Maavarade kaevandamisele esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded – Riigi Teataja
Maavarade kaevandamisele esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded - sisukord
§ 4 Töötaja teatamiskohustus
2 KAEVANDAMISE TÖÖTERVISHOIU JA TÖÖOHUTUSE NÕUDED
§ 5 Töökoht ja töötamiskohad
§ 6 Mehaanilised ja elektrilised seadmed ning masinad
§ 7 Laadimisseadmed ja veokid
§ 8 Töövahendite ja ohutusvahendite kontroll ning hooldus
§ 9 Liikumisteed
§ 10 Liiklus kaevanduses
§ 11 Tuled ja signaliseerimisvahendid
§ 12 Kaitse plahvatus- ja tuleohu eest
§ 13 Kaitse ohtlike ainete eest
§ 14 Välitingimustes töötamine
§ 15 Ohualad
§ 16 Evakuatsiooniteed ja -pääsud
§ 17 Evakuatsiooni- ja päästevahendid ning ohutusõppused
§ 18 Esmaabivahendid
§ 19 Ohualade, signaliseerimis-, häire-, pääste-, esmaabi- ja tulekustutusvahendite ning evakuatsiooniteede märgistamine
§ 20 Valgustus
§ 21 Müra ja vibratsioon
§ 22 Tööruumid
§ 24 Puhkeruum
§ 25 Joogivesi
§ 26 Aknad ja uksed
§ 27 Ventilatsioon
§ 28 Ruumide temperatuur
§ 29 Pealmaa- ja allmaakaevandamise erinõuded
RT I, 05.12.2018, 6
Vastu võetud 18.06.2004 nr 223
RT I 2004, 51, 358
(1) Maavarade kaevandamisele esitatavaid töötervishoiu ja tööohutuse nõudeid kohaldatakse töökohtadele, mis asuvad maavarade kaevandamise ja selle abiteenistuste ning seadmetega seotud töötamiskohtade paigutamiseks mõeldud alal, kaasa arvatud puistangud, tooraine-, toodangu- ja jäägihoidlad ning muud materjalide paigutamiseks mõeldud rajatised, ning olmeruumidele, millele töötajatel on juurdepääs seoses oma tööga.
(2) Lõikes 1 nimetatud nõudeid kohaldatakse ka maapõue loodusvarade kaevandamisele, sealhulgas põhjavee võtmisele puurimise teel.
(1) Käesolevas määruses kasutatakse kaevandamise valdkonda reguleerivates õigusaktides kasutatud termineid.
(2) Töökohana käsitatakse piirkonda, kuhu on paigutatud töötamiskohad, mis on seotud peal- ja allmaakaevanduste põhi- ja kõrvaltegevuste ning rajatistega, ja vajaduse korral majutuskohad, millele töötajatel on juurdepääs seoses oma tööga.
(1) Tööandja tagab, et:
1) töökoht projekteeritakse, ehitatakse, seadistatakse ja võetakse kasutusele ning seda käitatakse ja hooldatakse selliselt, et töötajad saavad teha tööd enda ja teiste töötajate ohutust ja tervist ohtu seadmata;
2) kõik töökohad, kus on töötajaid, on vastutava järelevaataja kontrolli all;
3) kõrvalised isikud võivad töökohal viibida tööandja või vastutava spetsialisti nõusolekul ja tema volitatud isiku saatel;
4) ohutusjuhendid on asjaomastele töötajatele arusaadavad;
5) esmaabivahendid on töötajatele kättesaadavad;
6) ohutusõppused toimuvad korrapäraselt.
(2) Tööandja tagab, et erilise ohuga seotud töö usaldatakse ainult pädevale töötajale ning et selline töö tehakse asjakohase juhendi järgi.
(3) Tööandja korraldab töötaja juhendamise ja väljaõppe töötervishoiu ja tööohutuse seaduses sätestatud korras.
(4) Töötajate tervisele ohutu töökeskkonna ja seadmete ohutu kasutamise tagamiseks koostab tööandja kirjalikud ohutusjuhendid vähemalt järgmiste tegevuste kohta:
1) avariiseadmete kasutamine;
2) ohuolukorras käitumine;
3) kaevanduses liikumine;
4) tõsteseadmete, vintside ja inimeste veovahendite kasutamine;
5) ripikute kõrvaldamine;
6) lõhkematerjali käitlemine;
7) töötamiskohtade tuulutamine;
8) isikukaitsevahendite kasutamine.
(5) Tööandja tagab, et töökohas viiakse läbi „Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse” § 13 lõike 1 punktis 3 nimetatud riskianalüüs ning et selle tulemuste põhjal koostatud tegevuskava abinõusid rakendatakse töötajate ohutuse ja tervise tagamiseks. Riskianalüüs tehakse enne tööde alustamist ning kui töökohas tehakse suuri muudatusi, seda laiendatakse või ehitatakse ümber, tuleb riskianalüüs uuesti läbi vaadata.
(6) Tööandja tagab, et eriti ohtlikku tööd tehakse üldjuhul vähemalt kahekesi. Kui seda tehakse siiski üksi, peab töötaja asuma teistest töötajatest nägemis- või kuulmiskaugusel või peab tal olema kohane sidevahend.
(7) Tööandja tagab, et evakuatsiooni- ja päästevahendid ning rajatised hoitakse korras, et ohu korral tagada töötajate viivitamatu ja ohutu lahkumine töökohalt. Töötajate ohutuks väljaviimiseks allmaakaevandusest tuleb töötajad vajaduse korral varustada hingamisteede kaitsevahendiga, mis peab alati paiknema töötaja lähedal.
(8) Tööandja korraldab vajalikud sideühendused pääste- ja hädaabiteenistustega, et vajaduse korral saaks viivitamata alustada abistamis-, evakuatsiooni- või päästetoiminguid.
(9) Tööandja rakendab abinõud:
1) tulekahju ja plahvatuse tekkimise ning leviku vältimiseks, avastamiseks ja tõkestamiseks;
2) plahvatusohtliku või tervisele ohtliku koostisega õhu tekke takistamiseks.
(10) Kui töökohal töötavad samal ajal mitme tööandja töötajad, sõlmivad tööandjad „Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse” § 12 lõikes 3 nimetatud kirjaliku kokkuleppe töötervishoiu- ja tööohutusalase ühistegevuse ning iga tööandja vastutuse kohta. Ühistegevust koordineerib peatöövõtja.
(11) Kui mäeeraldise piires tehakse üheaegselt nii pealmaa- kui ka allmaatöid, peab tööandja tarvitusele võtma abinõud, mis tagavad töötajate ohutuse nii all- kui ka pealmaatöödel. Altkaevandatud massiivi seisukorda ja ettevaatusabinõude täitmist tuleb regulaarselt kontrollida.
(12) Tööandja teavitab töötajaid ja nende esindajaid kõikidest abinõudest, mida rakendatakse töökohas seoses tervise ja ohutusega, eelkõige nendest, mis on seotud käesolevas paragrahvis toodud nõuete rakendamisega. Asjakohane teave peab olema asjaomastele töötajatele arusaadav.
(13) Tööandja konsulteerib töötajate või nende esindajatega töökeskkonnaga seotud küsimustes, arvestab töötajate ettepanekutega töökeskkonna parandamise abinõude kavandamisel ning kaasab nad kavandatu elluviimisse.
(14) Tööandja korraldab tööõnnetuse ja kutsehaigestumise registreerimise, teatamise ja uurimise töötervishoiu ja tööohutuse seaduses sätestatud korras.
(15) Tööandja korraldab töötajale tervisekontrolli enne tema tööle asumist ja edaspidi töötervishoiuarsti määratud ajavahemiku järel, kuid vähemalt korra kolme aasta jooksul.
§ 4. Töötaja teatamiskohustus
Töötaja, kes märkab inimest, omandit või keskkonda ähvardavat ohtu, on kohustatud sellest viivitamata teatama vastutavale spetsialistile või teda asendavale isikule ning võtma tarvitusele meetmed ohu kõrvaldamiseks või tõkestamiseks. Esmajärjekorras tuleb hoiatada ohupiirkonnas viibivaid töötajaid, keda ähvardab otsene oht.
2. peatükk KAEVANDAMISE TÖÖTERVISHOIU JA TÖÖOHUTUSE NÕUDED
§ 5. Töökoht ja töötamiskohad
(1) Töökohad tuleb projekteerida, ehitada, seadistada ja kasutusele võtta ning neid käitada, kontrollida ja hooldada selliselt, et nad peaksid vastu võimalikele keskkonnamõjudele.
(2) Töökoht peab olema kavandatud selliselt, et seal on tagatud töötajate piisav kaitse ohtude eest. Vajaduse korral tuleb töökoha kavandamisel arvesse võtta erivajadustega töötajaid. See kehtib eelkõige uste, vahekäikude, treppide, duššide, valamute, tualettide ja töötamiskohtade kohta, mida erivajadustega töötajad kasutavad või kus nad viibivad.
(3) Iga töötaja peab enne töö alustamist veenduma, et töökoht on ohutus seisukorras, ja kontrollima tööks vajalike vahendite ning nende kaitseseadiste korrasolekut. Tööd ei tohi alustada enne avastatud ohu või puuduse kõrvaldamist.
(4) Töökoht tuleb hoida korras. Kõik ohtlikud ained ja nende jäägid tuleb kõrvaldada, et mitte seada ohtu töötajate tervist ega ohutust.
(5) Töötamiskohad tuleb kujundada ergonoomika põhimõtete järgi, võttes arvesse töötajate vajadust jälgida oma töökohas tehtavaid toiminguid.
(6) Kõigis töötamiskohtades ja kõigi toimingute puhul tuleb kasutada ohutuid töömeetodeid.
(7) Tööruumide konstruktsioon ja tugevus peavad vastama nende kasutusotstarbele. Tööruumid, kus asuvad töötamiskohad, peavad olema nõuetekohase soojusisolatsiooniga, võttes arvesse töötajate füüsilist koormust.
(8) Keelatud on ummistada ja risustada töötamiskohti ning nende juurdepääsuteid töövahendite, aheraine või materjalidega, mis takistavad inimeste ja masinate liikumist.
§ 6. Mehaanilised ja elektrilised seadmed ning masinad
(1) Mehaaniliste ja elektriliste seadmete ning masinate (edaspidi töövahend) valiku, paigaldamise, kasutuselevõtu, käitamise, hooldamise ja kontrolli puhul arvestatakse töötajate ohutust, võttes arvesse nende töövahendite kohta kehtivaid nõudeid ja Vabariigi Valitsuse 11. jaanuari 2000. a määruses nr 13 „Töövahendi kasutamise töötervishoiu ja tööohutuse nõuded” sätestatud nõudeid.
(2) Kui töövahendid asuvad kohas, kus gaasi, auru või lenduvate vedelike süttimise tõttu võib tekkida tulekahju või plahvatuse oht, peavad seadmed sobima sellises kohas kasutamiseks. Vajaduse korral peavad töövahendid olema varustatud kaitse- ja ohutusseadistega.
(3) Tolmu tekitavad töövahendid peavad võimaluse korral olema varustatud tolmuliibutus- ja püüdmisseadistega.
(4) Tuleb kasutada töövahendeid, mis tekitavad võimalikult vähe müra, vibratsiooni, õlisudu ega põhjusta nähtavuse vähenemist.
(5) Töövahendid peavad olema piisavalt tugevad, neis ei tohi olla vigastusi ja nad peavad sobima kavandatud tööülesande täitmiseks.
(6) Töövahendi liikuva osaga ohtliku kokkupuute vältimiseks paigaldatakse kaitsepiire või -seadis, mis takistab juurdepääsu ohualale.
(7) Töövahendi kasutaja peab järgima valmistaja antud kasutus- ja hooldusjuhiseid. Vastutav spetsialist määrab kirjalikult igale töövahendile hooldaja, kes seda õigeaegselt kontrollib ja hooldab ning vastutab töövahendi korrasoleku eest.
(8) Töö korraldatakse nii, et töötaja ei pea viibima liikuva ega katmata töövahendi osa lähedal.
(9) [Kehtetu - RT I, 08.04.2015, 1 - jõust. 01.07.2015]
(10) Töötajad peavad olema kaitstud elektriseadmetega otse- või kaudpuutest tuleneva elektrilöögi ohu eest.
(11) Pärast lõhketöid või varingut tuleb maanduse terviklikkust visuaalselt kontrollida.
§ 7. Laadimisseadmed ja veokid
(1) Laadimisseadme kasutaja töötamiskoht peab asetsema võimalikult ohutus kohas.
(2) Kui laadimisel on võimalik kivide kukkumise või paiskumise oht, tuleb laadimisseadme kasutajat ja veokijuhti selle eest kaitsta, varustades töötamiskoha kaitsekatuse või turvakabiiniga.
(3) Liikuva laadimisseadme kopp peab olema sõidu ajal fikseeritud.
(4) Kui kivimass on ummistanud laadimispunkri või muu laadimisala, tuleb kivid sobival viisil purustada. Vajadusel seisatakse samal ajal muu tegevus.
(5) Veokil peab olema vähemalt kaks pidurisüsteemi. Mõlemad peavad suutma seadme peatada. Allamäge tohib sõita ainult mootoripidurdusega.
§ 8. Töövahendite ja ohutusvahendite kontroll ning hooldus
(1) Töövahendeid kontrollitakse Vabariigi Valitsuse 11. jaanuari 2000. a määruse nr 13 „Töövahendi kasutamise töötervishoiu ja tööohutuse nõuded” § 8 kohaselt.
(2) Mehaaniliste ja elektriliste seadmete ning masinate korrapäraseks kontrollimiseks, hooldamiseks ning vajaduse korral katsetamiseks tuleb koostada asjakohane kava.
(3) Ohutusvahendid peavad olema heas töökorras ja alati kasutusvalmis.
§ 9. Liikumisteed
(1) Töökohtadele peab olema võimalik jõuda ning sealt ohuolukorras lahkuda kiiresti ja ohutult.
