Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetele esitatavad nõuded ning nende ettevõtete tunnustamise kord – Riigi Teataja
Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetele esitatavad nõuded ning nende ettevõtete tunnustamise kord
Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetele esitatavad nõuded ning nende ettevõtete tunnustamise kord - sisukord
2 ÜLDNÕUDED RUUMIDELE NING VAHENDITELE JA SEADMETELE
§ 2 Katseloomade pidamise ruum
§ 3 Vahendid ja seadmed ning katseruumid
§ 4 Teenindusruumid
3 KATSELOOMADE PIDAMISEL KOHALDATAVAD RUUMINÕUDED
§ 5 Väikeste näriliste ja küülikute pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 6 Väikeste aretusnäriliste pidamine puurides katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 7 Küülikute pidamine puurides katseloomade kasvatamise ettevõttes
§ 8 Kasside pidamine puurides ja aedikutes katseloomade kasvatamise ja kasutusettevõtetes
§ 9 Koerte pidamine puurides katseloomade kasutusettevõttes
§ 10 Koerte pidamine aedikutes katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 11 Ahviliste pidamine puurides katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 12 Sigade pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 13 Põllumajandusloomade pidamine aedikutes katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 14 Põllumajandusloomade pidamine latrites katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
§ 15 Kodulindude pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
4 NÕUDED KATSELOOMADE PIDAMISE RUUMIDE MIKROKLIIMALE
§ 16 Ventilatsioon
§ 17 Sisetemperatuur katseloomade pidamise puuris, aedikus või majasiseses jooksuaias
§ 18 Suhteline õhuniiskus
§ 19 Valgustus
§ 20 Müra
§ 21 Alarmsüsteem
5 NÕUDED KATSELOOMADE PIDAMISELE
§ 22 Katseloomade pidamisega tegelevad isikud
§ 23 Katselooma tervis ja heaolu
§ 24 Katseloomade vastuvõtmine ettevõttes
§ 25 Vastuvõetud katseloomade eraldamine teistest katseloomadest ning karantiini paigutamine
§ 26 Katseloomade söötmine
§ 27 Katseloomade jootmine
§ 28 Allapanu
6 NÕUDED ARVESTUSE PIDAMISELE
§ 29 Arvestuse pidamine katseloomade kasvatamise ettevõttes
§ 30 Arvestuse pidamine katseloomadega varustamise ettevõttes
§ 31 Arvestuse pidamine katseloomade kasutusettevõttes
7 KATSELOOMADE KASUTAMISE, KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETE TUNNUSTAMISE KORD
§ 32 Taotlus ettevõtte tunnustamiseks
§ 33 Taotluses sisalduvad andmed
§ 34 Taotlusele lisatavad andmed ja dokumendid
§ 35 Ettevõtte tunnustamise menetlus
§ 36 Tunnustamise otsus ja tunnustamisest keeldumise otsus
§ 37 Arvestuse pidamine ja andmete säilitamine
RT I 2004, 42, 290
Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetele esitatavad nõuded ning nende ettevõtete tunnustamise kord1
Vastu võetud 30.04.2004 nr 181
Määrus kehtestatakse «Loomakaitseseaduse» (RT I 2001, 3, 4; 2002, 13, 78; 61, 375; 63, 387; 96, 566) § 39 lõike 3, § 40 lõike 3 ja § 41 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse nõuded katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetele ning nende ettevõtete tunnustamise kord.
2. peatükk ÜLDNÕUDED RUUMIDELE NING VAHENDITELE JA SEADMETELE
§ 2. Katseloomade pidamise ruum
(1) Katseloomade pidamise ruum ning vahendid ja seadmed, millega katseloom kokku puutub, peavad olema kergesti puhastatavast ning desinfitseeritavast materjalist, mis ei ole katseloomale kahjulik. Kõrvaliste isikute sissepääsu katseloomade pidamise ruumi tuleb piirata.
(2) Katseloomade pidamise ruumi lagi ja seinad peavad olema kaetud sileda, veekindla ja kergesti pestava materjaliga. Ruumi uksed ja aknad peavad olema ehitatud selliselt, et oleks välditud kõrvaliste loomade sissepääs. Vajaduse korral võib katseloomade pidamise ruumi ukse sisse ehitada akna, mille kaudu on võimalik katseloomi vaadelda ning nende heaolu ja tervist kontrollida.
(3) Et vältida loomade vigastumist, peab katseloomade pidamise ruumi põrand olema paindumatu ja sile, kuid mitte libe. Katseloomade pidamise ruumi põrandas paiknevad äravooluavad peavad olema sobival viisil kaetud, et takistada katseloomade juurdepääsu nendele.
(4) Katseloomade pidamise ruumis, kus loomad saavad vabalt ringi liikuda, peavad seinad ja põrand olema kaetud materjaliga, mis ei kahjusta katselooma tervist. Vajaduse korral peavad põrandas olema vedeliku äravooluavad.
(5) Katseloomade pidamise ruumis tuleb katseloomadele tagada võimalus rahuldada oma etoloogilisi vajadusi nagu ronimine ja varjumine.
(6) Väliaedikud peavad olema kergesti puhastatavad ja sellise ehitusega, mis väldib kõrvaliste isikute ja loomade juurdepääsu. Väliaedikute, -puuride ja -jooksuaedade pinnast tuleb regulaarselt puhastada ning vajaduse korral uuendada, et see ei muutuks nakkusallikaks ega kahjurite levikukohaks.
(7) Kui katseloomadena peetakse ainult põllumajandusloomi, nagu sigu, vasikaid või kanu, tuleb järgida «Loomakaitseseaduse» § 3 lõike 4 punkti 1 alusel kehtestatud nõudeid põllumajandusloomade pidamiseks ettenähtud ruumi või ehitise kohta.
(8) Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad olema kohased ruumid vastuvõetud katseloomade profülaktilisse karantiini paigutamiseks ja haigete või vigastatud katseloomade eraldamiseks teistest katseloomadest.
§ 3. Vahendid ja seadmed ning katseruumid
(1) Katseloomade kasvatamise ja katseloomadega varustamise ettevõtetel peavad olema sobivad vahendid ja seadmed katseloomade partiide saatevalmis seadmiseks.
(2) Katseloomade kasutusettevõtte vahendid ja seadmed peavad olema kohased ettevõttes kasutatavate loomaliikidega loomkatsete tegemiseks. Vahendite ja seadmete kavand, konstruktsioon ja funktsioneerimine peavad tagama loomkatsete efektiivsuse, mille puhul arvestatavate tulemusteni jõudmiseks kasutatakse võimalikult vähe katseloomi ja põhjustatakse katseloomadele võimalikult vähe valu, kannatusi või vigastusi.
(3) Katseloomade kasutusettevõtetes peavad olema vähemalt sellised laboriseadmed, millega on võimalik teha lihtsaid diagnostilisi katseid ja post mortem uuringuid ning võtta proove mujal tehtavate ulatuslikumate laboratoorsete uuringute jaoks.
(4) Katseloomade kasutusettevõttes peavad olema üldkatseruumid juhtudeks, kui loomkatsete või vaatluste tegemine katseloomade pidamise ruumis ei ole soovitatav. Erikatseruumid peavad olema juhul, kui viiakse läbi nakkusohtu põhjustavaid loomkatseid või muid loomkatseid, milleks on vaja eritingimusi.
(5) Kirurgiliste loomkatsete tegemise korral katseloomade kasutusettevõttes peab ettevõttes olema vähemalt üks eraldatud operatsioonituba, mis on varustatud vajalike seadmetega loomkatsete tegemiseks aseptilistes tingimustes, ning ruumid katseloomadele operatsioonijärgseks taastumiseks.
§ 4. Teenindusruumid
(1) Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes sööda säilitamiseks kasutatavad ruumid peavad olema jahedad, kuivad ning kahjurite ja putukate eest kaitstud. Allapanu säilitamiseks kasutatavad ruumid peavad olema kuivad ning kahjurite ja putukate eest kaitstud. Muid aineid, mis võivad olla saastunud või kujutada endast ohtu, tuleb säilitada eraldi.
(2) Puhaste puuride, tööriistade ja muu varustuse jaoks peab olema eraldi hoiuruum.
(3) Puhastus- ja pesuruumis peab olema sobiv sisseseade. Et vältida puhastatud seadmete saastumist, peab puhastusprotsess toimuma nii, et puhaste ja määrdunud seadmete liinid asuvad eraldi. Seinad ja põrandad peavad olema kaetud sobiva vastupidava materjaliga. Ventilatsioonisüsteem peab olema piisavalt võimas, et kõrvaldada ülemäärane kuumus ja niiskus.
(4) Koridorid peavad olema piisavalt laiad ning neis peab olema võimalik teisaldatavaid seadmeid takistusteta ümber paigutada.
3. peatükk KATSELOOMADE PIDAMISEL KOHALDATAVAD RUUMINÕUDED
§ 5. Väikeste näriliste ja küülikute pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
Väikeste näriliste ja küülikute puuride mõõtmed katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 1 toodud nõuetele.
§ 6. Väikeste aretusnäriliste pidamine puurides katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
Väikeste aretusnäriliste puuride mõõtmed katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 2 toodud nõuetele.
§ 7. Küülikute pidamine puurides katseloomade kasvatamise ettevõttes
Küülikute puuride mõõtmed katseloomade kasvatamise ettevõttes peavad vastama lisas 3 toodud nõuetele.
§ 8. Kasside pidamine puurides ja aedikutes katseloomade kasvatamise ja kasutusettevõtetes
(1) Kasside puuride ja aedikute mõõtmed katseloomade kasvatamise ja kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 4 toodud nõuetele.
(2) Puuris peetavaid kasse tuleb lasta välja jalutama vähemalt üks kord päevas, kui see ei sega loomkatse tegemist. Kasside aedikutes peavad olema liivakast, piisavalt avar lamamisase ning sobivad esemed ronimiseks ja küünte teritamiseks.
(3) Aediku põranda miinimumpindala arvutamisel võib sinna hulka arvata ka lamamisaseme pindala. Pesakonnaga emakassi puuri põranda miinimumpindala hulka võib arvestada ka kassipoegade jaoks ettenähtud 0,18 m2 suurust kasti.
§ 9. Koerte pidamine puurides katseloomade kasutusettevõttes
(1) Koerte puuride mõõtmed katseloomade kasutusettevõttes peavad vastama lisas 5 toodud nõuetele.
(2) Koeri ei tohi pidada puuris kauem, kui on loomkatse jaoks hädavajalik. Puuris peetavad koerad tuleb lasta välja jalutama vähemalt üks kord päevas, kui see ei ole vastuolus loomkatse eesmärgiga. Jalutusala peab olema piisavalt suur, et koer saaks seal vabalt liikuda.
(3) Koera puuril võib olla võrkpõrand üksnes juhul, kui see on loomkatse tegemiseks vajalik. Kui koera peetakse võrkpõrandal, peab magamisase olema kõva põhjaga.
(4) Puuri miinimumkõrguseks tuleb arvestada vähemalt kaks koera turja kõrgust.
§ 10. Koerte pidamine aedikutes katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
(1) Koerte aedikute mõõtmed katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 6 toodud nõuetele.
(2) Pidevalt väljas peetavatel koertel peab olema juurdepääs varjualusele, kuhu nad saavad minna ebasoodsate ilmastikutingimuste korral. Aedikute vaheseinad peavad olema sellised, et koerad ei saaks üksteist vigastada. Aedikul peab olema kohane kanalisatsioon.
§ 11. Ahviliste pidamine puurides katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
(1) Suurte ahviliste puuri kõrgus peab olema vähemalt võrdne selle kõige pikema küljega. Puur peab olema vähemalt nii kõrge, et loom saab sirgelt püsti seista.
(2) Brahhiatsiooni kasutavate ahvide puur peab olema vähemalt nii kõrge, et ahvid saaksid laes paikneval puul vabalt kiikuda, ilma et jalad puuri põrandale ulatuksid. Vajaduse korral tuleb paigaldada puuri turnimispuud, et ahvid saaksid kasutada puuri ülaosa.
(3) Teineteisega kokkusobivaid ahve võib olla puuris kaks. Kui ei ole võimalik pidada ahve paari kaupa, tuleb puurid paigutada nii, et loomad näeksid teisi loomi. Vajaduse korral peab teiste loomade nägemise võimalust saama kõrvaldada.
(4) Ahviliste ülemsugukondadesse Ceboidea ja Cercopithecoidea kuuluvate isendite puuride mõõtmed peavad vastama lisas 7 toodud nõuetele.
§ 12. Sigade pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
(1) Sigade puuride mõõtmed katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 8 toodud nõuetele.
(2) Sigu võib pidada puurides üksnes juhul, kui see on loomkatse tegemiseks hädavajalik ning puurides pidamine kestab võimalikult lühikest aega.
§ 13. Põllumajandusloomade pidamine aedikutes katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
Põllumajandusloomade aedikute mõõtmed katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 9 toodud nõuetele.
§ 14. Põllumajandusloomade pidamine latrites katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
(1) Põllumajandusloomade latrite mõõtmed katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 10 toodud nõuetele.
(2) Latter peab olema nii lai, et loom saab mugavalt lamada.
§ 15. Kodulindude pidamine puurides katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes
(1) Kodulindude puuride mõõtmed katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtetes peavad vastama lisas 11 toodud nõuetele.
(2) Võrkpõranda võrgusilma suurus ei tohi tibude puhul olla suurem kui 10×10 mm ning noor- ja täiskasvanud kanade puhul suurem kui 25×25 mm. Traat peab olema vähemalt 2 mm paksune.
(3) Kui kasutatakse nippel- ja kaussjootureid, peab igal linnul olema juurdepääs kahele jooturile.
(4) Puurides peavad olema õrred ja üksikpuurides peetavatel lindudel peab olema võimalus näha teisi linde.
4. peatükk NÕUDED KATSELOOMADE PIDAMISE RUUMIDE MIKROKLIIMALE
§ 16. Ventilatsioon
(1) Katseloomade pidamise ruumis peab olema loomaliigile kohane ventilatsioonisüsteem. Ventilatsioonisüsteem peab varustama ruumi värske õhuga ning kõrvaldama lõhnad, mürgised gaasid, tolmu ja haigustekitajad.
(2) Õhk peab katseloomade pidamise ruumis vahetuma 15–20 korda tunnis. Kui katseloomi on ruumis vähe, võib õhk vahetuda 8–10 korda tunnis või ei ole mehaanilist ventilatsiooni üldse tarvis. Vältida tuleb puhastamata õhu taasringlusse sattumist.
(3) Ventilatsioonisüsteem peab olema projekteeritud ja ehitatud selliselt, et välditaks katseloomadele kahjuliku tuuletõmbuse tekkimist ruumis.
(4) Katseloomade pidamise ruumis on suitsetamine keelatud.
