text:
Kolmapäev, 17.06.2020, kell 12:00
Kolmapäev, 17. juuni 2020, kell 12:00
1. 12:02 Erakondade rahastamisest
2. 12:16 Vastutus
3. 12:31 Erakondade rahastamise järelevalve
4. 12:45 Linnaruumi planeerimine
5. 13:00 Korruptsiooniga võitlemine
6. 13:15 Korruptsioon
7. 13:28 Vastutus
8. 13:40 Poliitiline kultuur
Tere hommikut, austatud Riigikogu liikmed! Austatud ministrid! Alustame selle istungjärgu viimase infotunniga. Ja see on märkimisväärne ka selles suhtes, et seekordne küsimuste arv on kogu selle tööaasta kõige väiksem. Aga kui meil jääb lõpus aega üle, siis saavad saalist kõik Riigikogu liikmed vabalt valitud ministrile esitada ka oma vabalt valitud küsimuse. Alustame kõigepealt kohaloleku kontrolliga.
Kohal on 21 Riigikogu liiget ja puudub 80.
Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Jüri Ratas, siseminister Mart Helme ja välisminister Urmas Reinsalu. Ja nagu ikka, kõigepealt saavad küsimuse esitamise võimaluse registreerunud küsijad, nemad saavad ka võimaluse täpsustavaks küsimuseks ja siis on saalist lisaks üks küsimus veel. Küsimuse esitamise aeg on kaks minutit ja vastamise aeg kolm minutit.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Eelmisel nädalal teatas Riigiprokuratuur, et alustab kriminaalasja Keskerakonna 50 000 annetuse uurimiseks ja seda 50 000-le annetusele juhtis tähelepanu just erakondade rahastamise järelevalve komisjon. Täna tuli Riigikohtu otsus, mis ütleb, et Keskerakond peab tagastama 110 000 euro ulatuses keelatud annetusi, mis on samuti tuvastatud tänu erakondade rahastamise järelevalve komisjoni põhjalikule tööle. Kas nüüd, kui erakondade rahastamise järelevalve komisjoni hea töö tulemusel on juba tingimisi karistust kandva Keskerakonna suhtes algatatud mitmeid asju ja käimas järjekordne kriminaalasi, te arvate jätkuvalt, et erakondade rahastamise järelevalve komisjoni ärakaotamine on eetiline ja poliitiliselt õige tegu praeguses ajahetkes?
Aitäh teile selle küsimuse eest! Austatud Riigikogu esimees ja Riigikogu liikmed! Hea küsija! Kõigepealt ma ütlen, et ma arvan, et see on olnud väga hea, et on olnud palju küsimusi selle Keskerakonna rahastamise osas siin, see on kindlasti saanud avalikkuses suurt tähelepanu. Ma loodan, et küsimused on saanud ka vastuseid, teatud vastuseid me peame veel ootama.
Nüüd, kui rääkida sellest, võtame teie küsimuse üksipulgi ette, et üks viide oli 110 000 eurole, mis oli tänane otsus, siis eks ma ju mõistsin väga selgelt 2016 novembris, kandideerides selle erakonna etteotsa ja ka asudes selle erakonna etteotsa, et see saab olema raske tee, et muuta seda erakonda, muuta seda käitumismustrit, rahastamismustrit. Ma arvan, et ma ei eksi, kui see tänane otsus puudutab aastaid 2014 ja 2015. Ma olen öelnud nii opositsioonis kui ka koalitsioonis, et Eesti on õigusriik, ma usaldan meie õiguskaitseorganeid ja loomulikult, kui selle eest on karistus määratud, siis see tuleb ka ära täita erakonnal. See on olnud kindlasti selle teekonna peal üks viimaseid otsuseid, mida on tehtud, ütleme, sellest perioodist. Mõni on veel menetluses. Jah, ma olen nõus, et see on olnud keeruline, see on kindlasti olnud raske meie toetajatele, meie erakonnaliikmetele, aga ma arvan, et see tee, mis on viimased kolm ja pool aastat käidud, on olnud väga õige ja väga siiras tee. Sellised hämarad tehingud peavad jääma seljataha.
Nüüd, teiseks te küsite selle 50 000 euro valguses. No ma olen jätkuvalt seisukohal, mis ma olen öelnud ka peale seda, kui prokuratuur algatas selle menetluse, et see on minu arvates selles mõttes õige. Ja ma isegi ütlen, et see on positiivne, sellepärast, et see on ainus võimalus just, et prokuratuur kasutab oma võimalusi, oma tööriistasid, et teha siis selgeks, kas seal on midagi seadusevastast või seal ei ole midagi seadusevastast. Nii et tänases situatsioonis ma ütlen, et las prokuratuur siis seda asja rahulikult menetleb. Erakond on öelnud, et ta on igatpidi avatud selleks, kindlasti teeme igakülgset koostööd. Ja ma saan aru, et ka see annetaja, kellele me raha tagasi kandsime, on öelnud, et ta on igakülgseks koostööks avatud ja nõus. Vähemalt nii ta on avalikult öelnud.
Nüüd teie küsimuse lõpp, et kas ERJK ärakaotamine peaks olema jätkuvalt päevakorral või mitte. Seda on algatanud Riigikogu. Ma arvan, et erakondade rahastamise järelevalve kvaliteeti tuleb tõsta, ma pean seda jätkuvalt oluliseks ja õigeks. Ja selle nimel tuleb töötada. Aitäh teile!
Aitäh! Teie vastusest jääb mulje, justkui te oleksite Keskerakonda astunud 2016. aastal ja kõik, mis puudutas varasemat Keskerakonna tegevust, ei puutu üldse teisse. Aga 2014. ja 2015. aastal – parandage mind, kui ma eksin – olite te Keskerakonna juhatuse liige. Juhatuse liige või õigemini juhatus vastutabki kõige selle eest, mis erakonnas toimub. Aga ma küsin ikkagi selle kohta, mis minu küsimus tegelikult oli, mis puudutas erakondade rahastamise järelevalve komisjoni. Te soovite jätta muljet, justkui Riigikogu tegeleb ja teie sellega üldse pole kokku puutunud, ometi te olete koalitsiooninõukogu esimees. Kui te ütlete, et see eelnõu tuleb tagasi võtta, siis see eelnõu võetakse tagasi. Ja minu küsimus on siis väga otsene: kas te teete sellise ettepaneku võtta see erakondade rahastamise järelevalve komisjoni eelnõu tagasi, selle ärakaotamise eelnõu tagasi ja mitte arutada seda olukorras, kus teie enda erakonnaga on seotud nii palju asju, mis on erakondade rahastamise järelevalve komisjoni poolt tuvastatud?
Ja viimane kommentaar. Te ütlete, et te soovite rahastamise järelevalvet tõsta. Miks te siis ei usalda erakondade rahastamise järelevalve komisjoni ja miks te arvate, et see töö pole olnud piisavalt heal tasemel, arvestades et teie enda erakond on nii mitu korda sohi tegemisega vahele jäänud? Aitäh!
Aitäh teile! Ei, ma ei astunud 2016 Keskerakonda. Ma astusin aastaid enne, 2000. aastate alguses. Ja need rahalised tehingud ja operatsioonid, mis olid eelnevalt, on seotud sellega, miks ma 2016 november tõmban selle piiri vahele, sest erakonna esimees oli eelnevalt teine persoon. 2016. aasta novembris valis kongress mind. Ei, sel hetkel juhatusel ei olnud seda informatsiooni, mis on täna tulnud välja ka Riigikohtu otsusest. Nii et see on see põhjus. See on see põhjus. Ja see oli üks minu selge seisukoht ka kandideerides erakonna esimeheks, et erakonna rahaasjad peavad saama korda. Ja ma arvan, et selle kolme poole aasta jooksul on nad väga palju saanud selgemaks, paremaks. Kindlasti parandamisruumi on veel.
Nüüd edasi, ERJK osas ma neid seoseid ei tooks. Ma saan aru, et te soovite seda pilti või paralleeli tuua. aga mina neid seoseid ei too. Ma olen siin teie ees vastanud algusest peale, et ükski menetlus – kui Riigikogu nii otsustab, et seda hakkab tegema Riigikontroll – ei peaks ära kukkuma, ära langema. Seda ei tohi juhtuda. Loomulikult need menetlused, mis on edasi, peavad edasi minema. Te küsisite, kas nagu ma ei usalda ERJK-d. Ma olen öelnud ka teile siin ees, et ma arvan, et erakondade rahastamise järelevalvet saab tõsta, ma olen öelnud, et Riigikontroll minu arvates oleks uus tase ja oleks kvaliteetsem tase. Ma olen jätkuvalt sellel arvamusel. Neil on kindlasti rohkem ressurssi, igasugust ressurssi rohkem – inimressurssi, raharessurssi – ja kindlasti ka kogemusi. Need väited, mis on öeldud, et siis Riigikontroll kontrollib ainult riigi eraldust ja ei kontrolli siis eraisikute programmilisi toetusi või maailmavaatelisi toetusi erakonnale, loomulikult see nii olla ei saa.
Nüüd küsimus selles, et mis sellest kolme fraktsiooni poolt algatatud eelnõust saab. No päris nii see ikka ka ei ole, et koalitsiooninõukogu otsustab või ... Te ütlete esimees. Mina ütlen, ausalt öeldes, et meil polegi sellist funktsiooni paika pandud. Koalitsiooninõukogu tõesti juhib peaminister, aga see ei ole küll nüüd nii, et valitsus või kolm fraktsiooni ütleb, et võtke see Riigikogust tagasi ja siis see ka tagasi võetakse. Minu meelest selle nädala alguses oli alles muudatusettepanekute esitamise tähtaeg. Eks seda tuleb siis rahulikult vaadata, mis saab muudatusettepanekutest. No selge on see, et 50 000 ettepanekut – või neid on natukene isegi vist peal – siin saalis juba puhttehniliselt menetleda sellisel kujul on ju võimatu. Aitäh teile!
Aitäh, austatud juhataja! Austatud peaminister! Ma jätkaksin täpsustava küsimusega seda erakondade rahastamise teemat. Õigemini ma jätkaks isegi seda teemat, mis mul oli eelmisel nädalal siin Riigikogu infotunnis lausa registreeritud küsimusena üleval ja puudutas ka erakondade rahastamist. No täna tuli see Riigikohtu lahend, mis ähvardab teid, teie erakonda siin rahalise sanktsiooniga, aga see 50 000 euro lugu, annetuse lugu, no seal on ka mitu aspekti. Noh, prokuratuur selgitab selle Hipodroomi ja pumpla asjaolud kindlasti välja, aga seal oli veel asjaolusid, millel ma peatusin eelmisel nädalal. Et vot see 27. mai kuupäev ja miks te sellest nii väga kinni hoiate, et see on see kuupäev, mis esimest korda võtsite annetajaga ühendust, et ütleme sellest kuupäevast hakkab lugema see tähtaeg, 30-päevane tähtaeg, kui annetus oleks tulnud tagastada. No seda arvestatakse seaduse järgi alates sellest keelatud annetusest teadasaamisest. Sellepärast ma küsin ikkagi, et te olete nüüd nädal aega saanud neid asjaolusid täpsustada ja siin vahepeal on uut infot ka tulnud, tegelikult juba 23. aprillil oli see rahastamise järelevalve osakonna koosolek, kus koosoleku tulemusel pöörduti Keskerakonna poole selle annetuse küsimuses, teie peasekretär vastas isegi. Ja enne 27. maid toimus ka selle annetaja erakonda vormistamise protsess. Kas te ikkagi olete kindel või kas te võite vähemalt möönda, et keegi erakonna juhtorganitesse kuuluvatest inimestest ikkagi suhtles annetajaga enne 27. maid? Aitäh!
Aitäh teile! Mina arvan, et tänane Riigikohtu otsus ei ähvarda kuidagi Keskerakonda, see tuleb täita ja mis ähvardusest me siin räägime. Ma võtsin selle tsitaadi välja, see oli 5. november Paide 2016, ma ütlesin erakonna kongressil, et Keskerakond on väärt erakond, aga ka parimat asja saab veel paremaks teha. Keskerakonna rahaasjad peavad olema korras ja läbipaistvad, üle jõu käivad kampaaniad ning garantiikirjad jäägu minevikku. Ma olen nende sõnade juures ka täna, et ma olen seda tööd teinud siiras usus, täie südamega, emotsiooniga ja ma arvan jätkuvalt, et need on väga õiged sõnad ja selle juurde peab Keskerakond jääma. See 50 000, ma saan aru, et Reformierakond on siin juba tembeldanud Keskerakonna süüdi selles kogu kaasuses, aga isegi see, et teil on pikk valitsemiskogemus ja te olete suurim fraktsioon siin Riigikogus, ei anna seda õigust teile. Aga ma saan aru, et see tuleb ju kõikidest teie küsimustest läbi, kas siis ridade vahelt või otse, et Keskerakond on süüdi ja nüüd on rikutud seadust. Anname asjal või Prokuratuuril asja menetleda! On olnud väga palju erinevaid kaasusi, mida on menetletud ja mis puudutab, härra Aivar Sõerd, ka teie tänast koduerakonda. Pikemas ajaloos tagasi vaadates, lühemas ajaloos tagasi vaadates, erinevad keskused siin Tallinnas, erinevad ämma kapid jne. Nii et nii see on olnud, aga kui te küsite nüüd 27. mai, ma saan aru, et te tahate nüüd kinnitust kõigi Keskerakonna inimeste poolt, kas keegi oli selle inimesega ühenduses, see on absurdküsimus või absurdvastus minu poolt. Ma saan öelda seda, et erakonna juhtkond oli 27. mail temaga ühenduses, seda ma olen siin kinnitanud, varasemalt ei ole olnud temaga kontakti, mulle on nii kinnitanud, nii aseesimehed kui peasekretär ja ma usaldan nende sõnu. Me oleme oma otsuse selle raha osas teinud, me oleme selle raha tagastanud, mis on ka, ma arvan, ei saa öelda, et see on väga unikaalne, minu teada on erakond isegi varem tagastanud, kui ei ole selge, kes on annetanud erinevaid annetusi ja võib-olla ka teie erakond, ma ei oska seda öelda. Aga jah, see kriitika, mida te nüüd ütlete, 30 päeva, ma olen ju öelnud, et muidugi tulnuks varasemalt võtta ühendust ja ütlen ka täna teile seda, härra Sõerd, et kindlasti tulnuks varasemalt võtta ühendust. Meil oli eile erakonna juhatuse koosolek, me veel tugevdasime oma sisekontrolli, veel tugevdasime oma järelevalvet erakonna annetuste osas ja püüame kindlasti tulevikus ka sellest valusast noh õppetunnist õppida ja oleme juba õppinud. Aitäh teile!
