
Sportlasestipendiumi saab maksta juhul, kui sportlasega ei ole sõlmitud sportlase töölepingut ega muud võlaõigusliku lepingut (SpS § 106 lg 1).
Sportlasega sõlmitav leping
Spordiorganisatsiooni või spordikooli ja sportlase kui regulaarselt treeniva ja võistleva isiku vahel sportimiseks sõlmitav leping on sõltuvalt oma iseloomust
sportlase tööleping või
teenuse osutamiseks muu võlaõiguslik leping (SpS § 102 lg 1).
spordiorganisatsioon või spordikool maksab sportlasele sõlmitud lepingu alusel tasu vähemalt kuu töötasu alammäära ulatuses ehk 2020. aastal igakuiselt 584 eurot,
sportlasel on spordialaliidu väljastatud sportlase litsents,
sportlane osaleb spordialaliidu võistlussüsteemis või kuulub Eesti rahvuskoondisse,
siis võib sportlasele lepingu kehtivuse ajal maksta lisaks maksuvaba sportlasetoetust.
Lepingu kehtivuse ajal sportlasele sportlasestipendiumi maksta ei tohi (SpS § 106 lg 1).
Spordiorganisatsioon või spordikool on kohustatud sportlasega sõlmitud töölepingu või muu võlaõigusliku lepingu kandma töötamise registrisse (TÖR), valima ametinimetuse klassifikaatorist taseme 3421 „sportlane“ või suurema detailsusega sportlase alaliigi. Sportlase töölepingu puhul tuleb märkida ka tööajamäär või kui sportlase töölepingus ei ole tööajamääras kokku lepitud, siis märkida „0“.
TÖRi ametinimetuse klassifikaatorist sportlase taseme või täpsema alaliigi valimiseks peavad sportlase andmed olema kantud Eesti spordiregistrisse.
Spordiorganisatsioon või spordikool on kohustatud sportlasele töölepingu või muu võlaõigusliku lepingu alusel makstud tasult deklareerima ja tasuma kõik tööjõumaksud (vormi TSD alusel tulumaksu, sotsiaalmaksu, töötuskindlustuse makse ja kohustatud isiku puhul kohustusliku kogumispensioni makse). Igakuiselt kuu töötasu alammäära ulatuses makstud tasu tagab sportlasele ravikindlustuse, töötuskindlustuse ja tulevikus pensionikindlustuse.
Eesti spordiregistrisse kantud spordiorganisatsioon või spordikool võib sportlasele töölepingu või muu võlaõigusliku lepingu kehtivuse ajal lisaks maksta maksuvabalt sportlasetoetust kuni 2-kordse kuu töötasu alammäära ulatuses kalendrikuus ehk 2020. aastal 2 × 584 eurot = 1168 eurot kalendrikuus, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
sportlane osaleb spordialaliidu võistlussüsteemis või kuulub Eesti rahvuskoondisse (SpS § 105 lg 1).
Sportlasetoetuse suurus, maksmise periood ning poolte õigused ja kohustused sportlasetoetuse maksmisel lepitakse kokku sportlasega sõlmitavas lepingus (SpS § 105 lg 2).
Kui sportlasega on sõlminud lepingu mitu spordiorganisatsiooni või spordikooli, võib maksuvaba sportlasetoetust maksta ainult üks spordiorganisatsioon või spordikool (SpS § 105 lg 3).
Kui leping ei kehti terve kalendrikuu ulatuses, võib maksuvaba sportlasetoetust maksta summas, mis on proportsionaalne lepingu kehtivuse päevade arvuga (SpS § 105 lg 4).
Sportlasetoetuse maksja kannab andmed sportlasetoetuse saaja ning sportlasetoetuse suuruse, määramise ja väljamaksmise kohta Eesti spordiregistrisse (SpS § 105 lg 5).
Sportlase lepingu kehtivuse ajal ja sportlasetoetuse maksmisel ei ole sportlasestipendiumi lubatud täiendavalt maksta. Samas on tulenevalt spordi hooajalisusest ning sportlase arengust võimalik, et sportlane saab osa aastast sportlasestipendiumi ning osa aastast sportlasetoetust. Sellisel juhul ei tohi sportlasestipendium ja sportlasetoetus kokku kalendriaastas ületada maksuvaba piirmäära, mis on 24-kordne kuu töötasu alammäär ehk 2020. aastal 24 × 584 eurot = 14 016 eurot kalendriaastas. (SpS § 106 lg 2)
Kui sportlasele on sportlasestipendiumi makstud enne lepingu sõlmimist või makstakse pärast lepingu lõppemist, teeb sportlasestipendiumi või sportlasetoetuse maksja vastavad maha arvamised, et maksuvabad väljamaksed kokku ei ületa 2020. aastal 14 016 eurot.
Näited on ära toodud Kultuuriministeeriumi kodulehel spordiseaduse selgituses.
Kui spordiorganisatsioon või spordikool soovib sportlast toetada suuremas summas kui kalendriaasta maksuvaba piirmäär võimaldab, siis tuleb sportlase lepingus tasu suurendada ja väljamakse maksustada kõigi tööjõumaksudega.
Sportlasele üle maksuvaba piirmäära makstud sportlasestipendium ja sportlasetoetus tuleb väljamakse tegijale tagastada. Maksuvaba piirmäära täitumist aitab jälgida Eesti spordiregister.
Kui lepingu sõlminud spordiorganisatsioon või spordikool maksab lepingu kehtivuse ajal sportlasetoetust alla kuu töötasu alammäära (2020. aastal alla 584 euro), siis on kohaliku omavalitsuse üksusel, spordialaliidul või Eesti Olümpiakomiteel õigus maksta sportlasele lepingu kehtivuse ajal sportlasetoetust kuni maksuvaba piirmäära täitumiseni (SpS § 106 lg 3).
Päevaraha, sõidu-, majutus- ja toidukulud
Spordiorganisatsioon võib lähetada oma liikmeid või oma liikmeks oleva spordiorganisatsiooni liikmeks olevaid sportlasi, treenereid, kohtunikke, spordiarste ning teisi spordi korraldamisega seotud isikuid põhikirjaliste eesmärkide täitmiseks väljapoole lähetatava alalise tegevuskoha asukohta, sealhulgas välisriiki, ning maksta nendele lähetusega seotud sõidu- ja majutuskulude hüvitisi ning päevaraha (SpS § 7).
Spordilähetusega seotud sõidu- ja majutuskulude hüvitised ning välislähetuse päevaraha on maksuvabad (TuMS § 19 lg 3 p 10 ja § 13 lg 3 p 1).
Spordilähetuse puhul kehtivad samad tingimused ja piirmäärad ning lähetuse vormistamise kord, mis on kehtestatud töölähetustele. Erinevus seisneb selles, et spordilähetusse saab saata inimest, kes ei ole lähetajaga töösuhtes.
Lähetusega seotud kulud koosnevad:
sõidu- ja majutuskuludest, mida hüvitatakse kuludokumentide alusel, ja
välislähetuse päevarahast, mida makstakse kehtestatud piirmäärades.
Kui spordilähetusega seotud kulusid hüvitatakse ilma dokumendita või päevaraha makstakse üle kehtestatud piirmäära, siis maksustatakse need ainult tulumaksuga (TuMS § 19 lg 2).
Kui lähetatu on lähetajaga töösuhtes (nt sportlase töölepingu puhul), siis üle kehtestatud piirmäära makstud päevaraha maksustatakse töötasu väljamaksena.
Välislähetuse maksuvaba päevaraha katab eelkõige lähetatu toidukulud. Eesti-sisesel lähetusel ei saa maksuvaba päevaraha maksta ega kuludokumentide alusel maksuvabalt toidukulusid hüvitada.
Kui spordiorganisatsioon või spordikool tasub sportlase toitlustamise eest, siis:
sportlase puhul, kellega on sõlmitud tööleping või teenuse osutamiseks muu võlaõiguslik leping, on tegemist erisoodustusega (toitlustamise kulu maksustatakse erisoodustusena tulu- ja sotsiaalmaksuga);
sportlase puhul, kellega ei ole töösuhet, kuid kes saab nt spordistipendiumi, on tegemist vastuvõtukuludega (sõltuvalt MTÜ/SA staatusest on toitlustamise kulu kas täies ulatuses või piirmäärades maksuvaba).
Vastuvõtukulud on külaliste või koostööpartnerite, sh mittetulundusühingute korraldatud üritustel tegutsevate vabatahtlike, toitlustamiseks, majutamiseks, transpordiks või meelelahutuseks tehtud kulud.
Tulumaksusoodustusega mittetulundusühingud ja sihtasutused võivad teha piiranguteta maksuvabalt vastuvõtukulusid. Ülejäänud juriidilistele isikutele kehtib maksuvaba piirmäär 32 eurot kuus, millele lisandub 2% vastaval kuul sotsiaalmaksuga maksustatud väljamaksete summast.
Riigi- ja kohalike omavalitsuste asutused vastuvõtukuludelt tulumaksu ei maksa.
Sportlase sõidu- ja majutuskulud võivad olla nii lähetusega seotud kulud (nt lähetus välisriiki spordilaagrisse või võistlustele), kui ka mittetulundusühingu või sihtasutuse põhikirjalise tegevusega seotud kulud. Kuna Eesti-sisese lähetuse puhul ei ole maksuvaba päevaraha ette nähtud, siis võib sõidu- ja majutuskulud vormistada lähetuskuluna või tavalise kulu hüvitisena (TuMS § 12 lg 3).
Spordilaagris või -võistlustel osalemisega seotud sõidu- ja majutuskulud võivad olla nii lähetuskulud kui ka mittetulundusühingu või sihtasutuse põhikirjalise tegevusega seotud kulud. Näiteks kui enne Tallinna võistlust ööbivad kõik MTÜ meeskonnaliikmed Tallinnas hotellis (ka tallinlased), et tagada sportlastele parim režiim ja meeskonna vaim, siis on hotelli majutuskulu põhjendatud ja ei too endaga kaasa täiendavat maksukohustust.
Tulumaksusoodustusega mittetulundusühing või sihtasutus saab spordilaagris või -võistlustel tasuda sportlase toitlustamise eest maksuvabalt (nt sportlasestipendiaadi toitlustamise kulud). Kui aga sportlasel on mittetulundusühingu või sihtasutusega töösuhte (nt töölepinguga sportlane või teenuse osutamiseks muu võlaõigusliku lepingu alusel tegutsev sportlane), siis oma töötajate toitlustamine on alati erisoodustus, mis kuulub maksustamisele tulu- ja sotsiaalmaksuga.
Vabatahtliku spordikohtuniku tegevusega seotud kulud
Vabatahtliku spordikohtuniku tegevusega seotud kulude hüvitis on maksuvaba (TuMS § 19 lg 3 p 101).
