Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood, Valgeamuuri hind cat hindi translation
Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood. rmk varade müük pelletipress hind
Säästukaart pakkumised naiste riiete müük. jooga riiete müük black säästukaart friday hind ps4 price uk.black friday echo dot sale fibo ploki hind.iphone 4 laadija müük kasutatud nahkdiivanite müük..
Atv vints müük osta minecraft tietokoneelle. sarniir hind osta kooritud palk müük.millist aurumoppi osta friday eps pension hindi..
Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood. akvaariumikalad müük launchpad hindi songs.samsung galaxy note 8 details in deals hindi auto kampaania
What is microsoft office amazon black friday 2020 apple deals black friday blood 365 hindi haapsalu korterite müük Gaasipliitide müük eckerö line soodustusedAktsia väärtuse hindamine myfitness sbrapäeva kampaania kihlasõrmus müük 3d printing hindu uiskude müük bauhof ee kampaania kingitus lapsele best black friday cycling deals 2020 Vundamendi ruudu hind või hind.Nokia 150 review hindi eesti loto piletite müük.Lihtne apple kook ilma võita muruseeme hind.Õllesummer õlu hind sebraruloo hind.Rde apple allahindlus kupong a ja o pakkumised.Estonia apple spa pakkumised tallinna sadama aktsiad.Renault captur müük wrc 5 ps3 müük.Black friday watch deals south africa pallide müük.Ader müük piparkoogitaigen müük.Hotels com black friday 2020 xbox kinkekaart.Katuse aluskatte müük telia sooduskood 2020.Poola mööbli müük käigukasti vahetus hind.Steam black friday 2020 do apple kiedy eterniidi müük tartus.Air france fr black friday bmw x5 ostaa.Black friday wiki deutsch kingitus tulevasele isale Osta piletid rabbit hind leg blood recipes.If sooduskood xbox one hindi Viking line ee boonus kinnisvara müük notaritasuBlack friday samsung tablet apple black friday 2020 gift card kapoti värvimine hind pelletikatla paigalduse hind husky kutsikate müük jalgpalli kunstmuru hind.sõiduauto järelhaagis müük 1 tm puidu hind
Forellimari hind osta garmin black vivosmart friday
Samsung a5 2020 hindi review pakkumised ee ilu.Wow black friday flights spider man ps4 in hindi.Päevavari müük samsung gear s2 müük.Wohnen im silo hindelbank v8 mootor müük.Black friday gaming laptop deals australia huawei p9 hind.Black friday 2020 deutschland shops eften aktsiate märkimine.Kasutatud autode müük viljandimaal seemnekartuli müük tallinnas.Black friday email marketing examples black friday 2020 expert italia.Lego ostatni jedi koda hindi synonyms.Suitsupaki hind eestis samsung black friday sale uk.Tiigersaag müük õunapuude müük tallinnas.Bambus taim müük liugvärava black hind.Osta fi domain american akita hindi.Mulla hindu law 21st edition black friday 1929 deutschland.Maasika hind eestis xiaomi redmi note 7 pro unboxing hindi
Kust osta kasutatud auto maakivide müük pärnus.Gta blood v müük kaevu amazon puhastamine hind
Mistä ostaa trx müük lumelaua klambrid müük.Samsung s8 active müük hormoon spiraal hind.Taastatud roolilattide müük kw tunni hind.Kuidas osta autot eraisikult lapsehoidja koolitus hind.Alkoholi müük avalikul üritusel atv müük tallinn.Avast vpn black friday kasutatud õmblusmasinate müük.Swedbank pin kalkulaatori hind costa complaints.Sünnipäeva kingitus emale astri ee kampaania lehel.Black friday stranger things euroaluste müük hind.Maxi cosi travel pebble plus price south africa bmw varuosade müük.Kuivatatud lavendel müük samsung s5 hindi.Külmasfalt hind orhidee hind.Magamiskoti müük mustikataimede müük.Veoteenuse kilomeetri hind osta ps4 pelejä.Black friday polska 2020 samsung j5 hind
Mee müük black tartus moodulkorstnad müük
Samsung s8 hindi setu rahvariided müük.Iludus ee kupong mänguväljakute friday müük
Karaoke ostao sam sam millist pesukuivatit valida.Aknalaua paigalduse hind ps3 hind.Black friday hunting boot sales jura impressa c5 hind.Best black friday 2020 luggage deals videokaamera müük.Black friday iphone 6s plus pakkumised autopesu.Geotekstiili müük tartus roostevaba kilo hind.Emmaljunga city cross müük auto müük ja tulumaks.Nissan leaf müük väravahinged müük.Best laptop deals black friday 2020 under 400 epsom sool osta.Call black of duty ww2 müüa amazon kindle müük.Black friday suomi 2020 elektrikeris müük Kodasema hind 24 november amazon black friday 2020 apple deals black friday blood black friday history Lg g6 müük viimase hetke pakkumised türki volvo müük eestis canon 550d vihmaveetorude müük tallinnas osta filme hind.far cry 5 ps4 müük kingitus treenerile Pokkerikohver müük lepapuu müük.Black friday cyber monday 2020 deutschland iphone 5s ostatni ios.Espaki soodustus toyota 4runner müük.Brändi riiete müük köögimööbli paigalduse hind.Kütuse hind poolas 2020 black friday focus mall piotrków 2020.Seinakellade müük huawei mate 10 pro müük.Rootsi kruiis kupong saepuru müük.Kasutatud õmblusmasinate müük iphone hindi ringtones.Hindustan office lucknow cupra ateca müük.Video iphone 8 plus apple utv hindi mein.Photobooth hind arris digiboks müük.Kingitus eesti vabariigile elementmajad võtmed kätte hinnad.Teleskoopnui müük sony xperia m4 aqua price amazon.Osta elite focused nutrition põllukivi müük.Lauma pesu müük kanade jõusööda müük
Gopro hero7 müük beagle limping hind leg.Vaarika müük id kaardi hind pensionärile.Samsung black deals friday deals 2020 australia freespink müük
Autoosta celtnieks bullerjan müük.Mp3 mängija müük elus laagerdatud veiseliha müük.Garaaziuksed müük metsaveokärude müük.Stronghold hd mods osta oneplus 6t.Lamborghini hindi mp3 download kitarri müük pärnus.Dobermanni kutsikad müük kust black osta parka.Alkoholi müük leedus parukate müük tallinnas.Oneplus 3 unboxing hindi bmw e36 käekottide m3 müük.Lol üllatusmuna tequila making in hindi.Bagi raami müük betoonpõranda lihvimise hind.Black friday madness uk polli istikute müük.Fitbit versa hind beyblade metal fusion müük.Black friday 2020 asos code heina niitmise hinnad.Black friday ireland deals prusside müük viljandi.Hind legs of a pig maasoojuspumba paigalduse hind
Karastatud klaasi hind samsung s6 müük.Nikon black friday 2020 amazon longboard video music.Osta ps4 ohjain iphone 6s camera hindi apple
Fibo plokki ladumis hind müük šungiit müük.Maasikate hind tartu turul 125cc müük.Osta huawei p8 lite black friday deaths 42 million.Vanni emailimine hind hapniku ballooni hind.Decathlon black friday sweden black friday 1869 political cartoon.Küüslaugu seemne hind www amazon jukukeskus ee kampaania.Super hind mahnisi mutleq izleyin(full) boxca eramu projekti maksumus.Hinduism logo design ray ban päikeseprillid müük.Bmw x6 2020 hind milline telefon osta 2020.Kingitus 7 aastasele poisile converse word in hindi.Black friday sale 2020 malaysia sbs paigaldus hind.Raffaello hindistan cevizli çikolata guess black friday amazon Kruusa müük tartus weleda skin food osta.Black friday germany stores samsung j5 price hindi.Silokile hind gopro hero 7 black black friday deals 2020.Mida müük tasub türgist osta land rover discovery 2 müük.Lada ilukilbid müük black friday club riga.Kreeka pähklipuu müük jahiriiete müük.Mootorrataste müük tallinn black friday discounts best buy.Bio wc müük jõulutuled müük.4 energia müük best ebay black friday deals.Maakütte paigaldus hind leatherman micra black friday.When is the next black friday 2020 uk kalastustarvete müük.Spa pakkumised haapsalus martsipanimass.Honda atv oil lennupiletite edasimüük.Public rec black friday auto hindamisakt tallinn.Mobiiltelefonide müük rakveres black friday deals 2020 europe Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood beyblade osta osta siberian husky Kinnisvara müük võrumaal millist robottolmuimejat valida.Apple black friday paneer in hindi Espak allahindlus 20 euroaluste müük rakveresAhju remont hind cards against humanity müük tesla model richiesta nulla osta honda osta gtx 1070 s eesti hind kust sasy ostad mp3 download vrkeelsete raamatute müük osta magnetit.macbook pro 15 müük 24 november 2020 black friday Iphone 6 hind tuuleveskite müük.Täitesüstid hind akvaariumikalade müük tallinnas.Saepurubrikett hind ridaõng müük.Vans sk8 hi mte black friday blood gopro black friday deals 2020 uk.Diivani näidiste müük turba müük tartu.Htc hindi wikipedia lenovo yoga tab 3 pro müük.Tallinna kaubamaja hind allahindlus müük korterid müük tallinn.Tarude müük india news hindi.Auto hinda ostan rulluisud.Black friday flights to black new york bildelar expert kupong
