RT I, 30.12.2014, 3
19.12.2014 otsus nr 560
„43) oluline lainekõrgus – konkreetsel ajavahemikul täheldatud lainete kõrgeima kolmandiku keskmine kõrgus.”;
„(5) Tegevusloa taotluse läbivaatamise eest tuleb tasuda riigilõiv kümne tööpäeva jooksul pärast läbivaatamise toimumist. Enne riigilõivu tasumist ei väljasta Veeteede Amet otsust tegevusloa väljastamise kohta ega kanna tegevusluba registrisse.”;
3) paragrahvi 115 lõike 3 punktist 2 jäetakse välja sõna „eelneva”;
4) paragrahvi 115 lõike 3 punktist 4 jäetakse välja sõna „oluline”;
5) paragrahvi 116 pealkirjast jäetakse välja sõnad „ja oluline mittevastavus”;
6) paragrahvi 116 lõike 1 sissejuhatavast lauseosast jäetakse välja sõnad „ja olulise mittevastavuse”;
7) paragrahvi 116 lõike 1 punktist 1 jäetakse välja sõnad „või olulise mittevastavuse”;
8) paragrahvi 116 lõiked 4 ja 5 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 117 lõikest 1 jäetakse välja sõna „oluline”;
10) paragrahvi 117 lõike 2 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 13 lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(9) Laeva tehnilise ülevaatuse eest tasub reeder riigilõivu kümne tööpäeva jooksul ülevaatuse toimumise päevast arvates. Enne riigilõivu tasumist ei väljasta Veeteede Amet Eestis registrisse kandmiseks vajalikku ankeeti laeva peamiste tehniliste andmete kohta ega merekõlblikkuse või sõidukõlblikkuse tunnistust.”;
12) paragrahvi 20 lõikest 51 jäetakse välja tekst „lõike 2”;
13) paragrahvi 30 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Vahiteenistuse ajal ei tohi laevapere liige olla joobeseisundis. Alkoholijoobes olevaks loetakse laevapere liige juhul, kui tema ühes grammis veres on vähemalt 0,5 milligrammi alkoholi või tema väljahingatavas õhus on alkoholi 0,25 milligrammi ühe liitri kohta või rohkem. Reederil või tööandjal on õigus sisekorraeeskirjaga kehtestada väiksem lubatud alkoholisisalduse määr või alkoholi tarbimise keeld.”;
14) paragrahv 31 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 31. Reisilaeval viibivate isikute nimekiri ja isikuregister
(1) Reeder peab tagama, et reisilaeval viibivad isikud kantakse reisijate nimekirja. Nimekirja ei pea koostama alla 20 meremiili pikkuse reisi ja Eesti sisevetel sõitva reisilaeva puhul.
(2) Reeder peab reisilaeval viibivate isikute nimekirja pidamiseks ja teabe registreerimiseks looma registri (edaspidi isikuregister) ning määrama registripidaja, kes vastutab teabe säilitamise ja selle edastamise eest hädaolukorra tekkimisel või laevaõnnetuse järel. Enne isikuregistri kasutuselevõtmist peab selle heaks kiitma Veeteede Amet reederi asjakohase taotluse alusel.
(3) Veeteede Amet kontrollib isikuregistri heakskiitmisel selle vastavust käesoleva paragrahvi lõike 6 alusel sätestatud nõuetele. Veeteede Amet teeb otsuse registri kooskõlastamise kohta 30 päeva jooksul pärast reederilt taotluse saamist.
(4) Veeteede Amet tunnustab Euroopa Liidu liikmesriigi heakskiitu reisilaeva isikuregistrile.
(5) Reeder peab tagama, et reisilaeval viibivate isikute arv ning teave isikute kohta, kes on teatanud vajadusest erihoolduse või -abi järele hädaolukorras, teatatakse enne laeva sadamast väljumist kaptenile ja isikuregistri pidajale. Kapten on kohustatud märkima laeval viibivate isikute arvu enne laeva sadamast väljumist laeva logiraamatusse ja teatama selle sadamakaptenile.
(6) Isikuregistri pidamisel tuleb tagada andmete kasutatavus ja kättesaadavus registri kasutajatele, andmete töötlemise turvalisus ning andmete kogumise paindlikkus, et see ei põhjustaks laevale minevatele või sealt tulevatele isikutele asjatuid viivitusi.
(7) Reisilaeval viibivate isikute nimekirja kantavate andmete loetelu, nimekirja koostamise korra ja isikuregistrile esitatavad täpsemad nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(8) Käesolevat paragrahvi kohaldatakse ka reederile, kes opereerib välisriigi lippu kandvat laeva.”;
15) seadust täiendatakse §-ga 311 järgmises sõnastuses:
„§ 311. Vabastus kohustusest pidada reisilaeval viibivate isikute nimekirja ja edastada teavet isikuregistrile
(1) Veeteede Amet võib reederi taotlusel vabastada käesoleva seaduse § 31 lõikes 1 nimetatud kohustusest reisilaeva, mis kaitstud merepiirkonnas sõidab kahe sadama vahel või teeb reise, mis algavad ja lõpevad samas sadamas, ilma et vahepeal külastataks teist sadamat. Kaitstud merepiirkond käesoleva paragrahvi mõistes on mereala, kus avamere mõju eest kaitstuna ei ole laev kunagi kaugemal kui kuus meremiili ohutust paigast, kus merehädalised võiksid maabuda ja mille läheduses on tagatud otsingu- ja päästevahendite olemasolu.
(2) Veeteede Amet võib reederi taotlusel vabastada reisilaeval viibivate isikute kohta teabe isikuregistrile edastamise kohustusest reisilaeva, mis teeb kuni ühe tunni kestvaid regulaarreise kaitstud merepiirkonnas.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud vabastustest teatab Veeteede Amet koos sisulise põhjendusega viivitamata Euroopa Komisjonile.
(4) Kui regulaarreis toimub piirkonnas, kus iga-aastane tõenäosus, et oluline lainekõrgus ületab kahte meetrit, on väiksem kui 10% ning kui reis ei ole lähtepunktist arvestades pikem kui 30 meremiili või kui reisi peamine eesmärk on pakkuda tavapärast regulaarühendust äärealade elanikele, võib Veeteede Amet reederi taotlusel taotleda Euroopa Komisjonilt osalist või täielikku vabastust käesoleva seaduse § 31 lõikes 1 nimetatud kohustusest.”;
16) paragrahvi 36 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Tasu eest vabaajareiside korraldamiseks kasutatava väikelaeva tehnilise ülevaatuse, väikelaeva konstruktsioonilise ümberehituse järgse tehnilise ülevaatuse, enda tarbeks ehitatud väikelaeva tehnilise ülevaatuse, väikelaevaks ümberregistreeritava laeva tehnilise ülevaatuse, omaniku soovil väikelaeva tehnilise ülevaatuse ja enne väikelaeva registreerimist Veeteede Ametis tehtava täiendava tehnilise ülevaatuse eest tuleb tasuda riigilõiv kümne tööpäeva jooksul pärast ülevaatuse toimumist. Enne riigilõivu tasumist ei väljasta Veeteede Amet kontrollakti ega ankeeti laeva tehniliste andmete kohta.”;
„(4) Väikelaeva või muu veesõiduki juht ei tohi merel või sisevetel liigeldes olla joobeseisundis.”;
18) paragrahvi 45 täiendatakse lõigetega 41 ja 42 järgmises sõnastuses:
„(41) Alkoholijoobes olevaks loetakse väikelaeva või muu veesõiduki juht järgmistel juhtudel:
(42) Väikelaeva või muu veesõiduki omanikul on õigus kehtestada väiksem lubatud alkoholisisalduse määr või alkoholi tarbimise keeld.”;
19) paragrahvi 504 täiendatakse lõikega 23 järgmises sõnastuses:
„(23) Kui käesoleva seaduse § 5010 lõikes 12 nimetatud reisigraafiku kohaselt kuulub kalendriaasta jooksul vastavalt § 5010 lõike 1 punktis 1 toodule veeteetasu tasumisele väiksemas määras kui 60 korral, koostab Veeteede Amet veeteetasu makseteatised § 504 lõike 21 esimeses lauses sätestatud korras seni, kuni vastava laeva osas täitub kalendriaasta jooksul maksimaalselt tasumisele kuuluvate külastuskordade arv. Kui kalendriaasta jooksul tehakse reisigraafikus muudatusi, millest tulenevalt muutub reisilaeva eest § 5010 lõike 1 punktis 1 nimetatud kalendriaasta jooksul tasumisele kuuluv veeteetasu, tehakse hiljemalt kalendriaasta viimasel kuul veeteetasu tasaarvestus ning lisatakse makseteatisele veeteetasu selles ulatuses, mille võrra eelnevalt veeteetasu vähem arvestati või tagastatakse enammakstud summa.”;
20) paragrahvi 504 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Veeteetasu tasumise tähtaeg on 30 päeva makseteatise saamisest arvates, kui käesolev seadus ei sätesta teisiti.”;
21) paragrahvi 5010 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) reisilaev 60 korda, sealjuures regulaarreise tegev reisilaev poolte külastuskordade eest, kuid mitte rohkem kui 60 korda;”;
22) paragrahvi 5010 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Kui käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 1 kohaselt kuulub regulaarreise tegeva reisilaeva puhul kalendriaastas veeteetasu tasumisele vähem kui 60 korral, esitab reisilaeva reeder või laevaagent hiljemalt reisigraafiku kohaste reiside tegemisele eelneva kalendrikuu lõpuks kõnealusel kalendriaastal planeeritud reiside reisigraafiku Veeteede Ametile. Kui kalendriaasta jooksul tehakse reisigraafikus muudatusi, teavitab reeder või laevaagent kõnealustest muudatustest viivitamatult Veeteede Ametit.”;
23) paragrahvi 67 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 76 täiendatakse lõikega 62 järgmises sõnastuses:
„(62) Välisriigi lippu kandval laeval turvalisusega seotud nõuete täitmise üle järelevalvet teostava järelevalveametniku kvalifikatsioon peab vastama käesoleva paragrahvi lõike 61 alusel kehtestatud kvalifikatsiooninõuetele.”;
25) paragrahvi 771 lõikes 1 asendatakse tekstiosa „§-des 30, 31, 32, 37, 38, 41, 49 ja 50” tekstiosaga „§-des 30–32, 37–41, 49 ja 50”;
26) paragrahv 797 tunnistatakse kehtetuks;
27) paragrahvi 82 lõikes 1 asendatakse sõnad „Reisijate nimekirja” sõnadega „Reisilaeval viibivate isikute nimekirja”;
28) paragrahv 88 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 88. Veesõiduki juhtimine joobeseisundis
Veesõiduki juhtimise eest joobeseisundis –
29) seadust täiendatakse §-ga 881 järgmises sõnastuses:
„§ 881. Vahiteenistuses joobeseisundis viibimine
Vahiteenistuses joobeseisundis viibimise eest –
30) paragrahvi 95 lõiked 12 ja 13 tunnistatakse kehtetuks;
31) paragrahvi 95 lõige 19 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(19) Nõukogu direktiivi 96/98/EÜ laevavarustuse kohta (ELT L 46, 17.02.1997, lk 25–26) lisas A loetletud varustuse turustamise ja paigaldamise üleminekutähtaegade osas tuleb lähtuda nõukogu direktiivis 96/98/EÜ ja selle muudatustes sätestatud tähtaegadest ja nõuetest.”;
32) paragrahvi 95 täiendatakse lõikega 26 järgmises sõnastuses:
„(26) Kui regulaarreise tegev reisilaev, mille puhul kuulub kalendriaastas veeteetasu tasumisele vähem kui 60 korral, alustab käesoleva seaduse § 5010 lõike 1 punkti 1 kohaste reiside tegemisega 2015. aasta jaanuarikuus, esitatakse käesoleva seaduse § 5010 lõikes 12 nimetatud reisigraafik Veeteede Ametile hiljemalt 2015. aasta 31. jaanuaril.”;
33) seaduse normitehnilises märkuses asendatakse tekstiosa „nõukogu direktiiv 96/98/EÜ laevavarustuse kohta (EÜT L 46, 17.02.1997, lk 25–56), muudetud direktiividega 98/85/EÜ (EÜT L 315, 25.11.1998, lk 14–34), 2002/75/EÜ (EÜT L 254, 23.09.2002, lk 1–46) ja 2008/67/EÜ (ELT L 171, 01.07.2008, lk 16–62) ning määrusega (EÜ) nr 596/2009 (ELT L 188, 18.07.2009, lk 14–92);” tekstiosaga
„nõukogu direktiiv 96/98/EÜ laevavarustuse kohta (EÜT L 46, 17.02.1997, lk 25–56), muudetud direktiividega 98/85/EÜ (EÜT L 315, 25.11.1998, lk 14–34), 2002/75/EÜ (EÜT L 254, 23.09.2002, lk 1–46), 2008/67/EÜ (ELT L 171, 01.07.2008, lk 16–62), 2009/26/EL (ELT L 113, 06.05.2009, lk 1–52), 2010/68/EL (ELT L 305, 20.11.2010, lk 1–54), 2011/75/EL (ELT L 239, 15.09.2011, lk 1–51), 2012/32/EL (ELT L 312, 10.11.2012, lk 1–61) ja 2013/52/EL (ELT L 304, 14.11.2013, lk 1–60) ning määrusega (EÜ) nr 596/2009 (ELT L 188, 18.07.2009, lk 14–92);”.