Eesti spordiregistrisse kantud spordiorganisatsioonil ja spordikooli pidajal on õigus spordialaliidu või maakonna spordiliidu või piirkondlikul põhimõttel tegutseva spordiühenduse veebilehel avalikustatud võistluskalendris kajastatud võistlusel vabatahtliku spordikohtuniku tegevusega seotud kulude hüvitamiseks maksta kuludokumente nõudmata kuni 20 eurot spordikohtunikuna tegutsemise päeva eest (SpS § 92 lg 1).
peab olema spordialaliidu poolt atesteeritud või alla 20-aastane ning
ei tohi saada samal võistlusel spordikohtunikuna tegutsemise eest tasu (SpS § 92 lg 2).
Kohtunikule võib maksuvaba hüvitist maksta maksimaalselt 1040 eurot kalendriaastas.
Treeneri töötasu
Treenerile makstav tasu on maksustatav kõigi tööjõumaksudega (tulumaksuga, sotsiaalmaksuga, töötuskindlustusemaksega ja kohustatud isiku puhul kohustusliku kogumispensioni maksega).
Spordialaliidule, spordiklubile ja spordikoolile lapsi ja kuni 24-aastaseid noori juhendava treeneri tööjõukulu katmiseks on ette nähtud lisarahastus (SpS § 91).
Täpsem info treeneri tööjõukulu toetuse taotlemisest on Eesti spordiportaalis.


text:
 Claudius Õigusbüroo | Ajakirjandusvabadus vs privaatsusõigus Claudius Õigusbüroo
Väljendusvabadusele vastanduv eraelu kaitse on tagatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 8, mis annab igaühele õiguse, et tema era- ja perekonnaelu ning kodu austataks. PS § 26 näeb analoogselt ette igaühe õiguse perekonna- ja eraelu puutumatusele. Nimetatud paragrahv kaitseb kõiki eraelu valdkondi, mis ei ole põhiseaduses hõlmatud mõne eraelu kaitsva erisättega. Küll aga üheks erisättega kaitstavaks ja ajakirjandusvabadusega sageli kollisiooni sattuvaks õiguseks on PS §-s 17 sätestatud õigus au ja hea nime kaitsele. See kehtib ka kaebaja heausksuse ja teiste aspektide puhul, mis on vajalikud selleks, et teha kindlaks, kas ajakirjandus on toiminud kooskõlas eelnimetatud konventsiooni artikli 10 lg-s 2 silmas peetud sõnavabaduse kohustuste ja vastutustega. Ent ajakirjandus on kaitstud ka teiste seadustega. Eestis jõustusid 2008. aastal isikuandmete kaitse seaduses muudatused eesmärgiga kaitsta paremini ajakirjandusvabadust. Nimelt isikuandmeid võib ilma andmete omaniku nõusolekuta avalikustada vaid ajakirjanduslikul eesmärgil, kui selleks on ülekaalukas avalik huvi ja avaldamine on kooskõlas ajakirjanduseetika põhimõtetega. Peamiseks argumendiks oli meedia esindajate puhul see, et “selline sõnastus võimaldab ajakirjandusel avalikustada isikuandmetega seotud materjale ilma end isikuandmete töötlejaks registreerimata.”
Seoses sõnavabaduse, ajakirjandusvabaduse ja privaatsusõigusega on Eestis tehtud mitmeid kõrgema kohtu lahendeid, mis on ka avalikkusele huvi pakkunud. Tsiviilasjas 3-2-1-53-07 esitas V.R hagi AS-i Postimees vastu ebaõigete andmete ümberlükkamiseks, paranduse avaldamiseks ning mittevaralise kahju hüvitamiseks koos vabanduse avaldamisega. Kaebuse sisuks oli väide, et “ebaõigete väidete avaldamisega tekitati mittevaralist kahju poliitiku ja keskkonnaministri maine languse ning usaldusväärsuse kahjustamisega.” Riigikohus tõdes, et “artiklites avaldatu sisaldab muu hulgas juriidilisi arusaamu keskkonnakaitse korraldusest Eestis ja artiklites sisalduvad õiguslikku laadi arusaamad riiklike institutsioonide pädevusest ja kohustustest riigivõimu teostamisel kujutavad endast hinnanguid, mille ümberlükkamist ei saa nõuda ebaõigete andmete ümberlükkamist reguleerivate sätete alusel”. Samuti leidis Riigikohus, et väärtushinnangu ja ka õigusliku hinnangu korral, isegi juhul, kui see tugineb ebaõigetele eeldustele (faktiväidetele), ei saa taotleda hinnangu ümberlükkamist. Kuigi inimõigusi pole otseselt kohtu aruteludes mainitud, on kohtuotsus määravaks piiritähiseks eelpoolnimetatud temaatikaga seotud lahenduste leidmisel Eestis. Nimelt saame siit kätte väärtushinnangu ja ebaõigete andmete avaldamise erisuse.
Järgnev märkimisväärne kohtulahend on 3-2-1-145-07, kus käsitleti G.G. hagi Eesti Ekspressi Kirjastuse AS-i vastu paranduse avaldamiseks.
“Artikli avaldaja kohustamine paranduse avaldamiseks on PS §-de 44 ja 45 koosmõjust tulenev ajakirjandusvabaduse riive, mis peab olema põhjendatud ja proportsionaalne. Riigikohus on varem leidnud, et PS § 45 lg-s 1 ning Euroopa inimõiguste konventsiooni (edaspidi ka EIÕK) art 10 p-s 1 sätestatud sõnavabaduse ja sealhulgas ajakirjandusliku sõnavabaduse põhimõte on demokraatliku ühiskonnakorralduse vältimatu tagatis ning seeläbi üks olulisemaid sotsiaalseid väärtusi (3-1-1-80-97). Iseenesest on õige kostja väide, et hageja nõutud ebaõige faktiväite ümberlükkamine riivab ajakirjandusvabadust. Avaldaja kohustamine lükata ümber või parandada ebaõiged andmed on kolleegiumi hinnangul ajakirjandusvabaduse proportsionaalne riive. Väljendusvabadusele (sõnavabadusele) vastandub isiku isiklik õigus sellele, et tema kohta ei avaldataks ebaõigeid asjaolusid, sh õigus aule ja heale nimele. Praeguses vaidluses on kohtud tuvastanud, et avaldatud artiklist järeldub hagis märgitud kahe väite kaudu ebaõige väide G.G. kohta, mistõttu ebaõigete faktiväidete kohta paranduse avaldamiseks kohustamine on õigustatud. See järeldus tuleneb VÕS § 1047 lg-st 4, mille kohaselt võib ebaõigete andmete avaldamise eest vastutavalt isikult nõuda andmete ümberlükkamist või parandamist avaldaja kulul, sõltumata sellest, kas andmete avaldamine oli õigusvastane. Ei ole oluline, kas avaldatud väide on au ja head nime teotav. Oluline on see, et väide on ebaõige. See on kooskõlas PS § 45 lg 1 teise lausega, mis lubab väljendusvabadust seadusega piirata muu hulgas teiste inimeste õiguste, sh au ning hea nime kaitseks.”
Võttes võrdluseks kohtulahendeid Euroopa tasandilt, siis Euroopa Inimõiguste Kohtust (EIK) on asjalik juhend õigeks käitumiseks Tammer v. Estonia. Nimelt enne EIKi lahendit leidis Eesti kohus lahendis 3-1-1-80-97, et E. Tammer, nimetades ajalehes Postimees avaldatud artiklis V. Laanarut «rongaemaks» ja «abielulõhkujaks», oli Laanarut otseselt solvanud. Tammer kasutas kannatanu iseloomustamiseks avalikus suhtlussituatsioonis solvava ja halvustava tähendusega väljendeid ja andis kannatanule väga negatiivse hinnangu, mis sündsusetul viisil alandas kannatanu au ja väärikust. Tammer leidis, et tema süüdimõistmisega ajaleheintervjuus tehtud märkuste eest on rikutud EIÕK artiklit 10 ehk sõnavabaduse õigust. EIK kinnitas Eesti kohtu arusaama ja juhtis tähelepanu asjaolule, et Tammeri süüdimõistmine ja karistus ei olnud ebaproportsionaalsed võrdluses taotletava õigustatud eesmärgiga. Sekkumine oli õigustatud. Seega võib põhjendatult pidada sekkumist sõnavabadusõigusesse demokraatlikus ühiskonnas vajalikuks, et kaitsta kaasinimeste reputatsiooni või õigusi.
H. Vallikivi on kirjutanud, et EIKi kohtupraktika on oluline eeskätt mõõdukuse üle otsustamisel, ent tuge pakub kohtupraktika ka muudes küsimustes. 2012. aasta veebruaris tegi EIK suurkoda kohtuasjades Axel Springer AG vs. Saksamaa ja Von Hannover vs. Saksamaa (nr 2) otsused, milles toodi välja olulised ajakirjandusvabaduse ja eraelu puutumatuse tasakaalustamise kriteeriumid. Mõlemad suurkoja otsused näitavad, et nii ajakirjandusvabaduse kui eraelu kaitseks tuleb läbi viia hoolikas kaalumine. Jõuliselt väljendatakse seisukohta, et tuleb leida õiglane tasakaal konventsiooniga tagatud kahe väärtuse, artikliga 10 kaitstava sõnavabaduse ja artikliga 8 sätestatud eraelu austamise vahel. EIK viitab oma otsustes Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee 26.06.1998 resolutsioonile nr 1165 (1998) eraelu puutumatuse kohta. Nimelt rõhutab assamblee iga inimese õigust eraelu puutumatusele ja väljendusvabadusele kui demokraatliku ühiskonna põhireegleid ning lisab, et need õigused ei ole ei absoluutsed ega ka hierarhilises järjekorras, sest need on võrdse väärtusega.
EIK praktikas on välja toodud kriteeriumid, millega sõnavabaduse ja eraelu puutumatuse tasakaalustamisel tuleb arvestada:
panus üldist huvi pakkuvasse debatti;
puudutatud isiku tuntus ja avaldatud materjali teema;
puudutatud isiku varasem käitumine;
teabe hankimise viis ja teabe tõelevastavus;
avaldatud materjali sisu, vorm ja tagajärjed;
mõistetud karistuse raskus.
