Põllumajandusloomade aretuse seadus – Riigi Teataja
Põllumajandusloomade aretuse seadus - sisukord
§ 2 Tõug ja tõunimi
§ 3 Ohustatud tõug
§ 4 Aretusloom
§ 5 Aretus ja aretusega tegelev isik
§ 6 Tõuraamat ja aretusregister
§ 7 Loomapidaja
2 ARETUSÜHINGU, PÕLLUMAJANDUSLOOMA JÕUDLUSKONTROLLI LÄBIVIIMISE VÕI TEMA GENEETILISE VÄÄRTUSE HINDAMISE NING OHUSTATUD TÕU SÄILITAMISEGA TEGELEVA ISIKU TUNNUSTAMINE
§ 8 Tunnustamise nõue
§ 9 Tunnustamise taotlus ja sellele lisatavad dokumendid
§ 10 Aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija ja ohustatud tõu säilitaja tunnustamine ning sellest keeldumine
§ 11 Tunnustamisel valitsenud tingimuste muutmine
§ 12 Tunnustamise otsuse kehtivuse pikendamine
§ 13 Tunnustamise otsuse peatamine
§ 14 Tunnustamise otsuse kehtetuks tunnistamine
3 TÕURAAMAT JA ARETUSREGISTER
§ 15 Tõuraamatusse kandmine
§ 16 Aretusregistrisse kandmine
§ 17 Aretuslooma identifitseerimine
4 PÕLLUMAJANDUSLOOMADE JÕUDLUSKONTROLLI LÄBIVIIMINE JA GENEETILISE VÄÄRTUSE HINDAMINE
§ 19 Jõudluskontroll ja geneetilise väärtuse hindamine
§ 20 Jõudlusandmete koguja
§ 21 Jõudlusandmete töötlemine ja tulemuste avaldamine
5 ARETUSLOOMA JA ARETUSMATERJALI ARETUSEKS SOBIVAKS TUNNISTAMINE, ARETUSMATERJALI KÄITLEMINE NING ARETUSLOOMA TURUSTAMINE
§ 22 Aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamine
§ 23 Võistlushobuslase võistlusel osalemise tingimused
§ 24 Kunstlik seemendamine
§ 25 Aretusmaterjali varumine, säilitamine ja töötlemine
§ 26 Aretusmaterjali kohta arvestuse pidamine
§ 27 Aretuslooma ja aretusmaterjali turustamine
§ 30 Järelevalveasutus
§ 31 Järelevalveametnik ja järelevalve
§ 32 Järelevalveametniku ettekirjutus
§ 33 Ettekirjutuse või otsuse vaidlustamine
§ 34 Põlvnemisandmete õigsuse geneetiline ekspertiis ja kontrollproovide võtmine
§ 35 Tunnustamata isikuna tegutsemine
§ 36 Tõuraamatu või aretusregistri pidamise nõuete rikkumine
§ 37 Seemendaja tunnistuseta tegutsemine ja seemendusalaste dokumentide täitmise nõuete rikkumine
§ 38 Ebaõigete aretusandmete väljastamine
§ 39 Põllumajanduslooma, keda soovitakse tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, identifitseerimise ja selle üle arvestuse pidamise ning munaraku märgistamise nõuete rikkumine
§ 40 Aretusmaterjali käitlemise ning aretuslooma turustamise nõuete rikkumine
§ 41 Jõudluskontrolli läbiviimise või geneetilise väärtuse hindamise nõuete rikkumine
§ 42 Aretusühingule ja jõudluskontrolli läbiviijale aretusalaste andmete tähtajaks esitamata jätmine
§ 43 Menetlus
§ 44 Tegutsev tõuaretusühing ning põllumajandusloomade jõudlusandmete kogumise ja kunstliku seemendamisega tegelev isik
jõustumine 01.01.2003, osaliselt 1. 05. 2004.
22.04.2004 RT I 2004, 34, 236 01.05.2004
(1) Käesolevas seaduses sätestatakse põllumajandusloomade aretuse alused, et tagada põllumajandusloomade jõudlusvõime ja geneetilise väärtuse suurenemine ning genofondi säilimine ja loomakasvatuse majanduslik tasuvus.
(2) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375) sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
§ 2. Tõug ja tõunimi
(1) Tõug käesoleva seaduse tähenduses on ühte liiki kuuluvate loomade populatsioon, kellel on sarnane põlvnemine, välimik ja majanduslikult kasulikud omadused ning kelle arvukus võimaldab teha aretustööd või säilitada loomade populatsiooni.
(2) Tõul peab olema nimi, mis:
1) erineb teistest kasutatavatest tõunimedest;
2) on eristatav kõigist registreeritud kaubamärkidest või tootenimetustest.
§ 3. Ohustatud tõug
Tõug loetakse ohustatuks, kui aretuses kasutatavate emasloomade arv on alla tuhande või isasloomade arv alla kahekümne ja emaslindude arv alla kümne tuhande või isaslindude arv alla tuhande.
§ 4. Aretusloom
(1) Aretusloom käesoleva seaduse tähenduses on põllumajandusloom, keda kasvatatakse aretuse eesmärgil. Aretusloom võib olla tõupuhas aretusloom või ristandaretusloom.
(2) Tõupuhas aretusloom on tõuraamatusse kantud põllumajandusloom, kelle vanemad ja vanavanemad on kantud sama tõu või aretusprogrammis ettenähtud tõu tõuraamatusse.
(3) Ristandaretusloom on eri tõugu aretusloomade sihipärase ristamise tulemusena saadud põllumajandusloom, kes on kantud aretusregistrisse.
(4) Aretuslooma mõiste loomaliikide kaupa on määratletud EÜ Nõukogu direktiivides 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta (EÜT L 206, 12.08.1977, lk 8–10), 88/661/EMÜ sigade aretamisel kohaldatavate zootehniliste standardite kohta (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 3638), 89/361/EMÜ tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta (EÜT L 153, 06.06.1989, lk 30–31), 90/427/EMÜ zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste kohta, mis kehtivad ühenduses kabjalistega kauplemisel (EÜT L 224, 18.08.1990, lk 55–59), ja 91/174/EMÜ, millega sätestatakse zootehnilised ja põlvnemisnõuded tõupuhaste loomade turustamiseks (EÜT L 085, 05.04.1991, lk 37–38).
[RT I 2004, 34, 236– joust. 1. 05. 2004]
§ 5. Aretus ja aretusega tegelev isik
(1) Aretus käesoleva seaduse tähenduses on tegevus põllumajanduslooma jõudlusvõime ja geneetilise väärtuse sihipäraseks suurendamiseks ning tema majanduslikult kasulike omaduste säilitamiseks või täiustamiseks, mida tehakse järgmistes valdkondades:
1) tõuraamatu või aretusregistri pidamine;
2) põllumajanduslooma jõudluskontrolli läbiviimine või geneetilise väärtuse hindamine;
3) ohustatud tõu säilitamine;
4) aretuslooma sperma, munaraku ja embrüo (edaspidi aretusmaterjal) varumine, säilitamine, töötlemine ja turustamine (edaspidi käitlemine).
(2) Aretusega tegelev isik on käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetletud aretusvaldkondades tegutsev isik.
§ 6. Tõuraamat ja aretusregister
(1) Tõuraamat on andmekogu, kuhu kantakse vastava tõu aretusprogrammis ettenähtud tõupuhta aretuslooma põlvnemise andmed, aretuslooma aretaja ja omaniku andmed (edaspidi päritolu) ning aretuslooma jõudluse ja geneetilise väärtuse andmed koos tema vanemate ja vanavanemate nimetamisega.
(11) Tõuraamatu mõiste eri loomaliikide puhul on määratletud EÜ Nõukogu direktiivides 77/504/EMÜ, 88/661/EMÜ, 89/361/EMÜ ja 90/427/EMÜ.
(2) Aretusregister on andmekogu, kuhu kantakse vastavate tõugude aretusprogrammis ettenähtud ristandaretuslooma põlvnemise, päritolu, jõudluse ja geneetilise väärtuse andmed.
(21) Ristandaretussigade aretusregistri mõiste on määratletud EÜ Nõukogu direktiivi 88/661/EMÜ artikli 1 lõikes d.
(3) Aretuslooma tõuraamatusse või aretusregistrisse kandmine käesoleva seaduse tähenduses on aretuslooma andmete registreerimine tõuraamatus või aretusregistris selleks asutatud mittetulundusühingu või tulundusühistu (edaspidi aretusühing) poolt. Tõuraamatusse või aretusregistrisse kandmisega antakse loomale tõuraamatu või aretusregistri number.Aretusühing avalikustab tõuraamatusse või aretusregistrisse kantud andmed isikuandmete kaitse seadusest (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685; 2001, 50, 283; 2002, 61, 375; 63, 387) lähtudes.
§ 7. Loomapidaja
Käesoleva seaduse tähenduses on loomapidaja isik, kellele aretusloom kuulub (loomaomanik) või kes tegeleb aretuslooma pidamisega rendi- või muu selletaolise suhte alusel loomaomanikuga.
2. peatükk ARETUSÜHINGU, PÕLLUMAJANDUSLOOMA JÕUDLUSKONTROLLI LÄBIVIIMISE VÕI TEMA GENEETILISE VÄÄRTUSE HINDAMISE NING OHUSTATUD TÕU SÄILITAMISEGA TEGELEVA ISIKU TUNNUSTAMINE
§ 8. Tunnustamise nõue
(1) Aretusühing peab olema tunnustatud enne tõuraamatu või aretusregistri pidamise alustamist ning põllumajanduslooma jõudluskontrolli läbiviimise või tema geneetilise väärtuse hindamisega tegelda sooviv isik (edaspidi jõudluskontrolli läbiviija) peab olema tunnustatud enne põllumajanduslooma jõudluskontrolli läbiviimise või tema geneetilise väärtuse hindamise alustamist.
(2) Ohustatud tõu säilitamisega tegelda sooviv isik (edaspidi ohustatud tõu säilitaja) peab olema tunnustatud enne ohustatud tõu säilitamise alustamist.
(3) Tunnustamine on menetlus, mille käigus hinnatakse aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja ja tema kavandatava aretustegevuse vastavust käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide ning Euroopa Liidu õigusaktide nõuetele.
§ 9. Tunnustamise taotlus ja sellele lisatavad dokumendid
(1) Tunnustamist taotlevad aretusühing ja jõudluskontrolli läbiviija peavad olema võimelised osutama aretusteenust oma valitud aretusvaldkonnas, kusjuures aretusühingul või tema liikmetel peab olema aretuseduks piisav arv aretusloomi ning ohustatud tõu säilitaja peab olema võimeline läbi viima ohustatud tõu säilitusprogrammi.
(2) Tunnustamist taotlev aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija ja ohustatud tõu säilitaja peavad esitama Veterinaar- ja Toiduametile (edaspidi järelevalveasutus) kirjaliku taotluse. Taotluses peavad olema järgmised andmed:
1) taotleja või tema esindaja nimi ja isiku- või registrikood (isikukoodi puudumisel sünnikuupäev, -kuu ja -aasta);
2) taotleja või tema esindaja elu- või asukoht ja aadress ning sidevahendite numbrid;
3) tegevuspiirkond ja aretusvaldkond, mille osas tunnustamist taotletakse;
4) taotluse koostamise kuupäev ja taotleja allkiri.
(3) Aretusühing esitab koos taotlusega:
1) ärakirja põhikirjast, millest selgub aretusvaldkond;
2) liikmete nimekirja;
3) ärakirja aretusprogrammist;
4) ohustatud tõu puhul ärakirja ohustatud tõu säilitamisprogrammist.
(4) Aretusprogramm on teatava tõu kohta koostatud dokument, millest selguvad aretuse eesmärk, aretusmeetodid, aretusedu saavutamise abinõud ja aretusprogrammi täitmiseks vajalik aretusloomade arv. Aretusprogrammi osadeks on:
1) tõuraamatusse või aretusregistrisse kandmise alused ja tõuraamatu või aretusregistri pidamise kord;
2) aretuslooma põlvnemise registreerimise ning põlvnemise õigsuse kontrollimise kord;
3) aretuslooma jõudlusandmete ja geneetilise väärtuse hindamistulemuste kasutamise kord;
4) aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamise kord;
5) emaslooma seemendusandmete registreerimise kord;
6) põllumajanduslooma, keda soovitakse tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, identifitseerimise ja selle üle arvestuse pidamise kord;
7) seemendamise koolitusprogrammid ning seemendaja tunnistuse saamise nõuded ja tunnistuse väljastamise kord.
(5) Tunnustamist taotlev aretusühing, kes tahab hakata pidama hobuslaste tõuraamatut või selle osa või aretusregistrit tõu kohta, mille orginaaltõuraamatut või -aretusregistrit juba peetakse Euroopa Liidu liikmesriigis, peab tagama, et on täidetud originaaltõuraamatut või -aretusregistrit pidava organisatsiooni või ühingu sätestatud põhimõtted.
