Piiripunkti ja imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise kord – Riigi Teataja
Piiripunkti ja imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise kord
Piiripunkti ja imporditava toidu ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise kord - sisukord
§ 2 Piiripunkti määramise taotluse sisu nõuded ja taotluse menetlemise kord
§ 3 Ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ja taotluse menetlemise kord
RT I, 11.12.2019, 3
Vastu võetud 05.12.2019 nr 84
Määrus kehtestatakse toiduseaduse § 421 lõike 6 ja § 422 lõike 7 alusel.
Määrusega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 07.04.2017, lk 1–142), artikli 47 lõike 2 punkti b alusel kehtestatud loetelus nimetamata toidu (edaspidi toit) importimiseks ettenähtud piiripunkti (edaspidi piiripunkt) ja imporditava toidu ametliku kontrollimise koha (edaspidi ametliku kontrollimise koht) määramise taotluse sisu nõuded ning taotluse menetlemise kord.
§ 2. Piiripunkti määramise taotluse sisu nõuded ja taotluse menetlemise kord
(1) Piiripunkti määramiseks esitab piiripunkti omanik või valdaja Veterinaar- ja Toiduametile kirjaliku taotluse. Taotluse näidisvorm avaldatakse Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.
(2) Piiripunkti määramise taotluses esitatakse järgmised andmed ja dokumendid:
1) piiripunkti omaniku ja valdaja nimi, registri- või isikukood, elu- või asukoha aadress ja sidevahendite numbrid;
2) piiripunkti koha aadress;
3) piiripunkti tegevuse korraldamise eest vastutava isiku nimi ja sidevahendite numbrid;
4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 64 sätestatud nõuetele vastavust tõendavad asjakohased andmed ja dokumendid.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet hindab piiripunkti vastavust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artiklis 64 sätestatud nõuetele nii taotleja esitatud andmete ja dokumentide alusel kui ka kohapeal.
(4) Veterinaar- ja Toiduamet esitab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 59 lõike 2 kohase teate piiripunkti määramise kavatsuse kohta Euroopa Komisjonile.
(5) Pärast Euroopa Komisjoni poolt piiripunkti nõuetele vastavaks või mittevastavaks hindamist ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 59 lõigetes 3–5 sätestatud teate saamist teeb Veterinaar- ja Toiduamet viivitamata asjakohase otsuse.
(6) Veterinaar- ja Toiduamet toimetab lõikes 5 sätestatud otsuse taotlejale kätte kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
§ 3. Ametliku kontrollimise koha määramise taotluse sisu nõuded ja taotluse menetlemise kord
(1) Ametliku kontrollimise koha määramiseks esitab isik Veterinaar- ja Toiduametile kirjaliku taotluse. Taotluse näidisvorm avaldatakse Veterinaar- ja Toiduameti veebilehel.
(2) Ametliku kontrollimise koha määramise taotluses esitatakse järgmised andmed ja dokumendid:
1) ametliku kontrollimise koha omaniku ja valdaja nimi, registri- või isikukood, elu- või asukoha aadress ja sidevahendite numbrid;
2) ametliku kontrollimise koha aadress;
3) ametliku kontrollimise koha tegevuse korraldamise eest vastutava isiku nimi ja sidevahendite numbrid;
4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele vastavust tõendavad asjakohased andmed ja dokumendid.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet hindab ametliku kontrollimise koha vastavust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 artikli 53 lõike 1 punktis a viidatud nõuetele nii taotleja esitatud andmete ja dokumentide alusel kui ka kohapeal.
(4) Veterinaar- ja Toiduamet teeb ametliku kontrollimise koha määramise või sellest keeldumise otsuse 30 tööpäeva jooksul ametliku kontrollimise koha määramise taotluse saamisest arvates.
(5) Veterinaar- ja Toiduamet toimetab lõikes 4 sätestatud otsuse taotlejale kätte kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.


Karistusseadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus – Riigi Teataja
Karistusseadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus
RT I 2008, 1, 1
Vastu võetud 06.12.2007
Vabariigi Presidendi 20. detsembri 2007. a otsusega nr 222
§ 1. Karistusseadustikus (RT I 2001, 61, 364; 2007, 45, 320) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Teo toimepanemise koha õigusest sõltumata kehtib Eesti karistusseadus väljaspool Eesti territooriumi toimepandud teo kohta, mis on Eesti karistusseaduse järgi esimese astme kuritegu ja kahjustab:
1) Eesti elanikkonna elu ja tervist;
2) Eesti riigivõimu teostamist ja kaitsevõimet või
3) keskkonda.
(2) Majandusvööndis või avamerel toimepandud keskkonda kahjustava teo kohta kehtib Eesti karistusseadus sõltumata süüteo liigist kooskõlas välisriigi laevade suhtes kehtestatud rahvusvahelise mereõiguse nõuete ja õigustega.»;
2) seadustikku täiendatakse §-ga 3342 järgmises sõnastuses:
« § 3342. Euro müntidega sarnanevate medalite ja märkide käitlemine
(1) Nõukogu määruses (EÜ) nr 2182/2004 euro müntidega sarnanevate medalite ja märkide kohta (ELT L 373, 21.12.2004, lk 1–6) kirjeldatud euro mündiga sarnanevate visuaalsete tunnusjoontega, ligilähedase suuruse või sarnaste metalliliste omadustega medali või märgi valmistamise eest ärilisel eesmärgil või müümise, importimise või levitamise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni kolmsada trahviühikut.
(3) Politseiprefektuur või kohus konfiskeerib käesolevas paragrahvis sätestatud väärteo toimepanemise vahetuks objektiks olnud eseme vastavalt käesoleva seadustiku §-s 83 sätestatule.»;
3) paragrahvi 364 lõiked 1 ja 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Aine, energia või jäätmete ebaseadusliku keskkonda viimise eest, samuti normatiive ületava müra põhjustamise eest, kui sellega on tekitatud oluline kahju vee, pinnase või välisõhu kvaliteedile, looma- või taimeliikide isenditele või nende osadele, –
1) tekitatud suur kahju vee, pinnase või välisõhu kvaliteedile, looma- või taimeliikide isenditele või nende osadele;
2) tekitatud raske tervisekahjustus või
3) põhjustatud inimese surm, –
4) paragrahvi 365 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Aine, energia või jäätmete ebaseadusliku keskkonda viimise või normatiive ületava müra põhjustamise eest ettevaatamatusest, kui sellega on:
5) seadustikku täiendatakse §-ga 3721 järgmises sõnastuses:
« § 3721. Kolmanda riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute rakendamine väljaspool selle riigi territooriumi ja kolmanda riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute mõjust majandus- või finantshuvidele teatamata jätmine
(1) Nõukogu määruse (EÜ) nr 2271/96, mis käsitleb kaitset kolmanda riigi vastuvõetud õigusaktide eksterritoriaalse kohaldamise mõju ja nendel õigusaktidel põhinevate või neist tulenevate meetmete eest (EÜT L 309, 29.11.1996, lk 1–6), lisas nimetatud riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute, sealhulgas Euroopa Liidu liikmesriikide väliste kohtute nõuete täitmise, rakendamise eest või määruse lisas nimetatud riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute mõjust oma majandus- või finantshuvidele Euroopa Komisjonile teatamata jätmise eest –
6) seadustiku normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (ELT L 167, 22.06.2001, lk 10–19); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest (ELT L 255, 30.09.2005, lk 11-21).»
§ 2. Väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313; 2007, 45, 320) § 52 lõikes 1 asendatakse sõnad «3341 ning § 372 lõigetes 1 ja 3» sõnadega «3341, 3342, 372 lõigetes 1 ja 3 ning §-s 3721».


text:
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-15-06.
Juhtudel, kus on tegemist abikaasade ühisvara jagamise ajal ühisvaras alles oleva asja jagamisega, on omandi kaotamise hetkeks ühisvara jagava kohtulahendi jõustumine ning omandi kaotusena mõistetakse neis lahendites abikaasade ühisvara muutumist ühe abikaasa lahusvaraks (jagamise tulemusel). Juhul, kus üks abikaasa nõuab teiselt hüvitist ehitiste kui vallasasjade eest, mida ei ole enam ühisvara jagamise ajal alles, ei ole eelviidatud seisukoht rakendatav.
Hoolimata PKS §-s 49 sätestatud vanemate õiguste ja kohustuste võrdsuse põhimõttest ei saa alati lahus elavale vanemale tagada samasugust lapsega suhtlemise ja lapse kasvatamise õigust, nagu see on lapsega koos elaval vanemal. Lapsest lahus elamine vähendab paratamatult vanema ja lapse koosolemise võimalusi.
See, kui detailselt vanema ja lapse suhtlemise kord kindlaks määratakse, sõltub eelkõige menetlusosaliste vastavatest ettepanekutest ning iga konkreetse asja eripärast. Seejuures peab suhtlemiskorra regulatsioon tagama lahus elava vanema ja lapse suhtlemisõiguse määral, mis vastab lapse huvidele ja tagab lapsele LaKS §-s 28 sätestatud õiguse säilitada ühest vanemast lahuselu korral isiklikud suhted ja kontakt mõlema vanemaga.
Vanem peab vanema õigusi teostades pidama alati silmas lapse parimaid huve ja teostama vanema õigusi heas usus ka ilma selleta, et kohus määraks kindlaks detailse suhtlemiskorra. Juhul, kui kohtul on alust arvata, et üldine suhtlemiskord ei taga lapse huve ja õigust lahus elava vanemaga suhelda, võib kohus reguleerida lahus elava vanema ja lapse suhtlemiskorras lisaks täpsemalt need küsimused ilma milleta jääks lapse õigused ja huvid kaitseta. Teatud juhtudel võib vanemate konfliktsuse tõttu olla lapse huvides see, et kohus reguleerib lahus elava vanema ja lapse suhtlemise korda täpsemini.
Kohtu määratud lapsega suhtlemise korda kui sellist ei saa üldjuhul täita täitemenetluse korras. Täitetoiminguid saab teha eelkõige trahvimääruse täitmiseks, kuid mitte vanema ja lapse kohtumise korraldamiseks vastavalt kohtu määratud suhtlemiskorrale.
Omandist ilma jäänud abikaasale tema soovil tagada õiglane hüvitis omandi kaotamise eest. Õiglast hüvitist on võimalik maksta, kui pooled taotlevad, et omandi väärtus määratakse kindlaks võimalikult täpselt omandi kaotamise aja seisuga.
Ühisvara jagamisel PKS § 19 lg 2 p 4 alusel tuleb abikaasade osade võrdsusest kõrvale kalduda vastavalt sellele, kui suur on abikaasa osa teise abikaasa lahusvara väärtusest.
PKS § 14 lg 2 alusel saab abikaasade ühisvaraks tunnistada ka vara, mille üks abikaasa omandas pärast abielusuhete lõppemist liisingulepingu alusel, kui oluline osa liisingumaksetest tasuti ühisvara või teise abikaasa lahusvara arvel. Kuid samas ei ole PKS § 14 lg 1 alusel abikaasade ühisvaraks mitte igasugune abikaasa kohustus, mis tekib abielu ajal. Abikaasade ühisvara hulka tuleb arvata vaid need abielu ajal tekkinud kohustused, mille eest abikaasad vastutavad kas tehingust või seadusest tulenevalt ühiselt.
Isiku tegutsemine füüsilisest isikust ettevõtjana ei anna iseenesest alust ühisvaraks oleva raha jagamisel abikaasade võrdsuse põhimõttest kõrvale kalduda. Perekonnaseadus ei võimalda käsitada füüsilisest isikust ettevõtja abielu ajal omandatavat vara eraldi abikaasade ühisvarast, kui abikaasad ei ole sõlminud abieluvaralepingut. Perekonnaseadusest ei tulene, et füüsilisest isikust ettevõtja abielusuhete ajal omandatud vara oleks selle abikaasa lahusvara.