Kohtuasjades, kus EIK-il on tulnud analüüsida eraelu kaitset ja sõnavabadust, on kohus alati rõhutanud ajakirjanduses avaldatud fotode või artiklite panust üldist huvi pakkuvasse debatti. EIK selgitab, et see, kas teemat saab pidada üldist huvi pakkuvaks, sõltub juhtumi asjaoludest. EIK peab väga oluliseks, et riigisisesed kohtud hindaksid hoolikalt avaliku huvi olemasolu ja määra vaidlusaluse informatsiooni avaldamise vastu ning saavutaksid tasakaalu avaliku huvi ja puudutatud isikute isiklike huvide vahel, sest põhimõtteliselt on riigisisestel kohtutel olulisi asjaolusid parem tuvastada.
Avalikkuse huvi olemasolu määrab suuresti ka see, kes on kajastatav inimene oma elualalt. Tihti käib avalik huvi kaasas avaliku elu tegelastega. Avaliku elu tegelased on isikud, kes on riigiametis ja/või kasutavad avalikke ressursse ja laiemalt kõik need, kes mängivad rolli avalikus elus, näiteks poliitikas, majanduses, kunsti-, sotsiaal-, spordi valdkonnas. Loetelu ei ole ammendav. Tuleb vahet teha eraisikutel ning isikutel, kes tegutsevad avaliku elu sfääris. Kui avalikkusele tundmatu eraisik võib nõuda oma eraelu igakülgset kaitset, ei saa sama öelda avaliku elu tegelaste kohta.
Arvesse tuleb võtta isiku käitumist enne artikli avaldamist või asjaolu, et foto ja sellega seotud teave on juba ilmunud mõnes varasemas väljaandes. Kohtuasjas Axel Springer AG vs. Saksamaa oli näitleja X ise avaldanud üksikasju oma eraelust mitmes intervjuus. EIK-i arvates oli ta seega aktiivselt püüdnud seada end avalikkuse tähelepanu alla ning EIK leidis, et võttes arvesse, mil määral ta oli avalikkusele tuntud, oli tema õigustatud ootus enda eraelu tõhusale kaitsele sellest alates vähenenud.
Viis, kuidas teave on saadud ja selle õigsus: EIK on leidnud, et ajakirjanikele pakutav kaitse teabe avalikustamisel üldist huvi pakkuvates küsimustes kehtib tingimusel, et ajakirjanikud tegutsevad heas usus ning täpsetele faktidele tuginedes, pakkudes usaldusväärset ja täpset teavet kooskõlas ajakirjanduseetikaga. Ajakirjanikul on kohustus esitada objektiivset informatsiooni. Ka juhul, kui materjal puudutab avaliku elu tegelast, kes peab näitama üles suuremat taluvust ajakirjanduslike rünnakute suhtes, ei ole ajakirjanikul siiski lubatav avaliku elu tegelast rünnata pahauskselt ning lähtuda sensatsiooni tekitamise eesmärgist.
Teabe usaldusväärsust peab hindama info avaldamise hetke kontekstis. Teabe tõelevastavuse hindamisel on oluline, millistel asjaoludel ja millisest allikast teave saadi. See, kuidas pilt või artikkel on avaldatud ja see, mil viisil on isikut fotol või artiklis kujutatud tuleb analüüsides samuti arvesse võtta.
Sõnavabaduse piiramise proportsionaalsust hinnates on ilmselt intrigeerivaim asjaolu mõistetud karistuse raskuse hindamine. Kohaldatud karistused võivad vähendada ajakirjanduse soovi osaleda arutelus avalikku huvi pakkuvate küsimuste üle. EIK on rõhutanud, et vabaduskaotuslikul karistusel sõnavabaduse teostamise eest on heidutav toime. Seetõttu on vabaduskaotuslik karistus sõnavabaduse teostamise eest kooskõlas EIÕK artikliga 10 ainult erandlikel asjaoludel siis, kui sõnavabaduse kasutusel on rikutud väga oluliselt teisi põhiõigusi, näiteks kui tegemist on vihakõnega või vägivallale õhutamisega.
Ajakirjandusvabadus on diskussiooniobjektina Eestis ja Euroopas olulisel kohal. Väärtushinnangute ja põhivabaduste tasakaalu otsingud on sisukad ja jätkuvalt teed rajavad. Vaidlustes on lõppsõna andjaks EIK, kas asja lahendamisel selgitab välja, kas siseriiklikud kohtud on saavutanud õiglase tasakaalu vastanduvate õiguste ja huvide vahel.
Sõnavabaduse piirangu vajalikkuse hindamisel tuleb uurida, kas kasutatud meetmed olid proportsionaalsed seatud eesmärgi suhtes. Selleks, et hinnata sõnavabaduse piirangu vajalikkust demokraatlikus ühiskonnas, tuleb kohtul kaaluda oma olemuselt võrdseid põhiõigusi – sõnavabadust ja õigust eraelu puutumatusele.
Ajakirjandusvabadust puudutavates asjades vaatleb EIK riigisiseste kohtute lahenduse õiglast tasakaalu EIÕKi artiklis 10 sätestatud sõnavabaduse ja artikliga 8 kaitstud eraelu puutumatuse vahel. Enim levinud puudusena on EIK nimetanud seda, et sõnavabadusse sekkumise õigustamiseks esitatud põhjendused on küll asjakohased, kuid ei ole piisavad. Samuti on EIK leidnud, et vastutava riigi kohtud on jätnud põhiõiguste kollisiooni puhul ühe poole õigused tähelepanuta ning vastanduvad õigused ja huvid kaalumata. Kohtuasjades, kus EIK leidis, et konventsiooni artiklit 10 või artiklit 8 ei ole rikutud, on EIK positiivsena esile toonud põhjalikku kaalumist, piisavaid põhjendusi ja seda, et riigisisesed kohtud on arvestanud EIK asjakohast praktikat.
EIK praktikas välja kujunenud üldised põhimõtted, mida EIK on otsus otsuse järel rõhutanud. Erinevate õiguste ning huvide kaalumise kriteeriumid, mida EIK on korduvalt loetlenud ja sisuliselt käsitlenud, on väärtuslik, edasist praktikat toetav materjal, mis hõlbustab konkreetse kohtuasja lahendamist.
Henri Kolpakov,
Claudius Õigusbüroo intern
Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon RT II 2010, 14, 54
Eesti Vabariigi põhiseadus RT 1992, 26, 349
Inimõiguste keskus: Ajakirjandusvabadus. Arvutivõrgus: https://humanrights.ee/teemad/inimoigused-eestis/inimoiguste-aruanne/inimoigused-eestis-2007/ajakirjandusvabadus/
Rohtmets. E. Ajakirjandusvabaduse ja eraelu puutumatuse tasakaal Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas. Kohtupraktika analüüs. Tartu, 2014.

matches:
§ 26
Riigikohus
Riigikohus
§ 45
§ 1047
§ 45
kohus
kohus


Kokku: 302| Näitan: 1 - 20
2-18-5278/51 Riigikohtu tsiviilkolleegium 04.12.2019
VÕS § 1056 lg 1
VÕS § 1056 lg 2
VÕS § 1056 kohaldub üldsättena kõikidel suurema ohu allika valitseja riskivastutuse juhtudel (vt Riigikohtu 9. märtsi 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-169-10, p 12; 18. aprilli 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-27-07, p 10).
Välistatud ei ole, et kõrgepingeliin on suurema ohu allikas VÕS § 1056 lg 1 mõttes. Kõrgepingeliinile kui suurema ohu allikale iseloomulik oht on selle kaudu edastatava elektri levik teistele objektidele ja inimestele, nagu praegusel juhul juhtus. Kuivõrd kõrgepingeliinilt võib elekter levida teistele objektidele ka liine puudutamata, võib isegi asjatundjalt oodatava hoolsuse rakendamise korral tekkida suur kahju. (p 11)
Suurema ohu allika valitseja on isik, kelle tegeliku võimu all asi on ja kes saab seetõttu mõjutada asja kasutamist ning asja olemuse või kasutamisega seotud ohtusid kolmandatele isikutele. Ainuüksi asjaolu, et kõrgepingeliin asub mh kostjale kuuluval kinnisasjal, ei muuda kostjat kõrgepingeliini valitsejaks, sest kostja ei ole kõrgepingeliini käitaja. Kui kostja ei ole kõrgepingeliini omanik, ei saa ta vastutada ka VÕS § 1058 alusel, mis sätestab ohtliku ehitise või asja omaniku vastutuse. (p 12)
Kriminaalmenetluses antud ütlused on dokumentaalseks tõendiks TsMS § 272 mõttes (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 7. mai 2014. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-25-14, p 9). (p 14)
AutÕS § 10
2-16-10721/47 Riigikohtu tsiviilkolleegium 20.11.2019
VÕS § 26 lg 9 alusel lahtise lepingutingimuse kindlaksmääramine kohtus eeldab sellekohast haginõuet.
Hagiavalduses palus hageja viitega VÕS § 26 lg-tele 1, 3, 5, 10 ja 11 määrata kohtul kindlaks hageja lepingu täitmise ulatus ning mõista kostjalt välja võlgnevus. Samas ei ole hageja esitanud palvet määrata lepingu lahtised tingimused veel eraldi ka hagiavalduse taotlusi väljendavas osas.
Riigikohus leidis, et ülalviidatud kujul hagiavalduses sõnastatud taotlus on piisavalt selge ja see ei takistanud kohtul lahendamast nõuet, mis võis muu hulgas eeldada vaidlusaluste lepingutingimuste mõistlikkuse hindamist ja/või lahtiste lepingutingimuste kindlaksmääramist. (p 11)
Hinnakirja olemasolu ega ka kokkulepe või poolte vaheline praktika, mille kohaselt müüjale tasutav ostuhind sõltub kolmanda isiku edastatavatest andmetest, ei välista lahtiste tingimuste määramise sätete kohaldamist. VÕS § 26 peamiseks eesmärgiks on tagada poolte huvide kaitse olukorras, kus ühele poolele või kolmandale isikule on antud õigus määrata ühepoolselt lepingu sisu. Säte võimaldab kohtul teha tingimuste õigluskontrolli, hinnates, kas määratud tingimus (sh hind) on kooskõlas hea usu põhimõttega. Kohus võib määrata tingimuse ise, kui seda ei ole määratud või kui selle sisu on vastuolus hea usu põhimõttega. Teine oluline eesmärk on vältida lepingulisest võlasuhtest vabanemist olukorras, kus mõnes olulises tingimuses on jäänud kokku leppimata.
Kohtu õigus kontrollida ja määrata poole nõudel lepingutingimuste sisu VÕS § 26 lg-te 9 ja 10 järgi ei vabasta tsiviilkohtumenetluse pooli oma väidete ja nende aluseks olevate asjaolude tõendamise kohustusest (TsMS § 230 jj). (p 12)
Lihaveiste müügisuhete valdkonnas praktikas tavaliselt elusloomi ei kaaluta. Liha kogus ja kvaliteet selgub lõplikult tapamajas ning üldjuhul lähtutakse sealt saadud andmetest. Hageja leidis, et tapamaja määratud liha kogus ja kvaliteet ei vastanud VÕS § 26 lg 3 mõttes hea usu ja mõistlikkuse põhimõttele.