Järgmise küsimuse esitab Jaak Juske ja talle vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Hea peaminister! Ma tahaks teiega jätkata seda diskussiooni, mis meil oli siin samas saalis esmaspäeval, kus me rääkisime siis 11. juuni õhtul toimunud kohtumisest, kus olite teie, teie erakonna peasekretär ja Tallinna linnajuhid, kes teatavasti kuuluvad Keskerakonda. Te lõpuks olite valmis tunnistama, et see kohtumine toimus ja et seal arutati ka samal päeval siis teie erakonna vastu algatatud kriminaalasja. Nüüd vahepeal on tänane Eesti Ekspress siis toonud päevavalgele selle fakti, et juba tõesti päev hiljem siis keskerakondlasest Tallinna linnajuhid tühistasid Hipodroomi arendajaga sõlmitud kokkuleppe, seda põhjusel, et seda kokkulepet seostati sellesama keelatud annetusega. Ja siit minu küsimus. Austatud peaminister, miks teie erakond või teie erakonna tippjuhid Tallinnas üritavad korruptiivset tehingut kinni mätsida seda tehingut eitades? Milline on teie hinnang sellele ja kas keegi Tallinna linna juhtidest peaks selle korruptiivse või korruptsioonihõngulise tehingu pärast võtma vastutuse? Aitäh!
Aitäh! Mind on õpetatud Tartu Ülikooli õigusinstituudis, et punkt 1, meil on võimude lahusus, ja punkt 2, meil kehtib süütuse presumptsioon. See, mida ma ütlesin Reformierakonna kohta, teie läbi ma saan aru, et ka sotsiaaldemokraadid väidavad seda, et see 50 000 on kriminaalne annetus. Aga te lähete vist veel ühe sammu edasi ja te ütlete, et ka Tallinna linn on korruptiivselt käitunud ja – tuginedes siis vist oma sõnavõtule ja Eesti Ekspressi artiklile – ütlete, et põhimõtteliselt keegi peaks korruptiivse käitumise pärast Tallinna linnas tagasi astuma. Härra Juske, te olete auväärt Riigikogu liige. Ei teie, ei Eesti Ekspress ega teised, ma ei tea, saated, väljaanded ei saa kedagi mõista süüdi. Võimude lahusus ütleb ka väga selgelt, et Eestis on süüdimõistvaks instantsiks kohus ja kohus otsustab, kas ollakse süüdi või mitte. Ma väga loodan, et need sõnad, mis te ütlete, et kõigepealt erakond on korruptiivselt käitunud, Tallinna linn on korruptiivselt käitunud – mitte ma väga ei looda, vaid jääge siis nende sõnade juurde kuni lõpuni. Aga päeva lõpus seda kohut mõistab ikkagi mitte teie, mitte Sotsiaaldemokraatlik Erakond, mitte Eesti Ekspress, vaid kohus.
Need on päris rängad süüdistused, härra Juske, mis te ütlete ühe konkurenterakonna kohta või ühe omavalitsuse kohta. Väga rängad süüdistused. Kui need on tõesed, mul ei ole midagi öelda, siis on teil õigus. Kui nad ei ole tõesed, siis ju ka teie vastutate oma sõnade eest, ka teie sõnadel on väga suur kaal Eesti ühiskonnas.
Mis tähendab, et ma lõpuks olin valmis tunnistama? Ma kohtun erakonna juhtkonna ja erakonna liikmetega üsna tihti. Jah, see oli ju teie väljend – mingil hämaral hilistunnil. No ma ütlesin, et kohtumine oli vist veerand seitse, päike siras taevas, hämarat hilist tundi polnud kuskil. Loomulikult me arutasime seda, mis on erakonna osas otsustatud selle päeva jooksul. Sel päeval oli ka teisi olulisi otsuseid Eesti riigile, mis said langetatud, ka neid arutasime. Nüüd Tallinna linna poolt. Mina ei ole Tallinna Linnavalitsuse liige ega volikogu liige. Ma ei ole ka kuidagi vee-ettevõtjaga Tallinna Vesi seotud persoon. Minule on kinnitanud Tallinna linnapea, mida tõesti on kinnitanud ka abilinnapea oma Facebooki kirjutises, et tingimusi selles väga suures arenduses, mis sinna hipodroomi kanti tuleb, kui me räägime sadeveetingimustest, muudetud ei ole. Muudetud ei ole. Nii et seda ma oskan teile öelda täna. Aitäh teile!
Aitäh! Austatud peaminister! Me oleme teiega olnud poliitikas peaaegu sama kaua. Ja ma arvan, et te olete minuga nõus, et asi mitte ei pea olema aus, vaid peab ka õige ja aus välja nägema. Need väga tõsised kahtlustused ja ka seosed Tallinna linnavõimu tehingutega on toonud välja üks Eesti juhtivaid nädalalehti, Eesti Ekspress, kes tegelikult ju kirjutab täna ka selle siis keelatud annetusega seotud väga teistest, siis n-ö mitmetest teistest kahtlastest sammudest sellesama annetaja kiirkorras erakonda võtmisest ja muudest kahtlastest sahkerdamistest. Te ütlesite eelmine nädal siin infotunnis, et võtate vastutuse, astute tagasi siis, kui peaks selguma, et see siis keelatud annetus oli kriminaalne. Nüüd vahepeal on algatatud kriminaalasi, te pole vastutust võtnud, siit mu küsimus. Austatud peaminister, ma tahaks täpsustada, millal te võtate poliitilise vastutuse. Kas siis, kui peaks selguma uurimise käigus, et asi on kriminaalne ja esitatakse süüdistus, asi läheb kohtusse, või võtate alles siis vastutuse, kui peaks tulema süüdimõistev kohtuotusus? Palun täpsustage! Aitäh!
Aitäh, härra Juske! Ma nüüd küll ei arva, et ma pean teile õpetama Eesti Vabariigis õigusemõistmist, aga menetluse algatamine, kui teie seote nüüd selle ära, et nii, menetlus on algatatud, kriminaalmenetlus ja asi on kriminaalne, no see on ikka väga ülejala tõlgendus, väga lõtv tõlgendus, seda on võimatu nii tõlgendada. Ja ma arvan, et prokuratuuril, arvestades kogu ka avalikkuse huvi ja põhjendatud huvi, et saada lõplikke ja õigeid vastuseid, ma arvan, see oli väga õige samm, et prokuratuur selle algatas. Kui teie selle pinnalt loete välja, et nüüd erakond on kriminaalselt süüdi ja seda põhimõtteliselt ütlete, et te ei ole ikka veel tagasi astunud, noh siis see teie tõlgendus on ikka väga poliitiline. Ma saan ju aru, et te seda Jüri Ratase pead soovite siia põrandale, see on ju arusaadav, see on ju arusaadav ja ega seda ei saa ka teile ette heita, sest et see on ju opositsiooni töö, et tõusta koalitsooni. Tõusta koalitsiooni. Aga päris iga vahendiga seda pea maha võtmist nõuda võib-olla ei ole ka päris eetiline ja õige eriti teie kui õpetaja – ilusad pildid olid eile Facebookis, ma vaatasin teie õpilased lõpetavad. Nii et eks te, ma ütlen ka, et kõikidel ju poliitikute sõnadel on kaal, on mõju, ja nii ka teie, härra Juske. Te olete öelnud, et Keskerakond on kriminaalselt süüdi, Tallinna linn korruptiivselt käitub. Väga lendlevad ja väga võimsad laused. Nii et kui te nõuate minu tagasiastumist, siis opositsioonil on alati võimalik ju algatada umbusaldust. Reformierakonna esimees on seda, kui ma ei eksi, mitte viimasel, vaid eelviimasel nädalavahetusel rahvusringhäälingus "Aktuaalses kaameras" lubanud, et Reformierakond algatab minu umbusalduse. Siin on täna-homme veel aega, ju see siis tuleb. Eks siis Riigikogu saab seda otsustada, kui Riigikogu nii näeb, siis on peaminister umbusaldatud. Eesti riigis mõistab kohut ainult kohus ja kohus otsustab, kes on süüdi ja kes ei ole süüdi. Aga jah, emotsionaalselt, mida ma vastasin ka siin eelnevatele küsijatele, aga mitte ainult emotsionaalselt, vaid ka sisuliselt, see on olnud minu üks väga põhimõtteline seisukoht, juhtides Keskerakonda, et need asjad peavad jääma seljataha. Ja nagu ma olen öelnud, et me oleme praktiliselt kõikidest nendest erinevatest vaietest või vaidlustest välja tulnud, see tänane oli üks viimaseid ja tõsi, ka nüüd sellest uuest ajast on üks üleval, see on see 50 000 küsimus, mida prokuratuur hetkel menetleb, ja ma arvan, et menetleb professionaalselt, õiglaselt ja õigesti. Aitäh!
Aus konkurents valimistel on demokraatias loomulikult ülioluline. Ja kui nüüd selgub, et 2015. aasta valimistulemus ei tulnud päris ausas konkurentsis, siis saab ju öelda, et ka see fraktsioon Keskerakonnal, mis nende valimiste järgselt Riigikokku tuli, teoreetiliselt oleks võinud olla ka väiksem, kui ei oleks saanud kasutada n-ö eelisrahastust või teistsuguste reeglite järgi rahastust. Aga me ei saa tegelikult lõpuni ju kunagi teada, kui suur see fraktsioon siis oleks olnud ja kas sellest oleks piisanud, et 2016. aastal te oleksite saanud peaministriks või mitte. Ja kuigi see toonane valimistulemus ei andnud Keskerakonnale valimisvõitu, siis mingi konkurentsieelise küllap ta siiski andis. Ja huvitaval kombel nii teie, Riigikogu esimees kui ka mina kandideerisime sel ajal ühes ja samas ringkonnas ja me mäletame neid valimisi küllap ju hästi veel. Nii et see ei olnud väga ammune aeg. Aga mitte selle kohta ma ei taha küsida.
Ma olen nõus selle teie hinnanguga, et Riigikogu ei saa ega peagi ühtegi erakonda ega ühtegi isikut kriminaalkorras süüdi mõistma, loomulikult selleks on kohus. Riigikogul samas on põhjust ja küllap ka vajadust aeg-ajalt anda eetilisi hinnanguid ja küsida olulisi küsimusi. Ja mina jätkan seda küsimust, mida küsis Aivar Sõerd. Ehk siis: kui nüüd see värskem lugu, see 50 000 lugu tuli avalikuks aprilli keskel ja kogu avalikkus pööras sellele teravdatud tähelepanu, siis kas te olete ikka päris kindel, et mitte keegi Keskerakonna juhatusest – ma rõhutan – ei suhelnud selle väga suure annetuse teinud proua Juhastega enne seda teie väidetud 27. mai kuupäeva? Kas te olete täiesti kindel, et mitte keegi juhatusest ei suhelnud? Aitäh!
Aitäh teile, härra Rõivas! Kuulata Reformierakonna suust ausat konkurentsi ja erinevaid eetilisi hinnanguid erakondade rahastamise osas, ma usun, et siin on teil väga suur põhjus ka isiklikult, st mitte isiklikult, vaid erakondlikult ja erakonnana vaadata peeglisse. Ma saan ju aru, et mul oleks praegu nii kerge tuua kõik Reformierakonna tumedad kaasused siia infotundi ja retooriliselt vastata teile, ma ei tea, väga suure nimekirjaga, kõik mis on olnud seotud Reformierakonnaga ja reformierakondlastega seoses ausa konkurentsi, erinevate annetuste ja rahastamisega. Aga ma ei tee seda, sest ega see meid edasi kindlasti ei viiks.
Ma ei oska nüüd öelda, mida te peate silmas 2015 ausa konkurentsi osas. On kindlasti neid, kes ütlevad, et kas Eesti valimised, kui tuli e-hääletamine, on läbipäistvad, ausad jne. Mina olen öelnud, et mina usaldan neid, aga on väga palju ühiskonnas, kes ütlevad, et nad ei usalda neid. Aga mina ei ole mitte kunagi arvanud, et Riigikogu valimised ei oleks ausad. No ma ei tea, te seate siis selle kahtluse alla või? Ja see loogika ei ole ju see, et ... Jah, see loogika oleks siis see, kui kõrgem võim valib ühe erakonna siia Riigikokku 51 häälega, aga seda ei ole juhtunud ja vaevalt ka lähitulevikus juhtub ühegi erakonna osas, et nii suurt toetust saadakse. Järelikult peab Eesti poliitikas, mida on ka Eesti poliitiline kultuur ja tava kinnitanud, sündima koalitsioonivalitsus kas kahe erakonnaga, kolme erakonnaga või rohkema erakonnaga. Ja mina arvan, et see ongi aus konkurents, et kui on teada jõujooned Riigikogus, siis need erakonnad asuvad pidama poliitilisi konsultatsioone, peale seda, kui sealt edasi minnakse, koalitsiooniläbirääkimisi, ja kui sealt edasi minnakse, siis sõlmitakse koalitsioon. Oma kompromissidega ja oma põhimõtetega – need, kes sinna koalitsiooni kuuluvad. Täna kuuluvad sinna kolm erakonda: Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Isamaa erakond ja Keskerakond. Ja täpselt väga ausas konkurentsis on see koalitsioon sündinud. Jah, mina käsitlen hetkel aastat 2019, kui olid valimised, peale valimisi alustati läbirääkimisi ja suudeti leida parim koalitsioonileping Eestile. Ja ma arvan, et see on parim koalitsioonileping Eestile ja väga laiapindne koalitsioon. See ongi aus konkurents poliitikas. Aitäh!
Ja järgmisena esitab küsimuse Taavi Rõivas ja talle vastab siseminister Mart Helme. Palun!