§ 17. Sisetemperatuur katseloomade pidamise puuris, aedikus või majasiseses jooksuaias
(1) Sisetemperatuur katseloomade pidamise puuris, aedikus või majasiseses jooksuaias peab olema lisas 12 toodud vahemike piires sõltuvalt loomaliigist või -liikide rühmast.
(2) Väga noorte või karvadeta katseloomade puhul peab katseloomade pidamise ruumi temperatuur olema lisas 12 toodud temperatuurivahemikest vajalikul määral kõrgem. Katseloomade pidamise ruumi temperatuuri reguleerimisel tuleb arvestada katseloomade termoregulatsiooni võimalike muutustega, mis võivad olla tingitud erilisest füsioloogilisest seisundist või loomkatse mõjust.
(3) Sisetemperatuuri kontrollimiseks peab katseloomade pidamise ruumis olema paigaldatud nähtavale kohale termomeeter.
§ 18. Suhteline õhuniiskus
Suhtelise õhuniiskuse kõikumist tuleb vältida. Katseloomade pidamise ruumis tuleb tagada loomaliigile kohane suhteline õhuniiskus, milleks on 55±10%. Vältida tuleb pikaajalist suhtelist õhuniiskust alla 40% ja üle 70%.
§ 19. Valgustus
(1) Katseloomade pidamise ruumis peab olema loomulik või kunstlik valgustus, mis vastab katselooma bioloogilistele vajadustele ning tagab rahuldava töökeskkonna katseloomade pidamisega tegelevatele isikutele.
(2) Kunstliku valgustuse korral peab olema võimalik reguleerida valguse intensiivsust ning valguse ja pimeduse vaheldumist.
(3) Albinootiliste katseloomade pidamisel tuleb arvesse võtta nende valgustundlikkust.
§ 20. Müra
Katseloomade pidamise ning üld- ja erikatseruumides tuleb hoiduda kuuldava ja kõrgsagedusliku valju müra tekitamisest, et vältida katseloomade käitumis- ja füsioloogiahäireid. Vajaduse korral võib katseloomade pidamise ning üld- ja erikatseruumides mängida mõõduka helitugevusega taustmuusika.
§ 21. Alarmsüsteem
(1) Kütte- ja ventilatsioonisüsteem peab olema varustatud alarmsüsteemiga. Vajaduse korral tuleb paigaldada tagavarageneraator, et säilitada katseloomade jaoks elutähtsate süsteemide tegevus ja valgustus elektririkke või -katkestuse korral. Hädaolukorras tegutsemise juhised peavad olema nähtavalt paigutatud.
(2) Akvaariumile tuleb paigaldada veevarustushäirete signalisatsioonisüsteem.
(3) Alarmsüsteem peab toimima katseloomi võimalikult vähe häirival viisil.
5. peatükk NÕUDED KATSELOOMADE PIDAMISELE
§ 22. Katseloomade pidamisega tegelevad isikud
Katseloomade pidamisega vahetult tegelevatel isikutel peavad olema tööks vajalikud teadmised katseloomade anatoomiast, füsioloogiast ja loomaliigile omastest käitumisharjumustest ning asjakohastest loomakaitsenõuetest.
§ 23. Katselooma tervis ja heaolu
(1) Katseloomade pidamisega vahetult tegelev isik peab vähemalt üks kord päevas kontrollima katseloomade heaolu ja terviseseisundit.
(2) Vältida tuleb omavahel kokkusobimatute katseloomade paigutamist ühte ruumi, puuri või aedikusse.
(3) Kõik katselooma tervise ja heaolu tagamiseks vajalikud automaatsed ja mehaanilised seadmed tuleb vähemalt üks kord päevas üle kontrollida. Kui avastatakse rike, siis tuleb see viivitamata kõrvaldada. Kuni rikke kõrvaldamiseni tuleb võtta kasutusele meetmed katselooma tervise ja heaolu tagamiseks.
(4) Haigestunud või vigastatud katseloom peab saama vajalikku ravi, kui see ei ole loomkatse eesmärgiga vastuolus. Veterinaarabi saamiseks tuleb loomapidajal viivitamata kutsuda veterinaararst. Vajadusel tuleb haige või vigastatud katseloom teistest loomadest eraldada.
§ 24. Katseloomade vastuvõtmine ettevõttes
(1) Katseloomad tuleb ettevõttesse saabumisel viivitamata vastu võtta. Pärast katseloomade terviseseisundi kontrollimist tuleb nad paigutada puhastesse ja desinfitseeritud puuridesse või aedikutesse ning võimaldada neile juurdepääs söödale ja joogiveele.
(2) Andmed kõikide vastuvõetud katseloomade kohta tuleb kajastada ettevõttes peetavas arvestuses.
(3) Vajaduse korral tuleb katseloom märgistada «Loomakaitseseaduse» §-s 51 sätestatud nõuete kohaselt.
§ 25. Vastuvõetud katseloomade eraldamine teistest katseloomadest ning karantiini paigutamine
(1) Vajadusel paigutatakse vastuvõetud katseloomad profülaktilisse karantiini.
(2) Vastuvõetud haiged või haiguskahtlusega katseloomad tuleb paigutada teistest katseloomadest eraldi ning veterinaararst peab nad viivitamata üle vaatama.
(3) Loomataudi kahtluse korral rakendatakse «Loomatauditõrje seaduse» (RT I 1999, 57, 598; 2002, 13, 80; 61, 375; 63, 387; 96, 566; 2004, 19, 135) § 43 lõike 2 alusel kehtestatud loomatauditõrje eeskirjades sätestatud abinõusid.
(4) Kui katseloomad on terved, tuleb neile enne loomkatses kasutamist võimaldada küllaldane kohanemisaeg, mille määramisel tuleb arvestada katseloomade veo kestust ja katselooma vanust. Kohanemisaja kestuse otsustab veterinaararst.
§ 26. Katseloomade söötmine
(1) Katseloomadele tuleb võimaldada füsioloogilisi vajadusi rahuldav sööt ning vaba juurdepääs söödale.
(2) Söötmise vahendeid ja seadmeid tuleb korrapäraselt puhastada ning vajaduse korral desinfitseerida.
§ 27. Katseloomade jootmine
(1) Katseloomadele tuleb võimaldada takistusteta juurdepääs puhtale joogiveele. Vedamise kestel võib katseloomadele anda joogivett ka märgsööda osana.
(2) Näriliste ja küülikute jootmiseks kasutatavad pudelid peavad olema läbipaistvast ning kergesti puhastatavast materjalist, mis ei ole katseloomale kahjulik. Pudeleid ja lisaseadmeid tuleb regulaarselt koost lahti võtta, et neid puhastada ja desinfitseerida.
(3) Automaatse jootmissüsteemi kasutamise korral tuleb seda korrapäraselt kontrollida, hooldada ja loputada ning joogivee kvaliteedi tagamiseks bakterioloogiliselt kontrollida.
§ 28. Allapanu
(1) Allapanu peab olema kuiv, absorbeeriv, mittetolmav, mittetoksiline ning vaba haigustekitajatest, kahjuritest ja muust saastest. Allapanuna ei tohi kasutada keemiliselt töödeldud puidust saadud materjali. Allapanuna võib kasutada sobivaid tööstuse kõrvaltooteid või jäätmeid, nagu hakitud paber.
(2) Allapanu tuleb regulaarselt vahetada.
6. peatükk NÕUDED ARVESTUSE PIDAMISELE
§ 29. Arvestuse pidamine katseloomade kasvatamise ettevõttes
(1) Katseloomade kasvatamise ettevõttes peetakse arvestust seal kasvatatavate katseloomade kohta. Arvestuses kajastatakse järgmised andmed:
1) ettevõttes kasvatatavate katseloomade arv ja liik;
2) müüdud või muul viisil tasu eest või tasuta üleantud katseloomade arv ja liik;
3) katselooma üleandmise kuupäev;
4) katselooma vastuvõtja nimi ja aadress;
5) ettevõttes surnud katseloomade arv ja liik ning surma põhjus.
(2) Lõikes 1 loetletud andmeid kajastavaid dokumente säilitatakse vähemalt kolm aastat koostamise päevast arvates. Dokumentatsioon tuleb esitada järelevalveametnikule viimase nõudmisel.
§ 30. Arvestuse pidamine katseloomadega varustamise ettevõttes
(1) Katseloomadega varustamise ettevõte hangib loomi ainult katseloomade kasvatamise ettevõttelt või teiselt katseloomadega varustamise ettevõttelt, välja arvatud juhul, kui katseloom on Eestisse imporditud.
(2) Katseloomadega varustamise ettevõttes peetakse arvestust katseloomadega varustamise kohta. Arvestuses kajastatakse järgmised andmed:
1) ostetud või muul viisil tasu eest või tasuta vastuvõetud katseloomade arv ja liik;
3) katselooma vastuvõtmise ja üleandmise kuupäevad;
4) selle katseloomade kasvatamise või katseloomadega varustamise ettevõtte asukoht ja aadress ning ettevõtte tunnustamise number, kust katseloomad hangiti;
5) imporditud katseloomade päritoluriik ja impordi eest vastutava isiku nimi, aadress, isiku- või registrikood;
6) katselooma vastuvõtja nimi ja aadress;
7) ettevõttes surnud katseloomade arv ja liik ning surma põhjus.
(3) Lõikes 2 loetletud andmeid kajastavaid dokumente säilitatakse vähemalt kolm aastat koostamise päevast arvates. Dokumentatsioon tuleb esitada järelevalveametnikule viimase nõudmisel.
§ 31. Arvestuse pidamine katseloomade kasutusettevõttes
(1) Katseloomade kasutusettevõttes peetakse arvestust seal kasutatavate katseloomade kohta. Arvestuses kajastatakse järgmised andmed:
2) katselooma vastuvõtmise kuupäev;
3) selle katseloomade kasvatamise või katseloomadega varustamise ettevõtte asukoht ja aadress ning ettevõtte tunnustamise number, kust katseloomad hangiti;
4) imporditud katseloomade päritoluriik ja impordi eest vastutava isiku nimi, aadress, isiku- või registrikood;
5) katseloomadega läbiviidud katsed ning loomkatse läbiviijad;
6) katselooma saatus pärast loomkatse läbiviimist;
7. peatükk KATSELOOMADE KASUTAMISE, KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETE TUNNUSTAMISE KORD
§ 32. Taotlus ettevõtte tunnustamiseks
(1) Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise ja katseloomade kasutusettevõtteid tunnustab Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) Katseloomade kasvatamise, katseloomadega varustamise või katseloomade kasutamise alal tegutseda sooviv ettevõtja peab enne tegevuse alustamist esitama kirjaliku taotluse Veterinaar- ja Toiduametile ettevõtte tunnustamiseks.
§ 33. Taotluses sisalduvad andmed
2) taotleja elu- või asukoht ja aadress;
3) taotleja sidevahendite (telefon, faks) numbrid ja elektronposti aadress;
4) selle ettevõtte asukoht ja aadress, kelle tunnustamist taotletakse;
5) ettevõtte, kelle tunnustamist taotletakse, tegevuse korraldamise eest vastutava ettevõtte juhi nimi ja tema sidevahendite numbrid;
6) tegevusvaldkond.
(2) Kui taotluse esitab taotleja esindaja, tuleb lõike 1 punktides 1 kuni 3 nimetatud andmed taotluses märkida ka taotleja esindaja kohta.
§ 34. Taotlusele lisatavad andmed ja dokumendid
(1) Taotlusele tuleb lisada järgmised andmed ja dokumendid:
1) äriregistrisse kandmata füüsilisest isikust ettevõtja puhul Maksu- ja Tolliameti või tema kohaliku asutuse tõend ettevõtja «Maksukohustuslaste registris» registreerimise kohta;
2) koopia kasutatava ehitise kasutusloast, mille kohalik omavalitsus on väljastanud «Planeerimis- ja ehitusseaduse» (RT I 1995, 59, 1006; 1996, 36, 738; 49, 953; 1999, 27, 380; 29, 398 ja 399; 95, 843; 2000, 54, 348; 2001, 42, 234; 50, 283; 65, 377) või «Ehitusseaduse» (RT I 2002, 47, 297; 99, 579; 2003, 25, 153; 2004, 18, 131) kohaselt;
3) asendiplaan koos vee- ja kanalisatsiooni välisvõrkude plaaniga;
4) ruumide plaan koos seadmete paigutuse ning vee- ja kanalisatsiooni sisevõrkude plaaniga;
7) kahjuritõrjeplaan koos andmetega kahjurite tõrjeks rakendatavate meetmete kohta;
8) andmed kütte- ja ventilatsioonisüsteemide kohta;
9) hädaolukorras tegutsemise plaan, mis sisaldab tegutsemise juhiseid katseloomade tervise ja heaolu tagamiseks;
10) andmed jäätmekäitluse korraldamise kohta.
(2) Veterinaar- ja Toiduamet võib vajaduse korral nõuda tunnustamiseks vajalike andmete täpsustamist ja täiendamist.
(3) Veterinaar- ja Toiduamet annab tunnustamise taotleja soovi korral talle selgitusi tunnustamisel vajalike nõuete täitmiseks.
§ 35. Ettevõtte tunnustamise menetlus
(1) Tunnustamise menetluse korraldamiseks kontrollib Veterinaar- ja Toiduamet esitatud andmeid ja dokumente ning hindab nende alusel ja ettevõttes kohapeal ettevõtte vastavust esitatud andmetele ja ettevõttele määruses sätestatud nõuetele lähtuvalt tegevusalast, millel tegutsemist ettevõtja soovib alustada.
(2) Kui loomkatsetes kasutatavaid katseloomi soovitakse kasvatada katseloomade kasutusettevõtte ruumides, hinnatakse ettevõtte vastavust nii katseloomade kasvatamise ettevõttele kui ka katseloomade kasutusettevõttele määruses sätestatud nõuetele. Sellist ettevõtet tunnustatakse vaid üks kord.
(3) Ettevõtet tunnustatakse, kui ettevõte on hindamistulemuste põhjal nõuetekohane.
(4) Kui ettevõte ei osutu hindamistulemuste põhjal nõuetekohaseks, siis ettevõtet ei tunnustata ja keeldumist põhjendatakse sellekohases otsuses.
§ 36. Tunnustamise otsus ja tunnustamisest keeldumise otsus
(1) Tunnustamise otsuse või tunnustamisest keeldumise otsuse teeb Veterinaar- ja Toiduameti peadirektor.
(2) Tunnustamise või tunnustamisest keeldumise otsus tehakse 20 tööpäeva jooksul §-s 33 nimetatud andmeid sisaldava taotluse ja sellele lisatud § 34 lõikes 1 nimetatud andmete ja dokumentide saamisest arvates. Veterinaar- ja Toiduameti peadirektor võib lisaasjaolude selgitamiseks pikendada otsustamistähtaega kuni 40 tööpäevani. Tähtaja pikendamisest tuleb taotlejat kirjalikult teavitada.