VÕS § 26 alusel lahtise tingimuse määramise üle peetavas vaidluses tulnuks hagejal selleks tõendada oma väiteid, et temalt ostetult kaubalt saadi lõpptulemusena kindel kogus liha, mis kvalifitseeruks mõistliku tapasaagi alla.
Kui pooled vaidlevad hageja väidete tõendatuse ning esitatud tõendite asjakohasuse üle, siis on neil võimalik esitada lisatõendeid või taotleda kohtult ka tõendite kogumist TsMS § 236 lg 2 kohaselt ning dokumentide väljanõudmist TsMS § 278 alusel. (p 15-16)
Kohtu õigus kontrollida ja määrata poole nõudel lepingutingimuste sisu VÕS 26 lg-te 9 ja 10 järgi ei vabasta tsiviilkohtumenetluse pooli oma väidete ja nende aluseks olevate asjaolude tõendamise kohustusest (TsMS § 230 jj). (p 12)
Kuigi võlausaldajate huvide kahjustamist, st seda, et tehing tehti liiga väikese väärtusega vastusoorituse eest, peab tõendama see vaidluse pool, kes soovib tagasivõitmisega tehingu kehtetust saavutada, ei ole selline tõendamiskoormus piiramatu. Hea usu põhimõttest tulenevalt on võimalik, et asjaolu tõendamise koormus pöördub eelduste esinemise võimalikkusele viitavate asjaolude esitamise järel ümber (vt selle kohta Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 19. detsembri 2017. a otsus tsiviilasjas nr 2-16-9016/34, p 11; 12. märtsi 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-149-14, p 13). (p 9)
2-18-7846/33 Riigikohtu tsiviilkolleegium 16.04.2019
TsMS § 613 lg 1 p 4
Kohus peab andma tõendi vastuvõtmise korral teistele menetlusosalistele võimaluse esitada uue tõendi kohta vastuväiteid ja tõendeid. Kui kohus ei otsusta uue tõendi vastuvõtmist määrusega ega teata menetlusosalisele uue tõendi vastuvõtmisest, on selle tõendi vastuvõtmine kohtu otsusega menetlusosalise jaoks üllatav. (p 12)
Kui menetlusosalised vaidlevad selle üle, kas üldkoosoleku protokoll kajastab õigesti koosolekul vastu võetud otsuseid, tuleb kohtul protokolli kui ühte tõendit hinnata kogumis asjas kogutud muude tõenditega. Seejuures tuleb arvestada ka poolte varasemate väidetega. (p 15)
Korteriühistu organi otsuse vaidlustamise menetluses on menetlusosaliseks avaldaja ja korteriühistu. (p 16)
Hageja (kinnipeetav) tugines oma mittevaralise kahju nõudes temaga sõlmitud tervishoiuteenuse osutamise lepingu rikkumisele, leides, et kostja ei taganud talle tervishoiuteenuse osutamist kooskõlas VÕS §-ga 762 ja sellekohaste avaliku õiguse normidega. Kostja lepingurikkumise tuvastamiseks tuli kohtul hinnata, kas eriarstiabi osutaja (eriarsti) juurde saadetud hageja vajas eriarsti näidustuse järgi operatsiooni ja kas hageja soovis seda. Juhul kui hageja vajas eriarsti näidustuse kohaselt operatsiooni, tuleb hinnata, kas kostja tagas hagejale operatsiooni tegemise mõistliku aja jooksul arvates näidustusest teadasaamisest. Hinnangu andmisel sellele, milline peab olema mõistlik aeg patsiendile operatsiooni tagamiseks, on oluline lähtuda andmetest, mis võimaldavad võrrelda kõnealuse operatsiooni kättesaadavuse aega operatsioonijärjekorra alusel nii vanglas kui ka vabaduses (s.o küsimus sellest, millise ajavahemiku jooksul kõnealust operatsiooni patsientidele (nii vanglas kui ka vabaduses) tavapäraselt võimaldatakse). Vanglas viibival patsiendil (kinnipeetaval) ei saa olla ootust, et ta peaks saama plaanitud operatsioonile varem, kui seda võimaldatakse vabaduses viibivale patsiendile (tavapatsiendile). Samuti tuleb arvestada, et võrreldes tervishoiuteenuse osutamisega tavapatsiendile, on vangla võimalused osutada tervishoiuteenust kinnipeetavale piiratumad.
Kui tervishoiuteenuse osutaja on tervishoiuteenuse osutamise lepingut rikkunud ja põhjustanud sellega patsiendile mittevaralist kahju, tuleb hinnata, kas tervishoiuteenuse osutaja on rikkumise eest vastutav. Tervishoiuteenuse osutaja saab VÕS § 104 lg-st 1 ja § 770 lg-st 1 tulenevalt tõendada oma süü puudumist. Juhul kui tervishoiuteenuse osutaja vastutab patsiendile lepingurikkumisega tekitatud kahju eest, peab ta VÕS § 134 lg-te 1 ja 5 järgi patsiendile kahju hüvitama. Kahjuhüvitise suuruse kindlaksmääramisel tuleb arvestada VÕS §-s 127 sätestatud üldiste põhimõtetega (vt selle kohta Riigikohtu 6. juuni 2018. a otsus tsiviilasjas nr 2-16-9313/102, p-d 21-24). (p 9-14)


Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord – Riigi Teataja
Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord
Korraldatud jäätmeveo rakendamise kord - sisukord
§ 3 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid
§ 4 Korraldatud jäätmeveo sagedus ja aeg
§ 5 Korraldatud jäätmeveoga liitumine ja lepingute sõlmimine
§ 6 Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamine
§ 7 teenustasude piirmäärad ja jäätmeveo teenustasude suuruse määramise kord
§ 8 Jäätmevedaja valik
§ 9 Korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise õiguse ennetähtaegne äravõtmine
§ 10 Varasemate määruste kehtetuks tunnistamine
Tartu Vallavolikogu
RT IV, 14.04.2016, 42
Vastu võetud 23.03.2016 nr 5
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1, § 22 lg 1 p 366 ja jäätmeseaduse § 66 lg 2 ja 4, § 67 lg 1 ja 4 alusel.
(1) Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud territoorium on sätestatud Tartu valla jäätmehoolduseeskirjaga.
(2) Käesoleva korraldatud jäätmeveo rakendamise korraga sätestatakse järgmist:
1) korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid;
2) korraldatud jäätmeveo sagedus ja aeg;
3) korraldatud jäätmeveoga liitumine ja lepingute sõlmimine;
4) jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks lugemine;
5) korraldatud jäätmeveo teenustasu piirmäärad ja teenustasu suuruse määramise kord;
6) jäätmevedaja valik ja korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise õigus.
(1) Käesolevas korras kasutatakse järgmisi põhimõisteid:
1) korraldatud jäätmevedu – segaolmejäätmete kogumine ja vedamine määratud piirkonnas jäätmekäitluskohta või -kohtadesse Tartu vallavalitsuse (edaspidi kasutatud vallavalitsuse) korraldatud konkursi korras valitud ettevõtja poolt;
2) jäätmeveo piirkond –Tartu vallavolikogu jäätmehoolduseeskirjaga kindlaksmääratud omavalitsuse haldusterritoorium, kus vallavalitsuse korraldatud konkursi korras valitud ettevõtja teostab regulaarselt segaolmejäätmete kogumist ja vedu.
3) jäätmevaldaja – jäätmetekitaja või muu isik või riigi või kohaliku omavalitsuse asutus, kelle valduses on jäätmed (Jäätmeseadus paragrahv 9). Jäätmevaldaja on ka korteriühistu, selle puudumisel aga selle kinnistu omanik, millel asub suvila, elu- või äriruum (Jäätmeseadus paragrahv 69 lõige 2).
4) jäätmevedaja – ettevõtja, kellele teenuse kontsessiooni tulemusena on antud õigus korraldatud jäätmeveoga hõlmatud segaolmejäätmete kogumiseks ja vedamiseks jäätmeveo piirkonnas.
5) jäätmekäitlusleping – jäätmevaldaja ja jäätmevedaja vahel sõlmitud kirjalik leping, millega jäätmevedaja võtab endale kohustuse korraldatud jäätmeveoga hõlmatud segaolmejäätmete kogumiseks ja vedamiseks;
6) jäätmeveo teenustasu – tasu ühekordse, vastava suurusega jäätmemahutis sisalduvate segaolmejäätmete käitlemise eest, mis määratakse kindlaks vallavalitsuse ja jäätmevedaja vahelises lepingus. Jäätmeveo teenustasude aluseks on korraldatud jäätmeveo riigihanke käigus jäätmevedaja poolt esitatud ja edukaks tunnistatud pakkumine
7) korraldatud jäätmeveo teenustasu piirmäär – käesoleva korraga kehtestatud piirhinnas korraldatud jäätmeveo raames segaolmejäätmete käitlemise eest makstav ühekordne jäätmemahuti tühjendustasu, millest ei saa segaolmejäätmete vedamise õigust omava jäätmevedaja jäätmeveo teenustasud olla kõrgemad.
8) olmejäätmed on kodumajapidamisjäätmed ning kaubanduses, teeninduses või mujal tekkinud oma koostise ja omaduste poolest samalaadsed jäätmed. Olmejäätmetes võib sisalduda nii tava- kui ka ohtlikke jäätmeid.
9) segaolmejäätmed on jäätmed, mis jäävad järgi pärast olmejäätmete liigiti kogumist ja sorteerimist ning mille käitlemiseks korraldatakse vallavalitsuse poolt korraldatud jäätmeveo konkurss.
(2) Käesoleva paragrahvi punktides 1 kuni 9 nimetamata mõistete defineerimisel lähtutakse jäätmeseadusest, Tartu valla jäätmehoolduseeskirjast ning teistes jäätmehooldust reguleerivates õigusaktides sisalduvatest legaaldefinitsioonidest, vastava legaaldefinitsiooni puudumisel aga sõna üldlevinud tähendusest.
§ 3. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid
(1) Korraldatud jäätmeveoga hõlmatakse jäätmeliigid, mis on tähistatud Vabariigi Valitsuse 6. aprilli 2004. a määruses nr 102 „Jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu” järgmiselt:
1) 20 01 01 – paber ja kartong;
3) 20 01 08 - biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed, 20 02 01 – biolagunevad aia- ja haljastusjäätmed (mõlemad eelnimetatud jäätmeliigid edaspidi biojäätmed).