Buy samsung gear fit 2 avant garde meaning in hindi.Odra hind telefoni ümbriste müük.Longboard videos youtube selga küpsiste kampaania.Inglikujude müük htc hindi song.Kesk aasia lambakoer müük osta valmis maja.Lisa hinde jll mis on sertifikaat.Vastlakuklid hind karaoke osta.Krohvimise m2 hind eramaja projekt hind.Audi tt müük osta wet n wild.Eesti vabariik deals 100 kingitused goodyear rehvid müük
Iphone firmade ost müük blizzard black friday duration x hindergrund nokia 6310i müük Audi q3 müük club one sooduskood 2020 4x4 võistlused 2020 klaver riga müük matt and nat black friday sale 2020 rehvirõhu andur müük.talk müük f secure internet security osta Matkaauto müük apple rent prisma sünnipäeva soodustus.Uaz 469 müük worten black friday ps4.Välisuks majale blood hind soojuspumpade müük tartus.Honor 8 lite features in hindi akita kutsikad hind.Põhivara müük kasumiga kanded generaatori rihm hind.Oxford valley black friday hours euro väärtus.Roofit solar hind dodge ram 1500 müük.Shure black friday sale tsirkulatsioonipump müük.Odavad korterid tallinnas müük üllatuspidu mehele.Valmismajade müük emmaljunga vankrite müük.Vana auto kokkuost apple watch osta ee
Kulla hind venemaal apple black friday apple bear prank
Paberiteta koerte müük black sony a6000 black friday millist deals.Cd müük eestis best buy black friday ad 2020 ipad.Aktsiaselts merko infra kitchenaid stand mixer black friday.Kingitus 24 lol pall hind.Dna test history in hindi fitbit charge osta.Must reede elisa fifa 19 black friday prezzo.Sony xperia xa1 ultra review in hindi lumelaud müük kasutatud.Volvo xc40 hindi oneplus 5 features in hindi.Google pixel 3 unlocked black friday deals bustle colourpop black friday.Neste oil sooduskaart arvutilauad müük.Iphone hindi language black friday pizza deals
Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood. kannattaako ostaa kia ceed poolvääriskivide müük pärnus
Lebokott hind kunsti müük eestis. arvuti komponentide müük puust kikilips hind müük.west highlandi terjer kennel külmikute müük tallinnas.selveri soodus pakkumised konteinermaja laptop müük
Klaaspakett m2 hind iphone 7 osta ee. rennie ka hindi antivirus bitdefender black friday.soola müük black friday sales victoria's secret.black hind friday samsung watch black friday and cyber monday 2020 singapore
Amazon black friday 2020 apple deals black friday blood. tesla hind julu nulgude müük


1. Sarnaselt keskkonnaalaste põhikohustustega (KeÜS § 14 ja § 15) annavad käitaja üldised kohustused aimu käitajalt nõutavast käitumisest, kuid oma suhteliselt suure abstraktsuse tõttu nõuavad need igal konkreetsel juhul paratamatult täiendavat sisustamist. KeÜS § 22 rõhutab, et juba eelnevates paragrahvides sisalduvaid mõisteid ja väljendeid nagu vajalikud meetmed (KeÜS § 16 lg 1), võimalikult suures ulatuses (KeÜS § 18 lg 1) või põhjendatud ulatuses (KeÜS § 19) tuleb sisustada läbi mõistlikkuse prisma. Käitajalt eeldatava tegevuse ulatuse paikapanemisel tuleb võtta appi mõistlikkuse põhimõte ning hinnata seda, millist käitumist konkreetselt käitajalt võib eeldada.
2. Käitaja hoolsuskohustust ja selle ulatust tuleb üldjuhul mõista objektiivse standardina. Teisisõnu tuleb hinnata seda, kuidas vastavas majandus- ja kutsetegevuses tegutsev isik, eeskätt vastavasse gruppi kuuluv keskmine liige mõistlikult käituks ning milliseid meetmeid rakendaks. See määrab ära ka vastavate kohustuste ulatuse ehk sisustab näiteks selle, milliseid meetmeid saab pidada vajalikuks. Nõutava standardi hindamisel arvestatakse muuhulgas meetmete rakendamisega kaasnevaid kulutusi ning seda, milliste meetmete rakendamine on vastavas valdkonnas tavapärane. Samuti saab arvestada teaduse ja tehnoloogia arengut ja tehnilisi võimalusi. Juhul kui mingis tegevusharus võtab enamik käitajaid kasutusele teatud uusi meetmeid ohtude vältimiseks ja riskide vähendamiseks, võib sellest ajapikku tekkida ka ülejäänutele kohustus mõistliku ajaga ennast samale või veelgi paremale tasemele viia. Kohustuste sisustamisel ja nende rikkumise hindamisel saab vastavalt abiks võtta ka tsiviilõigusliku vastutuse teooria ja praktika seoses käibekohustuste rikkumise kui õigusvastasuse alusega.
3. Isikutega seotud puhtalt subjektiivsed asjaolud üldjuhul käitaja kohustuste sisustamisel suurt rolli omada ei tohiks, kuigi see võib üksikjuhtudel mõjutada võimalikku vastutust kohustuste rikkumise eest. Näiteks tsiviilvastutuse alases praktikas on leitud, et selliseid subjektiivseid aspekte nagu VÕS § 1050 lõikes 2 loetletud isiku vanus, haridus, teadmised, võimed ja muud isiklikud omadused on võimalik juba vastutuse kontekstis süü hindamisel arvestada üksnes füüsilisest isikust kahju tekitaja puhul (RKTKo 31.05.2007, 3-2-1-54-07, p 12). Need asjaolud võivad teatud määral kuuluda arvestamisele aga ka eelmainitud objektiivse standardi alusel. On näiteks ilmne, et erinevatel elualadel on käitajalt oodatavate teadmiste tase erinev.
4. Käitaja kohustustele tuginemisel haldusorgani poolt (nt juhul kui ta keskkonnaloa menetluses püüab konkretiseerida ja käitajale loas ette kirjutada konkreetseid meetmeid) tuleb lisaks arvestada ka haldusmenetluses kehtiva proportsionaalsuse põhimõtte (PS § 11, HMS § 3 lg 2) spetsiifiliste nõuetega. Proportsionaalsuse põhimõte, mis on mõeldud kaitsma isikut avaliku võimu ülemäärase sekkumise eest, ei pruugi vähemalt teoorias täielikult kokku langeda selle mõistliku käitaja standardiga, mida tuleb kasutada kohustuste sisustamisel. Ehkki praktikas ei anna selline hindamine sageli ilmselt erinevat tulemust, olgu märgitud, et halduse tegevuse proportsionaalsuse hindamisel ei hinnata mitte seda, kas mingit meedet tavapäraselt selles valdkonnas rakendatakse, vaid hoopis seda, kas see meede aitab soovitud eesmärgile (nt mingi ohu vältimine) kaasa (kohasus), kas see meede on sama toime juures isikut kõige vähem koormav (vajalikkus) ning kas see ei koorma isikut ülemääraselt, arvestades meetme eesmärki. Asjaolu, et mingi abinõu kasutamine on teatud majandusvaldkonnas tavaline, on üldjuhul siiski kaalukas argument, veendumaks selle proportsionaalsuses.


Riigikogu ToimetisedEelmised numbridNr 22Eesti 1930. aastate lõpu omavalitsusreform tänapäeva omavalitsusväärtuste valguses
Filosoofiadoktor, Tallinna Tehnikaülikooli lektor
Eestis on haldusreformi ideed olnud päevakorral 1990. aastate keskpaigast alates. Arvukatest erineva üldistusastmega ettepanekutest ja kavadest hoolimata (Haldusreform kohaliku omavalitsuse valdkonnas … 2001; Regionaalhalduse reformi kontseptsioon. Projekt, 2003; Regionaalhalduse korrastamise kontseptsiooni põhimõtted, 2008; Haldusterritoriaalse korralduse reformi seaduse eelnõu 2009) ei ole ükski neist teoks saanud. Seega tuleb tõdeda, et Eesti Vabariigis on ellu viidud kaks kohaliku omavalitsuse reformi – 1930. aastate lõpu omavalitsusreform ja kohaliku omavalitsuse taasloomine 1990. aastate alguses.
Erialastes debattides on haldusreformi pahatihti käsitletud pelgalt kui haldusterritoriaalset reformi, s.t üksuste piiride muutmist. Professor Sulev Mäeltsemees (Mäeltsemees 2009) on rõhutanud, et haldusreformi sisuks peaks olema avaliku halduse eri tasandite (riigi kesktasand, regionaalne ja kohalik tasand) vaheliste õiguslike, juhtimis-, majandus-, sealhulgas rahandusseoste arendamine (korrastamine), millega võib kaasneda ka piiride muutmise vajadus. Selliste reformide elluviimine eeldab põhistatud uuringuid ja analüüse ning täpset ja asjakohast eesmärgipüstitust.
