Keskkonnaloa taotlusele esitatavad täpsustavad nõuded ja loa andmise kord ning keskkonnaloa taotluse ja loa andmekoosseis – Riigi Teataja
Keskkonnaloa taotlusele esitatavad täpsustavad nõuded ja loa andmise kord ning keskkonnaloa taotluse ja loa andmekoosseis
Keskkonnaloa taotlusele esitatavad täpsustavad nõuded ja loa andmise kord ning keskkonnaloa taotluse ja loa andmekoosseis - sisukord
§ 1 Keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning taotluse esitamine
§ 2 Keskkonnaloa andmekoosseis ja loa andmine
2 Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 3 Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa taotlus
§ 4 Käitluskoht ja selle asukoha andmed
§ 5 Jäätmete liikumise ja ladustamise andmed
§ 6 Jäätmete käitlustegevuse põhised andmed
§ 7 Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa andmekoosseis
3 Vee erikasutuse keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 8 Vee erikasutuse keskkonnaloa taotlus
§ 9 Veekasutuse ja veeheite üldkirjeldus
§ 10 Vee võtmise keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 11 Heitvee ja jahutusvee või muude saasteainete suublasse juhtimise keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 12 Veekogu süvendamise, puhastamise, põhja pinnase ja tahkete ainete paigutamise, sealhulgas kaadamise, veekogu rajamise, muutmise, likvideerimise ning märgala ja kaldajoonega seotud keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 13 Veekogu paisutamise või hüdroenergia kasutamise keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 14 Põhjavee täiendamise, ümberjuhtimise või tagasijuhtimise keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 15 Vesiviljeluse keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 16 Laeva regulaarse ohtlike ainetega seotud teenindamise, remontimise ja lastimise või lossimise keskkonnaloa taotluse nõuded
§ 17 Vee erikasutuse keskkonnaloa andmekoosseis
4 Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 18 Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa taotlus
§ 19 Kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteemi taotluse nõuded
§ 20 Lubatud heitkoguste projekt ja selle sisu
§ 21 LHK projekti sissejuhatus
§ 22 Käitise asukoha kirjeldus
§ 23 Tegevusala kirjeldus
§ 24 Heiteallikas, saasteainete heitkogused tegevusalade kaupa, saasteainete püüdeseadmed ning muud heite vähendamise meetmed
§ 25 Heiteallika prognoositav tööaja dünaamika
§ 26 Üldnõuded saasteainete heitkoguste arvestamisel ja esitamisel
§ 27 Sea-, veise- ja linnukasvatusest välisõhku väljutatavate saasteainete heitkogused
§ 28 Kütuse, jäätmete või nende koospõletamisel välisõhku väljutatavate saasteainete heitkogused
§ 29 Lahustite, kaasa arvatud kemikaalides sisalduvate lahustite kasutamisel välisõhku väljutatavate LOÜde summaarsed heitkogused
§ 30 Tehnoloogilised äkkheited
§ 31 Lõhnaaine võimaliku esinemise hinnang
§ 32 Müra võimaliku esinemise hinnang
§ 33 Saasteainete heitkoguste ja õhukvaliteedi taseme määramine
§ 34 Saasteainete heitkoguste, lõhnaaine, õhukvaliteedi ja müra seire
§ 35 Järeldused ja ettepanekud
§ 36 Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa andmekoosseis
5 Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 37 Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotlus
§ 38 Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse seletuskirja kohta esitatavad täpsustatud nõuded
§ 39 Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse graafilise lisa kohta esitatavad täpsustatud nõuded
§ 40 Maavara kaevandamise keskkonnaloa andmekoosseis
§ 41 Määruse kohaldamine
RT I, 25.10.2019, 1
Vastu võetud 23.10.2019 nr 56
Määrus kehtestatakse keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 42 lõike 7 ja § 53 lõike 3 alusel.
§ 1. Keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning taotluse esitamine
(1) Keskkonnaloa taotleja esitab Keskkonnaametile (edaspidi loa andja) keskkonnaotsuste infosüsteemi kaudu digitaalselt allkirjastatuna taotluse järgmiste andmetega:
2) keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud andmed, arvestades käesolevas määruses sätestatut;
3) keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 42 lõikes 3 nimetatud asjakohased lisad, lähtudes loa alusel kavandatavast tegevusest.
(2) Arvestades taotletava tegevuse ja tegevuskoha iseärasuste ning avalikustamise asjaoludega, võib loa andja nõuda keskkonnaloa taotlejalt täiendavaid andmeid ja dokumente.
(3) Kui taotletakse keskkonnaluba, millele peab loa andja andma eelhinnangu keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seaduse § 6 lõigetes 2 ja 21 ning lõike 4 alusel kehtestatud määruses nimetatud juhtudel, esitatakse taotluses ka sama seaduse § 61 lõikes 1 nõutud teave.
(4) Kui keskkonnaloa alusel kavandatav tegevus on seotud kiirgusseaduse § 96 lõikes 2 nimetatud toimingutega, esitatakse loa taotluses ka sama seaduse § 97 lõike 1 punktis 1 nõutud kiirgusohutushinnang.
(5) Loa taotleja märgib, millist taotluses esitatavat teavet tuleb lugeda ärisaladuseks ja põhjendab seda.
§ 2. Keskkonnaloa andmekoosseis ja loa andmine
(1) Keskkonnaluba koosneb käesoleva määruse lisades 1–5 nimetatud andmetest ja lisadest.
(2) Omavahel ruumiliselt või tehnoloogiliselt seotud tegevustele ühe keskkonnaloa andmisel märgitakse loa üldosa andmekoosseisu tegevuse asukohana ettevõtte juriidiline aadress või käitaja peamine tegevuskoht, millele luba taotletakse.
(3) Arvestades loaga lubatava tegevuse ja tegevuskoha iseärasustega, määrab loa andja loa lõpliku andmekoosseisu.
(4) Keskkonnaluba ja selle andmise otsus vormistatakse keskkonnaotsuste infosüsteemis elektrooniliselt digitaalselt allkirjastatuna.
2. peatükk Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 3. Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa taotlus
Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa taotlus koosneb jäätmeseaduse §-s 78 ja käesolevas peatükis sätestatud asjakohastest andmetest ja lisadest.
§ 4. Käitluskoht ja selle asukoha andmed
Jäätmekäitluskoha kirjelduses esitatakse järgmised andmed:
1) jäätmekäitluskoha üldiseloomustus ja kasutusel oleva jäätmekäitluskoha korral nimetus ja kood;
2) jäätmekäitluskoha tehniline kirjeldus ja täpsed asukohaandmed aadressi, katastritunnuse ja L-EST97 koordinaatidega;
3) jäätmekäitluskoha tegevusliik, aastased käitlusmahud ja ülesseatud käitlusvõimsused jäätmekäitlustoimingute ja -tehnoloogiate kaupa (t/a);
4) jäätmekäitluskoha põhitegevusala Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodinumbri järgi.
§ 5. Jäätmete liikumise ja ladustamise andmed
(1) Jäätmeliikide ja -koguste ning jäätmete kavandatava liikumise kohta esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) käideldavad jäätmeliigid jäätmeseaduse § 2 lõike 5 alusel kehtestatud nimistu kohaselt;
2) jäätmete liikumise sissetuleku ja väljamineku, sealhulgas käitlusprotsessi tulemusena tekkivate jäätmete ning nende edasise käitlemise, üleandmise ja vastuvõtmise andmed kalendriaastas (t/a);
3) jäätmete taaskasutamis- või kõrvaldamistoiming jäätmeseaduse § 15 lõike 8 või § 17 lõike 2 alusel kehtestatud toimingute nimistu kohaselt;
4) jäätmete ladustamise andmed jäätmeliikide lõikes, ladustamiskoha tehniline kirjeldus, ning ladustatavate jäätmete eeldatav taaskasutamisele või kõrvaldamisele suunamise aeg;
5) jäätmete ladustamise asukoha plaan.
(2) Jäätmete ladustamine peab vastama tuleohutuse seaduse § 19 lõike 7 alusel kehtestatud põlevmaterjalide ja ohtlike ainete ladustamise tuleohutusnõuetele.
§ 6. Jäätmete käitlustegevuse põhised andmed
Lisaks käesolevas peatükis sätestatule esitatakse sõltuvalt jäätmete käitlustegevusest järgmised andmed ja lisad:
1) ohtlike jäätmete käitlemiseks, prügila või kaevandamisjäätmete hoidla käitamiseks jäätmeseaduse § 78 lõike 4 alusel kehtestatud määruses isiku asjakohase koolituse ja pädevuse sobivust tõendavad andmed;
2) prügila käitamiseks jäätmeseaduse § 91 lõikes 1 nimetatud andmed;
3) kaevandamisjäätmete hoidla käitamiseks jäätmeseaduse § 941 nimetatud andmed, arvestades samas paragrahvis sätestatud erisustega;
4) prügila ja jäätmehoidla järelhoolduseks jäätmeseaduse § 942 lõikes 1 viidatud andmed;
5) jäätmete tekitamiseks maavara kaevandamisel ja rikastamisel jäätmeseaduse §-s 981 sätestatud kaevandamisjäätmekava;
6) jäätmete põletamiseks või koospõletamiseks tööstusheite seaduse 4. peatükis sätestatud jäätmepõletus- ja koospõletustehase rajamise ja käitamise nõuetele vastavust tõendavad andmed ja tööstusheite seaduse § 881 lõikes 1 nimetatud andmed.
§ 7. Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa andmekoosseis
(1) Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa andmekoosseis on esitatud käesoleva määruse lisas 2.
(2) Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse tingimused märgitakse keskkonnaloale iga jäätmekäitluskoha, käitise või jäätmetekkekoha kohta eraldi.
3. peatükk Vee erikasutuse keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 8. Vee erikasutuse keskkonnaloa taotlus
Vee erikasutuse keskkonnaloa taotlus koosneb veeseaduse § 190 lõikes 1 ning käesolevas peatükis nimetatud asjakohastest andmetest ja lisadest.
§ 9. Veekasutuse ja veeheite üldkirjeldus
Sõltuvalt vee erikasutuse liigist esitatakse veekasutuse ja veeheite kohta järgmised üldandmed ja lisad:
1) keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 42 lõikes 3 nõutud lisad, arvestades veeseaduse § 186 lõikes 2 ja § 190 lõikes 4 sätestatud erisustega maaomaniku kirjaliku nõusoleku esitamise kohustusest;
2) vee erikasutusega seotud tööde tegemise või vee erikasutusega seotud kavandatava ehitise projekti dokumentatsioon;
3) kasutatava vee tehnoloogilise jaotuse ja reovee formeerumise skeem;
4) kanalisatsioonirajatiste asukoha skeem;
5) tegevus- ja ajakava ohtlike ainete suublasse juhtimise lõpetamise kohta või sisalduse vastavusse viimise kohta heite piirväärtustega.
§ 10. Vee võtmise keskkonnaloa taotluse nõuded
(1) Pinnavee, sealhulgas jää võtmiseks enam kui 30 m³ ööpäevas või põhjavee võtmiseks rohkem kui 150 m³ kuus või rohkem kui 10 m³ ööpäevas või mineraalvee võtmiseks esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) veevõtt veehaarete ja põhjaveekihtide kaupa aastas, kvartalis, ööpäevas, sekundis (m³);
2) pinnaveekogust vee võtmisel veehaarde nimetus, veevõtukoha L-EST97 koordinaadid ja veekogu nimetus;
3) põhjaveekihist vee võtmisel veehaarde nimetus, puurkaevu L-EST97 koordinaadid, põhjaveekihi ja põhjaveekogumi määratlus ning puurkaevu katastrinumber, sanitaarkaitseala ja toiteala kirjeldus;
4) veehaarde ja veevõtuseadmete iseloomustus ning veehaaret mõjutavate potentsiaalselt ohtlike heiteallikate asukoha kirjeldus;
7) ruumiandmete seaduse § 70 lõike 1 punktis 1 nimetatud kaardi väljavõte veehaarde asukohast, millele on märgitud taotlusega seotud veehaarde sanitaarkaitseala ning joogiveehaarde toiteala ulatus ja teada olevad veekeskkonnale potentsiaalselt ohtlikud heiteallikad.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhtudel on loa andjal õigus nõuda vee kasutajalt reovee, heitvee, jahutusvee või sademevee ärajuhtimise korral järgmisi andmeid ja lisasid:
1) ära juhitava vee käitlemise kirjeldus ja kogus aastas (m³);
2) reovee ühiskanalisatsiooni juhtimisel vastuvõtja isiku andmed ja koopia reovee ärajuhtimise lepingust;
3) muud andmed, mis on vajalikud vee erikasutusega kaasneva keskkonnahäiringu vähendamiseks.
(3) Põhjaveehaardest vee võtmisel üle 500 m³ ööpäevas või kui veevõtt põhjustab või võib põhjustada põhjaveekihis vee liigvähenemist, tuleb esitada põhjaveevaru uuringu aruanne, välja arvatud juhul, kui Keskkonnaamet otsustab põhjaveevaru mitte hinnata veeseaduse § 204 lõike 3 alusel.
§ 11. Heitvee ja jahutusvee või muude saasteainete suublasse juhtimise keskkonnaloa taotluse nõuded
(1) Heitvee ja jahutusvee või muude saasteainete suublasse juhtimiseks esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) reo-, sademe-, vesiviljelus-, kaevandus- ja karjäärivee (edaspidi suublasse juhitava vee) puhastamise kirjeldus, sealhulgas puhastuse liik, skeem, seadme tüüp, puhastusprotsessi projektikohane ja tegelik puhastusaste protsentides ja puhastusvõimsus (mg/l), projektikohane ja tegelik hüdrauliline jõudlus, projektikohane ja tegelik orgaaniline reostuskoormus inimekvivalentides ning reovee järelpuhastuse kirjeldus;
2) suublasse juhitav prognoositav veekogus aastas, kvartalis ja ööpäevas (m³);
3) loa andja nõudmisel teave suublasse juhitava vee koguse ja koostise muutumise kohta aasta, kuu või ööpäeva jooksul;
4) reovees sisalduvate saasteainete kogused ja sisaldused, mis juhitakse eelpuhastisse;
5) ühiskanalisatsiooni juhitud reovee hulk (tuh m³/kvartalis), saasteainete kontsentratsioon (mg/l või µg/l), kogus (t/kv) ja analüüsitulemused vee-ettevõtja ja tööstus- või tootmisettevõtja vahel sõlmitud reovee ärajuhtimist reguleeriva lepingu alusel;
6) suubla ja mõjutatud pinnaveekogumi nimetus, asukoha kirjeldus ning veemajanduskavakohane suubla seisundi hinnang selle olemasolu korral;
7) vee juhtimisel pinnasesse selle iseloomustus, asukoha L-EST97 koordinaadid, sealhulgas immutusala pindala (ha) ja põhjavee kaitstus veeseaduse § 68 lõike 3 järgi;
8) puhasti teenindatava reoveekogumisala nimetus ja reostuskoormus inimekvivalentides;
9) suublasse juhitava vee saasteainete kogused või prognoositavad kogused aastas, kvartalis ja ööpäevas (t);
10) saasteainete sisaldus või prognoositav sisaldus suublasse juhitavas vees (mg/l või µg/l);
11) reostuskoormuse inimekvivalentides määramise viis, meetod ja mõõtmistulemused;
12) mõjutatava suubla kavandatud või olemasolevate seirepunktide L-EST97 koordinaadid, sealhulgas puhasti sissevoolust ja väljavoolust;
13) reoveesette prognoositav kogus, omadused ning käitluse kirjeldus, ladustamise koht, töötlemise tehnoloogia kirjeldus ning töödeldud või töötlemata sette omadused, sealhulgas töödeldud sette korral kuivainesisaldus ning kasutusviis.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud andmetele lisatakse veeproovivõtja nimi ja atesteerimistunnistuse number ning akrediteeritud katselabori väljastatud akt.
