text:
Kohus arvestab kõrvalnõudeid hagi hinda arvutades ulatuses, milles hagi esitamiseni arvestatud kõrvalnõuete summa on põhinõudest suurem. Muud eksperti kui kohtueksperti või riiklikult tunnustatud eksperti hoiatatakse enne eksperdiarvamuse andmist vastutusest teadvalt vale eksperdiarvamuse andmise eest ja võetakse selle kohta allkiri kohtu protokolli või hoiatuse tekstile. Apellatsioonimenetluse pooled on apellant ja vastustaja. Kui hageja kulusid tähtaja jooksul ei hüvita, jätab kohus hagi läbi vaatamata. Edasikaebamine hagi läbivaatamata jätmise määruse peale Maakohtu või ringkonnakohtu määruse peale, millega hagi jäetakse läbi vaatamata, võib esitada määruskaebuse. Kinnises menetluses esitatud kaebuse menetlusse võtmise taotluse lahendamise kohta tehakse veebilehel teatavaks üksnes taotluse lahendamise tulemus ja tsiviilasja number koos viitega kinnisele menetlusele. Otsust ei tule tervikuna avalikult teatavaks teha, kui pooled avaldavad enne otsuse tervikuna avalikult teatavakstegemist kohtule kirjalikult või kohtuistungil, et loobuvad otsuse peale apellatsioonkaebuse esitamise õigusest. Avalikust kättetoimetamisest keeldumise määruse peale võib esitada määruskaebuse. Kohus võib hagi tagamise määruse teisiti sõnastada, kui see on vajalik hagi tagamise abinõu rakendamiseks. Kaebuse või teistmisavalduse menetlusse võtmata jätmise või rahuldamata jätmise korral arvatakse kautsjon riigituludesse. Kohtu nõudmise täitmata jätmine ei takista kohtul asja lahendamast.
. Kohus peab otsuses põhjendama, miks ta ei nõustu hageja või kostja faktiliste väidetega. Koosseisulise tõlgi kulude hüvitamise ulatuse ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus. Kassatsiooni menetluse pooled on kassaator ja vastustaja. Menetlusosaline võib nõuda teiste menetlusosaliste esindajate esindusõiguse kontrollimist igas menetlusstaadiumis igas kohtuastmes. Dokumendi saatjale edastatakse selle kohta elektrooniline kinnitus. Aresti või vangistuse täitmisele pööramisel arvestatakse karistusest kantuks süüdlase tehtud üldkasulik töö, mille üks tund võrdub ühe päeva aresti või vangistusega. Kui kohus ei võta õigeksvõttu vastu, teeb kohus selle kohta põhjendatud määruse. Vajaduse ja võimaluse korral asitõendit pildistatakse või selle olulised omadused salvestatakse muul viisil. Ta võib keelduda dokumendi saajale üleandmiseks vastuvõtmisest üksnes juhul, kui ta põhistab, et tal ei ole võimalik dokumenti saajale üle anda. Rahalaen, laenud eraisikte vahel. Küsimused, mille kohta eksperdi arvamust soovitakse, määrab kohus. Asja läbivaatamise kulusid tagastatavast summast maha ei arvata. Kui kassatsioonkaebust enne menetlusse võtmise otsustamist teistele menetlusosalistele ei edastatud, lisatakse ka kassatsioonkaebuse ärakiri. Taandatav kohtunik otsustamises ei osale. Kohus kuulab isiku ära isiku tavalises keskkonnas, kui isik seda nõuab või kui see on kohtu arvates asja huvides vajalik ja isik sellele vastu ei vaidle. Kutse toimetatakse koos avaldusega kätte õigusjärglasele. Korralduse alusel tegutsev kohtunik on mõni selle kohtukoosseisu liige, kellel on menetlustoimingu tegemise õigus. Advokaadi tasu ja kulud mõistab kohus riigi õigusabi seaduses ettenähtud ulatuses määrusega välja avaldajalt ja võib kohustada avaldajat enne eeltõendamismenetluse alustamist tasuma kohtu deposiitkontole mõistliku ettemakse.