(2) Liikumisteed, kaasa arvatud trepid, püsiredelid, laadimisestakaadid ja kaldteed, peavad olema sellise suurusega ning paiknema selliselt, et oleks tagatud jalakäijate ja sõidukite ohutu liiklemine ning nende läheduses töötavate töötajate ohutus. Laadimisestakaadid ja kaldteed peavad vastama laaditavate veoste mõõtmetele. Laadimisestakaadil peab olema vähemalt üks väljapääs.
(3) Kui liikumisteel liiguvad sõidukid, tuleb jalakäijatele tagada ohutu liikumisruum.
(4) Sõidukite liikumisteede ning jalakäijate, uste, väravate, ülekäikude ja treppide vahel peab olema piisav vahemaa.
(5) Ruumis ja allmaakaeveõõnes paiknevad liikumisteed märgistatakse selgesti. Vajadusel varustatakse liikumisteed liiklusmärkidega, mis tähistavad ristmikke, sõidukite kohtumis- ja möödumispaiku, kiirusepiiranguid, jalakäijate liikumiskeeldu, möödumiskohti ning muid vajalikke asjaolusid.
(6) Transpordirajatised ja -seadmed paigaldatakse ning neid kasutatakse ja hooldatakse selliselt, et on tagatud juhtide, kasutajate ja teiste lähedal viibivate isikute ohutus.
§ 10. Liiklus kaevanduses
(1) Liiklemine kaevanduses peab olema reguleeritud. Sõiduki liikumise korral ristmikul ja järsus kurvis ning veduri liikuma hakkamisel tuleb anda helisignaali.
(2) Kui sõiduk seisab liikumisteel, peavad vilkuma seisu-, lähi- või muud hoiatustuled. Kui nähtavus on piiratud, paigaldatakse sobivale kaugusele hoiatustahvel. Liikumisteel olev valgustamata vagun või muu takistus varustatakse selgesti nähtava helkuriga.
(3) Liikumiskiirus peab vastama liikluskorraldusele, tee kvaliteedile, nähtavusele ja muudele tingimustele nii, et juht valitseks sõidukit igas olukorras. Kui samas kaeveõõnes liiguvad ka jalakäijad, ei tohi sõiduki liikumiskiirus ületada 40 km/h.
(4) Inimesi veetakse üksnes selleks otstarbeks mõeldud sõidukiga, millele peab olema märgitud suurim lubatud sõitjate arv.
(5) Rongi tagurpidisõitu peab vältima piiratud nähtavuse korral ja juhul, kui samas kaeveõõnes liiguvad teised sõidukid või jalakäijad. Kui tagurdamine on siiski vajalik, peab juht olema veendunud, et see manööver on ohutu. Kui rongi pikkus, halb nähtavus või muud asjaolud seda nõuavad, peab tagurdamise korral viimase vaguni juures seisma töid korraldav isik.
(6) Töö tuleb korraldada nii, et veotsükli ajal ei toimuks vertikaal- ja kaldteedel muid tegevusi ega liikumist. Kui see on siiski vajalik, tuleb rakendada meetmeid ohu vähendamiseks ja kasutada ohumärguandeid.
§ 11. Tuled ja signaliseerimisvahendid
(1) Sõidukitel ja veokitel peavad olema töökorras sõidu- ja seisutuled, liikumise suunas vähemalt üks valge või kollane tuli ja vastassuunas üks punane tuli. Edasi-tagasi liikuval laadimisseadmel võivad olla mõlemas suunas valged tuled. Allmaakaevanduses liikudes peavad tuled olema alati sisse lülitatud, hoolimata kaeveõõne üldisest valgustatusest.
(2) Kasutatavad helisignaalid peavad olema äratuntavad ning taustmürast tunduvalt suurema helitugevusega.
(3) Pimedates töötamiskohtades ja allmaakaevanduses peavad töötajad riietel kandma helkurit või helkurriba. Helkurriba kinnitatakse hästi nähtavale kohale, vajadusel ka kaitsekiivri külge.
§ 12. Kaitse plahvatus- ja tuleohu eest
(1) Töökohtade projekteerimisel, ehitamisel, seadistamisel, kasutamisel ja hooldamisel võtab tööandja kasutusele töökorraldusabinõude ja tehnikavahendite süsteemi, et ära hoida tuleohtliku või plahvatusohtliku keskkonna tekkimine või ära hoida selle süttimine, kui tegevuse iseloom ei võimalda plahvatusohtliku keskkonna tekkimist ära hoida.
(2) Võimaliku õnnetusjuhtumi puhuks peavad olema tagatud „Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse” §-s 15 toodud meetmed töötajate ja teiste isikute ohualast väljaviimiseks, neile esmaabi andmiseks ning tulekustutus- ja päästetööde tegemiseks.
(3) Paragrahvi 3 lõikes 5 nimetatud riskianalüüs peab sisaldama plahvatusohtliku keskkonnaga seotud plahvatus- ja tuleohu riskianalüüsi, sealhulgas:
2) süüteallikate, kaasa arvatud elektrostaatiliste laengute tekkimise ja aktiveerumise tõenäosust;
4) võimaliku plahvatusega kaasnevate tagajärgede ulatust.
(4) Riskianalüüsi alusel koostatud tegevuskava peab sisaldama:
1) plahvatuskaitse dokumenti, milles näidatakse plahvatusohtlikud kohad ja seal esineda võivad plahvatusriskid ning nähakse ette abinõud plahvatusriski ärahoidmiseks või vähendamiseks, samuti näidatakse plahvatustõkete asukohad ja töötajate ohutud kogunemiskohad;
2) tulekaitseplaani, milles näidatakse tuleohtlikud kohad ning määratakse abinõud, mida rakendatakse kaitseks tulekahju puhkemise ja leviku eest ning tulekahju avastamiseks ja selle vastu võitlemiseks.
(5) Töökohad peavad olema varustatud tulekustutusvahenditega ning vajaduse korral ka:
1) akustilise ja optilise häiresüsteemiga, mille abil on vajaduse korral võimalik häirest märku anda kõigile töötamiskohtadele, kus inimesed töötavad;
2) akustilise häiresüsteemiga, mida on selgelt kuulda kõigis rajatise osades, kus töötajad viibivad.
(6) Seadeldised häire andmiseks tuleb paigutada sobivatesse kohtadesse. Kui töötajad viibivad töökohtadel, kus tavapäraselt inimesi ei ole, tuleb nende käsutusse anda kohased sidevahendid.
(7) Mitteautomaatsed tulekustutusvahendid peavad olema lihtsalt käsitsetavad, paiknema nähtavas ja kergesti kättesaadavas kohas ning olema kaitstud kahjustuste eest.
(8) Tule- ja plahvatusohtlikes kohtades on suitsetamine keelatud. Kui ei ole rakendatud ohutusabinõusid tulekahjude vältimiseks, on keelatud kasutada lahtist tuld ja teha töid, mis võivad tekitada süttimisohu.
(9) Kaevanduses kasutatavad seadmed ja rajatised tuleb võimaluse korral valmistada mittesüttivast, raskesti süttivast või põlemist mittesoodustavast materjalist, mis põledes eritaks võimalikult vähe suitsu ja mürgiseid gaase.
(10) Kaeveõõntesse viiakse üksnes hädavajalik tuleohtlike ainete kogus.
(11) Kui kaevanduses on vaja kasutada hüdraulilisi ehk hüdrostaatilise või hüdrokineetilise mehaanilise energia ülekandmiseks mõeldud vedelikke, peavad need võimaluse korral olema raskesti süttivad, et vältida tulekahju tekkimise ja levimise ohtu. Kui kasutatakse kergesti süttivaid hüdraulilisi vedelikke, tuleb suurenenud tuleohu vältimiseks rakendada täiendavaid ettevaatusabinõusid.
§ 13. Kaitse ohtlike ainete eest
(1) Tööandja võtab kasutusele meetmed, mille eesmärgiks on õhku koguneda võivate ohtlike ainete:
1) pärssimine ning eemaldamine tekkekohas või
2) hajutamine selliselt, et need ei ohusta töötajaid.
(2) Kasutatud õhk tuleb kaevandusest välja juhtida nii, et selles sisalduv tolm, kahjulikud gaasid ja muud kahjulikud koostisosad ei ohusta töötajaid ega elanikkonda.
(3) Kui sissehingatavas õhus esineb või võib esineda mürgiseid gaase või tolmu, peab tööandja andma töötajatele asjakohased hingamisteede kaitsevahendid.
(4) Ohtlike ainete sisaldus sissehingatavas õhus ei tohi ületada Vabariigi Valitsuse 18. septembri 2001. a määrusega nr 293 „Töökeskkonna keemiliste ohutegurite piirnormid” kehtestatud piirnorme.
(5) Õhus sisalduvate ohtlike ainete kontsentratsiooni mõõtmise kord peab olema määratud riskianalüüsi alusel koostatud tegevuskavas. Mõõtmised teostatakse kooskõlas „Mõõteseaduse” nõuetega. Ohtlike ainete sisaldust õhus tuleb uuesti mõõta, kui ventilatsioonitingimused on oluliselt muutunud. Mõõtetulemused ja nende alusel tarvitusele võetud abinõud tuleb kirjalikult registreerida.
(6) Kui ohtlike ainete sisaldus õhus ületab keemiliste ohutegurite piirnorme, tuleb töökohas töötamine katkestada, kuni ohtlike ainete sisaldus on viidud lubatud tasemele. Kui maksimaalset lubatud sisaldust ületavaid ohtlike ainete kontsentratsioone ei suudeta mõõduka aja jooksul vähendada, võib ajutiselt jätkata töötamist tõhusat hingamisteede kaitsevahendit kasutades.
§ 14. Välitingimustes töötamine
(1) Töö välitingimustes peab olema korraldatud nii, et see ei ohusta jalakäijate ega sõidukite liiklust.
(2) Kui päevavalgus ei ole piisav, tuleb väljas paiknevad töötamiskohad ja liikumisteed varustada kunstliku valgustusega.
(3) Tuleb rakendada abinõusid, et töötajad oleksid kaitstud libastumise ja kukkumise, võimalike kukkuvate esemete, kahjuliku müra ja kahjulike gaaside, aurude, tolmu ning karmide ilmastikuolude eest.
(4) Ohu korral peavad töötajad saama lahkuda kiiresti oma töötamiskohtadelt ja neile peab olema võimalik vajadusel kiiresti abi anda.
§ 15. Ohualad
(1) Kui töökohas esineb õnnetuse või tervisekahjustuse risk, tuleb see märgistada ja rakendada abinõusid seal töötavate isikute kaitseks. Kõrvaliste isikute ligipääs nendele aladele tuleb välistada.
(2) Kohtades, kus pole võimalik ohutust tagada, tuleb töötamine ja liikumine keelata. Sellised kohad on:
1) allmaakaevanduse väljatöötatud ja toestamata alad;
2) pealmaakaevanduse astangualused varinguohtlikud alad;
3) kukkumisohtlikud kohad kõrge astangu peal;
4) muud kohad, kus pole võimalik ohutust tagada.
(3) Ohualad peavad võimaluse korral olema suletud, piiretega varustatud või kaetud nii, et see välistaks alale sisenemise.
(4) Nende töötajate kaitseks, kes tohivad ohualale siseneda, tuleb rakendada kohaseid abinõusid. Töötades kukkumisohtlikus kohas, tuleb kasutada turvavööd või muud kohast ohutusvahendit.
(5) Laadimisalad tuleb varustada piirdega, mis takistab sõiduki allakukkumist. Ala ümbrus peab olema valgustatud ning puhastatud kividest ja kõrvalistest esemetest. Mittekasutatavad alad varustatakse piiretega või kaetakse.
§ 16. Evakuatsiooniteed ja -pääsud
(1) Ohu korral peab olema võimalik töötajate kiire ja võimalikult ohutu lahkumine töötamiskohalt.
(2) Evakuatsioonipääsud ja -teed peavad vastama neile kehtestatud nõuetele, olema takistusteta ning viima võimalikult otse maapinnale, ohutule alale või ohutusse kogunemis- või evakueerimiskohta.
(3) Evakuatsioonipääsude ja -teede arv, jaotus ja mõõtmed sõltuvad töökoha kasutusotstarbest, kasutatavate seadmete mõõtmetest ja seal viibivate inimeste maksimaalarvust.
(4) Avariiuksed peavad avanema väljapoole, võimaluse korral tuleb kasutada liuguksi. Avariiuksed peavad olema suletud nii, et avariiolukorras saab neid lihtsalt ja viivitamata avada. Avariiuksed ei tohi olla lukustatud.
(5) Evakuatsioonipääsud ja -teed peavad olema varustatud piisava valgustugevusega turvavalgustusega.
§ 17. Evakuatsiooni- ja päästevahendid ning ohutusõppused
(1) Päästevahendid peavad olema paigutatud lihtsalt juurdepääsetavatesse ja otstarbekalt määratud kohtadesse ning olema kasutusvalmis.
(2) Töötajatele tuleb ohuolukordades tegutsemiseks korraldada ohutusõppused.
(3) Ohutusõppusi viiakse korrapäraselt läbi kõigis töötamiskohtades, kus töötajad tavaliselt viibivad. Ohutusõppuste ajal kontrollitakse ja täiendatakse ka nende töötajate oskusi, kes peavad ohuolukorras täitma eriülesandeid, millega kaasneb avariiseadmete kasutamine, käitamine või nendega töötamine.
(4) Kui töötajad peavad ohuolukorras täitma ülesandeid, millega kaasneb avariiseadmete kasutamine, antakse neile ohutusõppuse käigus selleks vajalik väljaõpe.
§ 18. Esmaabivahendid
(1) Esmaabivahendid peavad olema kättesaadavad kõigile töötajatele.
(2) Esmaabi andmiseks õnnetusjuhtumi korral peab töökohal olema kergesti ligipääsetavas ja selgesti märgistatud kohas esmaabikapp (-kapid) koos piisava hulga sidumisvahendite ja muu vajalikuga. Esmaabikapi sisu tuleb kontrollida vähemalt üks kord kuus, vajadusel esmaabivahendeid uuendatakse või täiendatakse.