§ 12. Veekogu süvendamise, puhastamise, põhja pinnase ja tahkete ainete paigutamise, sealhulgas kaadamise, veekogu rajamise, muutmise, likvideerimise ning märgala ja kaldajoonega seotud keskkonnaloa taotluse nõuded
(1) Veekogu süvendamiseks või veekogu põhja süvenduspinnase paigutamiseks või tahkete ainete paigutamiseks või kaadamiseks – mahuga alates 100 kuupmeetrist – esitatakse järgmised andmed:
1) süvendatava või põhja pinnase ja tahkete ainete paigutamise, sealhulgas kaadamise asukoha täpsed andmed veekogu nimetuse, piirkonna L-EST97 koordinaatide ning kavandatava tegevuse põhjendusega;
2) veekogu süvendamisel väljavõetava, veekogu põhja paigutatava või kaadamisele kuuluva pinnase või ainete maht (m³) ning nende omaduste ja saasteainete kirjeldus;
3) vee erikasutusega kaasneva keskkonnahäiringu vähendamise meetmete kirjeldus;
4) merre tahkete ainete paigutamisel, sealhulgas kaadamisel, selle asukoha valiku põhjendus ning andmed veekogu füüsikaliste, keemiliste, bioloogiliste omaduste ja veerežiimi kohta;
5) kavandatavate seirepunktide nimetused, asukohad ja L-EST97 koordinaadid, ning analüüsitavad näitajad, seire aeg ja sagedus vee erikasutuse piirkonnas.
(2) Üle 1 hektarilise seisuveekogu või märgala rajamiseks või likvideerimiseks, üle 0,1 hektari suuruse pindalaga seisuveekogu või märgala likvideerimiseks, pinnaveekogumiga hõlmatud veekogu ja pinnaveekogumiga hõlmamata loodusliku järve kaldajoone muutmiseks või üle 1 hektari suuruse veepeegli pindalaga tehisjärve kaldajoone muutmiseks, välja arvatud maavara kaevandamisel tekkiva veekogu või kaldajoone muutmise korral, esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) rajatava, muudetava, likvideeritava veekogu või märgala või muudetava kaldajoone asukoha täpsed andmed veekogu nimetuse, vee erikasutuse L-EST97 koordinaatide ning kavandatava tegevuse põhjendusega;
2) rajatava, muudetava, likvideeritava veekogu või märgala või muudetava kaldajoone ehitustehniline kirjeldus või projekt ning kavandatav ruumikuju graafilise lisana;
4) kavandatavate seirepunktide nimetused, asukohad ja L-EST97 koordinaadid, ning analüüsitavad näitajad, seire aeg ja sagedus vee erikasutuse piirkonnas.
(3) Veekogu kemikaalidega puhastamiseks esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) kemikaalidega puhastatava veekogu asukoha täpsed andmed: veekogu nimetus, kood, vee erikasutuse L-EST97 koordinaadid ning kavandatava tegevuse põhjendus;
2) kasutatava kemikaali nimetus, CAS number, kogus ja kemikaali ohutuskaart;
§ 13. Veekogu paisutamise või hüdroenergia kasutamise keskkonnaloa taotluse nõuded
(1) Veekogu paisutamiseks või hüdroenergia kasutamiseks esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) paisutamise ja hüdroenergia kasutamise korral andmed normaal-, kõrgeima ja madalaima paisutustaseme absoluutkõrguse kohta (m);
2) hüdroenergia kasutamise korral veekogu paisutamise ökoloogilis-majanduslik analüüs;
3) hüdroenergia kasutamise korral andmed veekogu ökoloogilise miinimumvooluhulga kohta;
4) uute rajatavate paisude korral normaal- ja kõrgeima paisutustaseme mõjuala kõrgusjoontega kaart;
5) vee erikasutusega kaasneva keskkonnahäiringu vähendamise meetmete kirjeldus;
6) andmed paisutustaseme mõõtmiseks kasutatavate meetodite ja vahendite kohta;
7) paisutuse mõjualasse jääva veekogu hooldusmeetmete kirjeldus;
8) selliste meetmete kirjeldus, millega tagatakse paisust allpool olevas jõelõigus ja kalapääsul pidevalt ökoloogiline vooluhulk või looduslik äravool, kui looduslik äravool on ökoloogilisest vooluhulgast väiksem;
9) paisu ehitustehniline kirjeldus või paisu projekt;
10) paisu ehitustehnilise seisukorra hindamiseks hüdrotehnilise ehitise ekspertiisiandmed loa andja nõudmisel;
11) andmed meetmete ja rajatiste kohta, millega tagatakse kaladele läbipääs paisust üles- ja allavoolu.
(2) Kui paisu konstruktsioon ja tehniline lahendus ei võimalda reguleerida paisutustaset, esitatakse taotluses ainult normaalpaisutustaseme absoluutkõrgus.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 3 nimetatud andmed esitatakse loa andja nõudmisel.
(4) Keskkonnaloa taotlemisel olemasolevate paisude kohta esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud kaart loa andja nõudmisel.
§ 14. Põhjavee täiendamise, ümberjuhtimise või tagasijuhtimise keskkonnaloa taotluse nõuded
Põhjavee täiendamiseks, ümberjuhtimiseks või tagasijuhtimiseks esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) mõjutatava põhjaveekihi nimetus ning kasutatav veehulk aastas, kvartalis ja ööpäevas (m³);
2) põhjavee kvaliteeti iseloomustavad näitajad;
3) põhjavee täiendamise, ümberjuhtimise, tagasijuhtimise või taseme alandamise jälgimiseks kavandatavate seirepunktide L-EST97 koordinaadid, seiratavad näitajad, veeproovide võtmise ja veetaseme mõõtmise sagedus ning seirepunktide plaan graafilise lisana;
4) põhjavee taseme alandamise või ümberjuhtimisega kaasnev veetaseme või vee kvaliteedi muutumise kirjeldus;
5) vee erikasutusega kaasneva võimaliku keskkonnahäiringu vähendamise meetmete kirjeldus.
§ 15. Vesiviljeluse keskkonnaloa taotluse nõuded
Vesiviljeluse arendamiseks toodangu juurdekasvuga rohkem kui üks tonn aastas esitatakse järgmised andmed ja lisad:
1) vesiviljeluskasvatuses kasutatav tehnoloogia ja tehnika;
2) teave kasvatatavate või kasvatada kavatsetavate liikide kohta;
3) kasutatavad söödakogused ja seda iseloomustavad näitajad – koguenergia ja ainevahetuseks vajaliku energia sisaldus ning üldlämmastiku ja üldfosfori sisaldus ja eritus kg/a toodangu kohta;
5) kasutatavad kemikaalid, sealhulgas sumbavärvid ning ravimite nimetus, CAS number, kogus ja kemikaali ohutuskaart;
6) vesiviljelusega kaasneva võimaliku keskkonnahäiringu vähendamise meetmete kirjeldus.
§ 16. Laeva regulaarse ohtlike ainetega seotud teenindamise, remontimise ja lastimise või lossimise keskkonnaloa taotluse nõuded
Laeva regulaarseks ohtlike ainetega seotud teenindamiseks, remontimiseks või tuulega lenduvate puistekaupadega lastimiseks või lossimiseks, välja arvatud juhul, kui seda tehakse suletud süsteemi kasutades, esitatakse järgmised andmed:
2) kauba lastimise või lossimise tehnoloogia kirjeldus ohtlike ainete või tuulega lenduvate puistekaupade lastimise või lossimise korral;
3) laeva teenindamise, remondi, lastimise või lossimisega kaasneva võimaliku keskkonnahäiringu vähendamise meetmete kirjeldus;
4) laeva remontimisel ja teenindamisel kasutatavad veekeskkonnale ohtlikud ained, mis võivad sattuda veekeskkonda.
§ 17. Vee erikasutuse keskkonnaloa andmekoosseis
Vee erikasutuse keskkonnaloa andmekoosseis on esitatud käesoleva määruse lisas 3.
4. peatükk Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 18. Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa taotlus
Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa taotlus koosneb atmosfääriõhu kaitse seaduse §-s 91 ning käesolevas peatükis nimetatud asjakohastest andmetest ja lisadest.
§ 19. Kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteemi taotluse nõuded
Kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteemi sisenev paikse heiteallika käitaja esitab keskkonnaloa taotluses atmosfääriõhu kaitse seaduse § 1451 lõikes 1 nimetatud andmed ja lisad.
§ 20. Lubatud heitkoguste projekt ja selle sisu
(1) Lubatud heitkoguste projekt (edaspidi LHK projekt) esitatakse koos keskkonnaloa taotlusega ning see on loa taotluse ja loa lahutamatu osa.
4) heiteallikas, saasteainete aastased heitkogused, saasteaine maksimaalsed hetkelised heitkogused tegevusalade kaupa ja saasteainete püüdeseadmed ning muud heite vähendamise meetmed;
5) heiteallika prognoositava tööaja dünaamika;
7) kütuse, jäätmete või nende koospõletamisel välisõhku väljutatavate saasteainete heitkogused ja heite piirväärtusele vastavuse hinnang;
8) lahustite, kaasa arvatud kemikaalides sisalduvate lahustite kasutamisel välisõhku väljutatavate lenduvate orgaaniliste ühendite (edaspidi LOÜ) summaarsed heitkogused ja heite piirväärtusele vastavuse hinnang;
(3) LHK projektis esitatavad andmed on nimetatud käesoleva määruse §-des 21–35.
§ 21. LHK projekti sissejuhatus
1) põhjendus, miks LHK projekt on koostatud;
§ 22. Käitise asukoha kirjeldus
(1) Käitise asukoha kirjelduses esitatakse heiteallika asukoha kirjeldus.
(2) Heiteallika asukoha kirjeldusele lisatakse järgmised materjalid:
1) käitise asukoha kaart (edaspidi kaart) sobivas, kuid mitte väiksemas kui 1 : 20 000 mõõtkavas;
2) heiteallika asendiplaan (edaspidi plaan) või koordinaatidega skeem, mis peab hõlmama tootmisterritooriumi piiri ja kõiki käitise heiteallikaid;
3) saasteainete hajumistingimusi mõjutavad olulised geograafilised ja tehnogeensed objektid, mis asuvad tootmisterritooriumist kuni 500 m raadiuses või alal, mille kaugus tootmisterritooriumist võrdub kõrgeima paikse heiteallika 50kordse kõrgusega maapinnast.
(3) Kaardi koostamisel võetakse aluseks ruumiandmete seaduse § 70 lõike 1 punktis 1 nimetatud kaart ning sellele kantakse käitise tootmisterritoorium ja kaardi samas piirkonnas asuvate teiste välisõhku saastavate käitiste territooriumide piirid.
(4) Plaani koostamisel võetakse aluseks ruumiandmete seaduse § 70 lõike 1 punktis 1 nimetatud kaart ja sellele kantakse põhjasuund, kõik käitise heiteallikad ning tootmisterritooriumi piir. Kui tootmisterritooriumi piir ei ühti katastriüksuse piiriga, esitatakse tootmisterritooriumi nurkade koordinaadid.
(5) Ilmastikutingimuste iseloomustuses esitatakse heiteallikate koosmõju hajumise hindamisel sisendina kasutatud asukoha piirkonna tuulteroos graafiliselt või tabelina.
§ 23. Tegevusala kirjeldus
Tegevusala kirjelduses esitatakse järgmised andmed:
1) ülevaade tegevusest, mille jaoks luba taotletakse, ja peamistest tootmisetappidest;
2) käitise tegevusala Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori (EMTAK) koodinumbri järgi;
3) iga tootmisüksuse või tehnoloogiaprotsessi kirjeldus ja kestus ning plokkskeemid koos ainevoogude ja muu asjakohase informatsiooniga;
4) prognoositav tööaeg heiteallikate kaupa;
5) tootmisvõimsused tegevusalade ja tehnoloogiaprotsesside kaupa ning aastatoodangu planeeritud maht.
§ 24. Heiteallikas, saasteainete heitkogused tegevusalade kaupa, saasteainete püüdeseadmed ning muud heite vähendamise meetmed
(1) Heiteallika kohta esitatakse järgmised andmed:
1) heiteallika nimetus ja number kaardil või plaanil;
2) heiteallikaga seotud tegevuse SNAP kood – Keskkonnaagentuuri hallatava keskkonnaseisundist teabe kogumise klassifikaatori kohaselt;
3) heiteallika koordinaadid (pindallika korral koordinaadipaar – alumine vasak ja ülemine parem nurk);
4) heiteallikast väljuvate gaaside temperatuur (ºC);
5) punktallika korral selle ava läbimõõt (m), väljumiskõrgus maapinnast (m), saasteainete väljumise joonkiirus (m/s);
6) saasteainete aastased heitkogused ja maksimaalsed hetkelised heitkogused.
(2) Saasteainete püüdeseadmete ja heite vähendamise tehnoloogiaseadmete kohta esitatakse järgmised andmed:
1) püüdeseadme või heite vähendamise tehnoloogiaseadme nimetus, arv;
2) püütava või vähendatava saasteaine nimetus;
3) projekteeritud puhastusaste;
4) püüde- või tehnoloogiaseadme puhastusastme kontrolli sagedus.
(4) Konkreetse tegevusala või tehnoloogiaprotsessi sarnaste parameetritega heiteallikad, näiteks mitme ventilatsiooniavaga ventilatsioonisüsteemi, võib grupeerida koondallikaks.