Aitäh! Kuna repliigid ei ole siin diskussioonis ette nähtud, siis ma kasutan osa oma küsimuse esitamiseks ette nähtud aega, et öelda peaminister Ratasele, et oma viimases vastuses toodud väiteid te peaksite küll nüüd kas tõendama või siis avalikult vabandama, sest korduvalt kriminaalkorras karistatud erakonna juhina te ei peaks lihtsalt paljasõnaliselt oma poliitilisi konkurente laimama. Ja kui jutt käib 2015. aasta valimiste konkurentsist, siis mina võtan küll seda isiklikult, kui selgub, et Keskerakond võistles minu juhitava erakonna vastu ebaausa konkurentsiga, ja ma usun, et küllap ka Mart Helme, kes oli samamoodi siis juba erakonna esimees, võtab seda isiklikult. Aga minu küsimus ongi Mart Helmele ja puudutab seda eelnõu, mis ERJK laiali saadab ja asendab teise organiga, täpsemalt siis Riigikontrolliga. Seda eelnõu võttis kaitsta parlamendi ees teie erakonnakaaslane Kert Kingo ja kui me tema käest põhiseaduskomisjonis küsisime teatud tagamaid, et kust see eelnõu täpselt alguse sai, siis ta kinnitas, et tema selle eelnõu välja töötanud töögrupis ei osalenud ja viitas, et see tuli n-ö parteide juhtkonna poolt. Et kas teie saate meile seda tagamaad natukene avada, et kes siis osalesid selle eelnõu väljatöötamisel, ja teie erakonna esimehena, ma olen täiesti kindel, olete paremini informeeritud selles küsimuses kui proua Kert Kingo? Aitäh!
Aitäh! Ma olen tõesti hästi informeeritud inimene ja mitte ainult selles küsimuses, vaid väga paljudes küsimustes. Mis puutub nüüd sellesse, et lugupeetud peaminister on kedagi laimanud, siis ta ei ole kedagi laimanud. Ma tuletan Taavi Rõivasele meelde, et ta on isegi käinud prokuratuuris omal ajal Kristen Michali küsimuses ülekuulamisel. Ka teie olete olnud uurimise all, ei ole tõestatud midagi, ei ole kedagi kuskil süüdi mõistetud ja sellega on lugu vaibunud. Nii et praegu siin see ažiotaaž selle ümber, et keegi on juba just nagu peaaegu kohe-kohe siin ukse taga politseinikud ootavad ja panevad käed raudu, noh see on natukene võib-olla niisugune liialdatud poliitiline ažiotaaž, millest võiks hoiduda. Nüüd mis puutub sellesse eelnõusse, mis käsitleb erakondade rahastamise järelevalve komisjoni likvideerimist, siis jah, ma tunnistan, ma olen soovinud seda juba eelmise Riigikogu koosseisu ajal. Siis ei olnud meil võimalik seesugust eelnõu, ei olnud väljavaadet, et see võiks kuskile liikuda, ühiskonnas diskussiooni tekitada, teatud puudustele tähelepanu juhtida ja konkreetselt eelnõu väljatöötamisega ma seotud ei ole. Ideoloogiliselt sellele oma heakskiidu andnud ma olen, nii et see seos on mul täiesti olemas. Miks? Nagunii küsitakse, miks. Sest nagu siin lugupeetud rahvasaadik, kes on praegu lahkunud saalist, kordas, et ei pea mitte ainult olema aus, vaid ka näima aus. Me võime panna ka vastupidi, ei pea mitte ainult näima aus, vaid ka olema aus. Erakondade rahastamise järelevalve komisjoni töö ei ole olnud aus, ei ole olnud aus sellepärast, et seda juhivad sotsiaaldemokraadid, ei ole olnud aus sellepärast, et nad on ületanud regulaarselt oma volitusi, nõudes dokumente, nõudes aruannet asjaolude kohta, mis ei puutu nende pädevusse, ja ei ole aus ka sellepärast, et kui me võtame logiraamatu ette ja vaatame aegruumis tagasi, siis me näeme, et seal on olnud kaks erakonda, kes on olnud pidevalt tule all, need on olnud Eesti Keskerakond ja Eesti Konservatiivne Rahvaerakond. Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna puhul on kõik süüdistused jooksnud liiva, sest mitte midagi illegitiimset ei ole õnnestunud välja tuua ega tõestada, ehkki on katsetatud, ja kui ma õigesti mäletan, olen ma pidanud ka siin saalis vastama küsimusele, kas meile on tehtud ebaaus annetus või kuidas iganes seda nimetatakse Tre raadio saate näol. Me viisime dokumendid, me oleme selle eest alati maksnud, tehti ettekirjutus, et me peame saates alati ütlema, et selle saate eest on maksnud Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, seda me oleme ka korrektselt kogu aeg teinud. Aga kui erakondade rahastamise järelevalve komisjon tuleb meilt nõudma aruannet, kuhu me oleme oma raha suunanud valimiskampaania ajal, missuguseid kampaaniaid me oma rahaga oleme algatanud ka valimistevahelisel perioodil, siis seda õigust neil ei ole. Seda õigust neil ei ole ja see on näide sellest, et nad ületavad oma volitusi ja käituvad ebaausalt. Teine näide: on olemas, selline tore asutus meil nagu Sihtasutus Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks, mis ei ole erakond ja mis ei pea andma aru erakondade rahastamise järelevalve komisjonile, ometi on sellel komisjonil jätkunud jultumust ka sellelt sihtasutuselt nõuda aruandeid ...
Aitäh, hea minister!
... ja see on see põhjus, miks ma toetan selle organisatsiooni likvideerimist.
Aitäh! No lisaks sellele otsesele laimule, mida te siin välja tõid, mida isegi ma ei hakka praegu kommenteerima ajapuudusel, panen tähele, et tänuväärselt taas kord ütlete välja selle, mida valitsus tegelikult mõtleb. Ja esimese poliitikuna ütlete siis Riigikogu puldis välja selle, et tõepoolest, plaan ongi see Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon likvideerida. Ja te toote välja ka motiivide hulgas nii selle, mis on toimunud teie erakonnaga või teie erakonnaga seotud uurimistega, kui ka siis teile maailmavaateliselt vähemasti lähedase – kuid ma ei oska öelda, kas ka seotud, aga igal juhul maailmavaateliselt lähedase – sihtasutusega. Nii et aitäh selle eest! Need motiivid said selgemaks. Ja seda oli väga vaja, et keegi lõpuks ometi ka ausalt välja ütleks, miks on. Seni on mitmed poliitikud, kes seda on kaitsnud, sh Kert Kingo, rääkinud mingit udujuttu sellest, et on vaja muuta erakondade rahastamise järelevalve palju tõhusamaks. Aga teie ütlesite sisuliselt välja, et see on olnud liiga tõhus ja tõite välja mitu näidet sellest.
Aga te ütlete, et kõik see, mis toimub erakondade rahastamisega ja selle järelevalvega peab ka näima aus. Ja te heidate ette, et ainuüksi seetõttu, et komisjonis on sotsiaaldemokraate või komisjoni juhib sotsiaaldemokraat, ei ole see teie meelest aus. Öelge palun, kui aus näib teile see, et teie koalitsioonipartneril on aprilli keskel avalikkuse ette laekunud selline informatsioon, et on tekkinud üks annetus, väga suur, palju küsimusi tekitav, ja päev peale seda, kui see saab avalikkusele selgeks või täpsemalt öeldes päeva peale seda, kui ERJK hakkab esitama ebamugavaid küsimusi, tuleb teie osalusel koalitsioon välja eelnõuga, mis selle sama ERJK laiali saadab. Kui aus see teie meelest näib või kui aus see tegelikult on? Aitäh!
No mina ei tea, kui aus see nüüd välja nägi, kui teie kaitsesite oma erakonnakaaslast mingi Arsenali keskusega seoses, ja kui aus on välja näinud see, et tund aega pärast seda, kui siit Riigikogu arvutist tehti üks ülekanne, võeti välja raha, mis kanti teie erakonna arvele. See on muidugi ka laim jälle, eks ole, see on laim –alati meie laimame, aga teie räägite sulatõtt. Siin ei ole mingit laimu, mina ei ole kunagi varjanud oma negatiivset suhtumist Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni nendel põhjustel, mida ma nimetasin. See mida ütles Kert Kingo, see on see, mida ütles Kert Kingo. See, et siin on mingi seos sellega, et päev pärast mingisuguse asja väljatulekut anti sisse eelnõu – no te peaksite nii vana poliitik olema küll, et te teate, et eelnõusid valmistatakse ette mõnevõrra pikemalt. Ja ma ei näe siin mingit seost.
Püüded on praegu lüüa risti kedagi, keda ei ole kusagil süüdi mõistetud, mitte mingeid kriminaalseid seoseid ei ole, antud kaasuses mitte. Mitte mingisuguseid kriminaalseid seoseid ei ole tõendatud ega tõestatud. Ja ma toon teile ühe näite veel, te olete tegelenud – Reformierakond – süstemaatiliselt inimeste laimamisega. Süstemaatiliselt. Kuhu kaugele on jõudnud Marti Kuusiku asi? Üle aasta on möödas ja mitte midagi ei ole. Meenutame seda, kuidas siin karjuti ja trambiti jalgu listeeriaskandaali puhul. Listeeriaskandaal kadus päevapealt, niipea kui me vangerdasime Mart Järviku teisele kohale. Päevapealt kadus ära, see oli puhas laim. Praegu lükati tagasi kohtu poolt hagi Urmas Arumäe vastu, keda samuti siin saalis laimati. See on ju puhas laim ja sellega on tegelenud Reformierakond, süstemaatiliselt. Süstemaatiliselt, igas infotunnis kisute te üles mingid laimavad süüdistused, mis pikemas perspektiivis ei leia ju mingit tõestust. Teie paramilitaarne tiib ajakirjanduse näol kütab üles ühiskonnas mingisugused kired ja ühel, teisel või kolmandal põhjusel, nagu armastatakse öelda, tsiteerides eesti keeles inglise keelt: päeva lõpuks ei selgu mitte midagi. Lõpetage laimamine, tegelege poliitikaga! Ainult halvad poliitikud laimavad.
Aitäh! Austatud minister! See, mida te nimetasite Mart Järviku vangerduseks, see oli ju paratamatus. Siit saalist kõlas neid hääli, et võtke Mart Järvik maha, et siis saavad asjad korda. Oli ju mitu kuud varem, teil läks isegi mitu kuud rohkem sellele aega. Aga see küsimus on minu arust seotud teie vasakul käel istuva peaministriga ja kui ma meenutan nüüd Järviku lahkumist ja ka Kert Kingo lahkumist, siis kas teile natuke ebaõiglane ei tundu, et peaministril on natuke topeltmoraal, et teie inimesed on nõndanimetatud teie väitel väikeste kisade puhul pidanud lahkuma, aga peaminister ei leia isegi võimalust poliitilist vastutust võtta. Kuidas need omavahel teie arvates kokku peavad minema? Te viitasite sellele, et selles nn järelevalvekomisjonis oleks justkui kõik sotsid ja selletõttu piinatakse kahte erakonda, üks on siis teie erakond, teine on Keskerakond. Kui ma õigesti mäletan, et seal on ka kõikide erakondade esimehed või esindajad, mis tähendab ju seda, et kui märgataks midagi kahtlast uurimisväärset ükskõik, millise erakonna puhul, siis oleks võimalik nendel esindajatel, ka nendel neutraalsetel esindajatel, kes ei esinda erakondi, seal ju midagi algatada. See ei saa ju olla ometi põhjus selleks. Ja kurbusega tuleb nõustuda Taavi Rõivasega, kes teie suu kaudu sai selles mõttes teada tõelised motiivid. Peaministri partei on selgelt karistatud ja mitu korda nagu vahele jäänud ja on saadud seaduse poolt ka korrale kutsutud. Kas või needsamad nõuded, mida me täna kuulsime 110, see ei ole ometi nagu juhus, see on kõik toimunud. Öelge palun, kas te selles valguses ei tunne pisut topeltmoraali peaministri vaatevinklist?
Aitäh! Alustame Mart Järvikust. Kogu jama lõppes sel hetkel, kui kantsler vabastati ametist. Kogu jama lõppes sel hetkel. Polnud enam seda, kes lekitaks informatsiooni, polnud enam seda ... Ühesõnaga lõpetame selle teema, kõik on selge. Mis puutub Kert Kingosse, siis Kert Kingot laimasite teie ja ajakirjandus kogu selle aja jooksul, mis ta oli ametis. Küll oli ta loll, küll ei osanud ta keeli, küll ei käinud ta välismaal, küll ei saanud ta aru, millega ta tegeleb. Intelligentne, vastutustundlik, püüdlik inimene oli lakkamatu laimujoa all ja see on poliitika, mis näib aus teie meelest, minu meelest ei näi aus. Ja selle eest seisis hea üks suurepärane erakond nimega Reformierakond, mis on reformid ammu unustanud, mingisugustest reformidest ... Mis on teil pistmist reformidega? Mitte midagi, vabandust, mitte midagi, kõige vähemat ka mitte. Mis puudutab minu vasakul käel olevat peaministrit, siis ma võin teile kinnitada, me oleme olnud nüüd läbirääkimistes ja koalitsioonis üle aasta, läbirääkimistes juba enne seda, ma ei ole täheldanud mitte mingisuguseid illegaalseid surveid, ettepanekuid, tehinguid, katseid riigi raha kuritarvitada, mitte kõige vähematki. Mitte kõige väiksemaidki katseid. Vastab tõele, et Keskerakonnal on keeruline ajalugu. Meie erakonnal on selles suhtes lihtne, me võtsime algul vastu otsuse, me ei võta vastu mingisuguseid kahtlase maiguga rahasid, me ei suhtle ärimeestega, me ei suhtle huvigruppidega, sest põrgutee on sillutatud heade kavatsustega ja varem või hiljem juhtub seal mingisugune jama. Me elame riigipoolsest toetusest, liikmemaksudest ja nii öelda majandustegevusest ehk oma logoga särkide, kruuside ja muu seesuguse müügist. Väga lihtne, meil on raha vähem, aga me täpselt teame, missuguste summadega me saame arvestada. Me ei ole ka erinevalt Sotsiaaldemokraatidest võtnud suuri võlgasid, me ei ole pankade ees mingeid teeneid ega kohustusi võtnud. Me oleme puhas nagu prillikivi, tsiteerides klassikuid. Ja minu koalitsioonikaaslased minu hinnangul selle koalitsiooni tegutsemise ajal on käitunud täpselt samuti, puhtad nagu prillikivid. Kui kohtul õnnestu tõestada vastupidist, siis me teeme sellest oma järeldused, aga praegu peale teie laimu ei ole siin mitte midagi. Aitäh!