(2) Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud avaliku üritustel tekkivad segaolmejäätmed, avalikes kohtades tekkivad segaolmejäätmed.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 punktides 1, 2 ja 3 nimetatud jäätmed kogutakse liigiti eraldi jäätmemahutitesse.
§ 4. Korraldatud jäätmeveo sagedus ja aeg
(1) Segaolmejäätmete mahuteid peab tühjendama sagedusega, mis väldib mahutite ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna häirimist, kuid tiheasustusalal mitte harvemini, kui üks kord 4 nädala jooksul ja hajaasustusalal vähemalt üks kord 12 nädala jooksul.
(2) Paberi ja kartongi jäätmemahuteid tuleb tühjendada vastavalt vajadusele, vältides nende ületäitumist.
(3) Biojäätmete mahuteid tuleb tühjendada vähemalt üks kord nädala jooksul.
(4) Jäätmekotte on lubatud kasutada juhul, kui nende valdaja tagab kahjustamata (lindude-, loomade või kaaskodanike poolt või muul põhjusel rikkumata) jäätmekoti üleandmise jäätmevedajale.
(5) Jäätmevedajal on õigus jätta tühjendamata jäätmemahutid, milles on Tartu valla jäätmehoolduseeskirja paragrahv 6 lõikes 3 nimetatud jäätmeid, teavitades selles koheselt vallavalitsust.
(6) Juhul kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud jäätmemahutite tühjendamise sagedusele vaatamata on jäätmemahuti ületäitunud või levitab tugevat häirivat haisu või on suurenenud kahjurite tekke või ümbruskonna häirimine, tuleb jäätmemahutit tühjendada käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatust sagedamini.
(7) Jäätmemahutite tühjendamine peab toimuma sellisel ajal, millal see kõige vähem häirib avalikku korda ja liiklust. Jäätmemahutite tühjendamine elamumaa sihtotstarbega kinnistute juures on keelatud ajavahemikul kella 23.00 – 6.00.
§ 5. Korraldatud jäätmeveoga liitumine ja lepingute sõlmimine
(1) Tartu valla haldusterritooriumil loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks kõik jäätmevaldajad jäätmeseaduse paragrahv 69 lõike 1 alusel.
(2) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba.
(3) Jäätmevedaja sõlmib veopiirkonnas kõigi jäätmevaldajatega jäätmekäitluslepingud.
(4) Jäätmekäitluslepingu sõlmimine või sõlmimata jätmine jäätmevaldaja ja jäätmevedaja vahel ei tühista jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitunuks lugemist. Nimetatud lepinguga täpsustatakse korraldatud jäätmeveoga seonduvat. Jäätmekäitluslepingu mittesõlmimisel juhinduvad jäätmevedaja ja jäätmevaldaja vastastikuste õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel korraldatud jäätmevedu reguleerivatest õigusaktidest.
(5) Jäätmevaldajad võivad kasutada mitme kinnistu peale ühiseid jäätmemahuteid, seejuures peab nende poolt jäätmevedajaga sõlmitavas jäätmekäitluslepingus olema fikseeritud kõik ühiseid jäätmemahuteid kasutavad jäätmevaldajad, hõlmatavad kinnistud ja ühise jäätmemahuti asukoht.
(6) Juhul kui jäätmekäitluslepingut ei ole sõlmitud, toimub jäätmemahutite tühjendamine vastavalt käesoleva korra paragrahv 4 lõikes 1 sätestatud sagedusel.
§ 6. Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamine
(1) Korraldatud jäätmeveost on vabastatud jäätmevaldajad, kellel on kehtiv jäätmeluba või saastatuse kompleksse vältimise ja kontrollimise seaduse alusel antud keskkonnakompleksluba. Käesoleva lõike rakendamiseks esitab jäätmevaldaja vallavalitsusele lisas 1 toodud kirjaliku vormikohase taotluse.
(2) Korraldatud jäätmeveopiirkonnas asuval või elaval jäätmevaldajal on õigus esitada vallavalitsusele käesoleva korra lisas 1 toodud vormikohane kirjalik taotlus tema tähtajaliseks ja erandkorras korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamiseks järgmistel juhtudel:
1) ) kinnistul ei elata;
2) ) kinnistut ei kasutata.
(3) Jäätmevaldaja poolt esitatud kirjalik, käesoleva määruse lisa 1 kohane taotlus peab sisaldama:
1) andmeid jäätmevaldaja isiku kohta (nimi või ärinimi, elu- või tegevuskoht, kontaktandmed);
2) korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise põhjust (kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata);
3) ajaperioodi, mil jäätmevaldaja soovib enda lugemist korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastatuks.
(4) Jäätmevaldaja poolt esitatud kirjaliku taotluse menetlemine toimub järgnevalt:
1) vallavalitsuse poolt volitatud ametnik (edaspidi kasutatud ametnik), olles saanud nimetatud kirjaliku taotluse, kontrollib jäätmetevaldaja taotluse vastavust käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud nõuetele ja kontrollib kohapeal, et kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata. Juhul, kui taotlus vastab nõuetele ja ametnik on veendunud, et kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata, kujundab ametnik oma seisukoha ja edastab selle vallavalitsusele;
2) vallavalitsus otsustab, lähtudes taotlusest ja arvestades käesoleva lõike punktis 1 toodud seisukohtasid, kas korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise taotlus rahuldada või jätta rahuldamata.
(5) Jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise otsustab vallavalitsus oma korraldusega, milles sätestatakse:
1) jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise põhjused;
2) mitteliitunuks lugemise ajaline kestvus.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud taotluse menetlemine, alates taotluse esitamisest kuni korralduse teatavakstegemiseni, ei tohi kesta kauem kui üks kuu alates taotluse laekumisest vallavalitsusse. Mõjuval põhjusel (täiendava teabe kogumise vajadus, küsimuse eriline keerukus jms) võib vallavalitsus taotluse lahendamise tähtaega pikendada kuni kahe kuuni.
(7) Korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama vallavalitsust tema mitteliitunuks lugemise aluseks olnud asjaolude muutumisest või äralangemisest hiljemalt 30 päeva jooksul alates jäätmevaldajale nende asjaolude teatavaks saamisest.
(8) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vallavalitsuse poolt vabastatud jäätmevaldaja esitab järgmise aasta 20. jaanuariks vallavalitsusele kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud.
(9) Vallavalitsuse poolt vabastatud jäätmevaldaja, kes ei esita käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud tähtajaks kinnitust, loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates.
§ 7. teenustasude piirmäärad ja jäätmeveo teenustasude suuruse määramise kord
(1) Jäätmeveo teenustasu peab olema piisav, et katta jäätmekäitluskoha rajamis-, kasutamis-, sulgemis- ja järelhoolduskulud ning jäätmete veo ja veo ettevalmistamisega seotud kulud.
(2) Teenustasu piirmäärad vastava suurusega jäätmemahutites asuvate segaolmejäätmete ühekordse käitlemise eest (koos käibemaksuga) on järgmised:
Jäätmemahuti suurus, liitrit Teenustasu piirmäär, €
50 liitrine jäätmekott 1,50
100 liitrine jäätmekott 2,80
80 3,10
140 3,30
240 4,20
360 5,40
600 8,25
800 9,50
1500 15,20
2500 21,10
3500 32,20
4500 36,20
(3) Teenustasu piirmäärad vastava suurusega jäätmemahutites asuvate paberi ja kartongi ühekordse käitlemise eest (koos käibemaksuga) on järgmised:
240 3,30
600 4,45
2500 10,95
(4) Tartu vallavolikogul on õigus muuta käesolevas korras kehtestatud korraldatud jäätmeveo teenustasude piirmäärasid. Iga konkreetse jäätmete liigi ja jäätmemahuti suurusest tulenevat teenustasu piirmäära saab muuta erineva protsendi võrra, kui esinevad objektiivsed asjaolud, mis oluliselt mõjutavad jäätmekäitluskoha rajamis-, kasutamis-, sulgemis- ja järelhoolduskulusid ning jäätmete veo ja veo ettevalmistamisega seotud kulusid.
(5) Korraldatud jäätmeveo teenustasud ei tohi olla suuremad kui Tartu vallavolikogu poolt kehtestatud korraldatud jäätmeveo teenustasu piirmäärad.
(6) Teenustasu piirmäärade tõstmine vallavolikogu poolt ei too automaatselt kaasa jäätmeveo teenustasude suurenemist.
(7) Jäätmeveo teenustasu kujuneb vastavalt kinnistule paigaldatud jäätmemahutite mahust ja veosagedusest ning ei sõltu jäätmemahuti täitumise määrast.
(8) Jäätmevaldaja tasub korraldatud jäätmeveo eest teenustasu vastavalt jäätmevedaja poolt esitatud arvele.
(9) Jäätmevedajal on õigus rakendada tasu tühisõidu eest ja jätta jäätmemahuti tühjendamata, kui jäätmemahutisse on pandud jäätmeid, mida sinna ei tohi panna või kui jäätmevaldaja ei ole võimaldanud jäätmevedajale juurdepääsu mahutile. Tasu tühisõidu eest võib olla maksimaalselt sama suur, kui sama suurusega segaolmejäätmete jäätmemahuti ühekordse tühjendamise teenustasu. Juhul, kui jäätmevedaja soovib rakendada tasu tühisõidu eest peab jäätmevedaja tegema jäätmemahuti asukohast ja sisust või juurdepääsu takistavatest asjaoludest fotod ning need edastama koos vastava pretensiooniga hiljemalt 3 tööpäeva jooksul jäätmevaldajale.
(10) Jäätmevedajal puudub õigus ühepoolselt muuta jäätmeveo teenustasusid veopiirkonnas.
(11) Jäätmevedajal on õigus taotleda jäätmeveo teenustasude muutmist veopiirkonnas, kui esinevad objektiivsed asjaolud, mis oluliselt mõjutavad segaolmejäätmete veokulusid (sh tööjõukulu, kütuse hind) või jäätmekäitluskulusid.
(12) Tööjõukulu muutumisel arvutatakse uus jäätmeveo teenustasu järgmise valemi alusel:
X = (0,25 x B x C)+C
X – uus jäätmeveo teenustasu
B – tööjõukulu suurenemine või vähenemine protsentides
C – kehtiv jäätmeveo teenustasu
0,25 – tööjõukulu osakaal jäätmeveo teenustasus.