Abikaasade ühisvaraks ei ole PKS § 14 lg 1 alusel siiski mitte igasugune abikaasa kohustus, mis tekib abielu ajal. Abikaasade ühisvara hulka tuleb arvata vaid need abielu ajal tekkinud kohustused, mille eest abikaasad vastutavad kas tehingust või seadusest tulenevalt ühiselt.
Perekonna huvides võetud kohustuse tuvastamisel on oluline, et kohustus oleks võetud faktiliselt perekonna huvides. Ühise vastutuse tekkimiseks ei pea teine abikaasa võetud kohustusest tingimata teadlik olema.
Ühisvara väärtust ei tule kindlaks määrata abielusuhete lõppemise aja seisuga. PKS § 18 lg-st 2 tuleneb küll, et abielusuhete lõppemise aja seisuga määratakse kindlaks ühisvara koosseis, see aga ei tähenda, et sama ajahetke seisuga määratakse alati kindlaks ka ühisvara hulka kuuluvate esemete väärtus.
Perekonnaseadus ühisvarasse kuuluvate esemete väärtuse kindlaksmääramise aluseid otseselt ei reguleeri. Eseme väärtuse regulatsioon tuleneb TsÜS §-st 65, mille järgi loetakse eseme väärtuseks selle harilik väärtus, kui seaduse või tehinguga ei ole ette nähtud teisiti, ning eseme harilik väärtus on selle kohalik keskmine müügihind (turuhind). Viidatud sättest ei tulene siiski, millise ajahetke seisuga tuleb eseme väärtus kindlaks määrata.

matches:
kohus
kohus
kohus
§ 19
§ 14
§ 14
§ 14
§ 18


text:
Riigikohtu seisukohad deklarandi ja importija vastutuse osas | Maksu- ja Tolliamet
Avaleht Äriklient Toll, kaubavahetus Õigusaktid Euroopa Liidu tolliõigus Riigikohtu seisukohad deklarandi ja importija vast...
Riigikohtu seisukohad deklarandi ja importija vastutuse osas
Riigikohtu halduskolleegium tegi 2006. aasta 10. mail kohtuasjades nr 3-3-1-65-05 ja 3-3-1-66-05 kaks tolliõiguse seisukohalt olulist lahendit, milledes kohus käsitles deklarandi ja importija vastutust kauba deklareerimisel. Riigikohtu halduskolleegiumi seisukohast tulenevalt ei vabasta õigusaktide ja neis tehtud muudatuste mittetundmine ega ka nende kohaldamise praktika puudumine deklaranti õigete andmete esitamise kohustusest. Seda eriti juhul, kui kaupade importija eest täidab deklaratsiooni enda nimel, aga teise isiku eest tegutsev tolliagent, kes peab viima end kurssi Euroopa Liidu (EL) õigusest tulenevate kohustustega, omama kutsealaseid teadmisi ja kogemusi tolli valdkonnas.
Kauba importimisel deklarandiks olev tolliagentuur peab märkima tollideklaratsioonis ise tasumisele kuuluvad impordimaksude summad ja avastama maksude arvestuse aluseks võetavat tollimaksusoodustuse koodi silmas pidades valesti arvestatud impordimaksud.
Riigikohus rõhutas, et tollideklaratsiooni aktsepteerimise tulemusena ei saa deklarandil tekkida usalduse kaitset ega õiguspärast ootust, et toll ei võiks aktsepteeritud deklaratsiooni kontrollida, täpsustusi nõuda või deklaratsiooni muuta, kuna Euroopa Kohus on asunud seisukohale, et proportsionaalsuse põhimõte ja ettevõtja õigus omandile ei saa takistada tolli õigust teha järelkontrolli. Ettevõtjal on kohustus võtta kõik vajalikud meetmed, et vähendada oma lepingulistes suhetes riske, mis on seotud võimaliku tollipoolse järelkontrolliga.
Riigikohus märkis, et arvestades Euroopa Kohtu praktikat, tuleb ühenduse tolliseadustiku (Euroopa Ühenduse Nõukogu määrus 2913/92/EMÜ) artikli 220 lõike 2 punkti b rakendamisel kaaluda, kas täidetud on kolm kumuleeruvat tingimust: 1) toll tegi vea; 2) arvestades võlgniku kutsealaseid kogemusi ja kohusetundlikkust, ei olnud võimalik seda viga avastada; 3) võlgnik järgis kõiki kehtivaid õigusakte. Euroopa Kohus on öelnud, et maksuarvestuse viga on selline, mida tähelepanelik ja hoolas ettevõtja saab avastada, kui ta loeb Euroopa Liidu Teatajat, kus vastavat maksu sätestav õigusakt on avaldatud.
Oluline on ka Riigikohtu halduskolleegiumi seisukoht tolliagentuuri teenuseid kasutava importija vastutuse küsimuses. Kuigi importija ei pruugi teada kõiki kehtivaid sätteid kaupade deklareerimise kohta, ei vabane ta kohustusest esitada deklaratsioonis täielikud andmed ning seda ka siis, kui ta volitab võlaõigusliku lepingu alusel kaudset esindajat enda eest tollideklaratsiooni täitma. Sõlmides lepingu tolliagentuuriga, võtab importija endale riski ja tollieeskirjades sätestatud solidaarvastutuse deklareeritud andmete täielikkuse ja õigsuse ning tollivõlast tuleneva maksusumma tasumise eest.
Riigikohus analüüsis ülalnimetatud küsimusi põhjalikult pärast Eesti EL-iga liitumist Eesti suhtes kehtivate tollieeskirjade kontekstis, tuginedes Euroopa Kohtu praktikale.
Riigikohtu kohtulahendid on kättesaadavad siit:
http://www.nc.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-66-05
http://www.nc.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-65-05

matches: kohus Riigikohus Kohus Riigikohus Kohus Riigikohus


3-2-1-164-13 Riigikohus 29.01.2014
TMS § 23
TMS § 33 lg 4
Kuna kohtutäitur on TMS § 2 lg 1 p 16 järgse täitedokumendi korral sissenõudja, siis võib ta esitada avalduse TMS § 149 lg 1 alusel kinnisasjale sissenõude pööramiseks, kui kinnisasja on varem arestinud teine kohtutäitur. Kinnisasja arestinud kohtutäitur peab ühinemisavalduse esitanud kohtutäituri avalduse rahuldama (vt erandite kohta määruse p-s 13 viidatud kohtupraktikat). (p 12) Ühinemisavaldust esitav kohtutäitur võib avalduse esitada ka sissenõudja eest, kes esitas talle TMS § 23 järgse täitmisavalduse. Ühinemisavaldust esitav kohtutäitur ei ole selles menetluses sissenõudja esindaja, vaid ta on menetlusökonoomia ja tõhusa täitemenetluse huve silmas pidades käsitatav üksnes avalduse tehnilise edastajana. Ühinemisavalduse esitamiseks peab kohtutäituril olema sissenõudja nõusolek või hilisem heakskiit. Kohtutäituri vahendusel esitatavale TMS § 149 järgsele avaldusele tuleb lisada samasugused dokumendid nagu TMS § 23 järgsele täitmisavaldusele (vt nt Riigikohtu 29. mail 2012 tsiviilasjas nr 3-2-1-64-12 tehtud otsuse p 36, Riigikohtu 20. novembril 2013 tsiviilasjas nr 3-2-1-138-13 tehtud määruse p-d 14 ja 15). (p 13)
Kuna kohtutäitur on TMS § 2 lg 1 p 16 järgse täitedokumendi korral sissenõudja, siis võib ta esitada avalduse TMS § 149 lg 1 alusel kinnisasjale sissenõude pööramiseks, kui kinnisasja on varem arestinud teine kohtutäitur. Kinnisasja arestinud kohtutäitur peab ühinemisavalduse esitanud kohtutäituri avalduse rahuldama (vt erandite kohta määruse p-s 13 viidatud kohtupraktikat). (p 12) Ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril on õigus saada kinnisasja müügist saadud tulemist raha menetluse alustamise tasu ning täitekulude katteks. Kohtutäituri põhitasu saamise õigust ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril ei ole, sh ka juhul, mil kinnisasja müünud kohtutäitur kannab müügist saadud tulemi arvel ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituri kontole raha, mis on mõeldud TMS § 23 järgi täitmisavalduse esitanud sissenõudja nõude rahuldamiseks. See raha tuleb ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril tervikuna edasi kanda sissenõudjale. Alguses TMS § 23 järgi täitmisavalduse esitanud ja hiljem sissenõudega ühinenud sissenõudja nõue rahuldatakse TMS §-s 174 sätestatud korras vastavalt tema nõude liigile/tagatusele (vt selle kohta täiendavalt ka Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 28. septembri 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-60-11, p-d 19 ja 20). Ühinemisavalduse esitanud kohtutäituri tasu ja täitekulude nõue (menetluse alustamise tasu ja täitekulude ulatuses) rahuldatakse TMS § 174 lg 3 p 3 alusel. Seda nõuet ei ole alust rahuldada eelisjärjekorras TMS § 174 lg 2 järgi. Kinnisasja müüv kohtutäitur ei tohi võlgnikult nõuda vähemalt kohtutäituri põhitasu nende täitmisavalduste menetlusse võtmise eest, mis esitati TMS § 149 alusel. Tema saab menetluse alustamise tasu, põhitasu ja enampakkumise lisatasu (KTS §-des 43 ja 45 sätestatud tingimustel) selle menetluse eest, milles ta korraldas kinnisasjas arestimise ja müügi. Küll on kinnisasja müüval kohtutäituril õigus nõuda täitekulu nende toimingute eest (eelkõige võlgniku teavitamine), mis tal tuleb teha TMS § 149 järgse ühinemisavalduse esitamise tõttu. (p 18)
Kohtutäitur on TMS § 2 lg 1 p-s 16 nimetatud täitedokumendi olemasolu korral täitemenetluse osaline, sissenõudja. Kui kohtutäitur on TMS § 2 lg 1 p 16 järgse täitedokumendi korral sissenõudja, on ta õigustatud esitama ka TMS § 217 lg-s 1 nimetatud kaebuse, juhul kui tema väljastatud täitedokumenti täidab erandjuhul teine kohtutäitur. (p 11)
Ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril on õigus saada kinnisasja müügist saadud tulemist raha menetluse alustamise tasu ning täitekulude katteks. Kohtutäituri põhitasu saamise õigust ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril ei ole, sh ka juhul, mil kinnisasja müünud kohtutäitur kannab müügist saadud tulemi arvel ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituri kontole raha, mis on mõeldud TMS § 23 järgi täitmisavalduse esitanud sissenõudja nõude rahuldamiseks. See raha tuleb ühinemisavalduse vahendanud kohtutäituril tervikuna edasi kanda sissenõudjale. Ühinemisavalduse esitanud kohtutäituri tasu ja täitekulude nõue (menetluse alustamise tasu ja täitekulude ulatuses) rahuldatakse TMS § 174 lg 3 p 3 alusel. Seda nõuet ei ole alust rahuldada eelisjärjekorras TMS § 174 lg 2 järgi. Kinnisasja müüv kohtutäitur ei tohi võlgnikult nõuda vähemalt kohtutäituri põhitasu nende täitmisavalduste menetlusse võtmise eest, mis esitati TMS § 149 alusel. Tema saab menetluse alustamise tasu, põhitasu ja enampakkumise lisatasu (KTS §-des 43 ja 45 sätestatud tingimustel) selle menetluse eest, milles ta korraldas kinnisasjas arestimise ja müügi. Küll on kinnisasja müüval kohtutäituril õigus nõuda täitekulu nende toimingute eest (eelkõige võlgniku teavitamine), mis tal tuleb teha TMS § 149 järgse ühinemisavalduse esitamise tõttu. (p 18)