Lääne- Saare Haldus põhimääruse kinnitamine – Riigi Teataja
Lääne- Saare Haldus põhimääruse kinnitamine
Lääne- Saare Haldus põhimääruse kinnitamine - sisukord
§ 9 Asutuse töötajad
§ 10 Asutuse vara
§ 11 Rahalised vahendid ja finantstegevuse korraldamine
§ 14 Asutuse tegevuse ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
RT IV, 27.02.2016, 7
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 34, § 35 lg 2 ja Lääne- Saare Vallavolikogu 16. detsembri 2015 määruse nr 62 „Lääne- Saare valla põhimäärus“ § 16 lõige 1 alusel.
Asutuse nimetus on Lääne- Saare Haldus (edaspidi asutus).
Asutuse asukoht ja tegutsemiskoht on Saare maakond, Lääne- Saare vald aadressiga Kuressaare 93820, Marientali tee 27
(1) Asutus ei ole iseseisev juriidiline isik, vaid täidab ülesandeid ja kannab kohustusi Lääne- Saare valla kui avalik-õigusliku juriidilise isiku nimel.
(2) Asutuse kõrgemalseisev asutus on Lääne- Saare valla ametiasutus – Lääne-Saare Vallavalitsus (edaspidi ametiasutus).
(3) Asutuse tegevust koordineerib vastava vastutusala abivallavanem.
(4) Asutus juhindub oma tegevuses põhimäärusest ja teistest reguleerivatest õigusaktidest.
(5) Asutusel on Lääne- Saare valla eelarves iseseisev eelarve.
(1) Asutuse asjaajamis- ja suhtlemiskeel on eesti keel.
(2) Asjaajamise korraldamisel lähtub asutus arhiiviseaduses, avaliku teabe seaduses, isikuandmete kaitse seaduses, digitaalallkirja seaduses, märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise ning kollektiivse pöördumise esitamise seaduses, eelnimetatud seaduse alusel antud õigusaktides, Vabariigi Valitsuse kehtestatud asjaajamiskorra ühtsetes alustes sätestatust.
(3) Asutuse asjaajamise korraldus reguleeritakse asjaajamiskorraga, mille kehtestab asutuse juhataja käskkirjaga.
(1) Asutuse ülesanne on hallata asutuse valduses olevaid Lääne-Saare vallale kuuluvaid maaüksusi ning hooneid ja rajatisi, sh ühisveevärki ja -kanalisatsiooni, kaugküttesüsteemi, elektrisüsteemi, tänavavalgustusrajatisi ja -süsteeme, transpordi- ja muid infrastruktuurirajatisi ning kalmistute haldamist.
(3) Asutuse kaudu täidab Lääne- Saare vald ülesannet korraldada vallas elamu- ja kommunaalmajandust, kalmistumajandust, veevarustust ja kanalisatsiooni, heakorda, jäätmehooldust ja valla teede korrashoidu, samuti Lääne- Saare valla asutuste ning valla poolt asutatud Sihtasutuste hoonete ekspluatatsiooni. Ülesande täitmiseks osutab asutus Lääne- Saare valla elanikele ja asutustele vastavaid teenuseid.
1) asutuse valdusse antud vara nõuetekohases käibes hoidmine ja hooldamine;
2) õigusaktide alusel muu Lääne- Saare valla vara hooldamine;
3) asutuse valdusse antud vara arendamise, hoonete ja rajatiste renoveerimise ning Lääne- Saare Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja vallavalitsuse otsuste alusel uute hoonete ja rajatiste ehitamise korraldamine;
4) ehitus-, remondi-, veevarustuse-, kanalisatsiooni-, keskkütte-, ventilatsiooni- ja elektritööde teostamine;
5) haljastus- ja heakorratööde planeerimine, teostamine ning tööde järelevalve korraldamine;
6) Lääne- Saare valla kalmistute haldamine;
7) avalikust huvist lähtuvalt vallavalitsuse ja vallavolikogu otsuste alusel Lääne- Saare valla elanikele teiste vajalike teenuste osutamine;
(3) Oma ülesannete täitmiseks võib asutus Lääne- Saare valla nimel tellida teenuseid juriidilistelt ja füüsilistelt isikutelt ning sõlmida oma tegevuse korraldamiseks lepinguid.
(4) Asutusel on õigus anda tema valduses olevat vara vastavalt Lääne- Saare valla vara valitsemise korras sätestatule kasutusele ning sõlmida Lääne- Saare valla nimel vastavaid lepinguid.
(1) Asutuse tegevust juhib ja korraldab asutuse juhataja (edaspidi juhataja).
(2) Asutuse juhataja töölepingu sõlmib, muudab ja lõpetab Lääne-Saare valla vallavanem
(2) Juhataja kindlustab asutuse tulemusliku ja häireteta töö, teeb koostööd vallavalitsusega.
1) esindab Lääne- Saare valda ja asutust tööandja õigustes ning tsiviilõiguslike ning avalik-õiguslike tehingute ja toimingute tegemisel;
2) teostab Lääne- Saare valla nimel ja asutuse kui valla asutuse kaudu oma pädevuse piires tehinguid ja toiminguid õigus- ja haldusaktide, asutuse põhimääruse, töölepingu ja ametijuhendiga sätestatud ülesannete täitmiseks;
3) sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab personaliga töölepingud ning kinnitab käskkirjaga asutuse ameti- ja tööjuhendid;
5) korraldab asutuse asjaajamist vastavalt õigusaktidega kehtestatud nõuetele;
7) tagab asutuse tegevuse ja üldise arengu, koostab asutuse arengukava, asutuse tegevust reguleerivate õigusaktide ja põhimääruse eelnõud ning esitab need vastuvõtmiseks, kehtestamiseks või kinnitamiseks omavalitsusorganitele;
§ 9. Asutuse töötajad
§ 10. Asutuse vara
(1) Asutuse kasutuses oleva vara moodustavad talle vallavolikogu kehtestatud vallavara valitsemise korra alusel Lääne- Saare vallalt või teistelt isikutelt ja asutustelt asutusele sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, rahalised vahendid, inventar ja muu vara.
(2) Asutuse valduses olev vara on Lääne- Saare valla omand.
§ 11. Rahalised vahendid ja finantstegevuse korraldamine
1) eraldised Lääne- Saare valla eelarvest;
(2) Asutuse finantstegevust juhib asutuse juhataja. Asutuse raamatupidamist peetakse tsentraalselt Lääne- Saare valla ametiasutuse kaudu.
(1) Teenistuslikku järelevalvet asutuse ja juhataja tegevuse seaduslikkuse ning otstarbekuse üle teostab vallavalitsus.
§ 14. Asutuse tegevuse ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(4) Asutuse tegevus lõpetatakse seaduses ettenähtud juhtudel, või juhul kui:
2) asutust ei ole võimalik finantseerida;
3) asutust ei ole valla teenuste osutamiseks enam vaja;


Kokku: 88| Näitan: 1 - 20
Kriminaalmenetluses esitatud tsiviilhagi ebaõige läbi vaatamata jätmine maakohtu poolt on rikkumine, mis ei ole apellatsioonimenetluses hagi läbi vaatamisega kõrvaldatav. (p 14) Juhul, kui maakohus on jätnud tsiviilhagi seadusliku aluseta läbi vaatamata, ei saa ringkonnakohus tulenevalt KrMS § 340 lg 2 p-st 5 ja lg 4 p-st 5 koostoimes TsMS §-ga 427 asuda ise otsustama tsiviilhagi põhjendatuse üle, vaid peab saatma kriminaalasja tsiviilhagi puudutavas osas maakohtule uueks arutamiseks (RKKKo 3-1-1-42-08, p 23). Maakohtus läbi vaatamata jäetud tsiviilhagi esmakordse lahendamise ringkonnakohtu poolt loeb Riigikohus kriminaalmenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks KrMS § 339 lg 2 mõttes. (p 16)
Kriminaalmenetluse seadustiku sõnastusest ja loogikast tulenevalt vaatab Riigikohus KrMS § 387 lg 1 ja § 389 lg 4 alusel läbi määruskaebusi ringkonnakohtu määruse peale, s.o kaebusi, milles vaidlustatakse ringkonnakohtu seisukohta ja selle põhjendusi. Kui ringkonnakohus ei ole mingis küsimuses seisukohta võtnud, ei ole Riigikohtul endal võimalik määruskaebemenetluses hakata ringkonnakohut asendama ja kõnealust küsimust ringkonnakohtu eest lahendama. Riigikohtu pädevusse ei kuulu ringkonnakohtule esitatud ja selles toimuvat menetlust puudutava tähtaja ennistamise taotluse esmakordne lahendamine. Olukorras, kus ringkonnakohtule esitatakse määruskaebuse tähtaja ennistamise taotlus, peab ringkonnakohus selle taotluse lahendama määrusega. Vastav põhimõte tuleneb KrMS § 319 lg-st 7 koostoimes § 390 lg-ga 1. Kui ringkonnakohus jätab tähtaja määrusega ennistamata, saab seda määrust omakorda KrMS § 387 lg-s 1 sätestatud üldises määruskaebekorras vaidlustada. (p 9) KrMS § 172 lg 3 kohaselt võib ennistamist taotleda 14 päeva jooksul alates hetkest, mil langes ära kaebetähtaja möödalaskmise tinginud takistus. Üldjuhul peab isik esitama tähtaja ennistamise taotluse koos selle toimingu tegemisega, milleks tähtaja ennistamist taotletakse, ehk praegusel juhul koos määruskaebuse esitamisega. Kuna maakohtu määruses märgitud eksliku kaebetähtaja puhul ei ole tegemist takistuse kui faktilise asjaoluga, vaid ebaselgusega õiguslikus olukorras, võib tähtaja ennistamise taotluse esitatakse 14 päeva jooksul pärast seda, kui ringkonnakohus jätab määruskaebuse läbi vaatamata, võttes seisukoha selle tähtaegsuse kohta. (p 9.1) Menetleja eksimust või ebatäpsust kaebekorra selgitamisel tuleb võtta arvesse kaebetähtaja ennistamise otsustamisel (vt nt mutatis mutandis Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 10. novembri 2017. a määrus asjas nr 1-17-4754), eriti juhtudel, mil tegemist on seaduse muudatuse järel Riigikohtu praktikas käsitlemata menetlusliku küsimusega. Tähtaja ennistamise taotluse rahuldamist ei välista iseenesest ka asjaolu, et määruskaebuse esitas professionaalne jurist ehk advokaat, kui kohtu eksimus ei olnud ilmne ega kohe äratuntav (näiteks kümneaastane tähtaeg kümnepäevase asemel). (p 9.2)
1-17-4712/17 Riigikohtu kriminaalkolleegium 27.10.2017
KrMS § 225 lg 1
3-1-1-3-17 Riigikohus 29.03.2017
KrMS § 206 lg 1 p 2
KrMS § 422 lg 1
Kohtu otsustus panna süüdistatavale KrMS § 202 lg 2 p 1 alusel kohustus hüvitada kuriteoga tekitatud kahju ei ole käsitatav sundtäidetava täitedokumendina TMS § 2 lg 1 mõttes. (p 38)
KrMS § 202 lg 1 võimalik ebaõige kohaldamine maakohtu poolt ei anna ringkonnakohtule alust eirata KrMS § 385 p-s 10 sätestatud edasikaebepiirangut.Kohus on menetluslikult pädev kontrollima üksnes lubatava kaebuse põhjendatust. Olukorras, kus isik on esitanud kaebuse sellise kohtulahendi peale, mida seadus ei võimalda vaidlustada, on kaebuse läbi vaatamata jätmise ainukene alternatiiv edasikaebepiirangu põhiseadusvastaseks tunnistamine ja kohaldamata jätmine (3-1-1-22-16, p-d 15–16 ja 3-1-1-23-16, p-d 23–26). (p 29) Riigi karistusvõimu monopoli tõttu ei ole kannatanul õigust nõuda tema õigusi kahjustanud isiku kriminaalkorras süüditunnistamist ja karistamist (3-1-1-18-06, p 7 ja 3-1-1-49-16, p-d 9–10). (p 30) KrMS § 385 p-s 16 ette nähtud edasikaebepiirang, mis välistab kohtu alla andmise määruse vaidlustamise, ei hõlma kohtu alla andmisel tehtavat otsustust süüdistatava tõkendi kohta (3-1-1-133-12, p 9 ja 3-1-1-22-16, p 17). Sellest, et KrMS § 385 p 10 ei võimalda kannatanul vaidlustada kohtu otsustust kriminaalmenetlus avaliku menetlushuvi puudumise tõttu lõpetada, ei saa järeldada, et osutatud sättes ette nähtud edasikaebepiirang hõlmab kõiki küsimusi, mille kohus kriminaalmenetluse lõpetamise määruses lahendab. Seaduse eesmärgipärase tõlgendamise abil tuleb välja selgitada, kas üks või teine KrMS § 202 alusel tehtud kriminaalmenetluse lõpetamise määruses sisalduv otsustus on KrMS § 385 p-s 10 ette nähtud edasikaebepiirangust hõlmatud või mitte. (p 31) KrMS § 385 p-s 10 ette nähtud edasikaebepiirang, mis ei võimalda esitada määruskaebust KrMS § 202 alusel tehtava kriminaalmenetluse lõpetamise määruse peale, ei hõlma kriminaalmenetluse lõpetamisel tehtavat kohtu otsustust tsiviilhagi tagamise tühistamise kohta. (p 49)