(3) Tunnustamise või tunnustamisest keeldumise otsuses märgitakse:
2) järelevalveasutuse nimi;
3) taotleja nimi ning elu- või asukoht ja aadress;
4) ettevõtte asukoht ja aadress;
5) tegevusala;
6) ettevõtte hindamistulemused ja kinnitus ettevõtte nõuetekohasuse kohta. Kui ettevõte ei ole hindamistulemuste põhjal nõuetekohane, põhjendatakse tunnustamisest keeldumist, näidates ära õigusakti ja selle sätte, mille nõuetele ettevõte ei vasta;
7) otsus tunnustamise või tunnustamisest keeldumise kohta.
(4) Tunnustamise otsusele kantakse ettevõtte tunnustamise number.
(5) Tunnustamise või tunnustamisest keeldumise otsus edastatakse posti teel taotluse esitajale kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.
(6) Ettevõte loetakse tunnustatuks tunnustamise otsuse tegemise päevast arvates.
§ 37. Arvestuse pidamine ja andmete säilitamine
Veterinaar- ja Toiduamet peab ettevõtte tunnustamiseks esitatud taotluste, andmete ja dokumentide ning tunnustamise ja tunnustamisest keeldumise otsuste arvestust ning säilitab esitatud taotlused, andmed ja dokumendid «Arhiiviseaduses» (RT I 1998, 36/37, 552; 1999, 16, 271; 2000, 92, 597; 2001, 88, 531; 93, 565; 2002, 53, 336; 61, 375; 63, 387; 82, 480) ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud korras.
1Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 86/609/EMÜ, millega sätestatakse katseteks ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitsega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamine (Euroopa Ühenduste Teataja L 358, 18.12.1986, lk 1–28), muudetud direktiiviga 2003/65/EÜ (Euroopa Liidu Teataja L 230, 16.09.2003, lk 32–33)
Lisa 1 VÄIKESTE NÄRILISTE JA KÜÜLIKUTE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 2 VÄIKESTE ARETUSNÄRILISTE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASVATAMISE, KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 3 KÜÜLIKUTE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASVATAMISE ETTEVÕTTES
Lisa 4 KASSIDE PUURIDE JA AEDIKUTE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASVATAMISE JA KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 5 KOERTE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTTES
Lisa 6 KOERTE AEDIKUTE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASVATAMISE, KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 7 AHVILISTE ÜLEMSUGUKONDADESSE CEBOIDEA JA CERCOPITHECOIDEA KUULUVATE ISENDITE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADE KASVATAMISE, KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 8 SIGADE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 9 PÕLLUMAJANDUSLOOMADE AEDIKUTE MÕÕTMED KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 10 PÕLLUMAJANDUSLOOMADE LATRITE MÕÕTMED KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 11 KODULINDUDE PUURIDE MÕÕTMED KATSELOOMADEGA VARUSTAMISE JA KATSELOOMADE KASUTUSETTEVÕTETES
Lisa 12 SISETEMPERATUUR KATSELOOMADE PIDAMISE PUURIS, AEDIKUS VÕI MAJASISESES JOOKSUAIAS


Kaitseliidu liikmele eriolukorra ja erakorralise seisukorra lahendamisel osalemise eest ettenähtud tasu maksmise ulatus ja kord – Riigi Teataja
Kaitseliidu liikmele eriolukorra ja erakorralise seisukorra lahendamisel osalemise eest ettenähtud tasu maksmise ulatus ja kord
Kaitseliidu liikmele eriolukorra ja erakorralise seisukorra lahendamisel osalemise eest ettenähtud tasu maksmise ulatus ja kord - sisukord
§ 2 Tasu ulatuse arvestus
§ 3 Tasu taotlemine
§ 4 Tasu maksmise kord
§ 5 Nõudeõiguse tekkimine
§ 6 Tasu ulatus kuni 1. maini 2020. a
RT I, 24.04.2020, 14
Vastu võetud 23.04.2020 nr 29
Määrus kehtestatakse Kaitseliidu seaduse § 67 lõike 6 alusel.
(1) Määrus reguleerib tasu maksmist Kaitseliidu liikmele, kes osaleb Kaitseliidu koosseisus eriolukorra väljakuulutamise põhjustanud hädaolukorra lahendamisel hädaolukorra seaduse § 34 lõike 1 või korrakaitseseaduse § 161 lõike 1 alusel või erakorralise seisukorra lahendamisel erakorralise seisukorra seaduse § 15 lõike 1 alusel.
(2) Tasu võib maksta Kaitseliidu liikmele, kes täidab teenistuskohustusi Kaitseliidu üksuse koosseisus, mis on kaasatud eriolukorra väljakuulutamise põhjustanud hädaolukorra lahendamisse või erakorralise seisukorra lahendamisse (edaspidi kaasamisel osalemine).
(3) Tasu ei maksta, kui tööandja säilitab Kaitseliidu liikmele teenistuskohustuste täitmise ajaks tema senise töötasu või palga.
§ 2. Tasu ulatuse arvestus
(1) Kaitseliidu liikmele makstakse tasu iga kaasamisel osalemise tunni eest.
(2) Kaitseliidu liikme kaasamisel osalemise aja arvestamine algab, kui Kaitseliitu kaasav haldusorgan annab ülesande täitmise korralduse, ja lõppeb ülesande täitmise lõpetamise korraldusega.
(3) Kaasamisel osalemise aja hulka ei arvestata puhkeaega.
(4) Kaitseliidu liikme kaasamisel osalemise aja arvestust peab Kaitseliitu kaasav haldusorgan.
(5) Kaitseliidu liikmele makstava tasu suurus arvutatakse tasu arvestamise kuule eelnenud viimase Statistikaameti avaldatud aasta keskmise brutotunnipalgamäära korrutamisel kaasamisel osalemise tundide arvuga.
§ 3. Tasu taotlemine
Tasu saamiseks esitab Kaitseliidu liige Kaitseliidule kirjaliku taotluse koos kinnitusega, et tal puuduvad tasu maksmist välistavad asjaolud.
§ 4. Tasu maksmise kord
(1) Kaitseliitu kaasanud haldusorgan edastab osalemise aja arvestuse Kaitseliidule kokkulepitud tähtajaks.
(2) Tasu makstakse kümne tööpäeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest arvates.
(3) Tasu makstakse Kaitseliidu liikme määratud arvelduskontole.
§ 5. Nõudeõiguse tekkimine
(1) Sellise asjaolu ilmnemisel, mis välistab käesoleva määruse alusel tasu maksmise, tekib Kaitseliidul nõudeõigus väljamakstud summa ulatuses.
(2) Kaitseliidu liikmelt tagasi nõutud summa või Kaitseliidu poolt ekslikult välja makstud summa kantakse riigieelarvesse.
§ 6. Tasu ulatus kuni 1. maini 2020. a
Enne 1. maid 2020. a on tunnitasu suurus 10,20 eurot.
(1) Määrus jõustub 1. mail 2020. a.
(2) Määrust rakendatakse tagasiulatuvalt alates 12. märtsist 2020. a.


25. oktoobril 2019 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Poola Vabariik
(kohtuasi C-791/19)
Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: K. Banks, H. Krämer, S. L. Kalėda)
Kostja: Poola Vabariik
1. Tuvastada, et kuna Poola Vabariik on:
teinud võimalikuks selle, et kohtuotsuste sisu saab kvalifitseerida üldkohtute kohtunike distsiplinaarrikkumisena (Ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (üldkohtute korralduse seadus), § 107 lõige 1 ja Ustawa o Sądzie Najwyższym (Poola kõrgeima kohtu seadus), § 97 lõiked 1 ja 3),
jätnud tagamata, et Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkoda, kes teostab kontrolli kohtunike kohta distsiplinaarmenetlustes tehtud otsuste üle (Poola kõrgeima kohtu seadus, § 3 lõige 5, § 27 ja § 73 lõige 1, koostoimes Ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (riikliku kohtunike koja seaduse) §-ga 9a), oleks sõltumatu ja erapooletu,
andnud Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkojale kaalutlusõiguse määrata distsiplinaarküsimustes pädev esimese astme kohus kohtuasjades, mis puudutavad üldkohtute kohtunikke (üldkohtute korralduse seadus, § 110 lõige 3 ja § 114 lõige 7) ja sellest tulenevalt jätnud tagamata, et distsiplinaarasjad vaatab läbi „seaduse alusel moodustatud“ kohus, ning
andnud justiitsministrile voli määrata ametisse justiitsministri distsiplinaarametnik (Rzecznik Dyscyplinarny Ministra Sprawiedliwości) (üldkohtute korralduse seadus, § 112b) ja seega jätnud tagamata, et üldkohtute kohtunike distsiplinaarasjad vaadataks läbi mõistliku aja jooksul; ning näinud ette, et: toimingutel, mis on seotud kaitsja määramisega ja kaitsetoimingutel, mida viimane teeb, ei ole distsiplinaarmenetlust peatavat toimet (üldkohtute korralduse seadus, § 113a), ning et distsiplinaarkohus jätkab menetlust isegi siis, kui menetlusalune kohtunik või tema esindaja põhjendatult kohal ei viibi (üldkohtute korralduse seadus, § 115a lõige 3), ja seega on jätnud tagamata menetlusaluste üldkohtu kohtunike kaitseõigused,
on Poola Vabariik rikkunud talle ELL artikli 19 lõike 1 teisest lõigust tulenevaid kohustusi; ning:
kuna Poola Vabariik on teinud võimalikuks selle, et kohtute õigust pöörduda eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtu poole piirab võimalus algatada distsiplinaarmenetlus,
on Poola Vabariik rikkunud talle ELTL artikli 267 teisest ja kolmandast lõigust tulenevaid kohustusi.
mõista kohtukulud välja Poola Vabariigilt.
Esiteks, mis puudutab ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu rikkumist, siis väidab komisjon, et vaidlusalused sätted: (i) teevad võimalikuks kohtuotsuse sisu kvalifitseerimise distsiplinaarrikkumiseks; (ii) ei taga, et Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkoda, kes teostab kontrolli distsiplinaarmenetluses langetatud otsuste üle, oleks sõltumatu ja erapooletu; (iii) annavad Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkoja presidendile kaalutlusõiguse määrata distsiplinaarküsimustes pädev esimese astme kohus kohtuasjades, mis puudutavad üldkohtute kohtunikke ja sellest tulenevalt jätnud tagamata, et distsiplinaarasjad vaatab läbi „seaduse alusel moodustatud“ kohus; (iv) ei taga, et üldkohtute kohtunike distsiplinaarküsimused vaadataks läbi mõistliku aja jooksul ega taga ka kaitseõigusi menetlusalustele üldkohtu kohtunikele.
Teiseks, ELTL artikli 267 teise ja kolmanda lõigu rikkumise kohta väidab komisjon, et vaidlusalused riigisisesed sätted teevad võimalikuks selle, et kohtute õigust pöörduda eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtu poole piirab võimalus algatada distsiplinaarmenetlus.


Õigusbüroo I Juriidiline nõustamine ja esindamine töövaidluskomisjonis ning kohtusOhud töölepingu lõpetamisel poolte kokkuleppel
Õigusbüroo ARTISTUM Legal
Juriidiline nõustamine ja esindamine töövaidluskomisjonis ning kohtus
Õigusabi valdkonnad
Tööõiguse blogi
Ohud töölepingu lõpetamisel poolte kokkuleppel
Usalduse kaotus töösuhetes
EsilehtTööõiguse blogiOhud töölepingu lõpetamisel poolte kokkuleppel
Kokkuleppel töölepingu lõpetamine võib näida sobiv lahendus nii tööandjale kui töötajale, kuid sellisel viisil töösuhte lõpetamine hõlmab endas hulga ohte. Tööandja jaoks jääb risk, et töötaja võib leida peale töösuhtest lahkumist siiski, et tema õigusi on rikutud ning pöörduda töövaidluskomisjoni või kohtusse töölepingu ülesütlemise tühisuse tuvastamiseks ehk kokkuleppe vaidlustamiseks.
Pooled võivad töölepingu igal ajal kokkuleppel lõpetada (TLS § 79). Siin ei oma tähtsust, kas ettepaneku teeb töötaja või tööandja, samuti ei ole oluline põhjus ega kaasne tööandja kohustust nö lahkumiskompensatsiooni maksmiseks. TLS § 84 lg 1 kohaselt muutuvad töölepingu lõppemise päeval kõik töösuhtest tulenevad nõuded sissenõutavaks, st et töölepingu lõppemisega on töötajal õigus väljateenitud töötasule, kasutamata jäänud puhkusepäevade kompensatsioonile, tööraamatule (kui see on tööandja käes) ja tööandjal nõue töövahendite tagastamisele jm.
Kui töölepingu ülesütlemiseks on vajalik kirjalikku taasesitamist võimaldav vorm, siis kokkuleppel võib töölepingu lõpetada ka suuliselt. Küll aga tuleb suulist kokkulepet hilisema vaidluse korral tõendada.
Probleem tööandja jaoks tekib juhul, kui töötaja töölepingu poolte kokkuleppel lõpetamise vaidlustab. Selline olukord võib tekkida näiteks siis, kui töötaja saab hiljem teada, et lepingu lõpetamine oleks võinud või pidanud toimuma muul alusel (nt koondamine, millega kaasnevad mh erinevad hüvitised) ja tööandja on jäänud lootma töötaja heatahtlikkusele või ka naiivsusele. Töötaja võib väita, et teda survestati, kasutati ära tema halba psühholoogilist seisundit või leida muu põhjuse, mis on aluseks kokkuleppe tühistamiseks. Edu või kaotus sellises vaidluses taandub kokkuleppe tõendamise peale.
Töötaja saab nõuda töölepingu lõppemise kokkuleppe tühisuse tuvastamist. Kuna sellisel juhul ei ole tööleping lõppenud, siis tekib töötajal õigus nõuda tööd (ehk nõuda tööandjalt töölepingu täitmist) ja ka kahju hüvitamist ehk tasu maksmist töö mitteandmise eest. Kui tööandja aga töötajat tööle ei lase või teda tööga ei kindlusta, tekib töötajal omakorda õigus tööleping tööandjapoolse rikkumise tõttu üles öelda ja nõuda hüvitist kolme kuu keskmise töötasu ulatuses. Töövaidluskomisjon või kohus võib seda hüvitise suurust muuta. Oluline on siin meeles pidada, et kuni töötajapoolse ülesütlemisavalduse esitamiseni on töösuhe kehtiv ning töötasu nõue on ka selle perioodi eest endiselt aktuaalne.
Töölepingu kokkuleppel lõpetamine võib tööandjale kaasa tuua
töötaja nõude töölepingu täitmiseks,
töölepingu lõpetamise kokkuleppe tühisuse tuvastamise nõude koos hüvitise nõudega,
kahju hüvitamise nõude töösuhte jätkumise korral ja/või,
nõude töötasu maksmiseks töö mitteandmisel,
töölepingu erakorralise ülesütlemise töötaja poolt koos hüvitise nõudega.