. Õiguse väljaselgitamisel võib kohus kasutada ka teisi teabeallikaid ning teha teabe hankimiseks vajalikke toiminguid. Kohus teeb määruse poole avalduse alusel ja lubab hagi tagamise otsuse täitmist üksnes juhul, kui sama hagi tagamise abinõu ei ole juba kohtult taotletud. Eksperdiks võib olla üksnes psühhiaater või muu pädev arst, nakkushaige puhul pädev arst. Kui pandieseme väärtus on nõude väärtusest väiksem, lähtutakse eseme väärtusest. Kohtuväliste kulutuste hüvitamist saab nõuda üksnes juhul, kui kohus jätab need mõne menetlusosalise kanda. Kohus kuulab lapse ära lapsele tavalises keskkonnas, kui see on kohtu arvates asja huvides vajalik. Vajaduse korral peab kohus menetluse lõpetamise otsustamiseks kohtuistungi. Vajaduse korral korraldab kohus taotluse lahendamiseks kohtuistungi. Tunnistajal on õigus esitada määruse peale määruskaebus. Määrusega võib kutsuda vaatluse juurde ühe või mitu eksperti. Omaksvõtt on faktilise väitega tingimusteta ja selgesõnaline nõustumine kohtule adresseeritud kirjalikus avalduses või kohtuistungil, kus nõustumine protokollitakse. Asja järgmisena menetleva kohtu lahendis esitatakse kogu seni kantud menetluskulude jaotus. Kinnitus toimetatakse kätte kostjale või võlgnikule ja edastatakse kinnituse taotlejale. Vastuväiteid protokollile võib esitada asjas tehtud lahendi peale edasi kaevates. Määruse peale võib esitada määruskaebuse. Vahekohtu otsuse sundtäitmine võib seisneda üksnes hagi tagamise abinõude rakendamises. Isiklikku vabadust piiravaid hagi tagamise abinõusid ei või rakendada. Kui kohus ei pea ütluste andmisest keeldumist õiguspäraseks, kohustab ta määrusega tunnistajat ütlusi andma. Sel juhul loetakse hageja esitatud faktilised väited kostja poolt omaksvõetuks. Isiku nõudel tuleb talle võimaldada tema usaldusisiku juuresolekut. Kohus võib isiku ära kuulata muu hulgas telefonitsi või lugeda ärakuulamiseks piisavaks isiku kirjaliku või elektrooniliselt esitatud seisukoha, kui kohtu arvates on sel viisil võimalik isikult saadavaid andmeid ja seisukohta piisavalt hinnata. Küsimused võib esitada ka eelnevalt kohtule, kes edastab need eksperdile. Kui isik sellest keeldub või kui esitatud dokumendid ei kõrvalda kohtu kahtlust, algatab kohus menetluse menetlusosalisele eestkostja määramiseks. Füüsilise isiku isikukoodi puudumisel märgitakse määruses vajaduse korral tema sünniaeg. Uurimise juurde võib kutsuda eksperdi või muu asjatundja. Dokument peab olema varustatud saatja digitaalallkirjaga või edastatud muul sellesarnasel turvalisel viisil, mis võimaldab saatja tuvastada. Millised vajadused on tegelikult soovid?. Riigikohus ei pea asja uueks arutamiseks saatma, kui rikkumine on võimalik kõrvaldada kassatsioonimenetluses.
Määruses selgitab kohus avaldajale tema võimalikke õigusi dokumendi valdaja vastu. Likvideerija võib kohus määrata ka omal algatusel, muu hulgas juriidilise isiku sundlõpetamise korral. Sel juhul täiendavat avaldust registripidajale või muule asutusele või isikule esitada vaja ei ole. Kohus võib tähtaja kulgemise peatada süüdlase haiguse või perekondliku olukorra tõttu või ajaks, kui süüdlane on aja-, asendus- või reservteenistuses. Protokolli tehakse parandused asjaomase isiku vastuväite alusel, kui kohus sellega nõustub. Ringkonnakohus saadab toimiku ja kohtulahendi viivitamata pärast üleandmisnõude saamist Riigikohtule. Kui esindaja on määratud üksnes ühe kohtuastme jaoks, on esindajal esindusõigus ka kaebuse esitamiseks selles kohtuastmes tehtud lahendi peale. Avaldusele lisatakse menetluskulude nimekiri, milles on detailselt näidatud kulude koosseis. Tagatis tuleb anda kohtu määratud tähtpäevaks. Toimikusse tuleb märkida määruse teatavakstegemise viis. Kohus võib selleks muu hulgas anda isikule ülesannete täitmise korraldusi ja nõuda temalt aruannet ülesannete täitmise kohta. Vajaduse korral saadab Riigikohus asja uueks lahendamiseks tagasi määruse teinud ringkonnakohtule või teisele ringkonnakohtule. Esindaja tehtud menetlustoiming loetakse tehtuks esindatud menetlusosalise poolt. Trahvi arestiga asendamise võib ette näha juba trahvimääruses. Muus osas kohaldatakse hagimenetluses menetluskulude kohta sätestatut. Kohus kontrollib, kas määruskaebuse