KrMS § 202 lg 2 alusel pandud kohustuse täitmata jätmisel tuleb kriminaalmenetlus uuendada, kaalutlusõigust seadus menetlejale selles küsimuses ei anna (3-1-1-95-15, p 9). (p 37) Olukorras, kus kohus lõpetab kriminaalmenetluse KrMS § 202 lg 1 alusel, pannes süüdistatavale mõne KrMS § 202 lg-s 2 nimetatud kohustuse, jääb tsiviilhagi, mis on KrMS § 263^1 lg-s 1 sätestatud korras menetlusse võetud, jätkuvalt kohtu menetlusse. Seda kuni kriminaalmenetluse uuendamise võimaluse äralangemiseni. Juhul, kui kriminaalmenetlus KrMS § 202 lg 6 alusel uuendatakse, jätkub ka tsiviilhagi menetlus. (p 39) Kui kriminaalmenetlus on KrMS § 202 lg 1 alusel tingimuslikult lõpetatud, on kannatanul analoogiliselt KrMS § 310 lg-s 7 sätestatuga õigus kohtu menetluses olev tsiviilhagi kuni kriminaalmenetluse uuendamiseni tagasi võtta. Sellisel juhul jäetakse tsiviilhagi KrMS § 296^2 lg 1 p 2 alusel läbi vaatamata. (p 40) Kannatanu põhjendamatu keeldumine nõusoleku andmisest arestitud varaga kahju hüvitamiseks vajaliku tehingu tegemiseks võib välistada võimaluse käsitada süüdistatava poolt kahju hüvitamata jätmist KrMS § 202 lg 2 p 1 järgi pandud kohustuse rikkumisena. (p 44)
Olukorras, kus kohus lõpetab kriminaalmenetluse KrMS § 202 lg 1 alusel, pannes süüdistatavale mõne KrMS § 202 lg-s 2 nimetatud kohustuse, jääb tsiviilhagi, mis on KrMS § 2631 lg-s 1 sätestatud korras menetlusse võetud, jätkuvalt kohtu menetlusse. Seda kuni kriminaalmenetluse uuendamise võimaluse äralangemiseni. Juhul, kui kriminaalmenetlus KrMS § 202 lg 6 alusel uuendatakse, jätkub ka tsiviilhagi menetlus. (p 39) Kui kriminaalmenetlus on KrMS § 202 lg 1 alusel tingimuslikult lõpetatud, on kannatanul analoogiliselt KrMS § 310 lg-s 7 sätestatuga õigus kohtu menetluses olev tsiviilhagi kuni kriminaalmenetluse uuendamiseni tagasi võtta. Sellisel juhul jäetakse tsiviilhagi KrMS § 296^2 lg 1 p 2 alusel läbi vaatamata. (p 40) KrMS § 422 lg-t 1 ja § 206 lg 1 p 2 peab tõlgendama nii, et nendest sätetest ei tulene kohtu kohustust tühistada tsiviilhagi tagamine ka juhul, kui kriminaalmenetlus lõpetatakse KrMS § 202 lg 1 alusel, kusjuures kuriteoga tekitatud kahju on osaliselt või täielikult heastamata ja süüdistatavale pannakse KrMS § 202 lg 2 p 1 alusel kohustus see kahju hüvitada. Kirjeldatud olukorras on kohtul kriminaalmenetlust lõpetades kaalutlusõigus ja kohus peab KrMS § 141^4 lg-test 1 ja 3 juhindudes hindama tsiviilhagi jätkuva tagamise vajalikkust. Pärast seda, kui süüdistatav on kannatanu kahju heastanud või kui kriminaalmenetluse uuendamise võimalus (KrMS § 202 lg 6) on muul põhjusel ära langenud, on kohtul võimalik tsiviilhagi tagamine tühistada KrMS § 38^1 lg-st 6 ja TsMS § 386 lg-st 2 ning § 442 lg 5 esimesest lausest tulenevas korras. (p 45)
Tulenevalt KrMS § 38^1 lg-st 6 ja TsMS § 378 lg-st 6, on süüdistataval võimalik kannatanu nõusolekul teha tehinguid ka tsiviilhagi tagamiseks arestitud kinnisasjadega. (p 44)
Olukorras, kus lühimenetluses kohtuistungil ilmneb, et kannatanu nõude üle otsustamiseks on vaja koguda täiendavaid tõendeid, peab kohus tegema KrMS § 238 lg 1 p-s 2 nimetatud lahendi, s.o tagastama kriminaaltoimiku prokuratuurile põhjusel, et kriminaaltoimiku materjalid ei ole piisavad kriminaalasja lahendamiseks lühimenetluses. Samuti on tsiviilhagi esitanud kannatanul endal võimalik taotleda lühimenetluses kohtult KrMS § 238 lg 1 p-s 2 nimetatud lahendi tegemist, kui tal tekib kohtumenetluses vajadus esitada oma huvide kaitseks täiendavaid tõendeid (vt ka RKKKo 3-1-1-105-10, p 7.5.6). (p 21) Kui kohus peaks lühimenetluses tuvastama, et kriminaaltoimikus oleva tsiviilhagi lahendamiseks ei ole küllaldaselt teavet, on tegemist olukorraga, kus kriminaaltoimiku materjalid ei ole piisavad kriminaalasja lahendamiseks lühimenetluses (RKKKo 3-1-1-1-14, p 22). Kuigi kannatanu nõude kohta käivad täiendavalt esitatavad tõendid võivad sisaldada teavet ka süüdistuses kirjeldatud faktiliste asjaolude kohta, on kohtul avar otsustuspädevus lühimenetlusest keeldumiseks, millega alati kaasneb võimalus täiendavate tõendite kogumiseks. (p 22)


text:
1. Kas liidu õiguse aluspõhimõtteid ja õigusnorme (eriti ELL artikli 4 lõiget 3 ja ühetaolise tõlgendamise nõuet), nagu neid on tõlgendanud Euroopa Liidu Kohus, eriti kohtuasjas Köbler tehtud kohtuotsuses, tuleb tõlgendada nii, et sellise kohtuotsusega, mis rikub liidu õigust, viimase astme kohtuna otsustanud liikmesriigi kohtu vastutuse tuvastamine võib põhineda ainult riigisisesel õigusel või riigisiseses õiguses kehtestatud kriteeriumidel? Kui vastus on eitav, kas siis tuleb liidu õiguse aluspõhimõtteid ja õigusnorme, eriti Euroopa Liidu Kohtu poolt kohtuasjas Köbler „riigi“ vastutuse tuvastamiseks kehtestatud kolme kriteeriumit, tõlgendada nii, et seda, kas on täidetud tingimused, mille esinemisel saab tuvastada liikmesriigi vastutuse liidu õiguse rikkumise eest selle riigi kohtute poolt, tuleb hinnata riigisisese õiguse alusel?
2. Kas liidu õigusnorme ja liidu õiguse aluspõhimõtteid (eriti ELL artikli 4 lõiget 3 ja tõhusa kohtuliku kaitse nõuet), konkreetselt muu hulgas Euroopa Liidu Kohtu poolt kohtuasjades Francovich, Brasserie du pêcheur ja Köbler tehtud otsuseid liikmesriigi vastutuse asjades, tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et viimase astme kohtuna otsustanud liikmesriigi kohtu otsus, mis rikub liidu õigust, on jõustunud, välistab liikmesriigi vastutuse kahju eest tuvastamise?
3. Kas direktiivi 89/665/EMÜ, mida on muudetud direktiiviga 2007/66/EÜ1 , ja direktiivi 92/13/EMÜ arvestades on liidu õiguse seisukohast asjassepuutuvad riigihanke vaidlustamise menetlus seoses riigihangetega, mille väärtus ületab ühenduse piirmäära, ja nimetatud menetluses tehtud haldusotsuse kohtulik kontroll? Kui vastus on jaatav, kas liidu õigus ja Euroopa Liidu Kohtu praktika (muu hulgas kohtuasjades Kühne & Heitz, Kapferer ja eriti Impresa Pizzarotti tehtud otsused) on asjassepuutuvad seoses vajadusega, et erakorralise õiguskaitsevahendina oleks lubatav teistmine, mis tuleneb riigisisesest õigusest seoses nimetatud riigihanke vaidlustamise menetluse raames tehtud haldusotsuse kohtuliku kontrolliga?
4. Kas riigihanke vaidlustamise menetluse direktiive (nimelt direktiivi 89/665/EMÜ, mida on vahepeal muudetud direktiiviga 2007/66/EÜ, ja direktiivi 92/13/EMÜ) tuleb tõlgendada nii, et nendega on kooskõlas riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võivad liikmesriigi kohtud, kes arutavad põhikohtuasja, mitte arvesse võtta faktilist asjaolu, mida tuleb vastavalt Euroopa Liidu Kohtu otsusele – mis tehti ühes riigihanke vaidlustamise menetluse raames esitatud eelotsuse alusel – analüüsida ja mida ei võta lisaks arvesse ka liikmesriigi kohtud, kes menetlevad põhikohtuasjas tehtud otsuse peale esitatud teistmisavaldust?
5. Kas nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, eriti selle artikli 1 lõikeid 1 ja 3 ning nõukogu [25.] veebruari 1992. aasta direktiivi 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, eriti selle artikleid 1 ja 2 ― konkreetselt kohtuasjades Willy Kempter, Pannon GSM, VB Pénzügyi Lízing, Kühne & Heitz, Kapferer ja Impresa Pizzarotti tehtud otsuseid silmas pidades ― tuleb tõlgendada nii, et nende direktiivide, tõhusa kohtuliku kaitse nõude ja võrdväärsuse ning tõhususe põhimõtetega on kooskõlas riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt – või nende kohaldamine nii, et – vaatamata sellele, et Euroopa Liidu Kohtu otsusega eelotsusemenetluses on enne apellatsioonimenetluses kohtuotsuse tegemist antud liidu õigusnormide asjakohane tõlgendus, jätab asja arutav kohus apellatsioonkaebuse hilinenult esitatuna läbi vaatamata ja pärast teistmisavaldust menetlev kohus jätab selle vastuvõetamatuna läbi vaatamata?
6. Kui riigisisese õiguse alusel peab teistmine olema konstitutsioonikohtu uue lahendi alusel põhiseaduslikkuse taastamise huvides lubatav, kas siis ei peaks teistmine olema lubatav vastavalt võrdväärsuse põhimõttele ja kohtuotsuses Transportes Urbanos sedastatud põhimõttele ka juhul, kui põhikohtuasjas ei saanud riigisiseses õiguses menetlustähtaegade kohta sätestatu tõttu Euroopa Liidu Kohtu otsust arvesse võtta?
7. Kas nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, eriti selle artikli 1 lõikeid 1 ja 3, ning nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, eriti selle artikleid 1 ja 2 tuleb, pidades silmas Euroopa Liidu Kohtu otsust C-2/06, Willy Kempter, mille kohaselt ei pea eraõiguslik isik tuginema konkreetselt Euroopa Kohtu praktikale, tõlgendada nii, et nimetatud direktiividega reguleeritud riigihangete vaidlustamise menetlusi saab algatada ainult kaebusega, mis sisaldab väidetava riigihankealase rikkumise sõnaselget kirjeldust ja milles on lisaks täpselt märgitud rikutud riigihankealane õigusnorm ― konkreetne artikkel ja lõik ―, see tähendab, et riigihanke vaidlustamise menetluses saab analüüsida ainult rikkumisi, mida isik on ette heitnud viitega rikutud riigihankealasele õigusnormile ― konkreetsele artiklile ja lõikele ―, samas kui kõigis muudes haldus- ja tsiviilmenetlustes piisab sellest, et eraõiguslik isik esitab faktilised asjaolud ja neid toetavad tõendid, ja pädev asutus või kohus lahendab kaebuse vastavalt selle sisule?
8. Kas piisavalt selge rikkumise nõuet, mis on kehtestatud kohtuotsustes Köbler ja Traghetti, tuleb tõlgendada nii, et niisugust rikkumist ei ole, kui viimase astme kohtuna otsustav kohus jätab Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud ja maksimaalselt üksikasjalikult viidatud kohtupraktikat ― mis pealegi põhineb erinevatel varasematel kohtulahenditel ― avalikult eirates eraõigusliku isiku taotluse esitada eelotsusetaotlus teistmise lubatavuse vajalikkuse kohta rahuldamata, tuginedes absurdsele põhjendusele, et liidu õigusnormid ― sel konkreetsel juhul direktiivid 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ ― ei sisalda teistmist reguleerivaid norme, vaatamata sellele, et on maksimaalselt üksikasjalikult viidatud ka asjakohasele Euroopa Liidu Kohtu praktikale, sealhulgas kohtuotsusele Impresa Pizzarotti, milles on just nimelt tuvastatud teistmise vajalikkus seoses riigihangetega? Arvestades Euroopa Liidu Kohtu otsust C-283/81, CILFIT, millise täpsusastmega peab liikmesriigi kohus põhjendama teistmise mittelubamist, millega ta kaldub kõrvale Euroopa Kohtu poolt siduvalt sedastatud õiguslikust tõlgendusest?