(3) Esmaabiväljaõppe saanud töötajate arv ettevõttes, esmaabikappide hulk ning muude esmaabivahendite, nagu silmapesuseadiste või kanderaamide vajadus ja hulk sõltub ettevõtte struktuurist, töötajate arvust ja töötingimustest.
(4) Töökohas peab olema esmaabiruum, kus vajadusel saab anda esmaabi ja hoida kannatanut arsti saabumiseni. Sellele ruumile peab olema võimalik kanderaamiga juurde pääseda ja seal peavad olema selgelt nähtaval kohal esmaabijuhendid. Esmaabiruum peab olema varustatud hädavajalike esmaabivahendite ja -seadmetega.
§ 19. Ohualade, signaliseerimis-, häire-, pääste-, esmaabi- ja tulekustutusvahendite ning evakuatsiooniteede märgistamine
(1) Ohualad, signaliseerimis-, häire-, pääste-, esmaabi- ja tulekustutusvahendid, esmaabiruum ning evakuatsiooniteed ja -pääsud tuleb märgistada ohutusmärkidega vastavalt töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 4 lõike 4 alusel sätestatud nõuetele.
(2) Ohutusmärgid peavad asuma sobivates kohtades ja olema selgesti nähtavad, vastupidavast materjalist ja vajaduse korral valgustatud.
(3) Kõik kaevanduses töötavad ja sinna lubatud isikud peavad teadma kasutatavate ohutusmärkide ja teiste ohumärguannete tähendusi.
§ 20. Valgustus
(1) Töötamiskohad, trepikojad, koridorid ja liikumisteed ning töö- ja olmeruumid peavad olema piisavalt valgustatud. Valgustite paigutus ei tohi töötajat ohustada.
(2) Valgustuse projekteerimisel tuleb eelistada loomulikku päevavalgust. Loomulikku päevavalgust ja töövahetuse kestust arvestades tuleb töökohad varustada ka kunstliku valgustusega.
(3) Töötamiskoha valgustatus peab olema nõuetekohane ning kui tööülesande täitmine seda nõuab, tuleb valgustatust suurendada.
(4) Tööruumis peab olema kunstlik üldvalgustus ning vajadusel ka kohtvalgustus.
(5) Valgus peab olema suunatud õigesti, see ei tohi tekitada varje ega otse või peegeldunult pimestada. Peab vältima valgusallikast lähtuva valguse virvendust ja heleduste suuri erinevusi töötaja liikumisel ühest ruumist teise või tööülesannete vahetusel.
(6) Valgustus peab tagama ohumärguannete ja hädaseiskamislülitite hea nähtavuse.
(7) Tööruumid, kus töötajad võivad kunstliku valgustuse rikke korral ohtu sattuda, varustatakse piisava tugevusega avariivalgustusega. Kui see ei ole võimalik, tuleb töötajad varustada isiklike lampidega.
(8) Allmaakaevandamisel kaevandushoov, peaveo- ja paneelistrekkide ühinemiskohad ning raudtee pöörmed ja inimveo jaamad peavad olema varustatud ohutu püsivalgustusega. Kohtades, kus püsivalgusteid ei ole, tuleb kasutada isiklikke valgusteid.
(9) Allmaakaeveõõnes viibiv isik peab olema varustatud isikliku valgustiga ja päästetorbikuga. Isikliku valgusti põlemisaeg peab tagama valgustatuse kogu kaevanduses viibimise aja vältel koos piisava ajavaruga, kuid mitte vähem kui 10 tundi, päästetorbiku kasutusaeg vähemalt üks tund.
§ 21. Müra ja vibratsioon
(1) Töökeskkonna müratase peab olema selline, et oleks välditud selle kahjulik toime töötajale. Arvestada tuleb impulssmüra ja müra sagedusspektrit.
(2) Töövahendi vibratsioon ei tohi töötajale põhjustada füüsilisi kahjustusi ega organismi funktsionaalseid häireid.
§ 22. Tööruumid
(1) Hooned, rajatised ja tööruumid peavad vastama nende kasutamise otstarbele ning olema vajaliku struktuuri ja tugevusega.
(2) Tööruumid peavad olema küllaldase kõrguse ja pindalaga, et töötajad saaksid teha oma tööd ohutult ja tervist kahjustamata.
(3) Põrandad peavad olema kindlalt paigaldatud, ei tohi olla libedad ja neis ei tohi olla ohtlikke auke, muhke ega kallakuid.
(4) Põrandad, seinad ja laed peavad olema väliskeskkonnast termoisoleeritud, arvestades tehtava töö laadi.
(5) Põrandad, seinad ja laed peavad olema puhastatavast materjalist.
(6) Läbipaistvad ja poolläbipaistvad seinad peavad olema valmistatud ohutust materjalist või kaitstud purunemise eest ning olema selgelt märgistatud.
(7) Juurdepääs ebapiisava tugevusega materjalist valmistatud katustele ei ole lubatud, kui ei ole kasutada vahendeid seal tehtava töö ohutuse tagamiseks.
(1) Töötajate jaoks tuleb sisse seada riietusruumid. Riietusruumidele peab olema lihtne juurde pääseda, need peavad olema küllaldaselt ruumikad ning varustatud istmetega ja lukustatavate riidekappidega. Kui asjaolud (nt ohtlikud ained, niiskus, mustus) seda eeldavad, peavad tööriiete ja igapäevariiete jaoks olema eraldi kapid. Kui riietusruume ei ole vaja, peab töötajal olema koht oma riiete hoidmiseks.
(2) Välitingimustes töötajatele peavad olema ette nähtud soojak ja riiete kuivatusruum.
(3) Kui töötingimused nõuavad, peab tööandja tagama töötajatele duši kasutamise võimaluse. Pesemisruumid peavad asetsema riietusruumide vahetus läheduses, olema piisavalt suured ning varustatud sooja ja külma veega. Kui dušid ei ole nõutavad, peab pesemisruumis olema piisav arv sooja ja külma veega varustatud valamuid.
(4) Töötamiskohtade, puhkeruumide, riietusruumide ning duširuumide läheduses peab olema piisav arv tualette ja valamuid. Tualettruumis peab olema võimalik käsi pesta ja kuivatada.
(5) Meeste ja naiste jaoks tuleb üldjuhul ette näha eraldi riietus- ja duširuumid ning valamud ja tualetid.
(6) Allmaakaevanduse puhul võivad käesolevas paragrahvis nimetatud olmeruumid asuda maa peal.
(7) Tööandja tagab, et olmeruumid hoitakse puhtana ja neid koristatakse vähemalt üks kord tööpäeva jooksul.
§ 24. Puhkeruum
(1) Kui töötajate ohutuse või tervise seisukohast on vajalik, eelkõige seoses mürarikka, füüsiliselt raske või pideva sundasendiga seotud tööga, või kui töökohal on rohkem kui ettenähtud arv töötajaid, peab töötajatel olema puhkeruum. See säte ei kehti töötajate puhul, kes töötavad kontoris või muudes tööruumides, kus on võimalik vahepeal puhata.
(2) Puhkeruum peab olema küllaldase suurusega ning varustatud laudade ja seljatoega toolidega. Rasedatel naistel ja imetavatel emadel peab olema võimalus sobivates tingimustes puhkamiseks pikali heita.
(3) Puhkeruumis ei tohi suitsetada.
(4) Kui töö ajal esineb pidevalt või sageli töökatkestusi ja puudub puhkeruum, peavad olema muud ruumid, kus töötajad saavad töökatkestuste ajal viibida, kui see on vajalik nende ohutuse ja tervise huvides. Selles ruumis tuleb ette näha abinõud mittesuitsetajate kaitseks tubakasuitsu põhjustatava tervisekahju eest.
§ 25. Joogivesi
Tööandja peab töötajatele tagama nõuetele vastava kvaliteetse joogivee ja ühekordsed või pestavad jooginõud.
§ 26. Aknad ja uksed
(1) Aknaid, katuseaknaid ja ventilatsiooniseadmeid peab olema võimalik avada, sulgeda ja reguleerida ohutult. Avatud asendis ei tohi need töötajat ohustada. Päikesepoolsed aknad peavad olema valgust reguleeriva kattega. Akende ja katuseakende puhastamine ei tohi ohustada puhastajat ega teisi töötajaid.
(2) Uste ja väravate asukoht, arv, mõõtmed ja materjal valitakse nende kasutusotstarbe alusel.
(3) Uksed ja väravad peavad olema kaitstud purunemise eest ning nende liikumine ei tohi töötajat ohustada.
(4) Läbipaistvad uksed peavad olema silmakõrgusel selgesti märgistatud.
(5) Pendeluksed ja -väravad peavad olema läbipaistvad või vaateavaga. Kui uste ja väravate läbipaistvad või poolläbipaistvad pinnad ei ole tehtud turvamaterjalist ning ohustavad purunemise korral töötajaid, peavad need pinnad olema purunemise vastu kaitstud.
(6) Lükanduksed peavad olema varustatud kaitseseadisega, mis takistab ukse juhtteelt väljalibisemist. Ülespoole avanevatel ustel peab olema allakukkumist takistav mehhanism.
(7) Evakuatsiooniteedele avanevad uksed tuleb vastavalt märgistada. Selliseid uksi peab alati saama seestpoolt ilma eriabita avada. Uksi peab saama avada ka siis, kui tööruumid on hõivatud.
(8) Sõidukite liikluseks ehitatud väravate vahetus läheduses peavad asetsema ka jalgväravad jalakäijatele, kui neil on ohtlik sõiduväravaid läbida. Jalgväravad peavad olema selgelt tähistatud ja neile juurdepääs peab olema vaba.
(9) Mehaanilised uksed ja väravad peavad olema varustatud hädaseiskamisseadisega, mis on kergesti äratuntav ja millele on lihtne juurde pääseda. Kui elektriajamiga väravad ei avane voolu katkemise korral automaatselt, peab olema võimalik neid avada käsitsi.
(10) Kui juurdepääsu takistamiseks kasutatakse kette või muid sarnaseid vahendeid, peavad need olema selgelt nähtavad ja keelavate või hoiatavate märkidega nõuetekohaselt tähistatud.
§ 27. Ventilatsioon
(1) Töötamiskohtadel tuleb tagada küllaldane õhuvahetus. Selle taseme määramisel arvestatakse töötajate arvu ruumis, töötajate füüsilist koormust, tööruumi suurust, kasutatavate seadmete hulka ja eripära ning tehnoloogilise protsessi iseloomu.
(2) Kui tööprotsessis eraldub töötaja tervist kahjustada võivaid ohtlikke aineid või tolmu, tuleb tööruum ja töötamiskohad varustada väljatõmbeventilatsiooniga. Igasugune sade või mustus, mis võib õhu saastamisega seada otsesesse ohtu töötajate tervise, tuleb viivitamata kõrvaldada.
(3) Ventileerimisseadmed ei tohi oluliselt suurendada töökeskkonna mürataset. Kasutatav ventilatsioon tuleb hoida töökorras ning see ei tohi tekitada tõmbetuult. Ventilatsioonisüsteemil peab olema reguleerimise võimalus.
(4) Ventilatsioonisüsteem peab olema varustatud automaatse kontrollisüsteemiga, mis teavitab igast rikkest, kui teavitamine on vajalik töötajate tervise tagamiseks.
§ 28. Ruumide temperatuur
(1) Tööruumi temperatuur peab sobima asjakohase tööülesande täitmiseks. Samuti tuleb arvestada õhu niiskust ja liikumiskiirust, soojuskiirgust, töötaja füüsilist koormust ning riietuse ja isikukaitsevahendite eripära.
(2) Puhke-, olme- ja esmaabiruumide temperatuur peab vastama ruumide otstarbele.
(3) Aknad, katuseaknad ja klaasist vaheseinad peavad võimaldama vältida liigset päikesevalgust, arvestades tehtava töö laadi.
§ 29. Pealmaa- ja allmaakaevandamise erinõuded
[Kehtetu - RT I, 08.04.2015, 1 - jõust. 01.07.2015]
1 EÜ nõukogu direktiiv 92/104/EMÜ maa peal ja maa all maavarasid kaevandavate tööstuste töötajate ohutuse ja tervisekaitse tõhustamise miinimumnõuete kohta (kaheteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (Euroopa Ühenduse Teataja L 404, 31.12.1992, lk 10–25);
EÜ nõukogu direktiiv 92/91/EMÜ puurimise abil maavarasid kaevandavate tööstuste töötajate ohutuse ja tervisekaitse tõhustamise miinimumnõuete kohta (üheteistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (Euroopa Ühenduse Teataja L 348, 28.11.1992, lk 9–24).


Tervishoiukorraldus hädaolukorras – Riigi Teataja
Tervishoiukorraldus hädaolukorras
Tervishoiukorraldus hädaolukorras - sisukord
2 VABARIIGI VALITSUSE JA SOTSIAALMINISTRI PÄDEVUS JA ÜLESANDED
§ 2 Tervishoiualase hädaolukorra lahendamine
3 TERVISEAMETI JA TERVISHOIUTEENUSE OSUTAJATE PÄDEVUS NING ÜLESANDED
§ 3 Terviseameti pädevus ja ülesanded
§ 4 Piirkondliku haigla pädevus ja ülesanded
§ 5 Keskhaigla, üldhaigla ja erihaigla pädevus ning ülesanded
§ 6 Kiirabibrigaadi pidaja pädevus ja ülesanded
§ 7 Teiste tervishoiuteenuse osutajate pädevus ja ülesanded
4 RIIGIRESERVI RAVIMITE JA MEDITSIINIVAHENDITE JULGEOLEKUVARU HOIDMINE, UUENDAMINE JA KASUTUSELE VÕTMINE
§ 8 Riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru hoidmine ja uuendamine
§ 9 Riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru kasutusele võtmine tervishoiualases hädaolukorras
5 TERVISHOIUTEENUSE OSUTAJA RAVIMITE JA MEDITSIINIVAHENDITE TEGEVUSVARU
§ 10 Tervishoiuteenuse osutaja ravimite ja meditsiinivahendite tegevusvaru
§ 11 Tegevusvaru koosseisu ja koguste loetelu
§ 12 Tegevusvaru moodustamise tähtajad ja kord
RT I, 29.12.2011, 222
Vastu võetud 10.07.2002 nr 222
RT I 2002, 62, 380
jõustumine 15.08.2004
Määrus kehtestatakse «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 59 lõike 1 alusel.
