Trüki leht - Kalapüügieeskirja kavandatavad muudatused
Jutupaun => Muud jutud => Teema algatas: vallikas kirjutas 15.10.08 13:57
Pealkiri: Kalapüügieeskirja kavandatavad muudatused
Postitas: vallikas kirjutas 15.10.08 13:57
Keskkonnaminister saatis kooskõlastusringile kalapüügieeskirja muudatused. Kehtima hakkaksid vist üldises korras, kui minister määruse jõustab, siis vist mingi aja jooksul. Tõenäoliselt hakkavad need muudatused täpselt sellisel kujul ka hiljemalt järgmisel aastal kehtima. Lugege siis tähelepanelikult, lisan osa väljavõtteid eelnõu seletuskirjast. Link nii eelnõule endale kui seletuskirjale siin. (http://eoigus.just.ee/?act=10&subact=1&ESILEHT_W=233657)
Harrastuskalapüüki ja seal kasutatavate püügivahendite kirjeldust ning püügiviise puudutavad muudatused on toodud eelnõu punktides 2, 3, 4 ja 5. Muudatusettepanekud laekusid harrastuskalastajatelt ja need on läbi arutatud harrastuskalastajaid ühendavate organisatsioonide esindajate, kalavarusid uurivate teadlaste ja Keskkonnainspektsiooniga.
Eelnõu punktis 2 täpsustatakse kalapüügieeskirja sõnastust nii, et haakeõng on mõeldud vaid räimepüügiks merel, milleks seda püügivahendit ka praegu kasutatakse. Räimepüügil lubatakse haakeõngel kasutada kuni kümmet väikest õngekonksu, kusjuures räimed haaravad õngekonksu suuga.
Muudatus on vajalik, et keelata selle püügivahendi kasutamise sisevetes teiste kalaliikide püügil. Kalapüügiseaduse § 11 lõike 4 kohaselt lubatakse haakeõnge kasutada üksnes merel ja Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järvel. Et räim Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves ei ela, siis tuleb ka kalapüügiseadust muuta nii, et haakeõnge kasutamise õigus oleks üksnes merel. Samuti on kalapüügiseadusesse muudatuse tegemisel mõistlik püügivahend ümber nimetada räimeõngeks, tehes koos kalapüügiseaduse muudatusega vastavasisulise paranduse ka kalapüügieeskirja. Keskkonnaministeerium teeb sellekohase kalapüügiseaduse muudatusettepaneku järgmise kalapüügiseaduse muutmise seaduse algatamise raames, kui vajalikke muudatusettepanekuid on kogunenud rohkem. Asjaolu, et kalapüügiseaduses on
lubatud haakeõnge kasutamine ka Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järvel, ei tekita praegu sisulisi probleeme, sest räim neis järvedes ei ela ja seda püügivahendit püügil ei kasutata.
Eelnõu punktis 5 täiendatakse määruse § 11 punktiga 9, mille kohaselt keelatakse
õngpüünistega püüdmisel kala tragimine. Tragimine on sihipärane tegevus kala haakimiseks konksu otsa suust väljaspool. Kalapüügieeskirja § 3 lõike 1 kohaselt on õngpüünistega püügi põhimõte siiski kala peibutamises õngekonksule kinnitatud sööda või muu peibutusvahendiga, mille haaramisel kala haakub konksu otsa suust. Tragimine on kalade massilise rände ja kogunemise ajal suur probleem, sest tegemist on ebaeetilise püügivõttega. Tragimisel haagitakse kalad peast, seljast või kõhu alt konksu otsa, kuid kätte saadakse suhteliselt väga väike arv kalu. Samal ajal võivad minema pääsenud kalad saadud vigastuste tõttu hiljem hukkuda. Sellise tegevuse üle on senini järelvalvet olnud väga raske teostada, sest tragimisel kasutatakse lubatud püügivahendeid, kuid selle püügiviisi tõestamine ja eristamine, näiteks spinningupüügist, on osutunud keeruliseks.
Eelnõu punktis 6 asendatakse määruse § 14 lõikes 11, § 33 lõike 1 punktides 4, 6 ja 15, § 33 lõikes 2 ja 6 sõna „tamm“ sõnaga „pais“ vastavas käändes. Muudatusega viiakse eelnõu terminid kooskõlla üldkasutatavate terminitega. Pais on vesiehitis, mille eesmärgiks on paisutada vooluveekogu. Tamm aga on vesiehitis, mis rajatakse peamiselt jõe- või merekalda üleujutuste vältimiseks jms. Eesti jõgedel on tegemist veetaset tõstvate vesiehitistega – seega paisudega.
Eelnõu punktis 17 muudetakse kalapüügieeskirja § 37 lõike 1 punkti 1 sõnastust nii, et
lisatakse jõgede loetellu Purtse jõgi, mille suudmealal 1000 meetri raadiuses on kalapüük meres aastaringselt keelatud. Tartu Ülikooli (TÜ) Eesti Mereinstituudi teadlaste uuringud on näidanud, et Purtse jões leiab aset nii lõhe kui ka meriforelli looduslik sigimine. Lisaks on 2006., 2007. ja 2008. aastal asustatud Purtse jõkke Põlula Kalakasvatuskeskusest lõhe noorjärke. Püügikeelu rakendamine Purtse jõe - kui lõhejõe ja meriforelli kudejõe - suudmes on vajalik tagamaks sigimisrändel oleva lõhe ja meriforelli isendite pääsemise Purtse jõkke ja koelmutele ning laskuvate noorjärkude pääsemise merre.
Eelnõu punktis 21 täiendatakse kalapüügieeskirja § 39 lõike 1 sõnastust nii, et jõgede ja ojade, kus kalapüük on aastaringselt keelatud, loetellu lisatakse Kloostri, Leisi, Häädemeeste jõgi ja Kadaka ning Udria oja ning Taaliku peakraav ja Angla kraav. Vastavasisulise ettepaneku tegi TÜ Eesti Mereinstituut, sest need on jõed, ojad ja kraavid, kus on rohkelt forelli noorjärke, kuid forelli vanemate isendite arvukus on väga madal. Et tegemist on valdavalt forelli anadroomse vormi ehk meriforelliga, kuid muud püütavad kalaliigid nendes jõgedes püsiasukatena praktiliselt puuduvad, on forelli noorjärkude kaitseks otstarbekas keelata kalapüük nagu ka teistes selles loetelus toodud jõgedes.
Samuti muudetakse kalapüügieeskirja § 39 lõike 2 punkti 4 sõnastust nii, et Vasalemma jões Vanaveski paisust suudmeni on kalapüük aastaringselt keelatud. TÜ Eesti Mereinstituudi uuringud on näidanud, et Vasalemma jões, mis on üks väheseid algupärase lõhepopulatsiooniga jõgesid Eestis, toimub lõhe looduslik paljunemine tervel lõigul Vanaveski paisust suudmeni, mistõttu on vajalik keelata kalapüük aastaringselt lõhe sigimispaigaks oleval jõelõigul, kaitsmaks jõkke tõusnud sugukalu ja noorjärke.
Samuti muudetakse kalapüügieeskirja § 39 lõike 4 punkti 4 sõnastust nii, et kalapüük on keelatud Mustoja jõest Vihula mõisa paisjärve paisust suudmeni. Eelmine sõnastus tekitas segadust, sest Vihulas on praegu kaks lähestikku asuvat paisu – Vihula mõisa pais ja Vihula veehoidla pais (vahe ca 50m). Püügikeeld on vajalik eelkõige allpool Vihula mõisa paisjärve paisu, kuhu ulatub siirdekaladele läbipääsetav osa ja kus kaitstakse meriforelli, harjuse ja jõeforelli populatsioone. Seega peaks püügikeeld olema alates Vihula mõisa paisust kuni suubumiseni Soome lahte. Vihula mõisa paisjärv on väga populaarne kalastuskoht ja siirdekalade seisukohalt kaitset ei vaja. Samuti lisatakse selles eelnõu punktis uue punktina 13 püügikeelualade loetellu Purtse jõgi Sillaoru paisust suudmeni. TÜ Eesti Mereinstituudi
teadlaste uuringud on näidanud, et Purtse jões toimub pidevalt nii lõhe kui ka meriforelli
looduslik sigimine. Lisaks on Purtse jõkke 2005., 2007. ja 2008. aastal asustatud
populatsiooni tugevdamiseks lõhe noorjärke. Samas säilib seal võimalus harrastuslikuks
kalapüügiks, sest keskkonnaministril on õigus lubada püüki kalastuskaardi alusel landi või
rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega. Siinkohal lisatakse püügikeelualade hulka
veel ka Nõva jõgi Tusari-Vaisi maantee sillast suubumiseni Soome lahte, kuna tegemist on
jõega, kus on rohkelt forelli noorjärke, kuid forelli vanemate isendite arvukus on väga madal.
Kalapüük on lubatud Nõva jões Tusari-Vaisi maantee sillast ülesvoolu, sest see jõelõik ei ole forellile sobiv. Selles eelnõu punktis lisatakse kalapüügieeskirja § 39 lõikesse 4 punkt 15, millega kehtestatakse meriforelli kaitse eesmärgil aastaringne kalapüügikeeld ka Veskijõel Harju-Risti – Riguldi maantee sillast suubumiseni Soome lahte. Ka Veskijões on kalapüük Harju-Risti – Riguldi maantee sillast ülesvoolu lubatud. Eelnõu punktis 20 jäetakse ka kalapüügieeskirja § 39 lõike 5 sõnastusest juba eelpoolkirjeldatud põhjustel termini täpsustamiseks välja sõnad „tammist või“.
Eelnõu punktis 25 lisatakse kalapüügieeskirja lisasse 4 Kloostri jõgi, Leisi jõgi, Taaliku
peakraav, Sõreda oja, Meriküla oja ja Järveoja. Lisasse 4 kuuluvad veekogud, mille
suudmetele lähemal kui 500 meetrit, on meres kalapüük keelatud 1. septembrist 30.
novembrini. Tegemist on väiksemate meriforelli kudejõgedega, kuhu tulevad meriforellid
kudema sügisese kuderände ajal.. Selleks et tagada meriforelli isendite jõudmine kudealadele, on otstarbekas kehtestada meriforelli kuderände ajal 1. septembrist 30. novembrini püügikeeld meres nende veekogude suudmetele lähemal kui 500 meetrit.


Vaatleja pardale võtmise vajadus, vaatleja määramine, vaatlejale esitatavad nõuded, vaatleja ülesanded ning kogutud andmete esitamise kord ja vorm – Riigi Teataja
Vaatleja pardale võtmise vajadus, vaatleja määramine, vaatlejale esitatavad nõuded, vaatleja ülesanded ning kogutud andmete esitamise kord ja vorm
Vaatleja pardale võtmise vajadus, vaatleja määramine, vaatlejale esitatavad nõuded, vaatleja ülesanded ning kogutud andmete esitamise kord ja vorm - sisukord
§ 2 Vaatleja pardale võtmise vajadus
2 Vaatlejale esitatavad nõuded ja vaatleja ülesanded
§ 3 Vaatlejale esitatavad nõuded
§ 4 Vaatleja kogutavad andmed
§ 5 Vaatleja kasutatav valimikava
§ 6 Vaatleja täiendavad ülesanded NAFO reguleeritavas piirkonnas
§ 7 Vaatleja teavitamiskohustused
§ 8 Nõuded vaatleja ametiülesannete täitmise kohta
3 Vaatleja kogutud andmete esitamise kord ja vorm
§ 9 Vaatleja aruanded
§ 10 Püügiandmete esitamise viis ja aeg
§ 11 Toodangu ümberarvestustegur
4 Vaatlejate määramine NAFO reguleeritavas piirkonnas püüdvatele laevadele
§ 12 Vaatlejatega kaetuse vähendamine
§ 13 Vaatlejate tegevuse ajavahemik
5 Vaatlejate määramine väljaspool NAFO reguleeritavat piirkonda püüdvatele laevadele
§ 14 Vaatlejatega kaetuse ulatus
§ 15 Vaatlejate tegevuse ajavahemiku määramine
RT I, 12.12.2019, 12
Vastu võetud 02.10.2017 nr 39
RT I, 10.10.2017, 1
jõustumine 13.10.2017
08.12.2019 RT I, 12.12.2019, 8 15.12.2019
Määrus kehtestatakse kalapüügiseaduse § 68 lõigete 1, 2, 4 ja 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse Eesti lipudokumenti omavale kalalaevale suunatavale vaatlejale esitatavad nõuded ja tema ülesanded ning vaatleja kogutud andmete esitamise kord ja vorm, vaatlejatega kaetuse ulatus ja vaatleja ja tema tegevuse ajavahemiku määramise kord, kui seda ei reguleeri Euroopa Liidu õigusaktid või rahvusvahelised lepingud, järgmistes püügipiirkondades:
1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2019/833, millega kehtestatakse Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni reguleerimispiirkonnas kohaldatavad kaitse- ja rakendusmeetmed, muudetakse määrust (EL) 2016/1627 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2115/2005 ja (EÜ) nr 1386/2007 (ELT L 141, 28.05.2019, lk 1–41), artikli 27 alusel Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni (edaspidi NAFO) reguleeritavas piirkonnas;
[RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2016/2336, millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi eritingimused Kirde-Atlandi ja kalapüügisätted Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 2347/2002 (ELT L 354/1, 14.12.2016), artikli 16 lõikes 5 sätestatud piirkonnas;
3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2017/1004, kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva liidu raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 199/2008 (ELT L 157, 20.06.2017, lk 1–21) artiklite 10 ja 11 alusel kinnitatud riikliku töökavaga (edaspidi riiklik töökava) määratud püügipiirkondades;
4) nõukogu määruse (EÜ) nr 734/2008, milles käsitletakse ohualdiste avamere ökosüsteemide kaitset püügivahendite kahjuliku mõju eest (ELT L 201, 15.07.2008, lk 8–13), artikli 11 kohaselt püügil põhjapüügivahendiga avamere piirkondades, mis jäävad kalandusorganisatsioonide vastutusaladest välja;
5 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/1241, mis käsitleb kalavarude ja mereökosüsteemide kaitsmist tehniliste meetmete abil ning millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 2019/2006, (EÜ) nr 1224/2009 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1380/2013, (EL) 2016/1139, (EL) 2018/973, (EL) 2019/472 ja (EL) 2019/1022 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 894/97, (EÜ) nr 850/98, (EÜ) nr 2549/2000, (EÜ) nr 254/2002, (EÜ) nr 812/2004 ja (EÜ) nr 2187/2005 (ELT L 198, 25.7.2019, lk 105–201), artikli 25 ja lisa XII kohaselt püügil rannikuriigi liikmesriigi vetes või Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni alarajooni 1 ja 2 vetes.