(13) Kütuse hinna muutumisel arvutatakse uus jäätmeveo teenustasu järgmise valemi alusel:
X = (0,2 x A x C)+C
A – kütuse hinna muutus protsentides
0,2 – kütusekulu osakaal jäätmeveo teenustasus
(14) Käitluskulu sisaldab kõiki vedaja poolt tehtud veo ettevalmistamisega seotud kulusid, saastetasu, jäätmekäitluskoha vastuvõtutasu ning muid kulusid, mida ei ole loetletud, kuid mis on vajalikud teenuse osutamiseks. Saastetasu või käitlustasu muutmisel arvutatakse uus jäätmeveo teenustasu järgmise valemi alusel:
X = (saastetasu või käitlustasu muutus x jäätmete mahukaal x jäätmemahuti suurus) + C
Jäätmete mahukaal:
- kortermajade puhul 0,133 t/m3
- eramute puhul 0,146 t/m3.
(15) Jäätmevedaja poolt kirjalikult esitatav teenustasude muutmise taotlus peab sisaldama:
1) taotletava(te) teenustasu(de) kalkulatsiooni, lähtuvalt käesoleva paragrahvi lõigetes 12 kuni 14;
2) viimase majandusaasta raamatupidamise aruannet;
3) eeloleva majandusaasta prognoositavate tulude ja kulude arvestust kehtivates teenustasudes;
4) eeloleva majandusaasta prognoositavate tulude ja kulude arvestust taotletavates teenustasudes.
(16) Vajadusel peab jäätmevedaja esitama vallavalitsuse soovil taotluse menetlemiseks muud vajalikku informatsiooni
(17) Korraldatud jäätmeveo teenustasude muutmise õigus on vallavalitsusel.
(18) Teenustasusid ei saa muuta esimesel veoaastal ja edaspidi mitte sagedamini kui üks kord veoaasta jooksul.
§ 8. Jäätmevedaja valik
(1) Korraldatud jäätmeveo teenuse osutaja (jäätmevedaja) leidmiseks korraldab vallavalitsus teenuste kontsessiooni lähtuvalt jäätmeseaduses ja riigihangete seaduses sätestatust.
(2) Vallavalitsus koostab korraldatud jäätmeveo teenuse tellimiseks teenuste kontsessiooni läbiviimisel hankedokumendid, lähtudes riigihangete seaduses sätestatust ning arvestades käesolevas lõikes toodud erisusi. Korraldatud jäätmeveo hankedokumentides määratakse muu hulgas alljärgnevad tingimused:
4) jäätmekäitluskoht;
5) hankelepingu kestus;
6) veotingimused – veo sagedus, aeg ja tehnilised tingimused;
7) toimingud, mille eest jäätmevedaja võtab teenustasu;
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud korraldatud jäätmeveo riigihanke hankedokumendid esitatakse enne riigihanke algatamist seisukohavõtuks Keskkonnaametile, kes vajaduse korral esitab kahe nädala jooksul hankedokumentide kättesaamisest arvates ettepanekud hankedokumentide täiendamiseks või muutmiseks
(4) Vallavalitsus avalikustab otsuse korraldatud jäätmeveo teenuse osutajaga lepingu sõlmimise kohta valla ajalehes ja vallavalitsuse koduleheküljel
(5) Korraldatud jäätmeveo riigihanke tulemusel vallavalitsusega hankelepingu sõlminud isikul on õigus osutada korraldatud jäätmeveo teenust määratud jäätmeliikide osas ja veopiirkonnas. Korraldatud jäätmeveo teenuse osutajaga sõlmitava hankelepingu kestus on kuni viis aastat.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud õigust realiseeritakse vastavalt jäätmeloaga määratud nõuetele ja tähtajale
§ 9. Korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise õiguse ennetähtaegne äravõtmine
(1) Jäätmevedajalt on õigus ennetähtaegselt ära võtta korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise õigus vallavalitsuse vastava otsuse alusel, kui selle tingib vähemalt üks alljärgnevalt nimetatud asjaolu:
1) jäätmevedaja ei ole alustanud jäätmeveo piirkonnas segaolmejäätmete vedamist 5 päeva jooksul alates hankedokumentides sätestatud tähtpäevast;
2) jäätmevedaja ei ole varustanud jäätmemahuteid üürida või osta soovivaid jäätmetevaldajaid jäätmemahutitega hiljemalt hankedokumentides sätestatud segaolmejäätmete vedamise alustamise tähtpäevale eelnevast päevast;
3) jäätmevedaja on kolmel korral või olulisel määral rikkunud jäätmekäitlust reguleerivate või muude õigusaktide nõudeid või valla ja jäätmevedaja vahelist lepingut;
4) jäätmevedaja on kolmel korral või olulisel määral rikkunud jäätmekäitluslepingute nõudeid.
(2) Juhul kui esineb vähemalt üks korra käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaolu, teavitab vallavalitsus sellest koheselt vedajat ning nõuab viimaselt kirjalikku ja põhjendatud selgitust, mis tuleb esitada 5 tööpäeva jooksul alates vastavasisulise nõude kättesaamisest jäätmevedaja poolt.
(3) Juhul kui jäätmevedaja ei esita käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud selgitust või ei ole selgitusest nähtuvad asjaolud nii kaalukad, et need õigustaksid jäätmevedaja poolt käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud rikkumist, otsustab vallavalitsus vedajalt korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise õiguse ennetähtaegne äravõtmise.
§ 10. Varasemate määruste kehtetuks tunnistamine
Tunnistatakse kehtetuks Tartu Vallavolikogu 26.01.2011 määrus nr 3.
(1) Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval peale avalikustamist.
(2) Käesoleva määruse peale võib esitada vaide Tartu vallavolikogule haldusmenetluse seaduses sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates määruses teadasaamise päevast või päevast, millal oleks pidanud määrusest teada saama või esitada kaebuse Tartu Halduskohtule halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates määruse avalikustamisest.
Üllar Loks


Eetikakoodeks - Eesti Advokatuur
EETIKAKOODEKSI KOMMENTEERITUD VäLJAANNE
EETIKAKOODEKSI DIGESTA
EUROOPA EETIKAKOODEKS
SELGITAV MEMORANDUM CCBE EETIKAKOODEKSILE
KOHTUMENETLUSE PARIMA PRAKTIKA EDENDAMISE SUUNISED
Vastu võetud Eesti Advokatuuri 08.04.1999.a üldkogu otsusega nr 5.
Muudetud Eesti Advokatuuri 05.05.2005.a üldkogu otsusega nr 4.
Muudetud Eesti Advokatuuri 13.03.2007.a üldkogu otsusega nr 4.
Muudetud Eesti Advokatuuri 21.02.2008.a üldkogu otsusega nr 4.
Muudetud Eesti Advokatuuri 01.03.2013.a üldkogu otsusega nr 3.
§ 1. Eetikakoodeksi reguleerimisala
Eetikakoodeks koondab advokaadi kutse-eetika nõuded ning head tavad. (05.05.2005)
§ 2. Kutse-eetika nõuete järgimine
(1) Advokaadi kutse kohustab advokaati järgima kutse-eetika nõudeid.
(2) Kutse-eetika nõuete järgimist tagab iga advokaadi teadlikkus advokaadi kutsega kaasnevatest kohustustest ning advokatuuris valitsev avalik arvamus.
(3) Kui advokaat kahtleb, missugust käitumisviisi valida, pöördub ta, vältimaks kutse-eetika nõuete rikkumist, nõu saamiseks vanema kolleegi poole.
(4) Eetikakoodeksis sätestatud kutse-eetika nõuete rikkumise eest võib advokaadi suhtes algatada aukohtumenetluse ja määrata advokaadile distsiplinaarkaristuse.
§ 3. Kutse-eetika nõuete tõlgendamine
Kutse-eetika nõudeid tõlgendatakse seaduse, advokatuuri üldkogu ja juhatuse otsuste, aukohtu lahendite, eetika- ja metoodikakomisjoni soovituste, advokatuuris kujunenud praktika ja tava, samuti vanema kolleegi arvamuse ja advokaadi südametunnistuse alusel. (05.05.2005)
(2) (kehtetu alates 05.05.2005)
§ 4. Advokaadi sõltumatus
(1) Õigusteenust osutades juhindub advokaat seadusest, advokatuuri organite õigusaktidest ja otsustest, kutse-eetika nõuetest, samuti headest kommetest ja tavadest ning oma südametunnistusest.
(2) Advokaat ei või õigusteenust osutades alluda avaliku arvamuse, riigi- ja kohaliku võimu ega ametiasutuste ja -isikute survele, samuti mistahes muule otsesele või kaudsele mõjutamisele, mis kahjustab advokaadi sõltumatust kutsetegevuses.
(3) Advokaat võib kuuluda erakonda ja mittetulunduslikesse organisatsioonidesse ning nende juhtorganitesse, kuid ta ei tohi õigusabi andmisel juhinduda oma poliitilistest, usulistest, maailmavaatelistest või muudest veendumustest ja erakondlikust kuuluvusest. (05.05.2005)
(4) Advokaadil on keelatud tegutseda kutsealal, mis on vastuolus advokaadi kutse-eetika nõuetega või sõltumatuse põhimõttega või mis on muul viisil sobimatu advokaadi kutsega.
(5) Advokaat valib kliendi poolt antud volituste piires kliendi huvide kaitseks vajalikud seadusega kooskõlas olevad viisid ja vahendid.
(6) Advokaati ei või samastada kliendi ülesande täitmise tõttu kliendiga ega kliendi kohtuasjaga.
§ 5. Konfidentsiaalsus
(1) Advokaadi ja kliendi vaheline suhe rajaneb usaldusel. Seetõttu on teave, mida advokaat on seoses õigusteenuse osutamisega saanud, konfidentsiaalne.
(2) Advokaat on kohustatud saladuses hoidma mistahes teavet, mida ta on seoses õigusabi osutamisega saanud ja samuti selle teabe allikat, välja arvatud juhul, kui seadusest tuleneb otsene kohustus teavet avaldada või kui kliendi poolt antud volitustest või ülesandest tuleneb kliendi nõusolek teabe avaldamiseks. (05.05.2005)
(3) Konfidentsiaalsus laieneb ka advokaadi poole õigusteenuse saamiseks pöördumise faktile, samuti õigusabi sisule ja advokaaditasu suurusele. Konfidentsiaalsuse rikkumiseks ei ole advokaaditasu suuruse teatamine kohtule kohtukulude väljamõistmiseks.
(4) Advokaat peab tagama, et kõrvalistel isikutel ei oleks juurdepääsu kliendi dokumentidele, kirjavahetusele ja muudele teabekandjatele, samuti advokaadi poolt kliendile õigusteenuse osutamisel koostatud dokumentidele, mis on advokaadi valduses seoses kliendi ülesannete täitmisega.
(5) Advokaat ei või anda seletust ega tunnistajana ütlusi asjaolude kohta, mis on temale teatavaks saanud seoses õigusteenuse osutamisega.