Määrus kehtestab:
1) Vabariigi Valitsuse, sotsiaalministri, Terviseameti ja tervishoiuteenuse osutajate pädevuse ja ülesanded tervishoiualase hädaolukorra lahendamisel ning tervishoiualaseks hädaolukorraks valmisoleku korraldamisel;
2) riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru (edaspidi julgeolekuvaru) uuendamise, hoidmise ja kasutamise korra ning riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru uuendamisest laekuva tulu kasutamise korra;
3) tervishoiuteenuse osutaja ravimite ja meditsiinivahendite tegevusvaru (edaspidi tegevusvaru) moodustamise tähtajad, kogused ja korra.
2. peatükk VABARIIGI VALITSUSE JA SOTSIAALMINISTRI PÄDEVUS JA ÜLESANDED
§ 2. Tervishoiualase hädaolukorra lahendamine
(1) Tervishoiualase hädaolukorra, mille võib põhjustada mingi sündmus või sündmuste ahel, mis ohustab inimeste elu ja tervist ning on põhjustanud või võib põhjustada paljude inimeste eluohtliku haigestumise, vigastuse või mürgistuse, lahendamine toimub Vabariigi Valitsuse, sotsiaalministri, Terviseameti ja tervishoiuteenuse osutajate üheaegse kooskõlastatud tegevuse kaudu, rakendades käesoleva määrusega ja «Hädaolukorraks valmisoleku seadusega» ettenähtud meetmeid. Vajaduse korral tehakse tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks koostööd teiste valitsusasutuste, valitsusasutuste hallatavate asutuste ja kohalike omavalitsustega.
(2) Tervishoiualase hädaolukorra lahendamist juhib sotsiaalminister ja korraldab Sotsiaalministeeriumi kriisireguleerimismeeskond koos Terviseametiga, tehes vajaduse korral koostööd teiste valitsusasutuste, valitsusasutuste hallatavate asutuste ja kohalike omavalitsustega.
(3) Tervishoiualases hädaolukorras nimetab sotsiaalminister hädaolukorra meditsiinijuhi, kes allub Sotsiaalministeeriumi kriisireguleerimismeeskonna juhile ja koordineerib tervishoiuteenuse osutajate tegevust tervishoiualase hädaolukorra lahendamise kestel.
(4) Tervishoiualases hädaolukorras on tervishoiuteenuse osutajad kohustatud täitma sotsiaalministri ja hädaolukorra meditsiinijuhi korraldusi.
(5) Nakkushaiguse levikust tuleneva hädaolukorra lahendamiseks võib Vabariigi Valitsus sotsiaalministri ettepanekul välja kuulutada eriolukorra «Hädaolukorra seaduses» ettenähtud tingimustel ja korras.
3. peatükk TERVISEAMETI JA TERVISHOIUTEENUSE OSUTAJATE PÄDEVUS NING ÜLESANDED
§ 3. Terviseameti pädevus ja ülesanded
(1) Terviseamet korraldab valmisolekut tervishoiualaseks hädaolukorraks.
1) teeb Sotsiaalministeeriumile ettepanekud tervishoiualase riskianalüüsi ning üleriigilise tervishoiualase kriisireguleerimisplaani koostamise kohta;
2) määrab kiirabibrigaadi pidajate ja haiglate kriisireguleerimisalased ülesanded;
3) korraldab ja kontrollib haiglate kriisireguleerimisplaanide koostamist ja valmidust nende täitmiseks;
4) planeerib koostöös Siseministeeriumiga kiirabibrigaadi pidajatele ja haiglatele tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks vajalike ressursside koguseid ja kasutamist;
5) kinnitab kiirabibrigaadi pidajate ja haiglate ravimite ja meditsiinivahendite tegevusvaru koosseisu ja kogused (edaspidi tegevusvaru loetelu);
6) korraldab tervishoiualase hädaolukorra lahendamist koos Sotsiaalministeeriumi kriisireguleerimismeeskonnaga piirkondlike haiglate kaudu ning vajadusel koostöös Kaitseministeeriumi, kaitseväe meditsiiniteenistuse ja päästeasutusega;
7) koordineerib koos Kaitseministeeriumi, Siseministeeriumi ja Sotsiaalministeeriumiga tervishoiualaste hädaolukordade lahendamiseks vajalikku väljaõpet riigieelarvest «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 52 lõike 1 punkti 7 alusel selleks eraldatud vahendite piires;
8) koordineerib päästeasutuse, Politsei- ja Piirivalveameti, haiglate ja kiirabibrigaadi pidajate vahelist koostööd tervishoiualase hädaolukorra lahendamisel.
§ 4. Piirkondliku haigla pädevus ja ülesanded
(1) Piirkondlik haigla korraldab tervishoiualase hädaolukorra lahendamist oma vastutuspiirkonnas käesoleva määruse sätete ja Terviseameti korralduste kohaselt. Piirkondliku haigla juht allub tervishoiualases hädaolukorras hädaolukorra meditsiinijuhile.
(2) Piirkondlike haiglate vastutuspiirkonnad tervishoiualase hädaolukorra lahendamisel on:
1) Sihtasutusel Põhja-Eesti Regionaalhaigla – Harjumaa, Järvamaa, Raplamaa, Läänemaa, Pärnumaa, Saaremaa ja Hiiumaa;
2) Sihtasutusel Tartu Ülikooli Kliinikum – Tartumaa, Võrumaa, Valgamaa, Põlvamaa, Jõgevamaa, Viljandimaa, Lääne-Virumaa ja Ida-Virumaa.
(3) Piirkondlik haigla:
1) teeb riskianalüüsi võimalike tervishoiualaste hädaolukordade väljaselgitamiseks oma vastutuspiirkonnas ning koostab kriisireguleerimisplaani kooskõlastatult Terviseameti, maavalitsuste ja Kaitseministeeriumiga;
2) tagab oma vastutuspiirkonnas pideva valmisoleku tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks;
3) koordineerib oma vastutuspiirkonnas kriisireguleerimisplaanide koostamist ja valmidust nende täitmiseks;
4) omab tervishoiualases hädaolukorras ülevaadet oma vastutuspiirkonna haiglate hõivatusest ja teavitab sellest häirekeskusi;
5) hoiab ja uuendab riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru selleks eraldatud riigieelarveliste vahendite piires;
6) moodustab, hoiab ja uuendab tervishoiuteenuse osutaja ravimite ja meditsiinivahendite 2 kuu tegevusvaru;
7) korraldab koostöös Päästeametiga oma vastutuspiirkonna tervishoiutöötajatele tervishoiualaste hädaolukordade lahendamiseks vajalikku väljaõpet riigieelarvest «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 52 lõike 1 punkti 7 alusel selleks eraldatud vahendite piires.
§ 5. Keskhaigla, üldhaigla ja erihaigla pädevus ning ülesanded
(1) Keskhaigla, üldhaigla ja erihaigla korraldavad tervishoiualase hädaolukorra lahendamist vastavalt piirkondlikult haiglalt saadud korraldustele.
(2) Keskhaigla, üldhaigla ja erihaigla:
1) koostavad kriisireguleerimisplaanid lähtudes piirkondliku haigla riskianalüüsist ja kriisireguleerimisplaanist;
2) tagavad pideva valmisoleku tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks;
3) piirkondliku haigla nõudel teavitavad piirkondlikku haiglat kokkulepitud korras ja ajavahemike järel haigla hõivatusest;
4) moodustavad, hoiavad ja uuendavad ravimite ja meditsiinivahendite 2 kuu tegevusvaru.
§ 6. Kiirabibrigaadi pidaja pädevus ja ülesanded
(1) Kiirabibrigaadi pidaja korraldab tervishoiualase hädaolukorra lahendamist vastavalt piirkondlikult haiglalt saadud korraldustele.
(2) Kiirabibrigaadi pidaja:
1) töötab välja tegevusplaani tervishoiualases hädaolukorras tegutsemiseks, lähtudes piirkondliku haigla riskianalüüsist ja kriisireguleerimisplaanist;
2) tagab pideva valmisoleku tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks;
3) kasutab hädaolukorra lahendamiseks kõiki tema käsutuses olevaid vahendeid;
4) korraldab kiirabitöötajatele tervishoiualase hädaolukorra lahendamiseks vajalikku väljaõpet riigieelarvest «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 52 lõike 1 punkti 7 alusel selleks eraldatud vahendite piires;
5) moodustab, hoiab ja uuendab 5 päeva ravimite ja meditsiinivahendite tegevusvaru.
§ 7. Teiste tervishoiuteenuse osutajate pädevus ja ülesanded
(1) Taastusravi- ja hooldushaiglad osalevad tervishoiualase hädaolukorra lahendamisel sotsiaalministri või hädaolukorra meditsiinijuhi korraldusel vastavalt nende käsutuses olevatele ressurssidele.
(2) Paragrahvides 4 kuni 6 ja käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata tervishoiuteenuse osutajad osalevad hädaolukorra lahendamisel sotsiaalministri või hädaolukorra meditsiinijuhi korraldusel vastavalt oma kutse- või erialasele pädevusele.
4. peatükk RIIGIRESERVI RAVIMITE JA MEDITSIINIVAHENDITE JULGEOLEKUVARU HOIDMINE, UUENDAMINE JA KASUTUSELE VÕTMINE
§ 8. Riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru hoidmine ja uuendamine
(1) Julgeolekuvaru hoidmine peab tagama ravimite ja meditsiinivahendite tarbimisomaduste püsimise.
(2) Julgeolekuvaru hoidmiseks ja uuendamiseks sõlmib Sotsiaalministeerium lepingud Vabariigi Valitsuse poolt julgeolekuvaru hoidjateks kinnitatud piirkondlike haiglatega ning teavitab sellest Siseministeeriumi.
(3) Julgeolekuvaru uuendamiseks asendatakse ravimid ja meditsiinivahendid uute samaväärsete ravimite ja meditsiinivahenditega, milleks on ühesuguse nomenklatuuri, sortimendi ja kvaliteediga või samasuguste tarbimisomadustega ravimid ja meditsiinivahendid.
(4) Julgeolekuvaru uuendamisel ravimite ja meditsiinivahendite müügist laekunud rahaliste vahendite ning uute soetamiseks vajalike rahaliste vahendite vahe kaetakse riigieelarvest. Juhul kui julgeolekuvaru hoidmise ja uuendamise käigus tekib tulu, kantakse see riigieelarvesse.
(5) Sotsiaalminister esitab kooskõlastatult Siseministeeriumiga Vabariigi Valitsusele ettepaneku julgeolekuvaru koosseisu ja koguste muutmise ning riigieelarvest rahastamise kohta.
§ 9. Riigireservi ravimite ja meditsiinivahendite julgeolekuvaru kasutusele võtmine tervishoiualases hädaolukorras
Tervishoiualases hädaolukorras määrab sotsiaalminister julgeolekuvaru kasutusele võtmise aja ja julgeolekuvaru kasutusele võtmise õigust omavad tervishoiuteenuse osutajad.
5. peatükk TERVISHOIUTEENUSE OSUTAJA RAVIMITE JA MEDITSIINIVAHENDITE TEGEVUSVARU
§ 10. Tervishoiuteenuse osutaja ravimite ja meditsiinivahendite tegevusvaru
(1) Käesoleva määruse tähenduses on tegevusvaru kiirabibrigaadi pidajate ja haiglate käsutuses olev ravimite ja meditsiinivahendite kogum, mis tagab valmisoleku tervishoiuteenuste osutamiseks hädaolukorras.
(2) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud moodustama, hoidma ja uuendama tegevusvaru järgmistes kogustes:
1) haigla tegevusvaru peab vastama haigla ravimite ja meditsiinivahendite 2 kuu kulule tavaolukorras;
2) kiirabibrigaadi pidaja tegevusvaru peab vastama kiirabibrigaadi pidaja ravimite ja meditsiinivahendite 5 päeva kulule tavaolukorras.
(3) Tegevusvaru moodustamist ja hädaolukorras ärakasutatud tegevusvaru uuendamist rahastatakse Sotsiaalministeeriumi kaudu riigieelarvest «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 52 lõike 1 punkti 7 alusel hädaolukorraks valmisoleku kuludeks eraldatud vahenditest.
§ 11. Tegevusvaru koosseisu ja koguste loetelu
(1) Tervishoiuameti peadirektor kinnitab kooskõlastatult Sotsiaalministeeriumiga tegevusvaru loetelu hiljemalt 31. detsembriks 2002. a.
(2) Tervishoiuameti peadirektor võib kooskõlastatult Sotsiaalministeeriumiga tegevusvaru loetelu muuta ja täiendada üks kord aastas. Tegevusvaru loetelu muutmise ja täiendamise ettepanekud esitavad Terviseameti peadirektorile tervishoiuteenuse osutajad.
§ 12. Tegevusvaru moodustamise tähtajad ja kord
(1) Haigla peab hiljemalt 31. detsembriks 2003. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning haigla 2 nädala ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.
(2) Haigla peab hiljemalt 31. detsembriks 2004. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning haigla ühe kuu ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.
(3) Haigla peab hiljemalt 31. detsembriks 2005. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning haigla 6 nädala ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.
(4) Haigla peab hiljemalt 31. detsembriks 2006. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning haigla 2 kuu ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.