§ 25. Heiteallika prognoositav tööaja dünaamika
LHK projektis esitatakse heiteallika prognoositav tööaja dünaamika, kui heiteallika heitkogused on ajalise variatsiooniga.
§ 26. Üldnõuded saasteainete heitkoguste arvestamisel ja esitamisel
(1) LHK projektis esitatakse andmed tekkivate saasteainete heitkoguste kohta, sealhulgas saasteained ja saasteainete grupid, mis on loetletud atmosfääriõhu kaitse seaduse § 47 lõigete 1 ja 2 alusel kehtestatud määruses.
(2) Kui konkreetne LOÜ ei kuulu eraldi ainena käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määruse reguleerimisalasse, esitatakse selle heitkogused siiski LOÜde summaarsete (NMVOC) heitkoguste all.
(3) Osakeste kajastamisel tuleb heitkoguste arvestamisel märkida kõik tehnoloogiaprotsessidest tekkivad fraktsioonid, sealhulgas osakesed summaarselt ehk PM-sum, atmosfääriõhu kaitse seaduse § 107 lõike 1 alusel kehtestatud või sama paragrahvi lõikes 3 nimetatud metoodika kohaselt ning erinevate protsesside puhul tuleb osakeste heitkogused esitada eraldi protsessi põhjal.
(4) Saasteainete maksimaalsed hetkelised heitkogused esitatakse ühikutes g/s, täpsusega 0,001 g/s, raskmetallide puhul ühikutes mg/s, täpsusega 0,001 mg/s.
(5) Saasteainete aastased heitkogused esitatakse tonnides, täpsusega vähemalt 0,001 t, raskmetallide, püsivate orgaaniliste saasteainete (POSid) ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike (PAH) puhul kilogrammides, täpsusega 0,001 kg, ning PCDD/PCDF puhul milligrammides, täpsusega 0,000001 mg.
(6) Käesoleva määruse tähenduses kasutatakse saasteainete nimetusi heitkoguste arvestamisel järgmises tähenduses:
1) raskmetallid on järgmised metallid ja poolmetallid ning nende ühendid: plii (Pb), kaadmium (Cd), elavhõbe (Hg), arseen (As), kroom (Cr), vask (Cu), nikkel (Ni), seleen (Se), tsink (Zn), koobalt (Co), vanaadium (V), tallium (Tl), mangaan (Mn), molübdeen (Mo), tina (Sn), baarium (Ba), berüllium (Be), uraan (U);
2) püsivad orgaanilised saasteained (POSid) on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2019/1021 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (ELT L 169, 25.6.2019, lk 45–77) lisas 1 nimetatud ained ja polüklooritud dibenso-p-dioksiinid ja dibensofuraanid (PCDDd/PCDFd);
3) polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud (PAHid) on benso(a)püreen, benso(a)antratseen, benso(b)fluoranteen, benso(j)fluoranteen, benso(k)fluoranteen, indeno(1,2,3-cd)püreen ning dibens(a,h)antratseen.
§ 27. Sea-, veise- ja linnukasvatusest välisõhku väljutatavate saasteainete heitkogused
(1) Sea-, veise- ja linnukasvatuse korral esitatakse järgmised andmed:
1) toodangu- või vanuserühm;
2) söötmispäevade arv toodangu- või vanuserühma ja pidamisviiside kaupa;
3) aastaloomade või -lindude arv toodangu- või vanuserühma ja pidamisviiside kaupa;
4) karjatamistegur;
5) pidamisviis, sõnniku eemaldamise tehnoloogia;
6) sõnniku ja sõnnikuhoidla tüüp;
7) lämmastiku mass väljaheites (kg) toodangu- või vanuserühma ja pidamisviiside kaupa;
8) välisõhku väljutatavate saasteainete aastased ja maksimaalsed hetkelised heitkogused.
(2) Lämmastikubilansi meetodi kasutamise korral esitatakse lisaks söödas, piimas, juurdekasvus, lootes, munades ja väljaheites sisalduva lämmastiku mass (kg) heiteallika, looma või linnu toodangu- või vanuserühma ja pidamisviiside ning tehnoloogiate kaupa.
(3) Veiste karjatamise kohta esitatakse lisaks andmed karjatamispäevade arvu kohta aastas ning karjatamisperioodi keskmise karjatamistundide arvu kohta ööpäevas.
§ 28. Kütuse, jäätmete või nende koospõletamisel välisõhku väljutatavate saasteainete heitkogused
(1) Kütuse, jäätmete või nende koospõletamisel välisõhku väljutatavate saasteainete heitkoguste kohta esitatakse järgmised andmed:
1) katla tüüp, arv, soojussisendile vastav nimisoojusvõimsus (MWth) ühe katla kohta ja kasutegur;
2) põletusseadme töötundide arv aastas;
3) kasutatavad kütused, kogus aastas (t, gaasilisel kütusel tuhat m³), alumine kütteväärtus (MJ/kg või gaasilise kütuse puhul MJ/Nm³), väävlisisaldus (%);
4) heide väljuvate gaaside mahuühiku kohta (mg/Nm³) juhul, kui kohaldub heite piirväärtus, ning vastav piirväärtus;
5) välisõhku väljutatavate saasteainete aastased ja maksimaalsed hetkelised heitkogused.
(2) Atmosfääriõhu kaitse seaduse § 105 lõike 3 alusel kehtestatud määruse reguleerimisalas nimetatud keskmise võimsusega põletusseadme käitaja esitab andmed keskmise koormuse (%) kohta.
(3) Suure põletusseadme või jäätme- või koospõletustehase käitaja esitab andmed püsivate orgaaniliste saasteainete (POSide), sealhulgas polüklooritud dibenso-p-dioksiinide ja dibensofuraanide (PCDD/PCDF), heksaklorobenseeni (HCB), polüklooritud bifenüülide (PCB), pentaklorobenseeni ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike (PAH) heitkoguste kohta.
§ 29. Lahustite, kaasa arvatud kemikaalides sisalduvate lahustite kasutamisel välisõhku väljutatavate LOÜde summaarsed heitkogused
(1) Lahustite, kaasa arvatud kemikaalides sisalduvate lahustite kasutamisel välisõhku väljutatavate LOÜde heitkoguste kohta esitatakse järgmised andmed:
1) tööstusheite seaduse § 113 lõikes 1 nimetatud tegevusala või muu tegevuse nimetus, kui tööstusheite seadus ei kohaldu;
2) kasutatava kemikaali nimetus, liik (lahusti, värv, lakk, liim, muu kemikaal), tüüp (veepõhine või lahustipõhine), kogus aastas (t);
3) kasutatava kemikaali ohulaused Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 VII lisa kohaselt (H-laused) ja LOÜde sisaldus (massi%);
4) välisõhku väljutatavate saasteainete aastased ja maksimaalsed hetkelised heitkogused.
(2) Tööstusheite seaduse § 113 lõikes 1 nimetatud tegevusala korral esitatakse tegevusalade ja heiteallikate kaupa andmed kasutatavate lahustite, kaasa arvatud kemikaalides sisalduvate lahustite koguse, nende kasutamisel välisõhku väljutatavate LOÜde maksimaalsete hetkeliste ja aastaste heitkoguste ning vastavate heite piirväärtuste kohta. Iga heite piirväärtuse kohta esitatakse ka vastav prognoositav LOÜde heide.
(3) Kontrollimatu heide tööstusheite seaduse § 115 lõike 2 tähenduses esitatakse heiteallikate ja tegevusalade kaupa.
§ 30. Tehnoloogilised äkkheited
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 166/2006 I lisas nimetatud tegevuse korral esitatakse järgmised tehnoloogilise äkkheite andmed:
1) äkkheite põhjus;
2) äkkheite kestus tundides (prognoositav aastaks);
3) seadme käivitamise ja seiskamise tundide arv;
4) välisõhku väljutatavate saasteainete keskmine prognoositav kogus väljuvate gaaside mahuühiku kohta (mg/Nm³);
5) välisõhku väljutatavate saasteainete prognoositavad aastased ja maksimaalsed hetkelised heitkogused.
§ 31. Lõhnaaine võimaliku esinemise hinnang
§ 32. Müra võimaliku esinemise hinnang
(1) Müra võimaliku esinemise hinnangus esitatakse andmed müraallikate kohta, mis võivad põhjustada normtaseme ületamise.
(2) Kui on kindlaks tehtud müra esinemine, mis võib põhjustada normtaseme ületamise, esitatakse välisõhus leviva müra kohta järgmised andmed ja lisad:
1) müraallika nimetus ja koordinaadid;
2) müratase väljaspool tootmisterritooriumi (dB), sealhulgas müra päevane (7.00–23.00) ekvivalenttase (dB) ja müra öine (23.00–7.00) ekvivalenttase (dB);
3) müra vähendamise kava, meetmed ja nende rakendamise tähtaeg või põhjendus, miks müra vähendamise kava ei koostata;
4) rakenduvate müra piir- või sihtväärtuste kirjeldus, mürataseme vastavus neile;
5) müraallikate kaart koos mürataseme leviku määramisega 5 dB sammuga.
§ 33. Saasteainete heitkoguste ja õhukvaliteedi taseme määramine
(1) Saasteainete heitkoguste ja õhukvaliteedi taseme määramise kirjelduses esitatakse järgmised andmed:
2) maksimaalne hetkeline heitkogus atmosfääriõhu kaitse seaduse § 106 lõike 5 kohaselt;
4) ettepanekud heitkoguste ja õhukvaliteedi seire korraldamiseks.
(2) Iga saasteaine heitkoguse määramiseks kasutatud arvutusliku meetodi kohta esitatakse ka vähemalt üks arvutuskäik koos näitega.
(3) Õhukvaliteedi taseme määramine ja õhukvaliteedi arvutusliku hindamise tulemused esitatakse atmosfääriõhu kaitse seaduse § 43 lõike 1 alusel kehtestatud määruse kohaselt.
(4) Ühel tootmisterritooriumil ja sellest väljaspool paiknevate heiteallikate koosmõju hajumise arvutustulemuse juures esitatakse andmed heiteallikate, väljutatavate saasteainete, summaarsete hetkeliste heitkoguste (g/s), maksimaalse arvutusliku õhukvaliteedi taseme väljaspool tootmisterritooriumi – Cm (µg/m³) ning Cm ja piir- või sihtväärtuse suhte kohta.
(5) LHK projektile lisatakse käesoleva määruse § 22 lõigetes 2, 4 ja 5 kirjeldatud nõuete kohane maapinnalähedase õhukihi arvutusliku õhukvaliteedi taseme kaart iga saasteaine iga keskmistamisaja kohta, arvestades atmosfääriõhu kaitse seaduse § 47 lõigete 1 ja 2 alusel kehtestatud piir- või sihtväärtusi. Hajumiskaardid vormistatakse atmosfääriõhu kaitse seaduse § 43 lõike 1 alusel kehtestatud määruse nõuete kohaselt.
§ 34. Saasteainete heitkoguste, lõhnaaine, õhukvaliteedi ja müra seire
(1) Saasteainete heitkoguste, lõhnaaine või müra seire kohta esitatakse andmed seiratava näitaja, sealhulgas saasteaine, seiratava heiteallika ja seire sageduse kohta.
(2) Õhukvaliteedi seire kohta esitatakse andmed kavandatava seirepunkti või seirejaama, seiratava saasteaine, seire sageduse ning andmete hõive, edastamise ja avalikustamise kohta.
(3) Kavandatava seire andmetele lisatakse kavandatavate proovivõtu- ja mõõtepunktide loetelu, nende asukohad kaardil või plaanil või koordinaadid ning skeem, kui need paiknevad väljaspool kaarti või plaani.
§ 35. Järeldused ja ettepanekud
1) välisõhku väljutatavate saasteainete otsesel mõõtmisel või arvutuslikult saadud õhukvaliteedi taseme maksimaalväärtuste hinnang atmosfääriõhu kaitse seaduse § 47 lõigete 1 ja 2 alusel kehtestatud saasteainete õhukvaliteedi piir- ja sihtväärtustele vastavuse kohta väljaspool tootmisterritooriumi ja käitist ümbritsevas piirkonnas olevate elumajade juures;
2) müra esinemise korral hinnang atmosfääriõhu kaitse seaduse § 56 lõike 4 alusel kehtestatud välisõhus leviva müra normtasemetele vastavuse kohta;
3) lõhnaaine esinemise korral hinnang atmosfääriõhu kaitse seaduse § 68 lõike 1 alusel kehtestatud lõhnaaine esinemise häiringutasemetele vastavuse kohta;
4) andmed heiteallikate ja saasteainete kohta, mille osakaal on välisõhu saastatuse tekitamises suurim;
5) ettepanekud välisõhku väljutatavate saasteainete heitkoguste, lõhnaaine, müra ja õhukvaliteedi omaseireks ning seirejaama asukohaks;
6) ettepanekud loaga kehtestatavate saasteainete heitkoguste kohta ning rakendatavate saasteainete heite, müra ning lõhnaaine esinemise vähendamise meetmete kohta;
7) ettepanekud saasteainete heitkoguste vähendamiseks ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemise korral.
§ 36. Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa andmekoosseis
Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa andmekoosseis on esitatud käesoleva määruse lisas 4.
5. peatükk Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis
§ 37. Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotlus
(1) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotlus koosneb maapõueseaduse §-s 50 ning käesolevas peatükis nimetatud asjakohastest andmetest ja lisadest.
(2) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluses esitatakse järgmised andmed:
1) maardla andmed – maardla nimetus, maardla osa nimetus, maardla või selle osa registrikaardi number, maardla põhimaavara;
2) mäeeraldise ja selle teenindusmaa andmed – mäeeraldise nimetus, mäeeraldise liik: uus mäeeraldis, olemasoleva muutmine, olemasoleva laiendus, lubade liitmine, kehtivusaja pikendamine, ümberregistreerimine või osaline ümberregistreerimine, mäeeraldise asukoht, mäeeraldise pindala, mäeeraldise teenindusmaa pindala, mäeeraldise ja selle teenindusmaale jäävate kinnisasjade loetelu;
3) geoloogilise uuringu andmed, mille alusel keskkonnaluba taotletakse – geoloogilise uuringu loa omaja, loa registreerimise number, loa kehtivuse aeg, geoloogilise uuringu tegija, geoloogilise uuringu aruande nimetus, geoloogilise uuringu aruande geoloogiafondi number, viide maavaravaru arvele võtmise otsusele ja kuupäevale;
4) andmed maavara koguse kohta – mäeeraldise piiridesse jääva arvutatud maavara kogus, ühik, kasutusala maavaravarude kategooriate kaupa, kaevandatava varu kogus ja ühik, maavara koguse andmete esitamise kuupäev, mäeeraldisele jäävate maavaravaru plokkide nimetused;
5) andmed katendi, sh mulla kohta – katendi kogus ja ühik, mulla kogus ja ühik;
6) andmed maavara kasutamise kohta – maavara kavandatav kasutusvaldkond, kaevandamise keskmise aastamäära kogus ja ühik, kaevandamise maksimaalse aastamäära kogus ja ühik, loa taotletav kehtivusaeg.