Ajalised piirangud
Töölepingu ülesütlemise tühisuse tuvastamiseks või tühistamiseks tuleb töövaidlusorgani poole pöörduda 30 kalendripäeva jooksul alates nö kokkuleppe sõlmimisest (TLS § 105, ITVS § 6 g 2).
TLS § 91 lg-st 4 tuleneb, et töötaja võib töölepingu üles öelda mõistliku aja jooksul pärast seda, kui ta oma õiguste rikkumisest teada sai või pidi teada saama. Mõistliku aja põhimõte kehtib võlaõigusseaduse § 108 lg-st 2 tulenevalt ka töölepingu täitmise nõudmisel.
Töölepingu täitmise nõude esitamiseks on töötajal aega kuni 4 kuud töölepingu lõppemisest, vastasel juhul täitmise nõue aegub (individuaalse töövaidluse lahendamise seaduse § 6 lg 1).
Töötasu nõude esitamise tähtaeg on aga 3 aastat.
TLS-s on sätestatud lisaks, et kui hagi või avaldust ei esitata tähtaja jooksul (või kui hagi või avalduse esitamise tähtaega ei ennistata), on töölepingu lõppemine poolte kokkuleppel algusest peale kehtiv ja leping on lõppenud kokkulepitud kuupäeval.
Kaili Rätsepp
tööõiguse jurist
ARTISTUM Legal Tööõigusbüroo
kaili@artistum.legal; +37256647746


§ 1 Määruse reguleerimisala ja ülesehitus2 Üldosa1 Põhihariduse alusväärtused
§ 2 Põhihariduse alusväärtused2 Õppe- ja kasvatuseesmärgid
§ 4 Pädevused3 Õppimise käsitus ja õppekeskkond
§ 6 Õppekeskkond4 I kooliaste (1.–3. klass)
§ 8 Õppe ja kasvatuse rõhuasetused I kooliastmes5 II kooliaste (4.–6. klass)
§ 10 Õppe ja kasvatuse rõhuasetused II kooliastmes6 III kooliaste (7.–9. klass)
§ 12 Õppe ja kasvatuse rõhuasetused III kooliastmes7 Õppekorraldus
§ 18 Mittestatsionaarses õppes kohaldatavad erisused8 Hindamine ning klassi ja põhikooli lõpetamine
§ 23 Põhikooli lõpetamine9 Kooli õppekava
§ 24 Kooli õppekava koostamise alused ja ülesehitus3 Rakendussätted
Väljaandja:Vabariigi ValitsusAkti liik:määrusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:01.09.2014Redaktsiooni kehtivuse lõpp:
Avaldamismärge:RT I, 29.08.2014, 20
Põhikooli riiklik õppekavaVastu võetud 06.01.2011 nr 1RT I, 14.01.2011, 1jõustumine 17.01.2011Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine15.09.2011RT I, 20.09.2011, 123.09.201122.08.2013RT I, 28.08.2013, 101.09.201328.08.2014RT I, 29.08.2014, 1801.09.2014Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 15 lõike 2 alusel.1. peatükk Üldsätted § 1. Määruse reguleerimisala ja ülesehitus (1) Põhikooli riiklik õppekava (edaspidi riiklik õppekava) kehtestab riigi põhiharidusstandardi. Põhikooli lõpetamisel saavutatavad õpitulemused on kooskõlas Eesti kvalifikatsiooniraamistiku 2. tasemel kirjeldatud üldnõuetega. (2) Riiklikku õppekava rakendatakse kõigis Eesti Vabariigi üldhariduskoolides, mis loovad võimaluse põhihariduse omandamiseks, olenemata kooli õiguslikust seisundist, kui seadus ei sätesta teisiti. (3) Põhikooli kooliastmed on: 1) I kooliaste – 1.–3. klass; 2) II kooliaste – 4.–6. klass; 3) III kooliaste – 7.–9. klass. (4) Riiklik õppekava koosneb üldosast ja lisadest. Lisades esitatakse ainevaldkondade kavad, valikõppeainete ainekavad ja läbivate teemade kirjeldused. (5) Ainevaldkonna kavas kirjeldatakse üldised alused ainevaldkonna rakendamiseks ja ainevaldkonna kohustuslike õppeainete ainekavad. (6) Ainevaldkonnad ja neis kirjeldatavad kohustuslike õppeainete ainekavad on: 1) keel ja kirjandus: eesti keel, kirjandus (eesti õppekeelega koolis), vene keel, kirjandus (vene õppekeelega koolis) (lisa 1); 2) võõrkeeled: A-võõrkeel, B-võõrkeel ja eesti keel teise keelena (lisa 2); 3) matemaatika: matemaatika (lisa 3); 4) loodusained: loodusõpetus, bioloogia, geograafia, füüsika, keemia (lisa 4); 5) sotsiaalained: inimeseõpetus, ajalugu, ühiskonnaõpetus (lisa 5); 6) kunstiained: muusika, kunst (lisa 6); 7) tehnoloogia: tööõpetus, käsitöö ja kodundus, tehnoloogiaõpetus (lisa 7); 8) kehaline kasvatus: kehaline kasvatus (lisa 8). (7) Valikõppeained on: 1) usundiõpetus (lisa 9); 2) informaatika (lisa 10); 3) karjääriõpetus (lisa 11); 4) ettevõtlusõpetus (lisa 12). (8) Usundiõpetust õpetatakse vaid riiklikus õppekavas esitatud ainekava järgi. (9) Läbivate teemade eesmärgid, oodatavad tulemused ja nende käsitlemine kooliastmeti kirjeldatakse lisas 13.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] 2. peatükk Üldosa 1. jagu Põhihariduse alusväärtused § 2. Põhihariduse alusväärtused (1) Põhihariduses toetatakse võrdsel määral õpilase vaimset, füüsilist, kõlbelist, sotsiaalset ja emotsionaalset arengut. Põhikool loob tingimused õpilaste erisuguste võimete tasakaalustatud arenguks ja eneseteostuseks ning teaduspõhise maailmapildi kujunemiseks. (2) Põhikool kujundab väärtushoiakuid ja -hinnanguid, mis on isikliku õnneliku elu ja ühiskonna eduka koostoimimise aluseks. (3) Riiklikus õppekavas oluliseks peetud väärtused tulenevad „Eesti Vabariigi põhiseaduses”, ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis, lapse õiguste konventsioonis ning Euroopa Liidu alusdokumentides nimetatud eetilistest põhimõtetest. Alusväärtustena tähtsustatakse üldinimlikke väärtusi (ausus, hoolivus, aukartus elu vastu, õiglus, inimväärikus, lugupidamine enda ja teiste vastu) ja ühiskondlikke väärtusi (vabadus, demokraatia, austus emakeele ja kultuuri vastu, patriotism, kultuuriline mitmekesisus, sallivus, keskkonna jätkusuutlikkus, õiguspõhisus, solidaarsus, vastutustundlikkus ja sooline võrdõiguslikkus). (4) Uue põlvkonna sotsialiseerumine rajaneb eesti kultuuri traditsioonide, Euroopa ühisväärtuste ning maailma kultuuri ja teaduse põhisaavutuste omaksvõtul. Tugeva põhiharidusega inimesed suudavad ühiskonnaga integreeruda ning aitavad kaasa Eesti ühiskonna jätkusuutlikule sotsiaalsele, kultuurilisele, majanduslikule ja ökoloogilisele arengule.2. jagu Õppe- ja kasvatuseesmärgid § 3. Põhikooli sihiseade (1) Põhikoolil on nii hariv kui ka kasvatav ülesanne. Kool aitab kaasa õpilaste kasvamisele loovateks, mitmekülgseteks isiksusteks, kes suudavad ennast täisväärtuslikult teostada erinevates rollides: perekonnas, tööl ja avalikus elus. (2) Põhikoolis on õpetuse ja kasvatuse põhitaotlus tagada õpilase eakohane tunnetuslik, kõlbeline, füüsiline ja sotsiaalne areng ning tervikliku maailmapildi kujunemine. (3) Põhikooli ülesanne on luua õpilasele eakohane, turvaline, positiivselt mõjuv ja arendav õppekeskkond, mis toetab tema õpihimu ja õpioskuste, eneserefleksiooni ja kriitilise mõtlemisvõime, teadmiste ja tahteliste omaduste arengut, loovat eneseväljendust ning sotsiaalse ja kultuurilise identiteedi kujunemist. (4) Põhikool toetab põhiliste väärtushoiakute kujunemist. Õpilane mõistab oma tegude aluseks olevaid väärtushinnanguid ja tunneb vastutust tegude tagajärgede eest. Põhikoolis luuakse alus enese määratlemisele eneseteadliku isiksusena, perekonna, rahvuse ja ühiskonna liikmena, kes suhtub sallivalt ja avatult maailma ja inimeste mitmekesisusse. (5) Põhikool aitab õpilasel jõuda selgusele oma huvides, kalduvustes ja võimetes ning tagab valmisoleku õpingute jätkamiseks järgneval haridustasemel ja elukestvaks õppeks. Põhikooli lõpetanud noorukil on arusaam oma tulevastest rollidest perekonnas, tööelus, ühiskonnas ja riigis. (6) Teadmiste, väärtushinnangute ja praktiliste oskuste omandamine ja arendamine toimub kogu kooli õppe- ja kasvatusprotsessi, kodu ja kooli koostöö ning õpilase vahetu elukeskkonna ühistoime tulemusena. (7) Eesti kool seisab eesti rahvuse, keele ja kultuuri säilimise ja arengu eest, seepärast pööratakse põhikooli õpetuses ning kasvatuses erilist tähelepanu eesti keele õppele.§ 4. Pädevused (1) Riikliku õppekava tähenduses on pädevus teadmiste, oskuste ja hoiakute kogum, mis tagab suutlikkuse teatud tegevusalal või -valdkonnas loovalt, ettevõtlikult ja paindlikult toimida. (2) Riiklikus õppekavas eristatakse üldpädevusi, valdkonnapädevusi ja kooliastmetes taotletavaid pädevusi. Pädevuste kujundamist kirjeldatakse kooli õppekavas. (3) Üldpädevused on ainevaldkondade ja õppeainete ülesed pädevused, mis on olulised inimeseks ja kodanikuks kasvamisel. Üldpädevused kujunevad kõigi õppeainete kaudu ning tunni- ja koolivälises tegevuses. Üldpädevuste kujunemist jälgivad ja suunavad õpetajad omavahelises koostöös ning kooli ja kodu koostöös. (4) Õpilastes kujundatavad üldpädevused on: 1) kultuuri- ja väärtuspädevus – suutlikkus hinnata inimsuhteid ja tegevusi üldkehtivate moraalinormide seisukohast; tajuda ja väärtustada oma seotust teiste inimestega, ühiskonnaga, loodusega, oma ja teiste maade ja rahvaste kultuuripärandiga ning nüüdiskultuuri sündmustega; väärtustada loomingut ja kujundada ilumeelt; hinnata üldinimlikke ja ühiskondlikke väärtusi, väärtustada inimlikku, kultuurilist ja looduslikku mitmekesisust; teadvustada oma väärtushinnanguid; 2) sotsiaalne ja kodanikupädevus – suutlikkus ennast teostada; toimida aktiivse, teadliku, abivalmi ja vastutustundliku kodanikuna ning toetada ühiskonna demokraatlikku arengut; teada ja järgida ühiskondlikke väärtusi ja norme; austada erinevate keskkondade reegleid ja ühiskondlikku mitmekesisust, religioonide ja rahvuste omapära; teha koostööd teiste inimestega erinevates situatsioonides; aktsepteerida inimeste ja nende väärtushinnangute erinevusi ning arvestada neid suhtlemisel; 3) enesemääratluspädevus – suutlikkus mõista ja hinnata iseennast, oma nõrku ja tugevaid külgi; analüüsida oma käitumist erinevates olukordades; käituda ohutult ja järgida tervislikke eluviise; lahendada suhtlemisprobleeme; 4) õpipädevus – suutlikkus organiseerida õppekeskkonda individuaalselt ja rühmas ning hankida õppimiseks, hobideks, tervisekäitumiseks ja karjäärivalikuteks vajaminevat teavet; planeerida õppimist ja seda plaani järgida; kasutada õpitut erinevates olukordades ja probleeme lahendades; seostada omandatud teadmisi varemõpituga; analüüsida oma teadmisi ja oskusi, motiveeritust ja enesekindlust ning selle põhjal edasise õppimise vajadusi; 5) suhtluspädevus – suutlikkus ennast selgelt, asjakohaselt ja viisakalt väljendada nii emakeeles kui ka võõrkeeltes, arvestades olukordi ja mõistes suhtluspartnereid ning suhtlemise turvalisust; ennast esitleda, oma seisukohti esitada ja põhjendada; lugeda ning eristada ja mõista teabe- ja tarbetekste ning ilukirjandust; kirjutada eri liiki tekste, kasutades korrektset viitamist, kohaseid keelevahendeid ja sobivat stiili; väärtustada õigekeelsust ja väljendusrikast keelt ning kokkuleppel põhinevat suhtlemisviisi; 6) matemaatika-, loodusteaduste ja tehnoloogiaalane pädevus – suutlikkus kasutada matemaatikale omast keelt, sümboleid, meetodeid koolis ja igapäevaelus; suutlikkus kirjeldada ümbritsevat maailma loodusteaduslike mudelite ja mõõtmisvahendite abil ning teha tõenduspõhiseid otsuseid; mõista loodusteaduste ja tehnoloogia olulisust ja piiranguid; kasutada uusi tehnoloogiaid eesmärgipäraselt; 7) ettevõtlikkuspädevus – suutlikkus ideid luua ja ellu viia, kasutades omandatud teadmisi ja oskusi erinevates elu- ja tegevusvaldkondades; näha probleeme ja neis peituvaid võimalusi, aidata kaasa probleemide lahendamisele; seada eesmärke, koostada plaane, neid tutvustada ja ellu viia; korraldada ühistegevusi ja neist osa võtta, näidata algatusvõimet ja vastutada tulemuste eest; reageerida loovalt, uuendusmeelselt ja paindlikult muutustele; võtta arukaid riske; 8) digipädevus – suutlikkus kasutada uuenevat digitehnoloogiat toimetulekuks kiiresti muutuvas ühiskonnas nii õppimisel, kodanikuna tegutsedes kui ka kogukondades suheldes; leida ja säilitada digivahendite abil infot ning hinnata selle asjakohasust ja usaldusväärsust; osaleda digitaalses sisuloomes, sh tekstide, piltide, multimeediumide loomisel ja kasutamisel; kasutada probleemilahenduseks sobivaid digivahendeid ja võtteid, suhelda ja teha koostööd erinevates digikeskkondades; olla teadlik digikeskkonna ohtudest ning osata kaitsta oma privaatsust, isikuandmeid ja digitaalset identiteeti; järgida digikeskkonnas samu moraali- ja väärtuspõhimõtteid nagu igapäevaelus. (5) Lähedase eesmärgiseade ja õppesisuga õppeained moodustavad ainevaldkonna. Ainevaldkonna õppeainete õpetamise peamine eesmärk on vastava valdkonnapädevuse kujunemine, mida toetavad õppeainete eesmärgid ja õpitulemused. Valdkonnapädevuse kujunemist toetavad lõiming teiste ainevaldkondade õppeainetega ning tunni- ja kooliväline tegevus. Valdkonnapädevuste kirjeldused on esitatud ainevaldkondade kavades. (6) Kooliastmetes taotletavad pädevused kirjeldavad kokkuvõtvalt õpilase arengut eakohaste üldpädevuste ja valdkonnapädevuste ning õpitulemuste omandatuse kaudu. (7) Ainekavades esitatakse osaoskuste või õppeteemade kaupa taotletavad õpitulemused, mis toetavad kooliastmete õppe- ja kasvatuseesmärkide saavutamist ja valdkonnapädevuste kujunemist. Väärtushoiakute saavutatuse kohta antakse õpilasele kirjeldavat tagasisidet kooli määratud viisil.29.08.2014 10:15Veaparandus. Parandatud ilmne ebatäpsus lõigete 5–7 numeratsioonis Riigi Teataja seaduse § 10 lg 4 alusel.