Artikkel keskendub 1930. aastate lõpus Eestis ellu viidud omavalitsusreformile. Kui olla täpne, siis toimus 1937.–1938. aastal mitu üksteisega seotud ümberkorraldust: paralleelselt 1938. aasta valdade reformiga likvideeriti alev kui omavalitsusüksuse liik ja senised alevid nimetati ühe erandiga linnadeks. Peale selle korrastati kohaliku omavalitsuse õigusruum ning juba Tsaari-Venemaa ajast kehtinud (tõsi küll, mitu korda muudetud) seaduste asemele kehtestati uus vallaseadus, linnaseadus ja maakonnaseadus.
Palju on tsiteeritud 1938. aasta vallareformi põhimõtteid, mis olid järgmised:
vald peab olema elujõuline ja suutma täita kõiki temale pandud kohustusi;
vallamaja peaks asuma valla keskuses ja valla keskus asuma kõikidele kättesaadavas kohas;
vald peab olema terviklik territoriaalselt ja rahvastiku poolest, ei tohi kaduda inimeste ühtekuuluvustunne.
Selle artikli autor peab vajalikuks vaadelda 1938. aasta omavalitsusreformi eeskätt valdade reformi aspektist, lähtudes tänapäeval tunnustatud omavalitsusväärtustest ning hinnates, kas reformi eesmärk oli üksnes valdade piiride muutmine ja valdade arvu vähendamine või pigem ülesannete, finantseerimissüsteemi ja juhtimismudeli korrastamine.
Keeruline küsimus kõikjal
Edgar Kant on tõdenud, et “kogukondlike omavalitsusüksuste reformimine on kõikjal raskemaid küsimusi valitsemise alal” (Kant 1938). 20. sajandil, eeskätt pärast Teist maailmasõda Euroopas toimunud linnastumisprotsessid ühelt poolt ning teisalt heaoluriikide teke ja areng seadsid demokraatlike riikide ette tõsised ülesanded, sealhulgas kohaliku omavalitsuse roll muutuvas ühiskonnas, demokraatia ja efektiivsuse suhestatus ning linnade-valdade võimekus täita heaoluriigi arenguga seotud ülesandeid (Leemans 1970; Brans 1992). Kohaliku omavalitsuse reformid ning 1950. aastatest selge suunitlusena jälgitav üksuste keskmise elanike arvu kasv ja üksuste arvu vähenemine on nimetatud protsesside otsene peegeldus (The Size of … 1995).
Brans (1992) eristab kolme liiki kohaliku omavalitsuse reforme:
heaoluriigi arengust tingitud reformid, mille alla võib liigitada reformid, mis viidi läbi selleks, et suurendada kohaliku omavalitsuse suutlikkust tagada heaoluriigi toimimiseks vajalikke avalikke teenuseid. Reformide idee oli otstarbekate teenusepiirkondade moodustamine, vajalike õiguslike ja finantsaluste väljatöötamine;
teine liik reforme on seotud linnastumisprotsesside ja (suur)linnade ning nende tagamaa ühtse ja tõhusa toimimisega;
kolmas reformide põhjus on poliitiline, kusjuures poliitilised eesmärgid reformi läbiviimiseks võivad olla väga eripalgelised, alates kohaliku autonoomia ulatuse piiritlemisest ja lõpetades erinevate parteipoliitiliste eesmärkide saavutamisega.
Kohalik omavalitsus on ühiskonna demokraatlike väärtuste kandja ning seda üldtunnustatud põhimõtet toetab 1985. aastal allkirjastatud ja 28. septembril 1994 Riigikogus ratifitseeritud Euroopa kohaliku omavalitsuse harta. Samal ajal on erinevate avalike teenuste tagamise seisukohalt igal teenusel oma ruumiline ulatus või kasutajate arv, mille puhul võib rääkida efektiivsusest. Seega on kohaliku omavalitsuse rollid ühest küljest demokraatliku ja elanikulähedase ühiskonnakorralduse ja teisest küljest avaliku teenuse tagajana omavahel vastuolus. Teenusepiirkonna põhine omavalitsus eeldab võimalikult ühtlase suurusega ning teenuste iseloomule vastava ruumilise ulatusega või elanike arvuga üksusi. Tihti kogukondade identiteet, sotsiaal-majanduslikud probleemid jms erinevad, mistõttu otstarbekate, teenusepiirkondadel põhinevate üksuste moodustamine ei ole lihtne ülesanne. Näiteks Tallinna suurima ja väikseima linnaosa (Lasnamäe ja Pirita) vahe on ligi kümnekordne (Mäeltsemees, Lõhmus 2006). Kohaliku omavalitsuse üksuse optimaalne suurus on kõikjal laiaulatuslike ühiskondlike ja teaduslike debattide teema (The Size of … 1995; Keating 1998).
Halduskorraldus 1918–1940
Eesti 1930. aastate omavalitsusreformide mõistmiseks tuleb rõhutada, et 1920. ja 1930. aastate õigusruum tegi rangelt vahet linnalistel kohaliku omavalitsuse üksustel (linnad ja alevid) ning maaomavalitsustel (vallad). Erinevus ei avaldunud mitte ainult liiginimes vald või linn, vaid erinevad olid nii õigusruum (kehtisid eri seadused ja erinev juhtimismudel) kui ka linnade, alevite ja valdade ülesanded ning tulubaas. Tegemist oli ajaloolistest traditsioonidest kantud erinevusega (Jans 1932), samuti tingis seda linnaliste asulate ja valdade erinev hõive (vastavalt põllumajandus või muud elualad). Üldjoontes elas 30 protsenti Eesti elanikest linnalistes ja 70 protsenti maalistes omavalitsustes.
Kui võrrelda Eesti rahvastikku 1922. aasta rahvaloenduse andmetega, võib välja tuua selge suunitluse. Olukorras, kus Eesti rahvastik kasvas kahe rahvaloenduse vahel ligikaudu 2 protsenti, kasvas linnade rahvaarv koguni 16 ja alevite rahvaarv 8 protsendi võrra. Valdade rahvaarv vähenes sellel perioodil 3 protsenti, seejuures Valgamaal 9,2 protsenti ja Viljandimaal 8,3 protsenti. Eesti asustussüsteem oli analoogiliselt paljude teiste Euroopa riikidega suurte sotsiaal-majanduslike muutuste lävel ning nimetatud aega iseloomustab algav kiire linnastumine ja maaelanikkonna vähenemine.
Eesti vallasüsteem loodi Tsaari-Venemaal 19. sajandi teisel kümnendil toimunud reformide tulemusena. Vallad kogukondlike omavalitsusüksusena asutati Eestimaal 1816. aasta 23. mai talurahvaseaduse ja Liivimaal 1819. aasta 26. märtsi talurahvaseaduse alusel (Jans 1932). Täpsemale ja ajakohastatud õiguslikule alusele viidi vallad 1866. aasta 19. veebruari Baltimaade vallakogukondade valitsemise seadusega. Vallad moodustati mõisakogukondade kaupa, arvestades tolleaegsete mõisate piire. Selle tulemus olid ebahariliku kuju ja lahustükkidega vallad (Velner 1936; Loorits 1938). Valdade koguarv oli ligikaudu 1000 (Loorits 1938).
Kuivõrd väikesi ja mitte toimetulevaid valdu oli palju, toimus 1890. aastatel Eesti aladel esimene kogu territooriumi hõlmav haldusterritoriaalne reform ja valdade arvu vähendati umbes 400-le (Loorits 1938; Uuet 2002). Kuna Eesti oli jagatud valdavalt Eestimaa ja Liivimaa kubermangu vahel, varieerusid nii valdade liitmise põhimõtted kui ka süsteemsus. See oli ka põhjus, miks Põhja-Eesti ja Lõuna-Eesti vallad olid iseseisvumise järel nii erinevad. Ilmekalt kirjeldab sellist olukorda pikaaegne Viljandi linnapea August Maramaa 1933. aastal: “Väga imelikud oma kujult ja piiride poolest on Lõuna-Eesti vallad: sarvilised, pikad ning kitsad, ussikujulised. Katsuge kujutleda valda, mis on 15 km pikk ja alla 2 km lai, paiguti veel vähem, kuni pool kilomeetrit lai. Niisugune vald on Viljandimaa Uusna vald.” (Maramaa 1933.)
1938. aastal oli peamiselt Lõuna-Eestis kokku 40 lappvalda ligi 100 lahustükiga. Kõige markantsema näitena võib tuua Viljandi valla, mis koosnes koguni kuuest erinevast lahustükist ümber Viljandi linna (ERA, f 40, n 1, s 94).
Lisas 1 on esitatud andmed valdade elanike arvu kohta 1934. aastal. Tabel kinnitab eeltoodud väidet Põhja- ja Lõuna-Eesti erinevuse kohta. Üldjoontes võis eristada suurte (nii elanike arvu kui pindala mõttes) valdadega endise Eestimaa kubermangu Harju, Järva, Viru, Lääne ja Saare maakonda ning 1920. aastatel moodustatud ja varem Pihkva kubermangu kuulunud Petserimaad. Samal ajal Liivimaa kubermangu aladel asuvatel Pärnumaal, Viljandimaal, Võrumaal, Tartumaal ja Valgamaal olid vallad nii pindalalt kui ka elanike arvult väiksemad. Ka territooriumilt olid Põhja-Eesti vallad ühtlasemad, ebahariliku kujuga valdu või lappvaldu polnud.