§ 2. Vaatleja pardale võtmise vajadus
Eesti lipudokumenti omava kalalaeva püügiloa omanik (edaspidi ettevõtja) ja kapten peavad käesoleva määruse §-des 12–15 sätestatud määramise tingimusi arvestades pardale võtma vaatleja:
1) nõukogu määruses (EÜ) nr 2019/833 sätestatud juhul;
2) Euroopa Komisjoni kinnitatud riikliku töökava kohaselt;
3) [kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2016/2336 artikli 16 lõike 5 alusel Kirde-Atlandi kalanduskomitee (NEAFC) reguleeritavas piirkonnas süvamere kalaliikide põhjatraaliga püügil;
5) püügil põhjapüügivahendiga väljaspool kalanduspiirkondade kehtivuspiirkondi nõukogu määruse (EÜ) nr 734/2008 artikli 11 kohaselt;
6) Euroopa Nõukogu igal aastal kehtestatavas määruses, millega määratakse kindlaks teatavate kalavarude ja kalavaru rühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes, sätestatud juhul;
7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2019/1241 artikli 25 alusel;
8) nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 73 lõikes 1 sätestatud juhul.
2. peatükk Vaatlejale esitatavad nõuded ja vaatleja ülesanded
§ 3. Vaatlejale esitatavad nõuded
(1) Vaatleja haridus, teadmised ning oskused ja kogemused peavad olema järgmised:
1) vähemalt keskharidus;
2) Eesti Vabariigi ja Euroopa Liidu kalapüüki reguleerivate õigusaktide, rahvusvaheliste kalandusorganisatsioonide reguleeritaval veealal kehtivate kalapüüginõuete ning muid ametikohast tulenevaid ülesandeid reguleerivate õigusaktide tundmine ja nende rakendamise oskus;
3) piisavad teadmised kalaliikide ja püügivahendite identifitseerimiseks;
4) side- ja navigatsiooniseadmete tundmine ja kasutamisoskus ning asjakohane ohutusalane väljaõpe;
5) oskus koguda algandmeid teadusuuringuteks, sealhulgas koguda proove ning teha täpseid vaatlusi ja ülestähendusi;
6) muud ametikohal nõutavad teadmised ja oskused.
(2) Vaatleja peab olema sõltumatu ettevõtjast ja kaptenist, kelle laeval ta vaatleja ülesandeid täidab.
§ 4. Vaatleja kogutavad andmed
(1) Vaatleja kogub andmeid:
1) pardal oleva ja tagasiheidetud, sealhulgas alamõõdulise kala, kalasaagi eluskaalu ja liigilise koosseisu kohta, püügi aja, koha, sügavuse ning püünise veesolemise aja kohta püügioperatsioonide kaupa. Püügikoht määratakse laius- ja pikkuskraadi kaudu;
2) toodangu kaalu kohta liikide kaupa, juhul kui kala töödeldakse pardal;
3) laeval kasutatavate püügivahendite tüübi, võrgusilma suuruse, kinnitusviiside ja võrkpüüniste tarindite kohta;
4) laeval korraldatud inspekteerimiste kohta;
5) riiklikus töökavas ette nähtud teadusandmeid;
6) muid asjakohaseid andmeid, sealhulgas juhusliku imetajate, lindude, roomajate ja selgrootute kaaspüügi kohta.
(2) [Kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
§ 5. Vaatleja kasutatav valimikava
Vaatleja kogub andmeid kala tagasiheitmise ja kala pardale jätmise kohta, järgides riiklikus töökavas või NAFO reguleeritavas piirkonnas püüdes NAFO kaitse- ja rakendusmeetmetes kirjeldatud valimikava. Kui riiklik töökava või NAFO kaitse- ja rakendusmeetmed valimikava ette ei näe, kasutatakse järgmist valimikava:
1) iga loomuse kohta märgitakse kogu saagi mass liikide kaupa ning vette tagasi lastava kala mass liikide kaupa;
2) vähemalt ühest loomusest päevas võetakse juhuslik valim, mis sorteeritakse ja registreeritakse kõikide olulisemate liikide pikkusnäitajad nii lossitava kui vette tagasi lastava saagiosa kohta.
§ 6. Vaatleja täiendavad ülesanded NAFO reguleeritavas piirkonnas
(1) Vaatleja täidab lisaks käesoleva määruse §-s 4 sätestatud ülesannetele nõukogu määruse (EL) nr 2019/833 artikli 27 lõikes 11 sätestatud ülesandeid.
(2) Toodangupäeviku kontrollimisel kasutatakse kala eluskaalu saamiseks kala- ja toodanguliigile sobivat ümberarvutustegurit, mis on määratud käesoleva määruse § 11 kohaselt.
§ 7. Vaatleja teavitamiskohustused
(1) Vaatleja teavitab viivitamatult kaptenit avastatud vastuoludest laeva kalapüügitegevuse ja õigusaktis sätestatud nõuete vahel.
(2) Kui vaatleja tuvastab nõuete ilmse rikkumise, informeerib vaatleja sellest 24 tunni jooksul või esimesel võimalusel Keskkonnainspektsiooni.
§ 8. Nõuded vaatleja ametiülesannete täitmise kohta
(1) Vaatleja tagab, et tema viibimine kalalaeva pardal ei häiri laeva nõuetekohast funktsioneerimist, sealhulgas püügitegevust.
(2) Vaatleja peab hoidma saladuses ametiülesannete täitmisel teatavaks saanud andmeid, mis kujutavad endast ärisaladust, kui nende andmete avalikustamine ei tulene õigusaktidest.
3. peatükk Vaatleja kogutud andmete esitamise kord ja vorm
§ 9. Vaatleja aruanded
(1) Käesoleva määruse § 2 punktis 1 sätestatud juhul esitab vaatleja aruande NAFO kaitse- ja rakendusmeetmetes nõutud vormis.
(2) Käesoleva määruse § 2 punktides 2 ja 4–8 sätestatud juhtudel esitab vaatleja aruande käesoleva määruse lisas 1 esitatud vormis.
(3) [Kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
§ 10. Püügiandmete esitamise viis ja aeg
(1) Käesoleva määruse § 2 punktis 1 sätestatud juhul esitab vaatleja käesoleva määruse § 9 lõikes 1 kirjeldatud aruande NAFO kaitse- ja rakendusmeetmetes ette nähtud aegadel NAFO sekretariaadile, Euroopa Komisjonile, Keskkonnainspektsioonile ja Keskkonnaministeeriumile.
(2) Käesoleva määruse lisas 1 nimetatud aruande esitab vaatleja 20 päeva jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu Keskkonnaministeeriumile ja aruande osa „Laeva inspekteerimise info” samal ajal Keskkonnainspektsioonile.
(3) Käesoleva määruse lisas 2 nimetatud aruande esitab vaatleja 20 päeva jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu Keskkonnaministeeriumile.
(4) Aruanded edastatakse elektronposti kaudu või aruande saaja nõudmisel muul viisil.
§ 11. Toodangu ümberarvestustegur
(1) Toodangu ümberarvutustegur on määratud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 404/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollsüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 112, 30.04.2011, lk 1–153), artiklis 49.
(2) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määrus vajalikku ümberarvutustegurit ei sätesta või määrus püügipiirkonnas ei kehti, kasutatakse toodangu ümberarvestustegurina vastavas piirkonnas kehtivat eeskirja või leitakse toodangu ümberarvutustegur, tehes järgmised järjestikused toimingud:
1) võetakse juhuslik proov töötlemisse minevast saagist;
2) registreeritakse kalade arv ja kaal enne töötlemist ehk eluskaal;
3) käesoleva lõike punktis 1 nimetatud proovi töötleb meeskond, kasutades selleks tavalisi töötlemismeetodeid;
4) käesoleva lõike punktis 3 nimetatud töödeldud valmistoodang loetakse üle ja kaalutakse, saades töödeldud kaalu;
5) ümberarvestustegur saadakse käesoleva lõike punktis 2 nimetatud eluskaalu jagamisel käesoleva lõike punktis 4 nimetatud töödeldud kaaluga.
4. peatükk Vaatlejate määramine NAFO reguleeritavas piirkonnas püüdvatele laevadele
§ 12. Vaatlejatega kaetuse vähendamine
Nõukogu määruse (EL) nr 2019/833 artikli 27 lõikest 3 lähtuvalt vähendatakse vaatlejatega kaetust NAFO reguleeritavas piirkonnas püüdvatel laevadel kuni 75% ajast, mil laev või laevad on kalendriaasta jooksul püügil NAFO reguleeritavas piirkonnas. Püügil viibimise aega mõõdetakse püügipäevades.
§ 13. Vaatlejate tegevuse ajavahemik
(1) Vaatleja tegevuse ajavahemiku järgneval kalendriaastal määrab Keskkonnainspektsioon koostöös Keskkonnaministeeriumiga ja ettevõtjaga, kes soovib taotleda järgnevaks kalendriaastaks kalapüügiluba NAFO reguleeritavas piirkonnas, prognoositava püügiplaani alusel, arvestades seejuures riikliku töökava vajadusi ja NAFO kaitse- ja rakendusmeetmete nõudeid. Vaatlejate määramisel tagatakse tasakaal eri liike ja eri piirkondades püüdvate kalalaevade vahel.
(3) Vaatlejatega tegevuse vähendamisest teavitab Keskkonnaministeerium Euroopa Komisjoni enne püügireisi algust nii varakult kui võimalik Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2019/833 artikli 27 lõikes 3 sätestatu kohaselt.
(4) Keskkonnaministeerium esitab Euroopa Komisjonile igal aasta enne seda, kui laevad alustavad kalapüüki NAFO reguleeritavas kalapüügipiirkonnas, ning seejärel viivitamata pärast iga uue vaatleja määramist nimekirja vaatlejatest, kes võivad NAFO reguleeritavas piirkonnas Eesti lipu all sõitvatel laevadel vaatleja ülesandeid täita.
5. peatükk Vaatlejate määramine väljaspool NAFO reguleeritavat piirkonda püüdvatele laevadele
§ 14. Vaatlejatega kaetuse ulatus
(1) [Kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
(2) Püüki teostava kalalaeva igal püügireisil peab pardal viibima vaatleja, kui püük toimub põhjapüügivahendiga avamere piirkondades, mis jäävad kalandusorganisatsioonide vastutusaladest välja.
(3) NEAFC piirkonnas peab põhjatraaliga süvamereliikide püüki teostava kalalaeva pardal viibima vaatleja vähemalt 10% püügiajast.
(4) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatule peab kalalaeva pardal viibima vaatleja juhul, kui see on vajalik riiklikus töökavas ette nähtud teadusproovide kogumiseks töönduspüükidest.
(5) [Kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]
(6) Kalalaeva pardal peab viibima vaatleja juhul, kui see on vajalik käesoleva määruse § 2 punktidest 6–8 tulenevatel juhtudel.
§ 15. Vaatlejate tegevuse ajavahemiku määramine
(1) Vaatlejate tegevuse ajavahemiku käesoleva määruse § 14 lõike 3 tingimuste täitmiseks määrab Keskkonnainspektsioon koostöös Keskkonnaministeeriumi ja ettevõtjaga. Vaatlejate tegevuse ajavahemiku määramisel lähtutakse riikliku töökava vajadustest, püüdes tagada vaatluste ühtset kaetust eri piirkondades ja püügihooaja vältel.
(2) Vaatlejate tegevuse ajavahemiku käesoleva määruse § 14 lõike 4 tingimuste täitmiseks määrab Keskkonnaministeerium koostöös ettevõtjaga. Vaatlejate tegevuse ajavahemiku määramisel lähtutakse riikliku töökava vajadustest, püüdes tagada vaatluste ühtset kaetust eri piirkondades ja püügihooaja vältel.
Lisa 1 Vaatleja aruanne
Lisa 2 Vaalavaatluse ja traalpüügi jälgimise aruanne
[Kehtetu - RT I, 12.12.2019, 8 - jõust. 15.12.2019]


Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise voliniku ning kantselei põhimäärus – Riigi Teataja
Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise voliniku ning kantselei põhimäärus
Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise voliniku ning kantselei põhimäärus - sisukord
§ 1 Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik
§ 2 Voliniku kantselei
§ 3 Voliniku sümboolika
§ 4 Voliniku ja kantselei tegevuse finantseerimine ja raamatupidamisarvestus
§ 5 Lepingute sõlmimine
§ 6 Voliniku ja kantselei asukoht
2 TÖÖKORD
§ 7 Seaduste nõuete täitmise jälgimine
§ 8 Arvamuse andmine diskrimineerimise kohta
§ 9 Seaduste mõju analüüsimine
§ 10 Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise edendamine
§ 11 Muud voliniku ülesanded
RT I 2010, 33, 170
Vastu võetud 10.06.2010 nr 71
Määrus kehtestatakse «Võrdse kohtlemise seaduse» § 15 lõike 6 alusel.
§ 1. Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik
(1) Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik (edaspidi volinik) on iseseisvalt tegutsev «Soolise võrdõiguslikkuse seaduse» ja «Võrdse kohtlemise seaduse» nõuete täitmist jälgiv ning muid seadusega talle pandud ülesandeid täitev sõltumatu ja erapooletu asjatundja.
(2) Voliniku ingliskeelne nimetus on Gender Equality and Equal Treatment Commissioner.
(3) Voliniku venekeelne nimetus on ynoлнoмoчeнный no гeндepнoмy paвнonpaвию и paвнoмy oбpaщeнию.
§ 2. Voliniku kantselei
(1) Voliniku kantselei (edaspidi kantselei) on volinikku teenindav asutus.
(2) Volinik kantselei juhina kinnitab kantselei struktuuri ja koosseisu.
(3) Voliniku ajutisel äraolekul asendab volinikku tema määratud ametnik.
(4) Kantselei ametnikud abistavad ja nõustavad volinikku tema töös, täites voliniku antud korraldusi.
(5) Kantselei ingliskeelne nimetus on Office of the Gender Equality and Equal Treatment Commissioner.
(6) Kantselei venekeelne nimetus on Кaнцeляpия ynoлнoмoчeннoгo no гeндepнoмy paвнonpaвию и paвнoмy oбpaщeнию.
§ 3. Voliniku sümboolika
(1) Voliniku pitser on sõõrikujuline. Sõõri läbimõõt on 35 mm ja selle keskel on väike riigivapp. Sõõri äärel on sõnad «Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik».
(2) Volinikul on oma nimega dokumendiplangid, mille kujundus- ja turvaelemendina kasutatakse väikest riigivappi.
§ 4. Voliniku ja kantselei tegevuse finantseerimine ja raamatupidamisarvestus
(1) Voliniku ja kantselei tegevuseks vajalikud kulud kaetakse riigieelarvest ning nähakse ette Sotsiaalministeeriumi eelarves eraldi real.
(2) Voliniku ja kantselei majandustehinguid kajastatakse Sotsiaalministeeriumi raamatupidamisarvestuses ja valitsemisala majandusaasta aruandes.
§ 5. Lepingute sõlmimine
Volinik sõlmib oma pädevuse ning voliniku ja kantselei tegevuseks eraldatud eelarve piires oma ülesannete täitmiseks vajalikke lepinguid.