(5) Kiirabibrigaadi pidaja peab 31. detsembriks 2003. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning kiirabibrigaadi pidaja 3 päeva ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.
(6) Kiirabibrigaadi pidaja peab 31. detsembriks 2004. a moodustama tegevusvaru, mis vastab Tervishoiuameti peadirektori kinnitatud loetelule ning kiirabibrigaadi pidaja 5 päeva ravimite ja meditsiinivahendite kulule tavaolukorras.


text:
Lähte Ühisgümnaasiumi hoolekogu põhimäärus – Riigi Teataja
Lähte Ühisgümnaasiumi hoolekogu põhimäärus
Lähte Ühisgümnaasiumi hoolekogu põhimäärus - sisukord
§ 5 Hoolekogu töö juhtimine
§ 6 Koosolekute läbiviimine
§ 7 Hoolekogu ülesanded
§ 8 Hoolekogu õigused ja vastutus
§ 9 Hoolekogu otsused ja nende täitmine
RT IV, 08.06.2018, 87
RT IV, 02.02.2013, 31
jõustumine 05.02.2013
31.05.2018 RT IV, 08.06.2018, 17 11.06.2018
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse paragrahvi 73 lõike 1 alusel:
(1) Käesoleva määrusega sätestatakse Lähte Ühisgümnaasiumi (edaspidi kool) hoolekogu moodustamine ja selle töökord.
(2) Kooli hoolekogu juhindub oma tegevuses “Põhikooli-ja gümnaasiumiseadusest” (edaspidi seadus), kooli põhimäärusest, Tartu Vallavolikogu (edaspidi volikogu) ja Tartu Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) õigusaktidest, käesolevast määrusest ning teistest kooli hoolekogu tegevust reguleerivatest õigusaktidest.
Hoolekogu on kooli juures alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on kooli õpilaste, pedagoogide, õpilaste vanemate, vilistlaste ning volikogu ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomisel.
Kooli hoolekogu on vähemalt 7-liikmeline. Kooli hoolekogu koosseisu kuuluvate lapsevanemate, vilistlaste ja kooli toetava organisatsiooni esindajad ei tohi kuuluda koolitöötajate hulka.
(1) Vallavalitsus kinnitab vallavolikogu otsuse ja kooli direktori ettepaneku alusel kooli hoolekogu koosseisu. Hoolekogu koosseis kinnitatakse kolmeks aastaks ning nimetatud tähtaja möödumisel võib hoolekogu liikmeid kinnitada hoolekogu uude koosseisu.
[RT IV, 08.06.2018, 17 - jõust. 11.06.2018]
1) volikogu esindaja nimetatakse hoolekogusse volikogu otsusega;
2) õppenõukogu esindaja valib kooli õppenõukogu;
3) lapsevanemate esindajad valitakse lapsevanemate üldkoosolekul, mille kutsub kokku kooli direktor. Vanemate esindaja valimine hoolekogusse toimub avalikul hääletamisel. Hääletustulemused tehakse kindlaks iga kandidaadi kohta eraldi. Vanemate esindajateks kooli hoolekogusse esitatakse enim hääli saanud kandidaadid;
4) ettepaneku vilistlastele ja kooli tegevust toetavate organisatsioonidele oma esindaja valimiseks hoolekogusse teeb kooli direktor.
(3) Juhul, kui koolil ei ole toetavat organisatsiooni, valitakse hoolekogusse tema esindaja asemel lapsevanemate üldkoosoleku otsusel täiendav lapsevanemate esindaja.
(4) Vallavalitsus võib jätta mõne kooli direktori poolt esitatud kandidaadi hoolekogu liikmeks
§ 5. Hoolekogu töö juhtimine
(2) Hoolekogu esimehe, aseesimehe ning protokollija valimine toimub avaliku hääletamise teel. Kandidaat valitakse hoolekogu koosolekul osalejate poolthäälteenamusega.
(3) Esimehe äraolekul esindab teda aseesimees.
§ 6. Koosolekute läbiviimine
(1) Hoolekogu korralised koosolekud toimuvad õppeaasta kestel vähemalt üks kord nelja kuu
(3) Koosolekuid juhatab hoolekogu esimees.
(4) Koosolekul arutamisele tulevate küsimuste ettevalmistamist ning asjakohaste materjalide eelnevat tutvustamist hoolekogu liikmetele korraldab hoolekogu esimees.
(5) Koosoleku toimumise aeg ja päevakord teatatakse hoolekogu liikmetele e-postiga (selle
(6) Igal hoolekogu liikmel on õigus avaldada koosolekul oma arvamust, esineda arutatavates
(7) Arutatavate küsimuste analüüsimiseks ja eksperthinnangute andmiseks võib hoolekogu oma
(9) Hoolekogu koosolekutest võivad osa võtta kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle riiklikku järelevalvet teostavad ametiisikud, vallavalitsuses haridusküsimustega tegelev ametiisik ning
(10) Hoolekogu on otsustusvõimeline, kui koosolekul on esindatud vähemalt kaks kolmandikku hoolekogu liikmetest, sealhulgas hoolekogu esimees.
§ 7. Hoolekogu ülesanded
Hoolekogu ülesanded seisnevad alljärgnevas:
3) annab arvamuse kooli põhimääruse ja eelarvekava enne selle esitamist kooli pidajale kinnitamiseks ning kooli õppekavad enne nende kinnitamist direktori poolt;
4) osaleb kooli finantsmajanduslike ja töökorraldust puudutavate probleemide lahendamisel;
5) jälgib kooli juhtimise korraldust ning laste- ja tervisekaitse tingimuste täitmist;
6) jälgib kooli eelarveliste ja muude rahaliste ning materiaalsete vahendite ja kooliruumide sihtotstarbelist ja säästlikku kasutamist;
7) rakendab koostöös kooli pedagoogidega abinõusid koolikohustust mittetäitvate laste ja nende vanemate mõjutamiseks;
8) lahendab õpilaste või nende vanemate poolt esitatud pretensioone õppenõukogu otsuste osas, samuti õpetamist ja kasvatamist puudutavates vaidlusalastes küsimustes;
9) võimaluse korral korraldab kooli eelarvesse täiendavate rahaliste vahendite laekumist sihtannetusena kooli vajadusi ning piirkonna asutuste, ettevõtete ja organisatsioonide osalusvõimalusi arvestades;
10) täidab teisi õigusaktidega hoolekogule pandud ülesandeid.
§ 8. Hoolekogu õigused ja vastutus
1) tutvuda kooli direktori aruannetega õppe- ja kasvatuskorralduse ning koolielu juhtimisest;
5) teha põhjendatud ettepanekuid koolile ja vallavalitsusele õppe- ja kasvatuskorralduse ning koolielu korraldamise muutmiseks;
6) hoolekogu liikmed vastutavad vastavalt isikuandmete kaitse seadusele neile usaldatud informatsiooni säilimise ja käitlemise eest.
§ 9. Hoolekogu otsused ja nende täitmine
(1) Hoolekogu otsused võetakse vastu üldjuhul avalikul hääletamisel, hoolekogu otsusel võib
(4) Hoolekogu otsusega mittenõustumisel on huvitatud isikul õigus pöörduda avaldusega vallavalitsuse või kooli õppe-ja kasvatustegevuse üle riiklikku järelvalvet teostava ametniku poole.
Hoolekogu õppeaasta jooksul tehtud töö aruande esitab hoolekogu esimees üks kord õppeaastas kooli vanemate koosolekule heakskiitmiseks. Aruanne esitatakse hiljemalt järgmise õppeaasta 1. novembriks vallavalitsusele tutvumiseks.
(1) Määrus jõustub 05. veebruaril 2013.
(2) [Kehtetu - RT IV, 08.06.2018, 17 - jõust. 11.06.2018]

matches:
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


Kohaliku omavalitsuse poolt kogutavate ja säilitatavate asenduskoduteenusel viibiva lapse dokumentide loetelu, asenduskoduteenuse osutajale üle antavate asenduskoduteenusel viibiva lapse dokumentide loetelu ning asenduskoduteenuse osutaja kohustuste täpsema sisu kehtestamine – Riigi Teataja
Kohaliku omavalitsuse poolt kogutavate ja säilitatavate asenduskoduteenusel viibiva lapse dokumentide loetelu, asenduskoduteenuse osutajale üle antavate asenduskoduteenusel viibiva lapse dokumentide loetelu ning asenduskoduteenuse osutaja kohustuste täpsema sisu kehtestamine
RTL 2007, 80, 1381
Vastu võetud 16.10.2007 nr 66
Määrus kehtestatakse «Sotsiaalhoolekande seaduse» § 157 lõigete 2 ja 4 ning § 158 lõike 6 alusel.
§ 1. Kohaliku omavalitsuse poolt kogutavate ja säilitatavate asenduskoduteenusel viibiva lapse dokumendid
(1) Valla- või linnavalitsus kogub ja säilitab asenduskoduteenusel viibiva lapse kohta järgmised dokumendid või nende ärakirjad:
1) isikutunnistus, alla 15-aastasel Eesti kodanikul selle olemasolul;
2) ärakiri dokumendist, mis tõendab, et lapse vanemad on surnud, tagaotsitavaks kuulutatud või teadmata kadunud või dokumendist, mis tõendab lapse vanemate viibimist eelvangistuses või vangistuses või kohtuotsuse ärakiri lapse vanemale eestkostja määramise kohta või vanema õiguste ära võtmise või lapse ära võtmise kohta ilma vanema õiguste äravõtmiseta;
3) «Sotsiaalhoolekande seaduse» §-s 292 nimetatud alaealise isiku juhtumiplaan.
(2) Valla- või linnavalitsus kogub ja säilitab asenduskoduteenusel viibiva lapse kohta olemasolu korral järgmised dokumendid või nende ärakirjad:
3) dokumendid, mis sisaldavad andmeid lapse vara ja selle hooldaja kohta;
4) «Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse» § 22 ning selle alusel antud õigusakti kohaselt tehtud arstliku ekspertiisi komisjoni või ekspertarsti otsus puude määramise kohta;
5) kohtuotsuse ärakiri vanemalt elatise väljanõudmise kohta;
6) «Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse» § 21 alusel lapsele koostatud isiklik rehabilitatsiooniplaan;
7) muud dokumendid või nende ärakirjad, mis on seotud lapsele asenduskoduteenuse osutamisega.
§ 2. Asenduskoduteenuse osutajale antavad dokumendid
(1) Lapse elukohajärgne valla- või linnavalitsus annab «Sotsiaalhoolekande seaduse» § 154 lõikes 2 nimetatud asenduskoduteenuse osutamise halduslepingu osapooleks olevale asenduskoduteenuse osutajale üle § 1 lõike 1 punktis 1 ja § 1 lõike 2 punktis 4 nimetatud dokumendid ning § 1 lõike 2 punktides 2, 5 ja 6 nimetatud dokumentide ärakirjad.
(2) Valla- või linnavalitsus võib vajadusel anda «Sotsiaalhoolekande seaduse» § 154 lõikes 2 nimetatud asenduskoduteenuse osutamise halduslepingu osapooleks olevale asenduskoduteenuse osutajale üle teisi § 1 lõikes 2 nimetatud dokumente või nende ärakirju, kui see on vajalik asenduskoduteenuse halduslepingus kokku lepitud kohustuste täitmiseks.
§ 3. Asenduskoduteenuse osutaja kohustuste sisu asenduskoduteenuse osutamisel
«Sotsiaalhoolekande seaduse» § 158 lõike 5 punktides 1 ja 2 sätestatud asenduskoduteenuse osutaja kohustused hõlmavad:
1) lapse hooldamist, sealhulgas vajadusel lapse abistamist söömisel, liikumisel, riietumisel ja isiklikus hügieenis, haigestunud lapse põetamist, vajadusel tervishoiuteenuse või rehabilitatsiooniteenuse osutaja informeerimist last puudutavates küsimustes, vajadusel osalemist lapse rehabilitatsiooniplaanis toodud tegevuste läbiviimisel ning muid «Sotsiaalhoolekande seaduse» § 154 lõikes 2 nimetatud asenduskoduteenuse osutamise halduslepingus kokkulepitud kohustusi;
2) lapse kasvatamist ja arendamist, sealhulgas lapsele soodsa ja lapsesõbraliku kasvukeskkonna loomist, lapsele arenguvõimaluste, lapse isiksuse austamise ja privaatsuse tagamist, lapse tervise edendamist, lapses tööoskuste kujundamist ja tema võimete arendamist, kodus õppimisel abistamist, lapse huvialadega tegelemise soodustamist ja korraldamist, lapse abistamist sotsiaalse võrgustiku loomisel, säilitamisel ja suhete arendamisel ning muid «Sotsiaalhoolekande seaduse» § 154 lõikes 2 nimetatud asenduskoduteenuse osutamise halduslepingus kokkulepitud kohustusi;
3) lapse turvalisuse tagamist, sealhulgas lapse tegevustest ülevaate omamist, eemaloleva lapsega kontakti saamise võimaluse omamist ning lapse emotsionaalse turvatunde toetamist;
4) teenuse osutamise kestel lapse kohta käiva teabe ja vajalike dokumentide kogumist, sealhulgas perioodiliste märkmete tegemist lapse arengu kohta.
Määruse § 1 lõike 1 punkt 3 jõustub 2008. a 1. jaanuaril.