3-2-1-141-13 Riigikohus 16.12.2013
TsÜS § 157
Liikluskindlustuse seadus § 67 1
TsÜS § 159 lg 2 järgi ei loeta aegumist katkenuks, kui täitedokumenti ei võeta täitmiseks või kui täitedokument võetakse enne täitetoimingut tagasi või kui tehtud täitetoiming tühistatakse. See tähendab esmalt, et katkemise toime on täitedokumendi täitmiseks esitamisel üksnes juhul, kui selle alusel ka täitemenetlust alustatakse, st kui täitedokument on nõuetekohane ja täitemenetluse eeldused on täidetud. „Täitedokumendi tagasivõtmiseks" viidatud sätte tähenduses tuleb lugeda eelkõige TMS § 48 lg 1 p 1 järgset täitemenetluse lõpetamist sissenõudja avalduse alusel. Sel juhul ei loeta aegumist samuti katkenuks ja aegumist arvestatakse täitedokumendist tuleneva nõude sissenõutavaks muutumise ajast. Nii välditakse korduva täitemenetluse algatamisega aegumise ebamõistlikult pikaks venitamist. „Täitetoimingu tühistamiseks" saab viidatud sätte mõttes lugeda mh täitemenetluse lõpetamist TMS § 48 lg 1 p 4 alusel nt sundtäitmise lubamatuks tunnistamise kohtulahendile tuginedes või TMS § 48 lg 1 p 7 alusel täitemenetluse põhjendamatul alustamisel täitemenetluse tingimuste täitmata jätmise tõttu. (p 29)
Enne 1. märtsi 2011 tekkinud aegumata nõuetele hakkas 1. märtsist 2011 kulgema kümne aasta pikkune ja 1. märtsil 2021 lõppev aegumistähtaeg, mille jooksul on võlausaldajal võimalik teostada täitedokumendist tulenevaid õigusi (vt põhjenduste kohta lähemalt Riigikohtu 17. oktoobri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-13, p-d 11–13). (p 22)
Pooled peavad esitama kohtule asja lahendamiseks olulised faktilised asjaolud üldjuhul kirjalikult taasesitatavas vormis oma avaldusena (eelkõige hagis ja vastuses) ja kohus ei või tugineda otsuses asjaolule, mida pool asja läbivaatamisel ei esitanud. Kohus ei pea ise esitatud tõenditest asjaolusid otsima, vaid pool peab kohtule viitama, millistele asjaoludele ta tugineb, ja kui vastaspool asjaolu vaidlustab, siis peab pool välja tooma, millistele tõenditele ta asjaolu tõendamiseks tugineb (vt ka Riigikohtu 20. oktoobri 2004. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-109-04, p 25). Esitatud dokumentaalne tõend, millest tulenevatele asjaoludele ei ole pooled tuginenud, on asjakohatu ja tuleb tagastada. (p 17)
Sundenampakkumise akti kui täitedokumendi (TMS § 2 lg 1 p 15) alusel toimuv kinnisasja valduse väljanõudmise menetlus tuleb korraldada TMS § 180 reeglite järgi (vt Riigikohtu 4. juuni 2012 määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-85-12, p 13). (p 17)
TMS § 180 lg 1 sätestab erandi TMS § 25 lg 1 teise lause maksimaalsest vabatahtliku täitmise tähtajast (30 päeva), kuid ei reguleeri minimaalset tähtaega (10 päeva). (p 14)
TMS § 180 lg 1 ei sätesta kolmekuulist tähtaega igas kinnisasja vabastamise menetluses, vaid näeb selle ette maksimumtähtajana. (p 17)
TMS § 180 lg-t 2 tuleb tõlgendada nii, et kinnisasja väljaandmise menetluses on vabatahtliku täitmise tähtaeg minimaalselt 14 päeva ning selle kohta toimetatakse võlgnikule kätte vaid üks täitmisteade. Kuna TMS § 180 lg 2 p 3 kohaselt märgitakse täitmisteates ka kinnisasja sundkorras vabastamise päev, peab kohtutäitur määrama selle päeva arvestusega, et täitmisteade toimetatakse kätte nii, et vabatahtliku täitmise tähtajaks jääb vähemalt 14 päeva. Seega on mh vaja arvestada teate kättetoimetamisega kaasneda võiva viivitusega.
Võlgniku õiguste kaitse huvides tuleb TMS § 180 lg 2 järgses täitmisteates märkida ka need andmed, mis on loetletud TMS § 24 lg-s 3 ega kattu § 180 lg 2 loeteluga. (p 16)
Kinnisasja väljaandmise menetluses peab vabatahtliku täitmise tähtaeg olema pikem kui muudel juhtudel. Sissenõudja õigustatud huvi kõrval tuleb arvestada ka iga juhtumi asjaolusid, sh Eesti kliimatingimusi, võlgnikul ka teise elukoha olemasolu, ruumide suurust jms. (p 15)
3-2-1-105-13 Riigikohus 03.10.2013
Seadusel põhinev elatis TMS § 131 tähenduses peab olema võlgniku sissetulek (elatis võlgnikule), mitte kellegi teise isiku sissetulek. Tegemist peab olema olukorraga, mil võlgnikule kuuluvast muust varast nõude rahuldamiseks ei piisa, sel juhul on võimalik arestida võlgniku sissetulek, mida TMS § 131 lg 1 üldreegli kohaselt muidu arestida ei saaks. Riiklikku peretoetust TMS § 131 lg 1 p-s 1 sätestatud keelu tõttu arestida ei saa (seda ka mitte TMS § 131 lg 2 alusel). (p 17) Kui kohtutäitur on arestitud elatise summa alusetult sissenõudjale üle kandnud, on avaldajal õigus esitada sissenõudja vastu nõue alusetu rikastumise sätete alusel. Välistatud ei ole ka kahju hüvitamise nõue kohtutäituri vastu, kui selle nõude eeldused on olemas. Kahju hüvitamise nõue kohtutäituri vastu on välistatud juhul, mil võlgnik oli kohtutäiturile andnud ebaõigeid andmeid oma kontode kohta (vt Riigikohtu 4. märtsil 2008 tsiviilasjas nr 3-2-1-3-08 tehtud määruse p 16). (p 19)
sissenõude pööramine võlgniku kontole
Kui kohtutäitur on arestitud elatise summa alusetult sissenõudjale üle kandnud, on avaldajal õigus esitada sissenõudja vastu nõue alusetu rikastumise sätete alusel. Välistatud ei ole ka kahju hüvitamise nõue kohtutäituri vastu, kui selle nõude eeldused on olemas. Kahju hüvitamise nõue kohtutäituri vastu on välistatud juhul, mil võlgnik oli kohtutäiturile andnud ebaõigeid andmeid oma kontode kohta (vt Riigikohtu 4. märtsil 2008 tsiviilasjas nr 3-2-1-3-08 tehtud määruse p 16). (p 19)
3-3-1-28-13 Riigikohus 18.06.2013
Käibemaksuga maksustatakse ja ostja saab sisendkäibemaksuna maha arvata üksnes sellise käibemaksusumma, mis on arvestatud tehingutelt, millest tekib Eestis käive, ja tingimusel, et neid tehinguid ei käsitata maksuvaba käibena. Käivet ei teki ettevõtte või selle osa üleandmisest võlaõigusseaduse tähenduses. Ettevõtte üleminekut reguleerib kehtivas õiguses esmajoones VÕS 9. peatüki 4. jagu (§ d 180–185). VÕS § 181 kohaselt ei kohaldata VÕS 9. peatüki 4. jao sätteid ettevõtte üleminekule juriidiliste isikute ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise puhul, samuti kui ettevõtte üleminek toimub seaduse alusel, eelkõige sundtäitmisel või pankrotimenetluses.
VÕS § 181 omab KMS § 4 lg 2 p 1 kohaldamisel tähtsust. Samas ei välista VÕS § 181 igasugust TMS-ga reguleeritud vara müüki VÕS rakendusalast. Otsuses asjas nr 3-2-1-131-12, p-s 12 on leitud, et täitemenetluse seadustik ei keela kasutada ostueesõigust, kui kinnisasi müüakse kohtutäituri kontrolli all TMS §-s 102 sätestatud korras. Sellist praktikat ei saa tunnustada, mis võimaldab võlgnikul ostueesõiguse kasutamise vältimiseks taotleda asja müümist kohtutäituri kontrolli all.
Vara müük TMS § 102 alusel erineb oluliselt muust selle seadustikuga reguleeritud vara müügist täitemenetluses. VÕS §-s 181 kasutatud mõiste „sundtäitmisel“ ei tähenda TMS § 102 viisil müümist, sest TMS § 102 lg-s 6 on selgelt ja ühemõtteliselt viidatud võlaõigusseaduse kohaldatavusele. Seega ei välista kinnisasjade müük kohtutäituri kontrolli all TMS § 102 lg 1 tähenduses ettevõtte üleminekut VÕS § 180 järgi ning VÕS §-st 181 tulenev piirang ei rakendu.
Kinnistute võõrandamisel, mis ei olnud KMS § 4 lg 2 p 1 kohaselt käsitatav käibena, kehtib ostja kohta põhimõte, millest lähtuvalt sisendkäibemaksu mahaarvamine toimub selle alusel, mida ostja hakkab või kavatseb hakata omandatud kinnistuga tegema – kas sellest tekib maksustatav või maksuvaba käive.
Maksuhaldur pole kahtluse alla seadnud asjaolu, et mittekäibena käsitatav tehing oli ettevõtlusega seotud. Sellises olukorras ei ole sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse piiramine õigustatud. Kinnistute soetamise viis, st ettevõtte üleminek, ei ole sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse piiramisel asjassepuutuv argument. Otsuses asjas nr 3-3-1-3-09 on leitud, et sisendkäibemaks arvatakse maha kohe kaupade ja teenuste soetamisel või nende eest tasumisel, sõltumata sellest, millal tegelikult hakatakse kaupa või teenust kasutama. Sisendkäibemaksu mahaarvamisel pole oluline, kas ostja on tasunud kauba või teenuse eest osaliselt või täies ulatuses. Mahaarvamine on lubatud, kui tegemist on maksustatava käibe tarbeks soetatud kauba või teenusega. Seda seisukohta ei muudeta, sest käibemaksu kumuleerumist tuleb vältida. Käibemaksu kumuleerumist on analüüsitud otsuses haldusasjas nr 3-3-1-21-02 (vt p 18).
3-3-1-4-13 Riigikohus 30.04.2013
MKS § 131 lg 1
KMS § 34
Menetluskulude väljamõistmiseks esitatakse kohtule enne kohtu-vaidlusi menetluskulude nimekiri ja kuludokumendid. Kirjaliku menetluse puhul esitatakse menetluskulude nimekiri ja kuludokumendid kohtu poolt määratud tähtaja jooksul. Menetluskulu dokumendid on esitatud tähtaegselt, kui need on esitatud küll pärast sisulise lahendi tegemist, kuid kohtu poolt antud tähtaja jooksul. Sellisel juhul ei ole asjakohane viidata ka tööpäeva lõpule, sest HKMS § 68 lg-te 1 ja 2 järgi võib avaldust esitada kogu tähtaja vältel kuni kella 24.00-ni tähtpäeval.