(6) Jõudluskontrolli läbiviija esitab koos taotlusega:
1) aretuslooma põlvnemis- ja jõudlusandmete kogumise, nende õigsuse kontrollimise, töötlemise ja säilitamise korra;
2) andmed laboratooriumi kohta, kus tehakse jõudluse määramiseks vajalikke analüüse;
3) aretuslooma jõudlusandmete ja nende hindamistulemuste avaldamise korra;
4) jõudlusandmete kogumise koolitusprogrammid ning jõudlusandmete koguja tunnistuse saamise nõuded ja tunnistuse väljastamise korra.
(7) Ohustatud tõu säilitaja esitab koos taotlusega:
2) ärakirja ohustatud tõu säilitamisprogrammist, milles tuleb näidata aretamise viisid, mis tagavad ohustatud tõu säilimise.
§ 10. Aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija ja ohustatud tõu säilitaja tunnustamine ning sellest keeldumine
(1) Järelevalveasutus kontrollib aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja ja tema kavandatud aretustegevuse vastavust käesolevas seaduses ja teistes õigusaktides sätestatud nõuetele. Kui taotleja ja tema kavandatud aretustegevus on nõuetekohane, teeb järelevalveasutuse juht või tema volitatud ametnik isiku tunnustamise kohta otsuse, mis kehtib viis aastat.
(2) Tunnustamise käigus võib kontrollida ka aretusühingu liikme ettevõtet.
(3) Kui aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja või tema kavandatud aretustegevus ei ole nõuetekohane, teeb järelevalveasutuse juht või tema volitatud ametnik nimetatud isiku tunnustamisest keeldumise otsuse.
(4) Järelevalveasutuse juhil või tema volitatud ametnikul on õigus teha aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja tunnustamisest keeldumise otsus, kui:
1) selle tõu tõuraamatut või aretusregistrit, mida isik soovib pidama hakata, juba peab tunnustatud aretusühing;
2) selle põllumajanduslooma liigi suhtes, mille jõudluskontrolli isik soovib läbi viia või mille geneetilist väärtust hinnata, juba teeb nimetatud toiminguid tunnustatud jõudluskontrolli läbiviija või
3) seda ohustatud tõugu, mida ohustatud tõu säilitaja soovib säilitama hakata, juba säilitab tunnustatud ohustatud tõu säilitaja.
(5) Järelevalveasutuse juht või tema volitatud ametnik teeb tunnustamise või tunnustamisest keeldumise otsuse taotluse ja dokumentide esitamisest arvates kolme kuu jooksul.
(6) Tunnustamise või tunnustamisest keeldumise otsuse ärakiri saadetakse taotluse esitajale posti teel otsuse tegemisest arvates kolme tööpäeva jooksul.
§ 11. Tunnustamisel valitsenud tingimuste muutmine
(1) Tunnustamisel esitatud aretusprogrammi, sealhulgas tõunime muutmise, uue aretusprogrammi kinnitamise või teiste tunnustamise ajal valitsenud olusid muutvate ümberkorralduste kohta saadab aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja enne muudatuse tegemist järelevalveasutusele kirjaliku teate. Uuest aretusprogrammist teatamise korral edastatakse järelevalveasutusele ka selle ärakiri.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud muudatusi võib rakendada järelevalveasutuse loal. Järelevalveasutuse juht või tema volitatud ametnik otsustab loa andmise või sellest keeldumise ühe kuu jooksul, arvates teate saamisest, ja saadab otsuse ärakirja asjaomasele isikule posti teel otsuse tegemisest arvates kolme tööpäeva jooksul.
§ 12. Tunnustamise otsuse kehtivuse pikendamine
(1) Kui aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja soovib aretustegevust jätkata, peab ta taotlema tunnustamise otsuse kehtivuse pikendamist vähemalt kolm kuud enne tunnustamise otsuse kehtivuse lõppemist.
(2) Tunnustamise otsuse kehtivust pikendatakse aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja tunnustamisega samadel alustel ja korras.
§ 13. Tunnustamise otsuse peatamine
(1) Kui aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja ei suuda tagada oma aretustegevuse nõuetekohasust, on tunnustamise otsuse teinud järelevalveasutuse juhil või tema volitatud ametnikul õigus selle otsuse kehtivus aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja üle järelevalvet teostanud järelevalveametniku ettepanekul peatada kuni käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide rikkumise asjaolude selgumiseni või järelevalveametniku ettekirjutuse täitmiseni.
(2) Tunnustamise otsuse kehtivus taastatakse ja aretusühingul, jõudluskontrolli läbiviijal või ohustatud tõu säilitajal tekib otsusega lubatud aretustegevuse jätkamise õigus, kui nimetatud isik on tunnustamise otsuse kehtivuse peatamise tinginud asjaolud kõrvaldanud ning tunnustamise otsuse peatamise otsus on kehtetuks tunnistatud.
(3) Tunnustamise otsuse kehtivuse peatamise otsuse ja selle kehtetuks tunnistamise otsuse ärakiri saadetakse posti teel asjaomasele isikule otsuse tegemisest arvates kolme tööpäeva jooksul.
§ 14. Tunnustamise otsuse kehtetuks tunnistamine
(1) Tunnustamise otsus tunnistatakse kehtetuks, kui aretusühing, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja:
1) ei suuda püsivalt täita tema aretustegevusele esitatud nõudeid;
2) on korduvalt rikkunud käesoleva seaduse või selle alusel kehtestatud õigusaktide nõudeid või
3) lõpetab oma tegevuse.
(2) Tunnustamise otsuse võib kehtetuks tunnistada ka käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isiku kirjaliku taotluse alusel.
(3) Tunnustamise otsuse tunnistab kehtetuks järelevalveasutuse juht või tema volitatud ametnik aretusühingu, jõudluskontrolli läbiviija või ohustatud tõu säilitaja üle järelevalvet teostava järelevalveametniku ettepanekul.
(4) Tunnustamise otsuse kehtetuks tunnistamise otsuse ärakiri saadetakse posti teel asjaomasele isikule otsuse tegemisest arvates kolme tööpäeva jooksul.
3. peatükk TÕURAAMAT JA ARETUSREGISTER
§ 15. Tõuraamatusse kandmine
(1) Tõuraamat jaguneb põhiosaks ja lisadeks.
(2) Põllumajandusloom kantakse tõuraamatu põhiossa, kui ta:
1) vanemad ja vanavanemad on kantud sellesama tõu tõuraamatusse;
2) on käesoleva seaduse nõuete kohaselt identifitseeritud ja
3) põlvnemine on dokumentaalselt tõendatud.
(3) Tõuraamatu põhiosa võib jaguneda osadeks lähtuvalt aretuslooma jõudlus- ja geneetilisest väärtusest.
(4) Põllumajanduslooma, kelle üks või mõlemad vanemad on kantud teise tõu tõuraamatu põhiossa, võib kanda tõuraamatu põhiossa juhul, kui aretusühing on tunnistanud selle tõu vastavaks oma aretusprogrammis esitatud nõuetele.
(5) Tõuraamatu lisasse võib käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 1 toodud nõuet arvestamata kanda emaslooma, kelle jõudlus vastab asjaomase tõu aretusprogrammis esitatud miinimumnõuetele.
(6) Emasloom, kelle ema ja emaema on kantud tõuraamatu lisasse ning kelle isa ja mõlemad vanaisad on kantud tõuraamatu põhiossa, on tõupuhas ja kantakse tõuraamatu põhiossa.
(7) Aretuslooma tõuraamatusse kandmine peab vastama lisaks käesolevas seaduses sätestatud nõuetele EÜ Nõukogu direktiivide 77/504/EMÜ artikli 4, 88/661/EMÜ artikli 4 ning 90/427/EMÜ artiklite 4 ja 6 nõuetele.
§ 16. Aretusregistrisse kandmine
Põllumajandusloom kantakse aretusregistrisse, kui:
1) ta on käesoleva seaduse nõuete kohaselt identifitseeritud;
2) tema põlvnemine on dokumentaalselt tõendatud.
§ 17. Aretuslooma identifitseerimine
(1) Loomaomanik identifitseerib põllumajanduslooma, keda ta soovib tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, ööpäeva jooksul põllumajanduslooma sündimisest arvates ja peab põllumajandusloomade identifitseerimise üle arvestust aretusprogrammiga kehtestatud korras.
(2) Hobuslase identifitseerib aretusühing viisil, mis võimaldab tema identifitseerimisandmete elektroonilist töötlemist kuue kuu jooksul põllumajanduslooma sündimisest arvates ja enne tema võõrutamist.
(3) Põllumajandusloom, keda soovitakse tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, identifitseeritakse ja registreeritakse ka loomatauditõrje seaduse (RT I 1999, 57, 598; 2002, 13, 80; 61, 375; 63, 387) § 11 alusel kehtestatud korras.
(4) Aretusühingul ja jõudluskontrolli läbiviijal on õigus kasutada põllumajandusloomade registrisse kantud andmeid. Nimetatud isikud ja põllumajandusloomade registri volitatud töötleja lepivad kokku, milliseid andmeid, mis ajal ja millise sagedusega kasutatakse.
§ 18. [ Kehtetu - RT I 2004, 34, 236 – joust. 1. 05. 2004 ]
4. peatükk PÕLLUMAJANDUSLOOMADE JÕUDLUSKONTROLLI LÄBIVIIMINE JA GENEETILISE VÄÄRTUSE HINDAMINE
§ 19. Jõudluskontroll ja geneetilise väärtuse hindamine
(1) Jõudluskontroll on põllumajanduslooma jõudlus- ja põlvnemisandmete regulaarne kogumine, registreerimine, töötlemine, säilitamine ja analüüsimine tema geneetilise väärtuse hindamiseks. Veise, lamba ja kitse jõudluskontrolli läbiviimisel ja geneetilise väärtuse hindamisel lähtutakse Rahvusvahelise Jõudluskontrolli Komitee (International Committee for Animal Recording) kehtestatud reeglitest.
(2) Jõudlusandmete kogumise, töötlemise, säilitamise ja hindamise statistiliste meetodite väljatöötamise, geneetilise väärtuse hindamise ja saadud tulemuste avaldamise eest vastutab jõudluskontrolli läbiviija. Nimetatud isik peab andma selgitusi kasutatavate jõudluskontrolli meetodite, statistiliste analüüsimeetodite ja geneetiliste parameetrite kohta.
(3) Geneetiline väärtus hinnatakse igal aretustunnusel eraldi. Geneetilise väärtuse hindamisel saadud tulemuste avaldamise korral näidatakse tulemuste usaldatavus ja geneetilise väärtuse hindamise periood.
(4) —(6)
[Kehtetud - RT I 2004, 34, 236– joust.1. 05. 2004]
§ 20. Jõudlusandmete koguja
(1) Loomapidaja või tema volitatud isik või isik, kellega loomapidaja on sõlminud sellekohase lepingu, võib koguda ja registreerida loomapidaja karja põllumajanduslooma jõudlusandmeid ja edastada need jõudluskontrolli läbiviijale, kui ta on läbinud jõudlusandmete kogumise koolituse ja jõudluskontrolli läbiviija on talle väljastanud jõudlusandmete koguja tunnistuse.
(2) Jõudluskontrolli läbiviija korraldab jõudlusandmete kogumise koolituse täiskasvanute koolituse seaduse (RT I 1993, 74, 1054; 1998, 71, 1200; 1999, 10, 150; 60, 617) kohaselt.
§ 21. Jõudlusandmete töötlemine ja tulemuste avaldamine
(1) Jõudlusandmeid kogutakse, töödeldakse, analüüsitakse ning saadud andmeid väljastatakse ja kasutatakse loomaomaniku ja jõudluskontrolli läbiviija vahelise lepingu kohaselt. Jõudlusandmete avalikustamisel lähtutakse isikuandmete kaitse seadusest ja näidatakse ära analüüsimismeetod.
(2) Jõudluskontrolli läbiviija edastab jõudlusandmete analüüsimisel saadud andmed aretusühingule nende vahel kokkulepitud ajal ja sagedusega.
5. peatükk ARETUSLOOMA JA ARETUSMATERJALI ARETUSEKS SOBIVAKS TUNNISTAMINE, ARETUSMATERJALI KÄITLEMINE NING ARETUSLOOMA TURUSTAMINE
§ 22. Aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamine
(1) Aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamine on menetlus, mille käigus selgitatakse välja aretuseks sobivad emas- ja isasloomad ning aretusmaterjal. Aretuslooma ja aretusmaterjali tunnistab aretuseks sobivaks aretusühing. Aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamise ning aretuseks sobivaks tunnistatud aretuslooma ja aretusmaterjali kasutamise alused kehtestab põllumajandusminister.
(2) Aretusühing ei või keelduda isaslooma või tema sperma testimisest aretuseks sobivaks tunnistamise eesmärgil, samuti ei või ta seda piirata ega takistada. Isaslooma ja tema spermat testitakse aretusprogrammiga kehtestatud aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamise korra alusel.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele peab aretuslooma ja aretusmaterjali aretuseks sobivaks tunnistamine olema EÜ Nõukogu direktiivides 87/328/EMÜ tõupuhaste aretusveiste tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta (EÜT L 167, 26.06.1987, lk 54–55), 90/118/EMÜ tõupuhaste aretussigade tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta (EÜT L 071, 17.03.1990, lk 34–35) ja 90/119/EMÜ ristandaretussigade aretuseks kasutamise kohta (EÜT L 071, 17.03.1990, lk 36–36) kehtestatud nõuete kohane.