(2) Mäeeraldise ja selle teenindusmaa ruumikuju esitatakse üldlevinud GIS- või CAD-vormingus ala-tüüpi ruumiobjektina ning maapinna reljeefi ja mäeeraldise lamami samakõrgusjooned üldlevinud GIS- või CAD-vormingus joon-tüüpi ruumiobjektina. Taotluse lisad esitatakse elektroonilises formaadis eraldi failidena.
(3) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse allkirjastab taotleja ning seletuskirja ja graafilised lisad ka nende koostaja.
(4) Taotluses märgitakse pindalad 0,01 hektari täpsusega ning katendi, sealhulgas mulla kogus 1000 kuupmeetri täpsusega.
(5) Taotluses märgitakse maavara kogus 1000 tonni või 1000 kuupmeetri täpsusega, arvestades järgmist:
1) kui taotletakse luba mäeeraldise saamiseks, märgitakse taotluses mäeeraldise piirides arvutatud maavara kogus maavara arvele võtmise seisuga;
2) kui taotletakse loa muutmist ja sellega kaasneb maavara koguse muutmine ning maavara koguse muutmise aluseks on maavara jääkvaru arvutus või täiendava geoloogilise uuringu aruanne, märgitakse taotluses selles arvutuses või aruandes arvutatud maavara kogus;
3) kui taotletakse mäeeraldise laiendamist, märgitakse taotluses laiendatava mäeeraldise piiridesse jääva maavara kogus taotluse esitamise kuupäevale eelneva kvartali lõpu seisuga, millele on liidetud laienduse piirides arvutatud maavara kogus taotluse esitamise aasta 1. jaanuari seisuga, või kui laienduse piirides on maavara kogus arvele võetud taotluse esitamise aastal, siis maavara koguse arvele võtmise seisuga;
4) kui taotletakse loa ümberregistreerimist, esitatakse taotluses maapõueseaduse § 73 lõikes 4 nimetatud lisaandmed, arvestades sama paragrahvi lõigetes 5 ja 6 kehtestatud nõuetega.
(6) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotlusele lisatakse:
1) maavara arvele võtmise dokumendi ärakiri;
2) kui luba taotletakse maavara otsinguks antud kehtiva üldgeoloogilise uurimistöö loa või uuringuloaga määratud uuringuruumi piires või vähem kui aasta möödumisel sellise loa kehtivuse lõppemisest ja taotleja ei ole selle loa omaja, üldgeoloogilise uurimistöö loa või uuringuloa omaja nõusolek;
3) eraõigusliku isiku omandis oleva maavara korral, kui maavara ei kuulu kaevandamisloa taotlejale, mäeeraldise ja mäeeraldise teenindusmaa asukoha kinnisasja omaniku nõusolek tema omandis oleva kinnisasja kasutamiseks;
4) mäeeraldise ja selle teenindusmaa nurgapunktide koordinaatide tabel L-EST97 tasapinnaliste ristkoordinaatide süsteemis;
5) maapõueseaduse § 50 lõikes 6 sätestatud juhul kaevandamisjäätmekava.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 6 punktis 3 nimetatud nõusoleku esitamise korral kohaldatakse maapõueseaduse § 50 lõikes 8 sätestatut.
§ 38. Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse seletuskirja kohta esitatavad täpsustatud nõuded
(1) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse seletuskirjas esitatakse lisaks maapõueseaduse § 50 lõikes 3 sätestatud ja selles viidatud andmetele:
4) taotluse vormile märgitud maavara koguse arvutus ja arvutuse selgitus koos kaevandatava maavara koguse määranguga, märkides, millise aasta ja millise kvartali lõpu seisuga on maavara kogus arvutatud;
6) kaevandamisel eemaldatava katendi, sealhulgas mulla koguse arvutus ning katendi ladustamise ja kasutamise kirjeldus;
9) kaevandamisega kaasneda võivate keskkonnahäiringute, seahulgas vee, pinnase ja õhu saastatuse, müra, vibratsiooni, ning nende ulatuse kirjeldus;
10) kaevandamise eeldatava mõju kirjeldus Natura 2000 võrgustiku alale või muule kaitstavale loodusobjektile.
(2) Maavara kaevandamise keskkonnaloa osalise ümberregistreerimise korral märgib loa omaja taotluse seletuskirja ainult need andmed, mis seoses osalise ümberregistreerimisega võrreldes varem esitatud andmetega muutuvad.
(3) Taotluse seletuskirja lõppu märgitakse selle koostanud ettevõtja ja töö tegija nimi ning koostamise kuupäev.
§ 39. Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse graafilise lisa kohta esitatavad täpsustatud nõuded
(1) Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse graafiline lisa koosneb taotletava mäeeraldise plaanist, geoloogilistest läbilõigetest ja korrastatud maa plaanist.
(5) Mäeeraldise plaan koostatakse L-EST97 tasapinnaliste ristkoordinaatide süsteemis ja ruumiandmete seaduse § 32 alusel kehtestatud määruses nimetatud kõrgussüsteemis.
(6) Mäeeraldise plaani topoalusena kasutatakse geodeetilise mõõdistamise põhjal valmistatud plaani, mis on vormistatud majandus- ja taristuministri 14. aprilli 2016. a määruse nr 34 „Topo-geodeetilisele uuringule ja teostusmõõdistamisele esitatavad nõuded” kohaselt.
(7) Kui keskkonnaluba taotletakse allmaakaevandamiseks, võib mäeeraldise plaani topoalusena kasutada ruumiandmete seaduse § 70 lõike 1 punktis 1 nimetatud kaarti.
1) riikliku ja kohaliku geodeetilise võrgu punktid;
6) mäeeraldise piiridesse jäävate ja mäeeraldisega külgnevate maavaravaru plokkide nimetused ning maavaravaru kategooriad järgmiselt:
10) katastriüksuste piirid – pidev roheline joon;
11) katastriüksuste tunnused – rohelise kirjaga.
(11) Kui mäeeraldise, mäeeraldise teenindusmaa ja maavaravaru plokkide piirid kattuvad, tähistatakse mäeeraldise ning mäeeraldise teenindusmaa piirid käesoleva paragrahvi lõike 10 järgi ning maavaravaru plokke tähistav joon tõmmatakse mäeeraldist tähistavast punasest joonest sissepoole.
2) maardla, sealhulgas mäeeraldise asukoha skeem mõõtkavas 1 : 50 000, mille alusena kasutatakse ruumiandmete seaduse § 70 lõike 2 punktis 2 nimetatud kaarti ning mille juurde märgitakse ruumiandmete seaduse § 70 lõike 2 punktis 2 nimetatud kaardi lehe number;
3) kasutatud koordinaat- ja kõrgussüsteemi nimetus;
4) kasutatud leppemärkide seletus;
5) põhja-lõuna suund;
6) kasutatud mõõtkava numbriliselt ja joonmõõtkavana;
(13) Kui mäeeraldise ja mäeeraldise teenindusmaa piiripunkte on palju, võib käesoleva paragrahvi lõike 12 punktis 1 nimetatud tabeli esitada taotluse lisana.
1) katastriüksuste piirid ning käesoleva paragrahvi lõike 8 punktis 3 ja lõike 9 punktides 1–6 nimetatud andmed, kasutades nimetatud punktides sätestatud leppemärke;
(18) Keskkonnaloa taotlemisel allmaakaevandamiseks koostatakse korrastatud maa plaan käesoleva paragrahvi lõikes 17 nimetatud koosseisus mäeeraldise teenindusmaa piires. Mäeeraldise piires koostatakse korrastatud maa plaan juhul, kui allmaakaevandamise tulemusena mõjutatakse maapinda mäeeraldise kohal ka väljaspool teenindusmaad.
§ 40. Maavara kaevandamise keskkonnaloa andmekoosseis
(1) Maavara kaevandamise keskkonnaloa andmekoosseis on esitatud käesoleva määruse lisas 5. Loa lahutamatuks osaks on maapõueseaduse § 56 lõikes 3 nimetatud dokumendid.
(2) Maavara kaevandamise keskkonnaloale märgitakse pindalad 0,01 hektari täpsusega.
(3) Maavara kogus märgitakse keskkonnaloale 1000 tonni või 1000 kuupmeetri täpsusega, arvestades järgmist:
1) kui luba antakse uuel mäeeraldisel kaevandamiseks, kantakse loale taotluses märgitud maavara kogus;
2) kui luba muudetakse, sealhulgas mäeeraldist laiendatakse, kantakse loale taotluses märgitud maavara kogus, millest on lahutatud kuni loa andmise kuupäevale eelneva kvartali lõpuni kaevandatud maavara kogus.
§ 41. Määruse kohaldamine
(1) Käesoleva määruse § 1 lõikes 1 sätestatud nõuet esitada keskkonnaloa taotlus keskkonnaotsuste infosüsteemi kaudu kohaldatakse alates 2020. aasta 1. jaanuarist. Kuni selle ajani esitatakse keskkonnaloa taotlus loa andjale digitaalselt allkirjastatult või paberkandjal.
(2) Vee erikasutusloa taotlused, mis on esitatud 2019. aasta 1. oktoobrist kuni käesoleva määruse jõustumiseni ja vastavad taotluse vormistuse ja andmekoosseisu kohta kuni 2019. aasta 30. septembrini kehtinud nõuetele, loetakse käesoleva määruse taotluse andmekoosseisu reguleerivatele nõuetele vastavaks.
(1) Keskkonnaministri 26. aprilli 2004. a määrus nr 26 „Jäätmeloa andmise, muutmise ja kehtetuks tunnistamise menetluse käigus läbiviidavate menetlustoimingute tähtajad ning jäätmeloa taotlemiseks vajalike andmete täpsustatud loetelu ja jäätmeloa taotluse vorm ning jäätmeloa vorm” tunnistatakse kehtetuks.
(2) Keskkonnaministri 27. detsembri 2016. a määrus nr 74 „Õhusaasteloa taotlusele ja lubatud heitkoguste projektile esitatavad täpsustatud nõuded, loa taotluse ja loa vormid” tunnistatakse kehtetuks.
(3) Keskkonnaministri 7. detsembri 2016. a määrus nr 63 „Paikse heiteallika käitaja kasvuhoonegaaside heitkoguse loa taotluse kohta esitatavad täpsustatud nõuded ja taotluse vorm, heitkoguse loa muutmise taotluse täpsustatud nõuded ja heitkoguse loa vorm” tunnistatakse kehtetuks.
Määruse 2. peatükk „Jäätmete käitlemise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis”, § 19, § 42 lõige 1, 5. peatükk „Maavara kaevandamise keskkonnaloa taotluse täpsustatud nõuded ning loa andmekoosseis” ning lisad 2 ja 5 jõustuvad 2020. aasta 1. jaanuaril.
Lisa 1 Keskkonnaloa üldosa andmekoosseis
Lisa 2 Jäätmete käitlemise, jäätmete tekitamise või prügila ja jäätmehoidla käitamise ning järelhoolduse keskkonnaloa andmekoosseis
Lisa 3 Vee erikasutuse keskkonnaloa andmekoosseis
Lisa 4 Paiksest heiteallikast saasteainete välisõhku väljutamise keskkonnaloa andmekoosseis
Lisa 5 Maavara kaevandamise keskkonnaloa andmekoosseis


text:
Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine – Riigi Teataja
Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine
Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine - sisukord
§ 1 Püsielupaikade kaitse-eesmärgid
§ 2 Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine
§ 6 Kehtetuks tunnistamine
RT I, 09.06.2017, 9
Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine1
Vastu võetud 27.12.2006 nr 87
RTL 2007, 2, 15
23.09.2010 RT I 2010, 69, 524 01.10.2010
§ 1. Püsielupaikade kaitse-eesmärgid
[RT I, 09.06.2017, 3 - jõust. 19.06.2017]
Kassikaku püsielupaikade kaitse-eesmärk on Vabariigi Valitsuse 20. mai 2004. a määruse nr 195 „I ja II kaitsekategooriana kaitse alla võetavate liikide loetelu” § 4 lõike 2 punkti 141 kohaselt I kaitsekategooriasse kuuluva liigi kassikaku (Bubo bubo) väljaspool kaitsealasid asuvate elupaikade kaitse liigi soodsa seisundi tagamiseks. Märjakaasiku ja Pedase püsielupaigas on kaitse-eesmärgiks lisaks nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta I lisas nimetatud elupaigatüübi vanad loodusmetsad (9010*) kaitse.
§ 2. Kassikaku püsielupaikade kaitse alla võtmine
(1) Harju maakonnas võetakse kaitse alla järgmised kassikaku püsielupaigad:
2) Vaila püsielupaik Vaila ja Vääna-Jõesuu külas Harku vallas.
(2) Hiiu maakonnas võetakse kaitse alla Märjakaasiku kassikaku püsielupaik Suureranna külas Hiiu vallas.
(3) Lääne maakonnas võetakse kaitse alla järgmised kassikaku püsielupaigad:
3) Norrby püsielupaik Norrby ja Söderby külas Vormsi vallas.
(4) Pärnu maakonnas võetakse kaitse alla järgmised kassikaku püsielupaigad:
3) Tammiste püsielupaik Tammiste külas Sauga vallas.
(41) Saare maakonnas võetakse kaitse alla Triigi kassikaku püsielupaik Triigi külas ja Leisi alevikus Leisi vallas.
(5) Kassikaku püsielupaikade asukohad ja vööndite piirid on esitatud määruse lisas olevatel kaartidel.2
(1) Kassikaku püsielupaiga maa-ala jaguneb vastavalt kaitsekorra eripärale ja majandustegevuse piiramise astmele sihtkaitsevööndiks ja piiranguvööndiks.
1) jahipidamine 1. septembrist 31. jaanuarini;
2) sõidukiga sõitmine Pedase, Märjakaasiku ja Vaila püsielupaika jäävatel teedel, arvestades käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 1 sätestatut.