MKS § 136^1 lg 1 (redaktsioonis kehtivusega 01.01.2011 kuni 30.11.2012) ja § 130 lg 1 p 6 alusel on maksuhalduril halduskohtu loal õigus tulevase maksukohustuse täitmise tagamiseks arestida maksukohustuslase rahalisi nõudeid ja keelata isikul neid sisse nõuda. Rahandusministri 19.12.2008 määruse nr 51 "Riiklike maksude maksuhalduri poolt hallatavate nõuete ja kohustuste arvestusse kandmise, tasumise ja tagastamise kord" § 6 kohaselt hallatakse ettemaksukontol isiku rahalisi toiminguid. Maksukorralduse seadus ei näe ette ettemaksukonto arestimise võimalust. Isiku pangakonto arestimise võimalust sätestavat MKS § 131 lg-t 1 ei saa kasutada analoogia alusel ettemaksukonto arestimiseks. Ettemaksukonto arestimine ei ole siiski võimatu, sest kontol on maksukohustuslase rahalised nõuded riigi vastu ning seetõttu tuleb konto arestimist käsitleda ettemaksukontol oleva rahalise nõude arestimisena MKS § 130 lg 1 p 6 ja TMS § 111 tähenduses. Ettemaksukonto arestimine kui isiku õigusi oluliselt riivav meede vajaks aga seadusandjapoolset reguleerimist.
Maksuhaldur ei pea loa taotlemiseks ootama, millal isik hakkab oma vara võõrandama ja muudab end maksejõuetuks. Kohtult võib taotleda luba täitmist tagavate toimingute sooritamiseks juba siis, kui on olemas põhjendatud kahtlused, näiteks käimasoleva maksumenetluse käigus kogutud tõendid, isiku ebausaldusväärne käitumine maksuõigussuhetes ja maksupettusele viitavad asjaolud.
Kohus peab loa andmisel arvestama, et täitmist tagavate toimingute sooritamine piirab maksukohustuslaste õigusi ja vabadusi. Seetõttu peab nende kohaldamine olema vajalik ja mõõdukas.
Ettemaksukonto arestimine tagastusnõude tuvastamiseks ette nähtud tähtaegu ei peata ega pikenda. Enammakse ei jõua ettemaksukontole enne tagastusnõude aktsepteerimist. Tagastusnõude aktsepteerimisega on tagastusnõude tuvastamise menetlus MKS §‑de 106 ja 107 ning KMS § 34 tähenduses lõppenud, kuna asjas puudub menetlus, mille tagamiseks saaks täitmist tagava toiminguna isiku ettemaksukontot arestida.
Tagastusnõude näol on tegemist isiku õigusega saada tagasi seaduses ettenähtust rohkem makstud maksusumma või muu enammakse. Eristada tuleb tagastusnõude tuvastamise ja täitmise nõudeid (vt ka otsus asjas nr 3-3-1-89-06). Maksuhaldur kontrollib tagastusnõude tuvastamisel enammakse olemasolu ja õigsust ning kui enammakset ei ole tekkinud, teeb selle kohta motiveeritud maksuotsuse. Maksuhaldur aktsepteerib tagastusnõuet, kui seda välistavaid asjaolusid ei tuvastata. Tagastusnõude tuvastamise menetlus lõpeb enammakse kandmisega maksukohustuslase ettemaksukontole.
Tagastusnõude täitmiseks peab maksukohustuslane esitama maksuhaldurile vastava taotluse (MKS § 106 lg 1). Käibedeklaratsiooniga (rahandusministri määrusega kehtestatud vorm KMD, RT I, 04.04.2012, 12) ei saa tagastusnõude täitmise taotlust esitada. Deklaratsiooni täitmise juhendi kohaselt tuleb enammakstud käibemaksu (sh ka eelnevate perioodide enammakstud käibemaksu) tagastamise taotlemisel esitada taotlus ettemaksukontol oleva raha tagastamiseks või kandmiseks teise isiku ettemaksukontole. Maksukohustuslane võib jätta enammakse ka tulevaste rahaliste kohustuste katteks.
Kui tagastusnõude tekkimist kontrollitakse ilma tagastusnõude täitmise taotluseta, kohaldatakse § 106 lg tes 2, 2^1, 3 ja 7 ning §-s 107 sätestatut. Seega kehtivad ka ilma tagastusnõude täitmise taotluseta enammakse tuvastamise menetluses samad tähtajad. Käibemaksu tagastusnõude õigsust saab kontrollida maksimaalselt 120 päeva jooksul ning kui tähtaja peatamise alused puuduvad, tuleb 120 päeva jooksul tagastusnõue aktsepteerida või jätta aktsepteerimata ja teha kirjalik motiveeritud otsus. Tagastusnõude täitmise taotluse olemasolu korral tuleb kontrollitud tagastusnõue viivitamata täita (MKS § 106 lg 2). Tagastusnõude seadusega sätestatud tähtaja jooksul täitmata jätmisel on maksuhaldur kohustatud arvestama tähtpäevaks tagastamata summalt intressi (MKS § 116 lg 2).
Tagastusnõude kontrollimiseks ettenähtud tähtajaga arvestamata jätmist ei saa põhjendada võimalusega tagastusnõue arestida ja sellele täitemenetluse käigus nagu rahalisele nõudele sissenõuet pöörata (MKS § 34 lg 1). Käibemaksu tagastusnõude menetlemisel tuleb järgida MKS § des 106 ja 107 ning KMS §-s 34 ette nähtud erikorda ja -tähtaegu.
Tagastusnõude aktsepteerimine ja selle täitmine ei välista edaspidist täielikumat kontrolli ning maksusumma lõplikku kindlaksmääramist MKS § 98 lg s 1 sätestatud tähtaja jooksul. Selleks tuleb algatada vastav üksikjuhtumi kontrollimenetlus.
tagastusnõude täitmise pikendamine
Kui tagastusnõue ei ole piisavalt tõendatud, võib maksuhaldur § 107 lg 3 alusel pikendada kirjaliku motiveeritud otsusega tagastusnõude täitmise tähtaega ning anda tagastusnõude esitajale tähtaja täiendavate tõendite esitamiseks. Kui tõendeid ei esitata tähtaegselt, teeb maksuhaldur otsuse enammakse tagastamata jätmise kohta.
3-2-1-41-13 Riigikohus 30.04.2013
TMS § 188
TMS § 189 lg-s 1 ja § 188 lg-s 1 on sätestatud õigust (nõuet) lõpetav tähtaeg, mitte nõude aegumise tähtaeg. TsÜS § 142 lg 1 esimeses lauses on nõude aegumise kontekstis termin „nõue" defineeritud kui õigus nõuda teiselt isikult teo tegemist või sellest hoidumist. Sellise nõudega TMS §-des 188 ega 189 tegemist ei ole.
TsÜS § 142 lg 1 esimeses lauses on nõude aegumise kontekstis termin „nõue" defineeritud kui õigus nõuda teiselt isikult teo tegemist või sellest hoidumist. TMS §-des 188 ega 189 ei ole tegemist ülalnimetatud nõudega, vaid sätestatud on õigust (nõuet) lõpetav tähtaeg.
TsMS § 658 lg 2 järgi on asja uuesti läbivaatavale kohtule kohustuslikud üksnes ringkonnakohtu otsuse seisukohad materiaalõiguse ja menetlusõiguse normi tõlgendamisel ja kohaldamisel (vt sellega seoses Riigikohtu 13. aprilli 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-11-11, p 13; 21. septembri 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-64-11, p 11).
PankrS § 110 lg 2 saab kohaldada üksnes juhul, kui võlausaldajate huvide kahjustamine on hageja väidetud asjaoluna kindlaks tehtud (vt Riigikohtu 19. detsembri 2007 otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-115-07, p 15).
TMS § 189 lg 1 eeldab, et kahe aasta jooksul enne tagasivõitmise hagi esitamist tehtud kinkelepingud on põhimõtteliselt automaatselt tagasivõidetavad, st et tegemist on sissenõudja huve kahjustava tehinguga. Erandiks on TMS § 189 lg 3 kohaselt vaid tavapärased kingitused ning juhtum, mil kostja tõendab, et kinkelepinguga ei ole sissenõudja huvisid kahjustatud. TMS § 188 lg 2 järgi ei eeldata seda, et võlgniku lähikondsega tehtud tehinguga kahjustatakse võlausaldaja huvisid. Selles sättes nimetatud eeldus kehtib vaid juhul, kui võlausaldaja huvide kahjustamine on tõendatud. Selle asjaolu tõendamise koormus lasub hagejal. TMS §-de 189 ja 188 tõlgendamisel on abiks Riigikohtu 23. septembril 2005 tsiviilasjas nr 3-2-1-70-05 tehtud otsuse p-s 33 ja 19. detsembril 2007 tsiviilasjas nr 3-2-1-115-07 tehtud otsuse p-s 17 esitatud seisukohad.
MKS § 136^1 lg 4 riivab maksukohustuslase abikaasa PS § 24 lg-st 5 tulenevat edasikaebepõhiõigust ehk õigust tema kohta tehtud kohtu otsuse peale seadusega sätestatud korras edasi kaevata kõrgemalseisvale kohtule.
PS § 24 lg-st 5 ei tulene õigust vaidlustada eranditult kõiki kohtulahendeid ning tulenevalt kohtulahendi olemusest ning tuginedes mõistlikele põhjendustele on seadusandja pädev edasikaebeõigust diferentseerima (vt otsus kohtuasjas nr 3-2-1-62-10, p 38).
Edasikaebepõhiõiguse piiramine võib olla lubatav maksude parema laekumise tagamiseks. Samas ei aita MKS § 136¹ alusel MKS § 130 lg-s 1 sätestatud toimingute tegemiseks antud kohtu loa peale määruskaebuse esitamise välistamine kaasa maksude paremale laekumisele, kuna edasikaebeõiguse andmine ei kahjusta maksude parema laekumise eesmärki.
Selguse huvides tuleks eelistada, et kohtumenetluse regulatsioon paikneks vahetult kohtumenetlust reguleerivas õigusaktis. Sellist sätet kehtestav seadus peab olema vastu võetud Riigikogu koosseisu häälteenamusega (vt otsus asjas nr 3-4-1-7-08, p 30). Maksukorralduse seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus, millega MKS § 136^1 lg 4 kehtestati, võeti Riigikogus vastu 73 poolthäälega. Mõistete „maksuhaldur“ ja „maksukohustuslane“ puhul on tegemist olemuslikult maksuseaduste reguleerimisesemesse kuuluvate mõistetega, seetõttu ei pea nende mõistete definitsioone kehtestavad sätted olema vastu võetud Riigikogu koosseisu häälteenamusega.
Konstitutsioonilistes seadustes ja lihtseadustes paiknevates konstitutsiooniliste seaduste reguleerimisesemesse kuuluvaid küsimusi reguleerivates sätetes võib kasutada lihtseadustes defineeritud mõisteid, kui vastava küsimuse reguleerimine ei kuulu olemuslikult konstitutsioonilise seaduse reguleerimisesemesse. Selline olukord, kus puuduksid üldse seosed konstitutsiooniliste ja lihtseaduste vahel, ei oleks põhiseaduslikult nõutav ega otstarbekas.
3-2-1-185-12 Riigikohus 20.02.2013
Kriminaalasja kokkuleppemenetluses võetud ja otsusega kinnitatud sõnaselge kohustus alluda enda kinnistutega teise isiku võla katteks kohesele sundtäitmisele on lubatav ning sellist kokkulepet sisaldav kohtulahend kriminaalasjas on samuti täitedokument TMS § 2 lg 1 p 3 ja/või p 1 tähenduses. Kriminaalasjas tehtud otsuse tsiviilhagi puudutava osa mitmeti mõistetavuse korral tuleb otsust tõlgendada isiku kasuks, kellelt kahjuhüvitis välja mõisteti. Selline järeldus kehtib ka kriminaalasjas kokkuleppemenetluses tehtud otsuse tsiviilõiguslikke nõudeid puudutava osa kohta.
Kriminaalasjas tehtud otsuse tsiviilhagi puudutava osa mitmeti mõistetavuse korral tuleb otsust tõlgendada isiku kasuks, kellelt kahjuhüvitis välja mõisteti. Selline järeldus kehtib ka kriminaalasjas kokkuleppemenetluses tehtud otsuse tsiviilõiguslikke nõudeid puudutava osa kohta.