§ 23. Võistlushobuslase võistlusel osalemise tingimused
(1) Võistlushobuslasega seotud mõisted ja võistlushobuslase võistlusel osalemise tingimused on sätestatud EÜ Nõukogu direktiivis 90/428/EMÜ võistlushobuslastega kauplemise ja võistlustel osalemise tingimuste kohta (EÜT 224, 18.08.1990, lk 60–61).
(2) Euroopa Komisjoni otsuse 92/216/EMÜ kabjaliste võistlusi puudutavate andmete kogumise kohta, nagu on viidatud EÜ Nõukogu direktiivi 90/428/EMÜ artikli 4 lõikes 2 (EÜT L 104, 22.04.1992, lk 77–77), artiklis 1 nimetatud andmete kogumise eest vastutab Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 24. Kunstlik seemendamine
(1) Kunstlikuks seemendamiseks võib kasutada spermat, mis on varutud aretuseks sobivaks tunnistatud isasloomalt loomatauditõrje seaduse § 7 lõike 2 alusel kehtestatud korras.
(2) Veise ja hobuse kunstlikuks seemendamiseks tuleb kasutada spermat, mis on varutud isasloomalt, kelle põlvnemisandmete õigsus on tõestatud geneetilise ekspertiisiga.
(3) Aretusühing peab igal aastal geneetiliselt uurima vähemalt ühe protsendi tõuraamatusse või aretusregistrisse kantud veiste ja hobuslaste põlvnemisandmete õigsust. Uuritavate loomade valik peab olema juhuslik.
(4) Kunstliku seemendamisega võib tegeleda isik või tema teenistuses olev töötaja (edaspidi seemendaja), kes on läbinud aretusühingu vastava koolituse või kellel on veterinaarmeditsiiniline haridus ja kellele aretusühing on välja andnud seemendaja tunnistuse.
(5) Aretusühing peab korraldama seemendaja koolituse täiskasvanute koolituse seaduse kohaselt.
(6) Loomapidaja, kes on läbinud seemendaja koolituse algkursuse ja kellel on vastav tunnistus, võib seemendada üksnes oma karjas olevaid loomi. Sellekohane märge kantakse tunnistusele.
(7) Seemendaja peab elektrooniliselt või paberkandjal arvestust emasloomade seemendamise kohta. Arvestuses peavad kajastuma järjekorra number, seemendamise aeg, loomapidaja nimi ning isas- ja emaslooma nimi, registreerimise number põllumajandusloomade registris ja number tõuraamatus või aretusregistris.
(8) Seemendaja esitab käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud arvestuse andmed sagedusega üks kord kuus aretusühingule, kes neid kontrollib ja seejärel edastab jõudluskontrolli läbiviijale nende vahel kokkulepitud ajal ja sagedusega.
§ 25. Aretusmaterjali varumine, säilitamine ja töötlemine
(1) Aretusmaterjali varutakse, säilitatakse ja töödeldakse ning nendeks toiminguteks kasutatav loomakasvatushoone või -rajatis ja nimetatud toiminguid tegevale isikule kuuluv personal tunnustatakse loomatauditõrje seaduse, käesoleva seaduse ja nende seaduste alusel kehtestatud õigusaktide nõuete kohaselt.
(2) Aretuslooma munarakk pakendatakse viivitamata pärast selle varumist. Munaraku pakendile märgitakse aretuslooma liik, tõug ja nimi, kellelt munarakk on varutud, samuti looma registreerimise number põllumajandusloomade registris ja number tõuraamatus või aretusregistris ning munaraku varunud isiku nimi ja varumise kuupäev. Kui pakendis on rohkem kui üks sama põlvnemisega munarakk, märgitakse pakendile munarakkude arv.
[RT I 2004, 34, 236 - jõust. 01.05.2004]
§ 26. Aretusmaterjali kohta arvestuse pidamine
(1) Aretusmaterjali varunud isik peab arvestust elektrooniliselt või paberkandjal enda varutud aretusmaterjali kasutamise kohta. Arvestuses peavad kajastuma märgistuse kohustuslikud andmed, aretusmaterjali turustamise aeg ja aretusmaterjali saaja nimi.
(2) Aretusmaterjali varunud isik peab säilitama käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud arvestust aretusmaterjali turustamisest arvates kümme aastat.
§ 27. Aretuslooma ja aretusmaterjali turustamine
(1) Käesolevas seaduses käsitatakse aretuslooma ja aretusmaterjali turustamisena nende müügiks pakkumist, müümist ja muul viisil tasuta või tasu eest üleandmist, sealhulgas nendega kauplemist Euroopa Liidu liikmesriikides ning nende importi ja eksporti Eesti ja väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvate riikide vahel (edaspidi ühenduseväline riik).
(2) Impordina käsitatakse käesolevas seaduses aretusloomade ja aretusmaterjali toimetamist ühendusevälisest riigist Euroopa Liidu territooriumile vabasse ringlusse lubamiseks EÜ Nõukogu määruse 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse Euroopa Ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1–50), artikli 79 tähenduses.
(3) Ekspordina käsitatakse käesolevas seaduses aretusloomade ja aretusmaterjali vedu Euroopa Liidust ühendusevälisesse riiki EÜ Nõukogu määruse 2913/92/EMÜ artikli 161 tähenduses.
(4) Aretuslooma ja aretusmaterjali turustamine peab olema loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse, loomatauditõrje seaduse, käesoleva seaduse ning nende seaduste alusel kehtestatud õigusaktide nõuete kohane.
(5) Aretuslooma ja aretusmaterjali turustamine, välja arvatud import ühendusevälisest riigist ja eksport ühendusevälisesse riiki, peab vastama lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud nõuetele EÜ Nõukogu direktiivide 77/504/EMÜ, 88/661/EMÜ, 89/361/EMÜ, 90/427/EMÜ, 90/428/EMÜ, 91/174/EMÜ, 87/328/EMÜ, 90/118/EMÜ ja 90/119/EMÜ nõuetele.
(6) Aretuslooma ja aretusmaterjali import ühendusevälisest riigist peab vastama lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud nõuetele EL Nõukogu direktiivi 94/28/EMÜ, millega sätestatakse zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste põhimõtted, mida kohaldatakse loomade, nende sperma, munarakkude ning embrüote importimisel kolmandatest riikidest (EÜT L 178, 12.07.1994, lk 66–68), nõuetele.
(7) Aretuslooma põlvnemistunnistuse ja aretusmaterjali saatelehe vormi loomaliikide kaupa kehtestab Veterinaar- ja Toiduameti peadirektor.
§-d 28--29.
[Kehtetud - RT I 2004, 34, 236 - jõust. 01.05.2004]
§ 30. Järelevalveasutus
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete ning tunnustatud isikute poolt käesoleva seaduse alusel kehtestatud nõuete täitmise üle teostab Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) Järelevalveasutus teeb koostööd teiste täidesaatva riigivõimu asutustega nende pädevuse piires.
§ 31. Järelevalveametnik ja järelevalve
(1) Järelevalveametnik teostab oma pädevuse piires riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete täitmise üle. Järelevalvetoiming tehakse üldjuhul sellest aretusega tegelevale isikule, seemendajale või loomapidajale ette teatamata.
(2) Enne järelevalvetoimingu tegemist peab järelevalveametnik esitama ametitõendi.
(3) Järelevalveametnikul on õigus viibida aretusega tegeleva isiku või loomapidaja territooriumil ja ruumides nimetatud isiku või tema esindaja juuresolekul ning takistamatult kontrollida käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete täitmist.
(4) Järelevalveametnikul on õigus nõuda aretusega tegelevalt isikult, seemendajalt ja loomapidajalt või loomapidaja volitatud isikult vajalikku teavet, ärakirju ja väljavõtteid asjakohastest dokumentidest, isiku teadmisel jäädvustada kontrollimise ajal valitsev olukord, kasutades selleks tehnilisi vahendeid, võtta tasuta kontrollproove, tellida ekspertiisi ning teha muid vajalikke toiminguid.
(5) Järelevalveametnik on kohustatud hoidma talle järelevalve teostamise käigus teatavaks saanud ärisaladust. Isikuandmeid võib avalikustada vastavalt isikuandmete kaitse seadusele. Ärisaladuse võib avalikustada, kui selle hoidmine ohustab inimese elu või tervist, looma tervist või keskkonda.
(6) Järelevalveasutusel on õigus keelata aretusmaterjali aretuseks kasutamine, kui see kahjustab aretusprogrammi elluviimist ega taga aretusedu.
(7) Järelevalveasutus esitab Euroopa Komisjonile ja teistele Euroopa Liidu liikmesriikidele loetelu tunnustatud aretusühingute ja jõudluskontrolli tegijate kohta.
§ 32. Järelevalveametniku ettekirjutus
(1) Õigusrikkumise avastamise korral teeb järelevalveametnik ettekirjutuse, milles:
1) juhib tähelepanu õigusrikkumisele;
2) esitab nõude õigusrikkumise lõpetamiseks;
3) kohustab tegema õigusrikkumise lõpetamiseks või edasise õigusrikkumise ärahoidmiseks vajalikke toiminguid;
4) määrab ettekirjutuse täitmise tähtaja.
(2) Järelevalveametnik teeb ettekirjutuse asjaomasele isikule või tema esindajale allkirja vastu teatavaks kas kohapeal või saadab selle isikule väljastusteatega tähtkirjaga või elektrooniliselt järelevalvetoimingu algusest arvates 14 tööpäeva jooksul. Kui isik või tema esindaja keeldub ettekirjutust vastu võtmast, tehakse ettekirjutusele selle kohta märge ning ettekirjutus saadetakse isikule väljastusteatega tähtkirjaga vastuvõtmisest keeldumisest arvates kolme tööpäeva jooksul.
(3) Ettekirjutuse täitmise tagamiseks võib järelevalveasutus rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduse (RT I 2001, 50, 283; 94, 580) kohaselt. Sunniraha ülemmäär on 10 000 krooni.
§ 33. Ettekirjutuse või otsuse vaidlustamine
(1) Kui isik ei nõustu järelevalveametniku ettekirjutuse või otsusega, võib ta esitada vaide järelevalveasutuse juhile ettekirjutusest või otsusest teada saamise päevast arvates kümne tööpäeva jooksul või pöörduda kohtu poole halduskohtumenetluse seadustikus (RT I 1999, 31, 425; 33, õiend; 40, õiend; 96, 846; 2000, 51, 321; 2001, 53, 313; 58, 355; 2002, 29, 174; 50, 313; 53, 336; 62, 376) sätestatud korras.
(2) Järelevalveasutuse juht või tema asetäitja vaatab vaide läbi selle saamisest arvates kümne tööpäeva jooksul. Lisaasjaolude selgitamiseks võib järelevalveasutuse juht pikendada otsuse tegemise tähtaega kuni 30 tööpäevani.
§ 34. Põlvnemisandmete õigsuse geneetiline ekspertiis ja kontrollproovide võtmine
(1) Põlvnemisandmete õigsuse geneetiline ekspertiis tehakse laboratoorselt rahvusvaheliselt tunnustatud metoodika järgi.
(2) Kontrollproovide võtmise, vedamise, pakendamise, märgistamise ja säilitamise korra kehtestab järelevalveasutuse juht.
(3) Järelevalveametnikul on õigus kahtluse korral aretuslooma põlvnemisandmete õigsuses võtta aretusloomalt geneetilise ekspertiisi tegemiseks vajalikus koguses tasuta kontrollproove.
(4) Geneetilise ekspertiisi tulemuse väljastab laboratoorium aktina.
(5) Geneetilise ekspertiisi tulemusena aretuslooma andmete ebaõigeks osutumise korral kannab kontrollproovi võtmise ja tehtud ekspertiisi kulud loomaomanik ja järelevalveasutus teeb ettekirjutuse ebaõigeks osutunud andmete tühistamiseks tõuraamatus või aretusregistris.
§ 35. Tunnustamata isikuna tegutsemine
(1) Tunnustamata isikuna tegutsemise eest – karistatakse kuni 300 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
(2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse kuni 50 000-kroonise rahatrahviga.
§ 36. Tõuraamatu või aretusregistri pidamise nõuete rikkumine
Tõuraamatu või aretusregistri pidamise nõuete rikkumise eest – karistatakse kuni 30 000-kroonise rahatrahviga.
§ 37. Seemendaja tunnistuseta tegutsemine ja seemendusalaste dokumentide täitmise nõuete rikkumine
(1) Seemendaja tunnistuseta tegutsemise eest ja seemendusalaste dokumentide täitmise nõuete rikkumise eest – karistatakse kuni 200 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
(2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse kuni 30 000-kroonise rahatrahviga.
§ 38. Ebaõigete aretusandmete väljastamine
(1) Ebaõigete aretusandmete väljastamise eest – karistatakse kuni 200 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
§ 39. Põllumajanduslooma, keda soovitakse tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, identifitseerimise ja selle üle arvestuse pidamise ning munaraku märgistamise nõuete rikkumine
(1) Põllumajanduslooma, keda soovitakse tõuraamatusse või aretusregistrisse kanda, identifitseerimise ja selle üle arvestuse pidamise või munaraku märgistamise nõuete rikkumise eest – karistatakse kuni 100 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
(2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse kuni 15 000-kroonise rahatrahviga.