Ja järgmisena küsib Mart Võrklaev ja vastav peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! 2011. aastal tunnistas Harju Maakohus endise vandeadvokaadi Viktor Kaasiku süüdi pistise andmises ja endise linnaametniku Toomas Õispuu, kes muuhulgas oli Keskerakonna liige, pistise võtmises. Kriminaalasja sisuks oli arendaja esindaja poolt pistise pakkumine linnaametnikule Paldiski mnt 50 detailplaneeringu ehk et n-ö Hipodroomi arenduse menetluse korraldamise eest. Keskerakonna liikmete ja Tallinna linnaga seotud ning kohtuotsusega tõestatud korruptiivseid tehinguid on ajaloos olnud palju ja nende kõigi siin üles lugemiseks ei piisa meil antud kahest minutist. Eesti Ekspress on oma 6. juuni loos toonud välja kahtluse Keskerakonnale 50 000-eurose annetuse ja Hipodroomi arenduse tingimuste arendaja jaoks soodsamaks muutmise vahel. Esmaspäeval kuulsime, et olete kohtunud 11. juuni õhtul Stenbocki majas Mihhail Korbi ja Mihhail Kõlvartiga. Samal päeval algatas prokuratuur kriminaalmenetluse Keskerakonnale 50 000 euro suuruse annetuse osas. Minu küsimus on, kas kohtumisel oli jutuks ka Hipodroomi arendustegevus ja kui oli, siis millist linnaplaneerimisalast nõu te linnapeale andsite ja kas tegemist võib olla järjekordse korruptiivse tegevusega, kus üheks osapooleks on Keskerakond läbi Tallinna Linnavalitsuse ja ma ei mõista kedagi siin praegu süüdi, et selle osa võib vastusest välja jätta, mis te kolleeg Juskele rääkisite. Minu küsimus ongi: kas tegemist võib olla korruptiivse teoga, kas te saate kinnitada, et seda ei ole? Aitäh!
Aitäh teile! Loomulikult, teil on õigus küsida ja minul on õigus vastata, aga ma ei tea, et ma pean vastama nii, nagu Riigikogu liige mulle need raamid ette annab, et päris nii see ka ei ole. Nii et ma lähtun sellest, kuidas mina soovin vastata teie küsimusele, härra Võrklaev. Te tõite 2011 siin välja, ma ei tea, lähme siis 90-ndate aastate algusesse tagasi, ma ei tea, hakkame tooma kõiki neid patte, mis on olnud alates VEB Fondist ja neid võib vabalt välja tuua, nii et nende üle võib siis ka ju arutleda, et kas on leitud õigeid lahendusi või ei ole leitud õigeid lahendusi, on ju siiamaani päris palju küsimärke ühiskonnas üleval. Aga see, mis te küsisite, mis me õhtul arutasime, ma nüüd päris ei tea, mis ülekuulamisel ma siin teie ees olen, härra Võrklaev, hea, et te veel ei küsi, kus olid punktid ja komad meie lausetes. See on nüüd väga huvitav lähenemine teie poolt. Ei, mina ei andnud mingeid soovitusi Tallinna linnale, kuidas nemad peavad mingit planeeringut menetlema või ei pea. Aga see, et on olnud küsimusi minul linnapeale, et kas vastab tõele nagu see väide või see süüdistus, et seda planeeringut on muudetud kuidagi arendajale soodsamaks, siis tema vastus on olnud: ei ole muudetud. Sellest piisab mulle.
Nüüd, ma olen ka Tallinna elanik, Tallinna linnaga seotud, selge on see, et tegemist on tõesti väga suure arendusprojektiga, kui see ühel hetkel peaks valmis saama. See, et seal sademevee küsimus parimal võimalikul moel ära lahendada, see on oluline, sest ega sademevee küsimus nii mõneski kohas, ka pealinnas, rääkimata väiksematest omavalitsustest, tekitab probleeme, et teha seda kuidagi kergemini arendajale, ma ei pea seda küll õigeks. Kui on suured vihmaveed, siis neid uputusi linnatingimustes on ju küll, näiteks kas või seesama Tuukri tänav või mingid muud piirkonnad. Nii et ma arvan, et siin ikka linn ja vee-ettevõtja peab leidma parima lahenduse, ja ma usun, et nad ka leiavad, mitte nad ei lähtu mingist muust lahendusest, ikka sellest, mis on linnakeskkonnale ja linnaelanikele parim. Kui te küsite, kas seal võivad olla mingid kriminaalsed ilmingud kogu selles loos, siis eks mu vastus on sama, mis ta on olnud siin viimased paar nädalat, et need tööriistad on olemas täna prokuratuuril ja lõppkokkuvõttes on see otsusepädevus olemas Eestis kohtul. Kas ta nii kaugele jõuab või mitte, noh, teie puhul ei ole ju enam seal vahet, kas ta jõuab või mitte. Te olete öelnud ära juba ja laimanud ja süüdistanud, et Keskerakond on korruptiivne, see on korruptiivne tehing. Nii et noh, te olete oma hinnangu andnud, aga las siis annab ka prokuratuur ja õiguskaitseorganid. Aitäh teile!
Mart Võrklaev, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Oma sõnavõtus või küsimuses ma liiga palju hinnanguid ei andnud, ma küsisin. Ja kuivõrd tegemist on võimaliku siis keelatud annetusega, mille osas on ka alustatud kriminaalmenetlust, siis ma arvan, et see on koht, kus Riigikogu liige võib küsimusi küsida. Kindlasti ei ole see punkti ega koma küsimus, vaid sisuline küsimus – lihtsalt täpsustuseks. Ja võib-olla te oma vastust ka täpsustate, et kas te tol päeval või tol õhtul ka siis sellest arendusest rääkisite. Te ütlesite, et olete rääkinud, aga kas ka sel päeval rääkisite? Ja lisaks, te olete siin täna rääkinud süütuse presumptsioonist ja sellest, et kedagi ei tohi süüdi mõista enne, kui on kohus otsuse teinud. Reformierakonna osas minu teada ei ole ühtegi kehtivat kohtuotsust, mis oleks süüdi mõistnud Reformierakonna keelatud annetuste osas. Küll on neid Keskerakonnal minu teada vähemalt kaks tükki. Ehk ma arvan, et see olekski koht, kus siis vabandada või siis lugeda üles need kohtuotsusega ja tõestatud kriminaalasjad, kus siis Reformierakond on süüdi mõistetud. Aitäh!
Aitäh! Kõigepealt te lööte konkurendi risti ja siis veel ütlete, et paluge vabandust ka? Väga huvitav lähenemine! Ma ei ole kordagi öelnud, et Reformierakond on süüdi mõistetud. Jaa, teil on õigus, Keskerakond on kaks korda jäänud süüdi ja oleme oma karistusi ka kandnud. Aga selline lähenemine, et te ütlete, et kõigepealt rippuge siin ristil ja nüüd veel vabandage ka teie ees, see on väga huvitav lähenemine. See ei ole ju mingi saladus, härra Võrklaev, et kogu see periood on olnud teie erakonna soov näidata igal võimalikul moel ... Isegi mulle meenub siin mõni hetk tagasi, kus teie erakonna esimees süüdistas rahvusringhäälingut uudiste mittekajastamises ja võrdles seda Orbáni ajastuga. See tahe, see kihk, et näha seda verd selles koalitsioonis, on nii meeletu, et ei loe enam sisu, ainult pealkirjad. "Kõik müügiks" võiks selle kohta. Natuke liiga palju, natuke liiga kiiresti ja kindlasti ka põhjendamatult. Ma tõesti lähtun sellest, et Eesti on õigusriik, instantsid teevad oma tööd nii hästi, kui nad oskavad-suudavad. Täna prokuratuur menetleb, las ta menetleb ja annab siis oma tulemuse teada.
Nüüd, kui te tahate küsida, et kas oli sel õhtul juttu ka linna arendustest, siis sel õhtul oli juttu ja kindlasti neid päevi on veel olnud, kui on olnud juttu. Loomulikult ma küsin seda linnapea käest, kui on sellised väited, et kas nendel väidetel on alust või nendel väidetel ei ole alust. Linnapea on öelnud, et ei ole alust. See on minu jaoks tõesti piisav. Kui te tõesti küsite ka ise endise omavalitsusjuhina sisuliselt seda teemat, siis ma ei ole päris kindel, et see on üldse ainult linna otsustada, missugune saab seal olema sadevee ärajuhtimissüsteem. See on ka vee-ettevõtja väga suur otsus või roll selles, antud juhul siis Tallinna ettevõtte oma. Aga see, et nüüd kuidagi siduda ära, et ma ei tea annetuse tõttu saab teha siis odavamat sadeveelahendust, ma ei usu seda ealeski, et linn sellega kaasa läheb, teades, et sadevee probleem on väga paljudes kohtades, rääkimata väiksematest omavalitsustest, ka Tallinnas. Aitäh teile!
Aitäh! Lugupeetud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Ma ei tea, kust te selle küll võtate, et reformierakondlased laimavad teid, et sel juhul ma võiksin defineerida, et Eesti Vabariigi kohus on hakanud teid laimama läbi selle kahe kohtuotsuse. Meil ei oleks isegi vaja suud lahti teha, sest fakt on fakt, et erakond on oma käitumisega ja tegevusega andnud märku sellest, et on teatud probleem ja seda kinnitavad kohtulahendid. Selle tõttu me ei pea laimama absoluutselt, et me käsitleme ainult fakti. Nüüd see teine asi, mis puudutab seda sama võimalikku 50 000 annetust, et ma mäletan siin, kui te siin samas puldis peaaegu nutma puhkedes rääkida sellest, et kui isiklik ja perekondlik see annetus on ja te olite nii veendunud, sellepärast et olla kohtunud nii teie kui Mailis Reps, kuigi Mailis Repsist tekkis üks väike mäluauk, et ta eksis täpselt kuu ajaga, et kuna ta esimest korda taga suhtles, et see paistis meile ka selline üllatav moment olevat, et ei tea mis selle põhjus oli, aga et kõik need tegevused iseenesest on tekitanud need kahtlused, neid ei ole vaja lihtaslt välja mõlda, et kui vaadata filmis osalejaid, siis tegelikult nende jutt, nende jutu muutus, ka teie muutus, on tegelikult neid kahtlusi süvendanud ja tänastki kuulates tekib mulje, et kaevutakse üha sügavamale. Öelge palun seda, et kuivõrd selles situatsioonis te tajute, et Eesti Vabariigi ministrid, Eesti Vabariigi peaministrid peavad olema väga eeskujuks kogu eestlaskonnale või Eesti Vabariigi kodanikele, et need jutud, mida siit nagu räägitakse, et need on muutumas juba nagu naeruväärseks. Millal see piir võiks saabuda, austatud peaminister? Aitäh!
Aitäh teile! Alustate oma küsimust, et kes siin, et te ei ole, kuidas te ütlesite, laimanud ja nii edasi ja lõpetate ikka oma küsimuse ju seal. Ma arvan, et teie küsimuse tegelikult see tuum, see film on õige, kuhu te tahate, et see film jõuaks, see soov on ju see, et see film jõuaks sellesse etappi, et tänane koalitsioon seda filmi, noh, siis kolme peatäitja rolli enam täita ei saaks. See on ju väga lihtsalt teie soov. Nüüd punkt üks, et mina ei ole kuidagi seadnud kahtluse alla Riigikohtu otsuseid ja olen öelnud ka täna siin infotunnis, et see otsus, mis tehti aastate 2014–15 kohta loomulikult tuleb täita. Selle üle ei ole ju mingit vaidlust, Riigikohus on oma otsuse langetanud. Nüüd see 50 000 osas, noh, ma isegi ütleks, see ei ole olnud teie poolt ju laim, see on ju ridade vahelt lugedes ja ridadega lugedes see on ju selge surve, tembeldamaks, et Keskerakond on selles süüdi. See ju õhkab igast positsioonist. Nüüd ma olen küll emotsionaalne, see vastab tõele, aga et ma oleks siin suurte pisaratega maha istunud ja nutma puhkenud, ma ei mäleta. Aga kui teie nägite minu silmis pisaraid, võib-olla need olid siis mis arutelu käigus, võib-olla olid hoopiski rõõmupisarad, ma ei oska öelda, aga ei mäleta seda. Nüüd te toote oskuslikult siia sisse Mailis Repsi, et kuidas on võimalik, kui Keskerakond räägib, et ühendus oli 27. mail, siis näete on öeldud ajakirjanduses, et tegelikult ju Mailis Reps rääkis temaga aprillikuu lõpus, kuu aega varem. Aga huvitav on see, et te teate ju väga hästi, et Mailis Reps on selle kohta öelnud pressiteate, kus ta on öelnud välja selgelt, et see ei vasta tõele, et see kohtumine, või vabandust videokonverents või jutuajamine oli Mailis Repsil aprilli lõpus, et see oli 27. mail. Siin on lihtsalt selles loos seda valesti käsitletud, kui ajakirjanik mõistis seda intervjuud, mida anti Keskerakonna fraktsiooni ukse taga Mailis Repsi poolt, valesti. Ma olen küsinud, kas see on nii, nagu ta ütleb oma pressiteates, haridus- ja teadusminister on öelnud, et see on nii. Seda te ei soovi käsitleda, ju see oli siis valesti mõistmine ajakirjaniku poolt ja minister Reps andis järgnevalt, ma ei tea, päeval või ülejärgmisel päeval selgituse, et see on vale, et kohtumine oli videokonverentsi teel esmakordselt 27. mai. Aitäh teile!
Läheme edasi, tänane viies küsija on Valdo Randpere ja küsimus on peaminister Jüri Ratasele korruptsiooniga võitlemisest. Palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea Jüri! Viimased kolm ja pool aastat oled sa pidevalt ja korduvalt rääkinud sellest, kuidas Keskerakond enam ei asju kohtus ja ei ole korruptiivne ja on aus ja puhas nagu prillikivi. Ega seda juttu peale sinu küll tõsiselt pole võtnud, aga sõna on vaba ja see käib ka muinasjuttude vestmise kohta. Ja mis ta muud on kui muinasjutt või kui rangemalt öeldes, siis valetamine, see sinu jutt Keskerakonna puhastumisest, muutumisest ja seaduskuulekusest. Sa saad ju ise ka aru, miks ma nii väidan –kohtuprotsessid, süüdimõistvad otsused, majade müügid kahtlastel tingimustel, kokkuleppemenetlused, tingimisi karistused ja lisaks täna Riigikohtu otsus jne, jne. Aga see kõik ei ole mu küsimus, vaid ma lihtsalt konstateerin fakte. Mu küsimus on, et mis on su järgmine samm selle viimase 50 000-eurose kahtlase annetusega seotud skandaali kinnimätsimiseks. Valetamist ja vassimist sa ei lõpeta, seda ma ei usu ja seda ei usu keegi teine ka, aga minu käest tuli üks inimene Jõgeval tänaval küsima, mulle tundmatu inimene, tuli küsima mu käest, et kas Jüri Ratas saadab nüüd prokuratuuri ka laiali, samamoodi, nagu ta kavatseb erakondade rahastamise järelevalve komisjoniga teha. Ja kas see ongi siis Keskerakonna ja sinu versioon korruptsiooniga võitlemisest, likvideerida uurimisorganid? Aitäh!