(4) Sihtkaitsevööndis on lubatud:
1) inimeste viibimine, sh sõidukiga sõitmine, kalapüük, marjade, seente ja muude metsa kõrvalsaaduste varumine, 1. augustist 31. jaanuarini, muul ajal on inimeste viibimine sihtkaitsevööndis lubatud järelevalve- ja päästetöödel, loodusobjekti valitsemisega seotud tegevuse korral ning kaitseala valitseja nõusolekul teostataval teadustööl;
(5) Püsielupaiga valitseja nõusolekul on lubatud:
1) Seliste, Einbi, Rääma, Sviby, Tammiste ja Triigi püsielupaika jäävatel teedel sõidukiga sõitmine, arvestades käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 1 sätestatut;
3) sihtkaitsevööndis liigi elutingimuste säilitamiseks või parandamiseks vajalikud tööd, sh alusmetsa, järelkasvu ja puistu teise rinde harvendamine 1. septembrist 31. jaanuarini;
4) sihtkaitsevööndis olemasolevate rajatiste hooldustööd ning maaparandussüsteemide hoiutööd ja veerežiimi taastamine 1. septembrist 31. jaanuarini;
5) piiranguvööndis veekogude veetaseme ja kaldajoone muutmine 1. septembrist 31. jaanuarini;
6) sihtkaitsevööndis tootmisotstarbeta ehitise püstitamine püsielupaiga tarbeks 1. septembrist 31. jaanuarini;
7) piiranguvööndis männi puhtpuistute kujundamine;
8) piiranguvööndis biotsiidi ja taimekaitsevahendi kasutamine.
(6) Püsielupaiga piiranguvööndis on lubatud:
1) [kehtetu - RT I, 09.06.2017, 3 - jõust. 19.06.2017]
2) raie, sh uuendusraie, 1. septembrist 31. jaanuarini;
4) tee ehitamine enne käesoleva määruse jõustumist notariaalselt kinnitatud teeservituutide alusel Vaila püsielupaigas.
Enne käesoleva määruse jõustumist notariaalselt kinnitatud teeservituutide alusel on tee ehitamine lubatud Vaila püsielupaigas.
Käesoleva määrusega tunnistatakse kehtetuks keskkonnaministri 13. detsembri 2006. a määruse nr 73 „Kanakulli püsielupaikade kaitse alla võtmine” paragrahvi 2 lõike 8 punkt 2 ja sama määruse lisas esitatud Triigi kanakulli püsielupaiga kaart.
[Kehtetu - RT I, 09.06.2017, 3 - jõust. 19.06.2017]
3 Püsielupaigad, mis on loetletud määruse § 2 lõike 1 punktis 1, lõikes 2 ja lõike 4 punktis 1, asuvad Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. a korralduses nr 615 „Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri” nimetatud Natura 2000 võrgustiku aladel, kus tegevuse kavandamisel tuleb hinnata selle mõju kaitse-eesmärkidele, arvestades Natura 2000 võrgustiku alade kohta kehtivaid erisusi.

matches:
§ 1
§ 2
§ 6
§ 1
§ 4
§ 2
§ 2


§ 71 Rahalise hüvitise väljamaksmine
(1) Represseeritule ja represseerituga võrdsustatud isikule makstakse tema poolt esitatava taotluse alusel toetust tervise taastamiseks.
(2) Eelmises lõikes nimetatud toetuse määr on 160 eurot ning seda makstakse üks kord aastas.
(3) Taotluse vormi ja selle esitamise korra kehtestab sotsiaalminister määrusega.
(4) Toetust rahastatakse riigieelarves selleks ettenähtud vahenditest Sotsiaalministeeriumi kaudu.
, mille rakendussätted on:
«§ 2. Rakendussätted
(1) Represseeritu ja represseerituga võrdsustatud isiku tervise taastamise toetuse määra 2500 krooni rakendatakse alates 2009. aasta 1. jaanuarist.
(2) Represseeritu ja represseerituga võrdsustatud isiku tervise taastamise toetuse määr 2008. aastal on 1000 krooni. Lisaks sellele makstakse 2008. aastal represseeritule ja represseerituga võrdsustatud isikule tervise taastamiseks hüvitist kuni 1500 krooni kuludokumentide alusel. Kuludokumentide esitamise ning hüvitise maksmise korra kehtestab sotsiaalminister määrusega.»
[RT I 2008, 1, 9 - jõust. 14.01.2008]
(2) Represseeritul ja represseerituga võrdsustatud isikul on õigus kuni 50-protsendilisele sõidusoodustusele ühistranspordis riigisisesel liiniveol ühistranspordiseaduses ja selle alusel sätestatud korras.
§ 71. Rahalise hüvitise väljamaksmine
Käesoleva seaduse alusel makstav rahaline hüvitis makstakse vastavalt hüvitise saaja soovile hüvitise saaja arveldusarvele või tema Sotsiaalkindlustusametis vormistatud kirjaliku avalduse või notariaalselt tõestatud avalduse alusel teise isiku arveldusarvele Eestis või hüvitise saaja kulul hüvitise saaja arveldusarvele välisriigis, kui välislepinguga ei ole sätestatud teisiti.
(2) Tunnistuse andmise korra ning taotluse ja tunnistuse vormi kehtestab ja tunnistusi väljastava asutuse määrab Vabariigi Valitsus määrusega.
[Lõike 1 sissejuhatavat lauset kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 1.01.2004]
(1) Represseeritud isiku, kes on viibinud kinnipidamiskohas või asumisel, samuti sõjavangis või II maailmasõja ajal koonduslaagris või getos viibinud või käesoleva seaduse § 2 lõikes 2 nimetatud isiku töövõimetuspensionile arvutatakse juurde pensionilisa 20 protsenti rahvapensioni määrast.
(2) Õigus lõikes 1 sätestatud pensionilisa säilimisele vastavalt riikliku pensionikindlustuse seaduse § 19 lõikele 4 laieneb ka isikutele, kes on invaliidsuspensionilt või töövõimetuspensionilt üle viidud vanaduspensionile alates 2000. aasta 1. aprillist.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut ei kohaldata isikule, kellele riikliku pensionikindlustuse seaduse § 24 lõikest 3 lähtuvalt on määratud mõni muu riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 24 nimetatud pensionilisa.
(4) Riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel määratud pensionile arvutatakse juurde pensionilisa tuumakatastroofi, tuumakatsetuse, samuti aatomielektrijaama avarii tagajärjel töövõime kaotuse protsendiga vähemalt 40 protsenti püsivalt töövõimetuks tunnistatud isikule 10 protsenti rahvapensioni määrast.
Käesoleva seaduse § 12 punktis 1, § 13 lõike 1 punktis 2, § 13 lõike 1 punktis 4, § 13 lõikes 2 ja § 14 lõigetes 1–3 sätestatu laieneb ka rehabiliteeritud isikule.
§ 17. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


text:
3-1-1-74-13 Riigikohus 03.10.2013
Üldjuhul võib kohus KrMS § 126 lg-s 2^1 nimetatud prokuratuuri võõrandamistaotluse lahendada kirjalikus menetluses, andes arestitud vara omanikule mõistliku tähtaja prokuratuuri taotlusele vastuse esitamiseks. Peaks aga vara omanik taotlema võõrandamisküsimuse suulist arutamist, tuleb maakohtul kaalulolevaid põhiõigusi arvestades korraldada prokuratuuri taotluse lahendamiseks kohtuistung. Määruskaebus maakohtu võõrandamismääruse peale vaadatakse KrMS § 390 lg 3 kohaselt läbi kirjalikus menetluses.
Arestitud eseme KrMS § 126 lg 2^1 teise lause alusel sundkorras võõrandamise lubatavus tuleb välja selgitada vastandlike huvide kaalumise teel, kusjuures võõrandamist saab pidada lubatavaks vaid juhul, kui vara väärtuse eeldatav vähenemine kaalub selgelt üles omaniku huvi mitte vahetada konkreetse eseme omandit selle müügisumma vastu. See, kuivõrd kaalukaks saab pidada omaniku huvi arestitud eseme omandi säilitamise vastu, sõltub erinevatest teguritest. Muu hulgas tuleb arvestada, kas omanikul on konkreetse eseme suhtes isiklikel põhjustel eriline huvi (VÕS § 134 lg 4); kuivõrd keerukas on uue samaväärse asja hankimine; kas arestitud asi on asendatav või asendamatu (TsÜS § 51), äratarvitatav või äratarvitamatu (TsÜS § 52); kas isik omandas eseme kasutamiseks või edasivõõrandamiseks; kas eset kasutati isiklikus tarbimises või majandus- ja kutsetegevuses. Oluline on silmas pidada ka eseme käibevõimelisust ja asjaolu, kas eseme võõrandamisel riigi korraldatava enampakkumise teel on tõenäoline saada eseme eest õiglane turuhind. Arestitud vara väärtuse olulise vähenemise vältimiseks on selle omaniku nõusolekuta võõrandamine üldjuhul alati põhjendatud näiteks siis, kui tegemist on kiiresti rikneva kaubaga (nt teatud toiduained) või suure käibevõimelisusega asendatavate esemetega, eriti, kui need on omandatud majandus- ja kutsetegevuse raames edasivõõrandamise eesmärgil (nt mingi kaubapartii). Isiklikus tarbimises olevate esemete, eriti individuaaltunnustega asjade sundkorras võõrandamise otsustamiseks tuleb aga põhjalikult kaaluda iga üksikjuhtumi asjaolusid, sh hinnata neid põhjusi, miks arestitud vara omanik vara võõrandamisele vastu vaidleb. Üldjuhul ei pea kohus arestitud vara võõrandamise otsustamisel uuesti kontrollima jõustunud arestimismäärusega tuvastatud põhjendatud kuriteokahtluse ja vara arestimise aluste olemasolu. Erandiks on siiski juhtumid, kus vara omanik esitab kohtule andmed, mis ilmselgelt viitavad kuriteokahtluse või vara arestimise aluste äralangemisele. Üldjuhul võib kohus KrMS § 126 lg-s 2^1 nimetatud prokuratuuri võõrandamistaotluse lahendada kirjalikus menetluses, andes arestitud vara omanikule mõistliku tähtaja prokuratuuri taotlusele vastuse esitamiseks. Peaks aga vara omanik taotlema võõrandamisküsimuse suulist arutamist, tuleb maakohtul kaalulolevaid põhiõigusi arvestades korraldada prokuratuuri taotluse lahendamiseks kohtuistung. Määruskaebus maakohtu võõrandamismääruse peale vaadatakse KrMS § 390 lg 3 kohaselt läbi kirjalikus menetluses.

matches:
Riigikohus
kohus
§ 126
§ 390
§ 126
§ 134
§ 51
§ 52
kohus
kohus
§ 126
§ 390


text:
esitatud 25. oktoobril 2017(1)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa kassatsioonikohus))
Eelotsusetaotlus – Direktiiv 86/653/EMÜ – Artikkel 17 – Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid – Kaubandusagendi õigus hüvitisele või kahju hüvitamisele pärast agendilepingu lõppemist – Liikmesriigi tava, mis välistab õiguse hüvitisele esindatava poolt lepingu ülesütlemise korral lepingus sätestatud katseajal
1. Käesolev eelotsusetaotlus, mille esitas Cour de cassation (Prantsusmaa kassatsioonikohus), puudutab nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(2) artikli 17 tõlgendamist.
2. See taotlus esitati Conseils et mise en relations (CMR) SARLi ja Demeures terre et tradition SARLi (edaspidi „DTT“) vahelises kohtuvaidluses, milles CMR esitas nõude tema ja äriühingu DTT vahel sõlmitud kaubandusagendi lepingu lõppemisega tekitatud kahju hüvitamiseks.
3. Käesolev kohtuasi puudutab direktiivi 86/653, eriti selle artikli 17 kohaldatavust olukordades, kus kaubandusagendi lepingu pooled on lepingus kehtestanud katseaja, mille vältel esindatav lõpetas lepingu. Lisaks küsimusele, kas niisuguse katseaja kehtestamine, mille tagajärjel välistatakse direktiivi 86/653 sätete, eriti selle artikli 17 kohaldamine tavaliselt selle direktiiviga reguleeritud lepingutele, on õiguspärane, annab see kohtuasi Euroopa Kohtule võimaluse tähelepanu pöörata ka laiemale küsimusele, millised kaubandusagendi lepingu aspektid on selle direktiivi alusel ühtlustatud.
4. Direktiivi 86/653 põhjendustes 2 ja 3 on sätestatud:
„[arvestades, et] kaubandusliku esindamisega seotud siseriiklike õigusaktide erinevused mõjutavad märkimisväärselt konkurentsitingimusi ja kõnealuse tegevuse jätkamist [Euroopa Liidus] ning neil on kahjustav mõju kaubandusagentide kaitsele nende esindatavate suhtes ja äritehingute turvalisusele; lisaks sellele takistavad need erinevused oluliselt kaubandusliku esindamise lepingute sõlmimist ja toimimist, kui esindatav ja kaubandusagent on registreeritud eri liikmesriikides;
liikmesriikide kaubavahetus peaks toimuma ühtse turu tingimustega sarnastel tingimustel ja seetõttu on vaja liikmesriikide õigussüsteeme ühtlustada ühisturu nõuetekohaseks toimimiseks vajalikus ulatuses; selles osas seaduste konfliktiga seotud reeglid ei kõrvalda kaubandusliku esindamise osas eespool nimetatud vastuolusid ega kõrvalda neid isegi siis, kui need ühtlustataks, ning seetõttu on kavandatav ühtlustamine nendest reeglitest hoolimata vajalik“.
5. Selle direktiivi artikli 1 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1. Käesolevas direktiivis ettenähtud kooskõlastusmeetmeid kohaldatakse liikmesriikide õigus- ja haldusnormide suhtes, mis reguleerivad kaubandusagentide ja nende esindatavate suhteid.
2. Käesolevas direktiivis on „kaubandusagent“ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev vahendaja, kellel on püsiv volitus pidada läbirääkimisi kaupade müügi või ostu üle teise isiku nimel, edaspidi [„esindatav“], või pidada läbirääkimisi niisuguste tehingute üle või neid sõlmida selle tööandja nimel.“ [täpsustatud tõlge]
6. Direktiivi 86/653 artiklid 13–20 on esitatud selle direktiivi IV peatükis „Agendilepingu sõlmimine ja lõpetamine“. Selle direktiivi artikkel 14 on sõnastatud järgmiselt:
„Tähtajaline agendileping, mille täitmist mõlemad lepingupooled jätkavad pärast tähtaja möödumist, loetakse tähtajatuks agendilepinguks muutunud lepinguks.“
7. Direktiivi 86/653 artikli 15 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1. Kui agendileping on sõlmitud määramata ajaks, võib kumbki lepingupool selle etteteatamisega lõpetada.