text:
Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 "Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel", rahandusministri 24. detsembri 2003. a määruse nr 107 ""Tulumaksuseadusest", "Sotsiaalmaksuseadusest", "Kogumispensionide seadusest" ja "Töötuskindlustuse seadusest" tulenevate deklaratsioonide ja tõendite vormide kinnitamine" ning rahandusministri 16. jaanuari 2006. a määruse nr 6 "Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 "Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel" ning rahandusministri 3. jaanuari 2003. a määruse nr 2 "Sotsiaalmaksu arvestamise kord sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel" muutmine" muutmine – Riigi Teataja
Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 "Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel", rahandusministri 24. detsembri 2003. a määruse nr 107 ""Tulumaksuseadusest", "Sotsiaalmaksuseadusest", "Kogumispensionide seadusest" ja "Töötuskindlustuse seadusest" tulenevate deklaratsioonide ja tõendite vormide kinnitamine" ning rahandusministri 16. jaanuari 2006. a määruse nr 6 "Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 "Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel" ning rahandusministri 3. jaanuari 2003. a määruse nr 2 "Sotsiaalmaksu arvestamise kord sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel" muutmine" muutmine
RTL 2006, 40, 702
Vastu võetud 26.04.2006 nr 31
Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruses nr 113 «Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel» (RTL 2004, 3, 35; 2006, 11, 199) tehakse järgmised muudatused:
« 11) Vabariigi Presidendi ametivolituste ajal ja pärast ametivolituste lõppemist Vabariigi Presidendi mittetöötava abikaasa kohta Vabariigi Presidendi Kantselei.»;
« (5) Kui «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punktis 6, 11 või 12 nimetatud isik vastab samaaegselt mõnele «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punktides 2, 21, 22, 4, 7 või 8 või lõikes 11 sätestatud tingimusele, peab tema osas sotsiaalmaksu arvestust Tööturuamet «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punkti 6, 11 või 12 alusel.»;
« (1) Sotsiaalministeerium, Sotsiaalkindlustusamet, Välisministeerium, Tööturuamet, Kaitsejõudude Peastaap, Vabariigi Presidendi Kantselei ning valla- ja linnavalitsus kannavad Maksu- ja Tolliameti kontole üle deklaratsiooni järgi tasumisele kuuluva sotsiaalmaksu hiljemalt aruandekuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.»;
« (1) Sotsiaalkindlustusamet, Välisministeerium, Tööturuamet, Kaitsejõudude Peastaap, Vabariigi Presidendi Kantselei ning valla- ja linnavalitsus kannavad Maksu- ja Tolliameti kontole üle deklaratsiooni järgi tasumisele kuuluva sotsiaalmaksu hiljemalt aruandekuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.»;
5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Käesoleva määruse § 2 lõike 2 punktis 11 nimetatud isik teatab Vabariigi Presidendi Kantsleile 10 päeva jooksul kirjalikult oma tööle asumisest või töötamise lõpetamisest, samuti abielu lahutamisest.».
Rahandusministri 24. detsembri 2003. a määruse nr 107 ««Tulumaksuseadusest», «Sotsiaalmaksuseadusest», «Kogumispensionide seadusest» ja «Töötuskindlustuse seadusest» tulenevate deklaratsioonide ja tõendite vormide kinnitamine» (RTL 2004, 4, 45; 2006, 3, 42) lisa 10 märkuste punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
«Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 11 kood – 620.»
§ 3. Rahandusministri 16. jaanuari 2006. a määruse nr 6 «Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 «Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel» ning rahandusministri 3. jaanuari 2003. a määruse nr 2 «Sotsiaalmaksu arvestamise kord sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel» muutmine» muutmine
Rahandusministri 16. jaanuari 2006. a määruse nr 6 «Rahandusministri 31. detsembri 2003. a määruse nr 113 «Sotsiaalmaksu maksmise kord erijuhtudel» ning rahandusministri 3. jaanuari 2003. a määruse nr 2 «Sotsiaalmaksu arvestamise kord sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel» muutmine» (RTL 2006, 11, 199) § 1 punkt 11 jäetakse välja.
(1) Määruse § 1 punkte 1–3 ja 5 ning § 2 ja 3 rakendatakse 13. veebruarist 2006.
(2) Määruse § 1 punkt 4 jõustub 2006. aasta 1. juunil.

matches:
§ 2
§ 2
§ 6
§ 6
§ 6
§ 2
§ 6
§ 3
§ 2
§ 2
§ 1
§ 1
§ 2
§ 1


Riigikogu 21.03.2001 seadus; jõustumiskuupäev 19.04.2001
redaktsioon 01.01.2019 - 01.01.2021 [RT I, 20.12.2018, 4]
(2) Kui advokatuur leiab, et käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1-3 nimetatud Justiitsministeeriumi käskkiri on õigusvastane, esitab ta selle peale halduskohtule kaebuse.
(5) Advokaat peab käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 2-5 ja lõike 3 punktides 1, 3 ja 5 nimetatud andmete muutumisest viivitamata teatama juhatusele muudatuste registrisse kandmiseks.
§ 26 <!- END 25 -!> . Vandeadvokaadi kutsenimetuse andmine
§ 34 <!- END 34 -!> 1. Advokaadi täiendusõpe
(3) Advokaati ei arvata advokatuurist välja, kui ta sõlmib töölepingu advokatuuriga, kui ta teeb õppe- või teadustööd või kui tema advokatuuri liikmesus peatatakse käesoleva seaduse § 35 lõike 1 punktides 2-4 sätestatu alusel.
Advokaadiühingu või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutseva advokaadi ärinimes peab sisalduma sõna "advokaadibüroo" või "advokaat". Advokatuuri juhatus kontrollib vajaduse korral, et advokaadiühingu ärinimi vastaks äriseadustiku §-s 12 sätestatud nõuetele ega oleks kliente eksitav. Advokatuuri juhatus võib kohustada advokaadiühingut muutma ärinime.
§ 57 <!- END 57 -!> 1. [Kehtetu - RT I 2007, 67, 413 - jõust. 28.12.2007]
§ 58 <!- END 57b1 -!> . [Kehtetu - RT I, 14.03.2011, 3 - jõust. 24.03.2011]
§ 59 <!- END 58 -!> . Advokaadibüroo tööaeg
§ 79. - § 80. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
<!- START 82b1 -!>
<!- END 82b1 -!>
<!- START 82b2 -!>
<!- END 82b2 -!>
<!- START 82b3 -!>
<!- END 82b3 -!>
<!- START 82b4 -!>
<!- END 82b4 -!>
<!- START 82b5 -!>
<!- END 82b5 -!>
(4) Käesoleva seaduse §-d 66-78 jõustuvad eraldi seadusega sätestataval tähtpäeval.


RT IV, 18.02.2014, 21
Määrus kehtestatakse korruptsioonivastase seaduse § 13 lg 1 punkti 11 ja § 15 lõike 2 alusel.
Määrus täpsustab korruptsiooni ennetamise korraldust Rõngu vallas, sealhulgas määrab kindlaks huvide deklaratsiooni (edaspidi deklaratsioon) esitama kohustatud isikud (deklarandid) ning huvide deklaratsioonide kontrollimise komisjoni koosseisu.
Ametiisik on kohustatud viivitamata teavitama vallavanemat või volikogu esimeest talle teatavaks saanud korruptsioonivastase seaduse (edaspidi KVS) § 3 lõikes 1 sätestatud keelu rikkumisest või muust korruptsioonijuhtumist. Vastavalt KVS § 6 lõigetele 2 ja 3 tagatakse teavitamise fakti konfidentsiaalsus.
1) vallavolikogu esimees - juhib komisjoni tööd;
3) vallavanem.
Vallavanem tagab:
3) et ametiisik ei oleks kohustatud tegema otsust ega toimingut iseenda või temaga seotud isiku suhtes;
4) arvestuse pidamise ametiasutuse ametnike tegelemise üle avaliku teenistuse seaduse (edaspidi ATS) § 60 lõikes 1 nimetatud kõrvaltegevustega, samuti kontrolli ATS § 60 lõike 2 alusel kehtestatud keelu ning ATS § 60 lõigetes 4 ja 5 sätestatud keeldude järgimise üle.
(1) Rõngu Vallavolikogu 17. aprilli 2003. a määrus nr 8 „Majanduslike huvide deklareerimine” tunnistatakse kehtetuks.


text:
Rumeenia tsiviilseadustikus (Codul Civil) kasutatakse terminit „vanema hooldusõigus” (autoritatea părintească). Vanema hooldusõiguse all mõistetakse kõiki õigusi ja kohustusi, mis vanemal on seoses lapse isiku ja tema varaga. Õigused ja kohustused kuuluvad võrdselt mõlemale vanemale ning neid teostatakse lapse huvidest lähtuvalt. Vanema hooldusõigust teostatakse seni, kuni laps omandab täieliku teovõime.
Vanemate õigused ja kohustused (mis on sätestatud tsiviilseadustiku artiklites 487–499 ja seaduses nr 272/2004 (Legea nr. 272/2004) laste õiguste kaitse ja edendamise kohta) hõlmavad seoses lapse isikuga järgmist:
õigus ja kohustus luua lapse identiteet ja seda säilitada. Vanemad registreerivad lapse kohe pärast sündi ning lapsel on õigus nimele ja kodakondsusele. Vanemad valivad lapse ees- ja perekonnanime;
õigus ja kohustus last kasvatada. Vanematel on õigus ja kohustus laps üles kasvatada, hoolitseda lapse tervise ning füüsilise, vaimse ja intellektuaalse arengu eest, samuti talle hariduse andmise ning tema väljaõppe ja kutsealase koolituse eest kooskõlas oma veendumustega ning vastavalt lapse eripärale ja vajadustele;
õigus ja kohustus valvata lapse järele;
õigus ja kohustus anda lapsele ülalpidamist. Vanemad on kohustatud andma solidaarselt alaealisele lapsele ülalpidamist. Vanemad on kohustatud toetama oma täiskasvanud last kuni kooli lõpetamiseni, kui laps jätkab õpinguid, kuid mitte kauem kui lapse 26aastaseks saamiseni;
õigus võtta lapse suhtes teatavaid distsiplinaarmeetmeid. Keelatud on võtta teatavaid meetmeid, näiteks kohaldada teatavaid füüsilisi karistusi, mis kahjustaksid lapse füüsilist, vaimset või emotsionaalset seisundit;
õigus taotleda lapse tagasitoomist mis tahes isikult, kellel puudub õigus lapse enda juures hoidmiseks;
vanemate õigus lapsega kokku saada. See õigus on seotud lapse õigusega mitte olla oma vanematest lahutatud muudel kui erandlikel ja ajutistel põhjustel (nt asendushooldusele paigutamine);
vanema õigus säilitada lapsega isiklik kontakt. Lapsega isikliku kontakti säilitamine on võimalik näiteks järgmisel viisil: vanem külastab last tema elukohas, vanem külastab last koolis, laps veedab vaheajad kordamööda mõlema vanemaga;
õigus määrata kindlaks lapse elukoht. Alaealine laps elab koos oma vanematega. Kui vanemad ei ela koos, otsustavad nad lapse elukoha üle vastastikusel kokkuleppel. Kui vanemad kokkuleppele ei jõua, teeb otsuse eestkostekohus (Instanţa de tutelă);
õigus anda nõusolek lapse kihlumiseks ja abiellumiseks, kui laps on 16aastaseks saanud alaealine; õigus anda nõusolek lapse lapsendamiseks;
õigus vaidlustada ametiasutuste poolt seoses lapsega võetud meetmed ning esitada taotlusi ja hagisid enda ja lapse nimel.
Vanemate õigused ja kohustused (mis on sätestatud tsiviilseadustiku artiklites 500–502) seoses lapse varaga võivad hõlmata järgmist:
lapse vara valitsemine. Vanemal puudub õigus lapse vara käsutada (samuti puudub lapsel õigus käsutada vanema vara), kuid eksisteerib pärimis- ja ülalpidamisõigus. Vanematel on õigus ja kohustus valitseda nende alaealise lapse vara ning esindada last tsiviilõiguslike dokumentide vormistamisel või anda oma nõusolek nende dokumentide vormistamiseks. Pärast 14aastaseks saamist teostab alaealine laps oma õigusi ja täidab oma kohustusi ise, kuid tal peab olema vanemate ja vajaduse korral eestkostekohtu nõusolek;
õigus ja kohustus esindada alaealist last tsiviilõiguslike dokumentide vormistamisel või anda oma nõusolek selliste dokumentide vormistamiseks. Enne lapse 14aastaseks saamist esindavad teda tsiviilõiguslike dokumentide vormistamisel vanemad, sest lapsel puudub täielikult teovõime. Vanuses 14–18 aastat teostab laps oma õigusi ja täidab oma kohustusi ise, kuid piiratud teovõime tõttu peab tal olema vanemate eelnev nõusolek.
Õigused ja kohustused kuuluvad võrdselt mõlemale vanemale (tsiviilseadustiku artikli 503 lõige 1) järgmistel juhtudel: kui vanemad on abielus; pärast abielulahutust (tsiviilseadustiku artikkel 397); kui väljaspool abielu sündinud lapse puhul on tuvastatud tema põlvnemine mõlemast vanemast ja vanemad elavad koos (tsiviilseadustiku artikli 505 lõige 1).
Vanema hooldusõigust teostavad (lahus elavad) vanemad ebavõrdselt järgmistel juhtudel: kui abielu lahutatakse ja kohus leiab, et on lapse huvides, et vanema hooldusõigust teostaks ainult üks vanem (tsiviilseadustiku artikkel 398); abielu lahutamise korral (tsiviilseadustiku artikli 305 lõige 2); kui laps sündis väljaspool abielu ja vanemad ei ela koos (tsiviilseadustiku artikli 505 lõige 2).
Vanema hooldusõigust teostab üks vanem vastavalt tsiviilseadustiku artiklile 507, kui teine vanem on surnud või kui temalt on vanema õigused ära võetud või kui talle on seatud keeld jne.
Vanemad teostavad piiratud hooldusõigust, kui õigused ja kohustused kuuluvad kolmandale isikule või hoolekandeasutusele (tsiviilseadustiku artikkel 399).
Kui laps on saanud 14aastaseks, on vanemal õigused ja kohustused ainult seoses lapse isikuga. Lapse varaga seotud õigused ja kohustused kuuluvad lapse eestkostjale või kolmandale isikule.