9. Kas ELL artikli 19 ja artikli 4 lõike 3 kohaseid tõhusa kohtuliku kaitse ja võrdväärsuse põhimõtteid, ELTL artiklis 49 sätestatud asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust ning nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, ning direktiive 89/665/EMÜ, 92/13/EMÜ ja 2007/66/EÜ tuleb tõlgendada nii, et [nendega ei ole vastuolus], kui pädevad asutused ja kohtud jätavad kohaldatavat liidu õigust ilmselgelt eirates üksteise järel rahuldamata isiku kaebused selle peale, et tal takistati osaleda riigihankemenetluses – kaebused, mille jaoks on vaja vastavalt asjaoludele koostada palju dokumente, mille jaoks kulub oluliselt palju aega ja raha, või osaleda kohtuistungitel –, ja asjassepuutuvad õigusnormid jätavad isiku ilma võimalusest nõuda kohtult õigusvastaste meetmete tagajärjel tekkinud kahju hüvitamist, kuigi on kindel, et teoreetiliselt on võimalik tuvastada vastutus kohtumõistmise ülesannete täitmisel tekitatud kahju eest?
10. Kas kohtuotsustes Köbler, Traghetti ja Saint Giorgio kehtestatud põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et sellega, et viimase astme kohtuna otsustav liikmesriigi kohus jätab eraõigusliku isiku õigeaegselt esitatud teistmisavalduse – mille raames see isik saaks nõuda tekitatud kahju hüvitamist – Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikat eirates läbi vaatamata, tekitatud kahju ei saa hüvitada?
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiv 2007/66/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiive 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ riigihankelepingute sõlmimise läbivaatamise korra tõhustamise osas (ELT 2007, L 335, lk 31).

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Tallinna Linnavolikogu töökord
Tallinna Linnavolikogu 13.12.2012 määrus number 28 [RT IV, 09.03.2013, 52]
Jõustumine: 20.12.2012
Redaktsiooni kehtivus: 01.07.2018 - ... [RT IV, 22.06.2018, 25]
jõustumine 01.07.2018, Tvk m 14.06.2018 nr 15
jõustumine 02.03.2015, Tvk m 19.02.2015 nr 3
jõustumine 01.04.2014, Tvk m 20.02.2014 nr 5
jõustumine 20.12.2012,
Tvk m 14.06.2018 nr 15 [RT IV, 22.06.2018, 2 - jõust. 01.07.2018]
Tvk m 19.02.2015 nr 3 [RT IV, 27.02.2015, 4 - jõust. 02.03.2015]
Tvk m 20.02.2014 nr 5 [RT IV, 05.03.2014, 1 - jõust. 01.04.2014]
13. detsember 2012 nr 28
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 44 lõike 1 ja Tallinna põhimääruse § 37 lõike 13 alusel.
(1) Tallinna Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu) on Tallinna kui kohaliku omavalitsusüksuse esinduskogu, mis valitakse seaduses sätestatud korras neljaks aastaks.
(2) Linnavolikogu juhindub oma tegevuses riigi ja Tallinna õigusaktidest, käesolevast töökorrast (edaspidi töökord) ning linnaelanike vajadustest ja huvidest.
(3) Linnavolikogu liikmete arvu määrab linnavolikogu eelmine koosseis. Linnavolikogu liikmete arv peab vastama kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduses sätestatud nõuetele.
(4) Linnavolikogu töötab täiskoguna. Linnavolikogu tööorganid on eestseisus, alatised ja ajutised komisjonid ning fraktsioonid.
(6) Linnavolikogu asjaajamiskeel on eesti keel. Linnavolikogu istung toimub eesti keeles. Eelnõud, arupärimised ja muud dokumendid esitatakse eesti keeles. Ettekanded ja sõnavõtud peetakse ning küsimused esitatakse ja neile vastatakse eesti keeles.
§ 2. Linnavolikogu esimees ja aseesimees (aseesimehed)
(1) Linnavolikogu esimees määrab enda äraolekul aseesimehe või ühe aseesimeestest käskkirjaga enda asendajaks. Asendajal on kõik linnavolikogu esimehe seadusest ja Tallinna õigusaktidest tulenevad õigused ja kohustused.
(2) Juhul, kui linnavolikogu esimees ei saa oma ülesandeid istungil täita enesetaanduse või mõne muu põhjuse tõttu, määrab ta asendaja suuliselt. Sel juhul on asendaja pädevuses istungi juhatamine ning vastuvõetud määruste ja otsuste ning istungi protokolli allkirjastamine.
(3) Linnavolikogu esimehe volituste lõppemisel täidab linnavolikogu esimehe ülesandeid kuni uue linnavolikogu esimehe valimiseni aseesimees või üks aseesimeestest, nende puudumisel linnavolikogu vanim liige.
(4) Linnavolikogu esimehe ning linnavolikogu aseesimehe (aseesimeeste) valimine toimub Tallinna põhimääruses sätestatud korras.
(5) Linnavolikogu esimees:
2) esindab või volitab teisi esindama Tallinna ja linnavolikogu vastavalt seadusega, Tallinna põhimäärusega ning linnavolikogu poolt antud pädevusele;
3) omab õigust nõuda kõigilt Tallinna linna asutustelt vajalikke dokumente ja informatsiooni linnavolikogu pädevusse kuuluvates küsimustes;
9) jälgib algatatud eelnõude vastavust töökorra § 8 lõigetes 3 ja 5 sätestatud nõuetele;
10) pikendab eelnõude menetlemise tähtaega linnavolikogus;
12) omab õigust välja kuulutada linnavolikogu istungil täiendavaid vaheaegu;
13) lahendab töökorra rakendamisel tekkivaid küsimusi;
14) täidab muid seaduse alusel või Tallinna põhimäärusega talle pandud ülesandeid.
(3) Eestseisuse koosolekust võtavad sõnaõigusega osa linnapea või teda asendav Tallinna Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) liige ja linnasekretär või tema asendaja, linnavolikogu kantselei juhataja ja linnavolikogu kantselei nõunikud. Linnavolikogu esimees või tema asendaja võib konkreetse küsimuse arutamiseks kutsuda eestseisuse koosolekule linnavolikogu liikmeid ja teisi isikuid. Eestseisuse koosolekud on linnavolikogu liikmetele ja linnavalitsuse liikmetele avalikud.
(4) Eestseisuse koosoleku kutsub kokku linnavolikogu esimees või tema asendaja. Eestseisuse koosolekud toimuvad üldjuhul paaritu nädala neljapäeval algusega kell 16.00. Linnavolikogu esimees või tema asendaja võib kokku kutsuda eestseisuse erakorralise koosoleku.
(5) Eestseisuse koosoleku päevakorra projekti koostab linnavolikogu kantselei juhataja üldjuhul hiljemalt eestseisuse koosoleku päeva kella 11.00-ks ning esitab selle linnavolikogu esimehele.
(6) Eestseisuse koosoleku päevakorra projekt koos eelnevalt registreeritud eelnõude ja nende juurde kuuluvate dokumentidega ning linnavolikogu menetluses olevate eelnõude ja arupärimiste loetelud peavad olema kättesaadavad eestseisuse liikmetele eestseisuse koosoleku alguseks.
(7) Eestseisuse koosolekul arutatakse eelnõude võtmist linnavolikogu istungi päevakorra projekti. Eestseisuse koosolekul kuulatakse ära juhtivkomisjoni seisukohad menetluses olevate eelnõude kohta ning otsustatakse, millised neist lülitada linnavolikogu istungi päevakorra projekti. Linnavolikogu esimees koostab linnavolikogu istungi päevakorra projekti ja määrab iga päevakorraküsimuse arutamiseks ettekandja.
(8) Eestseisuse koosolek protokollitakse ning protokollile kirjutavad alla linnavolikogu esimees või tema asendaja ning protokollija.
(9) Eestseisuse koosoleku protokollid peavad olema kättesaadavad linnavolikogu liikmetele. Koosoleku protokollid säilitatakse linnavolikogu kantseleis. Eestseisuse koosoleku protokoll avalikustatakse elektrooniliselt infosüsteemis AKTAL.
(10) Linnavolikogu kantselei juhataja edastab eestseisuse koosolekul linnavolikogu esimehe või tema asendaja poolt antud ülesanded kirjalikult vähemalt kahe tööpäeva jooksul täitjatele.
(1) Linnavolikogu liige on isik, kes on osutunud valituks vastavalt kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadusele. Linnavolikogu liikme volituste peatumise, lõppemise ja volituste taastamise alused sätestab seadus ja Tallinna põhimäärus.
(2) Linnavolikogu liikme tegevus oma volituste täitmisel on avalik.
2) seada üles kandidaat linnavolikogu poolt valitavale, kinnitatavale või määratavale kohale;
5) saada linnavolikogu, linnavalitsuse ja linnaosade valitsuste õigusakte, linna asutuste dokumente ja muud teavet, välja arvatud andmed, mille väljastamine on seadusega keelatud;
6) saada oma kirjalikule küsimusele vastus linnavalitsuselt või linna ametiasutuselt 10 tööpäeva jooksul küsimuse esitamisest arvates;
7) esineda avaldusega, protestiga, sõnavõtuga, repliigiga ja esitada küsimusi;
8) esitada arupärimisi linnapeale ja linnavalitsuse liikmetele;
[RT IV, 05.03.2014, 1 - jõust. 01.04.2014]
9) kuuluda linnaosakogu koosseisu linnavolikogu poolt määratud tingimustel;
10) kasutada linnaosa valitsuse ruume linnaelanike vastuvõtuks ja saada tehnilist abi selle korraldamiseks;
11) tasuta informeerida linnaelanikke linnavolikogu kantselei kaudu linnavolikogu liikme vastuvõtuajast ja kohast;
12) saada tasu linnavolikogu tööst osavõtu eest ja hüvitust linnavolikogu ülesannete täitmisel tehtud kulutuste eest esitatud dokumentide alusel linnavolikogu kehtestatud määras ja korras.
(4) Linnavolikogu liige ei tohi osa võtta linnavolikogu sellise üksikakti arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes on tal huvide konflikt vastavalt korruptsioonivastasele seadusele. Linnavolikogu liige on kohustatud enne küsimuse arutelu algust tegema avalduse enda mitteosalemise kohta antud päevakorrapunkti arutamisel. Vastav märge fikseeritakse linnavolikogu istungi protokollis. Küsimuse arutamiseks ja otsustamiseks vajalik kvoorum on selle linnavolikogu liikme võrra väiksem.
(5) Linnavolikogu liige on kohustatud:
2) saatma linnasekretärile kolme tööpäeva jooksul vastava avalduse ja ärakirja dokumendist, millega ta nimetati linnaametnikuks Tallinnas.
(6) Vähemalt 1/4 linnavolikogu koosseisust võib algatada umbusalduse avaldamise linnavolikogu esimehele, linnavolikogu aseesimehele, linnavolikogu komisjoni esimehele, linnavolikogu komisjoni aseesimehele, revisjonikomisjoni liikmele, linnavalitsusele, linnapeale või linnavalitsuse liikmele.
(1) Fraktsiooni võivad moodustada viis või enam linnavolikogu liiget, kes on valitud sama nimekirja järgi. Ühte nimekirja kuuluvad linnavolikogu liikmed võivad moodustada ainult ühe fraktsiooni. Linnavolikogu liige võib kuuluda samaaegselt ainult ühte fraktsiooni. Fraktsiooni nimeks on selle nimekirja esitanud erakonna või valimisliidu nimi.
(2) Linnavolikogu fraktsiooni moodustamise otsus, milles on ära näidatud fraktsiooni nimi, esimehe ja aseesimehe (aseesimeeste) nimed ja mis on allkirjastatud kõigi fraktsiooni liikmete poolt, edastatakse linnavolikogu istungi juhatajale. Fraktsioon loetakse moodustatuks linnavolikogu istungi juhataja poolt vastava otsuse teatavaks tegemisest.
(4) Muudatused fraktsiooni koosseisus vormistatakse fraktsiooni otsusega, mis edastatakse koheselt linnavolikogu kantseleile muudatuse registreerimiseks. Fraktsiooni muudatus jõustub selle registreerimisest. Otsus fraktsiooni muutmise kohta edastatakse ka linnavolikogu esimehele, kes teeb selle teatavaks järgmisel linnavolikogu istungil.
(5) Fraktsiooni liikmel on õigus igal ajal lahkuda fraktsiooni koosseisust, informeerides sellest kirjalikult fraktsiooni ja linnavolikogu esimeest, kes teeb selle teatavaks linnavolikogu istungil.
(6) Fraktsiooni liikme võib fraktsioonist välja arvata kõigi ülejäänud fraktsiooni liikmete ühisel otsusel, mis on nende kõigi poolt allkirjastatud. Vastav otsus edastatakse linnavolikogu esimehele, kes teeb selle teatavaks linnavolikogu istungil.
4) oma liikme kaudu esineda linnavolikogu istungil kõnega kõnepuldist ja sõnavõtuga kohalt;
5) võtta linnavolikogu istungil enne eelnõu panemist lõpphääletusele vaheaeg;
2) kui samast nimekirjast linnavolikokku valitud fraktsiooni liikmete arv langeb alla käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud miinimumarvu;
(10) Kui fraktsiooni tegevus lõpeb fraktsiooni otsuse alusel või õigusakti muutmise tulemusena langeb fraktsiooni liikmete arv alla käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud miinimumarvu, lõpeb fraktsiooni tegevus vastava otsuse linnavolikogu kantseleis registreerimisele või õigusakti jõustumisele järgnevast päevast.