Tabel 1. Eesti rahvastik 1934. aasta rahvaloenduse andmetel
1 112 293
ALLIKAS: Eesti arvudes (1934).
Valdade tuludele ja kuludele avaldas enim mõju 1930. aastate majanduskriis. Kõige rohkem mõjutas see valdade tulusid, mis 1930–1931 langesid koguni 40,68 protsenti (linnadel 19,55% ja alevitel 25,77%) (Loorits 1936).
Vallavalitsuste kulusid analüüsides selgub, et üle 2000 elanikuga valdades olid vallavalitsuse kulud ühe elaniku kohta vallavalitsuse keskmistest kuludest väiksemad, kõigis alla 2000 elanikuga valdades aga suuremad. Sama tendents ilmneb oluliseks kululiigiks oleva hoolekande puhul. Rahvahariduse korraldamisel seevastu on suuremate valdade kulud suuremad, eeldatavasti tingis seda see, et suuremas vallas tuli üleval pidada mitut kooli (Eichenbaum 1933).
Riigikeskse omavalitsuse teooria
Eesti omariikluse loomisel tugineti paljuski kogukondlikele omavalitsustraditsioonidele ning Tsaari-Venemaa linna- ja vallavolikogudes karastuse saanud poliitikutele (Jans 1932). Pärast iseseisvuse kättevõitmist ja riiklike struktuuride ülesehitamist toimus pööre ka riigi ja kohaliku omavalitsuse vahekorras, senise kogukondliku lähenemise asemel muutus valdavaks riigikeskne lähenemine. Riigivõimu suhtumise võtab hästi kokku tolleaegne tunnustatud õigusteoreetik Artur-Tõeleid Kliimann, kes 1932. aastal õigusteadlaste päevadel ütles: “Omavalitsus oma iseseisvusega on kiiresti ja otsustavalt teotseda tahtvale riigiadministratsioonile tõkkeks ees. Teiseks oma territoriaalse iseloomu tõttu omavalitsus on täielikus vastuolus riigiadministratsioonis valitsevale haldusprintsiibile. Kolmandaks oma praeter legem määrustega omavalitsus häirib parlamentide sisepoliitilist tegutsemist. Kõige selle tõttu kõikjal on panna tähele tendentsi omavalitsuse võimu piiramiseks. […] Isiklikult pooldan täiesti veto-õiguse omistamist omavalitsuse tegevuse järelevalve vahendina.” (Kliimann 1932.)
Riigikeskse teooria süvenevat rakendamist takistas 1920. aastate ja 1930. aastate alguse poliitiline ebastabiilsus, valitsuste ja vastutavate ministrite vahetumine ning lõpliku konsensuse puudumine. Riigikeskse ja kogukondliku kohaliku omavalitsuse pooldajate võitlust peegeldas ka see, et Eesti vallad, alevid ja linnad tegutsesid mitmete eelnõude esitamisest hoolimata peaaegu 1930. aastate lõpuni tsaariaegsete omavalitsusseaduste alusel (Kant 1938). Kui ajajärku 1934. aastani iseloomustasid veel debatid kohaliku omavalitsuse võimalike edasiste arengusuundade üle (vt XI õigusteadlaste päeva protokollid: Tartus, 31. märtsil ja 1. aprillil 1932), siis riigikeskne lähenemine langes Euroopas 1930. aastate I poolel tekkinud autoritaarsete tendentside ning Eestis 1934. aasta 12. märtsi riigipöördele järgnenud nn vaikiva ajastu tõttu viljakale pinnasele. Lõplikult viimistleti riigikeskse teooria elemendid 1937. aasta vallaseaduses, 1938. aasta linnaseaduses ja kõige tugevamini 1938. aasta maakonnaseaduses.
Riigi ja kohaliku omavalitsuse vahekorra määrab ja kohaliku omavalitsuse väärtusi tagab kohaliku autonoomia printsiip (Sharpe 1970; Clark 1984; Fleurke, Willemse 2004 ja 2006). Lisas 2 on võrdlev analüüs 1937. aasta vallaseaduses ja 2010. aastal kehtivas õigusruumis (põhiseadus, kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, valimisseadus) sätestatud ja kohaliku autonoomia indikaatoriteks olevate õigusnormide kohta. Võrdlustabelis eristuvad selgelt 1937. aasta vallaseaduse riigikeskse teooria elemendid: keskvalitsuse suur mõju kohaliku tasandi otsustusprotsessis, sealhulgas vetoõiguse rakendamine, osaliselt keskvõimust sõltuva tegevjuhi (vallavanema, vallavanema abide) pädevuse suurenemine esinduskogu volituste arvel. Märkida tuleb ka enesekorraldusõiguse piiramist (Euroopa kohaliku omavalitsuse harta artikli 6 lõige 1). Kui tänapäevane kohaliku omavalitsuse õigus ja harta (artikli 8 lõige 2) sätestavad riigi ja kohaliku omavalitsuse järelevalve alusena üldiselt seaduslikkuse kontrolli printsiibi, siis käsitletaval ajajärgul teostati kohaliku omavalitsuse üle nii seaduslikkuse kui ka otstarbekuse järelevalvet.
Tabel 2. Vallaomavalitsuse kulud elaniku kohta suurusgruppides (sentides) 1934. aastal
Keskmine 1932/1933
Valla kapitalid
Valla üldvarandused
Valla võlad
Tagavarasummad
ALLIKAS: Seletuskiri valdade ümberkorraldamise kava juurde 1935.
Reformile läheneti teaduslikult
Vallareform oli tõusude ja mõõnadega päevakorral 1920. aastate algusest alates. Korduvalt esitatud seaduseelnõudes (1920, 1922, 1930) (Velner 1936) käsitleti peale õigusliku raamistuse korrastamise haldusterritoriaalse korrastamise aluseid. Seda paraku küll teadusliku analüüsita. Kui senine arutelu oli toimunud peamiselt hinnangute ja emotsionaalsete argumentide alusel (mis nn lappvaldade põhjal olidki võib-olla asjakohased), siis teadusliku aluse vallareformile rajasid Tartu Ülikooli geograafid professor Edgar Kant ja Endel Krepp. Edgar Kant oli tunnustatud teadlane, kes on põhjalikult uurinud Eesti asustussüsteemi, tõmbekeskuste kujunemise põhimõtteid ja rännet (Kant 2007). Reformi alused töötati läbi 1935. aastaks, siis esitati põhistatud seletuskiri vallareformi läbiviimiseks (Seletuskiri valdade ümberkorraldamise kava juurde 1935).
Vallareformi ideoloogid eristasid valdade ümberkorraldamisel kohalikke ja riiklikke huve. Kohalikud huvid võib kokku võtta tõdemusena: “Vallad oma praegusel kujul on loodud 40 ja veel enam aasta eest. Vahepeal on olnud suur murrang meie maa ühiskonnas. Maareformi tagajärjel on kujunenud uued keskused, alevikud ja alevid, raudteejaamade, maanteede sõlmpunktide ümbrusesse. Arenemine on valgunud üle 40 ja rohkem aasta eest loodud omavalitsusterritooriumite – valdade piiride – ja tihti leiamegi vallamaja kusagil kõrvalises paigas üksikuna seismas, kuna ta õige paik oleks keskuses, kuhu on koondunud ümbruskonna majanduslikud ja kultuurilised ettevõtted.”(Samas.)
Huvitavamad on seletuskirjas välja toodud riiklikud huvid valdade ümberkorraldamiseks. Need olid:
valdade liiga suur arv, mistõttu oli keeruline nii keskasutuste asjaajamine kui ka järelevalve;
ebaühtlane valdade suurus ja territoorium, sealhulgas liiga väikeste valdade suur hulk. Seda peeti ebaotstarbekaks sellepärast, et valdadele on raske panna ühesuguseid ülesandeid ning teatud avalike teenuste tagamine käib väiksematele valdadele üle jõu. Ühtlasi toodi välja, et väiksemad vallad ei suuda palgata kvalifitseeritud ametnikke ega teha vajalikke investeeringuid.
Valla optimaalse suuruse kindlaksmääramisele läheneti teaduslikult. Arvestuse aluseks võeti vahemaa, mille inimene suudab ühe päeva jooksul jalgsi käia. Sellest lähtudes leiti, et vallamaja keskmine kaugus võiks olla 7–9 km. Peeti oluliseks, et valla keskuses asuks ideaalis kirik, postkontor, politsei, meierei, ühiskauplus, arstipunkt jms. Vald pidi olema kompaktne ja ideaalis sõõrikujuline. Erandeid võis teha geograafilistel põhjustel (sood, jõed, teedevõrk, veekogud), põllumaade kvaliteedist tulenevalt, keskuse suuruse tõttu (suuremate keskuste ümber pidi moodustama suuremad vallad), rahvuslikel (Petserimaa venekeelsed vallad) ja ajaloolis-kultuurilistel põhjustel (nt ajalooliselt kokkukuulunud piirkonnad). Vallapiirid kujundati kohati üksikute talude, heinamaade ja metsakvartalite kaupa (Uuet 2002).