Jah, aitäh teile, härra Randpere! Aga mis ta siis on? Te ütlete, et muinasjutt, siis te ütlete, et keegi ei võta tõsiselt seda, mida ma olen soovinud teha novembris 2016 Keskerakonna ees seoses rahastamisega. Siis te veel ütlete, et tegelikult see on valetamine. Et on ta siis muinasjutt või on ta valetamine või mis see on? Aga ma arvan, see on tõsi, ja ma jätkuvalt arvan, et see on tõsi. Ja need sõnad, need mõtted, need tulevad kõige sügavamalt minu seest. Et jah, erakonnaga on olnud väga palju keerulisi rahastamiskaasuseid, kus erakond on jäänud süüdi, erakond on teinud valesti. Ja tihtilugu on õige neid asju tunnistada ja siit minna edasi tugevamana. Ja ma arvan, et Keskerakond on just nii viimased 3,5 aastat käitunud. Kui te saate mulle kas või ühegi sellise näite öelda selle tänase Riigikohtu lahendiga, et kus me oleme, ma ei tea, 2016 novembrist edasi teinud mingeid valesid asju või me ei ole aktsepteerinud neid, siis palun öelge. Me oleme aktsepteerinud neid, ma oleme need trahvid tasunud, kui erakond on teinud valesti. Et erakond on oma käitumist väga tõsiselt muutnud. Nagu ma ütlesin ka siin tsitaadis, need garantiikirjad ja erinevad, ma ei tea, Tartu majatehnigud, mis on olnud, et need peavad jääma minevikku. Ja tegelikult ongi väga hea, et Eesti avalikkus ka sellest teab, et see on olnud mingisugune käitumis-, ma ei tea, muster või mall, mis on olnud erakonnal. Täna see ei ole enam nii. Nüüd, selle tänase kaasuse osas, selle te küsite, et mis on see järgmine samm või ma ei tea, viimane samm, mis te ütlesite, skandaali kinnimätsimisel. Ma ei tea kuidagi, et ma oleks seda skandaali kinni mätsinud. Et ma olen, vastupidi, öelnud, et avalik suhtlemine on alus, ma olen öelnud, et tervitanud prokuratuuri algatatud menetlust. Erakond on ise teinud sisemiselt samme erakonna juhatuse tasandil, et sisekontrolli tugevdada. Nüüd see, mida hea Eesti inimene teie käest küsis, et kas Jüri Ratasel on plaan prokuratuur saata, ma ei tea, laiali või lõpetada ... Noh, ma usun, et te ise vastasite, tundes mind, et ei ole Jüri Ratasel sellist plaani ega see ei ole ka kuidagi mõeldav. Aga kui te ei öelnud, siis ma vastan teile ka siit Riigikogust, et loomulikult see ei ole mitte kuidagi mõeldav ja selliseid plaane ei ole olemas. Aitäh!
Valdo Randpere, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Lugupeetud härra Ratas! Te räägite kogu aeg sellest, kuidas teid rõõmustab see, et prokuratuur on algatanud uurimise. Mina ausalt öeldes sellest aru ei saa. Et kui rumalaks te inimesi peate, kui te sellist asja väidate? Ma ei tunne küll mitte kedagi, kes tunneks kedagi, kes rõõmustaks selle üle, et tema suhtes algatatakse kriminaalasi. Aga see selleks. Isegi see sõber, kes su paremal käel või teie paremal käel seal istub, hiljuti leitud sõber Mart Helme, suudab vaevalt tagasi hoida seal haigutusi ja muigeid, kui ta kuulab seda juttu, sest tema konstateeris ka mitte väga palju rohkem kui aasta tagasi siinsamas Riigikogus, et korruptsioon on Keskerakonna geneetilise koodi osa ja ilma korruptsioonita pole ka Keskerakonda. Või oli see vastupidi. Aga mu täpsustav küsimus on, et kas Keskerakonnal on olemas ka konkreetne hinnakiri? Et mis maksab saiapäts? Või detailplaneering? Või mõni muu magus suutäis? Meil on praegu konkreetne probleem riigis. Et põllumehed ägavad tööjõu puuduse all. Kui palju peaksid põllumehed annetama Keskerakonnale, küsin ma konkreetselt, selleks, et nad tohiksid tuua siis paar tuhat ukrainlast appi ja sellega saagi kokku koguda, enne kui põllumajandus täiesti uppi läheb? Aitäh!
Aitäh, härra Randpere! Et ma arvan, et ärge mõõtke teisi erakondasid oma mõõdupuu järgi. Ärge mõõtke teisi erakondasid ja hinnake oma malli järgi. Ma ei tea, kust sa selle paralleeli võtate sellest hinnakirjast. Et kui teil on olemas teie erakonnas selline hinnakiri, mis maksab punkt seaduseelnõus, mis maksab lõige seaduseelnõus või mis maksab paragrahv, siis Keskerakonnal ei ole sellist hinnakirja ega saa ka kunagi olema. Et te olete alati sellise väga lahtise ütlemisega. Noh, ma ei tea, võib-olla rääkisite praegust oma koduerakonna siin sisse, mis need teie hinnakirjad on olnud erinevates nõukogudes, erinevate ettevõtete puhul, jne. Meil ei ole sellist hinnakirja. See ei käi kuidagi Keskerakonna käitumise juurde ja noh, see on selgelt kriminaalne. Nüüd te ütlete, et siin minu paremal käel sõber Mart Helme. Jaa, ma julgen siin küll öelda, et meie töine suhe nüüd juba rohkem kui aasta selles koalitsioonis – ma ei oska öelda, kas seda nüüd saab öelda, et see on sõber, aga – on tõesti olnud väga usaldusväärne. Väga hea ametikaaslane, Mart Helme puhul saan ma küll öelda seda. Jah, saan küll. Ja saan ka öelda seda, et kogu see koalitsioon, no olgem ausad, selles keerulises aastas on seisnud tegelikult Eesti inimeste ja Eesti riigi eest. Kõige pikema kogemusega kindlasti Isamaa, kes on olnud Eesti eri valitsustes, Isamaa erakond, aga nii Eesti Konservatiivne Rahvaerakond kui ka Keskerakond, mõlemad viimased on üsna vähe kuulunud valitsusse. Üks tulenevalt sellest, et on uus erakond või, ütleme, noorem erakond, Keskerakonna minevik aga on olnud pigem opositsioon kui koalitsioon. Aga tegelikult ma arvan, härra Randpere, et see ongi ju teie küsimuse tuum. See ongi ju kõige härivam Reformierakonnale terve see aasta olnud, et kolm erakonda mitte ei ole ainult suutnud leppida koalitsioonileppes, vaid on suutnud tegutseda kõik need päevad, on suutnud otsustada kõik need päevad. Ja ma arvan, et ka seal Jõgeval, kus te käisite, päris paljud inimesed ütlevad, et see on hea koalitsioon, see on parim koalitsioon täna Eestile, see on laiapindne koalitsioon. Ja ma mõistan tegelikult poliitiliselt täielikult, eks see ajabki ju teid kõige rohkem marru ja teeb teid pahaseks. Aitäh!
Aitäh! Hea Jüri, sa oled meie ees siin peaministrina ja sinu sõnadel on kaal ja sellel kaalul on ka oma vastutus. Sa ei peaks endale lubama selliseid paljasõnalisi torkeid, et oma malli järgi, või tooma mingeid kahtlustusi, justkui mingite aastakümnete taguste asjade kohta, ma ei tea, VEB Fond või mida sa siin õhku viskad. Kui sul on mingeid fakte, ütle välja. Kui ei ole, siis vabanda, see oleks kohane.
Aga jätkame faktipõhiselt. Sa ütlesid, et on väga hea, et Eesti avalikkus teab. Sa pidasid, ma saan aru, silmas seda, et Keskerakonda on minevikus siis ebaseaduslikult rahastatud. Ja selle peale sa ütlesid, et täna see ei ole nii. Aga vaatame fakte, just nimelt täna tuli Riigikohtust otsus – ja nagu mina aru saan, see ei kuulu edasikaebamisele –, et ka 2015. aasta valimiste eel väga suures ulatuses, 110 000 eurot sai Keskerakond keelatud annetust. Mis tähendab omakorda – nüüd ma teen järelduse nende faktide põhjal –, et see oli väga suur osa Keskerakonna toonase valimiskampaania rahast. Ja igaüks saab ise teha järelduse, kas see oli ebaaus konkurents või mitte. Mulle tundub, et oli. Kui teised erakonnad ei kasutanud sarnast dopingut ja teie kasutasite, siis mina näen selles ebaausat konkurentsi. Ja selle ebaausa konkurentsi tagajärjel ei saanud mitte Edgar Savisaarest peaminister, vaid 2016. aasta lõpust teist. Nii et sisu ja seos justkui on olemas. Ja te ütlete, veel kord, et täna ei ole see nii ja täna justkui Keskerakond on puhtam. Ma mõtlesin teie eelkäija peale ja mõtlesin ka sellele, kas tema oleks nii nahaalse käigu ette võtnud, et selle organi, kellel on teile palju pretensioone, lihtsalt laiali saatnud. Ja ma ütlen ausalt: ma ei tea. Kuidas teile tundub, kas kas Edgar Savisaar oleks võinud sarnases olukorras, kui teie praegu olete, käituda sarnaselt ja saata laiali selle organi, kes on teid korduvalt valskuses süüdistanud ja tänase seisuga ka positiivse kohtuotsuse saavutanud? Aitäh!
Aitäh teile! No see doping ja see ebaaus konkurents ja ... Te toote seda 2015. aastat, noh, ma saan aru, et see põhjus tegelikult peitub ju eeskätt 2016. aasta novembris, kui Riigikogu umbusaldas teid ja toimus koalitsiooni muutus. Ju see on see sisu. Ma arvan, et ma ei eksi, kui päris palju tekitas kõneainet – ja ma isegi ütleks, et skandaalset kõneainet – 2015 selline pikk asfalttee, tühi, päris lai, kus ilmselt päris kallite kingadega siis seal kõndis toonane peaminister ja siis kaks võimsat hävitajat panid sealt selja tagant mööda. No ma ei tea, kas see oli päriselt, aga see oli hästi tehtud. See oli kallis reklaam, see oli hästi tehtud. Ja kui ma ei eksi, oli vist tegemist Ämari lennuvälja selle õhkutõusu- ja maandumisrajaga. Ausalt öeldes, ega ma ei tea, toona ei olnud mina erakonna esimees, aga ma ei usu, et mingi teine erakond, eks ju, oleks saanud seda NATO baasi ja Eesti seda baasi ära kasutada oma valimisreklaamiks. No mis me nüüd teeme siis, härra Rõivas? Teie ütlete, et Keskerakond kasutas dopingut, no ma ütlen, et näed, teie marssisite nende kingadega seal Ämaris, panite lennuliikluse seisma, eks ju. Vaevalt et see oli siis Reformierakonna ametlik taotlus, et avage Ämari lennujaama väravad Reformierakonna esimehele, nüüd ta siia tuleb. No ju see käis ikka kuidagi teistmoodi teil, aga mina ei tea, kuidas see käis. Nii et ma arvan, jätkuvalt, et isegi nende võimsate, ma ei tea, kas mokassiinkingadega või millega iganes te seal olite, tegelikult tegi oma valiku kõrgeim võim, Eesti inimesed. Nii 2015 kui ka 2019 valis Riigikogu sellisena, nagu ta õigeks pidas. Ja peale seda andis kõrgeim võim selle konkurentsi siia Riigikogusse. 2015 tegite teie koalitsiooni – tubli! Ja tegite kindlasti tööd oma südame äranägemise järgi. 2016 jõudude vahekord aasta lõpus muutus siin Riigikogus ja tehti uus koalitsioon. 2019 valis kõrgeim võim siia 101 saadikut, kes omavahel leppisid kokku sellise koalitsiooni, nagu suudeti kompromissina leida, ja see on hea koalitsioon täna. Aitäh teile!
Läheme edasi. Tänane kuues küsija on Annely Akkermann, küsimus siseminister Mart Helmele korruptsioonist. Palun!
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Härra siseminister! Pühapäeval, 14. juunil kõlas üle Eesti raadiosaade "Räägime asjast", et kus teie ja EKRE aseesimees Martin Helme siis muu hulgas võtsite käsitleda ka Keskerakonna annetusskandaali, just nii te seda nimetasite. Mis tähendab siis 50 000 euro annetamist erakonnale proua Juhaste poolt, kes on selle raha saanud oma lapse isalt, aga isiklikel põhjustel tema ja tema laps seda raha ei taha. Martin Helme ütles, et ta ei usu seda juttu. Mina ka ei usu ja mulle näib, et Eesti avalikkus, Eesti inimesed üldiselt ei usu seda juttu. Teie lisasite, et annetuse tagasikandmisega on Keskerakond süü omaks võtnud. Samuti te kritiseerisite Keskerakonna käpardlikku käitumist selle skandaali puhul. Minu küsimus teile on: kuidas teie erakond oleks käitunud, kui teie erakonna arvele oleks selline summa jaanuaris laekunud? Aitäh!