§ 51. Linnavolikogu ühendus
(1) Linnavolikogu liikmed ja fraktsioonid võivad moodustada ühendusi.
(2) Ühenduse esimees esitab linnavolikogu esimehele ühenduse moodustamise teatise. Teatises peavad olema märgitud ühenduse nimi, tegevuse eesmärgid ning sellesse kuuluvate linnavolikogu liikmete või fraktsioonide nimed. Ühenduse moodustamisest teavitatakse ka teisi linnavolikogu liikmeid.
[RT IV, 22.06.2018, 2 - jõust. 01.07.2018]
(1) Linnavolikogu võib moodustada nii alatisi kui ka ajutisi komisjone. Linnavolikogu alatise komisjoni esimehe ja aseesimehe (aseesimehed) valib linnavolikogu oma liikmete hulgast Tallinna põhimääruses sätestatud korras.
(2) Linnavolikogu kinnitab komisjoni liikmed ja teeb muudatusi komisjoni koosseisus komisjoni esimehe esildisel. Vähemalt ühe linnavolikogu komisjoni liikme esitab linnavalitsus. Üle poole linnavolikogu komisjoni liikmetest peavad olema linnavolikogu liikmed.
(3) Linnavolikogu komisjoni pädevus ja töökord on sätestatud Tallinna põhimääruses.
(1) Eelnõu menetlemist linnavolikogus korraldab juhtivkomisjon.
1) esitama eelnõu eestseisusele linnavolikogu istungi päevakorda võtmiseks või
2) esitama linnavolikogu esimehele taotluse pikema menetlusaja saamiseks või
(4) Linnavolikogu komisjonid esitavad kirjalikult oma seisukoha eelnõu kohta, samuti vajadusel ettepanekud eelnõu sisuliseks või redaktsiooniliseks muutmiseks juhtivkomisjonile.
6) linnasekretäril seaduses ja Tallinna põhimääruses sätestatud alustel ja korras;
7) linnaosakogul Tallinna põhimääruses ja linnaosa põhimääruses sätestatud alustel ja korras;
(3) Linnavolikogu õigusaktide eelnõu vormistatakse õigusaktides kehtestatud nõuete kohaselt. Linnavolikogu määruse eelnõule kohaldatakse Vabariigi Valitsuse poolt Vabariigi Valitsuse ja ministri määruse eelnõu kohta kehtestatud normitehnilisi nõudeid erisustega, mis tulenevad kohaliku omavalitsusüksuse õiguslikust seisundist. Eelnõus esitatud andmete ning juriidilise ja keelelise õigsuse, samuti vorminõuetele vastavuse tagab eelnõu esitaja.
(4) Linnavolikogu õigusakti eelnõul (edaspidi eelnõu) on esitaja ja koostaja nimi ning esitaja allkiri, mitme esitaja korral nende kõigi nimed ja allkirjad. Üldjuhul edastatakse eelnõu digiallkirjastatuna. Linnavalitsus esitab linnavolikogu õigusakti eelnõu linnavolikogule pärast linnavalitsuse istungit linnasekretäri kaaskirjaga, milles on ära märgitud eelnõu ettekandja linnavolikogu komisjoni koosolekul ja linnavolikogu istungil. Digitaaldokument tuleb edastada nii muudetavas (MS Office failivormingus) kui ka arhiiviväärtuslikus vormingus (PDF/A).
(5) Eelnõu ja selle lisad peavad olema vormistatud elektroonilisele dokumendipõhjale ehk mallile. Linnavolikogu liikme poolt esitatud eelnõu nõuetekohase esitamise tagab fraktsiooni nõunik-abi, fraktsiooni mittekuuluva liikme puhul linnavolikogu kantselei.
(6) [Kehtetu - RT IV, 28.04.2017, 7 - jõust. 16.10.2017]
(7) Eelnõu, selle juurde kuuluvad dokumendid ja kaaskiri registreeritakse dokumendihaldussüsteemis Postipoiss. Eelnõu esitatakse läbivaatamiseks ja resolutsiooni andmiseks linnavolikogu esimehele hiljemalt järgmisel tööpäeval.
(8) Kui linnavolikogu esimees leiab, et eelnõu vastab käesoleva paragrahvi lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud nõuetele, teeb ta kahe tööpäeva jooksul, arvates eelnõu üleandmisest, otsuse eelnõu menetlusse võtmise ja juhtivkomisjoni määramise kohta. Eelnõu, mis käsitleb organisatsioonilisi küsimusi, suunab esimees eestseisuse koosoleku päevakorra projekti ilma juhtivkomisjoni määramata. Menetlusse võetud eelnõu registreeritakse ja sisestatakse linnavolikogu istungite infosüsteemi AKTAL. Eelnõu koos lisatud dokumentidega edastatakse õigusnõunikule.
(9) Kui linnavolikogu esimees leiab, et eelnõu ei vasta käesoleva paragrahvi lõigete 3, 4 või 5 nõuetele, tagastab ta eelnõu esitajale koos puuduste kirjeldusega.
(10) Kõik eelnõud (v.a organisatsioonilised küsimused), mis ei ole esitatud linnavalitsuse poolt, tuleb saata linnavalitsusele seisukoha saamiseks.
(11) Eelnõu läbivaatamiseks ja kirjalike muudatusettepanekute esitamiseks on üldjuhul aega kuni 10 tööpäeva. Tähtaja pikendamiseks tuleb esitada põhjendatud taotlus, mille linnavolikogu kantselei registreerib ja edastab asjaosalistele. Linnavolikogu komisjonid ja fraktsioonid esitavad kirjalikult ettepanekud eelnõu kohta juhtivkomisjonile. Juhtivkomisjon koostab vajadusel esitatud ettepanekute alusel muudatusettepanekute loetelu. Linnavalitsus esitab eelnõu kohta sisulise seisukoha 10 tööpäeva jooksul, mille linnavolikogu kantselei registreerib ja edastab asjaosalistele.
(12) Linnavolikogu kantselei teeb istungi kutsega koos kättesaadavaks istungi materjalid. Eelnõu ja selle juurde kuuluvate dokumentidega (seletuskiri, lisad jne) saab tutvuda alates eelnõu registreerimisest veebilehe aadressil https://aktal.tallinnlv.ee/.
(1) Eelnõu esitajal on õigus tema poolt algatatud eelnõu tagasi võtta linnavolikogus menetlemise igal etapil, välja arvatud juhul, kui eelnõu on pandud linnavolikogu istungil lõpphääletusele. Eelnõu tagasivõtmisel langeb eelnõu linnavolikogu menetlusest välja.
(4) Linnavolikogu koosseisu volituste lõppemisega langevad menetlusest välja kõik selle koosseisu volituste ajal lõpuni menetlemata jäänud eelnõud. Juhul kui linnavalitsuse volitused lõpevad ennetähtaegselt, esitab linnavolikogu kantselei linnavolikogu menetluses olevate õigusaktide loetelu uuele linnavalitsusele seisukoha saamiseks.
(5) Põhjendatud ettepaneku eelnõu menetlusest väljaarvamiseks esitab eelnõu menetlev juhtivkomisjon eestseisuse koosolekule vastava päevakorrapunkti arvamiseks linnavolikogu istungi päevakorra projekti.
(6) Eelnõu väljaarvamiseks menetlusest esineb istungil vastava ettekandega eelnõu juhtivkomisjoni esimees või tema asendaja. Eelnõu esitaja soovil võib istungi juhataja anda talle sõna selgituseks. Antud päevakorrapunktis ei esitata küsimusi ega avata läbirääkimisi. Otsustus eelnõu menetlusest väljaarvamise kohta võetakse vastu poolthäälte enamusega ja see protokollitakse.
(2) Linnavolikogu istungi kutsub kokku selle esimees või tema asendaja, kelleks on aseesimees või aseesimehe puudumisel linnavolikogu vanim liige, linnavolikogu poolt kehtestatud korras. Linnavolikogu uue koosseisu esimese istungi kutsub kokku linna valimiskomisjoni esimees või tema asetäitja hiljemalt seitsmendal päeval pärast valimistulemuste väljakuulutamist.
(3) Linnavolikogu esimees või tema asendaja kutsub istungi kokku ka linnavalitsuse või vähemalt 1/4 linnavolikogu koosseisu ettepanekul nende poolt tõstatatud küsimuste arutamiseks. Istungi toimumise aja määrab linnavolikogu esimees või tema asendaja, kuid mitte hilisemaks kui üks kuu.
(4) Linnavolikogu korralised istungid toimuvad iga paarisnädala neljapäeval algusega kell 16.00. Üldjuhul on vaheaeg kestusega 15 minutit iga 1,5-tunnise töötamise järel, välja arvatud juhul, kui linnavolikogu otsustab teisiti. Vaheaja algust võib muuta, kui seda tingib küsimuse arutelu.
(5) Kui linnavolikogu istungi päev langeb riiklikule pühale või on otstarbekas muuta korralise istungi algusaega, määrab linnavolikogu esimees istungi läbiviimiseks teise päeva või teise algusaja. Nimetatud otsus tehakse teatavaks eestseisuse koosolekul.
(6) Kutse linnavolikogu istungi kokkukutsumise kohta, milles on ära näidatud istungi toimumise aeg, koht ja arutusele tulevad küsimused, tehakse linnavolikogu liikmetele teatavaks linnavolikogu kantselei kaudu vähemalt neli päeva enne linnavolikogu istungit ning kutse avaldatakse vähemalt üks päev enne linnavolikogu istungit ajalehes, milles linnavolikogu avaldab oma ametlikke teateid. Käesolevas punktis toodud etteteatamise tähtaega ei rakendata linnavolikogu uue koosseisu esimese istungi kokkukutsumisel.
§ 11. Istungi läbiviimise üldpõhimõtted
(1) Linnavolikogu istungit juhatab linnavolikogu esimees või tema asendaja. Linnavolikogu esimehe äraolekul juhatab linnavolikogu istungit linnavolikogu esimehe poolt käskkirjaga määratud aseesimees või üks aseesimeestest. Kui linnavolikogu esimees ei saa istungit juhatada enesetaanduse tõttu või muul põhjusel, määrab ta asendaja suuliselt. Esimehe või tema asendaja puudumisel juhatab istungit vanim kohalolev linnavolikogu liige.
(2) Linnavolikogu uue koosseisu esimest istungit juhatab kuni linnavolikogu esimehe valimiseni linna valimiskomisjoni esimees. Linnavolikogu uue kooseisu esimese istungi päevakorras on linnavolikogu esimehe ja aseesimehe või aseesimeeste valimine ning linnavalitsuse lahkumispalve ärakuulamine. Sama kord kehtib ka linnavolikogu tegutsemisvõimetuks osutumise korral kokkukutsutud uue linnavolikogu esimese istungi päevakorra suhtes, välja arvatud linnavalitsuse lahkumispalve ärakuulamine. Linnavolikogu esimehe valimised korraldab valimiskomisjon ning valimistulemused tehakse kindlaks valimiskomisjoni otsusega. Sama kord kehtib ka linnavolikogu järgmistel istungitel, kui esimesel istungil ei osutunud linnavolikogu esimees valituks.
(3) Linnavolikogu istungid on avalikud. Istungit saab jälgida linnavolikogu hoones selleks paigaldatud ekraanilt ning interneti teel. Linnavolikogu võib kuulutada istungi küsimuse arutelu osas kinniseks, kui selle poolt hääletab vähemalt kaks korda enam linnavolikogu liikmeid kui vastu või kui küsimust puudutavate andmete avalikustamine on seadusega keelatud või piiratud.
(4) Linnavolikogu liikmetel on linnavolikogu istungi saalis alalised kohad. Linnavolikogu istungi saali võivad siseneda ja seal istungi ajal viibida linnavolikogu liikmed, linnavalitsuse liikmed, linnasekretär, linnavolikogu kantselei juhataja ja linnavolikogu istungi läbiviimisega seotud teenistujad, samuti linnavolikogu esimehe või tema äraolekul linnavolikogu aseesimehe poolt kutsutud isikud. Kinnisest istungist võtavad osa linnavolikogu liikmed ja istungi teenindamisega seotud isikud. Sõna andmise otsustab istungi juhataja.
(5) Linnavolikogu kantseleiga kooskõlastatult võib istungil toimuvast teha filmi- ja videovõtteid ning tele- ja raadioülekandeid, samuti istungil toimuvat fotografeerida tingimusel, et see ei sega linnavolikogu istungi läbiviimist ega linnavolikogu liikmete tööd.
(2) Istungi alguses on linnavolikogu liikmetel, linnavalitsuse liikmetel ja linnavolikogu istungi juhataja kutsutud isikutel võimalus registreeruda avaldusteks. Istungi juhataja loeb ette avaldusteks registreerunute nimekirja. Avaldused antakse üle vastavalt §-s 151 sätestatule.
(3) Pärast sõnavõtuks registreerumist vaadatakse üle päevakorra projekt. Päevakorra projekti arutamise käigus vaadatakse läbi ettepanekud päevakorra, sealhulgas päevakorrapunkti päevakorrast väljaarvamise kohta. Ettepanekud tuleb esitada kirjalikult istungi juhatajale, kes loeb need ette. Kui linnavolikogu nõustub päevakorra projekti kohta esitatud ettepanekuga, loetakse see rahuldatuks hääletamata, kui keegi linnavolikogu liikmetest hääletamist ei nõua.