3-2-1-79-12 Riigikohus 12.06.2012
PärS § 2
TMS § 45
Kohus peab lähtuma TMS § 45 järgse avalduse lahendamisel konkreetse võlgniku isikuga seotud asjaoludest. TMS § 45 alusel avalduse esitamise õigus on lahutamatult seotud avaldaja isikuga. TMS § 45 järgne taotluse esitamise õigus ei lähe üle pärijatele. TMS § 45 kohaldamiseks annavad alust vaid erandlikud asjaolud. Selliseks erandlikuks asjaoluks ei ole üldjuhul ainuüksi elukoha kaotus, mis reeglina sellise täitemenetlusega kaasneb. Samas ei ole välistatud, et ka elukoha kaotuse korral võidakse täitemenetlus peatada, kui võlgnikul on nt väikesed lapsed, raske haigus, ta on väga kõrges vanuses või esinevad muud sarnased asjaolud ning võlgnik vajab aega uue elukoha leidmiseks. Samas ei saa täitemenetluse peatamine või ajatamine TMS § 45 erandlikku iseloomu arvestades olla väga pikaajaline. Üldjuhul on ajatamine võimalik kuude-, mitte aastatepikkuseks ajavahemikuks.


Rae valla eelarvest perede toetamise kord – Riigi Teataja
Rae valla eelarvest perede toetamise kord - sisukord
2 Toetuste ja hüvitiste liigid
§ 3 Rae valla eelarvest makstavad peretoetused ja kuluhüvitised
3 Toetuse ja kuluhüvitise taotlemine, taotluse menetlemine ning toetuse ja kuluhüvitise maksmine
§ 4 Toetuse ja kuluhüvitise taotlemine
§ 6 Toetuse ja kuluhüvitise andmine, andmise lõpetamine ja tagasinõudmine
4 Toetuste saamise tingimused
§ 7 Ühekordne toetus lapse sünni puhul
§ 8 Koduse mudilase toetus
§ 9 I klassi õpilase ranitsatoetus
§ 10 Laste- ja noortelaagris osalemistasu hüvitis
§ 11 Noorte spordi- ja huvitegevuse kuluhüvitis
§ 12 Õpilase sõidukompensatsioon
§ 121 Koolilõuna hüvitis
RT IV, 29.08.2018, 108
Vastu võetud 16.09.2014 nr 11
RT IV, 30.09.2014, 4
18.11.2014 RT IV, 27.11.2014, 26 01.01.2015
20.01.2015 RT IV, 28.01.2015, 10 31.01.2015, rakendatakse alates 01.01.2015
20.10.2015 RT IV, 27.10.2015, 7 30.10.2015
15.03.2016 RT IV, 22.03.2016, 19 25.03.2016
22.05.2018 RT IV, 30.05.2018, 1 02.06.2018
21.08.2018 RT IV, 29.08.2018, 62 01.09.2018
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 2 alusel.
[RT IV, 22.03.2016, 19 - jõust. 25.03.2016]
(1) Rae valla eelarvest perede toetamise korra (edaspidi nimetatud „kord“) eesmärgiks on laste arenguks võimaluste loomise kaudu valla elanike toimetuleku soodustamine.
(2) Käesoleva korraga kehtestatakse Eesti rahvastikuregistri (edaspidi rahvastikuregister) andmetel Rae valla elanikena registreeritud isikutele (edaspidi valla elanik) antavate ja väljamakstavate peretoetuste (edaspidi „toetus“) ja kuluhüvitiste (edaspidi ka „hüvitis“) liigid, taotlemise tingimused ja menetlemise kord.
(3) Rae valla eelarvest eraldatav peretoetus on perekonna või üksikvanema või lapse eestkostja toimetuleku soodustamiseks valla eelarves selleks ettenähtud summadest makstav toetus või kuluhüvitis.
(1) Toetust ja kuluhüvitist on õigustaotleda õigustatud isikul. Konkreetsed tingimused taotlejatele sätestatakse peatükis 4 vastava toetuse ja kuluhüvitise liigi tingimustes.
(2) Käesolevas korras sätestatud toetuste ja kuluhüvitiste piirmäärad kehtestab vallavalitsus igaks eelarveaastaks kuu aja jooksul valla eelarve jõustumisest.
2. peatükk Toetuste ja hüvitiste liigid
§ 3. Rae valla eelarvest makstavad peretoetused ja kuluhüvitised
(1) Rae valla eelarvest makstavad peretoetused ja kuluhüvitised on:
1) toetus lapse sünni puhul;
2) koduse mudilase toetus;
3) I klassi õpilase ranitsatoetus;
4) laste- ja noortelaagris osalemistasu hüvitis;
5) noorte spordi- ja huvitegevuse kuluhüvitis;
6) õpilase sõidukompensatsioon;
7) koolilõuna hüvitis.
[RT IV, 29.08.2018, 62 - jõust. 01.09.2018]
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 punktides 1 ja 3 loetletud toetusi saab taotleda iga lapse kohta ühel korral
3. peatükk Toetuse ja kuluhüvitise taotlemine, taotluse menetlemine ning toetuse ja kuluhüvitise maksmine
§ 4. Toetuse ja kuluhüvitise taotlemine
(1) Toetuse ja kuluhüvitise taotlemiseks esitatakse vallavalitsusele vormikohane taotlus ja selles esitatud andmeid tõendavad dokumendid, kui peatükis 4 ei ole vastava toetuse korral teisiti ette nähtud. Toetuse ja kuluhüvitise taotleja vastutab esitatud andmete õigsuse eest.
(2) Vallavalitsuse töötajal on õigustoetuse või kuluhüvitise taotlejalt nõuda lisaks muid taotlust põhjendavaid ja kulusid tõendavaid dokumente. Dokumentide esitamisest keeldumisel või ettenähtud tähtajaks esitamata jätmisel jäetakse taotlus rahuldamata.
(1) Käesoleva määruse § 3 lõikes 1 punktide 2, 4, ja 5 alusel esitatud taotluste rahuldamise, osalise rahuldamise või mitterahuldamise otsustab vallavalitsus korraldusega.
(2) Käesoleva määruse § 3 lõikes 1 punktide 1, 3, 6 ja 7 alusel esitatud taotluse rahuldamine toimub toimingumenetlusena ja lõpeb toimingu sooritamisega, taotluse mitterahuldamise otsustab vallavalitsus korraldusega.
(3) Taotluse osalise rahuldamise või mitterahuldamise otsusest teavitatakse avaldajat kirjalikult.
(4) Vallavalitsusel on erandjuhtudel õigus määrata toetusi ja kuluhüvitisi ka käesoleva korraga fikseerimata juhtudel või suunata toetuste taotlemise materjalid otsustamiseks volikogule.
(5) Erandjuhtumina käsitletavate taotluste läbivaatamiseks ja hindamiseks moodustatakse vallavalitsuse otsusega komisjon. Komisjoni üheks liikmeks on vallavolikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni esimees. Vallavalitsuse otsuses komisjoni moodustamise kohta sätestatakse ka komisjoni töökord.
§ 6. Toetuse ja kuluhüvitise andmine, andmise lõpetamine ja tagasinõudmine
(1) Toetus ja kuluhüvitis makstakse vastavalt taotleja soovile välja sularahas või kantakse taotleja pangakontole 7 (seitsme) tööpäeva jooksul pärast vallavalitsuse vastava korralduse vastuvõtmist, kui käesolevas korras ei ole ette nähtud või vallavalitsus ei otsusta teisiti.
(2) Toetuse ja kuluhüvitise andmine lõpetatakse, kui on selgunud asjaolud, mille tõttu toetuse ja kuluhüvitise saaja ei vasta toetuse ja kuluhüvitise saamise tingimustele.
(3) Toetust ja kuluhüvitist ei maksta või maksmine peatatakse, kui toetuse või kuluhüvitise saajal on toetuse või kuluhüvitise väljamaksmisele eelneva kuu viimase kuupäeva seisuga maksetähtaja ületanud võlgnevus Rae Vallavalitsuse või selle allasutuse ees, välja arvatud juhul, kui võlgnevus on ajatatud.
(4) Toetuse või hüvitise väljamaksmist jätkatakse järgmisel kuul või toetusperioodil, kui toetuse saaja on võlgnevuse likvideerinud. Võlgnevuse tõttu välja maksmata toetust või hüvitist võlgnevuse likvideerimise järgselt välja ei maksta.
(5) Toetus ja kuluhüvitis nõutakse tagasi, kui on selgunud, et selle määramise aluseks olid taotleja poolt teadlikult esitatud valeandmed.
(6) Toetuse ja kuuhüvitise alusetult saanud isik on kohustatud saadu tagasi maksma viieteistkümne päeva jooksul arvates vallavalitsuselt nõudekirja saamisest.
(7) Alusetult makstud toetus ja kuluhüvitis, mida ei ole ettenähtud aja jooksul tagastatud, nõuab vallavalitsus koos sissenõudmisega seotud kulutustega tagasi kohtu korras.
4. peatükk Toetuste saamise tingimused
§ 7. Ühekordne toetus lapse sünni puhul
(1) Toetust võib taotleda lapse sünni puhul sünni kande alusel tingimusel, et võrdset hooldusõigust omavad vanemad või lapse ainuhooldusõigust omav vanem või lapse eestkostja on rahvastikuregistri andmetel valla elanik(ud) vähemalt kolm kuud enne lapse sündi.
(2) Kolmikute või enamate mitmike sünni puhul makstakse käesolevas paragrahvis nimetatud toetust iga sündinud lapse kohta toetuse kahekordses piirmääras.
(3) Õigustatud isik võib taotleda toetust kuue kuu jooksul pärast lapse sündi. Toetus määratakse lapse sünnikuupäeval kehtinud korras ja määras.
§ 8. Koduse mudilase toetus
(1) Toetus on ette nähtud perele, kes on esitanud avalduse lapsele valla hallatavas koolieelsesse lasteasutusse koha saamiseks ja kellele vallavalitsus ei suuda pakkuda kohta valla koolieelses lasteasutuses või lastehoius või kui pere ei ole saanud kohta eralasteaias või teise omavalitsuse koolieelses lasteasutuses.
[RT IV, 27.11.2014, 26 - jõust. 01.01.2015]
(11) Toetust makstakse kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni ka lasteaiakohast loobumise korral juhul kui teeninduspiirkonna järjekorras on lapsi, kellele ei ole kohapakkumist tehtud.
[RT IV, 30.05.2018, 1 - jõust. 02.06.2018]
(2) Toetust võib taotleda vanem või lapse eestkostja pärast lapse 18 (kaheksateist) kuu vanuseks saamist kui:
1) võrdset hooldusõigust omavad vanemad või lapse ainuhooldusõigust omav vanem või lapse eestkostja on rahvastikuregistri andmetel valla elanik eelmise aasta 31. detsembril;
2) Laps ei ole kantud ühegi munitsipaal- ega eralasteasutuse või Rae valla hallatava lastehoiu nimekirja;
3) lapse eest ei maksa Rae vald toetust eralastehoiule.
[RT IV, 28.01.2015, 10 - jõust. 31.01.2015, rakendatakse alates 01.01.2015]
(3) Vallavalitsus teeb kuu jooksul laekunud taotluste ja taotluse rahuldamise korral esimese väljamakse kohta otsuse ülejärgmise kuu 10. kuupäevaks. Juunis esitatud taotluste kohta teeb vallavalitsus otsused 10. septembriks.
(4) Taotluse rahuldamise korral makstakse toetust taotluse esitamisele järgneva kuu eest. Väljamaksed toimuvad üks kord kuus toetatavale kuule järgneva kuu 15 päeva jooksul. Toetust ei maksta juulikuu eest.