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] 3. jagu Õppimise käsitus ja õppekeskkond § 5. Õppimise käsitus (1) Põhikooli riiklikus õppekavas käsitatakse õppimist väljundipõhiselt, rõhutades muutusi õpilase või õpilaste rühma käitumisvõimes. Konkreetsemalt tähendab see selliste teadmiste, oskuste, vilumuste, väärtushoiakute ja -hinnangute omandamist, mis on vajalikud igapäevaelus toimetulekuks. Õppimise psühholoogiliseks aluseks on kogemus, mille õpilane omandab vastastikuses toimes füüsilise, vaimse ja sotsiaalse keskkonnaga. Kogemusi omandades muutub õpilase käitumine eesmärgipärasemaks. Õppekeskkond kindlustatakse koolis õppekava alusel toimuva süstemaatilise ja sihipärase õppe- ja kasvatustegevusega ning õppekeskkonnaks on ka kodu ja laiemas elukeskkonnas toimivad mõjutused. Õpilane on õppeprotsessis aktiivne osaleja, kes võtab võimetekohaselt osa oma õppimise eesmärgistamisest, õpib iseseisvalt ja koos kaaslastega, õpib oma kaaslasi ja ennast hindama ning oma õppimist analüüsima ja juhtima. Uute teadmiste omandamisel tugineb õpilane varasematele ning konstrueerib uue teabe põhjal enda teadmised. Omandatud teadmisi rakendatakse uutes olukordades, probleemide lahendamisel, valikute tegemisel, väidete õigsuse üle arutledes, oma seisukohti argumenteerides ning edasiste õpingute käigus. Õppimine on elukestev protsess, milleks vajalikud oskused ja tööharjumused kujunevad põhihariduse omandamise käigus. (2) Riiklikus õppekavas mõistetakse õpetamist kui õppekeskkonna ja õppetegevuse organiseerimist viisil, mis seab õpilase tema arengule vastavate, kuid pingutust nõudvate ülesannete ette, mille kaudu tal on võimalik omandada kavandatud õpitulemused. (3) Riiklikus õppekavas mõistetakse kasvatust kui õpilase suhete kujundamist teda ümbritseva maailmaga. Edukas väärtuskasvatus eeldab kogu koolipere, õpilase ja perekonna vastastikust usaldust ning koostööd. Hoiakute kujundamise võtmeisik on õpetaja, kelle ülesanne on pakkuda isiklikku eeskuju, toetada õpilaste loomupärast soovi enda identiteedis selgusele jõuda ning pakkuda sobiva arengukeskkonna kaudu tuge erinevates rühmades ja kogukondades ning kogu ühiskonnas aktsepteeritavate käitumisharjumuste väljaarenemiseks. (4) Õpet kavandades ja ellu viies: 1) arvestatakse õpilase taju- ja mõtlemisprotsesside eripära, võimeid, keelelist, kultuurilist ja perekondlikku tausta, vanust, sugu, terviseseisundit, huvi ja kogemusi; 2) arvestatakse, et õpilase õppekoormus oleks ea- ja jõukohane, võimaldades talle aega puhkuseks ja huvitegevuseks; 3) võimaldatakse õpilastele mitmekesiseid kogemusi erinevatest kultuurivaldkondadest; 4) kasutatakse teadmisi ja oskusi reaalses olukorras; tehakse uurimistööd ning seostatakse erinevates valdkondades õpitavat igapäevase eluga; 5) luuakse võimalusi õppimiseks ja toime tulemiseks erinevates sotsiaalsetes suhetes (õpilane-õpetaja, õpilane-õpilane); 6) kasutatakse nüüdisaegset ja mitmekesist õppemetoodikat, -viise ja -vahendeid (sealhulgas suulisi ja kirjalikke tekste, audio- ja visuaalseid õppevahendeid, aktiivõppemeetodeid, õppekäike, õues- ja muuseumiõpet jms); 7) kasutatakse asjakohaseid hindamisvahendeid, -viise ja -meetodeid; 8) kasutatakse diferentseeritud õpiülesandeid, mille sisu ja raskusaste võimaldavad õpilastel sobiva pingutustasemega õppida, arvestades sealjuures igaühe individuaalsust. (5) Õppetegevus ja selle tulemused kujundatakse tervikuks lõimingu kaudu. Lõiming toetab õpilaste üld- ja valdkonnapädevuste kujunemist. Lõimingu saavutamist kavandab põhikool kooli õppekava arenduse ning õppe- ja kasvatustegevuse planeerimise käigus. (6) Õppe lõimimine saavutatakse erinevate ainevaldkondade õppeainete ühisosa järgimisel, õppeainete, koolisiseste projektide ja läbivate teemade ühiste temaatiliste rõhuasetuste, õppeülesannete ning -viiside abil. Lõimingu saavutamiseks korraldab põhikool õpet ja kujundab õppekeskkonda ning õpetajate koostööd viisil, mis võimaldab aineülest käsitlust: täpsustades pädevusi, seades õppe-eesmärke ning määrates erinevate õppeainete ühiseid probleeme ja mõistestikku.§ 6. Õppekeskkond (1) Õppekeskkonnana mõistetakse õpilasi ümbritseva vaimse, sotsiaalse ja füüsilise keskkonna kooslust, milles õpilased arenevad ja õpivad. Õppekeskkond toetab õpilase arenemist iseseisvaks ja aktiivseks õppijaks, kannab põhihariduse alusväärtusi ja oma kooli vaimsust ning säilitab ja arendab edasi paikkonna ja koolipere traditsioone. (2) Põhikool korraldab õppe, mis kaitseb ning edendab õpilaste vaimset ja füüsilist tervist. Õppekoormus vastab õpilase jõuvarudele. (3) Sotsiaalse ja vaimse keskkonna kujundamisel: 1) osaleb kogu koolipere; 2) luuakse vastastikusel lugupidamisel ja üksteise seisukohtade arvestamisel põhinevad ning kokkuleppeid austavad suhted õpilaste, vanemate, õpetajate, kooli juhtkonna ning teiste õpetuse ja kasvatusega seotud osaliste vahel; 3) koheldakse kõiki õpilasi eelarvamusteta, õiglaselt ja võrdselt, austades nende eneseväärikust ning isikupära;[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] 4) jagatakse asjakohaselt ja selgelt otsustusõigus ja vastutus; 5) märgatakse ja tunnustatakse kõigi õpilaste pingutusi ja õpiedu; hoidutakse õpilaste sildistamisest ja nende eneseusu vähendamisest; 6) välditakse õpilastevahelist vägivalda ja kiusamist; 7) ollakse avatud vabale arvamusvahetusele, sealhulgas kriitikale; 8) luuakse õpilastele võimalusi näidata initsiatiivi, osaleda otsustamises ning tegutseda nii üksi kui ka koos kaaslastega; 9) luuakse õhkkond, mida iseloomustab abivalmidus ning üksteise toetamine õpi- ja eluraskuste puhul; 10) luuakse õhkkond, mis rajaneb inimeste usalduslikel suhetel, sõbralikkusel ja heatahtlikkusel; 11) korraldatakse koolielu inimõigusi ja demokraatiat austava ühiskonna mudelina, mida iseloomustavad kooliperes jagatud ja püsivad alusväärtused ning heade ideede ja positiivsete uuenduste toetamine; 12) korraldatakse koolielu, lähtudes rahvusliku, rassilise, soolise ja muudel alustel võrdse kohtlemise põhimõtetest ning soolise võrdõiguslikkuse eesmärkidest.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] (4) Füüsilist keskkonda kujundades jälgib põhikool, et: 1) kasutatavate rajatiste ja ruumide sisustus ning kujundus on õppe seisukohast otstarbekas; 2) õppes on võimalused kasutada internetiühendusega arvutit ja esitlustehnikat ning õpilastel on võimalus kasutada kooliraamatukogu; 3) kasutatavate rajatiste ja ruumide sisustus on turvaline ning vastab tervisekaitse- ja ohutusnõuetele; 4) ruumid, sisseseade ja õppevara on esteetilise väljanägemisega; 5) kasutatakse eakohast ning individuaalsele eripärale kohandatavat õppevara, sealhulgas nüüdisaegseid info- ja kommunikatsioonitehnoloogiatel põhinevaid õppematerjale ja -vahendeid; 6) on olemas kehalise tegevuse ning tervislike eluviiside edendamise võimalused nii koolitundides kui ka tunniväliselt. (5) Õpet võib korraldada ka väljaspool kooli ruume (sealhulgas kooliõues, looduses, muuseumides, arhiivides, keskkonnahariduskeskustes, ettevõtetes ja asutustes) ning virtuaalses õppekeskkonnas.4. jagu I kooliaste (1.–3. klass) § 7. I kooliastmes taotletavad pädevused Esimese kooliastme lõpus õpilane: 1) peab lugu oma perekonnast, klassist ja koolist; on viisakas, täidab lubadusi; teab, et kedagi ei tohi naeruvääristada, kiusata ega narrida; oskab kaaslast kuulata, teda tunnustada; 2) tahab õppida, tunneb rõõmu teadasaamisest ja oskamisest, oskab õppida üksi ning koos teistega, paaris ja rühmas, oskab jaotada aega õppimise, harrastustegevuse, koduste kohustuste ning puhkamise vahel; 3) teab oma rahvuslikku kuuluvust ning suhtub oma rahvusesse lugupidavalt; 4) oskab end häälestada ülesandega toimetulemisele ning oma tegevusi ülesannet täites mõtestada; oskab koostada päevakava ja seda järgida; 5) suudab tekstidest leida ja mõista seal sisalduvat teavet (sealhulgas andmeid, termineid, tegelasi, tegevusi, sündmusi ning nende aega ja kohta) ning seda suuliselt ja kirjalikult esitada; 6) mõistab ja kasutab õpitavas võõrkeeles igapäevaseid äraõpitud väljendeid ja lihtsamaid fraase; 7) arvutab ning oskab kasutada mõõtmiseks sobivaid abivahendeid ja mõõtühikuid erinevates eluvaldkondades eakohaseid ülesandeid lahendades; 8) käitub loodust hoidvalt; 9) oskab sihipäraselt vaadelda, erinevusi ja sarnasusi märgata ning kirjeldada; oskab esemeid ja nähtusi võrrelda, ühe-kahe tunnuse alusel rühmitada ning lihtsat plaani, tabelit, diagrammi ja kaarti lugeda; 10) oskab kasutada lihtsamaid arvutiprogramme ning kodus ja koolis kasutatavaid tehnilisi seadmeid; 11) austab oma kodupaika, kodumaad ja Eesti riiki, tunneb selle sümboleid ning täidab nendega seostuvaid käitumisreegleid; 12) oskab ilu märgata ja hinnata; hindab loovust ning tunneb rõõmu liikumisest, loovast eneseväljendusest ja tegevusest; 13) hoiab puhtust ja korda, hoolitseb oma välimuse ja tervise eest ning tahab olla terve; 14) oskab ohtlikke olukordi vältida ja ohuolukorras abi kutsuda, oskab ohutult liigelda; 15) teab, kelle poole erinevate probleemidega pöörduda, ning on valmis seda tegema.§ 8. Õppe ja kasvatuse rõhuasetused I kooliastmes (1) Esimeses klassis on õpetuse ja kasvatuse põhitaotluseks õpilaste kohanemine koolieluga, turvatunde ja eduelamuste kogemine ning valmisoleku kujunemine edasiseks edukaks õppetööks. Õpilaste koolivalmidus ja võimed on erinevad, seetõttu diferentseeritakse õppeülesandeid ja nende täitmiseks kuluvat aega. Esimeses kooliastmes keskendutakse: 1) kõlbeliste tõekspidamiste ning heade käitumistavade tundmaõppimisele ja järgimisele; 2) positiivse suhtumise kujunemisele koolis käimisesse ja õppimisesse; 3) õpiharjumuse ja -oskuste kujundamisele ning püsivuse, iseseisvuse ja eesmärgistatud töö oskuste ning valikute tegemise oskuste arendamisele; 4) eneseväljendusoskuse ja -julguse kujunemisele; 5) põhiliste suhtlemis- ja koostööoskuste omandamisele, sealhulgas üksteist toetavate ja väärtustavate suhete kujunemisele õpilaste vahel; 6) õpiraskuste äratundmisele ning tugisüsteemide ja õpiabi pakkumisele. (2) Õpetaja olulisim ülesanne on toetada iga õpilase eneseusku ja õpimotivatsiooni. (3) Õppetöö korraldamise alus võib esimeses kooliastmes olla üldõpetuslik tööviis. Sõltuvalt õpilaste ettevalmistusest võib kasutada ka aineõpetuslikku tööviisi või üld- ja aineõppe kombineeritud varianti.5. jagu II kooliaste (4.–6. klass) § 9. II kooliastmes taotletavad pädevused Teise kooliastme lõpus õpilane: 1) hindab harmoonilisi inimsuhteid, mõistab oma rolli pereliikmena, sõbrana, kaaslasena ja õpilasena; peab kinni kokkulepetest, on usaldusväärne ning vastutab oma tegude eest; 2) oskab keskenduda õppeülesannete täitmisele, oskab suunamise abil kasutada eakohaseid õpivõtteid (sealhulgas paaris- ja rühmatöövõtteid) olenevalt õppeülesande iseärasustest; 3) väärtustab oma rahvust ja kultuuri teiste rahvuste ning kultuuride seas, suhtub inimestesse eelarvamusteta, tunnustab inimeste, vaadete ja olukordade erinevusi ning mõistab kompromisside vajalikkust; 4) oskab oma tegevust kavandada ja hinnata ning tulemuse saavutamiseks vajalikke tegevusi valida ja rakendada, oma eksimusi näha ja tunnistada ning oma tegevust korrigeerida; 5) oskab oma arvamust väljendada, põhjendada ja kaitsta, teab oma tugevaid ja nõrku külgi ning püüab selgusele jõuda oma huvides; 6) oskab mõtestatult kuulata ja lugeda eakohaseid tekste, luua eakohasel tasemel keeleliselt korrektseid ning suhtlussituatsioonile vastavaid suulisi ja kirjalikke tekste ning mõista suulist kõnet; 7) tuleb vähemalt ühes võõrkeeles toime igapäevastes suhtlusolukordades, mis nõuavad otsest ja lihtsat infovahetust tuttavatel rutiinsetel teemadel; 8) on kindlalt omandanud arvutus- ja mõõtmisoskuse ning tunneb ja oskab juhendamise abil kasutada loogikareegleid ülesannete lahendamisel erinevates eluvaldkondades; 9) väärtustab säästvat eluviisi, oskab esitada loodusteaduslikke küsimusi ja hankida loodusteaduslikku teavet, oskab looduses käituda, huvitub loodusest ja looduse uurimisest; 10) oskab kasutada arvutit ja internetti suhtlusvahendina ning oskab arvutiga vormistada tekste; 11) oskab leida vastuseid oma küsimustele, hankida erinevatest allikatest vajalikku teavet, seda tõlgendada, kasutada ja edastada; oskab teha vahet faktil ja arvamusel; 12) tunnetab end oma riigi kodanikuna ning järgib ühiselu norme; 13) väärtustab kunstiloomingut ning suudab end kunstivahendite abil väljendada; 14) väärtustab tervislikke eluviise, on teadlik tervist kahjustavatest teguritest ja sõltuvusainete ohtlikkusest; 15) on leidnud endale sobiva harrastuse ning omab üldist ettekujutust töömaailmast.