(4) Pärast ettepanekute läbivaatamist ja vajadusel hääletamist kinnitatakse päevakord poolthäälte enamusega. Kui päevakorda ei kinnitata, paneb istungi juhataja kõik punktid ükshaaval hääletamisele. Küsimus jääb päevakorda, kui selle poolt hääletab linnavolikogu liikmeid rohkem kui vastu. Umbusalduse avaldamise küsimuse päevakorda lülitamisel juhindutakse töökorra § 18 lõikes 3 sätestatust.
(5) [Kehtetu - RT IV, 05.03.2014, 1 - jõust. 01.04.2014]
(6) [Kehtetu - RT IV, 05.03.2014, 1 - jõust. 01.04.2014]
(7) [Kehtetu - RT IV, 05.03.2014, 1 - jõust. 01.04.2014]
(1) Päevakorraküsimuse arutamine algab eelnõu esitaja ettekandega. Juhul kui eelnõu esitajaks on linnavalitsus, kannab eelnõu üldreeglina ette linnapea või vastava valdkonna abilinnapea. Linnavalitsuse vastava volituse alusel võib eelnõu ettekandjaks olla linnasekretär. Linnaosa puudutavates küsimustes võib linnavalitsus volitada eelnõu ette kandma linnaosa vanemat või tema asetäitjat. Seejärel kuulatakse ära juhtivkomisjoni esindaja kaasettekanne. Juhul kui istungi juhataja esineb ettekande või kaasettekandega, peab ta ettekande või kaasettekande tegemise ajaks istungi juhatamise üle andma asendajale.
(2) Ettekandeks antakse aega 15 minutit ja kaasettekandeks 10 minutit. Kui kõneleja räägib üle aja või kaldub teemast kõrvale, hoiatab istungi juhataja teda või lõpetab sõnavõtu.
(3) Igal linnavolikogu liikmel on õigus ühes päevakorrapunktis esitada ettekandjatele kokku kuni kaks suulist küsimust, v.a töökorra § 17 lõikes 2 sätestatud juhul. Küsimuse esitamiseks antakse aega 30 sekundit. Küsimuste esitamiseks registreerutakse ning istungi juhataja annab sõna vastavalt registreerimise järjekorrale. Ettekandja või kaasettekandja võib vajaduse korral vastamise delegeerida mõnele teisele linnavolikogu liikmele, komisjoni liikmele, linnavalitsuse liikmele või linnateenistujale.
(4) Pärast küsimuste esitamise lõppemist avatakse läbirääkimised, kus linnavolikogu liikmel on võimalus antud päevakorraküsimuses arvamust avaldada sõnavõtuga kohalt kestusega kuni 2 minutit või kõnega kõnepuldist kestusega kuni 5 minutit. Päevakorraküsimuses arvamuse avaldamiseks registreerutakse ning istungi juhataja annab sõna vastavalt registreerumise järjekorrale. Sõna istungi läbiviimise korra kohta (nn protseduuriline küsimus) antakse soovijale märguande peale (tõstetud käsi) väljaspool järjekorda.
(5) Soovist esineda kõnega või avaldusega kõnepuldist, sõnavõtuga kohalt, protestiga või esitada küsimusi annab linnavolikogu liige märku vastavale nupule vajutamisega hääletuspuldil ning linnavalitsuse liikmed ja istungile kutsutud isikud käega. Elektroonilise hääletussüsteemi rikke korral annab linnavolikogu liige oma soovist esineda või esitada küsimus märku käega.
(6) Kui arvamuse avaldamiseks enam soovi ei ole, loeb istungi juhataja läbirääkimised lõpetatuks. Pärast läbirääkimiste lõppu on eelnõu esitajal õigus lõppsõnaks kestusega kuni 5 minutit.
(7) Kirjalikult laekunud muudatusettepanekud vaadatakse läbi enne eelnõu lõpphääletust või enne eelnõu saatmist teisele lugemisele. Muudatusettepanek peab sisaldama viidet eelnõu muudetavale osale ja soovitava muudatuse täpset sõnastust. Muudatusettepaneku kohta küsitakse eelnõu esitaja arvamust. Linnavalitsuse esitatud eelnõu puhul esitab muudatusettepaneku kohta linnavalitsuse seisukoha eelnõu ettekandja. Muudatusettepanek loetakse arvestatuks, kui seda toetab eelnõu esitaja. Istungi juhataja paneb muudatusettepaneku hääletamisele ainult siis, kui mõni linnavolikogu liige või fraktsioon seda nõuab.
(8) Juhul kui muudatusettepanekud, mis leiavad toetust, on üksteist välistavad ja vastassuunalised, suunab istungi juhataja eelnõu uuele lugemisele ja võib moodustada redaktsioonitoimkonna.
(1) Pärast muudatusettepanekute läbivaatamist paneb istungi juhataja eelnõu lõpphääletusele. Enne eelnõu lõpphääletust võib linnavolikogu fraktsiooni esimees või tema asendaja võtta vaheaja nõupidamiseks. Vaheaja pikkuse otsustab istungi juhataja.
(2) Eelnõu lugemise katkestamise või saatmise järgmisele lugemisele otsustab linnavolikogu poolthäälte enamusega. Enne nimetatud otsustuste hääletamist on eelnõu esitajal õigus nõuda laekunud muudatusettepanekute läbihääletamist. Juhul kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud eelnõu esimesel lugemisel ei otsusta linnavolikogu poolthäälte enamusega eelnõu saata teisele lugemisele ja ei katkesta eelnõu lugemist, langeb eelnõu menetlusest välja. Eelnõu menetlusest väljalangemine protokollitakse.
1) eelnõuga võetakse vastu või muudetakse linnaeelarvet;
2) eelnõuga võetakse vastu või muudetakse linna arengukava;
3) eelnõuga kehtestatakse, muudetakse või tunnistatakse kehtetuks kohalik maks;
4) eelnõuga võetakse vastu, muudetakse või tunnistatakse kehtetuks Tallinna põhimäärus, välja arvatud juhul, kui muudatus tuleneb seadusest.
(5) Linnavolikogu ainupädevuses olevaid küsimusi otsustatakse hääletamise teel. Muudes küsimustes hääletatakse juhul, kui vähemalt üks linnavolikogu liige seda nõuab. Linnavolikogu otsustused tehakse poolthäälte enamusega. Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punktides 2, 4, 6-10, 14, 15, 18, 24, 251 ja 271 ning põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse §-s 7 nimetatud küsimustes on otsustuse vastuvõtmiseks vajalik linnavolikogu koosseisu häälteenamus. Enne määruse või otsuse eelnõu hääletamist, mille vastuvõtmiseks on nõutav linnavolikogu koosseisu häälteenamus, kontrollitakse linnavolikogu liikmete kohalolekut.
(6) Hääletamine on linnavolikogus avalik, välja arvatud isikuvalimistel.
(7) Linnavolikogu liige hääletab isiklikult. Linnavolikogu esimehe ja aseesimehe (aseesimeeste) ning linnapea valimistel ning revisjonikomisjoni moodustamisel ja Vabariigi Presidendi valimiskogusse linnavolikogu esindajate valimisel hääletatakse hääletussedelitega Tallinna põhimääruses sätestatud korras.
(8) Linnavolikogu komisjoni esimehe ja aseesimehe ning revisjonikomisjoni uue liikme valimisel ning muudel valimistel, kui linnavolikogu nii otsustab, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 7 sätestatud juhtudel, kasutatakse elektroonilist hääletussüsteemi. Ühe kandidaadi puhul on hääletusaeg 20 sekundit, iga järgmise kandidaadi puhul lisatakse hääletusajale 5 sekundit. Kui elektroonilist hääletussüsteemi ei ole võimalik kasutada, toimuvad isikuvalimised hääletussedelitega Tallinna põhimääruses sätestatud korras.
(9) Avalikul hääletamisel kasutatakse elektroonilist hääletussüsteemi. Hääletusaeg on 20 sekundit. Kui elektroonilist hääletussüsteemi ei ole võimalik kasutada, hääletatakse avalikul hääletusel käetõstmisega. Käetõstmiseks ettenähtud aja ja muud protseduurireeglid määrab istungi juhataja enne hääletamise algust.
(10) Hääletustulemustest teatab istungi juhataja ning kinnitab seda haamrilöögiga.
(11) Õigus hääletamise tulemusi vaidlustada on linnavolikogu liikmel koheselt peale antud päevakorrapunkti hääletamist. Kordushääletamine viiakse läbi juhul, kui linnavolikogu liikme hääletuspult ei olnud töökorras elektroonilise hääletussüsteemi kasutamise korral või on tekkinud kahtlus häältelugemise õigsuses käe tõstmisega toimunud hääletamisel. Hilisemaid pretensioone ei arvestata.
(12) Igaühel on õigus tutvuda hääletamise tulemustega. Hääletustulemused on avaldatud veebilehe aadressil https://aktal.tallinnlv.ee/.
(13) Istungite vahelisel ajal hoitakse linnavolikogu liikmete hääletuskaarte linnavolikogu kantselei dokumendiosakonnas. Kaart antakse linnavolikogu liikmele istungist osavõtuks registreerumisel ja tagastatakse dokumendiosakonnale istungilt lahkumisel.
§ 15. Linnaeelarve eelnõu menetlemine
(1) Eelarve eelnõu esimesel lugemisel rahanduskomisjonis tutvustatakse eelarve eelnõu üldpõhimõtteid. Rahanduskomisjoni koosolekule kutsutakse kõik linnavolikogu liikmed, kellel on õigus esitada eelarve eelnõu ettekandjale küsimusi. Rahanduskomisjon määrab muudatusettepanekute esitamise tähtaja.
(2) Eelarvet arutab linnavolikogu üldjuhul kahel lugemisel, järgides töökorra § 13 lõigetes 1-6 päevakorraküsimuse arutamise kohta sätestatut. Eelarve eelnõu esimesel lugemisel linnavolikogu istungil toimub eelarve üldpõhimõtete arutelu. Linnavolikogu istungil ei saa eelarvele muudatusettepanekuid esitada. Pärast läbirääkimiste lõppu paneb istungi juhataja hääletusele eelnõu esimese lugemise lõpetamise ja eelnõu saatmise teisele lugemisele ning teeb teatavaks eelarve teiseks lugemiseks muudatusettepanekute esitamise tähtaja. Teiseks lugemiseks võivad muudatusettepanekuid esitada linnavolikogu fraktsioonid, alatised komisjonid, linnavolikogu liikmed ja linnavalitsus.
(3) Muudatusettepanek esitatakse rahanduskomisjonile ettenähtud vormil üldjuhul digiallkirjastatuna. Muudatusettepanek peab lähtuma eelarve eelnõu ja selle lisade ülesehitusest ja liigendusest ning seal peab olema märgitud:
3) eelarve eelnõu sõnalise osa muutmisel - muudatuse täpne sõnastus;
4) tulu, toote, eelarvepositsiooni, investeerimisobjekti või finantseerimistehingu muutmisel - selle nimetus ja summa eelarves;
(4) Muudatusettepanekuga ei ole lubatud vähendada eelnõus seaduse või linna õigusaktidega ettenähtud või lepingutega võetud kohustustest tulenevaid kulutusi, vähendada eelarves kavandatud likviidsusreservi, muuta sihtotstarbeliste toetuste arvel kaetavaid kulutusi ega asutuse majandustegevuse tulemusena tekkiva ning eelarves sihtotstarbeliselt konkreetse tegevuskulu katteks määratud tulu arvel kaetavaid kulutusi, kui ei tehta muudatusi ka vastavates tuludes. Juhul kui muudatusettepanek tingib linna õigusakti muutmise, peab vastav õigusakti eelnõu olema antud linnavolikogu menetlusse ja õigusakt peab olema linnavolikogu poolt vastu võetud enne eelarve vastuvõtmist. Muudatusettepanekuga ei ole lubatud muuta riiklikest maksudest kavandatud tulusid, v.a juhul, kui muudatusettepanekus on esitatud arvestused maksuprognooside muutmise aluse kohta.
(5) Eelarve eelnõu teiseks lugemiseks rahanduskomisjonis ja linnavolikogu istungil koostab rahanduskomisjon esitatud muudatusettepanekute loetelu, mis sisaldab käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmeid.
(6) Eelarve muudatusettepanekule annab enne selle läbivaatamist rahanduskomisjonis seisukoha linnavalitsus. Rahanduskomisjoni koosoleku kutsega koos saadetakse komisjoni liikmetele ja neile muudatusettepanekute esitajatele, kes ei ole komisjoni liikmed, muudatusettepanekute loetelu, kus on märgitud linnavalitsuse seisukoht (toetab / ei toeta / toetab osaliselt) iga muudatusettepaneku kohta ning muudatusettepaneku arvestamise või arvestamata jätmise põhjendused. Muudatusettepanekud, mille esitaja on sama ja mis on omavahel sisuliselt seotud, kantakse loetellu ühe muudatusettepanekuna. Muudatusettepanekud, mille esitaja on sama ja mis välistavad üksteist sisuliselt, ning muudatusettepanekud, mis ei vasta käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 nimetatud nõuetele, esitatakse loetelu lõpus koos põhjendusega, miks neid ei menetleta.