Te olete ilmselt Eesti ajakirjanduse hea õpilane. Eesti ajakirjandus on meil ju selline suurepärane pealkirjade ja tõlgenduste väljamõtleja. Seesama raadiosaade, mida te siin tsiteerite, Delfis sai pealkirja "Black lives matter, tegelikult need elud ei loe" või oli see neil algne, mis jättis sellise mulje, nagu meie oleksime rääkinud sellest selles saates, kuidas mustade elud ei maksa mitte midagi. Tegelikult rääkisime me sellest, kuidas kõik need märatsejad, lõhkujad, pogrommitajaid, mustade äride, poodide, söögikohtade purustajad tõendavad oma tegevusega, et mustade elude eest seismise käigus nad tegelikult hävitavad mustade elusid ja mustade elud neile ei loe. Aga meie ajakirjandus oskas selle lansseerida täpselt nii, et jäi vastupidine mulje, ja nii me näeme pidevalt. Seal ajakirjanikud istuvad meil rõdu peal ja ega ma ei ole neile kunagi armu andnud valitsuse pressikonverentsidel ka. Ma kogu aeg õpetan neid ja ma püüan ikka kogu aeg neile nagu südametunnistusele koputada, et ma saan aru, et teil on klikke vaja, ja ma saan aru, et teil on vaja lugejaid, ja ma saan aru, et teil on vaja intriigi, aga katsuge ikkagi kuidagi jääda tõe piiridesse, ärge päris oma fantaasiatega lendu ka minge. Aga teie olete ka võtnud nüüd sellesama stiili ja lähete oma fantaasiatega lendu. Vastab tõele, et me olime mõnevõrra kriitilised ja leidsime, et erakonna esimees ei peaks olema see, kes tormab kohe, aga ma saan aru, Jüri südametunnistus on selline, et ta elab nii kaasa oma erakonna asjadele täiesti arusaaavalt, nii nagu mina elan kaasa oma erakonna asjadele, et tahaks nagu minna ja öelda, et kuulge, jätke järele, et see ei ole nii, et see on tegelikult teisiti. Ja me olime selles mõttes, ütlesime, aga noh, et see on malemäng, poliitika on malemäng, males on muide rohkem käike kui poliitikas. Malemängus kuningas peab ennast hoidma ja vigurid peavad tema eest käima ja see oli kogu selle asja mõte, mitte see, et me oleksime öelnud, et kõik on valesti. Ja see, mida me ütlesime, oli, et jääb mulje, nüüd jääb mulje, kui see tagasi kanti, see oli minu arvamus, võib jääda mulje, et nad ütlevad, et nad ongi milleski süüdi, aga tegelikult midagi ju tõestatud ei ole. Tulles tagasi ikkagi selle toreda nimele mitte vastava Reformierakonna juurde, teie skandaalid minevikus on ikka märksa-märksa koledamad. 10 miljonit, ärge tulge rääkima, et mõisteti õigeks. 10 miljonit ju ei ole. Kus see on, kes maksis selle tagasi? Kus see kohvrikene on selle 10 miljoniga, mis me võime öelda, et kõik on korras, riigieelarvesse toodi see raha tagasi, seda ei varastatud ära, Eesti Panga arvele laekus see raha uuesti, tehti selgeks, et see oli valeülekanne, seal oli eksitus, raha on tagasi. Raha ei ole tagasi. Kus on 32 miljonit ...
Aitäh, lugupeetud minister!
... dollarit VEB fondi raha? Kadunud!
Lugupeetud minister! Aeg!
Seda raha ei ole tagasi. Seda raha ei ole tagasi.
Auväärt minister! Vastamisaeg on kolm minutit!
Nii et kui me räägime korruptsioonist, siis meil kõigil on oma mingisugused kollid kappides. Tehke oma kapiuksed lahti, puhastage kollidest ära ja siis tulge näpuga kõigi teiste peale näitama!
Aitäh! Austatud minister, püüame kolmest minutist vastamisajast kinni pidada!
Nii, jah, Urmas Kruuse, protseduuriline küsimus, palun!
Kui minister on kaks korda 45 sekundit ületanud, kas me saame selle küsimise aja ka juurde? Aitäh!
Aitäh! Me oleme siin küsimuste suhtes ka väga liberaalselt lähtunud ajast, aga püüame kõik kinni pidada! Küsimuseks kuni 2 minutit, vastuseks kuni 3 minutit. Täpsustav küsimus, Annely Akkermann, palun!
Jaa, see küsimus vajab täpsustamist. Ma täna hommikul tööle tulles kuulasin selle saatelõigu üle ja täiesti sõnaselgelt Martin Helme ütleb, et ei usu ja teie ütlete, et Keskerakond on tagasikandmisega oma süüd tunnistanud. Ja ma olen täiesti nõus teiega. Selle üle ei ole üldse vaidlust ega küsimust. Aga eesti keeles tähendab väljend "ei usu", et peab valeks ja ehk selle rääkijat valetajaks ja samuti, et "süü tunnistamine" tähendab seda, et on valetamisega vahele jäänud ja tunnistab süüd. Ja minu küsimus on nüüd selles, et kui te minu kolleegile Taavi Rõivasele ütlesite siin paar küsimust tagasi, et poliitika peab olema ja näima aus. Ma olen täiesti nõus, selles küsimuses ei ole vaidlust. Minu küsimus teile on see, et kuidas te ennast tunnete praegu peaministri kõrval, keda te sügaval sisimas peate valetajaks?
Jälle natukene tõlgenduse küsimus teie poolt. Martin ütles, et ta ei usu, ta ei usu selle naisterahva juttu. Jutt ei ole sellest, et me ei usu peaministri juttu. Ta ei usu selle naisterahva juttu, ta ei usu seda juttu, et see oli lapse kasvatamise eest antud raha ja siis tehti niisugune ninanips, aga see puudutab hoopis teisi inimesi, see puudutab neid kahte inimest, kellega see raha on seotud, aga mitte peaministrit, kes võttis vastu otsuse see raha tagasi kanda ja mina kritiseerisin seda. Ja kui te küsite, et mis me oleksime teinud selle rahaga. Ma ei oska öelda, see on nii hüpoteetiline seisukoht. Meil ei ole selliseid rahasid. Ma ühele küsimusele enne vastasin, siis ma ütlesin, me oleme võtnud algusest peale selge positsiooni: me ei võta ärimeestelt rahasid, me ei võta inimestelt suuri annetusi sellepärast, et me teame, et tasuta lõunaid ei ole ja see võib kaasa tuua komplikatsioone, mida me soovime vältida. Seda enam, et meie, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, peab olema puhtam kui ükskõik missugune teine erakond, sest me oleme ju naistevihkajad, maasikakasvatajate vihkajad, põllumeeste vihkajad, me oleme neegrivihkajad, me oleme kõige hirmsamad inimesed. No kõik, kes mind tunnevad, ütlevad, et ma olen väga kena ja meeldiv inimene, aga noh, teie käsitluses, teie poolt loodud kuvandis ei ole Eestis hirmsamaid inimesi kui Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmed ja toetajad. Nad on rumalad, nad on poetagused, nad on Bocki-sõbrad, nad on ma ei tea mida kõike eksole, nad on rassistid, nad on ksenofoobid, nad on suletuse pooldajad, nad on maha jäänud, nad ei tea midagi IT-st, nad ei tea midagi progressiivsetest ideedest, nad vihkavad homosid, ma ei tea, et noh, vaadake, see on üks põhjus, miks me võtsime üsna alguses kohe vastu selle otsuse – meie rahadega ei jama, sest et see lööb meid valusalt ja pekstakse meid niikuinii süüdistustega, mis mitte mingis osas, mitte milleski ei pea paika. Me ei vihka mitte kedagi. Me seisame oma traditsiooniliste ja meie arvates Eesti püsimise seisukohast oluliste väärtuste eest. Kui teile see ei meeldi, teil on õigus seda poliitiliselt kritiseerida, aga tegelikult millega te tegelete ja millega tegeleb ka meie suurepärane meedia, on meie laimamine. Ja see on väga madal. Ja see näitab, missugune banaanivabariik on Eesti.
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Kuigi te ajakirjandust väga ei usalda ja püüate neid õpetada, nii nagu te täna ausalt ütlesite, siis öelge palun, kas fakt, mis ajakirjandusest läbi käis, et proua Juhaste oli EKRE liige. Ühest artiklist käis see läbi. Kas see vastab tõele või ei vasta tõele? Jäi justkui mulje, et ta oli enne EKRE liige ja siis kiirkorras tehti temast Keskerakonna liige. Olete te selle asjaga kursis või on see lihtsalt üks fiktsioon, mis ei vasta tõele? Ja peaministrile palun öelge edasi, et kui kingad on meestel puhtad ja viksitud, siis see on hea märk. Aitäh!
Mis see küsimus nüüd siis oli? Küsimus oli see, et kas see annetuse tegija oli Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige? Jah, registrist vaatasime järele. Ta oli Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige, ma praegu peast ei mäleta, mis aastast mis aastani, aga lahkus meie erakonnast juba mitu aastat tagasi, kui ma jällegi õigesti mäletan. Nii et meie erakonnast on läbi käinud, ma arvan, sadu ja sadu inimesi, kes mingi aja jooksul on olnud erakonna liikmed ja siis on lahkunud erakonnast, samal ajal liitub meie erakonnaga rohkem inimesi kogu aeg kui lahkub. Eks selline verevahetus ja liikumine on ikka. Mul on hea meel öelda, et meie erakonnaga liitumine on plussis, aga Reformierakonnast lahkumine on teinud Reformierakonnale väga suure miinuse. Teilt lahkub väga palju inimesi, ma ei tea mis põhjusel, võib-olla nad ei ole erakonna juhtimisega rahul, võib-olla nad on pettunud selles, et Reformierakond ei ole enam Reformierakond, vaid on tagurluserakond, ma ei oska öelda. Igal juhul jah, vastab tõele, et see daam oli mingi perioodi meie erakonna liige, aga kõik see, mis on seotud selle annetusega, on minu teadvusse jõudnud puhtalt ajakirjanduse vahendusel, aga ma tahan öelda teile, et ajakirjandus ei ole see instants, mis mõistab inimesi süüdi. Tõsi küll, vastab tõele, et poliitikut saab tappa samuti nagu kärbestki – ajalehega. Aga tegelikkus õigusriigis – kui Eesti on õigusriik – peaks olema ikka niisugune, et kohus on see, mis toob päevavalgele uurimise käigus faktid, tuvastab, kas need faktid on kriminaalse iseloomuga ja kas nad annavad alust süüdimõistmiseks või ei anna alust süüdimõistmiseks. Praegu tugineda mingisugustele ajakirjanduslikele spekulatsioonidele ja oma fantaasiale, no seda muidugi alati võib, aga mina soovitan küll – siin üks rahvasaadik, ennist üks esimese küsimuse esitajaid on hulga raamatuid kirjutanud ja väga tubli ja väga huvitavaid raamatud, mul on ka need raamatud riiulis olemas, mitte kõik, aga paljud –, et kui te olete nii fantaasialennuga inimesed ja valdate ka kirjaoskust, siis hakake kirjanikeks. Mis te jamate selle poliitikaga, mis te rikute oma ja teiste närve sellega, et te siin fabuleerite? Fabuleerige juba siis niimoodi, et see realiseerub ilukirjandusena, nii saavad võib-olla tuhanded inimesed selle lugemisest rõõmu. Aitäh!
Aitäh! Lõpetan kuuendale küsimusele vastamise.
Läheme edasi. Seitsmes küsija on Urve Tiidus, küsimus peaminister Jüri Ratasele, teemaks vastutusest.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! Süütuse presumptsioon on põhimõte, mille järgi kedagi ei tohi käsitada kuriteos süüdiolevana enne, kui tema kohta on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus. See süütuse presumptsiooni põhimõte sisaldub Eesti Vabariigi põhiseaduses, §-s 22 nimelt, Euroopa inimõiguste konventsioonis artikli 6 lõikes 2. Te olete rõhutanud seda ka täna mitmel korral ja varemgi, kui küsitakse selle viimase erakonna rahastamise juhtumi kohta, ja teil on täielik õigus selle väitega pareerida kõiki võimalikke süüdistusi, enne kui prokuratuur edasise menetlemise suhtes seisukoha võtab. Kui süütuse presumptsiooni üldmõiste annab õiguse vaikida, õiguse süütuse eeldusele jne, siis kahtlemata nii kõrgel poliitilisel positsioonil nagu teie, peaminister, pole selle õiguse kasutamine praktikas sugugi nii lihtne, nagu teie olete kogenud ja meie ka näinud. Aga poliitilise debati vabadus, meediavabadus, sõnavabadus – need ei lase teemal vaibuda, pole lootustki ja üks põhjusi on ka see, et poliitikutelt eeldatakse poliitilist vastutus. Poliitiline vastutus teatavasti on üks voorusi – voorusi, millest filosoofid on kirjutanud, alates Aristotelesest. Ja Aristoteles juba IV sajandil kirjutas sellest oma riigiõpetuses ehk politoloogias. Ja sellepärast minu küsimus ongi natuke filosoofilisem kui eelnevad, et millisel astmel peaks ühiskonna väärtuste skaalal asuma poliitiline vastutus kui üks voorusi. Aitäh ette!
Jah, aitäh teile! Ma arvan, et ... Kõigepealt ma tänan kogu selle küsimuse eest, sealhulgas selle küsimuse sissejuhatuse eest, kus te tsiteerisite Eesti Vabariigis kehtivaid seadusi. Nüüd see poliitiline vastutus kui voorus, ma arvan, et Eesti ühiskonnas poliitiline vastutus on muutunud järjest, ütleme, kõrgemaks ja see kultuur on järjest rohkem tõusnud. Ja ma toon siin näiteid eeskätt enda erakonna kohta, mitte siis hakates tooma näiteid teiste erakondade kohta, et jah, ka selle 3,5 aasta jooksul, mis on minul olnud au ja võimalus seda erakonda juhtida ja olla ka Eesti Vabariigi valitsuse liige, siis poliitilist vastutust on pidanud võtma nii mõnigi Keskerakonna poliitik ja väga kiiresti. Et mõnikord on olnud see poliitilise vastutuse võtmine tundidega, olgugi et võib-olla see mõistmine, mida on üks poliitik ütelnud või öelnud, on mitte nii väga selge, mitte nii väga konkreetne, aga just selle pinnalt on võetud vastutus ja astutud tagasi. Nüüd kui te küsite seda, või ma ei tea, kas teie küsimuse mõte oli see, et millal mina seda poliitilist vastutust tunnen. Aga igal juhul kindlasti tunnen poliitilist vastutust ja ma arvan, et kokkuvõttes see on ju iga inimese noh sees see tunnetus, et mis hetkel ta ütleb, et vot siin kohas ei saa enam seda teed käia, tuleb üks samm tagasi teha, tuleb poliitiline vastutus võtta. Ma ütleks isegi, et selle raha tagasikandmine, millest täna me oleme nii palju rääkinud, selle 50 000 tagasi kandmine, et ka see oli ju selles mõttes, noh, poliitilise kultuuri tunnetus. Võinuks ju vabalt see päev öelda, et ei, et me ei kanna seda tagasi. Siin suheldes ka peale seda tagasikandmist erinevate juristitega on öeldud, et ka seesama perekonnaseaduse tõlgendamine, et see ei ole nii üks ühele. Aga jah, niipalju kui täna on siin käinud läbi see, et ta ei pea ainult seaduse mõttes olema, vaid ta peab ka näima selge, konkreetne, läbipaistev, siis see põhjus oligi selle tagasikandmise osas, et ta peab ka näima nii. Ka see on mingis mõttes poliitilise vastutuse väga kiire võtmine. Aitäh teile!