2. Etteteatamistähtaeg on lepingu kehtivuse esimesel aastal üks kuu, teisel aastal kaks kuud ja kolmandal ja sellele järgnevatel aastatel kolm kuud. Lepingupooled ei või kokku leppida lühemate tähtaegade osas.“
8. Selle direktiivi artikli 17 lõigetes 1–3 on ette nähtud:
„1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada kaubandusagentidele pärast agendilepingu lõppemist lõike 2 kohase hüvitise või lõike 3 kohase kahjutasu maksmine.
2. a) Kaubandusagendil on õigus saada hüvitist ainult siis ja ulatuses, kui:
– ta on hankinud esindatavale uued kliendid või märkimisväärselt suurendanud äritegevuse mahtu olemasolevate klientidega ja esindatav saab äritegevusest nende klientidega jätkuvalt olulist kasu ja
– selle hüvitise maksmine on õiglane, arvesse võttes kõiki asjaolusid ja eelkõige vahendustasu, mille kaubandusagent on kaotanud nende klientidega tehtavate äritehingute pealt. […]
b) Hüvitise summa ei või ületada määra, mis on võrdne kaubaagendi ühe aasta hüvitisega, mis on arvutatud tema viie viimase aasta keskmise töötasu alusel ja kui leping on olnud kehtiv vähem kui viis aastat, arvutatakse hüvitis kogu kõnealuse aja jooksul makstud keskmise töötasu alusel.
c) Niisuguse hüvitise saamine ei takista kaubandusagendil kahjutasu taotlemist.
3. Kaubandusagendil on õigus saada hüvitist kahju eest, mida talle põhjustab tema ja esindatava vahelise suhte lõppemine.
Niisuguseks kahjuks loetakse eelkõige kahju, mis tekib, kui lõppemine toimub järgmistel asjaoludel:
– kaubandusagent kaotab vahendustasu, mida ta oleks saanud agendilepingu nõuetekohase täitmise korral ja kui esindatav saab märkimisväärset kasu kaubandusagendi tegevuse tõttu,
– ja/või kaubandusagendil ei ole olnud võimalik katta kulusid, mis on talle tekkinud agendilepingu täitmise tõttu esindatava nõuannete kohaselt.“
9. Sama direktiivi artikkel 18 on sõnastatud järgmiselt:
„Artiklis 17 nimetatud hüvitist või kahjuhüvitist ei maksta:
a) kui esindatav on lõpetanud agendilepingu kaubandusagendi lepinguliste kohustuste täitmatajätmise tõttu, mis siseriikliku õiguse kohaselt annab õiguse agendileping viivitamatult lõpetada;
b) kui kaubandusagent on lõpetanud agendilepingu, kui see ei ole seotud esindatavast sõltuvate asjaolude või kaubandusagendi vanuse, kehalise puude või haigusega, mille tagajärjel ei saa temalt põhjendatult nõuda tegevuse jätkamist;
c) kui kokkuleppel esindatavaga annab kaubandusagent oma agendilepingust tulenevad õigused ja kohustused üle teisele isikule.“
10. Lõpuks on selle direktiivi artiklis 19 ette nähtud, et „[l]epingupooled ei või kõrvale kalduda artiklite 17 ja 18 sätetest kaubandusagendi kahjuks enne agendilepingu lõppemist“.
11. Prantsuse Vabariik võttis direktiivi 86/653 artikli 17 oma õigusesse üle, valides nimetatud sätte lõike 3 eeskirjad.
12. Selle kohta on äriseadustiku (code de commerce) artiklis L. 134‑12 ette nähtud:
„Esindatavaga suhete lõpetamise korral on kaubandusagendil õigus saada hüvitist talle tekitatud kahju hüvitamiseks.
Kaubandusagent kaotab õiguse kahjutasule, kui ta ei ole esindatavale ühe aasta jooksul alates lepingu lõpetamisest teatanud, et ta soovib oma õigusi kasutada.
Kui leping lõpeb agendi surma tõttu, on õigus kahju hüvitamisele ka kaubandusagendi õigusjärglastel.“
Faktilised asjaolud, menetlus ja eelotsuse küsimus
13. DTT sõlmis esindatavana 2. detsembril 2011 äriühinguga CMR kaubandusagendi lepingu eramajade müügi alal. See leping nägi ette aastase katseaja, mille lõpus loetaks leping tähtajatuks, kummagi poole õigusega leping katseaja jooksul lõpetada esimesel kuul kahe nädala, seejärel ühe kuu pikkuse etteteatamistähtajaga. Kaubandusagendi lepingus oli eesmärgiks seatud 25 müüki aastas.
14. DTT teatas 12. juuni 2012. aasta kirjaga CMRile oma otsusest kõnealune leping pärast lepingulise ühe kuu pikkuse etteteatamistähtaja lõppu üles öelda. Selle otsuse põhjuseks oli nimetatud lepingus seatud eesmärgi täitmata jätmine, kuna CMR oli viie kuuga teinud ainult ühe müügi.
15. CMR esitas 20. märtsil 2013 DTT vastu Tribunal de commerce d’Orléans’ile (Orléans’i kaubanduskohus, Prantsusmaa) hagi, milles nõudis muu hulgas kaubandusagendi lepingu lõppemisega tekitatud kahju hüvitamist. See kohus rahuldas 30. jaanuari 2014. aasta kohtuotsusega CMRi nõuded osaliselt.
16. DTT esitas 14. veebruaril 2014 selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse. Prantsusmaa Cour d’appel d’Orléans (Orléans’i apellatsioonikohus) tühistas 18. detsembri 2014. aasta kohtuotsusega Tribunal de commerce d’Orléans’i (Orléans’i kaubanduskohus) kohtuotsuse osaliselt. See kohus oli eelkõige seisukohal, et kaubandusagendi lepingu lõpetamise korral katseajal ei tule äriseadustiku artikliga L. 134-12 ette nähtud kahjuhüvitist maksta.
17. CMR esitas selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Cour de cassationile (kassatsioonikohus). Nagu Cour de cassation (kassatsioonikohus) oma eelotsusetaotluses esiteks märkis, oli Cour d’appel d’Orléansi (Orléans’i apellatsioonikohus) kohtuotsuses esiteks kohaldatud Cour de cassationi (kassatsioonikohus) kaubandus‑, rahandus‑ ja majandusasjade koja väljakujunenud kohtupraktikat, mille alusel tehakse kaubandusagendi lepingu lõpetamise korral katseajal hüvitamisõigusest erand. Teiseks märkis Cour de cassation (kassatsioonikohus), et direktiivis 86/653 ei ole võimalikku katseaega nimetatud, nii et kaubandusagendi lepingu pooled võivad katseaja kehtestada, ilma et see kujutaks endast liidu õiguse rikkumist. Lõpuks, kolmandaks tuletab ta Euroopa Kohtu praktikale viidates meelde, et direktiivi 86/653 eesmärk on kaubandusagenti kaitsta tema suhetes esindatavaga ja et selle artikli 17 lõikeid 2 ja 3 tuleks tõlgendada viisil, mis aitaks seda kaitset tagada.
18. Nendel asjaoludel otsustas Cour de cassation (kassatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas direktiivi 86/653 […] artikkel 17 on kohaldatav juhul, kui kaubandusagendi leping lõpetatakse katseajal, mis on lepingus kehtestatud?“
19. Kirjalikud seisukohad esitasid DTT, Prantsuse ja Saksamaa valitsus ning Euroopa Komisjon.
20. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma eelotsuse küsimusega selgitada direktiivi 86/653 artikli 17 lõigete 2 ja 3 kohaldatavuse küsimust. Üldisemalt tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimusega kontrollida, kas tema kaubandusagendi lepinguid käsitlev kohtupraktika, mille kohaselt jõustub kaubandusagendi staatus, nagu see on direktiivis 86/653 ette nähtud, alles katseaja lõpus, on direktiiviga 86/653 kooskõlas.
21. Kõigepealt tuleks meelde tuletada, et direktiiv 86/653 on kohaldatav kahe kaubanduslepingu poole vahelises kohtuvaidluses, kus kumbki pool elab Prantsusmaal ja kus ei ole muid välismaiseid elemente(3).
22. Siinjuures on selge, et direktiivi 86/653 eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusnormid, mis puudutavad kaubandusagendi lepingu poolte vahelisi õigussuhteid(4), nagu nähtub selle artikli 1 lõikest 1. Direktiivi 86/653 algne loogika oli nimelt luua esindatavatele võrdsed võimalused siseturul kaubandusagentide kaudu tegutsemiseks, sest investeerimise ja äritegevuse jaoks on esindatavatel vaja teada, milliste normide kohaselt peavad nad oma kaubandusagentidele hüvitist ja tasu andma(5).
23. Samamoodi on Euroopa Kohus otsustanud ühelt poolt, et direktiivi 86/653 artiklid 17 ja 18 on otsustava tähtsusega, kuna need määratlevad kaitstuse taseme, mida liidu seadusandja on pidanud mõistlikuks ühisturu loomise raames kaubandusagentidele pakkuda, ja teiselt poolt, et selle direktiiviga sel eesmärgil kehtestatud süsteem on imperatiivset laadi(6).
Direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud hüvitamissüsteemi eesmärk
24. Kõigepealt tuleks esimese asjana mõelda, mis on direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud hüvitamissüsteemi eesmärk. Euroopa Kohtul on juba olnud võimalus nimelt kohtuotsustes Honyvem Informazioni Commerciali(7) ja Marchon Germany(8) teha mõned sellekohased täpsustused(9).
25. Esmalt tuleb silmas pidada teatavaid kaubandusagendi lepingu toimimise tunnuseid. Kuigi kaubandusagendi töö on peamiselt pidada äritehingute sõlmimiseks läbirääkimisi ja luua esindatava jaoks uusi ärisuhteid, on kaubandusagendil – põhimõtteliselt – õigus saada vahendustasu ainult siis, kui tänu tema sekkumisele on sõlmitud konkreetne tehing, nagu nähtub nimelt direktiivi 86/653 artikli 7 lõike 1 punktist a. Seevastu, kui kliendiga on selliselt suhe juba loodud, võidakse sõlmida terve rida tehinguid, ilma et agent sekkuks uuesti. Seega tasustatakse eelnevat tööd aegamööda. Just selles kontekstis tulekski direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud hüvitamissüsteemi olemust hinnata.
26. Eespool öeldust nähtub, et lepingu lõpetamisest hetkel, kus kaubandusagent on saanud uue kliendi, võib tekkida majanduslik kahju direktiivi 86/653 artikli 17 lõike 3 tähenduses. Sellisel juhul nimelt ei kajastaks lepingu lõpetamise hetkeni makstud vahendustasud esindatava jaoks loodud firmaväärtust(10). Sellest johtuvalt ei ole hüvitamismehhanismi eesmärk mitte karistada lepingu lõpetamist või anda agendile lepingu lõppemise tõttu ülalpidamistoetust, vaid tasustada kaubandusagendi eelnevat tööd. Kaubandusagendi õigus direktiivi 86/653 artikli 17 lõikes 3 ette nähtud kahjuhüvitisele sõltub seega selle agendi töö tulemuslikkusest lepingu kestel ja eelistest, mida esindatav sellest tööst ka edaspidi saab(11). Seepärast on kaubandusagendile pärast lepingu lõppemist kahju hüvitamine ka osa esindatava vastusoorituskohustusest. Seevastu on iseenesest mõistetav, et kui agent ei ole osutanud teenuseid, mis looksid esindatava jaoks majanduslikku eelist, siis ei maksta talle mingit tasu.
Katseaja kehtestamise laad ja õiguslikud tagajärjed
27. Teiseks tuleks hinnata, milline on katseaja kehtestamise laad ja õiguslikud tagajärjed üldiselt.
28. Kuigi Euroopa Kohtul ei ole veel olnud võimalust katseaja laadi kohta kaubandusagendi lepingute raames otsustada, nähtub tema kohtupraktikast tööõiguse asjades ja eelkõige kohtuotsusest Nisttahuz Poclava(12) siiski, et katseaja eesmärk on võimaldada tööandjal kontrollida töötaja võimekust ja oskusi talle määratud tööülesannete täitmiseks. Erinevalt kaubandusagendi lepingust on töölepingule iseloomulik töötaja kohustus mitte saavutada tulemus, vaid osutada teenust. Kaubandusagent töötab oma kutsealal iseseisvalt, samas kui tööleping eeldab alluvussuhet tööandja ja töötaja vahel. Seepärast võimaldabki töölepingu raames katseaeg ühtlasi uut töötajat välja õpetada ja juhendada. Esindatava ja kaubandusagendi suhtes seda vajadust ei ole.
29. Need kahte tüüpi lepingud on täiesti oma intuitu personae olemuse poolest täiesti võrreldavad. Kaubandusagendileping loob samuti püsiva lepingulise suhte,(13) mida iseloomustab lepingupartnerite vaheline usaldussuhe. Eespool öeldust tuleneb, et kaubandusagendi lepingu raames ongi see, et lepingut oleks võimalik vajaduse korral üles öelda, et lepingupool ei oleks seotud lepingupartneriga, kes ei vasta tema ootustele, iseenesest katseaja kehtestamise ainus eesmärk. Lõpuks on minu arvates oluline rõhutada, et niisugune kehtestamine ei mõjuta lepingulist kohustust ennast, st kohustust osutada teenust ja vastusooritust. Teisisõnu ei saa asuda seisukohale, et kaubandusagendi leping ei ole „lõplikult sõlmitud“ seni, kuni katseaeg ei ole lõppenud. Leping on lõplikult sõlmitud alates selle allkirjastamisest.
Kaubandusagendi lepingutes katseaja kehtestamise õiguspärasus
30. Kõigepealt tuleks lühidalt käsitleda küsimust, kas direktiiviga 86/653 reguleeritud kaubandusagendi lepingu pooled võivad – üleüldiselt – kehtestada katseaja. Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole eelotsuse küsimust nii sõnastanud, keskendub ta oma eelotsusetaotluse põhjendustes, samamoodi nagu ka DTT oma kirjalikes seisukohtades, peamiselt sellele aspektile.
31. Eelotsusetaotluse esitanud kohus, nagu ka DTT näivad eeldavat, et direktiivi 86/653 artikli 17 lõigetes 2 ja 3 ette nähtud hüvitamissüsteem ei ole lepingu katseajal lõppemise korral kohaldatav. Täpsemalt leiavad nad, et leping, milles on ette nähtud katseaeg, ei ole lõplikult sõlmitud, mistõttu ei ole kaubandusagendi staatus nende arvates veel kohaldatav. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saaks kaubandusagent kogu võimaliku katseaja vältel tugineda talle direktiiviga 86/653 antud õigustele.