(6) Advokaat ei tohi advokaadi kutsetegevusega seotud dokumente ja muid teabekandjaid anda kõrvalistele isikutele, samuti ametiasutustele, kellele need dokumendid ja teabekandjad ei ole adresseeritud, välja arvatud juhul, kui seadusest tuleneb otsene kohustus taoliseks andmekandjate esitamiseks või kui kliendi poolt antud volitustest või ülesandest tuleneb kliendi nõusolek taoliseks andmekandjate esitamiseks. Konfidentsiaalsuse rikkumiseks ei ole nimetatud dokumentide ja teabekandjate andmine ja neis sisalduvate andmete avaldamine järelevalvet teostavale advokatuuri juhatusele ja advokaadi distsiplinaarasja arutavale aukohtule. (05.05.2005)
(7) Konfidentsiaalsuskohustus ei ole ajaliselt piiratud. Advokaat on kohustatud järgima konfidentsiaalsust ka pärast kutsetegevuse lõpetamist. Konfidentsiaalsuskohustuse rikkumist ei saa õigustada avaliku huviga ega sellega, et see võimaldaks kliendi huve paremini kaitsta. (05.05.2005)
(8) Konfidentsiaalsuskohustusest võib advokaati kirjaliku nõusolekuga vabastada üksnes klient või tema õigusjärglane. (05.05.2005)
§ 6. Äriline teavitamine
(1) Advokaadibüroo võib oma tegevuse kohta anda avalikkusele suunatud teavet, sealhulgas edastada teavet advokaadibüroo ärinime, tegevusvaldkondade, asukoha ja tööaja, samuti advokaadibüroos tegutsevate advokaatide nimed, senise tegevuse, tegevusvaldkondade ja teaduskraadide ning osutatavate õigusteenuste hinnakirja kohta.(13.03.2007)
(2) Advokaadi ja advokaadibüroo tegevusest ärilise teavitamise korral peab järgima advokaadi kutse-eetika nõudeid, sealhulgas advokaadi sõltumatuse, konfidentsiaalsuskohustuse, väärikuse ja kollegiaalsuse põhimõtteid.
§ 7. Kõlvatu võistlus
(1) Advokaat ei või hankida kliente ebaausal teel, kallutades teise advokaadi klienti vahetama advokaati või samal eesmärgil halvustada kolleege või teisi advokaadibüroosid või nende poolt pakutavat õigusabi.
(2) Advokaat võtab üle ülesande kliendile õigusteenuse osutamiseks asjas, milles varem on õigusteenust samale kliendile osutanud teine advokaat, üksnes pärast seda, kui ta on ülesande ülevõtmisest teavitanud kliendile varem õigusteenust osutanud advokaati. Advokaat vabaneb varem õigusteenust osutanud advokaadi teavitamise kohustusest, kui teavitamine võib kahjustada kliendi huve.
(3) Kui advokaat võtab vastu ülesande esindada või kaitsta isikut, kelle esindamiseks või kaitsmiseks on advokaadile teadvalt riigi õigusabi osutamiseks määratud teine advokaat, on kokkuleppel ülesande vastu võtnud advokaat kohustatud sellest viivitamata teavitama õigusabi osutamiseks määratud advokaati. (21.02.2008)
(4) Suhtlemisel kliendiga või õigusabi soovijaga ei tohi advokaat esitada halvustavaid hinnanguid või võrdlusi teiste advokaadibüroode ja advokaatide suhtes.
(5) Advokaat ei avalda kolleegi halvustavaid või tema asjatundlikkust kahtluse alla seadvaid väiteid.
(6) (kehtetu 13.03.2007)
§ 8. Kliendi huvide kaitse
(1) Advokaat peab õigusteenuse osutamisel tegutsema üksnes kliendi huvides, eelistades kliendi huve enda ja kolmandate isikute, sealhulgas kolleegide huvidele. Advokaat on kohustatud kasutama kliendi huvides kõiki vahendeid ja viise, mis ei ole vastuolus seadusega ja kutse-eetika nõuetega, säilitades au ja väärikuse.
(2) Advokaat kasutab kliendi ülesande täitmisel neid seadusega kooskõlas olevaid viise ja vahendeid, mis võimaldavad kliendi huve paremini kaitsta. Seejuures lähtub advokaat seadusest, oma teadmistest ja kogemustest ning südametunnistusest. Kui see pole vastuolus seadusega, kutse-eetika nõuetega või kliendi huvidega, arvestab advokaat kaitsmis- või esindusviiside ja vahendite valikul kliendi soovi. Kui klient on õigusteenuse lepingus piiranud advokaadi õigust teatud kaitsmis-või esindusviise või -vahendeid kasutada, on see piirang advokaadile kohustuslik. (05.05.2005)
(3) Advokaat võib õigusabi andmisel täita üksnes neid kliendi ülesandeid, mis ei ole õigusvastased ega kahjusta advokaadi au ja väärikust. Juhul, kui kliendi soovid on vastuolus kliendi tegelike huvidega, seadusega või advokaadi au ja väärikusega, selgitab advokaat kliendile oma seisukohti ja kliendi seadusevastastest või põhjendamatutest nõudmistest tulenevaid võimalikke tagajärgi. Kui klient ei loobu oma nõudmistest, on advokaadil õigus õigusteenuse leping lõpetada.
§ 9. Au ja väärikus
(1) Advokaat peab suhtlemisel klientide, kohtu, kolleegide ja avalikkusega käituma ausalt ja väärikalt ning kooskõlas heade kommetega ja tavadega ning kutse-eetika nõuetega. Advokaat peab hoiduma advokaadi kutset ja advokatuuri mainet kahjustavast käitumisest.
(2) Lõikes 1 sätestatut kohaldatakse ka advokaadi käitumisele väljaspool kutsetegevust.
SUHTED ADVOKAADIBÜROOS
§ 10. Järelevalve kutse-eetika nõuete täitmise üle
(1) Järelevalvet kutse-eetika nõuete täitmise üle advokaadibüroos teostab advokaadibüroo pidaja. (05.05.2005)
(2) Vandeadvokaadist patrooni kohustuseks on jälgida, et tema juhendamisel olevad vandeadvokaadi abid järgiksid kutse-eetika nõudeid. (01.03.2013)
§ 11. Konfidentsiaalsus advokaadibüroos
(1) Konfidentsiaalsuse järgimise advokaadibüroos kindlustab advokaadibüroo pidaja. (05.05.2005)
(2) Advokaadibüroo pidaja korraldab advokaatide kutsetegevusega seotud konfidentsiaalsete dokumentide ja muude teabekandjate hoidmist selliselt, et need ei satuks kõrvaliste isikute kätte. Õigusteenuse osutamisel saadud teabekandjaid ei või anda kõrvalistele isikutele. (05.05.2005)
(3) Advokaadibüroo pidaja tagab, et advokaadi või büroo nimega kirja- või muude dokumentide planke ja trükiseid ning büroo sümboolikat ei kasutaks kõrvaline isik. (05.05.2005)
§ 12. Ülesande vastuvõtmine
(1) Advokaadil on õigus otsustada, kas ta võtab õigusteenuse saamiseks pöördunud isiku ülesande vastu või mitte.
(2) (kehtetu 05.05.2005)
(3) Advokaat ei või ülesannet vastu võtta, kui on ilmne, et õigusabi taotletakse seadusega vastuolus oleva huvi kaitseks või kui kliendi nõue ei põhine seadusel või kui puudub protsessuaalne võimalus kliendi huvide kaitsmiseks.
(4) Advokaat ei võta ülesannet vastu, kui tema töökoormus seda ei võimalda, samuti siis, kui advokaadi kutseoskused ja
-teadmised selles valdkonnas ei võimalda kliendi huve parimal võimalikul viisil kaitsta.
(5) Kui õigusabi taotleja seda soovib, teatab advokaat, mis põhjusel ta ülesannet vastu ei võta.
(6) Advokaat on ülesande vastu võtnud, kui selle kohta on sõlmitud seaduse nõuetele vastav õigusteenuse leping.
§ 13. Huvide konflikt
(1) Advokaat ei tohi samas asjas esindada või kaitsta kahte või enamat klienti või osutada neile muud õigusteenust, kui nende isikute huvid on vastuolus. Advokaat ei või osutada kliendile õigusteenust juhul, kui esineb asjaolu, mis kahjustab või võib kahjustada advokaadi võimet täita käesoleva koodeksi § 8 lg. 1 nõudeid ja tegutseda üksnes kliendi huvides (huvide konflikt), välja arvatud juhul, kui advokaat on sellisest asjaolust klienti teavitanud ja klient siiski soovib, et advokaat talle õigusteenust osutaks. (05.05.2005)
(2) Huvide konflikti ilmnemisel keeldub advokaat õigusteenuse saamiseks pöördunud isiku ülesannet vastu võtmast.
Advokaat on kohustatud loobuma ülesande täitmisest, kui pärast selle vastuvõtmist ilmneb asjaolu, mis eelmise lõike kohaselt oleks välistanud ülesande vastuvõtmise. (05.05.2005)
(3) Advokaat võib osutada õigusteenust mitmele isikule samas asjas, kui ei esine huvide konflikti. Huvide konflikti ei esine muuhulgas juhul, kui kõik need isikud nõustuvad ja soovi avaldavad, et advokaat osutaks samas asjas õigusteenust ka teistele klientidele. Kui samas asjas hiljem tekib vaidlus, ei või advokaat osutada õigusteenust ühelegi nimetatud klientidest. (05.05.2005)
§ 14. Õigusteenuse osutamine
(1) Advokaat on kohustatud ülesande vastuvõtmisel või sellest keeldumisel, samuti ülesande täitmisel või ülesande täitmisest loobumisel kohtlema kõiki isikuid võrdselt, sõltumata kodakondsusest, rahvusest, rassist, nahavärvusest, soost, keelest, päritolust, usutunnistusest, poliitilistest või muudest veendumustest, samuti varalisest ja sotsiaalsest seisundist või muudest sarnastest asjaoludest.
(2) Advokaadi osutatud õigusteenus peab olema asjatundlik ning põhinema tehiolude, tõendite, õigusaktide ja kohtupraktika põhjalikul uurimisel. Asjatundliku õigusteenuse eelduseks on see, et advokaat täiendab pidevalt oma kutsealaseid teadmisi ja oskusi. Advokaat ei või kasutada kliendi huvide kaitsmiseks seadusega vastuolus olevaid viise ja vahendeid.
(21) Advokaat peab kliendile selgitama, missugused on võimalused ja eeldused kliendi poolt soovitava lahenduse saavutamiseks. Menetluse alustamise otsustab klient. (05.05.2005)
(3) Advokaat täidab kliendi ülesande mõistliku aja jooksul või õigusteenuse lepingus kokkulepitud tähtpäevaks ning hoidub kliendile põhjendamatute kulutuste tekitamisest.