(7) Rahanduskomisjoni koosolekule, kus vaadatakse läbi eelarve kohta esitatud muudatusettepanekud, kutsub komisjoni esimees kõik muudatusettepanekute esitajad või nende esindaja, kui on tegemist fraktsiooni või alatise komisjoni ettepanekuga. Koosolekule kutsutud muudatusettepaneku esitajal või tema esindajal on õigus selgitada oma muudatusettepanekut. Rahanduskomisjoni otsustus muudatusettepaneku kohta (toetab / ei toeta / toetab osaliselt) lisatakse muudatusettepanekute loetellu, mis edastatakse linnavolikogu liikmetele linnavolikogu istungile eelneval tööpäeval.
(8) Eelarve teisel lugemisel linnavolikogu istungil vaadatakse läbi muudatusettepanekud vastavalt rahanduskomisjoni poolt esitatud loetelule. Muudatusettepanek loetakse arvestatuks, kui seda on toetanud rahanduskomisjon. Muudatusettepanek pannakse hääletusele, kui seda soovib mõni linnavolikogu liige või fraktsioon. Kui rahanduskomisjon on toetanud muudatusettepanekut ainult osaliselt ja keegi linnavolikogu liikmetest või fraktsioon soovib muudatusettepaneku hääletamist, paneb istungi juhataja hääletusele vaid selle osa muudatusettepanekust, mida toetas rahanduskomisjon.
(9) Pärast muudatusettepanekute läbivaatamist paneb istungi juhataja eelarve eelnõu lõpphääletusele töökorra §-s 14 sätestatud korras.
(10) Kui linnavolikogu otsustab saata eelarve eelnõu kolmandale lugemisele, määrab istungi juhataja muudatusettepanekute esitamise tähtaja. Kolmandaks lugemiseks võivad muudatusettepanekuid esitada linnavolikogu fraktsioonid.
(11) Eelarve kolmandal lugemisel rahanduskomisjonis rakendatakse käesolevas paragrahvis sätestatud menetluskorda erisusega, et eelnõu kolmandaks lugemiseks linnavolikogu istungil koostatakse loetelu ainult nendest muudatusettepanekutest, mida toetas rahanduskomisjon.
(12) Eelarve kolmandal lugemisel linnavolikogus vaadatakse läbi kolmandaks lugemiseks esitatud muudatusettepanekute loetelu, lähtudes käesoleva paragrahvi lõikes 8 sätestatust.
(13) Linnavolikogu võtab eelarve vastu poolthäälte enamusega, välja arvatud juhul, kui koos eelarve vastuvõtmisega otsustatakse küsimus, mille vastuvõtmiseks on seadusest tulenevalt vaja linnavolikogu koosseisu häälteenamust.
(14) Käesolevas paragrahvis sätestatud korda rakendatakse ka lisaeelarve eelnõu menetlemisel.
§ 151. Avalduste ärakuulamine
(1) Töökorra § 18 lõikes 2 sätestatud umbusalduse algatamise avalduse annab umbusalduse algatajate esindaja üle pärast istungi päevakorra kinnitamist.
(2) Lisaks lõikes 1 toodule võib pärast istungi päevakorra kinnitamist iga linnavolikogu fraktsioon esineda ühe kuni 2-minutilise avaldusega, sh esitada linnavalitsuse liikmetele arupärimisi, anda üle linnavolikogu õigusakti eelnõu või jagada muud teavet. Fraktsiooni nimel võib avaldusega esineda fraktsiooni esimees, aseesimees või esimehe volitatud muu fraktsiooni liige. Avaldusega võivad enne päevakorra arutamist esineda ka linnavalitsuse esindaja ja istungi juhataja ning tema kutsutud isikud. Soovist esineda avaldusega annab soovija märku käetõstmisega. Pärast päevakorra ammendumist võivad avaldustega esineda istungi alguses registreerunud linnavolikogu liikmed, linnavalitsuse liikmed ja istungi juhataja kutsutud isikud.
(3) Istungi juhataja annab sõna registreerumise järjekorras. Avaldusega esinemiseks on aega kuni viis minutit. Esineja taotlusel võib istungi juhataja aega pikendada. Juhul kui sõnasoovija ei viibi avalduse üleandmiseks ettenähtud ajal istungite saalis, kustutatakse ta sõnasoovijate nimekirjast.
(4) Avaldusele ei järgne kommentaare ega läbirääkimisi. Kirjalikult esitatud avaldus lisatakse istungi protokollile.
(5) Arupärimise esitamise ja sellele vastamise kord on sätestatud töökorra §-s 19.
§ 16. Linnavolikogu istungi lõpetamine
(1) Linnavolikogu istung lõpeb avalduste ärakuulamisega. Juhul kui sõnasoovijaid ei ole registreerunud, lõpeb istung päevakorra ammendumisega.
(2) Linnavolikogu istungi lõpetab istungi juhataja sõnadega „Istung on lõppenud” ja kinnitab seda haamrilöögiga.
§ 17. Sama suhet reguleeriva kahe või enama üheaegselt linnavolikogu menetluses oleva eelnõu arutamine ühe päevakorrapunktina
(1) Sama suhet reguleerivaid eelnõusid arutatakse linnavolikogu istungil ühe päevakorrapunktina. Eelnõu arutamisel rakendatakse töökorra §-des 13 ja 14 sätestatud põhimõtteid, kui antud paragrahvist ei tulene teisiti.
(2) Eelnõude arutamisel ühe päevakorrapunktina kuulatakse ära iga eelnõu esitaja ettekanne ja juhtivkomisjoni kaasettekanne. Linnavolikogu liikmele antakse sõna kuni kahe suulise küsimuse esitamiseks iga eelnõu kohta.
(3) Pärast küsimuste esitamise lõppemist avatakse läbirääkimised.
(4) Pärast läbirääkimiste lõppemist pannakse eelnõud eraldi hääletamisele ning vähem poolthääli saanud eelnõu(d) langeb (langevad) linnavolikogu menetlusest välja. Juhul kui eelnõud saavad võrdselt poolthääli, paneb istungi juhataja eelnõud uuesti hääletusele. Kui ka teistkordsel hääletusel saavad eelnõud võrdselt poolthääli, langevad eelnõud menetlusest välja.
(5) Menetlusse jäänud eelnõu lugemist jätkatakse samal istungil.
§ 18. Umbusaldusmenetlus linnavolikogus
(2) Umbusalduse algatamine toimub linnavolikogu istungil. Umbusaldus algatatakse enne päevakorrapunktide arutelude juurde asumist. Umbusalduse algatajate esindaja esineb ettekandega ja annab umbusaldusavalduse istungi juhatajale üle. Kirjalikule umbusaldusavaldusele peavad olema alla kirjutanud kõik algatajad ja selles peab olema märgitud umbusalduse avaldamise põhjus ning lisatud vastav linnavolikogu otsuse eelnõu.
(3) Umbusalduse avaldamise küsimus lülitatakse linnavolikogu järgmise istungi päevakorda. Umbusalduse avaldamise eelnõu ei saa menetlusest tagasi võtta ega päevakorrast välja arvata. Juhul kui umbusalduse avaldamine on istungi päevakorra projektis ainuke küsimus, loetakse päevakord kinnitatuks ilma hääletamata.
(4) Kuni 15 minuti pikkuse ettekande küsimuse arutamisel teeb istungil üks umbusalduse algatajatest, kellele iga linnavolikogu liige võib esitada kuni kaks suulist küsimust. Läbirääkimisi ei avata.
(5) Isikul, kellele tahetakse umbusaldust avaldada, on õigus nimetatud küsimuses kuni 15 minuti ulatuses esineda kõnega kõnepuldist.
(6) Umbusalduse avaldamine otsustatakse avalikul hääletamisel. Umbusalduse avaldamiseks on vajalik linnavolikogu koosseisu häälteenamus. Kui umbusalduse avaldamine ei leidnud linnavolikogu istungil toetust, siis samale isikule ei saa kolme kuu jooksul samal põhjusel algatada uut umbusaldusavaldust.
(7) Umbusalduse avaldamine vormistatakse linnavolikogu otsusega.
§ 19. Arupärimine
(2) Arupärimine vormistatakse kirjalikult ja esitatakse paberkandjal linnavolikogu istungil istungi juhatajale või istungivahelisel ajal linnavolikogu kantseleile. Arupärimine edastatakse linnavolikogu kantselei poolt hiljemalt järgneva tööpäeva jooksul linnakantseleile, kes edastab selle koheselt arupärimise adressaadile. Kui linnavalitsuse liikmele esitatud arupärimine ei kuulu tema tegevusvaldkonda, edastab ta selle vastava valdkonnaga tegelevale linnavalitsuse liikmele ja teavitab sellest arupärijat ja linnavolikogu kantseleid.
(3) Kirjalik vastus arupärimisele tuleb edastada arupärijale 10 tööpäeva jooksul arvates arupärimise linnakantseleisse saabumise päevast. Kui küsimusele vastamine nõuab pikemat ettevalmistusaega, informeerib arupärimisele vastaja arupärijat ja linnavolikogu kantseleid arupärimisele vastamise ajast. Arupärimisele tuleb vastata hiljemalt 20 tööpäeva jooksul.
(4) Kui arupärimises oli ette nähtud ka suuline vastamine, lülitab linnavolikogu esimees suulise vastamise linnavolikogu istungi päevakorda hiljemalt kahe kuu möödudes arupärimisele kirjaliku vastuse saamisest. Arupärimisele vastamist ei saa istungi päevakorrast välja arvata. Kui arupärimises ei olnud ette nähtud suulist vastamist, kuid kirjalik vastus ei rahulda arupärimise esitajat, esitatakse linnavolikogu esimehele kahe nädala jooksul pärast kirjaliku vastuse saamist taotlus võtta arupärimisele vastamine linnavolikogu istungi päevakorra projekti.
(5) Arupärimisele vastamine algab arupärimisele vastaja ettekandega. Pärast ettekande lõppu võib iga linnavolikogu liige esitada arupärimisele vastajale kuni kaks suulist küsimust. Vastamisel võib arupärimisele vastaja anda sõna täiendavateks selgitusteks vastava valdkonna spetsialistile. Läbirääkimisi antud päevakorrapunktis ei avata. Juhul kui arupärimise esitaja ei viibi linnavolikogu istungil antud päevakorrapunkti arutamise alguses, loetakse arupärimine vastatuks ilma arutamata.
§ 20. Linnavolikogu istungi protokollimine, helisalvestamine ja stenografeerimine
(1) Linnavolikogu istung protokollitakse, helisalvestatakse ja stenografeeritakse. Istungi protokoll vormistatakse kolme tööpäeva jooksul. Linnavolikogu istungi helisalvestisele on juurdepääs Tallinna veebilehe www.tallinn.ee kaudu.
(11) Linna veebilehtedel ja sotsiaalmeediakanalites avaldatud linnavolikogu istungi materjalide (tekstid, fotod, video- ja audiomaterjalid) autoriõigused kuuluvad Tallinna Linnavolikogu Kantseleile. Materjalide kasutamine on lubatud seaduses sätestatud juhtudel. Materjalide reprodutseerimine (välja arvatud isiklikel mitteärilistel eesmärkidel), töötlemine, avalik esitamine, eksponeerimine, üldsusele suunamine tehnilise vahendi kaudu ja levitamine, on lubatud ainult omaniku loal. Loa taotlemise avaldus tuleb esitada e-posti aadressil veeb@tallinnlv.ee.
(2) Protokolli kantakse istungi toimumise aeg ja koht, osavõtjate nimed, arutlusel olnud küsimused, nende kohta esitatud ettepanekud ja vastuvõetud otsused, hääletustulemused, kui küsimus otsustati hääletamise teel ning otsustajate või küsimuste algatajate eriarvamused. Kinnise istungi protokollis ei näidata küsimuste arutelu käiku.
(4) Istungi protokollile lisatakse istungil esitatud avaldused ja arupärimised ning hääletuskomisjoni protokollid. Vastuvõetud määruste ja otsuste originaalid ning määruste ja otsuste eelnõud säilitatakse kantselei arhiiviruumis avalikku arhiivi üleandmiseni.
(6) Istungi stenogramm avalikustatakse elektrooniliselt Tallinna veebilehel www.tallinn.ee ja infosüsteemis AKTAL. Kui linnavolikogu on kuulutanud istungi mõne küsimuse arutelu kinniseks, siis selle päevakorrapunkti osas stenogrammi veebilehel, infosüsteemis AKTAL ega aastaraamatus ei avalikustata. Huvitatud isikud saavad nimetatud päevakorrapunkti stenogrammiga tutvuda linnavolikogu kantselei juhataja loal linnavolikogu kantseleis.
(7) Linnavolikogu kantselei annab alates 2012. aastast iga eelmise kalendriaasta kohta välja linnavolikogu istungite stenogrammid paberkandjal aastaraamatuna järgneva aasta 31. märtsiks. Linnavolikogu istungite stenogrammide aastaraamatutega on võimalik tutvuda ja neid säilitatakse Tallinna Linnaarhiivis.
Määrus jõustub 20. detsembril 2012.