32. Nii kinnitab DTT, et kuna katseaja kehtestamine ei ole direktiivis 86/653 keelatud, ei ole kaubandusagendi staatus riigisiseses õiguses sätestatud katseaja õiguslike tagajärgede tõttu kohaldatav. Selles kontekstis väidab DTT, et direktiivis 86/653 ega seda käsitlevas Euroopa Kohtu praktikas ei ole viiteid võimalikule katseajale ja et kaubandusagendi lepingu pooled võivad seega katseaja kehtestada liidu õigusega kooskõlas.
33. Tuleb aga meelde tuletada, et mis liidu õigusesse puutub, siis vastavalt ELTL artikli 288 lõikele 3 nähakse direktiivis 86/653 ette ainult eesmärk, mis tuleb saavutada, samas kui vorm ja meetodite valik jäetakse liikmesriikide ametiasutustele. Nagu nähtub selle direktiivi põhjendustest 2 ja 3 ning Euroopa Kohtu praktikast, on selle direktiivi eesmärk eelkõige kaitsta kaubandusagente suhetes esindatavatega(14). Siinkohal tuleks tähelepanu juhtida sellele, et Euroopa Kohus on korduvalt rõhutanud, et direktiivi 86/653 artiklites 17–19 ette nähtud hüvitamissüsteem on imperatiivne(15), selle eesmärk on – koostoimes selle direktiivi artiklites 14 ja 15 sätestatud eeskirjadega(16) – direktiiviga kehtestatud kaubandusagentide kaitse süsteemi täiendada(17). Peale selle on Euroopa Kohus täpsustanud, et nimetatud direktiivi artiklites 17 ja 18 sätestatud hüvitamiseeskirjad on määrava tähtsusega, sest nendega määratletakse kaitsetase, mida liidu seadusandja on pidanud mõistlikuks ühisturu loomise raames kaubandusagentidele pakkuda(18). Sellest tulenevalt peavad liikmesriigi õigusnormid aitama kaasa sellele, et saavutataks direktiivi 86/653 imperatiivne eesmärk, milleks on kõrge kaitsetase.
34. Direktiivis 86/653 ei ole siiski võimaliku katseaja kohta midagi märgitud. Kuna liidu õiguses ei ole selle lubatavuse üle otsustatud, kaldun arvama – nagu DTT, Prantsuse ja Saksamaa valitsus ning komisjon –, et selle kehtestamine on põhimõtteliselt poolte lepinguvabaduse küsimus. Arvestades aga direktiiviga 86/653 taotletud ühtlustamiseesmärki, ei tohiks selle direktiivi kohaldamist ja selles sätestatud õiguste kasulikku mõju olla võimalik välistada õiguslike tagajärgedega, mis on liikmesriigi õiguses ette nähtud katseajale. Vastasel korral sõltuks direktiivi 86/653 imperatiivsete eeskirjade kohaldatavus liikmesriigi õigusest(19).
Katseaja tagajärjed direktiivi 86/653 artiklile 17
35. Tuleks seega arutada katseaja võimalikke tagajärgi kaubandusagendi õigusele saada vastavalt direktiivi 86/653 artiklile 17 hüvitist ja määrata kindlaks neile asjaomase direktiivi imperatiivsete eeskirjade seisukohast võimalikult kohaldatavad piirid.
36. Direktiivi 86/653 artikli 17 kohaldamisala ja ulatuse kindlaksmääramiseks tuleb arvesse võtta selle sõnastust, konteksti ja eesmärke(20). Seoses sellega tuleb rõhutada, et direktiivi 86/653 artikli 17 tõlgendamisel tuleb arvestada direktiiviga taotletud eesmärki ja sellega kehtestatud süsteemi(21).
Direktiivi 86/653 sõnastus
37. Selle õigusnormi tõlgendamiseks tuleb kõigepealt lähtuda selle sõnastusest. Vastavalt direktiivi 86/653 artikli 17 lõikele 1 võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada kaubandusagentidele „pärast agendilepingu lõppemist“ hüvitis või kahjutasu maksmine. Lepingu lõppemine on seega tingimus, mille esinemisel tekib kaubandusagendil see õigus. See toimub siis, kui pooled lõpetavad lepingu, see tähendab oma vastastikuste kohustuste täitmise.
38. Niisugune mõju avaldub siis, kui üks lepingupool otsustab kaubandusagendi lepingu – sel juhul paindlikumatel tingimustel(22) – üles öelda katseajal. Nagu ma juba rõhutasin, on katseaja kehtestamise eesmärk lepingu ülesütlemist hõlbustada, et üks lepingupool ei oleks enam seotud lepingupartneriga, kes ei vasta tema ootustele. Samamoodi ei ole alust arvata, et kaubandusagendi lepingu täitmine algab alles pärast katseaja lõppu.
39. Selles suhtes on direktiivi 86/653 mitme sätte, sealhulgas artikli 17 sõnastusega vastuolus tõlgendada katseaega liikmesriigi õiguses kui aega, mille ajal lepingu täitmine ei ole veel alanud ja kaubandusagendi staatus ei ole seega veel kohaldatav. Vastavalt direktiiv 86/653 artikli 1 lõikele 1 on see direktiiv kohaldatav õigusnormide suhtes, mis reguleerivad kaubandusagentide ja nende esindatavate suhteid, kusjuures kaubandusagent on isik, kellel on vahendajana püsiv volitus pidada läbirääkimisi kaupade müügi või ostu üle teise isiku nimel. Kaubandusagendi ja esindatava vaheline suhe direktiivi 86/653 tähenduses on seega olemas alates hetkest, kui on sõlmitud leping, mille ese on kauba müük või ost ühe lepingupoole poolt teise lepingupoole jaoks, olenemata sellest, kas see tegevus toimub katseajal või mitte.
40. Direktiivi 86/653 artikli 1 alusel on direktiiviga antav kaitse imperatiivne alates lepingu sõlmimisest ja seda ei või välistada mingisuguste pooltevaheliste lepinguliste kokkulepetega, nagu on märgitud selle direktiivi artiklis 19, milles on täpsustatud, et kaubandusagendi lepingu pooled ei või kõnealuse direktiivi artiklitest 17 ja 18 kõrvale kalduda kaubandusagendi kahjuks. Liikmesriigi õiguses ei tohiks seega seda lepingut kvalifitseerida muuks kui kaubandusagendi lepinguks. Seda ei või liidu õiguse kohaldamisalast välja jätta.
41. Peale selle tuleb märkida, et katseaja kehtestamine ei sea kahtluse alla direktiivi 86/653 artikli 1 lõikes 2 nõutavat kaubandusagendi kohustuse „püsivust“. Selle tingimuse eesmärk on jätta direktiivi 86/653 kohaldamisalast välja ainutellimus, mille kohta tulevikus rohkem ühtegi tehingut ei tehta(23). Peale selle ei sea võimalus lepingut lõpetada kohustuse püsivust kahtluse alla, sest piisab sellest, et kaubandusagendi eesmärk on tegutseda püsiva volituse alusel, isegi olukorras, kus niisuguse volituse alusel tegutsemine ei saa teoks seetõttu, et esindatav lõpetab lepingu. Sellest johtub, et katseaeg ei ole tavaliselt mõeldud üksnes ajutise olukorra tekitamiseks. Seepärast ei saa asuda seisukohale, et lühike katseaeg jääb direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud hüvitamismehhanismi kohaldamisalast välja põhjusel, et suhe ei ole „püsiv“. Selle mehhanismi funktsioonist ja direktiivi 86/653 eesmärgist lähtuvalt on süsteem kohaldatav, kui lepingu lõppemine võib tekitada kaubandusagendile majanduslikku kahju.
42. Seepärast tuleks asuda seisukohale, et lepingu ülesütlemine katseajal on – samamoodi nagu tähtajatu lepingu puhul – käsitatav „lõppemisena“ direktiivi 86/653 artikli 17 tähenduses, millele on iseloomulik lepinguliste põhikohustuste lõppemine.
Direktiivi 86/653 üldine ülesehitus
43. Seda järeldust kinnitab direktiivi 86/653 artikli 17 süstemaatiline tõlgendamine. Katseaeg ei puuduta mitte lepingust tulenevaid kohustusi, vaid lepingu lõpetamise korda. See kuulub seega samasse eeskirjade kategooriasse, mis on esitatud direktiivi 86/653 artiklites 14 ja 15, mis reguleerivad kaubandusagendi lepingu sõlmimist ja lõpetamist. Kui tähtajaline leping lõpeb selle tähtpäeval, siis tähtajatut lepingut saab üles öelda etteteatamise teel. Sama kehtib katseajaga sõlmitud lepingu kohta, ainult selle erinevusega, et ülesütlemise tingimusi võidakse vajaduse korral(24) paindlikumaks muuta. Lepingu lõpetamise mehhanism ja tagajärjed jäävad siiski samaks.
44. Direktiivi 86/653 artiklis 17 on kehtestatud ühtne lepingu lõpetamise järgne hüvitamismehhanism, mida kohaldatakse vahet tegemata kõikidele lepingu lõppemise võimalustele, mis on sätestatud asjaomase direktiivi artiklites 14 ja 15. Nii tuleneb direktiivi 86/653 üldisest ülesehitusest, et see süsteem on kohaldatav, olenemata sellest, mil viisil lepingu lõpetamiseni jõuti.
45. Peale selle ei ole katseaega nimetatud hüvitamismehhanismist tehtavate erandite hulgas, mis on ammendavalt loetletud direktiivi 86/653 artiklis 18. Selle õigusnormi kohaselt ei tule selle direktiivi artiklis 17 ette nähtud hüvitist maksta kolmel juhul, nimelt esiteks kaubandusagendi lepinguliste kohustuste täitmata jätmise tõttu, mis liikmesriigi õiguse kohaselt annab õiguse agendileping viivitamatult lõpetada, teiseks, kui kaubandusagent on lepingu lõpetanud, ning kolmandaks, kui kokkuleppel esindatavaga annab kaubandusagent oma agendilepingust tulenevad õigused ja kohustused üle teisele isikule. Lepingu lõpetamine katseajal ei kuulu ühtegi nendest kategooriatest. Peale selle on Euroopa Kohtul juba olnud võimalus meelde tuletada, et direktiivi 86/653 artikli 17 reeglist tehtavaid erandeid, mis on loetletud selle direktiivi artiklis 18, tuleb tõlgendada kitsalt(25) ja neid ei saa seega laiendada uuele kategooriale, nagu seda on lepingu lõpetamine katseajal.
Direktiivi 86/653 eesmärk
46. Võttes arvesse direktiivi 86/653 eesmärki, mida on käesoleva ettepaneku punktis 33 meelde tuletatud, tuleneb kõnealusest hüvitamissüsteemist, et see välistab nimetatud direktiivi artikli 17 igasuguse niisuguse tõlgendamise, mis võiks olla kaubandusagendi kahjuks(26). Mis puutub direktiivi 86/653 artikli 17 kohaldamisse eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt kaubandusagendi lepingu lõppemise korral lepingus kokkulepitud katseajal, siis asjaolu, et niisuguse aja sätestamine on lubatud, ei või viia selleni, et kaubandusagent jääb ilma talle direktiivi 86/653 artikli 17 kohaldamisest tulenevatest õigustest. Sellest tuleneb, et ei tohiks põhimõtteliselt välistada kaubandusagendi igasugust õigust saada hüvitist direktiivi 86/653 artikliga 17 kehtestatud süsteemi alusel, kui kaubandusagendi leping lõpetatakse selles kehtestatud katseajal.
47. Kaubandusagendi õigusi kaitsva mehhanismi imperatiivsust kinnitab direktiivi 86/653 artikkel 19, mis keelab lepingupooltel teha selle direktiivi artiklitest 17 ja 18 erandeid kaubandusagendi kahjuks(27). Asjaolu, et lepingus nähakse ette katseaeg, mille vältel direktiivi 86/653 artiklitega 17 ja 18 kehtestatud süsteem ei ole kohaldatav, on aga niisuguse erandiga selgelt samaväärne.
48. Peale selle, nagu õigesti märkisid Saksamaa valitsus ja komisjon, annab asjaolu, et lihtsalt katseaja kehtestamisega saab direktiivi 86/653 artiklites 17 ja 18 ette nähtud hüvitamismehhanismi kohaldamata jätta, võimaluse kuritarvitusteks. See võib julgustada esindatavaid kaubandusagendi kaitse eeskirjadest kõrvale hoidma, nähes ette pikad katseajad, mille lõpus ei pea esindatav oma kaubandusagendile tema äriklientide juurde toomise eest mingit hüvitist maksma.
49. See tulemus oleks direktiivi 86/653 imperatiivsete sätetega vastuolus kahel põhjusel, nimelt viiks igasugune hüvitise maksmisest keeldumine kaubandusagendi lepingu lõppemise korral katseajal selleni, et antud õiguste kasutamisest tehtavaid erandeid – mis on loetletud ammendavalt direktiivi 86/653 artiklis 18 – laiendataks ning samal ajal vähendataks selle direktiiviga taotletud kaitsetaset.
50. Lõpuks ei vii see, et direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud hüvitamismehhanismi kohaldatakse katseaja algusest alates, selleni, et kaubandusagendi suhet ei saa kunagi lõpetada ilma hüvitist maksmata ja et seega ei võeta esindatava huve piisavalt arvesse. Nimelt on direktiivi 86/653 artikli 17 lõike 2 punktis a imperatiivselt ja ilma eelnevate eranditeta ette nähtud rahaline hüvitis, aga „ainult siis ja ulatuses“, kui kaubandusagendi tegevus on märkimisväärselt suurendanud esindatava äritegevuse mahtu, mille mõju ulatub agendilepingu kestusest kaugemale. Peale selle peab selle hüvitise maksmine olema kõiki asjaolusid arvestades õiglane(28). Siinkohal tuleks meelde tuletada, nagu on täheldatud käesoleva ettepaneku punktis 26, et hüvitamissüsteemis toimub tasustamine kaubandusagendi tegevuse tulemuslikkuse alusel. Seega, kui nende kriteeriumide järgi tuleb hüvitist maksta, siis ei piisa hüvitise maksmise välistamiseks sellest, et leping lõpetati katseajal. Lõpuks võib lepingu lõppemisel katseajal olla sama tagajärg mis tähtajatult sõlmitud lepingu lõppemisel, see tähendab majanduslik kahju. Seevastu, kui direktiivi 86/653 artikli 17 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimused ei ole täidetud, ei tule kaubandusagendile mingit hüvitist maksta, olenemata sellest, kas leping lõpetati katseajal või mitte. See nähtub ka asjaolust, et hüvitamissüsteemi eesmärk ei ole karistada lepingu lõpetamist, vaid maksta agendile hüvitist tema varasemate teenuste eest, mis mõjutavad jätkuvalt esindatava tulevasi tehinguid.