(5) Toetuse maksmine lõpetatakse järgmistel juhtudel:
1) lapse koolieelsesse munitsipaallasteasutusse vastuvõtmisel;
2) lapse kooliminekul alates sama aasta 1. juulist;
3) kui vanem või eestkostja on loobunud pakutavast lasteaiakohast välja arvatud § 8 lõikes 1¹ nimetatud juhul
4) laps ja/või vanem(ad) või eestkostja on rahvastikuregistri andmetel välja registreeritud Rae vallast;
5) Rae vald alustab lapse eest lapsehoiuteenuse rahastamist.
(6) Pakutud lasteaiakohast loobumise korral otsustab toetuse maksmise jätkamise vallavalitsus vanema või eestkostja põhjendatud taotluse alusel.
§ 9. I klassi õpilase ranitsatoetus
(1) Ühekordset toetust võib taotleda lapse üldhariduskooli või meditsiinilise erivajaduse tõttu vastava kooli 1. klassi minemise puhul tingimusel, et võrdset hooldusõigust omavad vanemad või lapse ainuhooldusõigust omav vanem või lapse eestkostja on rahvastikuregistri andmetel valla elanik vähemalt kolm kuud enne taotluse esitamist.
(2) Taotlus toetuse saamiseks tuleb esitada samal aastal 1. klassi vastuvõetud lapse kohta hiljemalt 30. septembril.
(3) Taotluse rahuldamise korral makstakse toetus välja 30 päeva jooksul alates taotluste esitamise tähtajast.
§ 10. Laste- ja noortelaagris osalemistasu hüvitis
(1) Laste- ja noortelaagris osalemistasu kuluhüvitis on ette nähtud laagris osaleva 5. – 19. aastase lapse osalemistasu osaliseks katmiseks.
(2) Taotluse võib esitada, kui on täidetud tingimused:
2) laps, kelle laste- ja noortelaagris osalemise kuluhüvitist taotletakse, on eelkooliealine või õpib üldhariduskooli, kutsekooli või kõrgkooli päevases õppevormis ning on rahvastikuregistri andmetel valla elanik.
(3) Laste- ja noortelaagriks loetakse käesoleva korra tähenduses vähemalt 6 ööpäeva kestvat laagrit, millel on valla- või linnavalitsuse, mille haldusterritooriumil laager läbi viiakse, kirjalik nõusolek laagri korraldamiseks või Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt väljastatud tegevusluba.
(4) Taotlusele tuleb lisada laagris osalemise tasu maksmise aluseks olev dokument ja maksmist tõendav dokument või nende koopiad.
(41) Hüvitatakse ainult laagrikorraldajale taotleja poolt tehtud kulud.
[RT IV, 27.10.2015, 7 - jõust. 30.10.2015]
(5) Kuluhüvitise taotluse esitamise tähtaeg on iga kuu kümnes kuupäev.
(6) Õigustatud isik võib esitada taotluse kolme kuu jooksul pärast laagri toimumist.
(7) Vallavalitsus teeb otsuse taotluse kohta taotluse esitamise tähtajale järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(8) Hüvitist makstakse kuni 50%, nelja ja enama alaealise lapsega pere puhul kuni 75% tasutud osalemistasust.
(9) Hüvitis makstakse välja 20 päeva jooksul arvates taotluse rahuldamise tähtajast.
§ 11. Noorte spordi- ja huvitegevuse kuluhüvitis
(1) Toetus noorte spordi- ja huvitegevuseks on ette nähtud 5. – 19. aastase lapse treeningu või õppetasu osaliseks katmiseks.
(2) Taotluse toetuse saamiseks võib esitada, kui on täidetud järgmised tingimused:
2) laps, kelle treeningu või õppetasu kuluhüvitist taotletakse, on eelkooliealine või õpib üldhariduskooli, kutsekooli või kõrgkooli päevases õppevormis ning on rahvastikuregistri andmetel valla elanik.
(3) Hüvitist makstakse tingimusel, et
1) huvitegevust, välja arvatud sporditreeninguid, pakkuv organisatsioon on registreeritud Eesti Hariduse Infosüsteemis;
2) sporditegevust pakkuvas organisatsioonis juhendab treeningut vastaval spordialal kutseseaduse tähenduses treeneri kutsekvalifikatsiooni omav isik, kes tõendab oma allkirjaga, et on taotleja lapse treener.
(4) Hüvitist makstakse perioodi eest, mil taotleja ja huvitegevust pakkuv organisatsioon, sporditegevuse korral treener, vastavad eelnimetatud nõuetele.
(5) Taotlusele tuleb lisada treeningtasu või õppetasu maksmise aluseks olev dokument ja maksmist tõendav dokument või nende koopiad.
(6) Sporditegevuse hüvitise saaja laps esindab võimalusel ja vajadusel Rae valda vabariiklikel valdade võistlustel, muu huvitegevuse toetuse saaja laps konkurssidel ja ülevaatustel.
(7) Hüvitist makstakse vastavalt iga lapse kohta ühe sporditegevuse ja ühe huvitegevuse eest kuni 50% tasutud treening- ja/või õppetasust. Nelja ja enama alaealise lapsega pere puhul on lapse hüvitis ühes kalendriaastas kuni 75% tasutud treening- ja/või õppetasust.
(8) Hüvitist ei maksta Rae valla allasutuste spordi- ja huviringide osalustasu kompenseerimiseks.
(9) Sporditegevuse hüvitist ei maksta juhul kui laps õpib Rae Huvialakooli spordiosakonnas või kui laps õpib Rae Vallavalitsusega lepingu sõlminud kohaliku omavalitsuse munitsipaalhuvikoolis spordi erialal, mille koolituskulud katab Rae Vallavalitsus.
(10) Huvitegevuse hüvitist ei maksta juhul kui laps õpib Rae Huvialakoolis v.a huvialakooli spordiosakonnas või Rae Vallavalitsusega lepingu sõlminud kohaliku omavalitsuse munitsipaalhuvikoolis v.a. spordi erialal, mille koolituskulud katab Rae Vallavalitsus.
(11) Kuluhüvitise taotluste esitamise tähtaeg jooksva kalendriaasta kohta on hiljemalt järgmise kalendriaasta 15. jaanuar (perioodil jaanuarist- detsembrini osutatud teenuste eest).
(12) Vallavalitsus teeb otsuse taotluse kohta 45 päeva jooksul pärast taotluse esitamist
§ 12. Õpilase sõidukompensatsioon
(1) Õpilase sõidukompensatsioon on ette nähtud naaberomavalitsuses üldkeskharidust, muukeelse kooli või meditsiinilise erivajaduse tõttu vastava kooli päevases õppevormis üldharidust omandava õpilase kooli- ja kojusõidu ühistransporditeenuse (buss, rong ja marsruuttakso) kasutamise kulude hüvitamiseks.
(2) Sõidukompensatsiooni makstakse õppetöö perioodi sõidukaartide (kuukaardid, kvartalikaardid) kulude eest.
(3) Taotluse toetuse saamiseks võib esitada, kui on täidetud järgmised tingimused:
1) võrdset hooldusõigust omavad vanemad või õpilase ainuhooldusõigust omav vanem või lapse eestkostja on rahvastikuregistri andmetel valla elanik eelmise aasta 31. detsembril;
2) õpilane, kelle sõidukompensatsiooni kuluhüvitist taotletakse, on rahvastikuregistri andmetel valla elanik.
(4) Valla koolides õppivate õpilaste kooli- ja kojusõidu transport valla poolt finantseeritud liinidel (kohalik liinivedu) on kõigile tasuta ning täiendavaid kulusid ei kompenseerita.
(5) Taotluse sõidukompensatsiooni saamiseks võib esitada eelmise kolme kuu kulude kohta jooksva kalendrikuu 10. kuupäevaks. Taotlusele tuleb lisada sõidukaardid, millelt on loetav hinnatsoon, kehtivuse periood ja hind ning need on esitatud ajalises järgnevuses.
(6) Vallavalitsus teeb otsuse taotluse kohta taotluse esitamise tähtajale järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(7) Hüvitis makstakse välja 20 päeva jooksul arvates taotluse rahuldamise tähtajast.
§ 121. Koolilõuna hüvitis
(1) Valla koolides riigieelarvest makstava koolilõuna toetuse ja koolilõuna tegeliku maksumuse vahe kaetakse valla eelarvest sõltumata õpilase elukohast.
(2) Koolilõuna kuluhüvitis on ette nähtud naaberomavalitsuse päevases õppevormis põhi- ja üldkeskharidust omandavatele õpilastele ja Rae vallas asuvate erakoolide õpilastele, kelle elukohana registris on registreeritud Rae vald.
(3) Kuluhüvitist võib maksta lisaks juhtudel, kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud piirkonnas ei ole võimalik korraldada õpet tulenevalt õpilase hariduslikust erivajadusest.
(4) Koolilõuna kuluhüvitist võib taotleda, kui täidetud on järgmised tingimused:
1) võrdset hooldusõigust omavad vanemad või õpilase ainuhooldusõigust omav vanem või lapse eestkostja on rahvastikuregistri andmetel valla elanik(ud) eelmise aasta 31. detsembril;
2) laps, kellele kuluhüvitist taotletakse on vanuses kuni 19 eluaastat (k.a).
(5) Koolilõuna kuluhüvitist makstakse õppetöö perioodi kulude eest.
(6) Koolilõuna päevamaksumuse kuluhüvitise piirmäära kehtestab Rae Vallavalitsus igaks eelarveaastaks.
(7) Kuluhüvitise taotluse esitamise tähtaeg on õppeaasta lõpus, hiljemalt 31. august. Taotlusele tuleb lisada koolilõuna maksmise aluseks olev dokument ja maksmist tõendav dokument või nende koopiad.
(8) Vallavalitsus teeb otsuse taotluse kohta 30 päeva jooksul pärast taotluse esitamist.
(2) Vallavalitsusel kinnitada hiljemalt 01.11.2014 taotluste vormid.
(3) Avaldada käesolev määrus ajalehes Rae Sõnumid ja valla veebilehel.
(4) Käesolev määrus jõustub 01.01.2015.


Isekiri: Avalik kiri idapiirilt
Kas teadsite, et Narva linnavalitsuses on ametis VF-i kodanik, KGB ohvitser Petr Nyakk? Rahva Hääl kirjutas 1992. aastal miskipärast, et õigusnõunikul (endisel KGB operatiivtöötajal) Njakil on Eesti kodakondsus väidetavalt "eriliste teenete" eest... Tegelikult teenistub EV taassünni algusaastaist peale Narva linnavalitsuses õigusnõuniku ametikohal (seadusevastaselt) isik nimega Petr Nyakk, kes…
on olnud EV-d okupeerinud riigi julgeolekuorgani teenistuses (PSRS §-d 6 ja 7, SVS §-d 1, 7 ja 9);
on jätkuvalt VF-i kodakondne (PS §30 lg1, ATS §14 lg1);
vajab teenistus-ülesannete täitmisel tõlgi abi (ATS §14 lg1, KeeleS §23 lg-d 1 ja 4).
Narva juhtivpoliitikud ei ole kunagi näinud probleemi, kui nende ridadesse pürivad KGB-mehed. Aastal 2002 esitasid isamaalised riigikogulased peaministrile alljärgneva arupärimise:
Ajakirjanduse andmeil kandideerib eelseisvail kohalikel valimistel Narva volikokku varem kriminaalkorras karistatud Valdek Lans, kes aastatel 1984-1988 töötas Narva KGB osakonna ohvitserina. Kuigi Lans visati juba korra süümevandes KGB mineviku varjamise eest keskerakonnast välja, võeti ta uuesti sama erakonna liikmeks. Tuntud keskerakondlane Mihhail Stalnuhhin ei näinud Lansi KGB minevikus probleemi ja on ajakirjanduses märkinud, et 10a tagused sündmused on tuhandetel inimestel üsna hästi unustatud. Aasta 1999 kohalikel valimistel sai Lans 80 häält ja pääses Narva volikokku, 2001 tühistas kohus aga Lansi saadikumandaadi süümevandes valetamise pärast. Hiljem ilmnes, et Lans oli juba 1995. aastal kriminaalkorras süüdi mõistetud Põhja-Eesti Pangale 178202-kroonise kahju tekitamise eest ning kohus karistas teda tollal pooleaastase tingimisi vabaduskaotusega.