Alaealised võetakse eestkoste alla siis, kui mõlemad vanemad on surnud, nende isikud ei ole teada, nad on vanema õigustest ilma jäetud või neile on määratud kriminaalkaristus, mistõttu nad ei saa vanema õigusi teostada, nende suhtes on väljastatud keelav kohtumäärus, nad on teadmata kadunud või surnuks tunnistatud, ning kui kohus teeb lapsendamissuhte lõppemise korral otsuse, et eestkoste seadmine on lapse huvides.
Eestkoste seatakse juhul, kui lapse eest ei hoolitse kumbki vanem pärast seda, kui neilt on võetud õigus teostada vanema õigusi.
Erandkorras võib eestkostekohus otsustada paigutada laps elama sugulase või mõne muu perekonna või isiku juurde, kui nad annavad selleks oma nõusoleku, või anda laps hoolekandeasutuse hoolde.
Põhimõtteliselt on pärast lahutust vanematel ühine hooldusõigus või antakse hooldusõigus ainult ühele vanematest, kui selleks on mõjuvad põhjused, võttes arvesse lapse huve. Teisel vanemal säilib õigus jälgida lapse kasvatamist ja talle hariduse andmist ning tal on õigus anda nõusolek lapsendamiseks.
Erandkorras võib eestkostekohus otsustada paigutada laps elama sugulase või mõne muu perekonna või isiku juurde, kui nad annavad selleks oma nõusoleku, või anda laps hoolekandeasutuse hoolde. Nad teostavad lapse suhtes vanemate õigusi ja kohustusi (tsiviilseadustiku artikkel 399).
Kui tegemist on väljaspool abielu sündinud lapsega ja on tuvastatud tema põlvnemine mõlemast vanemast, teostavad vanema hooldusõigust mõlemad vanemad ühiselt ja võrdselt, kui nad elavad koos. Kui väljaspool abielu sündinud lapse vanemad ei ela koos, teostab vanema hooldusõigust ainult üks vanematest.
Abikaasade vastastikusel kokkuleppel võidakse abielu lahutada notari juures isegi juhul, kui on olemas abielust sündinud lapsed, väljaspool abielu sündinud lapsed või lapsendatud lapsed või kui abikaasad saavutavad kokkuleppe kõigis küsimustes, mis käsitlevad perekonnanime kasutamist pärast lahutust, vanema hooldusõiguse teostamist mõlema vanema poolt, laste lahutusjärgse eluaseme kindlaksmääramist, eraldi elava vanema ja iga lapse vaheliste isiklike suhete säilitamist ning vanemate poolt lapse kasvatamisse, harimisse, koolitamisse ja kutseõppesse antava panuse kindlaksmääramist. Kui sotsiaaluuring näitab, et abikaasadevaheline ühist hooldusõigust või lapse eluaseme kindlaksmääramist käsitlev kokkulepe ei teeni lapse huve, jätab notar abielu lahutamise avalduse rahuldamata ja soovitab abikaasadel kohtu poole pöörduda.
Eestkostekohtu nõusolekul võivad vanemad kokku leppida vanema hooldusõiguse teostamises või lapse kaitsmiseks võetavates meetmetes, kui see on lapse huvides (tsiviilseadustiku artikkel 506).
Pooled võivad – ka ilma kohtukutseta – kohtusse ilmuda igal ajal asja kohtuliku arutamise kestel eesmärgiga taotleda, et kohus kinnitaks nendevahelise toimingu, s.t teeks otsuse kiirmenetluse korras. Kiirmenetluse otsus on lõplik ja kuulub täitmisele.
Enne kohtu poole pöördumist on vahenduse kasutamine vabatahtlik. Asja kohtuliku arutamise ajal on kohtuasutused kohustatud teavitama menetlusosalisi vahenduse kasutamise võimalusest ja eelistest. Kui vahenduse tulemusel kokkulepet ei saavutata, lahendatakse vaidlusküsimused kohtus.
Vt küsimusele nr 1 antud vastus.
Kui kohus otsustab, et vanema hooldusõigust teostab ainult üks vanematest, on asjaomasel vanemal õigus teha kõigis lapsega seotud küsimustes otsuseid ainuisikuliselt. Teisel vanemal säilib õigus kontrollida, kuidas toimub lapse kasvatamine ja talle hariduse andmine, ning tal on samuti õigus anda nõusolek lapsendamiseks.
Vanemad teostavad hooldusõigust ühiselt ja võrdselt. Kui üks vanematest teeb ilma teise vanemata vanema õiguste teostamiseks ja vanema kohustuste täitmiseks igapäevase õigustoimingu heas usus toimivate kolmandate isikutega, siis eeldatakse, et tal on selleks teise vanema nõusolek.
Eestkoste- ja perekonnaasju menetleva kohtu (ringkonnakohus või – kui see on asjakohane – laste- ja perekonnaasjade kohus) pädevusse kuuluvaid avaldusi, mis käsitlevad üksikisikute kaitset, lahendatakse selles kohtus, kelle tööpiirkonnas asub kaitstava isiku elu- või asukoht (tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Codul de Procedură Civilă) artikkel 94).
Põlvnemise tuvastamisega seotud avaldusi on pädev menetlema hageja elukohajärgne kohus ning ülalpidamiskohustustega (sealhulgas riiklike lapsetoetustega) seotud avaldusi on pädev menetlema see kohus, kelle tööpiirkonnas avalduse esitanud ülalpidamist saama õigustatud isik elab.
Hagiavaldusele tuleb lisada alaealise lapse sünnitunnistuse koopia, isikut tõendava dokumendi koopia, abielu lahutamist käsitleva kohtuotsuse koopia, vahenduskokkulepe (kui see on olemas) ja mis tahes muud dokumendid, mida peetakse asja lahendamise seisukohast kasulikuks. Avalduse esitamisel ei tule tasuda templimaksu.
Kohtu esimehe määrusega võib kohus kogu lahutusmenetluse jooksul võtta ajutisi meetmeid (kohaldatakse lühikeste menetlustähtaegadega erimenetlust), mis käsitlevad alaealise lapse eluaseme kindlaksmääramist, ülalpidamiskohustusi, riikliku lapsetoetuse sissenõudmist ja perekonna ühise eluaseme kasutamist (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 919).
Menetlusabi võidakse taotleda kooskõlas erakorralise määrusega nr 51/2008 (Ordonanța de Urgență nr. 51/2008) tsiviilasjades antava õigusabi kohta, mida on muudetud seadusega nr 193/2008 (Legea nr. 193/2008), hiljem muudetud kujul.
Menetlusabi võidakse anda eraldi või kumulatiivselt advokaadipoolse abistamise, eksperdi, tõlkija või tõlgi tasude maksmise ja kohtutäituri tasu maksmise vormis, samuti kohtukulude maksmisest vabastamisena, nende kulude vähendamisena või kulude osamaksetena või edasilükatud maksetena tasumise võimaldamisena.
Täielikku menetlusabi antakse neile isikutele, kelle igakuine netosissetulek perekonnaliikme kohta oli alla 300 Rumeenia leu viimase kahe kuu jooksul enne taotluse esitamist. Kui sissetulek on alla 600 Rumeenia leu, antakse menetlusabi 50 % ulatuses. Kehtestatud tingimused ei takista siiski menetlusabi saada neil isikutel, kelle ressursid ületavad piirsummasid, kui nad tõendavad, et nad ei saa õiguskulusid kanda tulenevalt nende elu- või asukohariigi ja kohtu asukohariigi elatustaseme erinevusest.
Vanema hooldusõiguse teostamisega seotud asjades (mis on algatatud lahutusasjade raames või eraldi hagi alusel) tehtud kohtuotsuse peale saab 30 päeva jooksul pärast otsuse tegemist esitada üksnes apellatsiooni. Pooltevahelise kokkuleppe kinnitamiseks tehtud kiirmenetluse otsusega seoses saab üksnes taotleda kohtulikku läbivaatamist.
Kui kohustatud isik ei täida vabatahtlikult oma kohustust, peab õigustatud isik teavitama sellest kohtutäiturit. Kohtutäitur pöördub otsuse täidetavaks tunnistamiseks täitemenetlust läbiviiva kohtu poole. Selles küsimuses tehakse otsus kinnisel istungil menetluse pooli kohtusse kutsumata.
Täitmisele pööramise taotluse rahuldamise korral saadab kohtutäitur vanemale või sellele isikule, kelle hoolde on alaealine usaldatud, määruse ja kohtukutse, milles ta teatab kuupäeva, mil asjaomane isik peab koos alaealisega kohtusse ilmuma, et õigustatud isik saaks lapse enda hoolde võtta, või näeb ette, et asjaomane isik peab võimaldama teisel vanemal teostada õigust alaealisega isiklikult suhelda.
Kui kohustatud isik ei täida oma kohustust, viib kohtutäitur läbi sundtäitmise sotsiaalabi ja lastekaitse peadirektoraadi esindaja ning vajaduse korral psühholoogi ja politseiametnike juuresolekul. Alaealist on otsuse täitmisele pööramisel keelatud ähvardada või survestada.
Kui kohustatud isik ei täida oma kohustust, kehtib kohtu määratud karistus kuni otsuse täitmiseni ja kohtutäitur palub prokuröril esitada süüdistus.
Alaealise keeldumise korral esitab täitevametnik sotsiaalabi ja lastekaitse peadirektoraadi esindajale ametliku aruande ning pädev kohus suunab alaealise nõustamisele, mille lõpus koostab aruande psühholoog. Kui pärast sundtäitmise jätkamist alaealine keeldub, võib õigustatud isik pöörduda kohtu poole karistuse määramiseks.
Vanema hooldusõigust käsitleva otsuse tunnustamisega seoses kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2201/2003 sätteid. Avaldus tuleb esitada sellele üldkohtule, kelle tööpiirkonnas asub kostja elukoht või alaline asukoht Rumeenias. Tunnustamisotsuse peale võib esitada apellatsiooni territoriaalse pädevusega apellatsioonikohtule (Curtea de Apel) või selle võib vaidlustada, taotledes kohtulikku läbivaatamist Kõrgemas Kassatsioonikohus (Înalta Curte de Casație și Justiție).
Vanema hooldusõigust käsitleva otsuse tunnustamise vaidlustamiseks võib huvitatud isik pöörduda selle üldkohtu poole, kelle tööpiirkonnas asub kostja elukoht või alaline asukoht Rumeenias.
Tsiviilseadustiku artiklis 2611 on sätestatud, et vanema hooldusõigust ja laste kaitset käsitlevates asjades kohaldatav õigus määratakse kindlaks vastavalt vanema kohustuste kindlaksmääramise ja laste kaitse abinõude rakendamise pädevuse, kohaldatava õiguse, abinõude tunnustamise, rakendamise ja koostöö konventsioonile, mis võeti vastu 19. oktoobril 1996. aastal Haagis ja mis ratifitseeriti seadusega nr 361/2007.
Viimati uuendatud: 27/10/2016

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Asbestitööle esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded - sisukord
2 ASBESTIKIUDUDE PIIRNORM JA ASBESTIKIUDUDE SISALDUSE MÕÕTMINE
§ 2 Asbestikiudude piirnorm töökeskkonna õhus
§ 3 Asbestikiudude sisalduse mõõtmine
3 TÖÖANDJA KOHUSTUSED
§ 4 Tööandja esmane kohustus
§ 5 Töökeskkonna riskianalüüs
§ 6 Asbestitöö alustamisest teavitamine
§ 7 Asbestitöö kavandamine
§ 8 Terviseriski vähendamine
§ 9 Töötaja asbestiga kokkupuute piirnormi ületamine
§ 10 Tööhügieen
§ 11 Töötajate teavitamine
§ 12 Töötajate väljaõpe
§ 14 Asbestiga kokkupuutuvate töötajate üle arvestuse pidamine
§ 15 Asbestijäätmete käitlemine
RT I 2007, 55, 370
Vastu võetud 11.10.2007 nr 224
Määrus kehtestatakse «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» § 4 lõike 5 alusel.
(1) Käesoleva määrusega sätestatakse töötervishoiu ja tööohutuse nõuded asbestitöödele, mille käigus töötajad puutuvad või võivad kokku puutuda asbestitolmuga.
(2) Asbestitöödeks käesoleva määruse tähenduses loetakse asbesti sisaldava ehitise lammutamist, rekonstrueerimist, remonti või hooldust, kaasa arvatud asbesti eemaldamist ehitisest, masinast, seadmest või laevast ning asbestijäätmete kogumist, töökohalt äraveo ettevalmistamist, vedu ja ladestamist.
(3) Asbestina käsitatakse järgmisi kiuliste silikaatide klassi kuuluvaid mineraale:
1) aktinoliit, CAS nr 77536-66-4;
2. peatükk ASBESTIKIUDUDE PIIRNORM JA ASBESTIKIUDUDE SISALDUSE MÕÕTMINE
§ 2. Asbestikiudude piirnorm töökeskkonna õhus
(1) Töötaja asbestiga kokkupuute päevane piirnorm on 0,1 kiudu sissehingatava õhu ühes cm3-s (100 000 kiudu ühes m3-s), mis on mõõdetud või arvutatud 8-tunnise kokkupuuteaja aja-kaalu keskmisena.
(2) Asbestiosake loetakse kiuks, kui selle pikkuse ja läbimõõdu suhe on 3:1 või suurem.
§ 3. Asbestikiudude sisalduse mõõtmine
(1) Asbestikiudude sisaldust mõõdetakse, kui on vaja veenduda, et töötajate kokkupuude asbestiga ei ületa piirnormi või et asbestitöö lõppedes ei sisalda töökoha õhk asbestitolmu.
(2) Asbestikiudude loendamisel õhuproovis võetakse arvesse ainult sellised kiud, mille pikkus on vähemalt 5 mikromeetrit ja läbimõõt kuni 3 mikromeetrit.
(3) Õhuproovide võtmise planeerimisel peab tööandja konsulteerima töötajate, töökeskkonnavoliniku või töötajate usaldusisikuga.
(4) Mõõtetulemused peavad olema tõendatult jälgitavad «Mõõteseaduse» tähenduses ning kajastama töötaja kokkupuudet asbestitolmuga.