Jah, aitäh! Ma muidugi ei küsinud teie konkreetse selle käigu kohta, et ma küsisin, et millisel astmel peaks ühiskonnaväärtuste skaalal asuma poliitiline vastutus kui üks voorusi, et võib-olla natuke üldistatumat sellist vaadet ja nüüd, kuulates seda teie vastust, et tuli mul meelde, Soome poliitikas oli hiljaaegu selline juhtum, kus ka valitsuse liige, minister astus tagasi, tal olid hoopis teised põhjused jne, et sellepärast ma lisan siia ühe küsimuse jupi, et kas meil on nagu vanematelt demokraatiatelt ka midagi õppida selles asjas, et see ei ole kuidagi seotud teie isikuga, vaid kui poliitikas tegutseva inimese vaade. Aitäh!
No kõigepealt ühiskonnas, ma arvan, et see poliitiline vastutus peab ikkagi asuma, noh, te ei andnud ette skaalat, kas see on 1-st 10-ni, aga ma ütlen, et kõrgel astmel, kõrgel tasandil, sest et tahes-tahtmata see eeskuju, mida poliitikud annavad, jah, me võime öelda, et inimesi ei huvita poliitika või et nad on kaugel, aga tegelikult ikkagi huvitab ja juba ainuüksi sellepärast, et see kajastus on ühiskonnas õigustatud poliitikute kohta ja poliitika osas väga tugev, sest et midagi ei ole teha, aga see Eesti elu igas mõttes ju puudutab. Puudutab see, mida poliitikud otsustavad siin Riigikogus, mida otsustatakse valitsuse tasandil, kohalikus omavalitsuses. Nii et vastusena peab kindlasti olema väga kõrgel, et see on tegelikult eeskuju ja see peegeldab ka ühiskonda ka käitumismustreid, et kas öeldakse teha nii või teha naa, et kas seda kuidagi võetakse omaks ja öeldakse, et see ei ole probleem, lähme edasi, öeldakse, et see on tegelikult probleem. Sellesama korruptsiooniga minu meelest seesama tunnetus. Ma arvan, et see, et Eesti ikkagi poliitika on olnud suhteliselt, võrreldes väga paljude riikidega, korruptsioonivabam, see on andnud väga palju juurde kogu Eesti ühiskonnale, ma arvan, et igasugusele ausale konkurentsile ettevõtluses jne. Nii et nii ma sellest, ütleme, ühiskonnaskaalast sellest poliitilisest vastutusest arvan. Aitäh teile!
Aitäh! No see tänane infotund on olnud väga informatiivne. Ja ma tänan kõiki vastajaid selle eest! Üks väga oluline informatiivne osa, lisaks sellele põhjusele, miks ERJK tegelikult laiali saadeti, pärineb samuti siseministri vastusest, kus ta ütles üsna otse, et Eesti Vabariigi siseminister ei usu peaministri erakonna ametlikku versiooni sellest, kust see 50 000 pärineb, sest ei ole mitte Jana-Helen Juhaste seda avalikkusele vahendanud, vaid just nimelt peaministri erakond on öelnud, et nii see tõepoolest oli. Ja see on kõva sõna ja see on väga huvitav. Ma väga tänan ka, Jüri, sind selle eest, et sul hakkasid viis ja pool aastat tagasi juba silma minu kingad. Võtan seda komplimendina, kuigi ma ei saa aru, kuidas see puutub asjasse. Aga tore ikkagi teada, et kingad jäid silma. Ma jätaks hetkeks need kingad kõrvale ja paluks ka, et sa keskenduks vastamisele, mitte niivõrd oma poliitiliste vastaste tümitamisele. Ütle palun, kuidas siis ikkagi oli! Kas sa saad kindlalt väita, et mitte ükski sinu erakonna juhatuse liikmetest ei tundnud vähimatki huvi enne seda 27. maid ega võtnud proua Jana-Helen Juhastega, kes tegi selle 50 000 annetuse, mis kahtlemata on erakordne, ühendust enne seda 27. maid? Aitäh!
Jah, ma saan ju, hea Taavi, aru, kui pingsalt sa otsid neid konfliktikohtasid, eks ju, tänases koalitsioonis, koalitsioonipartneritega. Räägid: vaata, mida ütles Mart Helme, ja vaata, mida ütles Jüri Ratas jne. No ma tegelikult tunnetasin juba seda selle nädala siin arupärimistele vastates esmaspäeval ja teisipäeval, et ma tegelikult mõistan küll Reformierakonda. See ongi keeruline. See ongi keeruline seis poliitiliselt teie jaoks täna. Ja see, et leida seda, ma ei tea, nööpnõela sellest heinakuhjast, et saada haarata kinni sellest ühest võimalusest – no siin läheb kõik käiku. Nii et arusaadav.
Nüüd, sa küsid tegelikult väga põhimõttelise ja õige küsimuse, kui me tuleme nüüd asja tuuma juurde, et kuidas siis erakonnad kontrollivad neid annetusi. Ma ei tea, kuidas see on teie erakonnas – kas siis, kui tuleb üks euro üle või tuleb 5000 eurot üle või tuleb mingi kolmas summa üle, võetakse järgmine päev või samal päeval teie erakonna esimees helistab sellele annetajale või erakonna peasekretär. Ma arvan, et ka see juhtum, ükskõik, kuidas see lõpeb – ja seda me ei tea, kuidas 150 000 juhtum lõpeb –, annab seda tunnetust Eesti erakondadele küll, et olgugi et seadus ju nii otseselt ei ütle, kuidas tuleb siis seda raha kontrollida, et läbi helistamise, läbi kontakti võtmise, seda ei öelda. Öeldakse, et peab teadma inimese nime, isikukoodi, et see on siis programmiline, maailmavaateline annetus. Aga see, et mis on siis need protseduurid, seda ei ole tegelikult seaduses kirjas. Ja ma arvan, et see on ka õige võib-olla, et seda ei ole seaduses kirjas. Küll ma arvan, et erakonnad ka sellest juhtumist kõik tegelikult õpivad ja teevad oma sisemisi protseduure veel, ütleme siis, grammi võrra rangemaks või konkreetsemaks. Meie küll oleme teinud. Ka eile veel otsustasime lisaks eelnevatele otsustele, et just seda sisekontrolli erakonnas tõhustada ja muuta paremaks.
Aga ega neid võimalusi väga palju ei ole. Ju see ongi mingid kolm kuni viis küsimust, mida saab erakond küsida annetaja käest. Kui need vastatakse positiivselt, on väga vähe, põhimõtteliselt pole neid tööriistasid erakonnal rohkem, et kontrollida edasi. Ja seda saavad teha tõesti õiguskaitseorganid. Kui sa küsid, mitu juhatuse liiget on nüüd selle annetajaga rääkinud ja mis kuupäevadel, siis ei ole sellist konkreetset kuupäeva ajajoont sulle tuua täna, mis kell keegi helistas, ja ma arvan, et ma ei peagi seda tooma. Aitäh!
Tänane kaheksas küsija on Eerik-Niiles Kross. Küsimus peaminister Jüri Ratasele poliitilisest kultuurist.
Aitäh, hea juhataja! Hea peaminister! Ma teen katse esitada sisulise küsimuse ja äkki õnnestub ka sisuline arutelu. Puudutab siin korduvalt erineval moel jutuks olnud eelnõu ERJK funktsioonide üleviimise kohta Riigikontrollile. Ma saan aru, et homme on valitsusel see päevakorras, kus valitsus võtab seisukoha selle eelnõu suhtes, et seni seda seisukohta kahjuks Riigikogus ei ole näha olnud, aga me oleme kuulnud enam-vähem, mida valitsus arvab ja valitsus tahab tõsta siis järelevalve kvaliteeti selle eelnõuga. Minu arvates on sellel eelnõul sellisel kujul, nagu ta siin ühel korral oli meie ees, on kolm sellist õiguslikku probleemi. Esimene neist on õigusjärgluse küsimus. Praegusest eelnõust ei tulene selgelt, et ERJK funktsioonid lähevad üle Riigikontrollile sellisel moel, et Riigikontroll osutub ka edaspidi siis menetluse osaliseks pooleliolevates asjades. Natuke tekib olukord, kus Riigikontroll saab valida, kas ta on õigusjärglane või ei ole. Kas teie arvates õigusriiklik ei oleks siiski see, et üheselt pooleliolevad asjad jätkuvad? Teine teema on aegumiste teema, et praegu tekib olukord, kus tagasiulatuvalt saab hakata rakendama aegumist, mis üldiselt ei ole õigusriigis ka kohane. See käib ka siis pooleliolevate asjade kohta. Kas teie arvates peaks olema niimoodi, et asjad, mis praegu on menetluses kuskil, mida ERJK on algatanud, lähevad lõpuni? Et need ei rauge selle eelnõu tõttu? Sest muidu tekib tõesti tunne, et see eelnõu ongi selleks, et need asjad lihtsalt lõpeksid ära. Ma sellega praegu lõpetan. Mul on kolmas, ma jätan lisaküsimuseks kolmanda probleemi, aitäh!
Jah, aitäh, teile, nende küsimuste eest! Ja ju me saame siis teie täpsustava küsimuse voorus edasi minna kolmanda juurde. Kõigepealt esimene teie küsimus selline, mis on seotud siis õigusjärglusega, nagu te mainisite, et kas ERJK funktsioon, kui ta läheb Riigikontrollile üle, et kas siis pooleliolevad asjad jätkuvad. No ma olen vastanud alates sellest eelnõu sisseandmisest siin, et jah, minu meelest ei ole muud võimalust, et kindlasti peavad jätkuma. Nii et ei saa olla nii, et kui ühel hetkel, kui Riigikogu nii otsustab, et Riigikontroll hakkab erakondade järelvalve või erakondade rahastamise järelvalvega tegelema, et siis mingid asjad, mida täna näiteks ERJK menetleb, et siis öeldakse, et nendega me ei tegele, siin mingit õigusjärglust ei ole, see meie asi ei ole, et me vaatame nüüd kõike puhtalt lehelt. Ei, et ma arvan, et kõik mis on ikkagi menetluses, tuleb üle võtta ja tuleb siis uus instants, kui Riigikogu seda näeb, peab sellele peale vaatama ja, Riigikontroll siis, ja otsustama, mis ta teeb nendega, et igal juhul ei saa sellist asja olla, et neid siis pannakse kuskile paberihunti ja öeldakse, et nüüd on sellega kõik. Nüüd see teine küsimus, mis te ütlete aegumise osas. Ma vastan kohe sellele ära, et ma arvan, et see põhimõte, et me ei muuda nagu õiguslikult poolel teel regulatsiooni ja ütleme, et noh, te küsisite väga konkreetselt, et mingid asjad on menetluses ja ütleme, et tekib aegumistähtaeg, et kas see kehtib ka neile. Ma arvan, et need peavad minema lõpuni selle reeglistikuga, mis täna on. Et ma ei kujuta nagu seda ette, et kui meil on mingi kaasus, eks ju, me ütleme, et aegumistähtaeg peaks üleüldiselt tulema, siis ütleme, et ah-ah näete, et siin ka on see aegumine. Tavaliselt see on hea õigusloome, õiguspraktika, et need asjad menetletakse lõpuni nende reeglitega, mis sel hetkel on kehtinud. Aga kui te küsite üleüldiselt, kas peaks olema seal mingi uute kaasuste osas mingisugune aegumistähtaeg, siis ma arvan, et seda võiks arutada küll. Seda võiks arutada küll, et kas see on kolm aastat, mis on hetkel, kas see on pikem, pigem, ma arvan, et lühem ta ei peaks olema, et kui siis, igal juhul pikem. Mõned on öelnud, et ta võiks olla üks Riigikogu koosseis, mõned on öelnud kaks koosseisu, kas neli või kaheksa aastat. Minu meelest selle üle võiks täielikult arutelu pidada ja seda kolme aastat pikendada, ma usun, et jah, see on mõistlik. Valitsus annab sellele oma hinnangu, kui valitsus oma istungi peab, siis oma seisukoha ka kujundab, Ma arvan ka seda, et kui me räägime konkreetselt sellest eelnõust, siis see on ju täna lugemiste käik, suvi on vahel, muudatusettepanekuid saab teha, nii et nii tulebki seda menetleda siin Riigikogus. Aitäh teile!
Ma jätkan küsimust. Kolmas probleem minu arvates on nagu riigiõiguslik, õigusfilosoofiline laiemalt. Kui Riigikontroll on ette nähtud põhiseaduse järgi siiski nagu riiklike avalike vahendite kasutamise kontrolliks, see tuleneb põhiseadusest, no võib möönda, et seda osa erakondade rahastamisest, vahendeid, mis tuleb riigieelarvest, võiks kontrollida Riigikontroll selle kasutamist. Ehk. Aga ma näen nagu tõsist probleemi, kui Riigikontroll hakkab kontrollima eraisikutelt laekunud raha kasutamist eraõigusliku ühenduse ehk erakonna poolt. Sellega me tekitame olukorra – kui see seadus niimoodi jõustub või see eelnõu –, kus riik hakkab ikkagi vabaühenduste tegevusse hoopis uuel moel sekkuma. Kas see on teie arvates õigusfilosoofiliselt õige õigusriigis ja Eestis? Aitäh!
Aitäh teile ka selle kolmanda küsimuse eest! Jah, ma arvan, et see küsimus läheb nüüd natuke edasi. Kõigepealt on olnud siin saalis, mitte teie, küll aga teiste teie ametikaaslastega diskussioon selles osas, et näete, see antakse Riigikontrollile sellepärast, et ta kontrollib ainult siis riigieraldisi, aga tal ei ole õigust kontrollida eraisikute annetusi. Kui tervikpilti ei ole õigus erakondade rahastamise järelevalvet tegeval instantsil või organisatsioonil kontrollida, siis pole seda mõtet sinna anda. See on ainult sellisel juhul mõistlik, kui ta saab ikkagi kontrollida tervikpilti, tervikskaalat – nii inimeste annetusi kui ka avaliku sektori rahastust.