Petr Nyakk (vasakul) Narva kohtumajas (Põhjarannik 2012)
Olen oma nahal kogenud, et suhtlus-, kirja- ja mõttekeel vormib meelsust. Narva võimurid aga õõnestavad sihilikult koolide üleminekut eestikeelsele õppele. Kes nende nõiatantsu kaasa ei tantsi, loetatakse reeturiks ja neile "kohaldatakse meetmeid". Meelsusvalve toimib endiselt. Repressioon on leebem kui stagnaajal, piirdudes vangikongi/hullukambri asemel ähvardusega töölt vallandada, aga see on väike lohutus…
Kurivaimud jäävad alati kurja teenistusse. Kompartei/NLKP/EKP "kilbi ja mõõga" kandjad on nüüd korrumpeerunud oligarhia abilised, teenides kõiksugu Ida-Virumaa kubernere eesotsas moissejevite, ovsjannikovide ja ossipenkodega.
Seejuures hämmastab, et Eesti riik ei ole 20 aastaga suutnud end siinmail kehtestada. Kas rahavõim on tõesti nõnda suur? Tolliametnikud rendivad piiripunkti ruume ja tõkkepuud Narva linna RSN TK eksjuhile, sest viimane "maksab teistest rohkem". Kohalike tolliässade sõnul olla see "hea leping". Niisiis, riigipiir on "välja renditud" ja piiripunktile "seatud kasutusvaldus" kompartei- ja julgeoleku-nomenklatuuri kasuks. Kas Eesti riik ei saa piiriületuse korraldamisega ise hakkama?
Aiman selles väiklases rehepapluses tõsist ohtu meie riigi sise- ja välisjulgeolekule. Saatanaga ei tasu sobinguid teha. Kodurahu on vägagi habras… Või oleme äreva suve 1993 Narvas ja Sillamäel unustanud?
Selle märgukirja sõnum on ühe umbkeelse ja -meelse, punase passi ja KGB-pensioni-tunnistusega ametniku personaalse küsimuse tõstamisest sügavam. Probleemil on mitmeid tahke. Nimetaksin neist vaid kahte.
• Esiteks — kiratseva ja märatseva punapärandiga Narva partkom: volikogu esimees, kes eitab Nõukogude okupatsiooni;* volikogu aseesimees, kes sõimab edumeelseid koolijuhte reeturiteks; silmakirjalik ateismilektor, usuasjade voliniku asetäitja, kellest on saanud Narva linnasekretär, jne.
• Teiseks — süümevande problemaatika ja tähendus kogu Eesti ühiskonna jaoks. Riigikohtu esimees Märt Rask on väitnud, et…
põhiseaduse rakendamise seadus pidi personaalsel tasandil läbi lõikama võimaliku nõukoguliku järjepidevuse tekke.
Aga siiski? Kas põhiseaduse rakendusseadus õiguspraktikas rakendus? Valevande eduka paljastamis- ehk vaidlustamisnäitena oskan nimetada üksnes Valdek Lansi, alias Vadim Tomilovi juhtumit. Lennart Mere, Arnold Rüütli ja Ain Seppiku süümevanded jäid kohtuveskist puutumata. Seniajani on KGB agentuurtoimikute saatus avalikkusele teadmata.
Seadus on, kohaldamispraktikat mitte. Gustav Radbruchi järgi sotsiaalselt mittejärgitav ning mittekohaldatav õigusnorm ei kehti. Tegemist on surnud õigusega (ius nudum). Kas julgeme tunnistada, et osa meie põhiseadusest on surnud? Surnud juba enne sündi. Meditsiinis nimetataks seda vist abortus spontaneuseks ehk nurisünnituseks.
Jah, ainus rahumeelne relv, mida EV kodanikud antud juhul kasutada saavad, on avalikustamine. Rääkimine, kirjutamine ja mõtisklemine. Glasnost andis kurjuse impeeriumile surmahoobi. Ehk aitab avalikustamine koputada nende südametunnistusele, kelle võimuses on panna piir õiguslikule nihilismile Eesti piirilinnas.
Õiguslikud hoovad on põhiseaduse rakendamise seadusega ju loodud. Kuid tsiteerides klassikut:
Kui midagi on juhtunud, aga seda ei kajasta massimeediumid, siis pole sündmust toimunud. (Jüri Lina, Skorpioni märgi all. Stk, 2003, lk 496)
Eesti Vabariigi põhiseaduse §54:
Eesti kodaniku kohus on olla ustav põhiseaduslikule korrale ning kaitsta Eesti iseseisvust. Kui muid vahendeid ei leidu, on igal Eesti kodanikul õigus osutada põhiseadusliku korra vägivaldsele muutmisele omaalgatuslikku vastupanu.
Meie riigi pärast muret tundev
* Narva linnavolikogu praegune esimees, jurist Aleksandr Jefimov küsis Narva nädalalehes Gorod (vk: Linn) 13. märtsil 2009: «Kas Eesti alad okupeetiti Nõukogude vägede poolt?» Ja vastas: «Ei okupeeritud. De iure võeti väed vastu ja astuti NSVL-i vabatahtlikult.» — А была ли оккупация? (vk: Mis okupatsioon?) Город, 2009, №10 (235), lk 16.
ANTONOVI AVALIK KIRI TERVIKUNA: vt BHR.Balanss.EE: Kodaniku märgukiri
LISA: Mihhail Antonovi 17. VIII 2012 taotlus—märgukiri riigiprokuratuurile (PDF, 15lk)
ILLUSTRATSIOONID: SP.Pohjarannik.EE ja GenadiAfanassjev.Blogspot.Com
Posted by Holger Kaljulaid at 21:59:00


Vastse-Kuuste Vallavalitsuse ametiauto ja isikliku sõiduauto teenistus-, töö- või ametisõitudeks kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord – Riigi Teataja
Vastse-Kuuste Vallavalitsuse ametiauto ja isikliku sõiduauto teenistus-, töö- või ametisõitudeks kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord
Vastse-Kuuste Vallavalitsuse ametiauto ja isikliku sõiduauto teenistus-, töö- või ametisõitudeks kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord - sisukord
§ 4 Ametiauto kasutamine isiklikuks otstarbeks
§ 5 Ametiautole mootorkütuse piirmäära kehtestamine
§ 6 Isikliku sõiduauto teenistus- ja tööülesannete täitmiseks kasutamise kulude hüvitamine
RT IV, 27.02.2013, 27
Vastu võetud 20.12.2012 nr 8
Määrus kehtestatakse Avaliku teenistuse seaduse § 42 lg 3, Tulumaksuseaduse § 13 lg 3 p 2, § 48 lg 4 p5, § 48 lg 8 ning Vabariigi Valitsuse 14.07.2006.a määruse nr 164 “Teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel isikliku sõiduauto kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord” alusel.
Vastse-Kuuste Vallavalitsuse ametiauto kasutamise ja isikliku sõiduauto teenistus- töö- ja ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise kord reguleerib:
1) Vastse-Kuuste Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) omandis või valduses olevate sõiduautode (edaspidi ametiauto) teenistus-, töö- ja ametisõitudeks (edaspidi ametisõit) kasutusse andmist vallavalitsuse ametnikele, abiteenistujatele ning hallatavate asutuste juhtidele (edaspidi töötajad);
2) töötajale tema isiklikus omandis või valduses oleva sõiduauto (edaspidi isiklik sõiduauto) ametisõitudeks kasutamise eest hüvitise maksmist;
(1) Vastse-Kuuste valla omandis või valduses oleva sõiduki (edaspidi ametiauto) ametialase kasutamise õigus on Vastse-Kuuste valla ametiasutuse ametnikul ja hallatava asutuse töötajal.
(2) Ametiauto kasutamise ja korrasoleku eest vastutav isik määratakse vallavanema käskkirjaga. Vastutav isik peab regulaarselt teostama ametiauto tehnilist kontrolli, korraldama ametiauto tehnohoolduse teostamise tootja poolt ettenähtud ajal ja remonti vastavalt vajadusele.
(3) Vallavanem sõlmib ametiauto kasutajaga varalise vastutuse lepingu ja väljastab ametiauto kasutamiseks volikirja.
(4) Ametnikud ja hallatavate asutuste töötajad kasutavad ametiautot teenistus- või tööülesannete täitmiseks vastutava isikuga eelneval kokkuleppel.
(5) Ametiauto kasutaja on kohustatud enne väljasõitu veenduma sõiduki tehnilises korrasolekus ning jälgima teel olles ametiauto tehnoseisundit, kui ametiauto kasutamine on lubatud ilma vastutava isikuta. Kõikidest probleemidest on ametiauto kasutaja kohustatud koheselt teavitama vastutavat isikut või vallavanemat.
(6) Ametiauto kasutajal peavad olema kaasas järgmised dokumendid:
1) juhiluba antud kategooria ametiauto juhtimiseks;
2) ametiauto registreerimistunnistus kehtiva tehnoülevaatuse templiga;
3) kohustusliku liikluskindlustuse poliis;
4) volikiri ametiauto kasutamiseks.
(7) Kehtestada ametiautode kasutamisel peetava sõidupäeviku vorm (lisa 1), milles näidatakse:
1) ametiauto omaniku või valdaja nimi, registrikood;
2) ametiauto riiklik registreerimismärk;
4) spidomeetri kaugusnäidiku alg- ja lõppnäit iga sõidukorra puhul;
5) sõidu eesmärk ja sihtkoht iga sõidukorra puhul.
(8) Sõidupäevik esitatakse vallavanemale kinnitamiseks ametiauto kasutamise kuule järgneva kuu viiendaks kuupäevaks. Sõidupäevikud asuvad vallakantseleis vastavalt dokumendiregistrile.
(1) Ametiauto garažeeritakse üldjuhul vallavalitsuse garaažis, asukohaga Vastse-Kuuste alevik.
(3) Arvestades, et vallavanema alaline elukoht asub Kiidjärve külas ja ühistranspordi kasutamine ei võimalda operatiivselt täita teenistusülesandeid, on vallavanemal õigus garažeerida ametiauto aadressil Vastse-Kuuste vald Kiidjärve küla Singa talu.
(4) Valla sotsiaaltöötajate (sotsiaalnõunik ja sotsiaalhooldaja) ametiautode garažeerimise koha määrab vallavanem, arvestades töö iseloomu.
(5) Kõigist ametiautodega toimunud avariidest ja muudest erakorralistest sündmustest (vargus, vandalism jms) on ametiautot kasutav töötaja kohustatud esimesel võimalusel informeerima vallavanemat.
(6) Ametiautode remonti ja tehnilist teenindamist korraldab vallavanem.
§ 4. Ametiauto kasutamine isiklikuks otstarbeks
(1) Ametiauto kasutamine isiklikuks otstarbeks on lubatud vallavanema käskkirja alusel.
(2) Ametiauto kasutamisel isiklikuks otstarbeks tuleb vallavalitsusele autokasutus hüvitada vastavalt rahandusministri 13.01.2011 määrusele nr 2 “Erisoodustuse hinna määramise kord”. Vallavanema käskkirja alusel esitatakse kasutajale raamatupidamise poolt arve.
(3) Ametiautode kasutamisel kasutaja poolt sõidupäeviku mitte esitamise korral loetakse ametiauto kasutamist isiklikuks otstarbeks ja kohaldatakse antud määruse § 4 “Ametiauto kasutamine isiklikuks otstarbeks” lõiget 2.