§ 6. Voliniku ja kantselei asukoht
Volinik ja kantselei asuvad Tallinnas. Voliniku ja kantselei postiaadress on Gonsiori 29, 15027 Tallinn.
2. peatükk TÖÖKORD
§ 7. Seaduste nõuete täitmise jälgimine
«Soolise võrdõiguslikkuse seaduse» ja «Võrdse kohtlemise seaduse» nõuete täitmise jälgimisel volinik:
1) kogub riigi- ja kohalike omavalitsusüksuste asutustelt, haridus- ja teadusasutustelt, koolituse korraldamisega tegelevatelt institutsioonidelt ning tööandjatelt teavet «Soolise võrdõiguslikkuse seaduse» §-de 9–11 ning tööandjatelt, haridus- ja teadusasutustelt, koolitust korraldavatelt asutustelt ja isikutelt ning ministeeriumidelt teavet «Võrdse kohtlemise seaduse» §-de 12–14 täitmise kohta ning analüüsib seda;
2) kogub ja analüüsib andmeid naiste ja meeste ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise ja nende lahendamise juhtumite kohta;
3) kogub tööandjatelt teavet «Võrdse kohtlemise seaduse» § 11 rakendamise kohta ning analüüsib seda;
4) kogub muud õigusalast ja sotsiaalset teavet, mis on seotud naiste ja meeste ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemise põhimõtte ellurakendamisega;
5) jälgib naiste ja meeste võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist meedias, eelkõige töö- ja koolituspakkumistes.
§ 8. Arvamuse andmine diskrimineerimise kohta
(1) Isikute avalduste vastuvõtmisel ja arvamuste andmisel võimaliku diskrimineerimise asetleidmise kohta menetleb volinik esitatud avaldusi, lähtudes «Haldusmenetluse seadusest», arvestades «Soolise võrdõiguslikkuse seaduse» ja «Võrdse kohtlemise seaduse» erisusi.
(2) Omal algatusel antud arvamuse puhul või avalduse esitanud isiku nõusolekul edastab volinik arvamuse teadmiseks või soovitusena isikule, kes vastutab võrdse kohtlemise põhimõtte järgimise eest arvamuse aluseks olevas olukorras.
§ 9. Seaduste mõju analüüsimine
Seaduste mõju analüüsimisel naiste ja meeste ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute seisundile ühiskonnas volinik:
1) analüüsib õigusaktide ning nende rakendamisest tuleneva mõju vastavust «Soolise võrdõiguslikkuse seaduses» sätestatud naiste ja meeste võrdõiguslikkuse ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemise põhimõttele, üldistab analüüsi tulemused ning informeerib nendest asjakohaseid institutsioone;
2) analüüsib Euroopa Liidu soolise võrdõiguslikkuse ning võrdse kohtlemise alast õigusloomet ja edastab vastavat informatsiooni asjakohastele institutsioonidele;
3) tellib uuringuid ja edastab analüüsi tulemusi avalikkusele ja asjakohastele institutsioonidele.
§ 10. Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise edendamine
(1) Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise edendamiseks volinik:
1) koostab ja annab välja oma tegevust ning naiste ja meeste ja «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemise põhimõtet tutvustavaid materjale;
2) teavitab avalikkust naiste ja meeste ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemisega seotud küsimustest;
3) teeb koostööd teiste riikide analoogiliste institutsioonide ja nende ühendustega;
4) osaleb Euroopa Liidu soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise alases õigusloomes;
5) käivitab projekte ning osaleb projektides ja programmides, mille eesmärgiks on õigusalase teadlikkuse tõstmine naiste ja meeste ning «Võrdse kohtlemise seaduse» § 1 lõikes 1 nimetatud tunnuste alusel jagunevate isikute võrdse kohtlemise valdkondades.
(2) Volinik teeb soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise edendamisel koostööd teiste asutuste ning isikutega, sealhulgas kodanikuühiskonna organisatsioonide, sotsiaalpartnerite ja õiguskantsleriga.
§ 11. Muud voliniku ülesanded
(1) Volinik nõustab ja abistab isikuid diskrimineerimist käsitlevate kaebuste esitamisel.
(2) Volinik teeb ettepanekuid Vabariigi Valitsusele ja valitsusasutustele, samuti kohaliku omavalitsuse üksustele ning nende asutustele õigusaktide muutmise ja täiendamise kohta.
(3) Volinik nõustab ja teavitab Vabariigi Valitsust ja valitsusasutusi ning kohaliku omavalitsuse üksuste asutusi «Soolise võrdõiguslikkuse seaduse» ja «Võrdse kohtlemise seaduse» rakendamist puudutavates küsimustes.
(1) Volinik avaldab hiljemalt järgmise aasta 31. maiks oma veebilehel ülevaate enda ja kantselei eelmise aasta tegevusest.
(2) Volinik avaldab oma ülesannete täitmise käigus saadud teabel põhinevaid aruandeid soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta.


Tallinna haljastute hoolduse nõuded
Tallinna Linnavalitsus 04.04.2012 määrus number 13 [RT IV, 16.04.2013, 31]
Jõustumine: 09.04.2012
Redaktsiooni kehtivus: 01.06.2019 - ... [RT IV, 29.05.2019, 56]
jõustumine 01.06.2019, Tlv m 22.05.2019 nr 18
jõustumine 09.04.2012,
Tlv m 22.05.2019 nr 18 [RT IV, 29.05.2019, 9 - jõust. 01.06.2019]
2012 nr 13
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lg 1 p 3 alusel, kooskõlas Tallinna Linnavolikogu 19. juuni 2008 otsusega nr 129 kinnitatud „Tallinna arengukavaga 2009−2027” ja Tallinna Linnavolikogu 16. juuni 2011 otsusega nr 107 vastu võetud „Tallinna keskkonnastrateegiaga aastani 2030”.
(1) Määrusega reguleeritakse Tallinna haljastute hooldamise sagedust ja määratakse vajalikud hooldustööd, et tagada haljastute tasakaalustatud areng Tallinna haldusterritooriumil.
(2) Määrus on kohustuslik linna asutustele Tallinna avalike alade haljastute hooldustööde kavandamisel ja tegemisel. Teistele asutustele ja isikutele on määrus soovituslik.
(3) Määruse eesmärk on tagada haljastute pikaajaline esteetiline välimus, hooldustööde kvaliteet ja ühtlustada hooldustööd.
§ 2. Haljastu
(1) Haljastu on tiheasustusalal paiknev avamaataimkattega ala, millel on keskkonnakaitseline tähtsus. Haljastute hulka kuuluvad aiad, pargid, puiesteed, haljakud, elamurajoonide ja teede haljasalad, kalmistud. Haljastutena ei käsitata katmikalasid, talveaedu ega konteinerhaljastust.
(2) Haljastute hooldamise reguleerimisel lähtutakse haljastute kasutamise eesmärgist ja haljastute kategooriatest.
(3) Haljastute kategooriad on:
1) haljasala;
2) linnamets (parkmets, metsapark, rabamets);
3) kalmistu;
4) rannaala.
(4) Haljasala on regulaarselt hooldatav piiratud suurusega loodusliku või rajatud taimkattega ala, mille kujundus on inimeste loodud või mõjutatud ning mis on laiema üldkasutatava ala kujunduse osa.
(5) Haljastul on kesksel kohal erinevad taimestikuobjektid. Hooldatava taimestiku eesmärk ja iseloom varieeruvad haljastu funktsiooni ja eriomaduste järgi.
§ 3. Haljastu hooldusintensiivsus
(1) Haljastud on jaotatud erinevateks piirkondadeks kasutustiheduse, looduslike tingimuste ja hooldamise erisuste järgi.
(2) Haljastu hooldusintensiivsuse määrab linnavara valitseja. Haljastu hooldusintensiivsus kajastatakse Tallinna haljastute infosüsteemis.
(3) Haljastud liigitatakse hooldamise intensiivsuse järgi nelja astmesse:
1) I astme hooldusintensiivsusega haljastu;
2) II astme hooldusintensiivsusega haljastu;
3) III astme hooldusintensiivsusega haljastu;
4) IV astme hooldusintensiivsusega haljastu.
(4) Haljastul tehtavad tööd eri hooldusintensiivsuse astmete kaupa on esitatud määruse lisas 1 „Aednikutööd“, lisas 2 „Heakorratööd“ ja lisas 4 „Kalmistu hooldusnõuded“.
§ 4. I astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse üldnõuded
(1) I astme hooldusintensiivsusega haljastu paikneb enamasti linna keskel, ühiskondlike hoonete vahetus läheduses või mujal linnakeskkonna seisukohalt väljapaistvas asukohas. I astme hooldusintensiivsusega haljastul kasutakse silmatorkavaid, dekoratiivseid põõsaid, puid ja muid taimi.
(2) I astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse eesmärk on säilitada haljastu kujundusvõtted ning hoida haljastu taimestik, ehitised, väikevormid, inventar ja teekatted puhtad ja väga heas korras. Hooldamisel rakendatakse vajalikke abinõusid ennetavalt.
§ 5. II astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse üldnõuded
(1) II astme hooldusintensiivsusega haljastu on tee koosseisu kuuluv haljastu või haljastu, mis enamasti paikneb elamute vahetus läheduses, samuti vaba aja veetmiseks ettenähtud haljastu. II astme hooldusintensiivsusega haljastu on aktiivse päevase tegevuse tõttu tugeva koormuse all ja sellel paiknevad nt mängu- ja spordiväljakud. II astme hooldusintensiivsusega haljastul on rohkesti põõsaid ja avaraid muruplatse.
(2) II astme hooldusintensiivsusega haljastute hulka kuuluvad ka linnapildi seisukohalt olulised haljasribad ja haljasalad, kuhu on rajatud muru ning istutatud üksikuid puid või muud taimestikku.
(3) II astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse eesmärk on hoida haljastu heas korras, esteetiliselt meeldiva, turvalise ja funktsionaalsena. Haljastul pööratakse aktiivse tegevusega erilist tähelepanu sellel paiknevate ehitiste ohutusele, kahjustused parandatakse võimalikult kiiresti.
§ 6. III astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse üldnõuded
(1) III astme hooldusintensiivsusega haljastu on ala, mis ei ole tugeva koormuse all ja mille hoolduse sagedus on harvem.
(2) III astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse eesmärk on hoida piirkond rahuldavas korras ja turvalisena. Haljastul paiknevad ehitised hoitakse heas korras ning kahjustused parandatakse võimalikult kiiresti.
§ 7. IV astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse üldnõuded
(1) IV astme hooldusintensiivsusega haljastu on looduslik roheala.
(2) IV astme hooldusintensiivsusega haljastu hoolduse eesmärk on tagada vaba aja veetmise võimalused ja säilitada looduslik üldilme.
§ 8. Aednikutööd ja heakorratööd
(1) Haljastu hooldustööd on aednikutööd ja heakorratööd.
(2) Aednikutöö on haljastu taimestiku hooldus, mida teevad spetsialistid, kes on saanud kutsealase väljaõppe (kutsestandardi järgi aednik I, aednik II, aednik III, haljastaja II) ning rakendavad saadud teadmisi ja oskusi haljasalade hooldustöödel igapäevaselt.
(3) Aednikutööd ja heakorratööd eri hooldusintensiivsuse astmete kaupa on sätestatud määruse lisades 1 ja 2.
(4) Hooldustööde planeerimist Tallinna haldusterritooriumil koordineerib Keskkonna- ja Kommunaalamet.
(5) Hooldustööde (v.a kalmistud) läbiviimist Tallinna linnaosade haldusterritooriumidel korraldavad linnaosade valitsused.
Aednikutööd
§ 9. Muru
(1) Muru hoitakse agrotehniliste võtetega parimas võimalikus seisundis. Hooldusabinõusid rakendatakse regulaarselt ja ennetavalt.
(2) Muru hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) muru piiratakse nii sageli, et muruala selged piirjooned oleksid tagatud kogu aeg;
2) umbrohutõrjet tehakse vajadust mööda;
3) muru kastetakse, väetatakse, tasandatakse (mulla lisamine, muruseemne külv, rullimine) ja rullitakse vajadust mööda.
§ 10. Põõsad
Põõsaste (üksikpõõsas, põõsarühm, lausistutus, vabakujuline hekk, pügatud hekk) hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) istutusala kobestatakse ja rohitakse nii sageli, et oleks tagatud puhas mullapind või multš;
2) istutusala piiratakse ja/või servatakse nii sageli, et pidevalt oleks tagatud selged piirjooned;
3) kastetakse ja väetatakse vajaduse ja taimeliigi kohaselt;
4) asendatakse hävinenud (sh vandalismi tõttu) põõsad;
5) istutusalale lisatakse vajadust mööda multši;
6) taimehaiguste ja -kahjurite tõrjet ning hoolduslõikust tehakse vajaduse kohaselt;
7) kujundus-, noorendus- ja harvenduslõikust tehakse taimeliigi kohaselt;
8) hekki pügatakse igal aastal vähemalt kaks korda vegetatsiooniperioodi jooksul, taimeliigi kohaselt, et säilitada heki kuju;
9) lõigatud oksad korjatakse kokku ja veetakse ära;
10) põõsarühmadest eemaldatakse seal kasvavad võõrliigid;
11) kevadel kaetakse taimed varjuriidega vajaduse ja taimeliigi kohaselt;
12) talvekate (varjuriie) eemaldatakse, veetakse ära ja ladustatakse.
§ 11. Püsililled
(1) Püsililled on mitmeaastased rohtsete vartega taimed, mida enamasti kasutatakse pinnakattetaimedena või rühmiti istutatult dekoratiivse õisiku, lehtede, värvuse, lõhna vms omaduste tõttu haljasala taimestiku mitmekesistamisel, värvikamaks ja vaheldusrikkamaks muutmisel.
(2) Püsilillede hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) istutusala kobestatakse ja rohitakse nii sageli, et alal on puhas mullapind või multš tagatud kogu aeg;
2) istutusala piiratakse/servatakse nii sageli, et selle selged piirjooned oleks tagatud kogu aeg;
3) taimi kastetakse, väetatakse ja toestatakse vajadust mööda;
4) vajaduse järgi tehakse taimehaiguste ja -kahjurite tõrjet;
5) eemaldatakse mittedekoratiivsed taimeosad (lehed, õied, varred);
6) hävinenud (sh vandalismi tõttu) taimed asendatakse;
7) sordi ja liigi järgi lõigatakse taimed kevadel tagasi;
8) talvekate paigaldatakse, eemaldatakse, veetakse ära ja ladustatakse vajaduse järgi.
§ 12. Roosid
(1) Roose istutatakse haljasalale või parki väärtuslike detailide lisamiseks. Rooside rühm peab alati olema väga heas korras.