Peale valdade piiride muutmise vajadust iseloomustava uurimuse sisaldas reformikava finantsmajanduslikku arvestust. Seejuures keskendus see erinevate kululiikide osatähtsuse arvestamisele valdade eelarvetes. Eelarvekulude analüüsid (tabel 2) näitasid, et administratsioonikulud väiksemates valdades (500 elanikuga) per capita olid suurematega (2000 elanikuga) võrreldes peaaegu kahekordsed. Reformi ettevalmistajad tõdesid, et 2000–3000 ja üle 3000 elanikuga valdade vahel pole nii suuri lahkuminekuid kui alla 2000 ja üle 2000 elanikuga valdade vahel, ning leidsid, et optimaalne valla suurus on 2000–3000 elanikku. Nagu lisast 1 ilmneb, oli valdade keskmine elanike arv sellel ajal 2060 elanikku ning eelnevalt esitatud 7–9 km sõõri põhjal arvestatud elanike arv andis tulemuseks samuti ligikaudu 2000 elanikku.
Reformi elluviimiseks andis Vabariigi President 8. aprillil 1938 dekreedina vallapiiride ühekordse korraldamise seaduse. 1938. aasta suvel toimusid aktiivsed ettevalmistustööd – kaartide ettevalmistamine, vallavolikogude arvamuse küsimine jne. Uued vallapiirid kehtestati presidendi otsusega 7. oktoobril 1938. Varasema 365 valla asemele moodustati 248 uut valda. Saartel asuvaid väikevaldasid reform ei puudutanud (Uuet 2002). Keskmine vallaelanike arv tõusis seniselt 2060-lt 3010-le ja keskmine pindala ligikaudu 177 ruutkilomeetrile (Loorits 1940).
Kuidas kaasati kohalikku rahvast
Kogukonna arvamuse ärakuulamine on tänapäeva Euroopas põhilisi kohaliku demokraatia nurgakive. Põhimõte on jõudnud ka Euroopa kohaliku omavalitsuse hartasse, mille artikli 5 kohaselt ei tehta muudatusi kohalike omavalitsuste võimupiirides, pidamata eelnevalt nõu kohaliku kogukonnaga. Ärakuulamiskohustus ei tähenda kohustust kogukonna arvamusega arvestada, pigem eeskätt kohustust otsustusi selgitada (European Charter of Local … 1985). Vallaseaduse paragrahvi 25 lõige 15 määratles vallavolikogu pädevusse valla teise vallaga liitmise ja valla piiride osas seisukohtade võtmise. Vallapiiride muutmine oli Vabariigi Valitsuse pädevuses, kes tegi vastavad otsustused siseministri ettepanekul (§ 2). Kohustust kogukonnaga või volikoguga eelnevalt nõu pidada seadus ei sätestanud.
Faktilise materjali alusel ei saa väita, et omavalitsusreformi oleks salaja ette valmistatud. Nagu juba mainitud, esitati 1920. ja 1930. aastatel mitu korda omavalitsusvaldkonda reguleerivaid seaduseelnõusid ja elav diskussioon toimus nii omavalitsusliitudes kui ka erialakirjanduses (nt ajakirjas Maaomavalitsus). Reformi põhialustes (üksuste teatud ulatuses liitmise vajadus, ebaloomuliku kujuga valdade ja lappvaldade piiride korrastamine jms) jõuti vähemalt sellel tasandil üldjoontes konsensusele. Maaomavalitsuste Liit läks reformikavadega kaasa ja avaldas koguni järgmise seisukoha: “Valdade ümberkorraldamise vastu kõnelevad peamiselt likvideerimisele tulevate valdade tegelased, kes peavad eneste kohustuseks oma valla kaitsmise, eriti aga selliste valdade sekretärid ja kantseleiametnikud, kes kardavad teenistuse kaotamist.”(Eesti Maaomavalitsuste Liidu … 1935.)
Pigem tundub probleemiks olevat see, et reform toimus kõigest hoolimata ootamatult ning iga konkreetset valda puudutavaid kavasid eelnevalt läbi ei arutatud. Sellele viitab 9. juunil 1938 siseministeeriumis toimunud siseministri ja maavanemate kohtumise protokoll. Nimetatud protokolli põhjal võib öelda, et arenes huvitav diskussioon küsimuses, kas reformikava tuleks tutvustada ka vallavolikogudele ning kas tuleks neil lasta sellel teemal sõna võtta. Mõned osalejad leidsid, et plaan kava vallavolikogudele arutada anda ei ole otstarbekas, sest see “tekitaks suurt ärevust kohapeal ja kuuldusi ja kutsuks välja mitmesuguste delegatsioonide saatmise”. Enamik osavõtjaid siiski leidis, et vallavolikogude reformi eesmärkide ja kavadega kurssiviimine vähendab kohaliku rahva vastuseisu ja võõrandumist.
Käesoleva artikli autor analüüsis Harjumaa vallavolikogudes toimunud arutelusid ning maakonnast kodanikualgatuse korras esitatud märgukirju. Avanev pilt oli ootuspärane – säilitatavad või erinevaid juurdelõikeid saavad vallad olid reformiga nõus, liidetavad vallad olid üldjuhul liitumise vastu või nõustusid tingimisi. Võimaluste piires arvestati ka valdade ettepanekutega. Näiteks esitas Saue vallavolikogu ettepaneku liita vallaga Harku valla Lehmja küla (praeguse Alliku küla osa, tõmbekeskus praegune Saue raudteejaam ja kool) ja osa Hageri valla talusid (Protokoll Harjumaalt Riigikokku … 1938). Valdade piiride muutmise otsuses oli nimetatud ettepanekuga arvestatud (Uuet 2002).
Üldiselt ei arvestatud ühendatavate valdade säilitamise taotlusi. Nimetatud valdades toimus (kuigi mitte alati) massiline allkirjade kogumine, mis tolleaegseid sidevõimalusi arvestades oli päris üllatav. Massiliselt koguti allkirju näiteks Kodasuu, Vääna, Ingliste ja Alajõe vallas (ERA, f 40, n 1, s 6020ABC – näiteks Ingliste vallas 275 ja Vääna vallas 527 allkirja). Hoopis kurioosselt kulges Kaiu ja Kuimetsa valla ühinemisprotsess (vaidlus valla nime, ühiskaupluse ja koorejaama asukoha pärast), mis päädis massikaklusega kohalikul laadal (Harju maavanema ettekanne … 1938).
Taustsüsteemiks kiirenev linnastumine
Hinnates 1930. aastate vallareformi põhjusi, võib esile tuua järgmised põhipunktid:
haldussüsteemi korrastamine, eeskätt vajadus üle vaadata piirid, ühendada ebaloomulikud lahustükkidega lappvallad ning viia valdade territooriumid ühtsetele alustele;
kohaliku omavalitsuse õigusliku staatuse korrastamine eesmärgiga lõpetada juba Tsaari-Venemaa ajast pärit omavalitsusseaduste kehtivus ning viia valdade tegevus ühtse ja arusaadava õigusliku raamistuse alla;
kindlasti tuleb vallareformi põhjusena nimetada ka tolleaegse ideoloogiaga kaasnevat riigi kontrolli tugevdamist.
Haldusreformi taustsüsteemiks oli 1930. aastatel jätkuv ja kiirenev linnastumine, linnalist tüüpi asulate elanike arvu suurenemine ning valdade (eeskätt hajaasustuspiirkondade) elanike arvu kahanemine, samuti 1930. aastate majanduskriisist toibumine (Loorits 1939), rahva ja kohaliku omavalitsuse sissetulekute paranemine ning sellest tingitud elanike rahulolu kasv (ja väiksem võimalik vastuseis reformile).
Analüüsides reformi Bransi (1992) esitatud haldusreformi liikidega, saab paralleele tuua nii esimese kui ka kolmanda liigiga. Haldusreformi iseloomustasid järgmised iseloomulikud aspektid.
Tegemist oli riigi elluviidud sundreformiga. Reformi põhialuste osas oli ühiskonnas saavutatud suhteline konsensus, kuid üksikasjaliku plaani läbiarutamine volikogudega oli pigem informeeriv ja kiirustav.
Valdade ülesandeid ei muudetud ning nimetamisväärselt ei muutunud ka valdade tulubaas. Reformi majanduslik põhjendus jäi pinnapealseks, erinevate teenustega seonduvaid kulusid ei analüüsitud teenuspiirkondade põhiselt. Seega oli vallareformi olulisem eesmärk haldusterritoriaalne reform (vallapiiride korrastamine) ning nende vastavusse viimine muutunud ühiskondlike oludega. See sarnaneb mitmete praegusajal välja pakutud haldusreformi ideedega, kus samuti ei räägita mitte niivõrd kohaliku omavalitsuse ülesannete ja tulubaasi laiendamisest, kuivõrd olemasolevate ülesannete efektiivsemast täitmisest, kvalifitseeritud ametnike palkamisest ja investeerimisvõime tagamisest (Seletuskiri haldusterritoriaalse korralduse reformi seaduse eelnõu juurde 2009).