§ 40. Aretusmaterjali käitlemise ning aretuslooma turustamise nõuete rikkumine
(1) Aretusmaterjali käitlemise ning aretuslooma turustamise nõuete rikkumise eest – karistatakse kuni 200 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
§ 41. Jõudluskontrolli läbiviimise või geneetilise väärtuse hindamise nõuete rikkumine
(1) Jõudluskontrolli läbiviimise või geneetilise väärtuse hindamise nõuete rikkumise eest – karistatakse kuni 200 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
(2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, ��� karistatakse kuni 30 000-kroonise rahatrahviga.
§ 42. Aretusühingule ja jõudluskontrolli läbiviijale aretusalaste andmete tähtajaks esitamata jätmine
(1) Aretusühingule või jõudluskontrolli läbiviijale aretusalaste andmete tähtajaks esitamata jätmise eest – karistatakse kuni 200 trahviühiku suuruse rahatrahviga.
§ 43. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-des 35–42 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364; 2002, 86, 504) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313) sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 35–42 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 44. Tegutsev tõuaretusühing ning põllumajandusloomade jõudlusandmete kogumise ja kunstliku seemendamisega tegelev isik
(1) Käesoleva seaduse jõustumise ajal tegutsev tõuaretusühing, kellele on põllumajandusloomade tõuaretuse seaduse (RT I 1995, 53, 844; 1998, 12, 154; 2000, 82, 526; 2002, 63, 387) alusel välja antud tegevusluba, peab nelja kuu jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates esitama järelevalveasutusele tunnustamise taotluse või lõpetama aretustegevuse vastavas aretusvaldkonnas.
(2) Käesoleva seaduse jõustumise ajal põllumajandusloomade jõudlusandmete kogumise või kunstliku seemendamisega tegelev isik peab olema läbinud käesoleva seaduse §-des 20 ja 24 kirjeldatud koolituse ja saanud vastava tunnistuse hiljemalt 2004. aasta 1. jaanuariks.
§-d 45--49. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
Käesolev seadus jõustub 2003. aasta 1. jaanuaril, välja arvatud käesoleva seaduse § 46 punkt 2, mis jõustub Eesti Euroopa Liiduga liitumisel.


Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise toetuse määramise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise toetuse määramise tingimused ja kord
Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise toetuse määramise tingimused ja kord - sisukord
§ 31 Eluruumi kohandamise abikõlblikud kulud
§ 4 Lepingu sõlmimine ja kohanduse elluviimine
§ 5 Eluruumi kohandamise kulude hüvitamise tingimused
RT IV, 02.05.2019, 31
Vastu võetud 14.06.2018 nr 14
RT IV, 20.06.2018, 19
jõustumine 23.06.2018
25.04.2019 RT IV, 02.05.2019, 11 05.05.2019
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määruse nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ alusel.
(1) Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise toetuse määramise tingimused ja kord (edaspidi määrus) sätestab riigi poolt rahastatava projekti „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ toetuse andmise tingimused.
(21) Toetus määratakse kohandamisteks, mis vastavad õigusaktides sätestatud nõuetele, soodustavad puudega isiku iseseisvat toimetulekut ja parandavad:
2) hügieenitoiminguid;
3) köögitoiminguid.
[RT IV, 02.05.2019, 11 - jõust. 05.05.2019]
(22) Toetus määratakse puudest tuleneva tegevuspiiranguga inimesele, kelle elukohana on Eesti rahvastikuregistris registreeritud Nõo vallas asuv eluruum (edaspidi eluruum), mille kohandamiseks toetust taotletakse.
(23) Toetus määratakse eluruumi või selle juurdepääsu kohandamiseks, mida taotleja kasutab alaliseks elamiseks.
(3) Toetuse taotluste esitamiseks kuulutab Nõo Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) oma halduspiirkonnas välja vähemalt üks kord aastas taotlusvooru. Informatsiooni taotlusvoorust jagatakse valla veebilehel ja valla ajalehes.
(4) Projekti abikõlblikkuse periood algab vallavalitsuse poolt taotlusvooru väljakuulutamise kuupäevast. Projekti abikõlblikkuse perioodi kestus on kuni 24 kuud.
(1) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja või tema esindaja vallavalitsusele vormikohase kirjaliku taotluse, milles:
2) nimetab planeeritava kohanduse;
1) [kehtetu - RT IV, 02.05.2019, 11 - jõust. 05.05.2019]
2) Sotsiaalkindlustusameti otsuse puude raskusastme määramise kohta;
21) hinnapakkumised vastavalt § 31 lõikele 4;
3) olemasolu korral eksperdi hinnangu eluruumi kohandamise vajaduse kohta.
(3) Vajadusel lisatakse taotlusele:
2) koopia esindusõigust tõendavast dokumendist (eestkoste seadmise kohtumäärus, volikiri);
3) eluruumi omaniku (sh kaasomanike) nõusoleku, kui kohandust taotletakse eluruumi sees;
4) korteriühistu nõusoleku, kui eluruumi kohandusega seonduvad tööd teostatakse väljaspool eluruumi;
(4) Vallavalitsusel on õigus küsida taotlejalt täiendavaid dokumente.
(5) [Kehtetu - RT IV, 02.05.2019, 11 - jõust. 05.05.2019]
(6) [Kehtetu - RT IV, 02.05.2019, 11 - jõust. 05.05.2019]
(1) Taotlusi menetletakse vastavalt laekumise järjekorrale. Taotlused registreeritakse sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregistris (STAR-is).
(2) Taotlusi menetleb vallavalitsuse poolt moodustatud Sotsiaalprojektide menetlemise komisjon (edaspidi projektikomisjon).
(3) Nõuetele vastava taotluse sisuliseks kontrollimiseks teeb projektikomisjon kodukülastuse kodukohanduse vajaduse ja selle teostamise võimalikkuse hindamiseks ning koostab kodukülastuse ankeedi. Vajadusel kaasatakse teisi spetsialiste.
(4) Kohandamiseks vajamineva ehitusteatise esitamine või ehitusloa taotlemine ja sellega kaasnevad asjaajamised on kohanduse saaja enda või kohandamise tööde teostaja korraldada.
(5) Kui taotluses esineb puudusi, määratakse kolme tööpäeva jooksul taotluse esitajale tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks.
(6) Andmete esitamisest keeldumisel, ettenähtud tähtajaks esitamata jätmisel või valeandmete esitamisel taotlust edasi ei menetleta.
(61) Toetuse saajate pingerea koostab projektikomisjon, kes lähtub:
3) asjaolust, kas kohandamine tagab paremad elamis-, õppimis- või töötamistingimused;
4) hoolduskoormuse vähenemisest.
(7) Vallavalitsus esitab taotluse ja lisad Riigi Tugiteenuste Keskusele (edaspidi rakendusüksus) struktuuritoetuse registri kaudu.
(8) Rakendusüksus teeb esitatud taotluse ja lisadokumentide põhjal otsuse taotluse rahuldamiseks või rahuldamata jätmiseks.
(9) Vallavalitsus annab korralduse rakendusüksuse otsuse alusel, kus märgitakse:
5) toetuse maksimaalne suurus suhtarvuna planeeritud ja põhjendatud kuludest, mis ei või olla suurem kui hüvitise maksimaalmäär;
6) planeeritud tööde teostamise tähtaeg;
7) toetuse väljamaksmise info;
8) põhjendus taotluse mitterahuldamise kohta.
§ 31. Eluruumi kohandamise abikõlblikud kulud
(1) Eluruumi kohandamise abikõlblikud kulud on:
1) ehitusteatis, ehitusprojekt ja sellega seotud dokumentide koostamise ning ekspertiisi tegemise kulud;
5) pärast kohandamist eluruumi eesmärgipärase kasutamise või ehituseelse väljanägemise taastamiseks vajalike ehitustööde ja ehitusmaterjalide kulud;
7) puuetega inimeste erivajadusest tuleneva statsionaarse mööbli ja inventari kulud;
8) sotsiaalkaitseministri 21. detsembri 2015. a määruse nr 74 “Abivahendite loetelu, abivahendite eest tasu maksmise kohustuse riigi poolt ülevõtmise otsustamise ja erandite tegemise tingimused ja kord ning abivahendi kaardi andmed“ alusel toetatavad statsionaarsete abivahendite kulud juhul, kui abivahendite paigaldamine on osa ehitustöödest ning nende eest ei ole määruse alusel vahendeid eraldatud.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud kulusid hüvitatakse tegelike kulude alusel.
(3) Toetuse suurus määratakse tegelike kulude alusel, aga mitte rohkem kui standardiseeritud ühikuhindade alusel vastavalt sotsiaalkaitseministri 26. veebruari 2018. a määruse nr 4 “Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ lisale 1.
(4) Kui teenusele, asjale või ehitustööle ei ole kehtestatud sotsiaalkaitseministri standardiseeritud ühikuhinda ja teenuse, asja või ehitustöö eeldatav maksumus käibemaksuta on 5000 eurot või rohkem, tuleb taotlejal võtta vähemalt kaks hinnapakkumust. Kui teenusele, asjale või ehitustööle ei ole kehtestatud standardiseeritud ühikuhinda ja teenuse, asja või ehitustöö eeldatav maksumus käibemaksuta on väiksem kui 5000 eurot, tuleb taotlejal kulutuse kohta võtta vähemalt üks hinnapakkumus.
§ 4. Lepingu sõlmimine ja kohanduse elluviimine
(1) Pärast rakendusüksuselt koondtaotlusele positiivse vastuse saamist sõlmib vallavalitsus taotleja ja tööde teostajaga kolmepoolse lepingu. Kui taotleja teostab tööd ise, sõlmib ta lepingu vallavalitsusega. Lepingus sätestatakse vähemalt:
(2) Kui taotleja ei sõlmi kahe kuu jooksul, arvates toetuse eraldamise otsuse kätte saamisest, lepingut, loetakse taotleja toetusest loobunuks.
(3) [Kehtetu - RT IV, 02.05.2019, 11 - jõust. 05.05.2019]
(4) Kohanduse elluviimise eest vastutab ja selleks vajalike tööde teostamise korraldab taotleja. Vajalikud tööd on tööde tellimine ja vastuvõtmine projekteerijalt ning ehitusettevõttelt, abivahendite lõplik valik ja tellimine abivahendeid müüvalt ettevõttelt, ehitustöödeks vajalike lubade, s. h ehituslubade, korteriühistu nõusoleku jm hankimine.
§ 5. Eluruumi kohandamise kulude hüvitamise tingimused
(1) Kulu hüvitatakse, kui eluruumi kohandamise tulemusel:
2) väheneb taotleja vajadus kõrvalabi järele kas liikumisel, hügieenitoimingutes, toiduvalmistamisel, turvalisuse tagamisel või suhtlemisel;
3) väheneb taotleja hooldusvajadus.
(2) Kulu ei kuulu hüvitamisele, kui:
2) eluruumi soovitud viisil kohandamine ei lähtu taotleja vajadustest ja sellel ei ole iseseisvat kasutusotstarvet;
3) taotleja ei täida lepingust tulevaid tingimusi;
4) eluruumi on võimalik kasutada ebamõistlikult lühikese aja vältel tulenevalt eluruumi lepingulise kasutusõiguse tähtajast või tehnilisest seisukorrast.
(3) Kui kohandamise tööde tegelik maksumus ületab lepingus kokku lepitud maksumuse, tuleb taotlejal ülejäänud summa katta omaosalusena.
(4) Eluruumi kohandamise abikõlbulikke kulusid rahastatakse 85% ulatuses riigieelarvelistest vahenditest ja 15% ulatuses kohaliku omavalitsuse eelarvelistest vahenditest.
(5) Toetuse suurus määratakse standardiseeritud ühikuhindade alusel (Sotsiaalkaitseministri 26. veebruari 2018. a määrus nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ Lisa 1), nende puudumisel tegelike kulude alusel.
(1) Toetuse väljamaksmiseks esitab taotleja pärast kohanduste teostamist sotsiaalosakonnale kulu tõendavad dokumendid.
(2) Pärast käesoleva paragrahvi lõikes 1 märgitud dokumentide saamist teostab projektikomisjon 10 tööpäeva jooksul kohandatud eluruumi ülevaatuse koostades vastavasisulise tööde üleandmise-vastuvõtmise akti. Märkuste puudumisel allkirjastatakse akt taotleja, tööde teostaja ja vallavalitsuse esindaja poolt.
(3) Vallavalitsus tasub kohandamisega seotud kulude eest arvete alusel tööde teostajale peale üleandmise-vastuvõtmise akti sõlmimist, kui lepingus ei ole kokku lepitud teisiti.
(1) Projektiga seonduvat dokumentatsiooni säilitatakse vastavalt perioodi 2014-2020 struktuuritoetuse seaduses sätestatule.
(2) Projektikomisjon teeb toetuse kasutamise tulemuslikkuse üle järelkontrolli ja hindab kohandamise mõju toetuse saajale ühe kalendriaasta jooksul toetuse väljamakse tegemisest arvates.