(2) Rooside hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
2) istutusala piiratakse ja/või servatakse nii sageli, et ala selged piirjooned on tagatud kogu aeg;
4) kevadel tehakse taimehaiguste ja -kahjurite ennetav tõrje;
5) pärast ennetavat tõrjet kevadel tehakse taimehaiguste ja -kahjurite tõrjet vajadust mööda;
6) eemaldatakse mittedekoratiivsed taimeosad (lehed, õied, varred);
7) hävinenud (sh vandalismi tõttu) taimed asendatakse;
8) sordi ja liigi kohaselt lõigatakse roosid tagasi;
9) sügisel painutatakse roniroosid alla;
10) sügisel peale esimesi öökülmasid paigaldatakse talvekate taimeliigi kohaselt, kevadel see eemaldatakse ja ladustatakse.
§ 13. Suvelilled
(1) Suvelilled on ühe- või kaheaastased taimed ja need istutatakse kasvukohale üheks kasvuperioodiks. Suvelillerühma eesmärk on pakkuda üldisesse keskkonda värvikirevust ja vaheldusrikkust.
(2) Suvelillede istutusala ettevalmistamiseks kasutatakse viljakat, sobiva lõimisega ja huumusrikast mulda.
(3) Suvelillede hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) istutusala kontrollitakse iga päev ja rohitakse nii sageli, et puhas mullapind on tagatud kogu aeg;
3) taimi kastetakse ja hoolduslõikust tehakse vajadust mööda;
4) taimi väetatakse igal teisel kastmiskorral või kasutatakse pikatoimelist väetist;
5) taimehaiguste ja -kahjurite tõrje tehakse taimeliigi kohaselt;
8) peenrataimi toestatakse vajaduse ja taimeliigi kohaselt;
9) peenarde kasvupinnas valmistatakse ette järgmiseks kasvuperioodiks (mullapind kaevatakse läbi ja rehitsetakse).
(4) Konteinerite (püsi- ja hooajalised vaasid, lillepüramiidid, rippuvad lilleamplid) hooldamisel tehakse järgmised tööd:
1) konteinerid puhastatakse tolmust ja grafitist;
2) konteinerid paigaldatakse selleks ettenähtud kohta ja ladustatakse lattu vajaduse kohaselt;
3) konteineritele paigaldatakse ja neilt eemaldatakse talvekaunistused vajaduse kohaselt.
§ 14. Ronitaimed
Ronitaimede hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) istutusala kobestatakse ja rohitakse nii sageli, et alal on tagatud puhas mullapind või multš kogu aeg;
2) istutusala piiratakse ja/või servatakse nii sageli, et istutusala selged piirjooned on tagatud kogu aeg;
4) taimehaiguste ja -kahjurite tõrjet tehakse vajadust mööda;
5) taimeliigi kohaselt lõigatakse taim tagasi;
6) sügisel peale esimesi öökülmasid paigaldatakse talvekate taimeliigi kohaselt, kevadel see eemaldatakse ja ladustatakse.
§ 15. Puud
(1) Tänavapuude (teemaa haljasalal ja tänava mõjupiirkonnas kasvavad puud) võra miinimumkõrgused algavad:
1) kõnniteede kohale suunduvatel okstel 300 cm kõrgusel maapinnast;
2) sõidutee kohale suunduvatel okstel 480 cm kõrgusel maapinnast;
3) õhuliinide (trolli-, trammiliin) kohal asuvatel okstel 650 cm kõrgusel maapinnast.
(2) Puude hooldamiseks tehakse järgmised tööd:
1) kujundus-, hooldus-, harvendus- ja vormilõikust ning raiet tehakse vajaduse ja kasvukoha nõuete järgi, arvestades lõike 1 nõudeid;
2) lõigatud oksad korjatakse kokku ja veetakse ära;
3) kastetakse ja väetatakse vajadust mööda;
4) vajaduse kohaselt tehakse taimehaiguste ja -kahjurite tõrjet;
5) kastmis- ja väetamissüsteemid hoitakse nõuetekohaselt korras.
§ 16. Muru niitmine
(1) Heakorratööde käigus niidetakse muru nii sageli, et muru maksimumkõrgus kogu kasvuperioodi vältel:
1) I astme hooldusintensiivsusega haljastul on 7 cm;
2) II astme hooldusintensiivsusega haljastul on 10 cm;
3) III astme hooldusintensiivsusega haljastul on 15 cm.
(2) IV astme hooldusintensiivsusega looduslikul rohealal niidetakse hein kaks korda aastas.
(3) I, II ja III astme hooldusintensiivsusega haljastul niidetakse muru nii sageli, et märgatavat niitmisjääki ei teki, nähtavad niitmisjäägid riisutakse ja veetakse ära.
(4) I, II ja III astme hooldusintensiivsusega haljastul niidetakse takistuste ümbrust nii sageli, et need ei erine piirkonna esteetilisest üldilmest.
(5) IV astme hooldusintensiivsusega looduslikul rohealal niidetud hein riisutakse ja veetakse ära vajadust mööda.
§ 17. Prahi ja prügi koristamine ning lehtede riisumine
(1) Heakorratööde käigus koristatakse praht ja prügi:
1) I astme hooldusintensiivsusega haljastul vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui üks kord päevas, vajadusel sagedamini;
2) II astme hooldusintensiivsusega haljastul vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui viiel päeval nädalas;
3) III astme hooldusintensiivsusega haljastul vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui kahel päeval nädalas;
4) IV astme hooldusintensiivsusega looduslikul rohealal vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui kaks korda aastas.
(2) Lehed koristatakse I, II ja III astme hooldusintensiivsusega haljastult nii sageli, et oleks tagatud võimalikult puhas murupind. Sügisel riisutakse lehti mitte vähem kui kaks korda.
(3) Praht ja prügi ning riisutud lehed veetakse ära vajaduse kohaselt.
(4) Põõsaste (põõsarühm, lausistutus, vabakujuline hekk, pügatud hekk), püsilillede, rooside, suvelillede ja ronitaimede istutusalalt koristatakse praht ja prügi nii, et haljastu hooldusintensiivsuse kohaselt oleks tagatud puhas mullapind või multš.
§ 18. Puud
(1) Heakorratööde käigus likvideeritakse murdunud puud ja oksad ning raiutakse vajadust mööda võsa.
(2) Raiejäägid purustatakse või kogutakse kokku. Raiepiirkond puhastatakse pärast puude langetamist ja võsa raiet.
(3) Kännud freesitakse (v.a IV astme hooldusintensiivsusega haljastutel), kännuauk täidetakse kasvumullaga, tasandatakse ning külvatakse muruseeme.
§ 19. Rajatis, väikevorm ja inventar
(1) Haljastu kasutusotstarve mõjutab haljastul paiknevate rajatiste, väikevormide ja inventari hulka ja kvaliteeti. Haljastul paiknevate rajatiste, väikevormide ja inventari ülesanne võib olla:
1) pakkuda kasutusotstarvet (pink, mänguvahend, tervisespordiseade, katusealune jms);
2) rõhutada esteetilisi väärtusi ja haljastu erijooni (skulptuur, veeobjekt jms);
3) suurendada funktsionaalsust, mis on tingitud maastikust ja/või selle vormimisest (tugimüür, trepp, piire, sild jms).
(2) Rajatiste, väikevormide ja inventari kahjustused, mis on inimesele ohtlikud ja/või ei võimalda rajatisi kasutada, remonditakse kohe.
(3) Rajatised, väikevormid ja inventar värvitakse, pestakse, puhastatakse (sh grafitist) ja remonditakse vajaduse kohaselt.
(4) Haljastul asuvad rajatised ja väikevormid koristatakse prahist haljastu hooldusintensiivsuse astme kohaselt.
(5) Inventari veetakse kohale, paigaldatakse ja veetakse ära vajaduse kohaselt.
§ 20. Mängu- ja spordiväljak
(1) Liivaaluselt ja selle ümbrusest koristatakse praht ja prügi haljastu hooldusintensiivsuse astme kohaselt. Muu katendiga alalt ja selle ümbrusest koristatakse praht ja prügi, pühitakse tolm ning liiv vajadust mööda.
(2) Mängu- ja spordiväljaku liiva tuleb vajadust mööda rehitseda ning riisuda sellest välja klaasikillud, kivid ja muu prügi.
(3) Mängu- ja spordiväljaku liivaalalt veetakse ära pealmine kiht (vähemalt 20 cm) ja asendatakse see uue liivaga vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui üks kord aastas.
(4) Mänguvahendi alustel tasandatakse liiva vajadust mööda, kuid mitte harvemini kui üks kord nädalas.
(5) Mängu- ja spordiväljakul asuvaid liivaaluseid rohitakse vajaduse kohaselt.
(6) Mängu- ja spordiväljakul niidetakse muru ja riisutakse lehed haljastu hooldusintensiivsuse astme kohaselt. Praht ja prügi, riisutud hein ning lehed veetakse ära vajadust mööda.
§ 21. Koerte jalutusplats
(1) Koerte jalutusplats on aiaga piiratud ala koerte treenimiseks ja jalutamiseks.
(2) Jalutusplatsilt koristatakse ja veetakse ära praht ja prügi vähemalt viiel päeval nädalas, vajadusel sagedamini.
(3) Jalutusplatsi prügikastid tühjendatakse vähemalt viiel päeval nädalas, vajadusel sagedamini. Koera väljaheite koristamiseks tagatakse jalutusplatsil kilekottide olemasolu.
(4) Koerte jalutusplatsil asuv inventar ja väikevormid puhastatakse tolmust ja grafitist ning neid värvitakse ja remonditakse vajaduse kohaselt.
§ 22. Veeobjekt
(1) Haljastul paiknevad veeobjektid on dekoratiivbasseinid, purskkaevud ja tiigid (I või II astme hooldusintensiivsusega haljastul) ning muud veekogud (III astme hooldusintensiivsusega haljastul). Objekti haldaja jälgib veeobjekti seisundit regulaarselt.
(2) Dekoratiivbasseini, tiigi ja oja veepinda ning truupi puhastatakse vajadust mööda ning nende ümbrus koristatakse haljastu hooldusintensiivsuse astme kohaselt.
(3) Dekoratiivbasseini põhi puhastatakse vajaduse kohaselt liivast, mullast ja kividest.
(4) Purskkaev hoitakse korras Tallinna Linnavalitsuse 15. märtsi 2006 määruse nr 20 „Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldusnõuded“ kohaselt.
(5) Dekoratiivbasseini ja tiigi ääred ning skulptuurid puhastatakse grafitist vajaduse kohaselt.
(6) Kraavikaldad puhastatakse võsast, raiejäägid veetakse ära.
(7) Kraavinõlvad niidetakse vajaduse ja haljastu hooldusintensiivsuse järgi.
§ 23. Tee ja plats
(1) Haljastul kasutatavate pinnakattematerjalide valikul arvestatakse nende kulumise intensiivsust, praktilisust ja esteetilisi tegureid ning haljastu kasutusotstarvet. Kõvasid pinnakatteid, nagu kivisillutis, plaadid ja asfaltkatted, kasutatakse I ja II astme hooldusintensiivsusega haljastul. Pinnakattematerjalidega kaetud väikesed alad võivad esineda ka III astme hooldusintensiivsusega haljastul. Pinnakatte turvalisus tagatakse kõikides hooldusintensiivsuse astmetes.
(2) Tee on käesoleva määruse mõistes jalakäija liiklemiseks ettenähtud jalgtee.
(3) Plats on käesoleva määruse mõistes sportimiseks või mängimiseks mõeldud ala.
(4) Tee ja plats hoitakse puhas, heas kasutuskorras ning umbrohuvaba.
(5) Teede ja platside hooldusnõuded on esitatud määruse lisas 3.
§ 24. Rannaala
(1) Rannaala on käesoleva määruse mõistes avalikuks kasutuseks mõeldud veekoguäärne haljastu, mille hulka kuuluvad liivaala, muruala, puud, põõsad, teed ja platsid.
(2) Rannaala koristatakse prahist ja prügist haljastu hooldusintensiivsuse astme järgi.
(3) Rannaalale paigaldatud jäätmemahutid tühjendatakse ning prügi ja praht veetakse ära vajaduse järgi.
(4) Rannaala liivaalal sõelutakse liiva vajaduse järgi, kuid mitte harvemini kui üks kord aastas.
(5) Rannaala jalgteed hooldatakse lisas 3 esitatud nõuete kohaselt ja muru niidetakse haljastu hooldusintensiivsuse järgi.
(6) Infoviidad ja rannainventar paigaldatakse ja neid hooldatakse vajaduse järgi.
§ 25. Linnamets
(1) Linnamets on käesoleva määruse mõistes linna territooriumil asuv mets (parkmets, metsapark, rabamets) olenemata omandisuhtest.
(2) Parkmets, metsapark ja rabamets on vaba aja veetmise kohana kasutusel olev metsapiirkond. Enamasti on parkmetsas, metsapargis ja rabametsas valmis ehitatud jalgteede võrk ja neis asub vaba aja veetmisele kaasaaitavaid rajatisi või paiknevad viimased metsade vahetus läheduses ja on tähistatud suunaviitade või muude tähistega. Parkmetsa, metsapargi ja rabametsa hooldamisel arvestatakse taimestiku elujõulisuse, vaatealade olemasolu, esteetilisuse, funktsionaalsuse ja ohutusega.
(3) Linnametsa hooldamise nõuded:
1) haigestunud, kuivanud ja ohtlikud puud raiutakse vajadust mööda;
2) tuulemurd likvideeritakse vajadust mööda;
3) raiejäägid purustatakse või kogutakse kokku ja piirkond puhastatakse pärast puude langetamist või võsa raiet;
4) kaitse all olevate metsaparkide ning rabametsade hooldamisel juhindutakse ala kaitseeeskirjadest;
5) liikumisteed ja puhkealad hoitakse ohutute ja puhastena;
6) praht ja prügi koristatakse ja veetakse ära vajaduse kohaselt;
7) turvalisust ohustavad kahjustused likvideeritakse (tee vajumine, murdunud puu jms);
8) võssa kasvanud teepeenrad puhastatakse ja hein niidetakse vajaduse järgi.
Kalmistu hooldusnõuded
§ 26. Hoolduse üldnõuded
(1) Kalmistu hooldamisele kohaldatakse Tallinna haljastute hoolduse nõudeid, millele lisanduvad kalmistu eripära tõttu lisanõuded.
(2) Kalmistu territoorium liigitatakse selle hooldamise intensiivsuse järgi kolme astmesse:
1) I astme hooldusintensiivsusega kalmistu osa;
2) II astme hooldusintensiivsusega kalmistu osa;
3) III astme hooldusintensiivsusega kalmistu osa.
(3) Kalmistu osade hooldusnõuded erinevad hooldusperioodide kaupa. Eristatakse suvist ja talvist hooldust.
(4) Keskkonna- ja Kommunaalameti haldusalas olevate kalmistute territooriumide hooldustööde tegemist korraldab ja hooldusintensiivsuse astme määrab asutus Tallinna Kalmistud (edaspidi kalmistu haldaja).