§ 10. Õppe ja kasvatuse rõhuasetused II kooliastmes (1) Teises kooliastmes on õpetuse ja kasvatuse põhitaotluseks vastutustundlike ja iseseisvate õpilaste kujunemine. Õppetöös on oluline äratada ja säilitada õpilaste huvi õppekavaga hõlmatud teadmis- ja tegevusvaldkondade vastu. Teises kooliastmes keskendutakse: 1) õpimotivatsiooni hoidmisele ja tõstmisele, seostades õpitut praktikaga ning võimaldades õpilastel teha valikuid, langetada otsuseid ja oma otsuste eest vastutada; 2) huvitegevusvõimaluste pakkumisele; 3) õpilaste erivõimete ja huvide äratundmisele ning arendamisele; 4) õpiraskustega õpilastele tugisüsteemide ja õpiabi pakkumisele. (2) Õpetuses rakendatakse mitmekesiseid tööviise ja ülesandeid, mis võimaldavad murdeikka jõudvatel õpilastel teha iseseisvaid valikuid ja seostada õpitut praktilise eluga ning aitavad toime tulla õpilaste individuaalselt erineva arenguga, nende muutuvate suhete ja tegutsemisega uutes rollides.6. jagu III kooliaste (7.–9. klass) § 11. III kooliastmes taotletavad pädevused Kolmanda kooliastme lõpus õpilane: 1) tunneb üldtunnustatud väärtusi ja kõlbluspõhimõtteid, järgib neid, ei jää ükskõikseks, kui neid eiratakse, ning sekkub vajaduse korral oma võimaluste piires; 2) tunneb ja austab oma keelt ja kultuuri ning aitab kaasa eesti keele ja kultuuri säilimisele ja arengule. Omab ettekujutust ja teadmisi maailma eri rahvaste kultuuridest, suhtub teistest rahvustest inimestesse eelarvamustevabalt ja lugupidavalt; 3) on teadmishimuline, oskab õppida ja leida edasiõppimisvõimalusi, kasutades vajaduse korral asjakohast nõu; 4) on ettevõtlik, usub iseendasse, kujundab oma ideaale, seab endale eesmärke ja tegutseb nende nimel, juhib ja korrigeerib oma käitumist ning võtab endale vastutuse oma tegude eest; 5) suudab end olukorda ja suhtluspartnereid arvestades kõnes ja kirjas selgelt ja asjakohaselt väljendada, mõista ja tõlgendada erinevaid tekste, tunneb ja järgib õigekirjareegleid; 6) valdab vähemalt üht võõrkeelt tasemel, mis võimaldab igapäevastes olukordades suhelda kirjalikult ja suuliselt ning lugeda ja mõista eakohaseid võõrkeelseid tekste; 7) suudab lahendada igapäevaelu erinevates valdkondades tekkivaid küsimusi, mis nõuavad matemaatiliste mõttemeetodite (loogika ja ruumilise mõtlemise) ning esitusviiside (valemite, mudelite, skeemide, graafikute) kasutamist; 8) mõistab inimese ja keskkonna seoseid, suhtub vastutustundlikult elukeskkonda ning elab ja tegutseb loodust ja keskkonda säästes; 9) oskab esitada loodusteaduslikke küsimusi, nende üle arutleda, esitada teaduslikke seisukohti ja teha tõendusmaterjali põhjal järeldusi; 10) suudab tehnikamaailmas toime tulla ning tehnikat eesmärgipäraselt ja võimalikult riskita kasutada; 11) on aktiivne ja vastutustundlik kodanik, kes on huvitatud oma kooli, kodukoha ja riigi demokraatlikust arengust; 12) suudab väljendada ennast loominguliselt, peab lugu kunstist ja kultuuripärandist; 13) väärtustab ja järgib tervislikku eluviisi ning on füüsiliselt aktiivne; 14) mõtleb süsteemselt, loovalt ja kriitiliselt, on avatud enesearendamisele.§ 12. Õppe ja kasvatuse rõhuasetused III kooliastmes Kolmandas kooliastmes on õppe ja kasvatuse põhitaotlus aidata õpilastel kujuneda vastutustundlikeks ühiskonnaliikmeteks, kes igapäevaelus iseseisvalt toime tulevad ning suudavad oma huvidele ja võimetele vastavat õpiteed valida. Kolmandas kooliastmes keskendutakse: 1) õpimotivatsiooni hoidmisele; 2) õppesisu ja omandatavate oskuste seostamisele igapäevaeluga ning nende rakendatavuse tutvustamisele tulevases tööelus ja jätkuõpingutes; 3) erinevate õpistrateegiate teadvustatud kasutamisele ning enesekontrollimise oskuse arendamisele; 4) pikemaajaliste õppeülesannete (sealhulgas uurimuslike õppeülesannete) planeerimisele, eesmärkide püstitamisele ja oma tulemuste hindamisele; 5) õpilaste erivõimete ja huvide arendamisele; 6) õpilaste toetamisele nende edasiste õpingute ja kutsevalikute tegemisel.7. jagu Õppekorraldus § 13. Kohustuslikud ja valikõppeained[Kehtetu - RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] § 14. Läbivad teemad (1) Läbivad teemad on üld- ja valdkonnapädevuste, õppeainete ja ainevaldkondade lõimingu vahendiks ning neid arvestatakse koolikeskkonna kujundamisel. Läbivad teemad on aineülesed ja käsitlevad ühiskonnas tähtsustatud valdkondi ning võimaldavad luua ettekujutuse ühiskonna kui terviku arengust, toetades õpilase suutlikkust oma teadmisi erinevates olukordades rakendada. (2) Läbivate teemade õpe realiseerub eelkõige: 1) õppekeskkonna korralduses – kooli vaimse, sotsiaalse ja füüsilise õppekeskkonna kujundamisel arvestatakse läbivate teemade sisu ja eesmärke; 2) aineõppes – läbivatest teemadest lähtudes tuuakse aineõppesse sobivad teemakäsitlused, näited ja meetodid, viiakse koos läbi aineteüleseid, klassidevahelisi ja ülekoolilisi projekte. Õppeainete roll läbiva teema õppes on lähtuvalt õppeaine taotlustest ja õppesisust erinev, olenevalt sellest, kui tihe on ainevaldkonna seos läbiva teemaga; 3) valikainete valikul – valikained toetavad läbivate teemade taotlusi; 4) läbivatest teemadest lähtuvas või õppeaineid lõimivas loovtöös – õpilased võivad läbivast teemast lähtuda selle loovtöö valikul, mida tehakse kas iseseisvalt või rühmatööna; 5) korraldades võimaluse korral koostöös kooli pidaja, paikkonna asutuste ja ettevõtete, teiste õppe- ja kultuuriasutuste ning kodanikuühendustega klassivälist õppetegevust ja huviringide tegevust ning osaledes maakondlikes, üle-eestilistes ja rahvusvahelistes projektides. (3) Õpetuses ja kasvatuses käsitletavad läbivad teemad on: 1) elukestev õpe ja karjääri planeerimine – taotletakse õpilase kujunemist isiksuseks, kes on valmis õppima kogu elu, täitma erinevaid rolle muutuvas õpi-, elu- ja töökeskkonnas ning kujundama oma elu teadlike otsuste kaudu, sealhulgas tegema mõistlikke kutsevalikuid; 2) keskkond ja jätkusuutlik areng – taotletakse õpilase kujunemist sotsiaalselt aktiivseks, vastutustundlikuks ja keskkonnateadlikuks inimeseks, kes hoiab ja kaitseb keskkonda ning väärtustades jätkusuutlikkust, on valmis leidma lahendusi keskkonna- ja inimarengu küsimustele; 3) kodanikualgatus ja ettevõtlikkus – taotletakse õpilase kujunemist aktiivseks ning vastutustundlikuks kogukonna- ja ühiskonnaliikmeks, kes mõistab ühiskonna toimimise põhimõtteid ja mehhanisme ning kodanikualgatuse tähtsust, tunneb end ühiskonnaliikmena ning toetub oma tegevuses riigi kultuurilistele traditsioonidele ja arengusuundadele; 4) kultuuriline identiteet – taotletakse õpilase kujunemist kultuuriteadlikuks inimeseks, kes mõistab kultuuri osa inimeste mõtte- ja käitumislaadi kujundajana ning kultuuride muutumist ajaloo vältel, kellel on ettekujutus kultuuride mitmekesisusest ja kultuuriga määratud elupraktikate eripärast ning kes väärtustab omakultuuri ja kultuurilist mitmekesisust ning on kultuuriliselt salliv ja koostööaldis; 5) teabekeskkond – taotletakse õpilase kujunemist teabeteadlikuks inimeseks, kes tajub ja teadvustab ümbritsevat teabekeskkonda, suudab seda kriitiliselt analüüsida ning toimida selles oma eesmärkide ja ühiskonnas omaksvõetud kommunikatsioonieetika järgi; 6) tehnoloogia ja innovatsioon – taotletakse õpilase kujunemist uuendusaltiks ja nüüdisaegseid tehnoloogiaid eesmärgipäraselt kasutada oskavaks inimeseks, kes tuleb toime kiiresti muutuvas tehnoloogilises elu-, õpi- ja töökeskkonnas; 7) tervis ja ohutus – taotletakse õpilase kujunemist vaimselt, emotsionaalselt, sotsiaalselt ja füüsiliselt terveks ühiskonnaliikmeks, kes on võimeline järgima tervislikku eluviisi, käituma turvaliselt ning kaasa aitama tervist edendava turvalise keskkonna kujundamisele; 8) väärtused ja kõlblus – taotletakse õpilase kujunemist kõlbeliselt arenenud inimeseks, kes tunneb ühiskonnas üldtunnustatud väärtusi ja kõlbluspõhimõtteid, järgib neid koolis ja väljaspool kooli, ei jää ükskõikseks, kui neid eiratakse, ning sekkub vajaduse korral oma võimaluste piires. (4) Läbivate teemade kirjeldused on esitatud lisas 12.§ 15. Õppe ja kasvatuse korralduse alused (1) Õppe ja kasvatuse korraldus määratakse kooli õppekavas, lähtudes riiklikus õppekavas esitatud nõuetest. (2) Õpe võib olla korraldatud mitmel viisil: kõiki õppeaineid õpitakse kogu õppeaasta vältel või erinevate õppeainete õpetamine toimub teatud ajal õppeaastas; kasutatakse üldõpetuslikku õpet, mille puhul keskendutakse teatud teemadele, eristamata tavapäraseid ainetunde. (3) Põhikooli kohustuslike õppeainete nädalatundide arv I, II ja III kooliastmes on järgmine:
1) eesti keel / vene keel või muu õppekeel:
(31) Eesti õppekeelega koolis või klassis õpitakse eesti keelt ainekava „Eesti keel ja kirjandus“ järgi, välja arvatud käesoleva määruse § 17 lõikes 1 sätestatud juhul. Eesti keelest erineva õppekeelega koolis õpitakse eesti keelt üldjuhul „Eesti keel teise keelena“ ainekava järgi, kui kooli õppekavaga või individuaalse õppekavaga ei ole sätestatud, et eesti keelt õpitakse „Eesti keel ja kirjandus“ ainekava järgi. A-võõrkeelena õpitakse inglise, prantsuse, saksa või vene keelt. B-võõrkeelena õpitakse inglise, prantsuse, saksa või vene keelt või muud võõrkeelt. Õpilase puhul, kes õpib eesti keelt teise keelena, ei ole kohustuslikku B-võõrkeelt. A- ja B-võõrkeele valib põhikool, arvestades kooli võimalusi ning õpilaste soove.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] (4) Lisaks lõikes 3 sätestatule määratakse eesti õppekeelega põhikooli I kooliastmes kaheksa, II kooliastmes kümne ja III kooliastmes nelja ning eesti keelest erineva õppekeelega põhikooli I kooliastmes kahe, II kooliastmes ühe ja III kooliastmes ühe nädalatunni kasutamine kooli õppekavas. (5) Kooli omapära ja piirkondliku eripära arvestamiseks, kutsealase eelkoolituse või kutseõppe korraldamiseks või eesti keelest erineva õppekeelega põhikoolide valikainete ning lõimitud aine- ja keeleõppe (sealhulgas keelekümbluse) kasutamiseks võib põhikool kooli hoolekogu nõusolekul muuta riikliku õppekava kohustuslike õppeainete ja läbivate teemade nimistut (sealhulgas liita ning ümber kujundada õppeaineid) ning muuta tunnijaotusplaani, tagades oma kooli õpilastele riiklikus õppekavas määratud üldpädevuste, õpitulemuste ning õppe- ja kasvatuseesmärkide saavutamise kooliastmete lõpuks. Need erinevused kirjeldatakse kooli õppekavas ning neist teavitatakse õpilaste vanemaid või teovõimelise õpilase puhul õpilast. Nimetatud erinevuste korral esitatakse I ja II kooliastmel kooliaasta lõpul vanema või teovõimelise õpilase puhul õpilase taotlusel ning III kooliastmel kooliaasta lõpul kõigi õpilaste kokkuvõtvad hinded ja hinnangud riikliku õppekava kohustuslike õppeainete loendi alusel. (6) Kooli hoolekogu nõusolekul võib põhikool oma tegevuses juhinduda Steineri-Waldorfi hariduse Euroopa Nõukogu (European Council for Steiner Waldorf Education) kinnitatud põhimõtetest ja püüdlustest ning korraldada sellest tulenevalt õpet viisil, kus riikliku õppekava I ja II kooliastme õpitulemusi ei taotleta vastava kooliastme lõpuks. Vastavad erisused määratakse kooli õppekavas ning kooli õppekava kooskõlastatakse Eestis Waldorfi hariduse põhimõtteid järgivaid koole ühendava organisatsiooniga, mille eesmärgiks on Waldorfi-pedagoogiliste asutuste vahelise koostöö korraldamine ning Waldorfi pedagoogika lähem tutvustamine ja edasiarendamine. (7) Muusika kutsealase eelkoolitusega III kooliastmes võib kooli hoolekogu nõusolekul õpetada eelkutseõppe eriala õppeaineid käsitöö ja kodunduse ning tehnoloogiaõpetuse asemel, taotlemata viimati nimetatud õppeainete õpitulemuste saavutamist. (8) III kooliastmes korraldab põhikool õpilastele läbivatest teemadest lähtuva või õppeaineid lõimiva loovtöö, milleks on uurimus, projekt, kunstitöö või muu taoline. Loovtöö temaatika valib kool, täpsema teemavaliku teevad õpilased. Loovtööd võib teha nii individuaalselt kui ka kollektiivselt. Loovtöö korraldust kirjeldatakse kooli õppekavas. (9) Õpilase või piiratud teovõimega õpilase puhul vanema ja direktori või direktori volitatud õpetaja või teise õppe- ja kasvatusalal töötava isiku kokkuleppel võib kool arvestada kooli õppekava välist õppimist või tegevust, sealhulgas õpinguid mõnes teises üldhariduskoolis koolis õpetatava osana, tingimusel, et see võimaldab õpilasel saavutada kooli või individuaalse õppekavaga määratud õpitulemusi.