text:
3-3-1-49-10 Riigikohus 29.09.2010
VangS § 31 lg 2 alusel antava otsustuse olemust on Riigikohus selgitanud otsuses nr 3-3-1-32-10. Vangla administratsiooni kaalutlusõiguse piirid sellise loa andmise otsustamisel on määratud VangS § 31 lg-ga 2. Vangla võib loa anda juhul, kui vastava seadme kasutamine ei riku vangla sisekorraeeskirja ega häiri teisi isikuid. Näiteks rikuks vangla sisekorraeeskirja selliste esemete lubamine, mis VangS § 15 ning vangla sisekorraeeskirja § 64¹ alusel on käsitatavad keelatud esemetena, sest sellega seatakse ohtu vangla julgeolek. Samuti võib vangistusseaduse §-st 31 ja vangla sisekorraeeskirja §-dest 59¹-59³ tulenevalt elektriseadmete kasutamiseks loa andmisest keelduda juhul, kui taotleja ei nõustu elektriseadmete kasutamise kulusid kandma. VangS § 31 lg-s 2 nimetamata kaalutluste arvestamine ei ole lubatud, kuna sellega ületatakse kaalutlusõiguse piire. Seetõttu ei saa olla loa andmisest keeldumise piisavaks põhjenduseks asjaolu, et vanglas on raadio kuulamine tagatud kõigile kinnipeetavatele. Samuti ei ole asjakohane põhjendada loa andmisest keeldumist vanglas väljakujunenud praktikaga või isiku usuliste vajaduste rahuldamise alternatiivsete võimalustega.
Preventiivsel eesmärgil tuvastamiskaebuse esitamise lubatavust on Riigikohtu halduskolleegium oma lahendites korduvalt käsitlenud (vt 21.01.2009 otsus asjas nr 3-3-1-88-08, 25.02.2010 otsus asjas nr 3-3-1-100-09, 21.06.2010 otsus asjas nr 3-3-1-24-10). Kolleegium on leidnud, et põhjendatud huvina on käsitatav ka kaebaja eesmärk vältida haldusorgani jätkuvat või korduvat õigusvastast tegevust isiku suhtes. Preventiivsel eesmärgil esitatud tuvastamiskaebuse rahuldamiseks piisab, kui see võib soodustada kaebaja õiguste kaitset tulevikus. Tuvastamisekaebuse esitamiseks piisava põhjendatud huvina ei saa preventiivset huvi käsitada juhul, kui tuvastamiskaebuse rahuldamine ei saaks õigusliku olukorra või faktiliste asjaolude muutumisest tingituna üldse aidata kaasa kaebuse eesmärkide saavutamisele (vt otsus asjas nr 3-3-1-24-10, p 20). Kolleegium jääb preventiivse huvi osas varem esitatud seisukohtade juurde. Käesolevas asjas ei ole tuvastatud õigusliku olukorra või faktiliste asjaolude sellist muutumist, mis annaks alust pidada preventiivse huvi puudumist ilmselgeks. Kaebus soodustab kaebaja õiguste kaitset tulevikus seetõttu, et suunab vanglat edaspidi lahendama taotlusi selleks kehtestatud korda järgides.
3-3-1-32-10 Riigikohus 09.06.2010
Sarnaselt pikaajalise kokkusaamise võimaldamiseks loa andmisest keeldumisega (vt Riigikohtu 19.11.2009 otsus asjas nr 3-3-1-62-09) tuleb televiisori või mõne muu VangS § 31 lg-s 2 märgitud audio-videoseadme või muu vaba aja veetmiseks vajaliku eseme kambris omamiseks vajalikku vanglateenistuse luba käsitleda haldusaktina, sest loa andmisest keeldumine vastab oma sisult haldusmenetluse seaduse § 51 lg-s 1 sätestatud haldusakti tunnustele.
Kohus tohib ettevalmistavas või eelmenetluses kaebuse tagastada põhjendatud huvi puudumise motiivil üksnes juhul, kui põhjendatud huvi puudumine on ilmselge. Kui kohus on kaebuse menetlusse võtnud ning põhjendatud huvi möönnud, ei tähenda see, et kohtul ei oleks õigust kohtuotsuses anda hinnangut põhjendatud huvi olemasolule. Põhjendatud huvi tuleb kohtumenetluses tuvastada ning kui põhjendatud huvi puudub, on kohtul õigus jätta kaebus sellel põhjusel rahuldamata. Kohtu ülesannete hulka ei kuulu kaebaja poolt piiritlemata põhjendatud huvi sisustamine ja kohus ei tohigi seda teha. Kohus vaid kontrollib, kas kaebuse esitaja on põhjendatud huvi ära näidanud (vt nt Riigikohtu määrust asjas nr 3-3-1-101-08), samuti kas põhjendatud huvi leiab kohtumenetluse käigus jätkuvat tuvastamist.
Vangla administratsiooni kaalutlusõiguse piirid elektriseadmete kasutamiseks loa andmise otsustamisel on määratud VangS § 31 lg-ga 2. Vangla võib loa anda juhul, kui vastava seadme kasutamine ei riku vangla sisekorraeeskirja ega häiri teisi isikuid. Järelikult tuleb vangla administratsioonil kaalutlusõiguse teostamisel kaaluda, kas kinnipeetava poolt kambrisse soovitud seadme kasutamine võib rikkuda vangla sisekorraeeskirju ja või häirida teisi isikuid. Näiteks rikuks vangla sisekorraeeskirja selliste esemete kambrisse lubamine ja nende kasutamise võimaldamine, mis VangS § 15 ning VSE § 64¹ alusel on käsitatavad keelatud esemetena, sest sellega seatakse ohtu vangla julgeolek. Vangistusseadusest (§ 31) ja vangla sisekorraeeskirjast (§-d 59¹-59³) tulenevalt võib elektriseadmete kasutamiseks loa andmisest keelduda samuti juhul, kui taotleja ei nõustu elektriseadmete kasutamise kulusid kandma, sest kinnipeetav on kohustatud hüvitama isiklike elektriseadmete kasutamise kulud. Ülalnimetatud piirangute laiendamiseks vanglal diskretsioon puudub.
Vangla administratsiooni kaalutlusõiguse piirid audio-videoseadme või muu vaba aja veetmiseks vajaliku eseme kambris omamiseks loa andmise otsustamisel on määratud VangS § 31 lg-ga 2. Nimetatud sätte sõnastusest nähtub, et loa andmise otsustamisel omab tähtsust vaid vastava seadme kasutamise funktsioon ja selle tulemusena teiste isikute häirimise või vangla sisekorraeeskirja rikkumise võimalikkus, mitte aga eseme kambrisse lubamist taotleva isiku eelnev käitumine. Seetõttu on ebaõige loa andmisest keeldumise alusena taotleja kehtivatele distsiplinaarkaristustele tuginemine. Sarnaselt pikaajalise kokkusaamise võimaldamiseks loa andmisest keeldumisega (vt Riigikohtu 19.11.2009 otsus asjas nr 3-3-1-62-09) tuleb televiisori või mõne muu VangS § 31 lg-s 2 märgitud audio-videoseadme või muu vaba aja veetmiseks vajaliku eseme kambris omamiseks vajalikku vanglateenistuse luba käsitleda haldusaktina, sest loa andmisest keeldumine vastab oma sisult haldusmenetluse seaduse § 51 lg-s 1 sätestatud haldusakti tunnustele.
Kohtupraktikas aktsepteeritakse tuvastamiskaebuse esitamiseks põhjendatud huvina kavatsust esitada tulevikus kahju hüvitamise kaebus. Põhjendatud huvi kindlakstegemise raames ei tohi kohus anda hinnangut võimaliku kahju hüvitamise nõude põhjendatuse kohta. Kohus võib hüvitamiskaebuse esitamise kavatsuse põhjendatud huvina kõrvale jätta üksnes juhul, kui hüvitamiskaebus oleks ilmselgelt perspektiivitu (vt Riigikohtu 18.02.2010 määrust asjas nr 3-3-1-88-09). Põhjendatud huviks tuvastamiskaebusega halduskohtusse pöördumisel ei ole vaidlustatud haldusakti õigusvastasus. Tuvastamiskaebuse läbivaatamise eelduseks ei saa olla ka üksnes väide, et haldusakt või toiming rikub kaebuse esitaja õigusi (vt nt Riigikohtu 02.042009 määruse haldusasjas nr 3-3-1-101-08, p-i 28).
3-3-1-46-07 Riigikohus 13.11.2007
VangS § 28 lg-s 3 sätestatud telefonikõnede piiramise keelu puhul on silmas peetud eelkõige helistamist kriminaal- või väärteomenetluse tähenduses kaitsjale. Tsiviil- või halduskohtumenetluse tähenduses esindaja puhul tuleb hinnata helistamise vajaduse olulisust ning graafikuvälisel ajal helistamiseks peab olema mõjuv põhjus. Kinni peetav isik ei pea teavitama vanglat asjaoludest, mis tingivad kaitsjale või teistele VangS § 28 lg-s 3 nimetatud isikutele helistamise soovi. Samuti ei ole seadusandja seadnud kaitsjale helistamise õigust sõltuvusse helistamise eesmärgist.
VangS § 28 lg-s 2 sätestatud põhimõtte kohaselt peab kirjavahetus ja telefoni kasutamine toimuma kinnipeetava kulul. VangS § 28 lg 2 ja ka § 96 lg 2 ei keela aga kinnipeetaval ega vahistatul helistada vastuvõtja arvel või laetava kõneajaga kõnekaardiga. Vanglal ei ole helistamise piirangu kehtestamisel õigust piirata kinnipeetava suhtlemist riigiasutuste, kohalike omavalitsuste ja nende ametiisikutega, samuti kaitsjaga. VangS § 28 lõikest 3 tulenev keeld laieneb terviklikult kogu paragrahvile, mitte üksnes VangS § 28 lg 3 esimeses lauses sätestatule. VangS § 28 lg 3 on vastastikuses seoses VangS § 28 lg-ga 1. Vaid erakorralise sündmuse korral (näiteks rahutused vangla territooriumil, probleemid telefonivõrguga) on vanglal õigus kehtestada ajutisi piirangud VangS § 28 lg-s 3 märgitud ametiisikutele ning kaitsjale helistamise osas. VangS § 28 lg-s 3 sätestatud telefonikõnede piiramise keelu puhul on silmas peetud eelkõige helistamist kriminaal- või väärteomenetluse tähenduses kaitsjale. Tsiviil- või halduskohtumenetluse tähenduses esindaja puhul tuleb hinnata helistamise vajaduse olulisust ning graafikuvälisel ajal helistamiseks peab olema mõjuv põhjus. Kinni peetav isik ei pea teavitama vanglat asjaoludest, mis tingivad kaitsjale või teistele VangS § 28 lg-s 3 nimetatud isikutele helistamise soovi. Samuti ei ole seadusandja seadnud kaitsjale helistamise õigust sõltuvusse helistamise eesmärgist.
3-3-1-54-07 Riigikohus 31.10.2007
Vangla kodukord on üldkorraldus HMS § 51 lg 2 tähenduses. Vangla kodukorra regulatsiooni adressaatide ring ei nähtu aktist küll otseselt, kuid adressaadid on objektiivselt kindlaks määratavad üldiste tunnuste alusel. Kodukord täpsustab vangistust reguleerivates õigusaktides sätestatut ning see on täitmiseks kohustuslik vaid vangla territooriumil töötavatele teenistujatele, seal kinni peetavatele isikutele ning vanglat külastavatele isikutele. Seega reguleerib vangla kodukord vaid vangla territooriumil viibivate isikute õigusi ja kohustusi ning tegemist ei ole seetõttu üldaktiga. Eelnevast tulenevalt on kodukord vaidlustatav halduskohtus.
VangS § 28 lõikest 3 tulenev keeld piirata kinnipeetava suhtlemist riigiasutuste, kohalike omavalitsuste ja nende ametiisikutega, samuti kaitsjaga laieneb terviklikult kogu paragrahvile, mitte kitsalt üksnes VangS § 28 lg 3 esimesele lausele. VangS § 28 lg 3 on korrelatsioonis VangS § 28 lg-ga 1. Kinni peetava isiku õigus kasutada telefoni suhtlemaks riigiasutuste, kohalike omavalitsuste ja nende ametiisikutega ei ole piiramatu, kuid piirangud peavad olema vajalikud ja säilitama helistamise võimaluse mõistlikul määral. Vangla ei tohi rakendada helistamise korda, mis moonutab kinni peetavate isikute helistamise õiguse olemust selliselt, et sisuliselt võib muutuda asutuste ametiisikutega ning kaitsjaga suhtlemine võimatuks. Kinni peetaval isikul tuleb telefoni kasutamise avalduses märkida, kellele ta soovib helistada, sest vanglal peab olema võimalus tuvastada, kas graafikuväliselt on helistatud isikutele, kellele helistamist Vangistusseadust reguleerivate õigusaktide kohaselt vangla piirata ei tohi. Kinni peetaval isikul puudub aga kohustus motiveerida, miks ta konkreetsele ametiasutusele, ametiisikule või kaitsjale helistada soovib. Sellist motiveerimiskohustust Vangistusseadus ega Vangla sisekorraeeskiri ette ei näe.

matches:
Riigikohus
§ 31
Riigikohus
§ 31
§ 15
§ 64
§ 31
Riigikohus
§ 31
§ 51
Kohus
kohus
kohus
Kohus
§ 31
§ 15
§ 64
§ 31
§ 31
§ 51
kohus
Kohus
Riigikohus
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28
§ 96
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28
Riigikohus
§ 51
§ 28
§ 28
§ 28
§ 28