(5) Kalmistu suviste ja talviste hooldustööde loetelu hooldusintensiivsuse astmete kaupa on esitatud määruse lisas 4 „Kalmistu hooldusnõuded“.
§ 27. Kalmistu suvine hooldusperiood
(1) Kalmistu suvine hooldusperiood kestab 1. aprillist 31. oktoobrini.
(2) Kalmistu I astme hooldusintensiivsusega osas korraldab kalmistu haldaja hooldustöid iga päev järgmiselt:
1) parklad, peateed, muruplatsid, lillepeenrad, trepid ja tseremooniaväljakud puhastatakse;
2) praht ja prügi koristatakse ja veetakse ära;
3) jäätmemahutid tühjendatakse;
4) muru niidetakse nii, et kogu kasvuperioodi jooksul oleks muru maksimaalne kõrgus 7 cm;
5) muru niidetakse nii sageli, et niitmisjääke ei teki, nähtavad niitmisjäägid riisutakse ning veetakse ära;
6) lillepeenrad rohitakse, kastetakse ja väetatakse ning närbunud õied eemaldatakse vajaduse kohaselt.
(3) Kalmistu II astme hooldusintensiivsusega osas korraldab kalmistu haldaja hooldustöid vajadust mööda, kuid mitte harvemini kui kahel päeval nädalas järgmiselt:
1) kvartalisisesed teed, üldkasutatavad alad ja kalmistu haldaja hooldatavad hauaplatsid hooldatakse;
4) muru niidetakse nii, et kogu kasvuperioodi vältel on muru maksimaalne kõrgus 10 cm;
5) muru niidetakse nii sageli, et niitmisjääke ei teki, nähtavad niitmisjäägid riisutakse ning veetakse ära.
(4) Kalmistu III astme hooldusintensiivsusega osas korraldab kalmistu haldaja hooldustöid vajaduse kohaselt, kuid mitte harvemini kui kaks korda suve jooksul järgmiselt:
1) hooldatakse hekid, tugimüürid, väravad, pumbakaevud, piirdeaiad ja kalmistu laiendamiseks vajalik maa;
3) hekid pügatakse;
4) väravad ja piirdeaiad parandatakse ja värvitakse ning tugimüürid ja pumbakaevud parandatakse.
§ 28. Kalmistu talvine hooldusperiood
(1) Kalmistu talvine hooldusperiood kestab 1. novembrist 31. märtsini.
1) kalmistusisesed peateed, parklad ning kontori ja kabeli ümbrus puhastatakse;
2) ala puhastatakse lumest (sõidutee laiuselt);
3) tehakse libedusetõrje;
4) praht ja prügi koristatakse ja veetakse ära;
5) jäätmemahutid tühjendatakse;
6) lumi veetakse ära juhul, kui see segab alal liikumist.
(3) Kalmistu II astme hooldusintensiivsusega osas korraldab kalmistu haldaja hooldustöid vajadust mööda, kuid mitte harvemini kui üks kord nädalas järgmiselt:
1) kvartalitevahelised teed, mis matuse ajal on vajalikud hauani jõudmiseks, puhastatakse lumest kas matusele eelneval päeval või matusepäeva hommikul;
2) teedel, mis matuse ajal on vajalikud hauani jõudmiseks, tehakse libedusetõrje kas matusele eelneval päeval või matusepäeva hommikul;
3) praht ja prügi koristatakse ja veetakse ära;
4) jäätmemahutid tühjendatakse;
5) lumi veetakse ära, kui tee laius ei võimalda matust korraldada.
(4) Kalmistu III astme hooldusintensiivsusega osas korraldab kalmistu haldaja hooldustöid vajadusel, kuid mitte harvemini kui üks kord talve jooksul järgmiselt:
1) praht ja prügi koristatakse ja veetakse ära;
2) kuivanud ja ohtlikud puud raiutakse vajadust mööda, kuid mitte harvemini kui üks kord aastas;
3) tuulemurd likvideeritakse ja võsa raiutakse;
4) raiejäägid purustatakse või kogutakse kokku ja piirkond puhastatakse pärast puude langetamist ja võsa raiet;
5) kalmistu laiendamiseks vajalik maa ja kalmistu haldaja hooldatavad hauaplatsid hoitakse korras.
§ 29. Hooldusperioodi üleminek
(1) Üleminekul suvisele hooldusperioodile tehakse kogu kalmistu territooriumil kevadine suurpuhastus ning avatakse pumbakaevud ja veekraanid. Veekraanid avatakse kevadel lähtudes ilmastikuoludest hiljemalt 10. maiks.
(2) Enne talvisele hooldusperioodile üleminekut tehakse kogu kalmistu territooriumil sügisene suurpuhastus koos pumbakaevude konserveerimise ja veekraanide demonteerimisega. Veekraanid suletakse sügisel lähtudes ilmastikuoludest, hiljemalt 15. oktoobriks.
Määrus jõustub 9. aprillil 2012.


Tee ehitamise kvaliteedi nõuded - sisukord
§ 3 Teetöödel kasutatavate materjalide üldnõuded
2 Kvaliteedinõuded teeliikide järgi
§ 4 Pinnatud tee
§ 5 Kruusatee
§ 6 Asfaltbetoon- ja mustkattega tee
§ 7 Sillutiskattega tee
3 Kvaliteedinõuded tööliikide järgi
§ 8 Ettevalmistustööde tegemine
§ 9 Muldkeha ehitamine
§ 10 Tee katendi ehitamine
§ 11 Dreenkihi ehitamine
§ 12 Aluse ehitamine
§ 13 Stabiliseeritud katendikiht
§ 14 Tee katte pindamine
§ 15 Kruusatee katte ehitamine
§ 16 Asfaltbetoonsegu valmistamine
§ 17 Asfaltbetoonsegu vedu
§ 18 Asfaltbetoonsegu paigaldamine
§ 19 Asfaltbetoonsegu tihendamine
§ 20 Lubatud hälbed paigaldatud asfaltbetoonsegu kihile
§ 21 Mustkatte ehitamine
§ 22 Sillutiskatete ehitamine, nõuded sillutuskividele
§ 23 Äärekivide paigaldamine ja voolurennide ehitamine
§ 24 Truupide ja sildade ehitamine
§ 25 Liikluskorraldusvahendid
§ 26 Kaevetöödele järgnev tee katendi taastamine
Vastu võetud 03.08.2015 nr 101
RT I, 07.08.2015, 1
jõustumine 10.08.2015
Lisa 1 Katte pealiskihi tasasus
Lisa 2 Kattekihtide tasasus
Lisa 3 Katte tihendustegur ning jäävpoorsus
Lisa 4 Sajuvete kanalisatsioonitorustiku kõrgused ja kalded
Lisa 5 Geodeetiliste tööde lubatud hälbed
Lisa 6 Liivpinnasest muldkeha tihendustegur
Lisa 7 Muldkeha nõlvus
Lisa 8 Siirdekiilude kalded
Lisa 9 Killustiku omadused alustes
Lisa 10 Sidumata segude terastikuline koostis
Lisa 11 Stabiliseeritud kihtide terastikuline koostis
Lisa 12 Killustiku nõutavad omadused pindamisel
Lisa 13 Ridakillustiku terastikuline koostis pindamisel
Lisa 14 Asfaltbetoon- ja mustsegu terastikulise koostise lubatud hälbed
Lisa 15 Asfaltbetoonsegude lubatud segamistemperatuuride vahemikud
Lisa 16 Truubi lubatud hälbed
Lisa 17 Silla lubatud hälbed
Lisa 18 Kattest puurkehade võtmise skeem


Vinni valla põhikoolidesse ja gümnaasiumisse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord – Riigi Teataja
Vinni valla põhikoolidesse ja gümnaasiumisse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord
Vinni valla põhikoolidesse ja gümnaasiumisse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Vastuvõtt põhikoolide 1. - 3. kooliastmesse
§ 3 Vastuvõtt õpilaskoduga kooli
§ 5 Koos taotlusega esitatavad dokumendid
RT IV, 19.06.2018, 3
Vastu võetud 05.06.2018 nr 9
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lg 1 p 4, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 27 lg 5, Vinni Vallavolikogu 01.03.2018 otsuse nr 9 „Ülesannete delegeerimine” p 6 ja haridus- ja teadusministri 19.08. 2010 määruse nr 43 „ Õpilase kooli vastuvõtmise üldised tingimused ja kord ning koolist väljaarvamise kord “ § 2 lg 1 alusel.
(1) Määrusega sätestatakse õpilaste vastuvõtmise kord Vinni valla koolidesse.
(2) Käesolevat määrust kohaldatakse õpilase erivajadusega õpilaste klassi vastuvõtmisel niivõrd, kuivõrd haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud hariduslike erivajadustega õpilaste klassi või rühma vastuvõtmise või üleviimise ning klassist või rühmast väljaarvamise tingimustes ja korras ei ole sätestatud teisiti.
(3) Kirjaliku vastuvõtmistaotluse (edaspidi taotlus) koos sinna juurde kuuluvate dokumentidega esitab kuni 18-aastase isiku seaduslik esindaja (vanem või eestkostja) või 18-aastane ja vanem isik ise (edaspidi taotleja).
§ 2. Vastuvõtt põhikoolide 1. - 3. kooliastmesse
(1) Kool on kohustatud õpilaseks vastu võtma kõik selleks soovi avaldanud koolikohustuslikud isikud, kellele see kool on elukohajärgne kool. Vanema jaoks on koolikohustuslikule isikule kooli valik vaba, kui soovitud koolis on vabu õppekohti.
(2) Vanemate soovil võetakse 1.klassi vastu ka koolikohustuslikust east noorem laps, kui kooliväline nõustamismeeskond või lasteasutus, kus laps käib, on hinnanud lapse koolivalmidust, sealhulgas sotsiaalset küpsust ja soovitanud kooli õppima asumist ning vanem on vallavalitsust õppima asumise soovist teavitanud enne käimasoleva aasta 1. maid. Kui vanem teavitab vallavalitsust õppima asumise soovist pärast 1. maid, võib elukohajärgne kool võtta selle lapse õpilaseks vastu vaba õppekoha olemasolul koolis.
(3) Koolikohustuslik isik, kes oma terviseseisundi või individuaalse arengu tõttu ei ole koolikohustuslikku ikka jõudes saavutanud õpingute alustamiseks vajalikku koolivalmidust, võib koolivälise nõustamismeeskonna soovitusel asuda koolikohustust täitma ühe õppeaasta võrra hiljem.
(4) Kui elukohajärgses koolis ei ole võimalik korraldada koolivälise nõustamismeeskonna soovituse kohast õpet, tagab vald õpilasele hariduse omandamise võimalused koostöös teiste koolide ja nende pidajatega.
(5) Õpilase ühest koolist teise üleminekul jätkab õpilane uues koolis õpinguid klassis, kus ta eelmises koolis väljaarvamise hetkel õppis või kuhu ta on üle viidud.
(6) Isiku õpilaste nimekirja arvamise otsuse teeb kooli direktor, arvestades põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 27 sätestatut ja käesolevat korda.
§ 3. Vastuvõtt õpilaskoduga kooli
(1) Õpilaskodusse vastuvõtmise ja õpilaskodust väljaarvamise tingimused ja kord määratakse õpilaskodu kodukorras.
(2) Õpilaskodu kodukorra kehtestab kooli direktor ning see esitatakse enne kehtestamist arvamuse andmiseks õppenõukogule, hoolekogule ja õpilasesindusele.
(3) Riiklikult toetatavale õpilaskodu kohale õpilase vastuvõtmise aluseks on elukohajärgse valla- või linnavalitsuse põhjendatud taotlus ning õpilase või piiratud teovõimega õpilase vanema nõusolek.
(4) Riiklikult toetatavale õpilaskodu kohale vastuvõetud õpilasele võimaldatakse õppimine koolis, mille struktuuris on õpilaskodu vähemalt käimasoleva õppeveerandi lõpuni.
(1) Gümnaasiumisse vastuvõtmise eeldus on põhiharidus või sellele vastav välisriigis omandatud haridus.
(2) Taotlus 10. klassi vastuvõtmiseks esitatakse ajavahemikul 15.-30. juunini koolidirektori nimele. Täiendav vastuvõtt toimub ajavahemikul 1.juulist kuni 15.augustini.
(3) Taotluses märgitakse muu hulgas ka soovitud õppesuund humanitaar-, reaal- või loodusainete valdkonnast.
(4) 10.klassi vastuvõtt toimub põhikooli lõputunnistuse alusel.
(5) Õpilase hinded lõputunnistusel peavad olema positiivsed. Lõpueksami tulemus on vähemalt 50 % maksimaalsest punktisummast.
(6) Erandkorras võetakse gümnaasiumi vastu erivajadustega õpilasi, kes vajavad ainekavade omandamiseks tugimeetmeid.
(7) Üldreeglina otsustatakse õpilase vastuvõtt kooli 1.juuliks, täiendava vastuvõtu korral 15.augustiks. Otsusest teavitatakse taotlejat 5 tööpäeva jooksul.
(8) 11.- ja 12. klassi võetakse õpilasi vabade kohtade olemasolul sarnaselt § 2 lg 7 sätestatule.
(9) Isiku õpilaste nimekirja arvamise otsuse teeb kooli direktor, arvestades põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 27 sätestatut ja käesolevat korda.
§ 5. Koos taotlusega esitatavad dokumendid
(1) Kooli vastuvõtmiseks esitatakse kirjaliku taotlus, millele lisatakse:
2) kui taotluse esitab vanem, siis vanema isikut tõendav dokument;
3) tervisekaart või ametlikult kinnitatud väljavõtte õpilase tervisekaardist (selle olemasolul);
4) õpilase foto (3x4);
5) esimesse klassi astumisel esitatakse täiendavalt lasteaias alushariduse omandanud lapse koolivalmiduskaart;
6) gümnaasiumiastmele vastuvõtmisel põhihariduse omandamist tõendav dokument. Sisseastuja, kes on eelnevad õpingud läbinud välisriigis, lisab taotlusele välisriigi õppeasutuses omandatud haridust või läbitud õpet tõendava dokumendi.
7) õpilase ühest koolist teise üleminekul täiendavalt ametlikult kinnitatud väljavõte õpilasraamatust ja koolijuhi allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistus või õpinguraamat (jooksval õppeveerandil või kursusel ka hinneteleht), nõustamiskomisjoni otsuse sobiva õppekava või klassi osas ja muud teisest koolist kaasa antud dokumendid.
(2) Gümnaasiumisse sisseastumistaotluses on nõutav info soovitud õppesuuna kohta.
(3) Sisseastuja või vanem ei pea taotlusele lisama enda isikut tõendavat dokumenti digitaalallkirjaga kinnitatud taotluse esitamise korral.