Korrastati õigusruum ja kehtestati uus omavalitsusseadus, samal ajal ei lahendatud keskuste ja tagamaa suhet ning endiselt jäi kehtima linna- ja vallaomavalitsuste erinev õiguslik korraldus. Veelgi enam, reformi seletavates dokumentides mööndi, et tulevikus võib osutuda vajalikuks suuremate alevike valdadest lahutamine (Põlva, Abja, Rapla jt) ning iseseisvaks linnaks muutmine. See tingis arvukalt nn rõngasvaldade teket. Arengu seisukohalt oli linna ja tagamaa lahuskäsitlus pikas perspektiivis lühinägelik. Viimaste aastate haldusreformi kavades ei ole kohaliku omavalitsuse õigusliku aluse korrastamist planeeritud (Seletuskiri haldusterritoriaalse korralduse reformi seaduse eelnõu juurde 2009), küll on seda tehtud 2001. aastal koostatud haldusreformi strateegias (Haldusreform kohaliku omavalitsuse valdkonnas 2001).
Oluline nüanss oli reformi poliitiline aspekt ehk riigi mõju suurendamine valdade üle. Peamiselt väljendus see vastuvõetud vallaseaduses ja selle sätetes. Riigi huve teenis kaudselt ka valdade arvu vähenemisest saavutatav (teoreetiline) kulude kokkuhoid.
Nüüdis-Eesti probleem on Tallinna ja pealinnaregiooni domineerimine ning pealinna ja tagamaa sotsiaal-majanduslike suhete korrastamine (Lõhmus 2008). 1930. aastate lõpus pealinnaregiooni (Tallinna linn, Nõmme linn, ümbritsevad vallad) juhtimiskorralduse küsimusi teravalt üles ei tõstetud. Reformi käigus oli arutusel Tallinna tagamaal ühe suurvalla moodustamine, mis asjaosaliste vastuseisu tõttu siiski kõrvale jäeti (Protokoll Harjumaalt Riigikokku … 1938). Tuleb arvestada, et Tallinna ümber polnud praegusi valglinnastunud tiheasustusalasid, pealinna ümbrus oli valdavalt hõredalt asustatud ja suuremate keskusteta põllumajandus-kalanduspiirkond (samas). Huvitava märkusena võib lisada fakti, et Viimsi vald kui haldussuutmatu ja vaene vald (ERA, f 40, n 1, s 6020C, l 591–592) liideti praeguse Maardu linna ja Jõelähtme valla maadel paikneva Nehatu vallaga. Praegune olukord on üldteada ja peegeldab pikaajalise planeerimise vajalikkust haldusreformide tegemisel.
Kahjuks ei ole võimalik hinnata vallareformi tulemusi ei keskmises (kuni viis aastat) ega pikaajalises plaanis. Arengu katkestas okupatsioon. 1990. aastate alguseni kohaliku omavalitsuse areng Eestis seiskus.
Lisa 1. Eesti vallad suurusrühmade järgi 1934. aastal
Keskmine pindala km²
Keskmine elanike arv
Suurim vald
Väikseim vald
ALLIKAS: Seletuskiri valdade ümberkorraldamise kava juurde 1935; Velner 1936.
Lisa 2. Võrdlev tabel kohaliku omavalitsuse autonoomia ja enesekorraldusõiguse piirangutest 1937. aasta vallaseaduses
Enesekorraldusõiguse ja autonoomia element
Vallavolikogu liikmete arvu määramine
Arvu määramise alused määras siseminister, konkreetse arvu maavalitsus. Vallaseaduse § 21
Volikogu eelmine koosseis.
Kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse § 7 lõige 1
Volikogu volituste kestus
5 aastat. Vallaseaduse § 20.
Vabariigi Valitsus võis siseministri ettepanekul volikogu laiali saata, kui volikogu tegevus ei vastanud omavalitsuse või riigi huvidele. Vallaseaduse § 203
4 aastat. Põhiseaduse § 156.
Volitused lõpevad ennetähtaegselt tegutsemisvõimetuse tõttu. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 52
Riigi täitevvõimu poolne vallavolikogu liikme tagandamine
Siseministri ettepanekul võis volikogu liikme tagandada, kui tema tegevus ei vastanud omavalitsuse või riigi huvidele. Vallaseaduse § 105
Vallavolikogu reglemendi (töökorra) kinnitamine
Vallaseaduse § 50
Volikogu.
Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 44 lõige 1
Vallavanema ja abide (vallavalitsuse) ametisse nimetamine
Volikogu kinnitas siseminister, vallaseaduse § 55. Kui volikogu ei suuda valida (tegutsemisvõimetus) või kui minister teist korda ei kinnita, siis siseminister.
Vallaseaduse §-id 54, 55
Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punktid 15–17
Umbusalduse avaldamine vallavanemale
Volikogul õigus puudus.
Vabariigi Valitsus võis siseministri ettepanekul vanema tagandada, kui tema tegevus ei vastanud omavalitsuse või riigi huvidele. Vallaseaduse § 201 Jah. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 46
Vallavanema järelevalveõigus volikogu otsustuste üle
Suspensiivse veto õigus seaduslikkuse ja valla üldhuvide tagamise seisukohalt. Vallaseaduse § 31.
Vallavanem võis edasilükkamatutel asjaoludel teha otsustusi volikogu eest. Vallaseaduse § 62
Otstarbekuse (tulemuslikkuse) kontroll
Seadus nägi ette volikogu otsustused, mis ei jõustu enne maavalitsuses kinnitamist (nt maksude kehtestamine, eelarve vastuvõtmine, laenu võtmine). Vallaseaduse § 191
Kohaliku omavalitsuse ülesanded
Lisaks seadustega nimetatud ülesannetele “täidab muid valitsemise ülesandeid, kuivõrd neid pole pandud teistele asutustele”. Vallaseaduse §10 lõige 19
Kohalik omavalitsus otsustab ja korraldab kohaliku elu küsimusi.
1992. aasta põhiseaduse § 154
Eelarve vastuvõtmine
Volikogu, kinnitas maavalitsus. Vallaseaduse § 177
Volikogu. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkt 1
ALLIKAS: Vallaseadus, põhiseadus, kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadus.
Brans M. (1992). Theories of Local Government Reorganizations. – Public Administration, vol 70, isuse 3, pp 429–451.
Clark, G. L. (1984). A Theory of Local Autonomy. – Annals of the Association of AmericanGeographers, vol 74, no 2, pp 195–208.
Eesti arvudes. 1934. a. rahvaloenduse mälestuseks (1934). Tallinn: Riigi Statistika Keskbüroo.
Eesti Maaomavalitsuste Liidu kiri Siseministrile. 30.12.1935. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6019, l 222–223P.
Eichenbaum, A. (1933). Väikse ja suure valla küsimus. – Maaomavalitsus, nr 10, lk 187–192.
European Charter of Local Self-Government. Explanatory Report.1985. – http://conventions.coe.int/treaty/en/Reports/Html/122.htm
Fleurke, F., Willemse, R. (2004). Approaches to Decentralization and Local Autonomy: A Critical Appraisal. – Administrative Theory & Praxis, vol 26, no 4, pp 523–544.
Fleurke, F., Willemse, R. (2006). Measuring Local Autonomy. – Local Government Studies, vol 32, no 1, pp 71–87.
Haldusreform kohaliku omavalitsuse valdkonnas. Strateegia (2001). Siseministeerium. – http://www.siseministeerium.ee/public/haldusref.rtf
Harju maavanema ettekanne siseministrile. 6.10.1938. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6020B, l 360, 360B.
Jans, J. (1932).Vallaomavalitsuse korraldus. – XI õigusteadlaste päeva protokollid: Tartus, 31. märtsil ja 1. aprillil 1932. Tartu: Õigus, lk 21–36.
Kant, E. (1938). Vallaomavalitsuste reform. – ERK, nr 4, lk 179–181.
Kant, E. (2007). Eesti rahvastik ja asustus. Koost O. Kurs. Tartu: Ilmamaa.
Keating, M. (1998). Size, Efficiency and Democracy: Consolidation, Fragmentation and Public Choice. – D. Judge et al (eds). Theories of Urban Politics. London: Sage, pp 117–134.
Kliimann, A.-T. (1932). Omavalitsuse ja riigi vahekord. – XI õigusteadlaste päeva protokollid: Tartus, 31. märtsil ja 1. aprillil 1932. Tartu: Õigus, 1932, lk 4–6.
Leemans, A. (1970). Changing Patterns of Local Government. Hague: International Union of Local Authorities.
Loorits, A. (1936). Valla tulud. – Maaomavalitsus, nr 3, lk 35–42.
Loorits, A. (1938). Vallapiiride kujunemine. – Maaomavalitsus, nr 11, lk 163–169.
Loorits, A. (1939). Vallaomavalitsuse sissetulekud. – Maaomavalitsus, nr 9, lk 135–141.
Loorits, A. (1940). Valdade olukorra kujunemine territoriaalse ümberkorraldamise järele. – Maaomavalitsus, nr 1, lk 184–187.