Vallavalitsus kehtestab § 2 lõikes 1 nimetatud toetuse taotluse vormi.


2016. aastal „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ ja „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused – Riigi Teataja
2016. aastal „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ ja „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused
2016. aastal „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ ja „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused - sisukord
§ 1 „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused
§ 2 „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused
RT I, 16.08.2016, 8
Vastu võetud 08.03.2016 nr 15
RT I, 10.03.2016, 21
jõustumine 13.03.2016
11.08.2016 RT I, 16.08.2016, 2 19.08.2016
Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 66 lõike 1 ja § 126 lõike 2 alusel, arvestades 2016. aasta riigieelarve seaduse § 1 osa 6 jao 8 liigi 40 kontodel 45 ja 5 toetusteks ettenähtud rahalisi vahendeid.
§ 1. „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused
(1) 2016. aastal antakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukava 2007–2013ˮ (edaspidi arengukava 2007–2013) alusel järgmisi Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohaseid maaelu arengu toetusi:
1) tootjarühmade loomise ja arendamise toetus;
2) põllumajanduslik keskkonnatoetus.
(2) 2016. aastal toetatakse arengukava 2007–2013 alusel antava põllumajandusliku keskkonnatoetuse raames järgmisi tegevusi:
1) mahepõllumajanduslik tootmine;
2) ohustatud tõugu looma pidamine;
3) kohalikku sorti taimede kasvatamine;
4) poolloodusliku koosluse hooldamine.
(3) 2016. aastal võib arengukava 2007–2013 alusel antavat tootjarühmade loomise ja arendamise toetust ning põllumajanduslikku keskkonnatoetust kohalikku sorti taimede kasvatamise eest taotleda komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõikes 2 nimetatud iga-aastase maksenõude alusel.
(4) 2016. aastal võib arengukava 2007–2013 alusel antavat põllumajanduslikku keskkonnatoetust mahepõllumajandusliku tootmise, ohustatud tõugu looma pidamise ja poolloodusliku koosluse hooldamise eest taotleda komisjoni määruse (EL) nr 65/2011 artikli 3 lõikes 2 nimetatud iga-aastase maksenõude alusel ja üksnes kehtiva kohustuse ulatuses.
§ 2. „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ alusel antavad Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika kohased maaelu arengu toetused
(1) 2016. aastal võib maaelu arengu toetust taotleda järgmiste Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 487–548) artikli 10 lõike 2 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukava 2014–2020ˮ (edaspidi arengukava 2014–2020) meetmete raames:
(2) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 1 „Teadmussiire ja teavitus” tegevuse liikide raames:
(3) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust arengukava 2014–2020 meetme 2 „Nõustamisteenused, põllumajandusettevõtte juhtimis- ja asendusteenused” tegevuse liigi „Toetus nõustajate koolituseks” raames.
(4) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 3 „Põllumajandustoodete ja toiduainete kvaliteedikavad” tegevuse liikide raames:
(5) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 4 „Investeeringud materiaalsesse varasse” tegevuse liikide raames:
(6) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 6 „Põllumajandusettevõtete ja ettevõtluse areng” tegevuse liikide raames:
(7) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 8 „Investeeringud metsaala arengusse ja metsade elujõulisuse parandamisse” tegevuse liikide raames:
(8) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 10 „Põllumajanduse keskkonna- ja kliimameede” tegevuse liikide raames:
(9) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 11 „Mahepõllumajandus” tegevuse liikide raames:
(10) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 12 „Natura 2000 ja veepoliitika raamdirektiivi kohased toetused” tegevuse liikide raames:
(11) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 16 „Koostöö” tegevuse liikide raames:
1) „Lühikesed tarneahelad ja kohalike turgude arendamine”;
2) „Uute toodete, tavade, protsesside ja tehnoloogiate arendamine”;
3) „Innovatsiooniklasterˮ.
[RT I, 16.08.2016, 2 - jõust. 19.08.2016]
(12) 2016. aastal võib taotleda maaelu arengu toetust järgmiste arengukava 2014–2020 meetme 19 „Toetus LEADERi kohalikule arengule (CLLD – kogukonna juhitud kohalik areng)” tegevuse liikide raames:


Kallaste raamatukogu kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
Kallaste raamatukogu kasutamise eeskiri
Kallaste raamatukogu kasutamise eeskiri - sisukord
§ 2 Lugejaks registreerumine
§ 4 Sisekord
RT IV, 27.02.2014, 12
Vastu võetud 30.11.2007 nr 15
jõustumine 05.12.2007
17.12.2010 01.01.2011
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 37 ja rahvaraamatukogu seaduse § 16 alusel.
(1) Kallaste raamatukogu (edaspidi raamatukogu) on üldkasutatav raamatukogu. Raamatukogu teenuseid võivad kasutada kõik isikud (edaspidi lugejad), välja arvatud lugejad, kellelt vastavalt rahvaraamatukogu seaduseöe on raamatukogu kasutamise õigus ajutiselt ära võetud.
(2) Raamatukogu põhiteenused on teavikute kojulaenutus, kohapeal kasutamine, teatmeteenindus ja inteneti kasutamine. Teavik on mis tahes materiaalne objekt raamatukogus, millele on talletatud infot (nt raamat, ajakiri, ajaleht jne).
(3) Raamatukogu põhiteenused on tasuta. Muud teenused võivad olla tasulised. tasuliste teenuste loetelu ja nende eest võetava tasu määramise korra kinnitab Kallaste linnavolikogu. hinnakirja kinnitab Kallaste linnavalitsus.
(4) Informatsiooni raamatukogu ja teavikute kasutamise võimaluste kohta saab raamatukogu töötajalt.
(5) Raamatukogu lahtioleku ajad määrab Kallaste Linnavalitsus.
§ 2. Lugejaks registreerumine
(1) Lugejaks registreerimine toimub isikut tõendava fotoga dokumendi alusel.
(2) Lugeja registreeritakse raamatukogu lugejate andmebaasi. andmebaasis ja lugeja registreerimiskaardil on järgmised andmed:
3) elukoht ja postiaadress
5) elektronposti aadress
6) lugejarühm (koolieelikud, kodused ja pensionärid, põhikooli õpilased, gümnasistid, töötajad, üliõpilased).
(3) Lugeja annab allkirja raamatukogu kasutamise eeskirja täitmise kohta lugejakaardil.
(4) Koolieelikud registreeritakse lugejaks koos vanemaga (eestkostjaga).
(5) Igal aastal toimub lugejate ümberregistreerimine. Raamatuvõlglasi ümber ei registreerita.
(6) Raamatukogu lugemissaali ning AIP-i ei saa kasutada ilma raamatukogu lugejaks.
(1) Kojulaentus
1) Teavikute laenutamine ja tagastamine registreeritakse.
2) Laenutatavate teavikute arvu määrab raamatukogu. Lastele kuni 5 raamatut korraga, täiskasvanutele kuni 10 raamatut korraga.
3) Laenutuse tähtajaks on 30 kalendripäeva, kui raamatule pole nõudlust. Lugeja on kohustatud tagastama laenatud teavikud tähtajaks või taotlema selle pikendamist. Tagastamistähtaega võib pikendada ka telefoni ja elektronposti teel, kui teavikule pole nõudlust teistelt lugejatelt, kuid mitte rohkem kui 90 päeva kokku, alates laenutuse päevast.
4) Lugeja peab teavikuid hoolikalt hoidma. Teaviku rikkumise või tagastamata jätmise korral on lugeja kohustatud selle asendama või tasuma teaviku hinna kümnekordses ulatuses. Teavike saamisel kontrollima korrasolekute ja rikkumisest teatama raamatukoguhoidjale.
5) Lapse tekitatud kahju hüvitab lapsevanem.
6) Tagastamistähtaja möödumisel saadetakse lugejale meeldetuletus postiga, teatatakse telefoni või elektronposti teel. Meeldetuletusega seotud kulutused tasub lugeja. Kui lugeja ei tagasta laenutatud teavikut tähtajaks võtab raamatukogu viivist 0,63 eurot iga viivitatud päeva kohta iga laenutatud teaviku eest.
7) Kui lugeja soovib teavikut, mis on välja laenutatud, see reserveeritakse. Raamatu saabumisest teavitab raamatukogu lugejat.
8) Raamatukogu fondis puuduvaid teavikuid on võimalik tellida lugeja soovil ja kulul raamatukogudevahelise laenutuse (RVL) teel.
9) Elanikele, kes tervisliku seisundi tõttu ei ole võimelised raamatukogu külastama, korraldatakse nende soovil ja raamatukogu töötajate tööajal võimaluste piires tasuta koduteenindus.
10) Väljaspool raamatukogu teeninduspiirkonda elavatelt lugejatelt on raamatukogul õigus võtta teavikute kojulaenutamisel tagatist. Tagatisraha suuruseks on teaviku hind.
11) Teavikute tagastamisel makstakse tagatisraha laenutajale tagasi. Tagasimaksmata raha kantakse linna eelarvesse hiljemalt kolme kuu jooksul alates tagastamistähtajast.
(2) Lugemissaal
1) Raamatukogu laenutab lugemissaalis asuvaid teatmeteoseid, teavikute ainueksemplare, erilise väärtusega raamatuid, kasutamiseks ainult raamatukogu lugemissaalis.
2) Koju laenutatakse ajakirjade ja ajalehtede vanemaid numberid tagastamistähtajaga kuni 14 kalendripäeva.
3) Lugemisaali külastaja ei tohi oma käitumisega häirida teisi lugejaid.
(3) Avaliku internetipunkti (AIP) kasutamine
1) AIP Kaudu võimaldatakse kasutajatele juurdepääs internetis sisalduvale teabele, lähtudes kehtivatest õigusaktidest.
2) AIP Võivad kasutada kõik raamatukogu lugejaid alates 12 eluaastast, kes omavad arvutikasutamise oskust.
3) AIP teenuse esmakordne kasutaja esitab fotoga isikut tõendava dokumendi, tuvub käesoleva eeskirja avaliku internetipunkti kasutamise osaga ning annab selle kohta allkirja. Edaspidi fikseeritakse AIP kasutaja arvuti kasutamise algus- ja lõpuaeg vastavas registreerimislehel ning kasutaja annab kasutamise kohta allkirja.
4) Arvutiga töötab korraga vaid üks kasutaja. Kasutusaeg kehtib ainult isikule, kelle nimele on kasutus broneeritud.
5) AIP Kasutamine on kõigile raamatukogu lugejatele tasuta.
6) Väljatrüki tegemine on tasumine vastavalt Kallaste linnavolikogu kinnitatud hinnakirjale.
7) AIP arvuti kasutamine või isikliku sülearvuti AIP-s kasutamiseks, on võimalik eelregistreerimise teel, mis toimub kohapeal või telefonitsi. Kasutus registreeritakse kuni üheks tunniks. Teiste kasutajate puudumisel võib kasutusaega pikendada. AIP kasutamise registreerinu peab tulema kohale vähemalt 5 minutit enne kasutusaja algust. kasutusajad algavad üldjuhul täistundidel. järgmiseks AIP kasutamiseks saab registreeruda vaid registreeritud kasutusaja möödumisel.
(4) AIP kasutajal on keelatud
1) Igasugune tarkvara installeerimine ja arvuti häälestuse muutmine.
2) Arvuti või mõne teise seadme lahtiühendamine või teisaldamine.
3) Arvuti omavoliline väljalülitamine ja restartimine.
4) Andmete salvestamine arvuti kõvakettale.
5) Isikliku andmekandja (CD ja diskett) kasutamine arvuti kettaseadmetes AIP töötaja loata.
6) Arvutimängude mängimine ja jututubade külastamine.
7) Tasuliste ja pornograafiliste, samuti vägivallale õhutavate või muude eetikareegilitega vastuolus olevate internetilehekülgede külastamine.
8) Teiste AIP ja lugemisaali kasutjate häirimine.
9) Süüa, juua arvuti kasutamisel.
10) Olla ruumis üleriietes.
(5) Käesoleva eeskirja mittetäitmise ja ebakorrektse käitumise korral rakendatakse AIP kasutamiskeeldu üheks kuuks.
(6) AIP Kasutamisel tekkinud probleemidest ja arvutiriketest tuleb viivitamatult informeerida raamatukogu direktorit või töötajat. Asjakohase nõude ja abi saamiseks on arvuti kasutajal õigus pöörduda raamatukogu direktori või töötaja poole.
(7) Pärast töö lõppu ei tohi kasutaja arvutit välja lülitada, küll aga peab sulgema kõik enda poolt käivitatud programmid ja kustutama enda poolt loodud failid.
(8) Raamatukogu direktoril ja töötajal on õigus kontrollida arvutikasutaja tegevust ning nõuda eeskirjade eiramise korral töö lõpetamist.
(9) Raamatukogu ei kanna vastutust autoriõiguste seaduse rikkumise eest interneti kasutaja poolt ning ei vastuta kasutaja poolt laivõrgus korda saadetavate tegude tagajärgede eest. Vastutus oma käitumise eest lasub täielikult kasutajal.
(10) AIP on avatud linnavalitsuse poolt kinnitatud raamatukogu lahtioleku aegadel.