(1) Kooli vastuvõtu tingimusi ja korda ei tohi muuta teadmiste ja oskuste hindamise korra ja vastuvõtu tingimuste osas 1. märtsist järgmise õppeaasta alguseni, välja arvatud juhul, kui muutmine on vajalik vastuvõtu tingimuste ja korra seadusega või selle alusel antud määrusega kooskõlla viimiseks.
(2) Kehtetuks tunnistatakse Vinni Vallavalitsuse 07.10.2015 määrus nr 9 „Vinni valla põhikoolidesse ja gümnaasiumisse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord“


Ravimiameti juhend müügiloata ravimi sisseveoks ja kasutamiseks | Ravimiamet
Rakkude, kudede ja elundite 2015. aasta käitlemisandmete kokkuvõte
Õigusaktid › Ravimite käitlemine ›
Ravimiameti juhend müügiloata ravimi sisseveoks ja kasutamiseks
muudetud 05.02.2016
Eestis on müügiloata ravimite sissevedu ja kasutamine reguleeritud järgnevate õigusaktidega:
1. Ravimiseadus
Ravimiseaduse § 21 alusel on müügiloata ravimite sissevedu ja kasutamine võimalik järgmistel juhtudel:
1. Müügiloata ravimeid võib sisse vedada ja turustada ravimi väljakirjutamise õigust omava arsti või veterinaararsti meditsiiniliselt põhjendatud kirjalikul taotlusel tema poolt ravitava inimese või looma raviks Ravimiameti väljastatud ühekordse sisseveoloa ja turustamisloa alusel.
2. Kui puuduvad sama toime ja müügiloaga ravimid või neid ei turustata ravivajadusele vastavalt, võib Ravimiamet lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule anda loa sisse vedada ja turustada:
2. Ravimiameti eriluba nõudva kauba sisse- ja väljaveo ning ravimite isiklikuks tarbimiseks kaasavõtmise või saatmise tingimused ja kord, erilubade vormid ning Ravimiameti eriluba nõudvate kaupade loetelu
§ 6. Taotlus müügiloata ravimi kasutamiseks
(1) "Ravimiseaduse" § 21 lõikes 1 nimetatud juhul peab Ravimiametile esitatav taotlus müügiloata ravimi kasutamiseks sisaldama järgmisi andmeid:
1) toimeaine(d);
2) ravimvorm ja toimeaine(te) sisaldus;
3) ravimi manustamisviis;
4) ravimi kogus kuni 12 kuu vajaduseks;
5) retsepti number;
6) diagnoosikood ja/või näidustus, ravimi taotlemisel veterinaarseks kasutamiseks loomaliik ja näidustus;
7) taotluse meditsiiniline põhjendus;
8) patsiendi perekonnanimi, kui ravimit taotletakse ühe patsiendi jaoks, või tervishoiu- või hoolekandeasutuse nimi, kui ravimit taotletakse selle patsientide jaoks.
(2) "Ravimiseaduse" § 21 lõigetes 7 ja 8 nimetatud juhtudel peab taotlus müügiloata ravimi kasutamiseks sisaldama käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–4 ning 6 ja 7 nimetatud andmeid.
(3) "Ravimiseaduse" § 21 lõike 7 punktis 1 nimetatud juhul peab ravimi kasutamise meditsiiniline põhjendus kajastama taotletava diagnoosiga seisundi ravi kõiki viise ning taotletava ravimi efektiivsust ja ohutust võrreldes teiste raviviisidega. Põhjendus peab olema varustatud viidetega avaldatud teaduslikele uuringutele, Ravimiameti nõudmisel tuleb esitada uuringute publikatsioonide koopiad.
(4) Taotluses peavad olema märgitud arsti või veterinaararsti nimi ja kontaktandmed (töökoht, töökoha aadress, arsti kood, veterinaararsti tegevusloa number, telefon, e-post) ning taotlus peab olema kinnitatud allkirja ja kuupäevaga. "Ravimiseaduse" § 21 lõike 7 punktis 1 nimetatud juhul peab taotluse kinnitama erialaorganisatsiooni esindamisõigust omav isik.
(5) Ravimiseaduse § 21 lõikes 1 nimetatud juhul esitatakse taotlus määruse lisas 7 või 8 toodud vormis, ravimiseaduse § 21 lõikes 7 nimetatud juhtudel esitatakse taotlus määruse lisas 12 või 13 toodud vormis.
3. Ravimite väljakirjutamise ja apteekidest väljastamise tingimused ja kord ning retsepti vorm
§ 2. Ravimite väljakirjutamine
(1) Retsepte ja tellimislehti võib välja kirjutada Eestis kehtiva müügiloaga ravimitele, ravimi ekstemporaalseks valmistamiseks apteegis ning „Ravimiseaduse” § 21 lõigetes 1 ja 7 ettenähtud juhul müügiloata ravimitele. Kui ravimi väljakirjutamise õigust omav isik kirjutab retsepti välja müügiloata ravimile ravimiseaduse § 21 lõike 1 alusel, peab ta esitama Ravimiametile taotluse müügiloata ravimi kasutamiseks.
§ 6. Isikutele üld- ja veterinaarapteegist ravimite väljastamine
Ja lõigud 8 ja 8’ asendada järgmistega:
(8) Kui retsept on välja kirjutatud ravimile, millele ei ole Eestis kehtivat müügiluba ja mille kasutamise õigustatuse kohta on Ravimiamet teinud otsuse, tuleb apteegil esitada järelepärimine Eestis ravimite hulgimüügiõigust omavatele isikutele ning hankida ravim mõistliku aja jooksul arvates retsepti esitamisest, v.a juhul, kui hulgimüüja teatab, et sobivat ravimit ei saa Eestisse tarnida. Viimasel juhul teavitab apteek sellest retsepti väljakirjutajat ning lahendusest retsepti esitajat.
(81) Erialaorganisatsiooni taotluse alusel sisseveoks ja kasutamiseks lubatud ravimeid võib väljastada ainult juhul, kui väljastaja on eelnevalt Ravimiametist kontrollinud, et retseptil märgitud diagnoosi kood vastab erialaorganisatsiooni taotluses märgitule.
4. Apteegiteenuse osutamise tingimused ja kord
§ 21. Ravimite arvestus
(3) Müügiloata ravimite kohta tuleb pidada arvestust. Registreerida tuleb müügiloata ravimi sissetulekud (ravimi nimetus, kogus, tarnija, sissetuleku kuupäev). Nimetatud arvestust võib pidada elektrooniliselt või paberkandjal. Müügiloata ravimi retsepte ja tellimislehti tuleb üld- ja veterinaarapteegis ning nende struktuuriüksuses säilitada eraldi teiste ravimite retseptidest ja tellimislehtedest.
5. Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete meditsiinilisel ja teaduslikul eesmärgil käitlemise ning sellealase arvestuse ja aruandluse tingimused ja kord ning narkootiliste ja psühhotroopsete ainete nimekirjad
§ 5. Sisse- ja väljavedu
(2) I nimekirjas nimetatud ainete ja neid sisaldavate ravimite meditsiinilisel eesmärgil kasutamiseks on nõutav arsti põhjendatud taotlus ning Sotsiaalministeeriumi vastava erialakomisjoni liikme kooskõlastus.
Taotluse vormid:
Taotlus müügiloata ravimi kasutamiseks
Erialaorganisatsiooni taotlus müügiloata ravimi kasutamiseks
Taotlus müügiloata ravimi veterinaarseks kasutamiseks
Erialaorganisatsiooni taotlus müügiloata ravimi veterinaarseks kasutamiseks
Osapoolte kohustused ja vastutus:
- Otsustab müügiloata ravimi kasutamise vajaduse.
- Oma otsusest informeerimiseks täidab taotluse ja kirjutab välja retsepti.
- Annab taotluse* ja retsepti patsiendile .
- Peab asjakohast järelevalvet ravimi kasutamise osas.
- Vastutab, et patsient saab ravimi kohta igakülgset teavet, sealhulgas: näidustused, õige annustamisviis ja -meetod, vastunäidustused, hoiatused, koostoimed teiste ravimitega, kasutamine raseduse ja imetamise ajal, kõrvaltoimed, üleannustamine.
- Jälgib ravimi kasutamist, selle toimeid ja kõrvaltoimeid, vajadusel muudab ravi ja teatab kõrvaltoimetest Ravimiametile (http://www.ravimiamet.ee/ravimi-korvaltoime-teatis-meditsiinitootajale).
*Erand: Sotsiaalministeeriumi vastava erialakomisjoni liikme kooskõlastust vajavad taotlused
Sel juhul peab arst taotluse eelnevalt kooskõlastama ja alles siis andma taotluse patsiendile (apteegile esitamiseks).
-Otsustab müügiloata ravimi kasutamise vajaduse.
- Oma otsusest informeerimiseks täidab taotluse ja saadab selle Ravimiametile või kui loomaomanik soovib hankida ravimi apteegi kaudu täidab taotluse ja kirjutab välja retsepti.
- Annab taotluse ja retsepti loomaomanikule
- Vastutab, et loomaomanik saab ravimi kohta igakülgset teavet, sealhulgas: näidustused, õige annustamisviis ja -meetod, vastunäidustused, hoiatused, koostoimed teiste ravimitega, kasutamine tiinuse ja laktatsiooni ajal, kõrvaltoimed, üleannustamine, keeluaeg.
- Jälgib ravimi kasutamist, selle toimeid ja kõrvaltoimeid, vajadusel muudab ravi ja teatab kõrvaltoimetest Ravimiametile (http://www.ravimiamet.ee/veterinaarravimi-k%C3%B5rvaltoime-teatis).
Arst tervishoiu- või hoolekandeasutuses
- Oma otsusest informeerimiseks täidab ravitöö või farmakoteraapia eest vastutav arst taotluse.
- Edastab taotluse raviasutuse või jaemüügi apteeki.
Eriaalaorganisatsioon
- Oma otsusest informeerimiseks täidab taotluse.
- Edastab taotluse Ravimiametile.
- Koostab eestikeelse infolehe ravimi kohta, mis sisaldab sealhulgas järgmist informatsiooni: näidustused, õige annustamisviis ja -meetod, vastunäidustused, hoiatused, koostoimed teiste ravimitega, kasutamine raseduse ja imetamise ajal, kõrvaltoimed, üleannustamine. Ravimi taotlemisel veterinaarseks kasutamiseks peab infolehtlisaks eelpoolnimetaud informatsioonile sisaldama teavet ka loomaliigi/liikide ja toitu tootvatele loomadele mõeldud ravimite puhul ka keeluaegade kohta.
- Edastab infolehe elektroonselt Ravimiametile.
- Informeerib ravimi väljakirjutajaid, et müügiloata ravimi kõrvaltoimetest tuleb teatada Ravimiametile (http://www.ravimiamet.ee/ravimi-korvaltoime-teatis-meditsiinitootajale).
- Valib talle sobiva apteegi.
- Jätab sinna retsepti ja taotluse.
- Pärast apteegist asjakohase info saamist võib ravimi välja osta.
- Müügiloata ravimi kasutamisel tekkivast kõrvaltoimest teatab oma raviarstile, kes edastab teatise Ravimiametile.
- Lisab taotlusele apteegi kontaktandmed.
- Nõustab patsienti pöörduma arsti poole, kui müügiloata ravimi kasutamisel tekivad kõrvaltoimed.
NB! Kui müügiloata ravimi taotlus saadetakse faksiga palume kasutada Ravimiameti faksi numbrit 7 374 152. Taotluses võivad olla delikaatsed isikuandmed ning nende kaitsmiseks on soovitav kasutada taotluse edastamiseks tähitud posti või kullerteenust.
- Pärast Ravimiametilt positiivse vastuse saamist esitab tellimuse ja taotluse numbri hulgimüüjale ning ravimi saabumisel informeerib patsienti.
- Erialaorganisatsiooni taotluse olemasolu korral samale ravimile kontrollib retseptil oleva diagnoosikoodi vastavust Ravimiameti kodulehelt ning väljastab ravimi.
- Peab müügiloata ravimite kohta asjakohast arvestust.
- Pärast apteegist vastava tellimuse ja taotlusenumbri saamist, taotleb sisseveoluba tavapärases korras lähtudes taotluse numbrist.
- Erialaoraganisatsiooni poolt taotletud ravimite korral võtab infolehe Ravimiameti kodulehelt ja lisab ravimi pakendile.
- Kontrollib taotluse meditsiinilist põhjendatust.
- Teeb otsuse 30 päeva jooksul ja informeerib sellest apteeki, edastades taotluse numbri, negatiivse otsuse korral informeerib ka arsti. Erialaorganisatsiooni ja riikliku programmi otsuse müügiloata ravimi kasutamise kohta samuti otsuse veterinaarseks kasutamiseks taotletud ravimi kohta edastab taotlejale.
- Vajadusel annab kõigile osapooltele asjakohast infot.
- Avalikustab kodulehel erialaorganisatsioonide poolt esitatud taotlustes toodud ravimite loetelu koos diagnoosikoodidega ning erialaorganisatsioonide poolt ette valmistatud infolehed nimetatud ravimite kohta.
Arstide erialaorganisatsiooni taotluse alusel (toimeained tähestikulises järjekorras) kasutamiseks lubatud müügiloata ravimid
Riiklike programmide raames kasutamiseks lubatud müügiloata ravimid (ravimi nimetuse järgi tähestikulises järjestuses)
737 4140
info@ravimiamet.ee
Müügiloata veterinaarseks kasutamiseks ettenähtud ravimite sissevedu toimub veterinaararsti taotluste alusel. Taotluse esitab veterinaararst Ravimiametile ravimit tarniva hulgimüügiettevõtte või ravimit väljastava apteegi kaudu.
vet@ravimiamet.ee
Ravimite Asacol ja Miflonide Breezhaler tarneraskused18.09.2017
Septembris antud uued humaanravimite müügiload ja müügilubade uuendamised18.09.2017
Septembris antud uued veterinaarravimite müügiload ja müügilubade uuendamised12.09.2017


mu asa asu ehk riigikogumäng | Üha ühineva asa aina aineline asu.
mu asa asu ehk riigikogumäng
Üha ühineva asa aina aineline asu.
Rahvakogujile, -kogunenuile pühendet!
Ulma alg
eessõnad jaanuar 28, 2013 Lisa kommentaar
On aeg anda aineline asu kujutlusile, mis aegamisi tervikpildiks ühinenud on. See on alg ühele veel kohatule, kuid väga ajalikule arusaamale asjust, mis meie ümber toimuvad või võiksid aset leida. Hetk visandamaks ühele võimuvõõrandunud rahvale üht võimuvõimekuse ennistuse ja evituse võimalust, mis esialgu ja algupäraseltki vaid üks mõttemäng on.
sissejuhatus jaanuar 28, 2013 Lisa kommentaar
Eesti Vabariigi põhiseaduse I peatüki § 1 sätestab, et iseseisvas ja demokraatlikus Eesti Vabariigis on kõrgeima riigivõimu kandja rahvas. Pärast kahtkümmet aastat taasiseseisvust oleme jõudnud riigi arenguloos ajajärku, kus see kõrgeima riigivõimu kandja ei taju oma võimu olemasolu ja ennem adub tegeliku võimu irdset omaviisilist eksistentsi, mis ei näi rahva tahtest suurt hoolivat ja lugu pidavat. Loomulikult on vanu kreeklasi endigi eeskujul võimalik seda valitsevat δῆμος‘t mitmeti ning väga kitsapiiriliseltki määratleda, ent sellest hoolimata tunnevad üha suuremad ühiskonnarühmad demokraatia kriisi1. Seeläbi saab küsitavaks, mil viisil tekkinud lahutavat lõhet ületada või taasliita.