Nüüd te küsite filosoofilisema küsimuse, et kas see on üldse õige, et Riigikontroll eraisikute annetusi kontrollib või on see õiguslikult mõistlik. Ma arvan, et neid õigusi saab kindlasti Riigikontrollile anda. Kui ka tegelikult 2011 see arutelu alla tuli – ütleme, et enne seda ei olnud üldse sellist kontrollimehhanismi –, siis ju ka toonane õiguskantsler tõi välja selle, et tegelikult seda erakondade rahastamise järelevalvet võiks hoopiski teha Riigikontroll. See, et see ERJK taseme tõstmine on ka viimase üheksa aasta jooksul teatud aja tagant tulnud ju üles, ei ole mingi saladus. Sellest on räägitud päris palju, et tegelikult Riigikontroll võiks selle pädevuse võtta. Mina ei näe selles küll probleemi, kui Riigikontrollile see antakse. Aga igal juhul, mis on oluline, on see, et antakse tervikpildi kontrollimine, mitte nii, et öeldakse, et ei, eraisiku annetust ei ole Riigikontrollil õigust kontrollida. Siis see oleks tasemelt tagasi minek. See oleks kvaliteedi langus, mitte kvaliteedi tõus. Aitäh teile!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Mart Helme ühes vastuses oli pahane nagu selle peale, et see tänane järelevalve komisjon tahab uurida neid asju, mida ta ei peaks uurima erakondade mõistes – ma võib-olla refereerin niimoodi üldises kontekstis – ja ta ei peaks saama teatud asju teha. Ma pean häbiga tunnistama, et see oli mulle nagu üllatus. Mul oli üllatus just selle tõttu, et kui me tahame täit pilti, nii nagu teie praegu kirjeldate, saada erakondade rahastamisest ja nende toimimisest, siis mulle tundus, et nad saavad kontrollida nagu kõike, mis on erakonna rahastamisega juhtunud. Kas te siin vastuolu ei näe, et kui teie siin praegu ütlete seda, et loomulikult peaks Riigikontroll saama justkui kõike kontrollida, ja teie erakonna- või teie koalitsioonikaaslane ütleb, et ei-ei, nad ei peaks oma nina kuhugi toppima, siis ega tegemist ei ole mingi varjuteatriga. Et kuidas te seda siis saate ellu viia sellisena, et kõik muutub läbinähtavamaks, läbipaistvamaks ja avalikkusele selgemini mõistetavaks? Aitäh!
Jaa, aitäh! Ma ei tea, mulle tundub, et selle varjuteatriga tegelete teie, et te panete kokku nüüd siia erinevate infotunnis osalejate, eks ju, vastused, seote osavasti ERJK, Riigikontrolli, küsimus on ju mandaadis. Küsimus on mandaadis. Siseminister rääkis tänase olukorra mandaadist. Mina rääkisin sellest mandaadist, kui Riigikogu otsustab, et see läheb Riigkontrollile, mis peaks see mandaat minu arvates olema. Ja ma ütlesin siin just härra Krossile vastates, et see mandaat ei saa olla väiksem, seda mandaati ei saa olla vähem, ta peab olema konkreetne, selge ja kui ma ütlen, et see on uus tase, siis või kvaliteedi tõus, siis ma seda ju usun, et ta on siis teise kvaliteediga, kindlasti teise ressursiga, kindlasti see võimekus on suurem, nii et minu meelest te sidusite nüüd osavalt kokku kaks erinevat vastust, aga kahe erineva kehandi osas – üks on ERJK ja teine on Riigikontroll. Neid ei saa nii võrrelda, nagu te selle küsimuse osavalt püstitasite. Aitäh teile!
Kuna meil on infotunni lõpuni veel aega, siis vähemalt üheks küsimuseks ja vastuseks, siis on võimalus esitada Riigikogu liikmel vabalt ise valitud ministrile oma küsimus. Liina Kersna, palun!
Suur tänu! Minu küsimus on peaministrile. Te tõenäoliselt olete meediast lugenud, et me siin Riigikogus arutame psühhiaatrilise abi seadust. Oleme püüdnud pärast esimest lugemist kuus korda saada seda sotsiaalkomisjoni istungile, nüüd lõpuks ka saime. Ja seda seaduseelnõu on toetanud valitsus, seda seaduseelnõu on toetanud Sotsiaalministeerium, Haridus- ja Teadusministeerium, Justiitsministeerium, aga seda, nagu ma olen nüüd aru saanud, ei toeta kindlasti EKRE ja tõenäoliselt ka Isamaa. Minu küsimus on: kuidas teie suhtute sellesse, et kas alaealised, 16–17-aastased noored võiksid iseseisvalt mure korral pöörduda psühhiaatri poole, ilma vanema nõusolekuta? Milline on teie seisukoht? Aitäh!
Aitäh teile! Jah, see küsimus on ka minule tuttav. Tõsi on see, et sellele hetkel ei ole vist olnud poliitilist toetust siin Riigikogus, aga minu meelest teema on väga aktuaalne. Sellest olen rääkinud nii sotsiaalministriga kui ka komisjoni esimehega. Siin oleks vaja kindlasti lahendus leida, ma mõtlen tänasele olukorrale, et siit edasi minna. Missugune see lahendus täpselt on? Eks siis tuleb leida parim võimalus, ma mõtlen juhtivkomisjoni aruteludes. Kindlasti, kui te küsite, kas tänane situatsioon on piisav, siis ma arvan, et ei ole piisav ja siin tuleks paremaid lahendusi leida. Aga see on, nagu te nimetasite üles, kes on andnud sellele oma toetava hinnangu, päris palju erinevaid ministeeriume, ja hetkel on ju arutelu just siin Riigikogu tasandil, nii et minu meelest tuleks siin leida mingisugune parem lahendus, kui tänane korralduslik situatsioon ette näeb. Aitäh teile!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Mul on oleks küsimus siseminister Mart Helmele. Peaminister on pidanud siin Riigikogus vastama mitmeid kordi küsimustele hooajatööjõust, sõna otseses mõttes võõrtööjõust hooajaliselt, ja ta ei ole suutnud väga selgelt öelda, millal Eesti põllumajandus võiks seda saada. Me teame seda, et Euroopa tasemel on vastu võetud otsus, mis lubab tegelikult erandkorras neid sisse tuua, täna ei ole isegi selliseid tervislikke põhjusi. Järsku teie ministrina suudate öelda, et Schengeni piirid on nüüd lahti, tegelikult teatud kõrghooaeg ka marjakasvatuses on kätte jõudnud ja me näeme seda, et need eestlastest töötud ei ole sinna jõudnud. Lisaks lugesime me ajalehest, et see probleem, miks nad ei taha ametlikult palka saada ja tööle minna, on see, et neil on päris palju kohustusi ja nad ei taha neid kohustusi ilmselt kas täita või seda maksta. Öelge palun, kas teie saate valitsuse liikmena täna öelda, millal Eesti maasikakasvatajad saavad selle tööjõu kätte, mille eest nad on tasunud ka täna riigilõivud. PPA on jätkanud menetlusi ja on võimaldanud neil tööjõudu registreerida, aga sisse tulla nad veel ei tohi. Mis takistab täna nende inimeste sissetoomist, kelle eest on juba riigilõivud tasutud? Aitäh!
Ma ütleks niimoodi, et Reformierakond on alati väga Euroopa-meelne erakond olnud, ja põhimõtteliselt on Euroopa Liidu tasandil otsustatud liikmesriikide osalusel loomulikult, et välispiir, piir kolmandate riikidega avaneb 1. juulist. Vastus on: 1. juulist, pärast 1. juulit. Ja need load, mida on menetletud, need saab siis kasutusele võtta, ja kui te küsite minu isiklikku arvamust kogu selle asja kohta, siis kogu selle käputäie, tegelikult ju käputäie suuremate maasikakasvatajate eneriga ei oleks pidanud mitte minema suure meediasõja pidamise peale, vaid tööjõu otsimise peale. Kui nad kuu aega, mis nad on pidanud siin valitsusega sõda ja siseministrit süüdistanud jällegi surmapattudes, oleks tegelenud tööjõu leidmisega, siis oleks see küsimus ammu olnud lahendatud. Aga selle asemel, et otsida endale tööjõudu, mille pealt nad oleksid maksnud makse, mida nad oleks korralikult registreerinud, millele nad oleks, kellede pealt nad oleks maksnud ka sotsiaalmaksu, kellele nad oleks andnud korralikud töötingimused, majutustingimised, sanitaartingimused, kui nad selle kõigega oleks tegelenud kuu aega, oleks küsimus lahendatud. Selle asemel on kuu aega süüdistatud valitsust. See on vale poliitika ja see valitsus, ma julgen öelda seda oma vasakul ja paremal käel istuvate inimeste ees, ei lase ennast šantažeerida. Kui küsida, miks riik ei too neid mingisuguse erilennuga siia, no kas te kujutate ette, kui palju erilende on vaja selleks, et neid tuua mingisugune 1000 inimest siia. Kui palju see riigile maksma läheb ja kes selle lõpuks kinni maksab? Kui Eesti maasikas on niikuinii kolm korda kallim, kui on Poola maasikas või Kreeka maasikas, siis kes selle kinni maksab? Tarbija ei osta nii kallist marja. Järelikult sellel ei ole mõtet, järelikult kogu see majandusmudel ei ole tegelikult jätkusuutlik ja need inimesed peavad tegema sellest omad järeldused. Aitäh!
Aitäh! Head kolleegid! Kahjuks me ei jõua enam esitada küsimust ja küsimusele ka vastust saada. Suur tänu kõigile küsijatele! Aitäh valitsuse liikmetele vastamast! Sellega on tänane infotund lõpenud.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Riigikohus kohus


Sindi linna koolikohustuslike õpilastekooli kohustuse täitmise tagamiseks rakendavate meetmete kord – Riigi Teataja
Sindi linna koolikohustuslike õpilastekooli kohustuse täitmise tagamiseks rakendavate meetmete kord
Sindi linna koolikohustuslike õpilastekooli kohustuse täitmise tagamiseks rakendavate meetmete kord - sisukord
§ 4 Kooli pöördumine teenistuse poole
§ 5 Teenistuse ametniku rakendatavad meetmed
§ 6 Määrus jõustub 19. juunil 2012.
RT IV, 04.12.2012, 7
Vastu võetud 14.06.2012 nr 42
Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 12 lõike 2, § 13 punkti 1 ja § 14 lõike 4 alusel.
Käesoleva määrusega kehtestatakse Sindi linna elanike registrisse kantud koolikohustuseas olevate õpilaste koolikohustuse täitmise tagamiseks Sindi Linnavalitsuse rakendavate meetmete kord.
(1) Koolikohustuse täitmata jätmise põhjuste väljaselgitamist ning meetmete rakendamist koolikohustust mittetäivate või koolikohustuse täitmist takistavate isikute suhtes korraldab linnavalitsuse humanitaarteenistus (edaspidi teenistus).
(2) Teenistuse ametnikud juhinduvad oma tegevuses käesolevast määrusest, põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest ning teistest õigusaktidest.
§ 4. Kooli pöördumine teenistuse poole
(1) Koolil on kohustus pöörduda teenistuse poole vastavate meetmete rakendamiseks, kui kooli rakendatavad meetmed:
2) neid ei ole võimalik rakendada põhjusel, et kool ei saa kontakti õpilase ega tema vanemaga või hooldajaga või mõne muu vanema õiguses oleva isikuga (edaspidi vanem).
(2) Kool esitab taotluse teenistusele peale õppeveerandi lõppemist 5 tööpäeva jooksul kui õpilane on põhjuseta puudunud koolist või õppetundidest ühe õppeveerandi jooksul vähemalt 20% ning kooli rakendatavad meetmed ei ole andnud soovitud tulemust.
(3) Kooli esitatud kirjalikus taotluses peab sisalduma:
5) õpilase iseloomustus;
6) kooli rakendatud meetmete loetelu ja kirjeldus;
7) info suhtlusest õpilase vanemaga.
§ 5. Teenistuse ametniku rakendatavad meetmed
(1) teenistuse ametnik rakendab õpilasele järgmisi meetmeid:
4) esitab Sindi linna alaealiste komisjonile taotluse alaealise õigusrikkumise asja arutamiseks.
(2) teenistuse ametnik rakendab õpilase vanemale järgmised meetmed:
1) vestleb vanemaga, et selgitada välja õpilase koolikohustuste täitmata jätmise põhjused;
2) teeb teatavaks õigusrikkumise jätkamise tagajärjed ning vajadusel suunab vanema täiendava abi saamiseks spetsialisti vastuvõtule;
3) korraldab võimalusel vanemale ja õpilasele perenõustamist;
4) korraldab kasvatusalaseid koolitusi;
5) pakub vanemale võimalust tema lapse koolikohustuse täitmise tagamiseks õppida õpilaskoduga koolis;
6) karistab vanemat rahatrahviga, kui käesolevas paragrahvis eelpool nimetatud meetmed ei ole andnud soovitud tulemust ning õpilane ei ole asunud koolikohustust täitma. Vanemale määratud rahatrahvi võib vanema nõusolekul asendada üldkasuliku tööga, kasvatusalase koolitusega või lapsega koostegevusega. Vanem rakendatakse üldkasulikule tööle
10-50tunni ulatuses, tööst ja õppimisest vabal ajal. Üldkasuliku töö eest tasu ei maksta. Üldkasulikule tööle rakendatud vanemale laienevad töö- ja tervisekaitset reguleerivad õigusaktid. Kui vanem hoidub üldkasulikust tööst kõrvale, pööratakse temale määratud trahv täitmisele.
(3) Vanemat ei karistata kui:
1) ta on koolilt või linnavalitsuselt taotlenud koolikohustuse täitmise tagamiseks meetmete rakendamist;
2) ta on kooli või linnavalitsuse teenistuse meetmete rakendamisega nõustunud ning rakendamisel ka aktiivselt osalenud.
(4) Vanemale määratud rahatrahvi võib vanema nõusolekul asendada üldkasuliku tööga. Vanem rakendatakse üldkasulikule tööle 10-50 tunni ulatuses, tööst ja õppimisest vabal ajal. Üldkasuliku töö eest tasu ei maksta. Kui vanem hoiab üldkasulikust tööst kõrvale, pööratakse tema trahv täitmisele.
(5) Ühe meetme mittemõjumisel või kohaldamatuse tõttu on teenistuse ametnikul õigus rakendada mõnda teist meedet.
(6) Juhul kui teenistuse ametnikul ei ole võimalik koolikohustust mittetäitva õpilase ja tema vanemaga kontakti saada võib vastav ametnik:
1) teha kindlaks õpilase/vanema töökoha olemasolu ja kontaktandmed;
2) külastada õpilase/vanema elukohta/töökohta/ koos politseiametnikuga;
3) pöörduda politsei poole õpilase ja tema vanema asukoha kindlaks tegemiseks.
(7) Väärteomenetlust läbi viiva teenistuse ametniku kinnitab linnapea oma käskkirjaga.
§ 6. Määrus jõustub 19. juunil 2012.