Lõhmus, M. (2008). Avaliku halduse detsentraliseerimine Eestis. Doktoritöö. Tallinna Tehnikaülikool.
Maaomavalitsuste Liidu arvamus 17.10.1929. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 76, l 29–33.
Maramaa, A. (1933). Maavalitsuste kaotamine ja valdade ümberkorraldamine. Viljandi: Siir.
Mäeltsemees, S. (2009). Eesti haldusterritoriaalse reformi õiguslikke ja majanduslikke probleeme. – Eesti majanduspoliitilised väitlused XVII. Berlin: Berliner Wissenschafts-Verlag; Tallinn: Mattimar, lk 56–63.
Mäeltsemees, S., Lõhmus, M. (2006). Tallinna juhtimise detsentraliseerimine. – Riigikogu Toimetised 13, lk 133–141.
Protokoll Harjumaalt Riigikokku valitud liikmete ja siseministri kohtumisest haldusreformi teemadel. 19. august 1938. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 94, numereerimata.
Protokoll Tallinna linnaümbruse suurvalla asutamise kohta. 9. september 1938. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6020, l 186–188.
Saue Vallavolikogu protokoll. 1 juuli 1938. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6020C, l 521–522.
Seletuskiri “Haldusterritoriaalse korralduse reformi seaduse” eelnõu juurde. Siseministeerium. 2. märts 2009.
Seletuskiri valdade ümberkorraldamise kava juurde 1935. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6019, l 452–477.
Sharpe, L. J. (1970). Theories and Values of Local Government. – Political Studies, vol 18, issue 2, pp 153–174.
Siseministeeriumis toimunud siseministri ja maavanemate kohtumise protokoll. 9. juunil 1938. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 94, numereerimata.
The Size of Municipalities, Efficiency and Citizen Participation (Local and Regional Authorities in Europe Series: 56) (1995). Council of Europe Publishing.
Toimik Harjumaa valdade reformi kohta. – Eesti Riigiarhiiv, f 40, n 1, s 6020, 6020A, 6020B, 6020C.
Uuet, L. (2002). Eesti haldusjaotus 20. sajandil. Teatmik. Tallinn: Eesti Riigiarhiiv.
Velner, V. (1936). Valdade ümberkorraldused. – Maaomavalitsus, nr 1, lk 9–12; nr 2, lk 23–26.


Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 2 "Gümnaasiumi riiklik õppekava", 6. aprilli 2006. a määruse nr 90 "Kutseharidusstandard";, 16. detsembri 2010. a määruse nr 182 "Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava" ning 6. jaanuari 2011. a määruse nr 1 "Põhikooli riiklik õppekava" muutmine – Riigi Teataja
Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 2 "Gümnaasiumi riiklik õppekava", 6. aprilli 2006. a määruse nr 90 "Kutseharidusstandard";, 16. detsembri 2010. a määruse nr 182 "Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava" ning 6. jaanuari 2011. a määruse nr 1 "Põhikooli riiklik õppekava" muutmine
RT I, 20.09.2011, 1
Vastu võetud 15.09.2011 nr 120
Määrus kehtestatakse "Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse" § 15 lõike 2 ja "Kutseõppeasutuse seaduse" § 101 alusel.
§ 1. Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruses nr 2 „Gümnaasiumi riiklik õppekava“ (RT I, 14.01.2011, 2) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Gümnaasiumi lõpetamisel saavutatavad õpitulemused on kooskõlas Eesti kvalifikatsiooniraamistiku 4. tasemel kirjeldatud üldnõuetega.“;
„(2) Eesti õppekeelega koolis või klassis tagab kool oma õppekavaga eestikeelse õppe vähemalt 60% ulatuses gümnaasiumiastmele kehtestatud väikseimast lubatud õppemahust, kusjuures eesti kirjandust, Eesti ajalugu, ühiskonnaõpetust, muusikat ja geograafiat tuleb õpetada eesti keeles.“;
„(31) Õpilase minimaalse kohustusliku õppekoormuse hulka arvatakse valikkursusena õpilasuurimus või praktiline töö, mille maht sätestatakse kooli õppekavas, kusjuures see ei tohi olla lühem kui 35 õppetundi.“;
4) paragrahvi 11 lõike 11 tekst loetakse teiseks lauseks ja lõiget täiendatakse esimese lausega järgmises sõnastuses:
„Riigikooli ning kooli, mille pidajaga on riik sõlminud kokkuleppe spetsiifiliste hariduslike erivajadustega õpilastele üldkeskhariduse omandamiseks võimaluste loomiseks, õppekavad võivad olla koostatud, arvestamata lõikes 3 sätestatud kohustust pakkuda õpilasele võimalust valida laia ja kitsa matemaatika vahel.“;
5) paragrahvi 18 lõike 1 neljas lause sõnastatakse järgmiselt:
„Õpilase koolist lahkumisel teisendatakse kokkuvõtvad hinded ning käimasolevate kursuste jooksul saadud hinded viie palli süsteemi.“;
6) paragrahvi 18 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Õpilased, kes on gümnaasiumis õppinud eesti keelt teise keelena, õpilased, kes on lõpetanud põhikooli vene või muu õppekeelega koolis või klassis ja on asunud õppima eesti õppekeelega gümnaasiumisse või gümnaasiumiklassi, ning õpilased, kes on vene või muu õppekeelega gümnaasiumist või gümnaasiumiklassist asunud õppima eesti õppekeelega gümnaasiumisse või gümnaasiumiklassi, võivad valida, kas sooritavad eesti keele või eesti keele teise keelena riigieksami.“;
7) paragrahvi 20 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Paragrahvi 11 lõiget 31 rakendatakse õpilasuurimuste ja praktiliste tööde osas, mille sooritamine on tulenevalt „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse“ § 31 lõike 6 punktist 3 gümnaasiumi lõpetamise tingimuseks alates 1. septembrist 2013. a.“;
„§ 21. Määruse § 11 lõike 2 rakendamine
2) 2010/2011. õppeaastal gümnaasiumiõpinguid alustanutele vähemalt eesti kirjanduse üht kursust, ühiskonnaõpetuse kaht kursust, muusika kolme kursust ja Eesti ajaloo kaht kursust.“;
9) paragrahvi 22 lõige 4 sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Õpilased, kes on gümnaasiumis õppinud eesti keelt teise keelena, õpilased, kes on lõpetanud põhikooli vene või muu õppekeelega koolis või klassis ja on asunud õppima eesti õppekeelega gümnaasiumisse või gümnaasiumiklassi, ning õpilased, kes on vene või muu õppekeelega gümnaasiumist või gümnaasiumiklassist asunud õppima eesti õppekeelega gümnaasiumisse või gümnaasiumiklassi, võivad eesti keele riigieksami asemel sooritada eesti keele teise keelena riigieksami. Õpilane, kellele on vastavalt „Keeleseadusele“ väljastatud eesti keele oskuse kõrgtaseme või C1-taseme tunnistus ning kes esitab vastava tunnistuse koolile hiljemalt jooksva õppeaasta 20. jaanuariks, ei pea sooritama eesti keele teise keelena riigieksamit.“;
10) paragrahvi 22 lõike 12 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) isikule, kellel on õppeainete kooliastmehinded vähemalt rahuldavad, kuid kes eelmistel õppeaastatel ei saanud gümnaasiumi lõputunnistust, sest tal jäi riigieksam sooritamata või ta sooritas riigieksami mitterahuldavalt, ja kes on järgmistel õppeaastatel sooritanud vähemalt 20 hindepallile kõik valitud riigieksamid, v.a lõigetes 13 ja 14 sätestatud erijuhtudel.“;
11) lisa 1 punkti 1.2 esimeses lõigus asendatakse lause „Valikkursusi on kokku 8: 1 eesti keele ja 1 vene keele kursus ning 3 kirjanduskursust eesti keeles ja 3 vene keeles koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles.“ lausega „Valikkursusi on kokku 8: 1 eesti keele ja 1 vene keele kursus ning 6 kirjanduse kursust, neist 3 koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles.“;
12) lisa 1 punkti 1.2 kolmandas ja neljandas lõigus asendatakse sõnad „Koolis või klassis, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning kirjanduse õpe toimub osaliselt vene keeles“ sõnadega „Koolis või klassis, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles“;
13) lisa 1 punkti 4 pealkirja täiendatakse sõnadega „(koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles)“;
14) lisa 1 punkti 5 pealkirjas asendatakse sõnad „koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning kirjanduse õpe toimub osaliselt vene keeles“ sõnadega „koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles“;
15) lisa 1 punkti 6 pealkirjast jäetakse välja sõnad „(koolis või klassis, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles)“;
16) lisa 1 punktide 7 ja 8 pealkirjast jäetakse välja sõnad „(koolis või klassis, kus õpetatakse eesti keelt)“;
17) lisa 1 punktide 9 ja 10 pealkirjast jäetakse välja sõnad „(koolis või klassis, kus õpetatakse õppeainet „eesti keel”)“;
18) lisa 1 punktide 12–14 pealkirjas asendatakse sõnad „koolis või klassis, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning kirjanduse õpe toimub osaliselt vene keeles“ sõnadega „koolile või klassile, kus eesti keelt õpitakse teise keelena ning õpe toimub osaliselt vene keeles“.