Eesti Vabariigi põhiseaduse III peatüki § 56 täpsustab rahva võimu tegelikku olemust: „Kõrgeimat riigivõimu teostab rahvas hääleõiguslike kodanike kaudu: 1) Riigikogu valimisega; 2) rahvahääletusega.“ Üheks võimaluseks hoiduda rahva võõrandumisest on ta võimu teostamise viiside teisendamine – tuua seadusandlik ning täidesaatev võim inimese hoomatavasse lähedusse, käegakatsutavasse püsivasse kohalolusse. Selle esimeseks võimaluseks on Riigikogu valimiste ning riigikogulise tagasiside viimine uutele alustele.
Eesmärgeks on valimissüsteemi selgus ja lihtsus, rahvale ulatuslikuma võimu andmine Riigikogu moodustamisel, era(sic!)kondade oma(sic!)voli vähendamine ühis(sic!)kondlike asjade otsustamisel ning rahvaesindajate tegeliku töö jälgimisvõimaluste laiendamine ning lihtsustamine.
1 κρίσις kui eristav lahutus
Üks üleriigiline valimisringkond
ettepanekud jaanuar 28, 2013 Lisa kommentaar
Holistlik elik tervikust lähtuv arusaam riigist ütleb, et riik ei ole pelgalt tema osade summa, vaid iseseisev tervik. Sellest vaatepunktist lähtudes tuleks hoiduda piirkondliku esindatuse põhimõtte rakendamisest riigi-kogu valimistel. Seega, luua üks üldine üleriigiline valimisringkond, mis tagab ühtlasi täielikult valimiste üldisuse ja ühetaolisuse (Eesti Vabariigi põhiseaduse §60. Riigikogu valimise seaduse § 1 lg 2). Seesugune muudatus pole vastuolus põhiseadusega, kuid nõuab olulises ulatuses Riigikogu valimise seaduse muutmist (eeskätt 3. peatükk §§ 6-7, 9. peatükk § 62).
– Kandidaatide suur hulk valimisringkonnas.
– Kahaneb regionaalsete kandidaatide arv ja ka esindatus Riigikogus;
– Valimiskampaania teostamise võimekus muutub veel olulisemaks kui praegu;
– Valijal on keeruline hallata kõigi kandidaatide tausta ja valimisplatvorme ning seeläbi teostada parimat võimalikku valikut.
Valimissüsteem poolproportsionaalseks
Eesti Vabariigi põhiseaduse § 60 ning Riigikogu valimise seaduse §1 lg 4 näevad ette Riigikogu valimiste proportsionaalsuse. Kuigi mandaatide jagamise põhialuseks on käesoleval hetkel Hare-Niemeyeri meetod ehk lihtkvoot (Riigikogu valimise seadus § 62 lg 1), mis on oma olemuselt proportsionaalne, siis sellele lisanduv 5% valimiskünnis (Riigikogu valimise seadus § 62 lg 3) ja D’Hondti jagajate meetodil jagajate jada tarvitamine kaotsi läinud häälte kompenseerimisel (Riigikogu valimise seadus § 62 lg 5) nihutab hetkelgi kasutatava süsteemi poolproportsionaalsuse piirimaile. Valijagi umbusk ning õiglustunde riive (5% valimiskünnis näib olevat liiga kõrge, mandaatide kompenseerimine tundub ebaõiglane ja D’Hondti kardetakse kui tonti) osutab tõigale, et praegune valimissüsteem päris proportsionaalne ei ole.
Sellest lähtuvalt võiks valimissüsteemi muuta poolproportsionaalseks expressis verbis. Võtta kasutusele kompensatsioonita mitme võitjaga hääletussüsteem, kus Riigikokku pääsejad otsustab lihthäälteenamus – ringkonnas enim hääli kogunud kandidaadid saavadki koha Riigikogus. Kuna kompensatsiooni ei kasutata lahendab see ka peibutuskandidaatide probleemi – mandaadist loobuvale kandidaadile antavad hääled lähevad lihtsalt kaotsi. Lisaks kannustab see erakondi tutvustama laiapõhjaliselt kõiki oma liikmeid – juhtfiguuridele antud hääli ei kantaks üle erakonna vähematele liikmetele.
Kuna ka poolproportsionaalne süsteem on teataval viisil proportsionaalne, siis jääb lahtiseks, kas seesuguse muudatuse tegemine nõuab ka põhiseaduse muudatuse algatamist. Mõtteselguse huvides tuleks seda ilmselt siiski teha.
+ Süsteemi läbipaistvus ja lihtsus;
+ Ringkonnas enim hääli saanud kandidaadid saavad mandaadi.
– Esindajate hulk Riigikogus ei vasta proportsionaalselt valijate häälte jagunemisele.
+ Kandideerivad inimesed, kes on valmis hakkama tegelikult Riigikogus tööle;
+ Üksikkandidaatide võimaluste kasvamine mandaadi saamiseks;
+ Iga kandidaat peab pingutama Riigikokku pääsemise nimel – erakond ei lennuta kedagi „niisama“ seadusandlikkusse kogusse;
+ Peibutuskandidaatide mõttetus ja kadu;
+ Valijale emotsionaalselt oluline toetada kandidaati, keda ta ka tegelikult toetada tahab (mitte seda, kes sattumuslikult tema ringkonnas kandideerib).
– Erakonnad hakkavad teostama strateegilist hääletamist, st. enda poolehoidjatele ette kirjutama, kuidas ja keda täpselt valida tuleb (suletud nimekirjade uus ning veel suletum kuju);
– Erakondade ning erakondlike valijate rahulolematuse kasv „ületeenitud“ häälte „kadumise“ tõttu;
– Erinevates ringkondades erinevad lävendid Riigikogu mandaadi saamiseks;
– Riigikogu liikmeks saamise või mittesaamise võib otsustada minimaalne häälteerinevus – lõputute vaidluste ja protestide oht.
+ Valijatel parem arusaam kandidaatide tulevasest asetsemisest ja tegevusest Riigikogu koosseisus;
+ Kandidaat näeb selgesti ette oma tööd Riigikogus, mistõttu tal on selleks tööks parem ettevalmistus ja pädevus ning ta suudab seeläbi oma seisukohti valijaile paremini selgitada;
+ Kandidaatidel lihtsam valimisplatvormi koostada – võimalus esitada konkreetseid tegevuskavu enda valitud valdkonnas.
– Erinevatesse komisjonidesse saab väga erineva häälte hulgaga (selle probleemi vältimiseks võikski igal valijal olla hääl iga komisjoni jaoks);
– Süsteemi keerukus ning valija suure otsustus- ning vastutusvõime eeldamine võib valijaid valimistelt eemale peletada ning langetada rahva osalust valimistel.
Riigikogu rotatsioon
Valimine Riigikogu komisjonidesse võiks toimuda igal aastal, st. komisjonid jagatakse kolmestesse rühmadesse ning valimine toimuks nende kolmeste plokkide kaupa (st. mitte 11 komisjoni korraga). Riigikogu esimehe ja aseesimehe valimine toimuks koos ebatäeieliku kahese grupiga. Riigikogu liikme ning seega ka komisjoni mandaat oleks jätkuvalt neli aastat, kuid iga rühma mandaadi algusaeg oleks erinev.
Komisjonid võiks rühmitada näiteks järgmisel viisil (samasse rühma kuuluvad komisjonid valitakse korraga): 1. a) haridus- ja teaduskomisjon, b) kultuurikomisjon, c) sotsiaalkomisjon ; 2) a) justiitskomisjon, b) majandus- ja kommunikatsioonikomisjon, c) rahanduskomisjon; 3) a) keskkonnakomisjon, b) põllumajanduskomisjon, c) sisekomisjon; 4) a) kaitsekomisjon; b) väliskomisjon; c) Riigikogu esimees ja aseesimees.
Seesugune ülesehitus võimaldaks paremat teemade läbiarutamist. Kandidaadid ei pea süvitsi käsitlema kõiki valdkondi ja ka valijal ei tuleks tutvuda kõikide valdkondadega lühikesel perioodil iga nelja aasta tagant. Ühiskondlik debatt oleks pidev, seejuures on igal aastal fookuses kitsas teemadering, millega saab rahulikult tutvuda ning soovi korral süveneda. Kuna kandidaadid kandideerivad konkreetsesse komisjoni võiks see olla aluseks ka kandidaatide valimisplatvormide ühetaolisusele ning nende paremale valijapoolsele võrdlemisvõimalusele. Valimistoiming on kolme hääle korral valijale lihtsam kui kaheteistkümne puhul. Iga-aastased valimised tekitavad valijas harjumuse tegeleda poliitiliste küsimustega ning olla alaliselt kursis sellega, mis võimukoridores ja -saales tegelikult toimub.
Ettepanek nõuab Eesti Vabariigi põhiseaduse § 60 muutmist valimiste ülesehituse ning toimumise aja osas.Olulisel määral tuleks ümber kirjutada Riigikogu valimise seadus ning Riigikogu kodu- ja töökorra seadus.
+ Riigikogu töö pidevus;
+ Riigikogu koosseisu pidev uuenemine;
+ Valimisarutelude keskendumine väiksemale teemaderingile.
– Riigikogu koosseisu pidev muutumine;
– Tervikliku riigipildi murendamine;
– Täiendavad valimiskulud iga-aastaste valimiste korraldamiseks.
+ Tänu iga-aastastele valimistele paraneb valijate poliitiline harjumus – võim ei ole enam võõras;
+ Üldiste ja ebamääraste valimisloosungite asemel sisuline ja süvenenud arutelu piiratud teemaderingis. Valimiseelsed arutelud valijale hoomatavamad;
+ Riigikogu töö tõhususe kasv pidevalt uueneva Riigikogu näol;
+ Roteerumise läbi pelgalt klidkondlike ning era-huvide esindatuse ja kaitstuse vähenemine täiskogu istungeil.
– Iga-aastased valimised on valija jaoks liig ning ta võõrandub võimust täielikult – valimisosavõtu oluline langus;
– Üksikuile teemadele keskendumisel kaob tervikpilt käest;
– Riigikogu töö tõhususe langus rahvasaadikute pideva vahetumise tõttu.
Valimised viia Riigikogu istungjärkude välisele ajale
Eesti vabariigi põhiseaduse § 60 ja Riigikogu valimise seaduse § 2 lg 1 sätestavad Riigikogu valimiste toimumise aja märtsikuu esimesele pühapäevale neljandal aastal pärast eelmistg Riigikogu valimist. Seesuguse valimiskorralduse puuduseks on Riigikogu töö teatav pidurdumine valimisperioodil – esimene ja viimane (üheksas) istungjärk ei ole täielik. Valimised võiks nihutada Riigikogu istungjärgu lõppu, näiteks jaanipäeva lähedusse. Sellisel juhul puuduksid valimis-eelsed ja -järgsed sisulised pausid Riigikogu töös. See annaks võimaluse moodustada komisjonid ning teha nende esimesed organiseerivad kogunemised veidi tööhõredamal, istungjärkude-vahelisel ajal; hõlbustaks mandaadi saanud kandidaatidel ellu viia Riigikogu liikmeks saamisest tulenevad elukorralduslikud muudatused ning esimest korda Riigikokku valitud kodanikud saaksid põhjalikult tutvuda Riigikogu kodu- ja töökorraga (miks mitte ka võimaliku eetikakoodeksiga) enne nende kaasamist täiskogu istungitele. Seega oleks istungjärke kokku kaheksa ning tööaega võidetaks just esimese istungjärgu täielikkusega.
+ Puuduksid poolikud istungjärgud.
Puuduks Riigikogu „sissejuhatav“ ja „väljajuhatav“ istungjärk.
+ Riigikogu töö tõhustumine reeglipärasema, ühtlasema istungjärgukorralduse läbi;
+ Riigikogu töö tõhususe kasv seeläbi, et tööd ettevalmistavad tegevused jäävad istungjärguvälisesse aega.
Valimisaastal riigieelarve planeerimise keerulisemaks muutumine.
Arhiiv Vali kuu jaanuar 2013
Täidesaatva võimu ametisse nimetamine Riigikogu komisjonide poolt
Peatada Riigikogu ja Valitsuse liikmete erakondlik kuuluvus
Piirata poliitilist agitatsiooni. Valimiskampaania haldus ERR-i pädevusse.
Ulma lõpe
Ettepanekud rahvakogus
Valimisringkondade asemel 11 alatist komisjoni
Täidesaatva võimu ametisse nimetamine Riigikogu vastavate komisjonide poolt
Peatada Riigikogu ja Vabariigi Valitsuse liikmete erakondlik kuuluvus
Valimiskampaania sisulisemaks ja rahvaesindajate töö jälgitavamaks muutmine


text:
Lahutus - Slovakkia
Slovakkias saab abielu lõpetada ainult kohtus.
Kohus võib abielu lõpetada ühe abikaasa avalduse alusel, tingimusel et abikaasadevahelised suhted on nii tõsiselt ja pöördumatult kahjustada saanud, et abielu ei teeni enam oma eesmärki ja abikaasadelt ei saa eeldada abielulise kooselu jätkamist.
Kohus teeb kindlaks abikaasadevaheliste suhete lagunemise põhjused ja võtab neid arvesse abielu lahutamise kohta otsuse tegemisel. Abielu lahutamise kohta otsuse tegemisel võtab kohus alati arvesse alaealiste laste huve.
See abikaasa, kes võttis abiellu astumisel teise abikaasa perekonnanime, võib teavitada perekonnaseisuametit abielueelse perekonnanime tagasivõtmisest kolme kuu jooksul alates abielu lahutamist käsitleva lõpliku otsuse tegemisest.
See abikaasa, kes võttis abiellu astumisel teise abikaasa perekonnanime, kuid säilitas teise perekonnanimena ka oma abielueelse perekonnanime, võib teavitada perekonnaseisuametit oma kavatsusest lõpetada abikaasa perekonnanime kasutamine, tehes seda kolme kuu jooksul alates abielu lahutamist käsitleva lõpliku otsuse tegemisest.
Lahutusega lõpeb abikaasade varaühisus ja varaga seotud küsimused lahendatakse kooskõlas tsiviilseadustiku (Občiansky zákonník) paragrahvis 150 sätestatud põhimõtetega. Varaühisuse võib lõpetada a) vastastikusel kokkuleppel, b) kohtuotsusega või c) teatava ajavahemiku möödumisel.