§ 5. Ametiautole mootorkütuse piirmäära kehtestamine
Ametiautole kehtestatakse mootorkütuse kulu piirmäär Vastse-Kuuste Vallavolikogu määrusega. Üle kehtestatud piirmäära mootorkütuse kulu tasub kasutaja.
§ 6. Isikliku sõiduauto teenistus- ja tööülesannete täitmiseks kasutamise kulude hüvitamine
(1) Vastse-Kuuste valla ametiasutuse ametnikule ja hallatava asutuse töötajale hüvitatakse teenistus- või tööülesannete täitmisel isikliku sõiduauto kasutamise kulud. Isikliku sõiduautona käsitatakse ametniku või töötaja kasutuses olevat sõiduautot või muud mootorsõidukit, mis ei ole tööandja omanduses ega valduses.
(2) Isikliku sõiduauto kasutamise kulude hüvitist (edaspidi hüvitis) makstakse sõitude kohta peetud arvestuse alusel. Ametnikud ja hallatavate asutuste töötajad, kellel on õigus kasutada isiklikku sõiduautot teenistus- või tööülesannete täitmisel, määratakse vallavanema või hallatava asutuse juhi käskkirjaga.
(3) Isikliku sõiduauto kasutamiseks teenistus- või tööülesannete täitmisel esitab ametnik või hallatava asutuse juht vallavanemale või hallatava asutuse töötaja hallatava asutuse juhile vähemalt kirjalikult taasesitatavas vormis (e-kiri) avalduse koos sõiduauto kasutamise vajaduse põhjendusega (vähemalt üks kuu enne uue eelarveaasta algust).
(4) Isikliku sõiduauto kulude hüvitise maksmine võib toimuda ainult eelarves selleks otstarbeks ettenähtud vahendite piires.
(5) Isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamiseks esitab taotleja sõidupäeviku (lisa 2), milles on näidatud:
1) sõiduautot kasutava isiku ees- ja perekonnanimi, ametikoht ja asutus;
2) sõiduauto mark ja riikliku registreerimismärgi andmed;
3) sõidu kuupäev, marsruut, eesmärk ja läbisõit iga sõidukorra puhul;
4) sõiduauto spidomeetri kaugusmõõdiku alg- ja lõppnäit ja läbitud kilomeetrite arvestus iga teenistus- või tööülesande täitmisel tehtud sõidu korral;
5) sõidu sihtkoht ja eesmärk iga teenistus- või tööülesande täitmisel tehtud sõidu korral;
6) asutuse juhi kinnitus, et hüvitise maksmine on eelarvega kooskõlas;
7) avalduse esitaja allkiri.
(6) Hüvitis kantakse hüvitise saaja pangakontole üle vallavanema või hallatava
asutuse juhi käskkirja alusel.
(7) Hüvitist makstakse 0,26 eurot ühe kilomeetri teenistus- või tööülesannete täitmisel sõidetud kilomeetri kohta, kuid mitte rohkem kui 256 eurot kalendrikuus tehtud sõitude eest ühe hüvitist saava isiku kohta, juhul kui isikliku sõiduauto kasutamise kohta peetakse arvestust sõidupäeviku vormis iga sõidukorra puhul eraldi.
(8) Sõidupäeviku mittepidamise korral makstakse hüvitist 0,26 eurot ühe kilomeetri teenistus-või tööülesannete täitmisel sõidetud kilomeetri kohta, kuid mitte rohkem kui 64 eurot kalendrikuus.
(9) Hüvitist ei maksta ajavahemiku eest, mil töötaja kasutab puhkust, kaasa arvatud palgata puhkust, on ajutiselt töövõimetu või keeldub töö tegemisest muul töölepingu seaduse paragrahvis 19 sätestatud juhul; samuti kui isiklikku sõiduautot ei kasutatud.
(1) Tunnistada kehtetuks Vastse-Kuuste Vallavalitsuse 26.04.2004.a määrus nr 8 “Isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise kord” ja Vastse-Kuuste Vallavalitsuse 06.09.2004 määrus nr 8 “Vastse-Kuuste valla ametiauto kasutamise kord”.
(2) Määrus jõustub 2013. aasta 1. jaanuaril.
Lisa 1 Vastse-Kuuste valla ametiauto sõidupäeviku vorm
Lisa 2 isikliku sõiduauto töö- ja ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise taotluse-aruande vorm


ÜKSIK, Julius, Priit, s. 1909 Hiiumaa Emmaste v. Harju k., eluk. sama, 4 kl., juuksur, arr. 07.01.42, trib. 12.06.42 §58-10 lg.1, 10+5; Arhangelski obl. Vologda. Süüdistati nõuk. vastases agitatsioonis. [ar 28123]
ÜKSTI, Anton, Aleksei, s. 23.06.1888, eluk. Haapsalu. Läänemaa Ühisgümnaasiumi, Rootsi Gümnaasiumi direktor, noorkotkaste juht, arr. 14.06.41, surn. 07.42. [kl]
ÜKSTI, Arseeni, Vassili, s. 1920 Saare mk., algharidus, kalur, arr. 16.05.45 Saaremaa Kihelkonna v. §58-1b, vab. 02.10.46. Oli Saksa sõjaväes. [ar 3082-E]
ÜKSTI, Henno, Anton, s. 01.05.09 Saaremaa Leisi v., eluk. sama, 6 kl., tisler, arr. 30.11.45 §58-1a, 58-8, vab. 02.10.46. Koostöö sakslastega. [ar 3077-E]
ÜKSTI, Melanie, Mihhail, s. 1886 Saaremaa Laimjala v. Mustla k., talutöö, arr. 07.11.44 Pöide v. Kanisaare k., trib. 02.03.45 §58-1a, 10+5; Karaganda obl. Karlag, vab. 27.09.54. [ar 6526]
ÜLEMAANTE, Anna, Martin in ka Mart, s. 1905 Pärnumaa Audru v., 6 kl., talunik, arr. 06.05.50 Tallinna vangla, ENSV ÜK 24.04.52 §58-10 lg.1, 10+3, vab. 28.03.55. [ar 15463]
ÜLEMAANTEE, Nikolai, Andres, s. 19.08.1900 Pärnu, eluk. Harjumaa Jõelahtme v. Jägala k., 6 kl., raamatupidaja, arr. 02.02.45 Jõelähtme v. Jägala k., trib. 23.05. 45 §58-1b, 58-11, 10+5; Krasnojarski krai Šira raj.; Karaganda obl. Kamõšlag, vab. 31.08.54, vabanes asum. 13.02.57. Oli Omakaitses. Avaldatud uuesti. [ar 9159]
ÜLENURM, Johannes, Julius, s. 24.04.08 Võrumaa Sõmerpalu v., 4 kl., elektrik, arr. 23.04.51 Valga raj. Keeni kn., trib. 12.07.51 §58-1a, 25+5, väh. 10 a. Oli Omakaitses. [ar 3967]
ÜLESOO, Frida, Jakob, s. 21.04.07 Pärnumaa Paikuse v., eluk. sama, arr. 17.10.44, trib. 20.11.45 §58- 1a, 20+5; Komi ANSV Vorkutlag, vab. 21.11.55. (Surn. 27.04.74.) Avaldatud uuesti. [ar 11092]
ÜLEVAIN, Jakob, Jakob, s. 1915 Harjumaa Raasiku v. Sambu k., eluk. sama, algharidus, talunik, arr. 25.07. 41, trib. 14.11.41 §58-2, 58-11; surmaotsus; kinnip-k. Irkutsk, otsus täide viidud 22.11.41. Oli Kaitseliidus. [ar 5650]
ÜLEVAIN, Karl, Jakob, s. 18.07.18 Harjumaa Raasiku v. Sambu k., arr. 26.01.45 Tallinn, Kollane 16-10, trib. 13.06.45 §58-1b, 10a. [ar 11096]
ÜLJES, August, Kustas, s. 1903 Järvamaa Särevere v., 6 kl., talunik, arr. 16.06.45 Väätsa v. Ülejõe k., trib. 12.09.45 §58-1a, 58-11, 15+5. Oli Omakaitses. [ar 8842]
ÜLLASTE, Leenart, Jüri, s. 05.10.10 Virumaa Assamalla v. Lasila mõis, kesk., õpetaja, arr. 12.12.44 Sõmeru v. Aluvere k., trib. 15.03.45 §58-1b, 10+5; Krasnojarski krai Norillag, vab. 25.09.52. Läks Punaarmeest üle sakslaste poolele. Avaldatud uuesti. [ar 5841]
ÜLLIM, Artur, Ossip, s. 1887 Võrumaa Räpina v. Võõpsu as., eluk. sama, 4 kl., talupidaja, arr. 10.12.44, trib. 31.03.45 §58-1a, 15+5. Oli Kaitseliidus ja Omakaitses. [ar 6029]
ÜMERA, Peeter, Elena, s. 1902 Pärnumaa Abja v., 3 kl, arr. 09.12.45 Tapa, Valgejõe pst. 2, trib. 11.05.46 §58-1a, 58-11, 10+4; Irkutski obl. Južlag, surn. kinnip-k. 01.01.48. Omakaitses. Avaldatud uuesti. [ar 16642]
ÜPRUS, Cecilia, Mats, s. 10.05.03 Viljandimaa Karksi v., 7 kl., koduperenaine, arr. 11.01.45 Pärnu, Papli 27, erin. 25.02.46 §58-3, 5a.; Krasnojarski krai, vab. 27.03. 53. Oli Omakaitses. [ar 1347-E]
ÜPRUS, Venda, August, s. 1919 Viljandimaa Suislepa v., 6 kl., talunik, arr. 07.08.45 Pärnumaa Tali v. §58-1b. 27.12.45 saadeti NKVD filterlaagrisse. Oli Saksa sõjaväes. [ar 2545-E]
ÜPRUS, Voldemar, Jaan, s. 1903 Viljandimaa Suislepa v., kesk., kaubandustöötaja, arr. 29.12.44 Pärnu, Papli 27, erin. 25.02.46 §58-3, 7a.; Krasnojarski krai. Oli Omakaitses. [ar 1347-E]
ÜTSI, Albert, Jakob, s. 01.04.10 Tartumaa Kambja v., kesk., koolidirektor, arr. 10.06.45 Vana-Kuuste v., trib. 18.09.45 §58-1a, 58-11, 15+5; Komi ANSV Vorkutlag, vab. 22.12.54. Oli Omakaitses. [ar 16994]
ÜTT, Adolf, Jaan, s. 12.05.17 Narva, 6 kl., kaevur, arr. 20.10.41 Narva, Kreenholmi tn., trib. 14.11.41 §19-58- 1b; surmaotsus, otsus täide viidud 10.01.42. Oli Punaarmees, desertöör. [ar 28420]
ÜTT, Eduard, Mihkel, s. 1914 Viljandimaa Põltsamaa v. Kamari k., arr. 06.02.46 Umbusi k., trib. 10.07.46 §58-1a, 58-11, 10a. [ar 13027]
ÜTT, Evald, Mihkel, s. 1909 Pärnumaa Mõisaküla, 6 kl., raudteelane, arr. 28.10.46 Järvamaa Järva-Jaani a-k §58-1a, 58-11, vab. 28.02.47. Oli Omakaitses. [ar 2007-E]
ÜÜBRE, Valter, Karl, s. 20.08.08 Narva, gümnaasiumiharidus, ametnik, arr. 30.08.42 Punaarmees, trib. 06. 02.43 §19-58-1a, 10+5. [ar 28655]
ÜÜRIKE, Erich, Madis s. 1925 Läänemaa Vigala v. Naravere k., 9 kl., õpetaja, arr. 08.09.48 Märjamaa v., trib. 26.03.49 §58-12, 5a.; Arhangelski obl. Kargopollag, vab. 19.04.53. Side RVL liikmetega. Avaldatud uuesti. [ar 23139]