§ 4. Sisekord
(1) Raamatukogu ruumides tuleb külastajatel säilitada kord ja vaikus. Lubamatu on igasugune tegevus, mis häirib teisi lugejaid.
(2) Ei teenindata alkoholi- või narkojoobes lugejaid, raamatukogu ruumides on keelatud lärmi tekitamine, söömine, suitsetamine.
(3) Lugejate omavaheline vestlemine ei tohi segada teisi raamatukogus viibijaid.
(4) Raamatukogu ruumidesse on keelatud tuua loomi, relvi, laskemoona, lõhkeaineid, kergestisüttivaid ning lehkavaid ja määrivaid esemeid.
(5) Avariiulite vahele on keelatud kaasa võtta mahukaid kotte.
(6) Raamatukogu ei vastuta valveta jäetud esemete eest.
(7) Teavikute omavoliline väljaviimine raamatukogust on keelatud.
(8) Raamatukogu külastaja peab alluma raamatukogu või AIP töötaja korralekutsuvale märkusele.


Keskkonnatasude seaduse ja kalapüügiseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Keskkonnatasude seaduse ja kalapüügiseaduse muutmise seadus
Vastu võetud 13.05.2009
Vabariigi Presidendi 20. mai 2009. a otsusega nr 476
§ 1. Keskkonnatasude seaduses (RT I 2005, 67, 512; 2009, 15, 93) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 11 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 2) sugukalade eripüügile, mida tehakse ärilisel eesmärgil asustusmaterjali tootmiseks vajamineva kalamarja või hüpofüüsi kogumiseks, keskkonnaminister määrusega, lähtudes püütava liigi kaitsestaatusest, teatavas veekogus loodusliku kudemise võimalusest, kala soost, suguküpsusastmest ja esmakokkuostuhinnast;»;
2) paragrahvi 11 lõike 3 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) eripüügiõiguse eest, välja arvatud juhul, kui sugukalu püütakse asustusmaterjali tootmiseks vajamineva kalamarja või hüpofüüsi kogumiseks ärilistel eesmärkidel;»;
3) paragrahvi 15 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatut ei kohaldata alates 2010. aasta 1. jaanuarist kohalikule omavalitsusele, kes ei täida talle jäätmeseadusega pandud kohustust korraldada jäätmevedu vastavalt jäätmeseaduse §-dele 66–69. Käesoleva sätte tähenduses loetakse kohaliku omavalitsuse kohustus täidetuks hetkest, kui on välja kuulutatud jäätmeveo konkursid kõikides selle kohaliku omavalitsuse poolt moodustatud korraldatud jäätmeveo piirkondades.»;
4) paragrahvi 19 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 21 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) asbesti sisaldavad ehitusmaterjalide jäätmed ning ehitus- ja lammutuspraht – 10 krooni;»;
6) paragrahvi 21 lõiget 1 täiendatakse punktiga 10 järgmises sõnastuses:
« 10) naftat, naftasaadusi, mineraalõli ning tahke kütuse või muu orgaanilise aine termilise töötlemise vedelprodukte, orgaanilisi lahusteid, raskmetalle (välja arvatud käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 6 ja 7 nimetatud), orgaanilisi halogeenühendeid, värvaineid ja pigmente sisaldavad jäätmed, värvi- ja lakijäätmed, nakkusohtlikud haigla- või tervishoiujäätmed ning ravimijäätmed – tavajäätmetele kehtestatud saastetasumäärad.»;
7) paragrahvi 21 lõikes 2 asendatakse tekstiosa «punktides 6 ja 7» tekstiosaga «punktides 4, 6 ja 7»;
8) paragrahvi 21 lõike 3 punktid 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« 1) punktides 1–3 ja 10 nimetatud jäätmete puhul kolm korda;
2) punktides 4, 6 ja 7 nimetatud jäätmete puhul 15 korda;»;
9) paragrahvi 25 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) viis korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 1–3, 5 ja 8–10 nimetatud jäätmete puhul;»;
10) paragrahvi 25 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt: «
3) 500 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 4 ja 7 nimetatud jäätmete puhul.»;
11) paragrahvi 26 lõike 3 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) 10 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 1–3, 5 ja 8–10 nimetatud jäätmete puhul;»;
12) paragrahvi 26 lõike 3 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 3) 1000 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 4 ja 7 nimetatud jäätmete puhul.»;
13) paragrahvi 33 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 33. Keskkonnatasude arvutuse kontrollimiseks keskkonnaloa andjale või Keskkonnaametile esitatavad dokumendid»;
14) paragrahvi 33 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Maavaravaru kaevandaja esitab Keskkonnaametile hiljemalt aruandekvartalile järgneva kuu 10. kuupäevaks maavaravaru kaevandamise mahu aruande ja kaevandamisõiguse tasu arvutuse.»;
15) paragrahvi 37 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kalapüügiõiguse tasu makstakse:
3) kutselise kalapüügiõiguse eest – enne püügiõigust tõendava dokumendi saamist vähemalt 50 protsendi ulatuses, ülejäänud osa tasust makstakse hiljemalt püügiõigust tõendava dokumendi kehtivuse aasta 1. juuliks. Kui kutselise kalapüügi õigust tõendav dokument väljastatakse pärast püügiõiguse kehtivuse aasta 1. juulit vabanenud püügivõimaluste kasutamiseks, tuleb püügiõiguse tasu maksta enne püügiõigust tõendava dokumendi saamist vähemalt 50 protsendi ulatuses, ülejäänud osa tasust makstakse hiljemalt püügiõigust tõendava dokumendi kehtivuse aasta 30. septembriks.»;
« (6) Maavaravaru kaevandaja maksab kaevandamisõiguse tasu kaevandamismahu aruandekvartalile järgneva teise kuu 10. kuupäevaks. Kui mõõdistamisperiood lähtuvalt kaevandamismahust on pikem kui aruandekvartal ja kaevandamisõiguse tasu arvutatakse hinnanguliselt esitatud kaevandamismahu alusel, siis tehakse vajalikud tasaarvestused instrumentaalmõõdistamise tulemusel saadud kaevandamismahu alusel mõõdistamisperioodile järgneva aruandekvartali keskkonnatasude arvutuses.»;
17) paragrahvi 31 lõiget 4, § 32 lõiget 7, § 36 lõikeid 1–4, § 37 lõikeid 1, 7 ja 9, § 39 lõiget 1, § 40 lõiget 2, § 43 lõiget 1, § 45 lõikeid 3 ja 4, § 47 lõikeid 1–3 ning § 61 lõike 1 punkti 1 täiendatakse pärast sõnu «keskkonnaloa andja» või «loa andja» sõnadega «või maavaravaru kaevandamisel Keskkonnaamet» vastavas käändes;
18) paragrahvi 39 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Eripüügiõiguse eest tasu maksmata jätmise korral, kui eripüügiõiguse tasu tuleb maksta enne püügiõigust tõendava dokumendi saamist, samuti harrastuskalapüügiõiguse ja kutselise kalapüügi õiguse eest käesoleva seaduse § 37 lõike 4 punkti 3 kohaselt vähemalt 50 protsendi ulatuses tasu maksmata jätmise korral enne püügiõigust tõendava dokumendi saamist ei anta taotlejale kalapüügiõigust tõendavat dokumenti. Kui kutselise kalapüügi õigust tõendava dokumendi saanud isik ei ole hiljemalt 1. juuliks loale kantud püügivõimaluste eest või pärast 1. juulit vabanenud püügivõimaluste kasutamiseks väljastatud loale kantud püügivõimaluste eest 30. septembriks täies ulatuses tasunud, teeb keskkonnaloa andja talle kirjaliku ettekirjutuse, milles määrab maksmise uue tähtaja, ning teeb hoiatuse, et ettekirjutuses märgitud tähtajaks tasu maksmata jätmise korral tunnistab seaduses sätestatud juhul loa kehtetuks.»;
19) paragrahvi 40 lõiget 1, § 41 ja 42 ning § 43 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna «Keskkonnaamet» sõnadega «ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium» vastavas käändes;
20) paragrahvi 48 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«1) saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitja või jäätmete kõrvaldaja (edaspidi saastetasu maksja) rakendab saastetasu asendamise lepingu jõustumisest kuni kolme aasta jooksul meetmeid, mis tagavad saasteainete heitmise või jäätmete kõrvaldamise vähendamise võrreldes meetmete rakendamisperioodile eelnenud aastaga vähemalt 15 protsenti. Meetmetega saavutatud keskkonna saastamise vähendatud taset ei tohi ületada ka pärast saastetasu asendamise lepingu lõppemist;»;
21) paragrahvile 56 lisatakse lõige 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt või esineb muu põhjus, mis takistab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sihtasutusel jätkata lepingus nimetatud haldusülesande täitmist, korraldab haldusülesande edasise täitmise Keskkonnaministeerium.»;
22) paragrahvi 60 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Lisaks käesolevas seaduses sätestatule võib Keskkonnaministeerium keskkonnaseisundi hoidmiseks, loodusvarade taastootmiseks ja keskkonnakahjustuste heastamiseks sõlmida käesoleva seaduse §-s 56 nimetatud sihtasutusega halduslepinguid, et korraldada:
(3) Kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt või esineb muu põhjus, mis takistab käesoleva seaduse §-s 56 nimetatud sihtasutusel jätkata lepingus nimetatud haldusülesande täitmist, korraldab haldusülesande edasise täitmise Keskkonnaministeerium.»;
23) paragrahvi 681 senine tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
« (2) Maapõueseaduse alusel väljastatud maa-ainese kaevandamise loa alusel riigile kuuluva kivimi või setendi kaevandamise eest tuleb tasuda kaevandamisõiguse tasu käesoleva seaduse § 9 lõike 2 alusel kehtestatud määrusele vastavalt. Määruses on nimetatud maavaraliigid, mille sarnaseks maa-ainese kaevandamise loa alusel kaevandatav kivim või setend võidakse tunnistada. Maavaraliigi, mille sarnaseks kivim või setend tunnistatakse, määrab olemasoleva teabe põhjal Keskkonnaamet. Kaevandamisõiguse tasu maksmisel kohaldatakse kaevandatava maavaraliigi täitepinnase tasumäära.»
§ 2. Kalapüügiseaduse (RT I 1995, 80, 1384; 2009, 3, 15) § 134 lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (9) Kui taotleja ei ole taotletava aasta 1. juuliks tema taotletud või talle käesoleva seaduse § 16 lõike 3 alusel jaotusega määratud püügivõimaluse eest tasunud, loetakse püügivõimalused tasumata osas vabanenuks. Kui lubatud püügivõimalused jaotati kasutajate vahel käesoleva seaduse § 16 lõike 3 alusel, jagatakse vabanenud püügivõimalused § 16 lõike 3 alusel määratud ajaloolise püügiõiguse kohaselt, seejuures ei jaotata vabanenud püügivõimalusi isikutele, kelle arvelt püügivõimalused vabanesid. Kui lubatud püügivõimalused jaotati vastavalt taotlustele või on püügivõimalusi vabanenud kõigi ajaloolise püügiõiguse alusel püügivõimalusi saanud taotlejate arvelt, jagatakse püügivõimalused pärast nende vabanemist keskkonnaloa andjani jõudvate nõuetekohaste taotluste järjekorras. Sellisel juhul võivad püügivõimalusi taotleda ka isikud, kelle arvelt püügivõimalused vabanesid. Kui pärast 31. augustini esitatud taotluste rahuldamist on vabu püügivõimalusi, võib keskkonnaloa andja neid vahetada teiste riikidega muude püügivõimaluste vastu.»


Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskiri
Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
2 Jäätmete sortimine ja kogumine
3 Biolagunevate jäätmete kompostimine ja reoveesette käitlemine
§ 13 Reoveesette käitlemine
4 Nõuded kogumismahutile, selle asukohale ja juurdepääsuteele ning jäätmeveokile
§ 14 Nõuded kogumismahutile
§ 15 Nõuded kogumismahuti asukohale ja juurdepääsuteele
5 Jäätmekäitlus kalmistutel
§ 18 Korraldatud jäätmeveo piirkond
§ 19 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid
§ 20 Segaolmejäätmete vedamise sagedus ja aeg
§ 21 Korraldatud jäätmeveo periood
§ 24 Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
§ 25 Jäätmevaldaja erandkorras vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest
§ 26 Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõpetamine enne tähtaega
§ 27 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine
§ 28 Kogumismahuti tühjendamine
§ 36 Olmejäätmete käitlemise nõuded
§ 46 Jäätmeluba ja aruandlus
§ 50 Määruse jõustumine ja rakendamine
RT IV, 06.02.2015, 7
(1) Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) sätestab jäätmehoolduse korralduse Mikitamäe valla haldusterritooriumil.
(3) Eeskirja täitmine on kohustuslik kõikidele Mikitamäe valla haldusterritooriumil viibivatele ja tegutsevatele juriidilistele ja füüsilistele isikutele.
(4) Jäätmehooldust Mikitamäe vallas korraldab Mikitamäe Vallavalitsus vastavalt jäätmehooldust reguleerivatele õigusaktidele ning valla põhimäärusele.