Tööandja peab enne ehitise lammutamist, rekonstrueerimist, remonti või hooldust veenduma, kas ehitis sisaldab asbesti või ei sisalda. Uurimise tulemus dokumenteeritakse. Kui asbestisisaldus leiab kinnitust, järgitakse nimetatud tööde tegemisel käesolevas määruses asbestitööde tegemiseks sätestatud nõudeid.
(1) Iga kord enne asbestitööd peab tööandja riskianalüüsi käigus hindama töötajate asbestiga kokkupuute laadi, ulatust ja kestust ning sellest töötajate tervisele tulenevat riski ning võtma tarvitusele sobivad ennetusabinõud.
(2) Madala riskiga asbestitöödeks peetakse töid, mille käigus töötajate kokkupuude asbestiga ei ületa piirnormi, sealhulgas lühiajalist, alla 4 tunni kestvat tegevust, mille käigus käideldakse mitterabedaid materjale, milles asbestikiud on seotud tihkeks struktuuriks (nt asbesttsementtooted); heas seisukorras olevate asbesti sisaldavate materjalide hermetiseerimist või katmist ja õhu koostise kontrollimiseks või materjali asbestisisalduse määramiseks vajalike analüüside tegemiseks materjalide kogumist.
(3) Madala riskiga asbestitööde korral võib jätta §-d 6 ja 7 kohaldamata.
(3) Kui madala riskiga asbestitöö käigus selgub, et töötajate kokkupuude asbestitolmuga ületab piirnormi, tuleb Tööinspektsioonile esimesel võimalusel esitada lõikes 1 nimetatud teade.
(1) Enne lammutustöö või asbesti eemaldustöö alustamist peab tööandja koostama kirjaliku töökava. Töökava võib olla Vabariigi Valitsuse 8. detsembri 1999. a määruse nr 377 «Töötervishoiu ja tööohutuse nõuded ehituses» § 4 lõikes 3 nimetatud tööohutuse plaani osa.
(2) Töökava peab sisaldama asbestitööd tegevate töötajate ja töö mõjupiirkonda jäävate teiste töötajate või elanike kaitseks rakendatavate abinõude kirjeldusi, sealhulgas:
1) töökoha skeemi koos seadmete, sh asbestijäätmete konteineri asukoha näitamisega;
2) asbesti või asbesti sisaldavate materjalide asukohti ja eeldatavat kogust lammutatavas objektis (asbestikaardistus);
3) töövõtete, sh ettevalmistavate tööde lühikirjeldusi;
4) asbestitolmu leviku takistamiseks rakendatavaid meetmeid;
5) töötajatele antavate isikukaitsevahendite nimetusi;
6) meetmeid töökoha puhastamiseks asbestijäätmetest ja -tolmust;
7) asbestijäätmete veo korraldust ja ladestamiskoha nime;
8) asbestikaardistamise aega ja kaardistaja nime.
(1) Asbestitööd tuleb teha nii, et töötaja kokkupuude asbestitolmuga on võimalikult väike ja jääb alla piirnormi. Kokkupuute vähendamiseks:
1) piiratakse asbestiga kokkupuutuvate töötajate arvu;
2) tehakse töö nii, et asbest või asbesti sisaldavad materjalid eemaldatakse ehitisest või muust objektist enne selle lammutamise alustamist, välja arvatud juhul, kui see tegevus suurendab töötajate asbestiga kokkupuute riski;
3) rabedat asbesti sisaldava konstruktsiooni lammutamisel või asbesti eemaldamisel eraldatakse asbestiga kokkupuute piirkond ümbritsevast keskkonnast alarõhulise hermeetilise tsooni abil;
4) tuleb asbestitööd teha nii, et asbestitolm ei satuks õhku. Kui tolmu teket ei ole võimalik vältida, tuleb töökoht eraldada muust töökeskkonnast ja kasutada piisava võimsusega kohtäratõmmet;
5) välditakse asbesti kandumist töökohast mujale töötajate riietega või muul viisil;
6) kasutatakse kokkupuudet vähendavaid seadmeid, sh õhupuhasteid;
7) asbesti ja asbesti sisaldavaid materjale hoitakse ja transporditakse suletud pakendis;
8) kõiki ruume või seadmeid, mis on seotud asbestitööga, puhastatakse ja hooldatakse korrapäraselt.
(2) Töötajad, kes puutuvad tööl kokku asbestitolmuga, on kohustatud järgima tööandja koostatud ja kinnitatud ohutusjuhendit ning kasutama ettenähtud isikukaitsevahendeid.
(3) Hingamisteede kaitsevahenditega töötamise ajal peavad töötajatele olema ette nähtud puhkepausid, mille kestus ja sagedus sõltuvad töötaja füüsilisest koormusest ja töökorraldusest.
(4) Kui vaatamata rakendatud abinõudele töötajate kokkupuude asbestitolmuga ületab piirnormi, peab tööandja viivitamata selgitama välja selle põhjused ja rakendama abinõusid olukorra parandamiseks.
(5) Töökohas, kus piirnormi ületamine aset leidis, on edasitöötamine lubatud ainult isikukaitsevahendeid kasutavatel töötajatel, kes tegelevad tekkinud olukorra likvideerimisega.
(6) Abinõude rakendamise järel tuleb vajadusel teha kontrollmõõtmine veendumaks, et töötajate kokkupuude asbestitolmuga ei ületa piirnormi.
(1) Kui riskianalüüsist tuleneb, et mõne asbestitöö, nt lammutustöö käigus võib töötajate kokkupuude asbestiga ületada piirnormi ja seda ei ole võimalik vältida, peab tööandja töötajate ohutuse tagamiseks:
1) andma töötajale sobivad ja tõhusad hingamis- ja muud vajalikud isikukaitsevahendid;
2) määrama ohuala, kus tuleb isikukaitsevahendeid kasutada;
3) takistama asbestitolmu levimist ohualalt väljapoole.
(2) Asbestitolmuga kokku puutuvad töötajad peavad kandma P3 filtriga tolmumaski ja peakattega varustatud tolmukindlast materjalist ühekordse kasutusega kombinesooni, kaitsekindaid ja -jalatseid. Töötajad peavad neile antud isikukaitsevahendeid kasutama nii kaua, kuni kestab kokkupuude asbestitolmuga, piirdudes lühima vajaliku ajaga.
(1) Tööandja peab tagama, et asbestitööde teostamise koht oleks selgesti piiritletud ning varustatud ohutusmärkidega «Ohuala» ja «Kõrvalise isiku sisenemise keeld».
(2) Töötajatel peab olema koht einetamiseks, kus nad ei puutu kokku asbestitolmuga.
(3) Tööandja peab andma töötajatele sobiva töö- ja vajadusel kaitseriietuse ning tagama, et seda kontrollitakse ja puhastatakse. Töötaja peab talle antud riietust kasutama ja hoidma vastavalt tööandjalt saadud juhistele.
(4) Asbestitolmuga saastatud töö- või kaitseriietust ning isikukaitsevahendeid ei tohi töökohalt mujale viia, välja arvatud utiliseerimiseks või puhastamiseks.
(5) Kui tööandja ise ei tegele tööriiete puhastamisega, viib ta need suletud konteineris pesulasse. Konteiner peab olema märgistatud käesoleva määruse lisas 2 toodud hoiatusmärgiga.
(6) Asbestitöö lõppedes peab tööandja veenduma, et töökoha õhk ei sisalda asbestitolmu.
Tööandja peab töötajaid ja töökeskkonnavolinikku teavitama:
1) töökeskkonna riskianalüüsi tulemustest;
2) töökoha õhu asbestikiudude sisalduse mõõtetulemustest;
3) töökoha asbestiga kokkupuute piirnormi ületamisest ja selle võimalikest põhjustest;
4) abinõudest, mida piirnormi ületamisel rakendatakse.
Tööandja korraldab asbestitöö tegijatele enne esmakordset tööleasumist väljaõppe, mille sisu ja maht peavad olema kooskõlas tehtava töö laadiga. Väljaõppe kestus on vähemalt 8 tundi ja seal peab käsitlema järgmisi teemasid:
1) asbesti tervistkahjustav toime ja tervisekahjustuse riski suurendavad tegurid, sh suitsetamine;
2) asbesti sisaldavate toodete ja materjalide liigid, nende tuvastamine;
3) tegevused, mille käigus võidakse asbestitolmuga kokku puutuda;
4) asbestitöö kavandamine ja töökava koostamine;
5) juhised tegutsemiseks, kui töö käigus ootamatult avastatakse asbesti sisaldavaid materjale või kahjustatakse neid;
6) ohutud töövõtted, kaitsevahendid, kasutatavad ohumärguanded;
7) hingamiskaitsevahendite otstarve, sortiment, valimine ja kasutamine;
8) asbestitöö hügieeninõuded;
9) saastest puhastamine;
10) jäätmete kõrvaldamine;
11) tervisekontrolli kord;
12) lammutamise ja asbesti eemaldamise tehnika, vajadusel koos praktiliste harjutustega.
(1) Tervisekontrolli eesmärk on ennetada ja diagnoosida asbestist põhjustatud tervisekahjustusi.
(2) Tööandja tagab, et asbestitöid tegevad töötajad läbivad eelneva ja perioodilise tervisekontrolli vastavalt «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» § 13 lõike 1 punkti 7 alusel kehtestatud korrale.
(3) Tervisekontrolli käigus tuleb teha järgmised terviseuuringud:
1) rindkere kliiniline läbivaatus (röntgenoloogiline uuring);
2) kopsude funktsionaaldiagnostiline uuring (spirograafia).
(4) Töötervishoiuarst annab tervisekontrolli tulemuste alusel hinnangu töötaja tervislikule seisundile. Töötervishoiuarst peab teavitama töötajat sellest, et tal ei ole soovitatav teha asbestitöid juhul, kui tal on diagnoositud krooniline kopsu- või ülemiste hingamisteede haigus. Töötervishoiuarst võib teha tööandjale ettepaneku mitte rakendada töötajat asbestitööl või eemaldada töötaja alalt, kus ta asbestiga kokku puutub.
(5) Töötervishoiuarst võib määrata, et töötaja tervisekontroll peab jätkuma pärast asbestiga kokkupuute lõppu nii kaua, kui arst seda vajalikuks peab. Arst määrab ka järgmise tervisekontrolli aja.
(6) Töötajatel on õigus saada teavet oma tervisekontrolli tulemuste kohta, andmeid oma terviseseisundi kohta asbestiga kokkupuute lõppedes ja juhiseid edaspidiseks tervisekontrolliks.
(1) Tööandja peab pidama asbestiga kokkupuutuvate töötajate nimekirja, kandes sinna järgmised andmed:
1) töötaja ees- ja perekonnanimi ning isikukood;
2) tööülesannete kirjeldus;
3) igakordse asbestiga kokkupuute kestus.
(2) Andmeid nimekirja kantud töötaja kohta peab tööandja hoidma ajakohasena ja säilitama nimekirja vähemalt 40 aastat pärast töötaja viimast kokkupuudet asbestiga. Tööandja tegevuse lõpetamisel antakse nimekiri üle tema õigusjärglasele, õigusjärglase puudumisel kohaldatakse andmete säilitamisel «Arhiiviseadust».
(3) Töötajal on õigus tutvuda tema kohta nimekirja kantud andmetega.
(4) Töökeskkonnavolinikul või muul töötajate esindajal peab olema võimalus tutvuda nimekirjas sisalduva isikustamata statistilise teabega.
(5) Töötervishoiuarstil, töökeskkonnaspetsialistil ja tööinspektoril on õigus tutvuda nimekirja kantud andmetega.
(1) Tööandja kõrvaldab asbestijäätmed, sh asbestiga kokku puutunud kasutuskõlbmatud riietusesemed ja ühekordse kasutusega kombinesoonid, filtrid jms töökohalt võimalikult kiiresti, kasutades asbesti utiliseerimiseks ette nähtud kinnist pakendit, mis on märgistatud määruse lisas 2 toodud hoiatusmärgiga.
(2) Asbestijäätmeid käideldakse vastavalt «Jäätmeseaduse» § 29 lõike 4 punkti 3 alusel kehtestatud asbesti sisaldavate jäätmete käitlusnõuetele.
Vabariigi Valitsuse 2. veebruari 2000. a määrus nr 32 «Asbestitööle esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded» (RT I 2000, 10, 62) tunnistatakse kehtetuks.
1 Nõukogu direktiiv 83/477/EMÜ töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (EÜT L 263, 24.09.1983, lk 25–32), mida on muudetud nõukogu direktiiviga 91/382/EMÜ (EÜT L 206, 29.07.1991, lk 16–18) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/18/EÜ (ELT L 097, 15.04.2003, lk 48–52).
Vabariigi Valitsuse 11. oktoobri 2007. a määruse nr 224 «Asbestitööle esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded»
Teade asbestitöö alustamise kohta
1. Tööandja nimi, aadress, telefoninumber ja e-posti aadress
2. Töö teostamise koha täpne aadress
3. Tegevuse iseloomustus (ehitise lammutamine, rekonstrueerimine, asbesti eemaldamine jne)
4. Käideldava asbesti olek (rabe või tihke materjal) ja eeldatav kogus (m2, m3 või kg)
5. Asbestiga kokkupuute vähendamiseks rakendatavad abinõud
6. Asbestijäätmete ladestamiskoht
7. Asbestitöid tegevate töötajate arv
8. Tööde alguskuupäev ja arvatav kestus
9. Tööde juhi nimi, telefoninumber ja e-posti aadress
10. Ehitusloa number ning selle väljaandmise aeg ja väljaandja*
Teate koostaja nimi ja allkiri
* Tööde puhul, mille tegemiseks on vajalik ehitusluba
Materjali asbestisisaldusest teatav hoiatusmärk ja selle kirjeldus
2. Hoiatusmärgi ülaosas (40% märgi kõrgusest) on valge «a» mustal põhjal, alaosas (60% märgi kõrgusest) selgelt loetav valge või must tekst punasel põhjal.