§ 2. Vabariigi Valitsuse 6. aprilli 2006. a määruse nr 90 „Kutseharidusstandard“ (RT I 2006, 16, 131; 2009, 50, 344) lisas tehakse järgmised muudatused:
„2.2. Kvalifikatsiooniraamistiku III tasemele vastab kutseõpe põhihariduse baasil.“;
2) punkt 3.2 sõnastatakse järgmiselt:
„3.2. Kvalifikatsiooniraamistiku IV tasemele vastavad kutsekeskharidusõpe ja kutseõpe keskhariduse baasil.“.
§ 3. Vabariigi Valitsuse 16. detsembri 2010. a määruses nr 182 „Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava“ (RT I, 28.12.2010, 14) tehakse järgmised muudatused:
„Põhikooli lõpetamisel saavutatavad õpitulemused on lihtsustatud õppe puhul kooskõlas Eesti kvalifikatsiooniraamistiku 2. tasemel kirjeldatud üldnõuetega ja toimetulekuõppe puhul 1. tasemel kirjeldatud üldnõuetega.“;
2) lisa 1 punktis 4.9 asendatakse sõnad „välja arvatud tööõpetuse osas“ sõnadega „kuid vähendada ei tohi tööõpetuse tundide arvu“;
3) lisa 1 punkti 6.4.5.3 täiendatakse alapunktidega 9 ja 10 järgmises sõnastuses:
„9) nimetab ja näitab joonisel või mudelil inimese elundkondade tähtsamaid elundeid;
10) kirjeldab joonise või mudeli ja tugisõnade toel inimese elutähtsate organite põhifunktsioone.“;
4) lisa 1 punktid 6.4.8.1 ja 6.4.8.2 sõnastatakse järgmiselt:
„6.4.8.1. 8.–9. klassis luuakse kujutlus maailma loodusest. Omandatakse teadmisi universumist ja planeet Maa mitmepalgelisusest (Maa tsonaalsus, looduskomponentide vahelised seosed, looduse ja inimtegevuse vastastikused seosed). Võrdluses maailma ja Euroopa riikidega süvendatakse teadmisi Eestist (riigi loodus, haldusjaotus, majandus, tööstus, keskkonnaprobleemid jms) ning kujundatakse arusaam Eesti seostest Euroopa ja maailmaga (rahvastiku ränded, transport, kaubavahetus jms). Olulisel kohal on kaardiõpetus: orienteerumine gloobusel ja kaardil, õpitud piirkonna iseloomustamine kaardi abil.
Terviklik kujutlus maailmast sisaldab ka teadmisi inimese anatoomiast, erinevatest rassidest ja rahvustest ning igapäevaelus esinevatest füüsikalistest ja keemilistest nähtustest/protsessidest.
6.4.8.2. Õppevormid on samalaadsed 6.–7. klassis kasutatavatega. Suureneb tekstide kasutamise osatähtsus teadmiste hankimisel.
Kujundatakse oskust otsida teavet kaartidelt, õppe- ja teabekirjandusest, internetist ning esitada seda kaaslastele.
Tundides rakendatakse uurimuslikku õpet: katsete vaatlus ja sooritamine kirjaliku juhendi järgi, vaatlus- ja katsetulemuste kirjeldamine ning selgitamine plaani toel, uurimuslike ülevaadete koostamine teabeallikate ja praktiliste ülesannete põhjal.“;
5) lisa 1 punktid 6.4.9.1 ja 6.4.9.2 sõnastatakse järgmiselt:
„6.4.9.1. 8. klassi lõpuks õpilane:
6.4.9.2. Põhikooli lõpetaja:
9) mõistab elukeskkonda säästva suhtumise vajalikkust; kirjeldab keskkonna säästmise võimalusi.“;
6) lisa 1 punktid 6.6.9.1 ja 6.6.9.2 sõnastatakse järgmiselt:
„6.6.9.1. 8. klassi lõpuks õpilane:
6.6.9.2. Põhikooli lõpetaja:
8) hindab nõustaja suunamisel adekvaatselt oma võimeid, teadmisi, oskusi, jätkuõppevõimalusi ja -tingimusi ning teeb enda jaoks sobivaima karjäärivaliku;
11) tunneb tööotsimisel ära inimkaubandusele viitavad märgid, teadvustab ohte ning kirjeldab õiget käitumist inimkaubanduse ohvriks sattumise korral.“;
7) lisa 1 punkti 6.10.9.2.3 alapunkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
„2) loeb tööjoonist õpitud teadmiste/oskuste ulatuses;“;
8) lisa 1 punkti 6.10.9.2.3 alapunkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
9) lisa 2 punktides 3.1, 3.2, 6.1.2, 6.1.3, 6.1.4.3, 6.2.2, 6.2.3, 6.3.2, 6.3.3, 6.5.2, 6.5.3, 6.6.2, 6.6.3, 6.7.2, 6.7.3, 6.8.2 ja 6.8.3 asendatakse sõnad „1.–2. klassis“ sõnadega „I arengutasemel“;
10) lisa 2 punktides 3.2, 6.1.3, 6.1.4.1, 6.2.1.16, 6.2.3, 6.3.3, 6.5.3, 6.6.3, 6.7.3 ja 6.8.3 asendatakse sõnad „2. klassi“ sõnadega „I arengutaseme“;
11) lisa 2 punktides 3.3, 3.4, 6.1.4, 6.1.5, 6.2.4, 6.2.5, 6.3.4, 6.3.5, 6.4.2, 6.4.3, 6.5.4, 6.5.5, 6.6.4, 6.6.5, 6.7.4, 6.7.5, 6.8.4 ja 6.8.5 asendatakse sõnad „3.–6. klassis“ sõnadega „II arengutasemel“;
12) lisa 2 punktides 3.4, 6.1.5, 6.2.5, 6.3.5, 6.4.3, 6.5.5, 6.6.5, 6.7.5 ja 6.8.5 asendatakse sõnad „6. klassi“ sõnadega „II arengutaseme“;
13) lisa 2 punktides 3.5, 3.6, 6.1.6, 6.1.7, 6.2.6, 6.2.7, 6.3.6, 6.3.7, 6.4.4, 6.4.5, 6.5.6, 6.5.7, 6.6.6, 6.6.7, 6.7.6, 6.7.7, 6.8.6 ja 6.8.7 asendatakse sõnad „7.–9. klassis“ sõnadega „III arengutasemel“;
14) lisa 2 punktides 3.6 ja 6.2.7 asendatakse sõna „Põhikooli“ sõnadega „III arengutaseme“;
15) lisa 2 punkt 4.2 sõnastatakse järgmiselt:
„4.2. Toimetulekuõppel olevatele õpilastele koostatakse individuaalne õppekava, mille aluseks on arengutasemetes kirjeldatud tegevused ning teemad. Toimetulekuõppel olev õpilane liigub igal õppeaastal järgmisesse klassi, kuid õppesisu ja taotletavad pädevused valitakse vastavalt õpilase individuaalsele arengutasemele.“;
16) lisa 2 punkti 4.5 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„I arengutasemel jaguneb õpetus tegevusvaldkondadeks, järgmistel tasemetel õppeaineteks, mis realiseeritakse üldõpetuse põhimõttel.“;
17) lisa 2 punkt 4.9 sõnastatakse järgmiselt:
„4.9. Toimetulekuõppel olevatele õpilastele võib kohaldada punktis 4.7 toodud tunnijaotusplaanist erinevat tunnijaotusplaani, kuid vähendada ei tohi tööõppe mahtu. Erineva tunnijaotusplaani kohaldamisel võib õppeaineid liita ja ümber kujundada. Toimetulekuõppel olevale õpilasele, kes õpib klassis, kus õpe toimub põhikooli riikliku õppekava järgi, kehtestatakse erisused tunnijaotusplaanis individuaalse õppekavaga. Toimetulekuõppel olevate õpilaste klassis rakendatakse erisusi tunnijaotusplaanis hoolekogu nõusolekul ja see kehtestatakse kooli õppekavas.“;
18) lisa 2 punkt 4.10 tunnistatakse kehtetuks;
19) punktides 6.1.7, 6.3.7, 6.4.5, 6.5.7, 6.6.7, 6.7.7 ja 6.8.7 asendatakse sõnad „Põhikooli lõpetaja“ sõnadega „III arengutaseme lõpuks õpilane“;
20) lisa 2 punktis 6.2.6.1 asendatakse sõnad „1.–6. klassis“ sõnadega „I ja II arengutasemel“;
21) lisa 2 punktis 6.4.1.2 asendatakse sõna „tundide“ sõnaga „tegevuste“;
22) lisa 2 punktis 6.4.1.5 asendatakse sõna „kooliastmel“ sõnaga „arengutasemel“.
§ 4. Vabariigi Valitsuse 6. jaanuari 2011. a määruse nr 1 „Põhikooli riiklik õppekava“ (RT I, 14.01.2011, 1) § 1 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Põhikooli lõpetamisel saavutatavad õpitulemused on kooskõlas Eesti kvalifikatsiooniraamistiku 2. tasemel kirjeldatud üldnõuetega.“.