51. Kõiki esitatud kaalutlusi arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Cour de cassation’i (Prantsusmaa kassatsioonikohus) eelotsuse küsimusele järgmiselt:
Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tuleb tõlgendada nii, et selle artikkel 17 on kohaldatav, kui kaubandusagendi leping lõpetatakse selles lepingus kehtestatud katseajal.
2 EÜT 1986, L 382, lk 17; ELT eriväljaanne 06/01, lk 177.
3 Vt selle kohta kohtuotsus, 13.7.2000, Centrosteel (C‑456/98, EU:C:2000:402, punkt 13), milles Euroopa Kohus otsustas, et direktiivi 86/653 „eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusnorme, mis reguleerivad kaubandusagendilepingu poolte vahelisi õigussuhteid, olenemata võimalikest piiriülestest asjaoludest. Selle kohaldamisala on seega laiem kui asutamislepingus sätestatud põhivabadustel“.
4 Vt eelkõige kohtuotsus, 23.3.2006, Honyvem Informazioni Commerciali (C‑465/04, EU:C:2006:199, punkt 18 ja seal viidatud kohtupraktika).
5 Vt ka minu ettepanek, kohtuasi Agro Foreign Trade & Agency (C‑507/15, EU:C:2016:809, punkt 56).
6 Vt kohtuotsus, 17.10.2013, Unamar (C‑184/12, EU:C:2013:663, punktid 39 ja 40).
7 Kohtuotsus, 23.3.2006 (C‑465/04, EU:C:2006:199).
8 Kohtuotsus, 7.4.2016 (C‑315/14, EU:C:2016:211).
9 Lisaks direktiivi 86/653 artiklis 17 ette nähtud eesmärgi küsimusele on Euroopa Kohtule juba esitatud arvukalt muid küsimusi selle artikli tõlgendamise kohta: selle direktiivi kohaldatavuse kohta olukorras, kus üks lepingupooltest on asutatud kolmandas riigis (vt kohtuotsused, 9.11.2000, Ingmar, C‑381/98, EU:C:2000:605, ja 16.2.2017, Agro Foreign Trade & Agency, C‑507/15, EU:C:2017:129); hüvitise arvutamise viiside ja täiendava kahjuhüvitise andmise lubatavuse kohta (vt kohtuotsused, 26.3.2009, Semen, C‑348/07, EU:C:2009:195, ja 3.12.2015, Quenon K., C‑338/14, EU:C:2010:647) või veel kaubandusagendi vahendustasu saamise õiguse lõppemise kohta talle omistatava kohustuste rikkumise või kolmandast isikust kliendiga lepingu täitmata jätmise korral (vt kohtuotsused, 28.10.2010, Volvo Car Germany, C‑203/09, EU:C:2010:647, ja 17.5.2017, ERGO Poist’ov ňa, C‑48/16, EU:C:2017:377).
10 Vt minu ettepanek, kohtuasi Marchon Germany (C‑315/14, EU:C:2015:585, punkt 27) ja Euroopa Komisjoni 23. juuli 1996. aasta aruanne – mis mõistagi ei ole siduv, aga on sellegipoolest informatiivne – nõukogu direktiivi füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (86/653/EMÜ) artikli 17 rakendamise kohta [KOM(96) 364 (lõplik)].
11 Vt selle kohta kohtuotsus, 7.4.2016, Marchon Germany (C‑315/14, EU:C:2016:211, punkt 33) ja kohtujuristi ettepanek, Poiares Maduro, kohtuasi Honyvem Informazioni Commerciali (C‑465/04, EU:C:2005:641, punkt 26).
12 Kohtuotsus, 5.2.2015, (C‑117/14, EU:C:2015:60, punkt 36).
13 Vt ka direktiivi 86/653 artikli 1 lõige 2.
14 Kohtuotsus, 23.3.2006, Honyvem Informazioni Commerciali (C‑465/04, EU:C:2006:199, punkt 19).
15 Kohtuotsus, 9.11.2000, Ingmar (C‑381/98, EU:C:2000:605, punkt 21).
16 Tegelikult on kõik eespool viidatud sätted esitatud direktiivi 86/653 IV peatükis „Agendilepingu sõlmimine ja lõpetamine“.
17 Vt minu ettepanek, kohtuasi Marchon Germany (C‑315/14, EU:C:2015:585, punkt 24).
18 Kohtuotsus, 17.10.2013, Unamar (C‑184/12, EU:C:2013:663, punkt 39).
19 Pealegi võib olla õigustatud küsimus, kas katseaja kehtestamine on vajalik juhul, kui sellega ei muudeta tegelikult lepingu ülesütlemise tingimusi vabamaks – lühendades etteteatamistähtaega –, kui on teada, et lepingu lõpetamist ei ole nagunii vaja põhjendada.
20 Kohtuotsus, 16.4.2015, Angerer (C‑477/13, EU:C:2015:239, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika).
21 Vt eelkõige kohtuotsus, 3.12.2015, Quenon K. (C‑338/14, EU:C:2015:795, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
22 Siiski mitte paindlikumad direktiivi 86/653 imperatiivsete sätete suhtes.
23 Vt selle kohta kohtuotsus, 16.3.2006, Poseidon Chartering (C‑3/04, EU:C:2006:176, punktid 25 ja 26), kus Euroopa Kohus võttis selleks, et kindlaks määrata, kas volitus on püsiv, asjakohase kriteeriumina ennekõike arvesse agendi sõlmitud tehingute arvu. Vt samas mõttes Rott-Pietrzyk, E., „Komentarz do Dyrektywy Rady nr 86/653 z 18 grudnia 1986 roku w sprawie harmonizacji praw państw członkowskich dotyczących niezależnych agentów handlowych“, Problemy Prawne Handlu Zagranicznego, Uniwersytet Śląski, t. 19/20, 2000, lk 245.
24 Siiski mitte paindlikumad direktiivi 86/653 imperatiivsete sätete suhtes.
25 Kohtuotsus, 28.10.2010, Volvo Car Germany (C‑203/09, EU:C:2010:647, punkt 42).
26 Kohtuotsus, 26.3.2009, Semen (C‑348/07, EU:C:2009:195, punkt 21).
27 Vt ka kohtuotsus, 9.11.2000, Ingmar (C‑381/98, EU:C:2000:605, punkt 22).
28 Vt kohtuotsus, 28.10.2010, Volvo Car Germany (C‑203/09, EU:C:2010:647, punkt 44).

matches: kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


text:
Ringkonnakohus luges Talvikule poliitreklaami eest tehtud ettekirjutuse põhiseadusevastaseks | Uudised | ERR
Ringkonnakohus luges Talvikule poliitreklaami eest tehtud ettekirjutuse põhiseadusevastaseks
16.02.2017 15:23
Tallinna ringkonnakohus tühistas neljapäeval Vabaerakonna fraktsiooni liikmele Artur Talvikule poliitilise välireklaami keelu rikkumise eest politsei poolt tehtud ettekirjutuse. Kohtu hinnangul on poliitilise välireklaami keeld põhiseadusega vastuolus.
Kohus rahuldas Talvikut esindavate advokaatide Maria Pihlaku ja Kaido Künnapase apellatsioonkaebuse ja tühistas varasema halduskohtu otsuse, ütles kohtu pressiesindaja Anneli Vilu ERR.ee-le.
Ringkonnakohus tunnistas riigikogu valimise seaduse § 51 ehk poliitilise välireklaami keelu põhiseadusega vastuolus olevaks.
Kohus jättis selle kohaldamata osas, milles see keelab erakonna nimekirjas kandideerija poliitilise välireklaami aktiivse agitatsiooni ajal kandidaadi isiklikus kasutuses oleval sõiduautol.
"Põhiseadusega vastuolus väidetavalt oligi seesama auto peal olev kleebis - Artur Talviku nägu, nimi ja viide veebilehele. Ringkonnakohus on täna öelnud, et selline keeld ikkagi põhiseadusega vastuolus on ja oma autoga aktiivse valimiskampaania tegemise ajal tohib isik ringi sõita selliselt, et seal autol on ka tema nägu," selgitas advokaat Maria Pihlak "Aktuaalsele kaamerale". Ta rõhutas, et ringkonnakohtu otsus puudutab konkreetset olukorda, kus tegemist on isikliku sõiduautoga.
"See otsus tähendab, et tänasest alates, kuni riigikohus teistmoodi ei ütle, võivad kõik isikud kandideerida riigikogusse võrdsetel alustel. Siiani oli see uks lahti nn rikastele ja ilusatele, kes said oma valimiskampaaniasse investeerida mitusada tuhat eurot, nagu näiteks 2014. aasta viimases kvartalis investeerisid sotsiaaldemokraadid, Reformierakond, IRL kokku ligikaudu 700 000 eurot. Artur Talvik leidis natuke loomingulisema lähenemise ja pani enda autole mõnekümne euro eest kleebised ja samamoodi püüdis valijate tähelepanu ja osutus valituks. See tegevus täna on seadusega kooskõlas," lisas ta.
PPA kohustas 2015. aasta 19. veebruaril ettekirjutusega Talvikut lõpetama riigikogu valimise seaduses sätestatud keelu rikkumine, mis seisnes poliitilise reklaami reklaamimises välireklaamina poliitilise välireklaami keelu ajal ehk kuni riigikogu liikmete valimise lõpuni. Ettekirjutuses sisaldus hoiatus, et selle täitmata jätmisel või mittenõuetekohasel täitmisel rakendatakse sunniraha või asendustäitmist.
Kohus tõdes, et Talvik täitis ettekirjutuse.
Ringkonnakohus toetus otsuses varasemale riigikohtu üldkogu 2010. aasta otsusele, milles asuti seisukohale, et riigikogu valimise seaduses sisalduv poliitilise välireklaami keeld riivab esinduskogu valimistega seotud hääletamisõigust, kandideerimisõigust koostoimes väljendusvabadusega, ettevõtlusvabadust, omandipõhiõigust ja erakonna tegevusvabadust. Samuti tugines ringkonnakohus varasemale riigikohtu kriminaalkolleegiumi 2011. aasta otsusele.
Riigikohtu üldkogu leidis, et põhiseadus ei välista nimetatud põhiõiguste ja -vabaduste piiramist järgmistel eesmärkidel:1) vähendada valimiskampaania kulude vähendamisega raha osakaalu poliitilise võimu saavutamisel ja tagada sellega erakondade, üksikkandidaatide ja valimisliitude võrdsus;2) suurendada sisulise poliitilise argumentatsiooni osakaalu;3) vabastada avalik ruum liigsest välireklaamist, mis võib tekitada avalikkuse vastumeelsust poliitilise reklaami ja poliitika vastu tervikuna;4) vähendada valijate kohatut mõjutamist (valija tahtega manipuleerimist poliitilise programmi ja kavatsuste kohta sisulist teavet jagamata, valijat arutellu kaasamata) välireklaamis kasutatavate mõjutusmeetoditega
Ringkonnakohus leidis, et see riive on ebaproportsionaalne osas, mis puudutab välireklaami keeldu kandidaadi isiklikul sõiduautol. Poliitilise välireklaami keeld isiklikul sõiduautol ei vähenda raha osakaalu tähtsust valimiskampaanias ega suurenda sisulise poliitilise argumentatsiooni osakaalu valimiskampaanias.
Ringkonnakohus kahtles, kas välireklaami keeld isiklikul sõiduautol aitab kaasa avaliku ruumi vabastamisele liigsest välireklaamist ning vähendab valijate kohatut mõjutamist. Keeld ei aita kaasa üldkogu otsuses määratletud eesmärkide täitmisele.
RKVS § 51 Poliitilise välireklaami keeld
Üksikkandidaadi, erakonna või erakonna nimekirjas kandideeriva isiku või nende logo või muu eraldusmärgi või programmi reklaamimine hoonel, rajatisel, ühistranspordivahendi või takso sise- või välisküljel ning muu poliitiline välireklaam on aktiivse agitatsiooni ajal keelatud. Talvik vaidlustas ringkonnakohtus mullu 11. aprillil Tallinna halduskohtus tehtud otsuse, millega jäeti talle 2015. aasta 18. veebruaril politsei- ja piirivalveameti ettekirjutus muutmata.
Talvik jättis riigikogu valimiskampaania ajal oma autole valimiskleepsud peale ajaks, kui kehtis välireklaamikeeld.
Talvik: kohtuotsus vähendab ebavõrdsust poliitikategijate vahel
Artur Talviku sõnul avab kohtuotsus, millega tunnistati põhiseadusvastaseks isiklikule autole laienev poliitreklaami keeld, paremad võimalused uute tulijate ja valimisliitude valimiskampaaniaks.
„Absoluutne välireklaami keeld aktiivse agitatsiooni ajal andis ebaõiglase eelise suurparteidele, kes käsutavad riigieelarvest pärit hiigelsummasid. See raha kulutatakse sisutuks lausreklaamiks kõigis meediakanalites. Oluliselt tagasihoidlikumate võimalustega uued erakonnad, valimisliidud ja üksikkandidaadid ei jaksa nendega võrreldes oma ideid sama nähtavaks teha ja on ebavõrdses seisus. Nõrk konkurents poliitikaväljal toob ühiskonnas kaasa seisaku ja partokraatliku mentaliteedi puhul taganeb avalik huvi kitsa grupihuvi ees,“ ütles Talvik.
„Mul on hea meel, et ringkonnakohus tunnistas põhiseadusvastaseks vähemalt isiklikul autol välireklaami tegemise – iga kandidaat kleepigu oma autole sõnumeid ja reklaamigu neid julgelt, sest see on osa sõnavabadusest ja osa poliitikast. Mõistlikud piirangud peavad olema, aga mitte sellised, mis on lämmatavad uute tulijate ja poliitiliste ideede konkurentsi,“ sõnas Artur Talvik.
Vabaerakonna saadiku sõnul on otstarbekam seada kampaaniakuludele lagi, vähendada erakondade rahastust ning toetada kohalikel valimistel edukaks osutunud valimisliite ja üksikkandidaate. „Kogu poliitika rahastamise süsteem vajab reformi ja detsentraliseerimist.“
Tarand peab Talviku suhtes tehtud kohtuotsust mõistlikuks
Dubais võidutsenud Svitolina tõuseb edetabelis esikümnesse
Vassiljev andis Jagiellonia auväravale söödu
TÄNA OTSE | Kuidas läheb Kilbil ja Ränkelil sprinditeates?
Essee. Näitleja kui müstik
Esimesena koha play-off’is kindlustanud Warriors püstitas NBA rekordi

matches:
Kohus
§ 51
Kohus
riigikohus
Kohus
§ 51