[RT I, 28.08.2013, 1 - jõust. 01.09.2013] § 16. Õpilase ja vanema teavitamine ning nõustamine (1) Klassi- või aineõpetajad jälgivad õpilase arengut ja toimetulekut koolis ning vajaduse korral kohandavad õpet vastavalt õpilase vajadustele. Õpilase võimete ja annete kõrgeimale võimalikule tasemele arendamiseks tuleb põhikoolis selgitada välja õpilase individuaalsed õpivajadused, valida sobivad õppemeetodid ning korraldada diferentseeritud õpet. Põhikool tagab õpilasele, kellel tekib ajutine mahajäämus eeldatavate õpitulemuste saavutamisel, täiendava pedagoogilise juhendamise väljaspool õppetunde. (2) Põhikool nõustab vajaduse korral õpilase vanemat õpilase arengu toetamises ja kodus õppimises. (3) Põhikool korraldab õpilaste ja vanemate teavitamist edasiõppimisvõimalustest ning tagab õpilastele karjääriteenuste (karjääriõpe, -info või -nõustamine) kättesaadavuse. (4) Põhikool tagab õpilasele ning vanematele teabe kättesaadavuse õppe ja kasvatuse korralduse kohta ning juhendamise ja nõustamise õppetööd käsitlevates küsimustes. Peamised õppeteemad, vajalikud õppevahendid, hindamise korraldus ja planeeritavad üritused tehakse õpilasele teatavaks õppeveerandi või poolaasta algul.§ 17. Hariduslike erivajadustega õpilastele kohaldatavad erisused (1) Kui eesti õppekeelega põhikoolis õpib eesti keelest erineva emakeelega õpilane või välisriigist saabunud õpilane, kelle eestikeelse õppe kogemus põhikoolis on olnud lühem kui kuus õppeaastat, võib kool õpilase või piiratud teovõimega õpilase puhul vanema nõusolekul eesti keele õpet korraldada „Eesti keel teise keelena” ainekava alusel. (2) Eestis vähem kui kolm aastat elanud õpilase puhul võib õpilase või piiratud teovõimega õpilase puhul vanema taotlusel loobuda B-võõrkeele õppest. (3) Hariduslike erivajadustega õpilaste õppe toetamiseks võib kasutada § 15 lõikes 4 nimetatud tunniressurssi. (4) Hariduslike erivajadustega õpilasele koostatakse vastavalt vajadusele individuaalne õppekava. (5) Õpilase puhul, kellele eriarsti otsusega on soovitatud õppimist liikumispuudega õpilaste klassis, võib kooli õppekava või individuaalse õppekavaga sätestada nominaalseks õppeajaks põhikoolis 10 õppeaastat. (6) Õpilase puhul, kellele eriarsti otsusega on soovitatud õppimist kõnepuudega õpilaste klassis, võib kooli õppekava või individuaalse õppekavaga sätestada nominaalseks õppeajaks põhikoolis 10 õppeaastat ning: 1) eesti keele (eesti õppekeele puhul) või vene keele (vene õppekeele puhul) maht on I kooliastmes vähemalt 32 õppetundi, II kooliastmes vähemalt 22 õppetundi ning III kooliastmes vähemalt 15 õppetundi; 2) võib mitte õpetada B-võõrkeelt, kui see on ette nähtud kooli või individuaalses õppekavas. (7) Õpilase puhul, kellele eriarsti otsusega on soovitatud õppimist kuulmispuudega õpilaste klassis, võib kooli õppekava või individuaalse õppekavaga sätestada nominaalseks õppeajaks põhikoolis 11 õppeaastat ning: 1) eesti keele (eesti õppekeele puhul) või vene keele (vene õppekeele puhul) maht on I kooliastmes vähemalt 36 õppetundi, II kooliastmes vähemalt 36 õppetundi ning III kooliastmes vähemalt 18 õppetundi, sealjuures võib käesoleva punkti alusel lisanduvad eesti keele või vene keele tunnid asendada viipekeele õppega; 2) võib mitte õpetada B-võõrkeelt, kui see on ette nähtud kooli või individuaalses õppekavas. (8) Õpilase puhul, kellele eriarsti otsusega on soovitatud õppimist nägemispuudega õpilaste klassis, võib kooli õppekava või individuaalse õppekavaga sätestada nominaalseks õppeajaks põhikoolis 10 õppeaastat ning tööõpetust, käsitööd ja kodundust õpetatakse III kooliastmes vähemalt 12 nädalatundi, seejuures võib õpe sisaldada ka kutsealast eelkoolitust. (9) Õpiraskustega õpilaste klassis võib kooli õppekavaga näha ette vähendatud või asendatud õpitulemused võrreldes käesolevas määruses sätestatud taotletavate õpitulemustega. (10) Väikeklassis või ühele õpilasele keskendatud õppe puhul võib kooli õppekavas võrreldes käesoleva määrusega muuta tunnijaotusplaani, näha ette vähendatud või asendatud õpitulemused võrreldes käesolevas määruses sätestatud taotletavate õpitulemustega ning vähendatud õppekoormuse, kuid mitte alla 20 õppetunni õppenädalas. (11) Kasvatusraskustega õpilaste klassis võib kooli õppekavaga näha ette käesolevas määruses sätestatust väiksema õppekoormuse, kuid mitte alla 24 õppetunni õppenädalas. Lisaks sellele viiakse kasvatusraskustega õpilaste klassis koostöös kutsekooliga läbi kutsealast eelkoolitust või kutseõpet põhikoolis. Kasvatusraskustega laste klassis võib mitte õpetada B-võõrkeelt, tööõpetust, käsitööd ja kodundust ning tehnoloogiaõpetust, kui see on ette nähtud kooli või individuaalses õppekavas. (12) Käitumisprobleemidega õpilaste klassis, mille puhul õpet viiakse läbi vanglas, võib kooli õppekavaga näha ette §-s 18 mittestatsionaarsele õppele ettenähtud õppekoormuse ja tunnijaotusplaani rakendamise.§ 18. Mittestatsionaarses õppes kohaldatavad erisused (1) Tunnijaotusplaan mittestatsionaarses õppes määratakse kooli õppekavas, tagades õpilastele riiklikus õppekavas määratud üldpädevuste, õpitulemuste ning õppe- ja kasvatuseesmärkide saavutamise kooliastmete lõpuks ning arvestades „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse” §-s 22 sätestatud õppekoormust ja käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud erisusi. (2) Mittestatsionaarses õppes ei kuulu kehaline kasvatus, tööõpetus, käsitöö ja kodundus ning tehnoloogiaõpetus kohustuslike õppeainete hulka. (3) Mittestatsionaarses õppes õppija puhul võib õpilase taotlusel loobuda B-võõrkeele õppest.8. jagu Hindamine ning klassi ja põhikooli lõpetamine § 19. Hindamine (1) Hindamise eesmärk on: 1) toetada õpilase arengut; 2) anda tagasisidet õpilase õppeedukuse kohta; 3) innustada ja suunata õpilast sihikindlalt õppima; 4) suunata õpilase enesehinnangu kujunemist, suunata ja toetada õpilast edasise haridustee valikul; 5) suunata õpetaja tegevust õpilase õppimise ja individuaalse arengu toetamisel; 6) anda alus õpilase järgmisse klassi üleviimiseks ning kooli lõpetamise otsuse tegemiseks. (2) Hindamine on süstemaatiline teabe kogumine õpilase arengu kohta, selle teabe analüüsimine ja tagasiside andmine. Hindamine on aluseks õppe edasisele kavandamisele. Hindamisel kasutatakse mitmesuguseid meetodeid, hindamisvahendeid ja -viise. Hindamine on õpetamise ja õppimise lahutamatu osa. (3) Kool annab õpilasele ja piiratud teovõimega õpilase puhul ka vanemale kirjalikku tagasisidet õpilase käitumise (sealhulgas hoolsuse) kohta vähemalt kaks korda õppeaastas kooli õppekavas kehtestatud korras. (4) Õpilasel on õigus saada teavet hindamise korralduse ning saadud hinnete ja hinnangute kohta. Õpilasel on õigus teada, milline hinne või hinnang on aluseks kokkuvõtvale hindele ja hinnangule. Hindamise korraldus ning õpilaste ja vanemate hinnetest ja hinnangutest teavitamise kord sätestatakse kooli kodukorras ning hinnete ja hinnangute vaidlustamise kord sätestatakse kooli õppekavas. (5) Nõuded õpilase käitumisele esitatakse põhikooli kodukorras.§ 20. Kujundav hindamine (1) Kujundava hindamisena mõistetakse õppe kestel toimuvat hindamist, mille käigus analüüsitakse õpilase teadmisi, oskusi, hoiakuid, väärtushinnanguid ja käitumist, antakse tagasisidet õpilase seniste tulemuste ning vajakajäämiste kohta, innustatakse ja suunatakse õpilast edasisel õppimisel ning kavandatakse edasise õppimise eesmärgid ja teed. Kujundav hindamine keskendub eelkõige õpilase arengu võrdlemisele tema varasemate saavutustega. Tagasiside kirjeldab õigel ajal ja võimalikult täpselt õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning sisaldab ettepanekuid edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpilase arengut. (2) Õppetunni vältel saab õpilane enamasti suulist või kirjalikku sõnalist tagasisidet õppeainet ja ainevaldkonda puudutavate teadmiste ja oskuste (sealhulgas üldpädevuste, kooliastme õppe- ja kasvatuseesmärkide ja läbivate teemade) kohta. Kogu õppepäeva vältel annavad õpetajad ja teised õppe- ja kasvatusalal töötavad isikud õpilasele tagasisidet, et toetada õpilase käitumise, hoiakute ja väärtushinnangute kujunemist. Põhikool reageerib juhtumitele, mis on vastuolus üldtunnustatud väärtuste ning heade tavadega.[RT I, 28.08.2013, 1 - jõust. 01.09.2013] (3) Õpilane kaasatakse enese ja kaaslaste hindamisse, et arendada tema oskust eesmärke seada ning oma õppimist ja käitumist eesmärkide alusel analüüsida ning tõsta õpimotivatsiooni. (4) Kujundava hindamise ühe vahendina võib kasutada õpimappi. Õpimapp õppimise päevikuna sisaldab nii õppetöid kui ka tööde analüüsi ja tagasisidet. Õpimappe võib koostada aine- ja valdkonnapõhiselt, läbivate teemade või üldpädevuste kohta.§ 21. Teadmiste ja oskuste hindamine kui kokkuvõtvate hinnete alus (1) Õpilase ainealaseid teadmisi ja oskusi võrreldakse õpilase õppe aluseks olevas ainekavas toodud oodatavate õpitulemustega ja tema õppele püstitatud eesmärkidega. Ainealaseid teadmisi ja oskusi võib hinnata nii õppe käigus kui ka õppeteema lõppedes. (2) Hindamisel viie palli süsteemis: 1) hindega „5” ehk „väga hea” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused vastavad õpilase õppe aluseks olevatele taotletavatele õpitulemustele täiel määral ja ületavad neid; 2) hindega „4” ehk „hea” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused vastavad üldiselt õpilase õppe aluseks olevatele taotletavatele õpitulemustele; 3) hindega „3” ehk „rahuldav” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused võimaldavad õpilasel edasi õppida või kooli lõpetada ilma, et tal tekiks olulisi raskusi hakkamasaamisel edasisel õppimisel või edasises elus; 4) hindega „2” ehk „puudulik” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui õpilase areng nende õpitulemuste osas on toimunud, aga ei võimalda oluliste raskusteta hakkamasaamist edasisel õppimisel või edasises elus; 5) hindega „1” ehk „nõrk” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused ei võimalda oluliste raskusteta hakkamasaamist edasisel õppimisel või edasises elus ning kui õpilase areng nende õpitulemuste osas puudub. (3) Viie palli süsteemis hinnatavate kirjalike tööde koostamisel ja hindamisel lähtutakse põhimõttest, et kui kasutatakse punktiarvestust ja õpetaja ei ole andnud teada teisiti, koostatakse tööd nii, et hindega „5” hinnatakse õpilast, kes on saavutanud 90–100% maksimaalsest võimalikust punktide arvust, hindega „4” 75–89%, hindega „3” 50–74%, hindega „2” 20–49% ning hindega „1” 0–19%. (4) Põhikool võib viie palli süsteemi asemel kasutada koolisiseselt teistsugust hindesüsteemi. Kasutatav hindesüsteem ja hinnete viie palli süsteemi teisendamise põhimõtted sätestatakse kooli õppekavas. Õpilase koolist lahkumisel teisendatakse selle õppeaasta kokkuvõtvad hinded ja käimasoleva õppeveerandi jooksul saadud hinded viie palli süsteemi. (5) Põhikooli I ja II kooliastmel võib õpilase hindamisel kasutada kirjeldavaid sõnalisi hinnanguid, millel puudub numbriline ekvivalent. Kirjeldavate sõnaliste hinnangute kasutamine koolis sätestatakse kooli õppekavas. Õpilase koolist lahkumisel või hiljemalt II kooliastme lõpul tuleb jooksva õppeaasta sõnalised hinnangud, mis on aluseks õpilase järgmisse klassi üleviimisel, teisendada lõikes 2 sätestatud hindeskaalasse. (6) Kui hindamisel tuvastatakse kõrvalise abi kasutamine või mahakirjutamine, võib kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust hinnata hindega „nõrk”, kui see on ette nähtud kooli õppekavas. (7) Kui kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust on hinnatud hindega „puudulik” või „nõrk” või on hinne jäänud panemata, antakse õpilasele võimalus järelevastamiseks või järeltöö sooritamiseks. Järelevastamise ja järeltööde sooritamise kord sätestatakse kooli õppekavas.