(4) Advokaat peab klienti regulaarselt teavitama ülesande täitmisega seonduvatest asjaoludest ning vastama kliendi järelepärimistele asjakohaselt ja õigeaegselt, võimalusel pöördumises kasutatud keeles.
(5) Advokaat ei ole kohustatud kontrollima kliendi poolt talle usaldatud teabe õigsust. Advokaat ei vastuta kliendi poolt talle esitatud andmete tõelevastavuse eest.
(6) Advokaadibüroo pidaja tagab, et kliendi poolt advokaadile ülesande täitmiseks usaldatud või ülesande täitmisel kliendi nimel saadud raha, väärtpabereid ja muud vara hoitakse eraldi advokaadibüroo või advokaatide varast ning selle üle peetakse eraldi arvestust. (05.05.2005)
§ 15. Õigusteenuse lepingu täitmine
Advokaat on kohustatud kliendilt saadud ülesande täitma hoolikalt ja täpselt vastavalt kliendiga sõlmitud õigusteenuse lepingule. Õigusteenuse lepingu piirest väljuvaid ülesandeid, mida klient on advokaadile andnud või mis on kliendi huvide kaitseks vajalikud, võib advokaat kas kokkuleppel kliendiga täita või nende ülesannete täitmisest loobuda.
§ 16. Kliendi asja materjalid
(1) Kliendi asja materjalid koosnevad kliendi poolt antud ülesande täitmise käigus advokaadile üleantud dokumentidest, kirjavahetusest ja advokaadi poolt kliendi ülesandel koostatud õigusdokumentidest. Advokaat on kohustatud hoidma kliendi asja materjale iga kliendi kohta eraldi ja tagama nende säilimise ja konfidentsiaalsuse. (05.05.2005)
(2) Advokaadi poolt enda tarbeks infokandjale salvestatud teave ei kuulu kliendi asja materjalide hulka, küll aga laieneb sellele konfidentsiaalsus.
(3) Advokaadile üleantud originaaldokumendid tagastatakse kliendile tema nõudmisel pärast ülesande täitmist, samuti õigusteenuse lepingu lõpetamisel või ülesande täitmisest loobumisel, kui need dokumendid ei ole võetud kohtutoimikusse.
(4) Advokaadil on õigus kliendi ülesandel koostatud või kliendi poolt talle üleantud dokumentide suhtes rakendada kinnipidamisõigust juhul, kui klient on jätnud osutatud õigusteenuse eest tasumata. (05.05.2005)
§ 17. Tasu õigusteenuse osutamise eest
(1) Tasu suurus ja vorm õigusteenuse osutamise eest (advokaaditasu) määratakse kokkuleppel kliendiga ja sätestatakse õigusteenuse lepingus.
(2) Kui klient on jätnud kokkulepitud tingimustel tasu maksmata, on advokaadil õigus keelduda kliendile õigusteenuse osutamisest ja õigusteenuse leping lõpetada.
(3) Advokaat võib anda tasuta (pro bono) õigusabi.
(4) Kui isikul võib olla õigus riigi õigusabile, peab advokaat teda sellest võimalusest teavitama. (05.05.2005; 21.02.2008)
(5) Kui õigusabi eest on tasunud riik, ei ole advokaat õigustatud võtma kliendilt advokaaditasuna või kulude hüvitusena muid rahasummasid.
§ 18. Õigusteenuse osutamisest loobumine
(1) Advokaat on kohustatud loobuma õigusteenuse lepingus ettenähtud ülesande täitmisest ja lõpetama lepingu, kui klient:
1. esitab võltsitud tõendeid ja advokaat on tõendi võltsimisest teadlik;
2. nõuab, vaatamata advokaadi selgitusele, et advokaat kasutaks seadusega vastuolus olevaid vahendeid või viise kliendi huvide kaitsmiseks;
3. nõuab, et advokaat tegutseks viisil, mis ei ole kooskõlas advokaadi au ja väärikusega või kutse-eetika nõuetega.
(2) Advokaat võib oma algatusel loobuda endale õigusteenuse lepinguga võetud ülesande täitmisest või lõpetada õigusteenuse lepingu, kui:
1. kliendi ülesande täitmisel ilmneb §-is 13 nimetatud huvide konflikt;
2. klient ei täida või rikub õigusteenuse lepingu olulist tingimust;
3. klient tegutseb advokaadi juhiste vastaselt või muul viisil väljendab selgelt, et ta on kaotanud usalduse advokaadi vastu;
4. klient annab advokaadile kliendi huve kahjustavaid või ülesande täitmiseks ilmselt kasutuid juhiseid ning hoolimata advokaadi selgitusest, ei loobu nende juhiste järgimise nõudmisest;
(3) (kehtetu 21.02.2008)
(4) Õigusteenuse andmisest loobumine ei võta advokaadilt õigust tasule juba osutatud õigusabi eest.
§ 19. Suhted kliendiga kriminaalmenetluses
(1) Advokaat ei või loobuda endale kokkuleppel või määratud korras võetud ülesandest kahtlustatava, süüdistatava või kohtualuse kaitsmiseks.
(2) Lõikes 1 nimetatud kohustus kehtib menetlustoimingu (menetlusstaadiumi) piires, milleks on õigusteenuse lepingus kokku lepitud või milleks on advokaadile määratud korras ülesanne antud. Ülesanne kaitseks esimese või teise astmekohtus hõlmab ka advokaadi kohustust esitada kohtulahendi peale kaebuse, kui kaitsealune seda soovib ja selleks on õiguslik alus.
(3) Kui kaitsealune eitab temale süüks arvatud teo toimepanemist, on advokaat seotud kaitsealuse positsiooniga. Advokaat ei ole seotud kaitsealuse positsiooniga õigusliku hinnangu andmisel kaitsealusele süüks arvatud teole, kuid ta peab kaitsepositsiooni kaitsealusele teatavaks tegema.
(4) Kaitstes kohtualust, kelle huvid on vastuolus samas kriminaalasjas teise kohtualuse huvidega, hoidub advokaat teise kohtualuse põhjendamatust süüdistamisest, kahjustamata seejuures oma kaitsealuse huve.
SUHTED KOHTUGA
§ 20. Suhtlemine kohtuga
(1) Advokaat on kohustatud kohtus käituma väärikalt, korrektselt ja kohtu suhtes lugupidavalt nii kõnes, kirjas kui teos. Advokaat peab hoiduma kohtu tegevuse ja kohtulahendi ebakohasest kriitikast. Advokaat ei arvusta kohtu tegevust ega seadusjõus olevat kohtulahendit meedias ega avalikkuse ees. Arvustamiseks ei loeta arvamuse avaldamist jõustunud kohtulahendis sisalduvate õigusteoreetiliste seisukohtade ja õiguslikku laadi põhjenduste kohta.
(2) Advokaat on kohustatud õigeaegselt teavitama kohut asja kokkuleppel lahendamisest, samuti asjaoludest, mis võivad tingida kohtuistungi edasilükkamise.
(3) Advokaat ei tohi kohtunikku protsessiväliselt mistahes viisil mõjutada.
§ 21. Kliendi huvide kaitse kohtumenetluses
(1) Advokaadil ei ole õigust esitada tõendeid ega väiteid, mis kahjustavad tema kliendi huve.
(2) Advokaadil on keelatud tahtlikult viia kohut eksitusse, esitada kohtule teadvalt ebaõiget või eksitavat teavet, esitada kohtule tõendeid, mis advokaadile teadvalt on võltsitud või muul moel tahtlikult takistada asja õiget ja kiiret läbivaatamist.
(3) Advokaat ei tohi esitada väiteid, mis viitavad mistahes rassilistele, usulistele, rahvuslikele või soolistele eelarvamustele.
§ 22. Suhtlemine menetlusosaliste ja tunnistajatega
(1) Advokaat on kohustatud vastaspoole ja teiste menetlusosaliste suhtes käituma väärikalt, viisakalt ja lugupidavalt nii kõnes, kirjas kui teos. Advokaat hoidub menetlusosaliste isikuid halvustamast.
(2) Advokaat ei tohi esitada menetlusosalistele teadvalt ebaõiget või eksitavat teavet.
(3) Advokaat ei tohi kohtuväliselt mõjutada tunnistajaid ning avaldada survet muudele menetlusosalistele, neid tahtlikult eksitada või kasutada oma protsessiõigusi pahatahtlikult.
§ 23. Suhtlemine muude ametiasutustega ja isikutega
Nõuded, mis kehtivad advokaadi suhtlemisel kohtuga, kehtivad ka advokaadi suhtlemisel vahekohtuga ning muude ametiasutuste ja isikutega.
§ 24. Suhtlemine kolleegidega
(1) Advokaadi suhted kolleegidega rajanevad vastastikkusel austusel ja usaldusel. Advokaat suhtub kolleegi heatahtlikult, ausalt, viisakalt ja korrektselt, on abivalmis ja koostööaldis. Nende nõuete täitmine ei tohi kahjustada kliendi huve. (05.05.2005)
(2) Kutsealastest ja isiklikest küsimustest tekkinud lahkhelisid advokaatide vahel püütakse lahendada kokkuleppel. Kui kokkulepet ei saavutata, võib advokaat kolleegide vahelise vaidluse lahendamiseks pöörduda advokatuuri juhatuse või aukohtu poole.
(3) Advokaat kasutab kolleegi vastu õiguskaitsevahendeid üksnes siis, kui on ammendatud kõik muud võimalused vaidluse lahendamiseks.
(4) Advokaat ei lahenda kolleegide vahelisi vaidlusi meedias ega avalikkuse ees.
(5) Kui advokaat osutab õigusabi asjas, milles vastaspoolt teadaolevalt nõustab samuti advokaat, suhtleb advokaat vastaspoolega üldjuhul tema advokaadi teadmisel või kaudu. Kui advokaat kliendi asja ajamisel pöördub otse vastaspoole poole, teavitab ta sellisest pöördumisest vastaspoole advokaati. (05.05.2005)
§ 25. Suhtlemine avalikkuse ja meediaga
(1) Advokaat arvestab avalikkusega suhtlemisel kutse-eetika nõudeid. (05.05.2005)
(2) Avalikkuse ees ja meedias esineb advokaat üksnes enda nimel, välja arvatud juhul, kui ta on õigustatud advokatuuri nimel esinema oma ametikoha tõttu või kui ta on selleks volitatud.
§ 26. Eetikakoodeksi jõustumine
Eesti Advokatuuri eetikakoodeks jõustub 1999.aasta 1.juunil.