Kui kohus teeb otsuse lahutada selliste vanemate abielu, kellel on alaealine laps, näeb kohus ette vanemate õigused ja kohustused seoses alaealise lapsega lahutusejärgseks perioodiks; eelkõige määrab kohus kindlaks selle, kummale vanemale jääb lapse hooldusõigus ning kumb vanematest toimib lapse eestkostjana ja valitseb lapse vara. Vanemate õigusi ja kohustusi käsitleva otsuse võib asendada vanematevahelise kokkuleppega.
Kui vanemad ei saavuta kokkulepet alaealise lapsega seotud suhtlusõiguse küsimuses, määrab kohus abielu lahutamist käsitlevas otsuses kindlaks vanemate suhtlusõigused. Vajaduse korral piirab kohus vanema suhtlusõigust või keelab suhtlemise, kui see on lapse huvides.
Kohus määrab samuti kindlaks, kuidas peab see vanem, kellele ei antud lapse hooldusõigust, osalema lapse ülalpidamises; teise võimalusena kiidab kohus heaks vanematevahelise kokkuleppe elatise suuruse kohta.
Lahutatud abikaasa, kes ei ole suuteline end ise ülal pidama, võib taotleda endiselt abikaasalt elatist vastavalt sellele, millised on asjaomase endise abikaasa võimalused. Kui abikaasad kokkulepet ei saavuta, teeb kohus ühe abikaasa taotluse alusel otsuse elatismaksete suuruse kohta.
Slovakkia õigusaktid ei sisalda lahuselu käsitlevaid sätteid.
Abielu on võimalik lahutada, kuid lisaks on see võimalik ka kohtuotsusega kehtetuks tunnistada. Sellisel juhul käsitatakse abielu algusest peale tühisena (matrimonium nullum). Kohus võib ka otsustada, et abielu ei ole kunagi eksisteerinudki (non matrimonium).
a. Abielu võib kehtetuks tunnistada järgmistel põhjusel:
teise abielu olemasolu korral;
otsese veresuguluse (abikaasad on otsesed alanejad ja ülenejad sugulased või vend ja õde), sealhulgas lapsendamissuhte korral;
ebapiisava vanuse tõttu, kui üks abikaasadest on üle 16aastane, kuid alla 18aastane;
teovõimet piirava vaimse puude tõttu;
abielu sõlmimise tahteavaldust ei tehtud vabatahtlikult, ausameelselt, lõplikult ja selgelt.
Kui abielu on sõlmitud olenemata sellest, et see on ühel eespool nimetatud põhjusel tühine, siis loetakse, et abielu eksisteeris kuni selle kehtetuks tunnistamist käsitleva kohtuotsuse lõplikuks muutumiseni.
b. Abielu on tühine, kui abielu sõlmimise tahteavaldusega seoses saab öelda järgmist:
see saadi sunni teel;
selle tegi alla 16aastane alaealine isik;
see esitati perekonnaseisuametile, kes ei olnud pädev seda vastu võtma (välja arvatud paragrahvi 4 lõigetes 2 ja 3 täpsustatud juhtudel), või abielu sõlmimise tahteavaldus esitati linnapeale või kohaliku omavalitsuse volikogu liikmele, kellel puudub asjakohane pädevus;
see esitati sellisele kirikule või usuühendusele, mis ei ole registreeritud eriõigusaktide kohaselt, või see esitati isikule, kes ei ole volitatud tegutsema registreeritud kiriku või usuühenduse vaimulikuna;
see esitati välisriigis organile, kes ei olnud pädev seda vastu võtma;
see esitati sellise esindaja kaudu, kellel puudus kehtiv volikiri või kelle volikiri oli asjakohase õigusakti kohaselt tühistatud.
Sellist abielu, mille kohus on tunnistanud tühiseks, käsitatakse nii, nagu seda poleks kunagi sõlmitudki.
Pärast seda, kui kohus on teinud abielu kehtetuks tunnistamise otsuse, reguleeritakse abikaasade varasuhteid ning nende õigusi ja kohustusi laste ees sätetega, millega reguleeritakse lahutatud abikaasade varasuhteid ning lastega seotud õigusi ja kohustusi. Pärast seda, kui kohus on oma otsusega abielu kehtetuks tunnistanud, tunnistatakse kehtetuks ka abikaasade avaldus nende ühise perekonnanime kohta ning nad peavad oma abielueelse perekonnanime tagasi võtma.
Abielu saab lõpetada ainult kohtu otsusega. Seonduvaid küsimusi on võimalik lahendada lepitust käsitleva seaduse nr 420/2004 (zákon č. 420/2004 Z.z. o mediácii) kohaldamisega.
Abielu lahutamise ja kehtetuks või tühiseks tunnistamise avaldused esitatakse ringkonnakohtule (okresný súd).
Asja on pädev menetlema see kohus, kelle tööpiirkonnas asus abikaasade kõige viimane ühine elukoht Slovakkias, tingimusel et vähemalt üks abikaasadest elab endiselt asjaomases kohturingkonnas. Kui selline kohus puudub, on asja pädev menetlema kostja elukohajärgne üldkohus (všeobecný súd). Kui ka selline kohus puudub, siis on pädev hageja elukohajärgne üldkohus.
Avaldus peab sisaldama tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Občiansky súdny poriadok) paragrahvi 42 lõikes 3 ja paragrahvi 79 lõikes 1 sätestatud andmeid.
Avaldusest peab nähtuma, millisele kohtule see on adresseeritud, kes on hageja, millega avaldus on seotud ja mida sellega taotletakse. Avaldus peab olema allkirjastatud ja kuupäevaga varustatud. Peale selle peab avalduses olema märgitud mõlema poole ees- ja perekonnanimi, elukoht (samad andmed ka poolte esindajate kohta, kui need on olemas), kodakondsus, peamiste faktide tõepärane kirjeldus ja loetelu tõenditest, millele hageja tugineb. Samuti peaks avaldusest selguma, mida hageja taotleb.
Hageja peab avaldusele lisama dokumentaalsed tõendid, millele ta oma avalduses tugineb. Lisama ei pea tõendeid, mida ei saa lisada hagejast sõltumatutel põhjustel.
Avaldus ja selle lisad tuleb esitada nõutavas arvus eksemplarides, nii et kohtule jääks üks eksemplar ja iga pool saaks ühe eksemplari. Juhul kui menetluse pool ei esita avaldust ja lisasid nõutavas arvus eksemplarides, teeb kohus koopiad poole kulul.
Menetlusabi andmine on reguleeritud seadusega nr 327/2005 õigusabi andmise kohta materiaalset puudust kannatavatele isikutele (zákon č. 327/2005 Z.z. o poskytovaní právnej pomoci osobám v materiálnej núdzi).
Lahutusmenetluse raames tuleb tasuda kohtukulud. Menetlusosaline võib taotleda kohtukulude tasumisest vabastamist.
Avalduse alusel võib kohus vabastada menetlusosalise kohtukulude tasumisest kas täielikult või osaliselt, kui isiku olukord annab selleks alust, ja tingimusel, et kohtuasja näol ei ole tegemist meelevaldse või täielikult aluseta katsega kasutada või kaitsta oma õigust. Vabastust kohaldatakse kogu menetluse suhtes ja samuti tagasiulatuvalt, kui kohus ei otsusta teisiti. Siiski ei hüvitata neid summasid, mis maksti enne kulude tasumisest vabastamise otsust.
Otsuse peale saab esitada apellatsiooni 30 päeva jooksul alates otsuse kättetoimetamisest.
Kohtuotsuse tunnustamiseks tuleb esitada avaldus. Pädev kohus on Bratislava piirkonnakohus (krajský súd).
Lõplikke otsuseid, mis on tehtud teistes liikmesriikides (välja arvatud Taanis) abieluasju käsitlevates kohtuasjades pärast 1. maid 2004. aastat, tunnustatakse vastavalt nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000. Otsuseid tunnustatakse ühegi erimenetluse järgimist nõudmata. Eelkõige puudub erimenetlus perekonnaseisuregistri kande muutmiseks. Kuid huvitatud isik võib taotleda spetsiaalset otsust teises liikmesriigis abieluasjadega seoses tehtud kohtuotsuse tunnustamise kohta. Bratislava piirkonnakohus on pädev tegema otsuseid teistes liikmesriikides tehtud otsuste tunnustamise kohta.
Taanis tehtud otsuste või teistes liikmesriikides enne 1. maid 2004. aastat tehtud otsustega seoses tuleb esitada avaldus teises liikmesriigis abieluasjades tehtud lõpliku otsuse tunnustamiseks, tingimusel et vähemalt üks pooltest on Slovakkia kodanik. Sellised menetlused algatatakse avalduse alusel, kusjuures avalduse võib esitada isik, kes on teises liikmesriigis tehtud otsuses märgitud kui menetluse pool. Bratislava piirkonnakohus on pädev tegema otsuseid teistes liikmesriikides tehtud otsuste tunnustamise kohta.
Teises liikmesriigis tehtud kohtuotsuse tunnustamist või tunnustamata jätmist käsitleva otsuse peale saab esitada apellatsiooni. Apellatsioon esitatakse Bratislava piirkonnakohtule ja apellatsiooni kohta teeb otsuse ülemkohus (Najvyšší súd).
Kui abielu lõpetatakse lahutamise teel, kohaldatakse sellise lõpetamise suhtes selle riigi õigust, mille kodanikud abikaasad menetluse algatamise ajal olid. Kui abikaasad on eri riikide kodanikud ja abielu lõpetatakse lahutamise teel, kohaldatakse Slovakkia õigust.

matches: Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Apteegiteenuse osutamise kohustamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Apteegiteenuse osutamise kohustamise tingimused ja kord
Apteegiteenuse osutamise kohustamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Apteegiteenuse osutamise kohustamise ettepaneku esitamine
§ 3 Apteegiteenuse osutamise kohustamise kriteeriumid ja kohustatava isiku väljaselgitamine
§ 4 Apteegiteenuse osutamise kohustamine ja ettepaneku rahuldamata jätmine
RT I, 19.05.2015, 8
Vastu võetud 18.05.2015 nr 25
Määrus kehtestatakse ravimiseaduse § 311 lõike 9 alusel.
Määrusega kehtestatakse apteegiteenuse osutamise kohustamise tingimused ning apteegiteenuse osutamise kohustamise ettepaneku esitamise ja apteegiteenuse osutamise kohustuse seadmise kord.
§ 2. Apteegiteenuse osutamise kohustamise ettepaneku esitamine
(1) Kohaliku omavalitsuse üksusel on õigus esitada Ravimiametile apteegiteenuse osutamise kohustamise ettepanek (edaspidi ettepanek).
(2) Ettepanek peab sisaldama teavet ravimiseaduse § 311 lõikes 2 esitatud tingimuste täitmise kohta, lähtudes elanike arvu määramisel Statistikaameti andmetest, üldapteegi tegutsemiskoha asukoha määramisel Ravimiameti andmetest ning üldapteegi tegutsemiskoha kauguse elanikest hindamisel Maa-ameti andmetest.
(3) Ettepanekus tuleb märkida soovitav apteegiteenuse osutamise koht asula täpsusega ning soovitav apteegiteenuse osutamise kestus tundides ühe nädala kohta, põhjendades koha ja kestuse valikut.
(4) Ettepanekus tuleb välja tuua andmed ettepaneku esitaja poolt apteegiteenuse osutajale antud ja antava toetuse kohta, sealhulgas toetuse liik ja suurus.
(5) Ravimiametil on õigus nõuda ettepaneku esitajalt ettepanekus esitatud andmete ja põhjenduste täpsustamist 30 päeva jooksul järelepärimise saamisest arvates.
§ 3. Apteegiteenuse osutamise kohustamise kriteeriumid ja kohustatava isiku väljaselgitamine
(1) Apteegiteenuse osutamiseks kohustatava isiku (edaspidi kohustatav isik) väljaselgitamisel lähtub Ravimiamet ettepaneku esitamisele eelneva nelja kvartali jooksul ravimiseaduse § 311 lõike 3 punktis 2 nimetatud isikute müüdud ravimite käibest ühe tegutsemiskoha kohta 10 000 euro täpsusega. Ravimiamet lähtub käibe suuruse tuvastamisel ravimiseaduse § 31 lõike 6 punkti 3 alusel edastatud aruannetest.
(2) Võrdse käibe korral ühe tegutsemiskoha kohta arvestab Ravimiamet kohustatava isiku väljaselgitamisel apteegiteenuse osutamise tegutsemiskohtade arvu alla 4000 elanikuga asulas ning kohustab apteegiteenust osutama isikut, kellel on vähem tegutsemiskohti. Kui tegutsemiskohtade arv alla 4000 elanikuga asulas on vähemalt kahel isikul võrdne, kohustab Ravimiamet apteegiteenust osutama isikut, keda on kohustatud apteegiteenust osutama vähemal arvul kordadel.
(3) Ravimiamet teavitab kohustatavat isikut viivitamatult apteegiteenuse osutamise kohustuse seadmise menetlusest, edastades muu hulgas isikule teabe ettepanekus esitatud apteegiteenuse osutamise tingimuste ja nende põhjenduste ning antava toetuse kohta.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud isikul on õigus esitada kirjalik arvamus apteegiteenuse osutamise kohustuse seadmise menetluse ja ettepanekus esitatud apteegiteenuse osutamise tingimuste kohta 20 kalendripäeva jooksul teavituse saamisest arvates, põhjendades arvamuses oma seisukohta.
(5) Ravimiametil on õigus apteegiteenuse osutamise tingimuste täpsustamiseks korraldada nõupidamisi ettepaneku esitaja ja kohustatava isiku osalemisel.
§ 4. Apteegiteenuse osutamise kohustamine ja ettepaneku rahuldamata jätmine
(1) Ravimiamet kohustab isikut ettekirjutusega apteegiteenust osutama 60 päeva jooksul nõuetekohase ettepaneku saamisest arvates. Ettepanekus esitatud andmete täpsustamisel ja ravimiseaduse § 311 lõike 5 kohase kohustatava isiku väljaselgitamisel peatub ettepaneku läbivaatamise tähtaja kulgemine kuni andmete täpsustamiseni ja Konkurentsiameti arvamuse saamiseni.
(2) Ravimiametil on õigus jätta ettepanek põhjendatud otsusega rahuldamata, kui ettepanekus esitatud andmed ei ole õiged või kui ettepanek ei ole piisavalt põhjendatud.
(3) Kohustatud isik esitab taotluse apteegiteenuse tegevusloa saamiseks või muutmiseks, arvestades kohustust täita ettekirjutus ja alustada apteegiteenuse osutamist ravimiseaduse § 311 lõikes 7 sätestatud tähtaja jooksul.
(4) Apteegiteenuse osutamise kohustuse seadmise aluseks olnud olukorra muutumisest teavitab kohustatud isik Ravimiametit.