§ 22. Kokkuvõtvad hinded ja järgmisse klassi üleviimine (1) Kokkuvõttev hindamine on hinnete koondamine poolaastahinneteks ning poolaastahinnete koondamine aastahinneteks. (2) Põhikool võib tõsta hinnete koondamise sagedust ning kasutada poolaastahinnete asemel näiteks veerandihindeid või trimestrihindeid. Sellisel juhul kohaldatakse poolaastahinnete asemel kasutatavatele kokkuvõtvatele hinnetele käesolevas paragrahvis poolaastahinnete kohta sätestatut. (3) Kokkuvõtva hindamisena mõistetakse ka teadmiste ja oskuste tõendamist juhul, kui kool vastavalt § 15 lõikele 9 arvestab kooli õppekava välist õppimist või tegevust koolis õpetatava osana. (4) Õpilast ja piiratud teovõimega õpilase puhul ka vanemat teavitatakse kokkuvõtvatest hinnetest. (5) I ja II kooliastmes võib kokkuvõtva hindamisena kasutada vähemalt kaks korda õppeaastas toimuvat kirjeldavate sõnaliste kokkuvõtvate hinnangute andmist, millel ei pea olema numbrilist ekvivalenti. Kokkuvõtvas hinnangus peab selgelt kajastuma, kuivõrd taotletud õpitulemused on saavutatud. (6) Kui õppeaine poolaastahinne või -hinnang on jäänud andmata ja õpilane ei ole kasutanud võimalust järele vastata, hinnatakse aastahinde või -hinnangu väljapanekul vastaval poolaastal omandatud teadmised ja oskused vastavaks hindele „nõrk” või antakse tulemustele samaväärne sõnaline hinnang.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] (7) Õpilasele, kelle poolaastahinne on „puudulik” või „nõrk”, kellele on antud samaväärne sõnaline hinnang või on jäetud hinne välja panemata, koostatakse selles õppeaines individuaalne õppekava või määratakse mõni muu tugisüsteem (nt logopeediline abi, parandusõpe jm) vastavalt kooli õppekavas sätestatule, et aidata omandada nõutavad teadmised ja oskused. (8) Poolaastahinnete või -hinnangute alusel otsustab õppenõukogu, kas viia õpilane järgmisse klassi, jätta täiendavale õppetööle või klassikursust kordama. Õpilaste järgmisse klassi üleviimise otsus tehakse enne viimase õppeveerandi lõppu.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] (9) Õpilane jäetakse täiendavale õppetööle õppeainetes, milles tulenevalt poolaastahinnetest või -hinnangutest tuleks välja panna aastahinne „puudulik” või „nõrk” või anda samaväärne sõnaline hinnang. Täiendavale õppetööle jätmise otsustab õppenõukogu enne viimase õppeveerandi lõppu. Täiendava õppetöö raames täidab õpilane õpetaja vahetul juhendamisel spetsiaalseid õppeülesandeid, et omandada õppekavaga nõutavad teadmised ja oskused. Täiendav õppetöö viiakse läbi pärast viimase õppeveerandi lõppu. Aastahinne või -hinnang pannakse välja pärast täiendava õppetöö lõppu, arvestades selle tulemusi.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] (10) Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib erandjuhul jätta õpilase klassikursust kordama, kui õpilasel on kolmes või enamas õppeaines aastahinne „puudulik” või „nõrk” või samaväärne sõnaline hinnang, täiendav õppetöö ei ole tulemusi andnud ning õppekavaga nõutavate õpitulemuste saavutamiseks ei ole otstarbekas rakendada individuaalset õppekava või muid koolis rakendatavaid tugisüsteeme. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse. Õppenõukogu otsuses peavad olema esile toodud kaalutlused, mille põhjal peetakse otstarbekaks jätta õpilane klassikursust kordama. (11) Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib jätta klassikursust kordama õpilase, kellel on põhjendamata puudumiste tõttu kolmes või enamas õppeaines aastahinne „puudulik” või „nõrk” või samaväärne sõnaline hinnang. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse. (12) 9. klassi õpilasele pannakse aastahinded välja enne lõpueksamite toimumist, välja arvatud õppeainetes, milles õpilane jäetakse täiendavale õppetööle. (13) Lõigetes 8 ja 12 sätestatud tähtaegu ei kohaldata õpilase suhtes, kellele on koostatud individuaalne õppekava, kus on ette nähtud erisused järgmisse klassi üleviimise ajas.§ 23. Põhikooli lõpetamine (1) Põhikooli lõpetab õpilane, kellel õppeainete viimased aastahinded on vähemalt „rahuldavad”, kes on kolmandas kooliastmes sooritanud loovtöö ning kes on sooritanud vähemalt rahuldava tulemusega eesti keele eksami, matemaatikaeksami ning ühe eksami omal valikul. (2) Põhikooli lõpetanuks võib õpilase või tema seadusliku esindaja kirjaliku avalduse alusel ja õppenõukogu otsusega pidada ning põhikooli lõputunnistuse anda õpilasele: 1) kellel on üks nõrk või puudulik eksamihinne või õppeaine viimane aastahinne; 2) kellel on kahes õppeaines kummaski üks nõrk või puudulik eksamihinne või õppeaine viimane aastahinne. (3) Haridusliku erivajadusega õpilasele, kellel käesolevas määruses sätestatud tingimustel kooli õppekavaga või nõustamiskomisjoni soovitusel individuaalse õppekavaga on vähendatud või asendatud käesolevas määruses sätestatud taotletavaid õpitulemusi, on lõpetamise aluseks kooli või individuaalses õppekavas määratud õpitulemuste saavutatus. Haridusliku erivajadusega õpilasel on õigus sooritada põhikooli lõpueksamid eritingimustel vastavalt „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse” § 30 lõike 2 alusel haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud lõpueksamite korraldamise tingimustele ja korrale. (4) Õpilane, kelle õppekeel ei ole eesti keel, kes õpib keelekümblusklassis või kes asus eesti õppekeelega koolis või klassis õppima viimase kuue õppeaasta jooksul, võib lõikes 1 nimetatud eesti keele eksami asemel sooritada eesti keele teise keelena eksami. (5) Varem välisriigis õppinud õpilane, kes on enne lõpueksamite toimumist Eestis põhikoolis õppinud kuni kolm järjestikust õppeaastat ning kellele on eesti keele õppimiseks koostatud individuaalne õppekava, võib eesti keele või eesti keele teise keelena eksami sooritada temale koostatud individuaalse õppekava põhjal ettevalmistatud koolieksamina. Koolieksami ettevalmistamisel ja hindamisel lähtutakse §-des 20–22 sätestatust. (6) Põhikooli lõpetanuks peetakse eksterni, kes on sooritanud põhikooli lõpueksamid ning aineeksamid nendes õppeainetes, milles tal puuduvad põhikooli lõputunnistusele kantavad hinded või milles tal ei ole tõendatud teadmisi ja oskusi varasemate õpi- ja töökogemuste arvestamise kaudu. Eksterni ei hinnata kehalises kasvatuses, käsitöös ja kodunduses ning tehnoloogiaõpetuses. Koolid, kus rakendatakse mittestatsionaarset õppevormi, on kohustatud looma võimaluse kooli lõpetamiseks eksternina koolikohustusliku ea ületanud isikule, kes on esitanud koolile sellekohase kirjaliku taotluse hiljemalt jooksva õppeaasta 1. novembriks. Kooli lõpetamisel eksternina võimaldatakse lõpetajale kooli poolt juhendatud õppetegevust kokku vähemalt 15 arvestusliku õppetunni ulatuses. Muus osas toimub õppimine iseseisvalt.9. jagu Kooli õppekava § 24. Kooli õppekava koostamise alused ja ülesehitus (1) Riikliku õppekava alusel koostab põhikool kooli õppekava. Kooli õppekava on põhikooli õppe- ja kasvatustegevuse alusdokument, milles kirjeldatakse õppe rõhuasetused ja tegevused õppekava täitmiseks. (2) Kooli õppekava koostades peetakse silmas kooli ja paikkonna eripära, kooli töötajate, lastevanemate ja õpilaste soove ning kasutatavaid vaimseid ja materiaalseid ressursse. (3) Kooli õppekava koostamises osalevad kõik koolis õppe- ja kasvatusalal töötavad isikud ning vajadusel teised koolitöötajad. Kool kaasab õppekava koostamisse õpilasi, lapsevanemaid ja teiste huvirühmade esindajaid. Kooli õppekava koostamise, rakendamise ja arendamise demokraatliku korralduse eest vastutab direktor. (4) Kooli õppekava kehtestab direktor. Kooli õppekava ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse avaldamiseks kooli hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule. (5) Kooli õppekava koosneb üldosast ja ainevaldkondade kavadest.21.10.2014 12:05Veaparandus. Lõike tekst parandatud vastavalt muutvale määrusele Riigi Teataja seaduse § 10 lg 4 alusel. (6) Kooli õppekava üldosas esitatakse: 1) kooli väärtused ja eripära, kooli õppe- ja kasvatuseesmärgid; 2) õppekorraldus – tunnijaotusplaan õppeaineti ja klassiti, sealhulgas käeoleva määruse § 15 lõikes 4 nimetatud tundide kasutamine, läbivate teemade ja lõimingu rakendamine, valikainete ja võõrkeelte valik, eesti keelest erinevate õppekeelte kasutamine õppeaineti, riiklikus õppekavas sätestatud õppeainete nimetustes või õppemahtudes tehtud erisused ja erisuste tegemise põhjendused; 3) õppekeskkonna mitmekesistamiseks kavandatud tegevused, sh õppekava rakendamist toetavad tegevused, õppekäigud ja muu taoline; 4) III kooliastme loovtöö temaatika valiku, juhendamise, töö koostamise ja hindamise kord; 5) õpilaste arengu ja õppimise toetamise ja hindamise korraldus; 6) hariduslike erivajadustega õpilaste õppekorralduse põhimõtted, tugiteenuste rakendamise kord; 7) karjääriõppe, sh karjääriinfo ja nõustamise korraldamine; 8) õpilaste ja lastevanemate teavitamise ja nõustamise korraldus; 9) õpetajate koostöö ja töö planeerimise põhimõtted; 10) kooli õppekava uuendamise ja täiendamise kord.29.08.2014 14:15Veaparandus. Punkti tekst parandatud vastavalt muutvale määrusele Riigi Teataja seaduse § 10 lg 4 alusel. (7) Ainevaldkondade õppeainete ainekavades esitatakse õppeainete õpitulemuste ja õppesisu kirjeldused klassiti.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] 3. peatükk Rakendussätted § 25. Määruse rakendamine (1) Kool viib õppe- ja kasvatustegevuse ning kooli õppekava käesoleva määrusega kooskõlla: 1) 1., 4. ja 7. klassi puhul hiljemalt 1. septembriks 2011. a; 2) 2., 5. ja 8. klassi puhul hiljemalt 1. septembriks 2012. a; 3) 3., 6. ja 9. klassi puhul hiljemalt 1. septembriks 2013. a. (2) Kool viib õppetegevuse ja kooli õppekava § 15 lõikega 4 kooskõlla hiljemalt 1. septembriks 2011. a. Kuni 2010/2011. õppeaasta lõpuni võib III kooliastmes eesti õppekeelega kool määrata kuue ning eesti keelest erineva õppekeelega kool kolme nädalatunni kasutamise kooli õppekavas. (3) Õppekeskkond viiakse käesolevas määruses sätestatud füüsilise keskkonna nõuetega vastavusse hiljemalt 1. septembriks 2013. a. (4) Kuni käesoleva määrusega kooskõlla viimiseni peab kooli õppe- ja kasvatustegevus ning õppekava vastama Vabariigi Valitsuse 25. jaanuari 2002. a määrusele nr 56 „Põhikooli ja gümnaasiumi riiklik õppekava” (RT I 2002, 20, 116; 2007, 61, 392). (5) Kuni 1. septembrini 2013. a ei ole loovtöö sooritamine põhikooli lõpetamise tingimuseks. (6) 2010/2011. õppeaastal on koolid, kus rakendatakse mittestatsionaarset õppevormi, kohustatud looma võimaluse kooli lõpetamiseks eksternina koolikohustusliku ea ületanud isikule, kes on esitanud koolile sellekohase kirjaliku taotluse hiljemalt jooksva õppeaasta 1. veebruariks. (7) Kooli õppekava viiakse käesoleva määruse §-dega 4 ja 24 ning määruse lisadega kooskõlla hiljemalt 1. septembriks 2015. a. Nimetatud sätetega kooskõlla viimiseni peab kooli õppekava vastama 1. septembrini 2014. a kehtinud põhikooli riikliku õppekava §-de 4 ja 24 ning määruse lisade sõnastusele.[RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] § 26. Määruse kehtetuks tunnistamine[Käesolevast tekstist välja jäetud.]Lisa 1 Ainevaldkond „Keel ja kirjandus” [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 2 Ainevaldkond „Võõrkeeled“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 3 Ainevaldkond „Matemaatika” [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 4 Ainevaldkond „Loodusained“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 5 Ainevaldkond „Sotsiaalained“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 6 Ainevaldkond „Kunstiained” [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 7 Ainevaldkond „Tehnoloogia“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 8 Ainevaldkond „Kehaline kasvatus“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 9 Valikõppeaine „Usundiõpetus” [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 10 Valikõppeaine „Informaatika“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] 03.09.2014 15:00Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus lisa pealkirjas Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 2 alusel.Lisa 11 Valikõppeaine „Karjääriõpetus“ [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 12 Valikõppeaine „Ettevõtlusõpetus” [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] Lisa 13 Läbivate teemade kirjeldused [RT I, 29.08.2014, 18 - jõust. 01.09.2014] ← Tagasi | Üles ↑