(5) Mikitamäe Vallavalitsus juhindub oma tegevuses valdkondlikust jäätmekavast ja Mikitamäe valla jäätmekavast.
(6) Mikitamäe valla haldusterritooriumil asuvad ettevõtted on kohustatud koostama Mikitamäe Vallavalitsuse nõudmisel jäätmekava, mis käsitleb ettevõtte tegevusega seotud jäätmekäitlust.
(5) Jäätmete põletamine on keelatud, välja arvatud jäätmevaldaja enda tegevuse käigustekkinud aia- ja haljastujäätmete oksi, immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit ja kartongi. Sealjuures tuleb kiletamata paberi ja kartongi põletamisele võimalusel eelistada nende liigiti kogumist ja taaskasutuseks üle andmist. Okste ja lehtede põletamine on lubatud jäätmevaldaja kinnistu piires naabreid mittehäirival viisil järgides kõiki tuleohutusnõudeid.
(7) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed, metalljäätmed, elektri- ja elektroonikaseadmed, pakendijäätmed, vanarehvid saavad elanikud üle anda Mikitamäe jäätmejaamas.
2) menetleb korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise taotlusi ning teostab järelevalvet jäätmeseaduse § 69 lõike 4 ja 4² alusel;
3) korraldab vastavalt jäätmeseaduse § 69 lõike 1¹ alusel jäätmevaldajate informeerimise päevast, mil ta on liitunud korraldatud jäätmeveoga;
5) peab jäätmevaldajate registrit ning kehtestab registri pidamise korra jäätmeseaduse § 71¹ lõike 1 alusel;
8) korraldab ühissõidukipeatusesse ja üldkasutatavasse avalikesse kohtadesse (haljasala, rand, kalmistu jm) vajalikul hulgal kogumismahutite paigutamise ning tagab nende regulaarse tühjendamise ja nende ümbruse korrasoleku;
9) korraldab jäätmete kogumist jäätmejaamas;
(2) Vallavalitsuse nõudmisel on Mikitamäe valla haldusterritooriumil tegutsevad isikud, asutused ja tootjate ühendused kohustatud koostama ja esitama jäätmehoolduse arendamist käsitleva jäätmekava, kui see on vajalik kohaliku omavalitsuse üksuse jäätmekava koostamiseks või ajakohastamiseks.
5) kasutama piisavas koguses ja suuruses kogumismahuteid (sh jäätmekotte) segaolmejäätmete, liigiti kogutavate taaskasutatavate jäätmete mahuteid ning eeskirja nõuete kohaseid ühismahuteid. Mahutid ja kogumiskohad peavad vastama eeskirja nõuetele. Ühismahutit on lubatud kasutada ühise õuealaga korterelamutes või kõrvuti asetsevatel kinnistutel tekkivate jäätmete kogumiseks või ühist tupikteed kasutavad jäätmetekitajad, kui edasine juurdesõidu tee on raskendatud, olenemata kinnistute sihtotstarbest. Ühismahutid on lubatud valla territooriumi piires asuvate mitte aastaringses kasutuses olevate hoonete omanikel, kehtivat jäätmeveolepingut omava isikuga. Ühismahuti suurus peab vastama tegelikkuses tekkivatele jäätmekogustele ja ühismahutina ei ole lubatud kasutada jäätmekotti. Ühismahuti kasutamine tuleb kooskõlastada vallavalitsusega;
(4) Juriidilisest isikust jäätmevaldaja (sh korteriühistu) on kohustatud teavitama oma hallatava hoone elanikke või oma ettevõtte töötajaid Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskirja nõuetest.
2. jagu Jäätmete sortimine ja kogumine
(2) Kinnistul või krundil tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, tuleb koguda liigiti ja paigutada vastava jäätmeliigi kogumiseks jäätmejaama ettenähtud mahutisse, anda üle jäätmevedajale või –käitlejale, nendeks on:
3) Mikitamäe jäätmejaam.
(8) Klaasijäätmed on võimalik viia Mikitamäe jäätmejaama vastavasse konteinerisse.
(9) Plastijäätmete kogumine vallas korraldatakse 2017. aasta jooksul.
(3) Põllumajandusplasti jäätmed tuleb tagastada tootjale vastavalt Vabariigi Valitsuse 15.02.2013 määruse nr 30 § 3.
(4) Kasutuskõlbmatuks muutunud patareid ja akud tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia jäätmejaama või uue toote ostmise korral müügikohta kooskõlas jäätmeseadusega.
(5) Rehvid tuleb üle anda jäätmejaama või uue rehvi ostmise korral müügikohta või rehviettevõttesse kooskõlas jäätmeseadusega. Rehvide tootja jäätmeseaduse mõistes on kohustatud korraldama enda valmistatud, edasimüüdud või sisseveetud rehvidest tekkivate jäätmete tasuta vastuvõtmise.
(6) Romusõiduk ja selle osad tuleb üle anda tootja või tootja esindaja määratud kogumispunkti või uue sõiduki ostmise korral müügikohta kooskõlas jäätmeseadusega või vanametalli kogumispunkti või autolammutusse.
(8) Tootja või tootjavastutusorganisatsioon on kohustatud tagama avaliku kogumispunkti ümbruse heakorra.
(9) Tootja või tootjavastutusorganisatsioon on kohustatud tema hallatava kogumispunkti hoidma puhta ja eeskirja ja heakorra eeskirja nõuetele vastava ning tagama puhastamise roostest, jäätmetest jms.
(10) Mikitamäe jäätmejaama saab jäätmeid üle anda vaid Mikitamäe valla elanik.
(1) Pakendijäätmed tuleb koguda teistest jäätmetest eraldi ja viia selleks ettenähtud avalikesse kogumispunktidesse (info valla kodulehel www.mikitamae.ee) või Mikitamäe jäätmejaama või anda üle tekkekohal, tellides eraldi teenuse jäätmekäitlejalt. Üleantavad pakendijäätmed peavad olema tühjad ja vastama pakendiettevõtja, taaskasutusorganisatsiooni või jäätmekäitleja kehtestatud nõuetele. Üleantavad pakendijäätmed ei tohi levitada haisu ega määrida teisi mahutis olevaid pakendeid ja pakendijäätmeid. Pakendijäätmete mahutisse on keelatud panna muid jäätmeid kui pakendijäätmeid. Pakendijäätmete kogumisviisid Mikitamäe vallas on avalike kogumispunktide kaudu kogumine või kogumine jäätmevaldaja kinnistult eraldi kogumismahuti või jäätmekotiga.
(3) Pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise eest vastutavad juriidilised isikud kooskõlastavad Mikitamäe Vallavalitsusega kogumispunktide asukohad ning sõlmivad lepingu, milles sätestatakse kogumispunktide asukohad, kogumiskonteinerite miinimum kogus ja maht iga kogumiskoha kohta, nende tühjendamissagedus ja vajadusel muud olulised tingimused.
3. jagu Biolagunevate jäätmete kompostimine ja reoveesette käitlemine
(1) Biolagunevad jäätmed on anaeroobselt või aeroobselt lagunevad jäätmed, nagu toidujäätmed, aia- ja haljastusjäätmed.
(2) Liigiti kogutud biolagunevad jäätmed tuleb vedada kompostimiseks lähimale kompostimisväljakule või muusse vastava jäätmeloaga jäätmekäitluskohta või kompostida kohapeal vastavalt eeskirja nõuetele. Kinnisel territooriumil tekkivaid biolagunevaid aia- ja haljastujäätmeid võib kompostida lahtiselt aunas.
§ 13. Reoveesette käitlemine
(1) Mikitamäe reoveepuhastis tekkiv liigne aktiivmuda stabiliseeritakse ja komposteeritakse valmival komposteerismisväljakul.
4. jagu Nõuded kogumismahutile, selle asukohale ja juurdepääsuteele ning jäätmeveokile
§ 14. Nõuded kogumismahutile
(1) Jäätmete kogumismahuti peab olema terve ja puhas ning veega pestav ning ei tohi põhjustada ohtu tervisele ega keskkonnareostust, neis sisalduvad jäätmed ei tohi sattuda sademete, lindude ega loomade mõjuvalda.
1) ettemakstud jäätmekotti;
2) kaanega varustatud käsitsi teisaldatavaid 80, 140, 240, 360, 600 või 800-liitrilise mahuga kogumismahuteid mida on võimalik tõstemehhanismiga tühjendada jäätmeid kokkupressivatesse jäätmeveomasinatesse;
3) metallist ja kaanega varustatud 1500, 2500, 3500 ja 4500-liitrise mahuga kogumismahuteid, mida on võimalik mehhaanilisel teel tühjendada jäätmeid kokkupressivatesse jäätmeveomasinatesse või toimetada käitluskohta.
(5) Avalikus kogumispunktis oleval kogumismahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas selgelt loetav suurte tähtedega kiri või märk, mis viitab kogutavale jäätmeliigile, ning mahuti valdaja või seda teenindava jäätmekäitleja telefoninumber.
(6) Segaolmejäätmeid tohib ettemakstud jäätmekotti paigutada maksimaalselt 20 kg.
§ 15. Nõuded kogumismahuti asukohale ja juurdepääsuteele
(5) Üldkasutatavatesse kohtadesse segaolmejäätmete kogumismahutite paigaldamise korraldab Mikitamäe Vallavalitsus või territooriumi haldaja.
(8) Garaa˛i omanik peab paigutama garaa˛is tekkivad jäätmed garaa˛is paiknevasse kogumismahutisse. Garaa˛iühistu olemasolu korral või kõrvuti asetsevatel garaa˛idel on lubatud ühismahuti kasutamine. Garaa˛i omanik on kohustatud andma jäätmed üle asjakohast jäätmeluba omavale isikule ning tagama garaa˛i ümbruse korrashoiu.
(13) Juurdesõidutee mahutile peab olema piisava kandevõimega ja tasane. See peab võimaldama mahutit hõlpsalt käsitsi teisaldada. Juurdesõidutee peab olema vähemalt 3 meetrit lai ja vaba kõrgus tee kohal peab olema vähemalt 4,5 meetrit. Teisaldus- ja juurdesõidutee peab olema puhastatud lumest ning vajadusel teostatud libedustõrje.
(15) Jäätmemahuti on soovitatav paigutada jäätmemajja, katusealusesse või aedikusse. Kui jäätmemaja või katusealune lukustatakse, tuleb jäätmevedajale tagada mahuti tühjendamise ajaks sissepääs.
(16) Jäätmemahuti või jäätmemahuti hoiukoha või jäätmemaja lukustamise korral peab jäätmevaldaja kindlustama selle avamise tühjenduspäeval ning tagama jäätmevedajale juurdepääsu mahutile. Rajatud piirded, kaitsed ja alused ei tohi takistada jäätmemahuti tühjendamist.
(17) Üksikelamu kogumismahuti tuleb jäätmeveo lihtsustamiseks paigutada jäätmeveo päeval tee või tänavaga külgnevale alale tingimusel, et kogumismahuti ei takista liiklust ega jalakäijaid.
(18) Jäätmemahuti ei tohi olla paigutatud sõidu- või kõnniteele ega häirida muul viisil liikluskorraldust.
(19) Kinnistul tekkinud jäätmeid ei tohi paigutada väljapoole kinnistu piire, välja arvatud juhul, kui jäätmed paigutatakse lepingu alusel kasutatavasse ühismahutisse mille asukoht on kooskõlastatud vallavalitsusega.
5. jagu Jäätmekäitlus kalmistutel
Jäätmekäitlust Laossina ja Beresje kalmistutel korraldab Mikitamäe Vallavalitsus, kes on paigutanud territooriumile jäätmete liigiti kogumiseks avalikus kasutuses oleva jäätmemahuti.
(1) Kalmistul tuleb avalikult kasutatavasse mahutisse eraldi koguda mittelagunevad jäätmed, nagu küünlaalused, kunstlilled ja –pärjad jms.
(3) Kalmistul tekkivad haljastusjäätmed kompostitakse kohapeal.
§ 18. Korraldatud jäätmeveo piirkond
Mikitamäe valla haldusterritoorium moodustab ühe jäätmeveo piirkonna. Kui korraldatud jäätmevedu korraldatakse koos teiste omavalitsusüksustega, siis moodustub omavalitsuse haldusterritoorium koos teiste omavalitsusüksustega ühise jäätmeveopiirkonna.
§ 19. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid
(3) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba jäätmeseaduse paragrahvi 69 lõike 4¹ või sama paragrahvi lõike 4 alusel korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldajad.
§ 20. Segaolmejäätmete vedamise sagedus ja aeg
(1) Segaolmejäätmete kogumismahutit peab tühjendama sagedusega, mis väldib selle ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna reostust, vähemalt üks kord nelja nädala jooksul tiheasustusalalt ja vähemalt üks kord 12 nädala jooksul hajaasustusalalt. Tiheasustusalalt, kus biojäätmete kompostimine on jäätmetekke kohas tagatud, võib olmejäätmeid regulaarselt ära vedada üks kord 12 nädala jooksul.
(2) Kogumismahutite tühjendamine ja jäätmete vedu elamupiirkondades on keelatud ajavahemikul kella 22:00-st kuni 6:00-ni, puhkepäevale eelneval ööl kella 00:00-st kuni 7:00-ni, välja arvatud vallavalitsuse eriloa alusel.
§ 21. Korraldatud jäätmeveo periood
Korraldatud jäätmeveo periood on kuni 5 aastat.
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitumine Mikitamäe valla haldusterritooriumil on kohustuslik. Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga elu- või tegevuskohajärgses jäätmeveo piirkonnas.
§ 24. Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
(5) Kui jäätmevaldaja ei ole kahe kuu möödumisel korraldatud jäätmeveoga liitumisest sõlminud kirjalikku jäätmeveolepingut või pole saanud vabastust korraldatud jäätmeveost on vedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest vastavalt eeskirja paragrahvis 19 lõikes 1 sätestatud jäätmete vedamise sagedusele. Tasu tühisõidu eest on vastavalt jäätmevedaja poolt määratud hinnale, kuid mitte rohkem kui 100% 140-liitrise segaolmejäätmete kogumismahuti tühjendamise teenustasust.
§ 25. Jäätmevaldaja erandkorras vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest
(1) Jäätmevaldajal on õigus esitada taotlus teatud tähtajaks korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamiseks, kui kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata.
(4) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldaja (edaspidi vabastatud jäätmevaldaja) esitab üks kord aastas 20. jaanuariks vallavalitsusele jäätmeseaduse
§ 69 lõikes 5 nimetatud kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Kui vabastatud jäätmevaldaja 20. jaanuariks kinnitust ei esita, loetakse ta korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates.
§ 26. Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõpetamine enne tähtaega
(1) Vallavalitsusel on õigus lõpetada jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamine enne tähtaja lõppu, kui:
§ 27. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine
(2) Kui jäätmevaldaja ei ole jäätmeveo päeval kogumismahutit või jäätmekotti välja pannud või võimaldanud jäätmevedajal juurdepääsu kogumismahutile või kui kogumismahutis olevad jäätmed ei vasta sellesse mahutisse kogutavale jäätmeliigile või sisaldavad sobimatuid jäätmeid, on jäätmevedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest. Tasu tühisõidu eest on vastavalt jäätmevedaja poolt määratud hinnale, kuid mitte rohkem kui 100% 140-liitrise segaolmejäätmete kogumismahuti tühjendamise teenustasust.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud mahuti tühjendamist või vedu takistavate asjaolude ilmnemisel on jäätmevedaja kohustatud jäätmevaldajaga kokkulepitud viisil jäätmevaldajat teavitama kohe, kuid mitte hiljem kui 24 tunni jooksul alates takistuse ilmnemisest, asjaoludest, mis ei võimaldanud jäätmemahutit tühjendada või jäätmeid ära vedada, ning kokkuleppel jäätmevaldajaga tagama tühjendamata jäänud mahuti tühjendamise või ära vedamata jäätmete veo kolme päeva jooksul alates takistuse esinemisest. Juhul kui graafikujärgne jäätmevedu toimub reedel, laupäeval või pühapäeval, on jäätmevedaja kohustatud jäätmevaldajat teavitama asjaoludest, mis põhjustasid jäätmemahuti tühjendamata jätmise, algava nädala esimese tööpäeva jooksul. Juhul kui jäätmevedaja ei teavita jäätmevaldajat käesolevas lõikes ettenähtud tähtaja jooksul, siis tal ei ole õigust rakendada tasu tühisõidu eest.
§ 28. Kogumismahuti tühjendamine
(7) Kehtestatud muudetud teenustasu rakendub mitte varem kui kolmkümmend päeva pärast seda, kui vallavalitsus on avalikustanud uue teenustasu Mikitamäe valla veebilehel.
(2) Kui ehitamise käigustekib ehitusjäätmeid üle 10 m³, tuleb nende käitlemine enne ehitamise alustamist kooskõlastada Mikitamäe Vallavalitsusega käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt.
(4) Ehitise kasutusloa taotlemisel tuleb vormistada jäätmeõiend ja kinnitada see Mikitamäe Vallavalitsuses. Jäätmeõiend tuleb lisada kasutusloa taotlemise dokumentide juurde.
(9) Ehitusjäätmeid saab üle anda Räpina jäätmejaamas.
(6) Mikitamäe vallas tekkinud ehitusjäätmed taaskasutatakse või kõrvaldatakse läheduse põhimõtet Järgides vastavat jäätmeluba omavas jäätmekäitlusettevõttes.
§ 36. Olmejäätmete käitlemise nõuded
(1) Bioloogilised jäätmed on verine või niiske sidumismaterjal, aspiratsioonitorud, kateetrid jt patsiendi kehavedelikega kokkupuutunud meditsiinitarbed ja elusvaktsiinid.
§ 46. Jäätmeluba ja aruandlus
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud väärteo kohtuvälised menetlejad on Mikitamäe Vallavalitsuse poolt volitatud ametnikud.
1) Mikitamäe Vallavolikogu 25.03.2009 nr 14 „Mikitamäe valla jäätmehoolduseeskirja kinnitamine“;
2) Mikitamäe Vallavolikogu 25.03.2009 määrus nr 13 „Korraldatud jäätmeveo rakendamiseks veopiirkonna, jäätmete liikide, vedamise sageduse, jäätmekäitluse kohtade ja jäätmeveo piirhindade määramine".
§ 50. Määruse jõustumine ja rakendamine


Edasikaebeõigus peab põhimõtteliselt olema tagatud kõigi kohtulahendite puhul sõltumata nende nimetusest. Seetõttu peab PS § 24 lõikes 5 sätestatud edasikaebeõigus olema põhimõtteliselt tagatud ka MKS § 136^1 alusel MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoimingu tegemiseks loa andmise määruse peale kui kohtuotsuse peale laiemas mõttes.
PS § 24 lõikest 5 ei tulene isikute õigust vaidlustada eranditult kõiki kohtulahendeid. Nimetatud säte annab seadusandjale võimaluse seada edasikaebeõigusele seadusega nii menetluslikke piiranguid (riigilõivu tasumise kohustus, menetlustähtajad ja kaebuse esitamise kord), kui ka materiaalseid piiranguid, välistades mingit liiki (eelkõige korralduslike) lahendite edasikaevatavuse põhiseadusega kooskõlas oleval põhjusel.
PS § 24 lõikest 5 ei tulene isikute õigust vaidlustada eranditult kõiki kohtulahendeid.Edasikaebeõiguse piiramine võib olla põhimõtteliselt lubatav selleks, et tagada maksude parem laekumine. MKS § 1361 alusel MKS § 130 lõikes 1 sätestatud toimingute tegemiseks antud kohtu loa peale määruskaebuse esitamine ei takista selle haldustoimingu sooritamist, milleks maksuhaldur MKS § 1361 lõike 1 alusel halduskohtult luba taotles. Selles olukorras ei kahjusta edasikaebeõiguse andmine eesmärki saavutada maksude parem laekumine.
MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoimingute sooritamine MKS § 136^1 lõike 1 alusel riivab intensiivselt selle isiku omandipõhiõigust ja ettevõtlusvabadust, kelle suhtes täitmist tagavaid toiminguid tehakse. Ka ei sätesta maksukorralduse seaduse tähtaega maksuotsuse või vastutusotsuse tegemiseks olukorras, kus isiku vara suhtes on ennetavalt tehtud MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoiminguid. Mõistliku aja jooksul maksukohustuse määramata jätmisel või maksu- või vastutusotsuse mittetegemisel võib jätkuv abinõude kohaldamine osutuda ebaproportsionaalseks.
Kui isikul ei ole edasikaebeõigust, siis ei ole tal võimalik oma ettevõtlusvabadust või omandipõhiõigust täitetoimingutega põhjustatavate intensiivsete riivete eest kaitsta. HKMS § 30 lõike 2 punkt 2 koostoimes HKMS § 741 lõikega 1 on seetõttu PS § 24 lõikega 5 vastuolus ja kehtetu osas, milles need sätted ei võimalda isikul, kelle vara suhtes andis MKS § 1361 alusel MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoimingu tegemiseks esimest korda loa ringkonnakohus, esitada loa andmise määruse peale määruskaebust Riigikohtule.
HKMS § 30 lõike 2 punkt 2 koostoimes HKMS § 741 lõikega 1 ei võimalda isikul, kelle vara suhtes andis MKS § 1361 alusel MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoimingu tegemiseks esimest korda loa ringkonnakohus, esitada loa andmise määruse peale määruskaebust Riigikohtule.
Määruskaebuse esitamise õigust välistavad sätted on põhiseadusega vastuolus. Täpsemalt on PS § 24 lõikega 5 vastuolus HKMS § 30 lõike 2 punkt 2 koostoimes HKMS § 741 lõikega 1, ja seda osas, milles need ei võimalda isikul, kelle vara suhtes andis MKS § 1361 alusel MKS § 130 lõikes 1 nimetatud täitetoimingu tegemiseks esimest korda loa ringkonnakohus, esitada loa andmise määruse peale määruskaebust Riigikohtule. Need sätted tuleb eelmises lauses sõnastatud osas tunnistada kehtetuks.
Maksuhalduril on maksukorralduse seadusest tulenevalt õigus taotleda kohtult luba seada kinnisasjale hüpoteek, et tagada pärast rahalise nõude või kohustuse määramist selle sundtäitmine, kuid seejuures tuleb arvestada asja omandiõigusega. Maksumenetlusega mitteseotud menetlusvälise isiku omandiõiguse intensiivset riivet ei õigusta isiku seos maksukohustuslasega. MKS § 1361 saab kohaldada maksumenetluses maksukohustuslase vastu esitatavatele nõuetele. Enne rahalise nõude või kohustuse määramist saab maksuhaldur MKS § 1361 korras taotleda kohtuliku hüpoteegi seadmist vaid maksukohustuslasele kuuluvale kinnisasjale.
Menetlusvälise isiku kinnisasjale kohtuliku hüpoteegi seadmist ei õigusta asjaolu, et täitemenetluse seadustikus sätestatakse võlgniku vara tagasivõitmise ühe eeldusena täitedokumendi olemasolu, mida aga MKS §-s 1361 sätestatud olukorras veel olla ei saa. MKS § 1361 lõige 1 ei ole erinorm TMS § 187 lõike 2 suhtes ning tagasivõitmist saab praegu kehtiva regulatsiooni järgi nõuda ainult pärast maksuseadusest tuleneva rahalise nõude või kohustuse määramist. Kui maksuhaldur soovib pärast maksuotsuse kättetoimetamist vara tagasi võita, siis tuleb lähtuda TMS § 187 lg-st 1 ning esitada hagi maakohtusse.
Suulise hoiatuse tegemine VTMS § 53 lg 2 alusel ei ole samastatav sama seadustiku §-s 54 sätestatud hoiatusotsusega. VTMS § 53 lg-st 2 ja § 54 lg-st 1 järeldub, et suuline hoiatamine on leebem vahend, mis asendab hoiatamisotsusega määratavat hoiatustrahvi. Nn suulise hoiatamise menetlust ei saa käsitada iseseisva hoiatamismenetluse liigina. Väärteomenetluse seadustik näeb ette ühtse hoiatamismenetluse, mis menetluse lõpetamist välistavate asjaolude puudumisel võib päädida kas hoiatustrahvi või suulise hoiatusega. VTMS § 114 tõlgendamisel saab järeldada, et seadusandja on välistanud kaebuse esitamise mitte üksnes hoiatamisotsusele, vaid ka suulisele hoiatusele.
Kaebeõiguse puudumise hoiatamisotsusele kompenseerib isiku õiguslik võimalus mitte tasuda hoiatustrahvi, millisel juhul kohtuväline menetleja saab asja menetluse uuendada kiir- või üldmenetluses. Nimetatud menetlustes tehtavate otsuste peale saab menetlusalune isik kaevata VTMS § 114 lg 1 alusel ja sel viisil lõppastmes kasutada kaitseõigust. Suulise hoiatuse tegemine aga välistab kehtiva õiguse pinnalt igasuguse võimaluse pöörduda selle otsustuse vaidlustamiseks kohtusse. Kaebeõiguse välistamine väärteomenetluses suulise hoiatuse kohaldamisel võib olla vastuolus PS § 15 lg-ga 1 juhul, kui suulise hoiatuse kohaldamine toob kaasa olulise sekkumise isiku õigustesse ja vabadustesse.
Isiku suhtes, kellele on haldusakt teatavaks tegemata, ei saa rakendada üldist 30-päevast kaebetähtaega (HKMS § 9 lg 1 ja 2). Sellisel juhul tuleb eristada aega, mis kulub isikul haldusakti väljanõudmiseks ja haldusorganil isikule haldusakti esitamiseks. Sellele järgneb aeg haldusaktiga tutvumiseks ja kohtusse pöördumiseks, mis peab olema 30-päevane, nagu on HKMS § 9 lg-te 1-2 järgi tavapärane kaebetähtaeg. Seega tulebki kohtul teatavaks tegemata haldusakti puhul kontrollida, kas isiku poolt haldusakti väljanõudmine on toimunud mõistliku aja jooksul ning kas pärast haldusakti teatavakstegemist on isik kohtusse pöördunud 30 päeva jooksul haldusakti teatavakstegemisest arvates.