esitamine on seaduse kohaselt lubatud ning kas määruskaebus on esitatud seadusega ettenähtud nõuete kohaselt ja tähtajast kinni pidades. Toimikusse tuleb märkida edastamise viis. Kui menetlus seostub maavanema pädevusse kuuluva küsimusega, esindab Eesti Vabariiki asjaomane maavanem. Elektroonilisel kättetoimetamisel edastatakse dokument või teatatakse dokumendi olemasolust menetlusosalise üldisele või kohtule teatavaks tehtud elektronposti aadressile või infosüsteemi vahendusel. Vastuväite blanketi tüüpvormi kehtestab justiitsminister määrusega. Avalduses tuleb põhistada, miks hagi kohe ei esitata. Maksekäsu kiirmenetluses ei või nõuda elatise maksmist tagasiulatuvalt. Seda võib teha sõltumata sellest, kas on alust arvata, et hagi tagamata jätmine võib raskendada kohtuotsuse täitmist või teha selle võimatuks. Kompromissi saab tühistada või selle tühisusele tugineda ning kompromissist saab taganeda või kompromissi üles öelda üksnes kompromissi kui täitedokumendi alusel toimuva täitemenetluse hagiga lubamatuks tunnistamise menetluses. Kohus võib pärandi hooldajalt aruannet nõuda ka enne hooldamise lõpetamist. Isik ei ole menetlusosaline ainuüksi seetõttu, et ta tuleb seaduse kohaselt ära kuulata või et kohus peab seda vajalikuks. Kui kohus mõnda tõendit ei arvesta, peab ta seda otsuses põhjendama. Isik võib küsida kohtult ülesannete täitmise kohta selgitusi. Nimetatud isik peab dokumendi esimesel võimalusel andma üle saajale. Vahekohus vormistab poolte avalduse alusel kompromissi kokkulepitud sõnastuses vahekohtu otsusena, kui kompromissi sisu ei ole vastuolus avaliku korraga või heade kommetega. Vahekohus peatab menetluse kuni uue vahekohtuniku nimetamiseni. Dokument jäetakse sel juhul saaja elu- või äriruumi või pannakse saaja postkasti. Sel juhul määrab kohus võimalikult kiiresti tähtaja, mille jooksul on võimalik esitada avaldusi ja dokumente, samuti otsuse avalikult teatavakstegemise aja ja teatab neist menetlusosalistele. Hageja võib taotluse esitada kuni kohtuvaidluseni maakohtus või kirjalikus menetluses taotluste esitamise tähtaja möödumiseni. Esindajat ei pea isikule määrama esialgse õiguskaitse kohaldamisel, välja arvatud juhul, kui isik soovib esindajat esialgse õiguskaitse määruse peale kaebamiseks või kui otsustatakse esialgse õiguskaitse tähtaja pikendamist. Sellise loa annab kohus eelkõige juhul, kui apellatsioonikohtu lahend on maakohtu arvates vajalik ringkonnakohtu seisukoha saamiseks mingi õigusnormi kohta. Määruse peale on õigus esitada määruskaebus menetlusosalistel ja isikul, kellelt on dokument välja nõutud. Eeldatakse, et menetlusosalised on isikud, kellel on seaduse kohaselt õigus hagita menetluses tehtava määruse peale edasi kaevata. Iseseisva nõudeta kolmas isik võib menetlusse astuda muu hulgas kohtulahendi peale edasi kaevates. Sel juhul jätkatakse teise kaebuse osas menetlust. Kassatsioonimenetluses hagist loobumise vastuvõtmise või kompromissi kinnitamise korral pärast asja menetlusse võtmist tühistab Riigikohus määrusega eelnevad kohtulahendid ning lõpetab asja menetluse. Vead parandab kohus määrusega. Nõude põhjendatuse vaheotsusega tunnustamise korral jätkab kohus menetlust nõude suuruse üle ja teeb selle kohta otsuse. Avalduse rahuldamata jätmise korral arvatakse kautsjon riigituludesse. Kohus võib kohtukõne kestust piirata, tagades kõigile menetlusosalistele võrdse kõneaja. Mõjuvaks põhjuseks ei ole üldjuhul mõne menetlusosalise puudumine kohtuistungilt. Määruskaebuse menetlusse võtmisel kohaldatakse apellatsioonkaebuse ringkonnakohtu menetlusse võtmise kohta sätestatut, kui seadusest ei tulene teisiti. Täiendavat otsust võib vaidlustada nagu muud otsust.
. Kui menetlustoiming on tehtud kollegiaalse kohtukoosseisu osalusel, kirjutab protokollile alla eesistuja. Muul juhul lahendab asja kohus, kelle tööpiirkonnas asub kinnine asutus. Määruse peale võib pärija, annakusaaja, pärandi hooldaja, testamendi täitja, pärandaja võlausaldaja või selle kinnisasja kaas- või ühisomanik esitada määruskaebuse. Kui asi lahendatakse kohtuistungit pidamata või kui menetlusosaline ei osalenud kohtuistungil, teatab kohus menetlusosalistele otsuse avalikult teatavakstegemise aja. Isikule tuleb dokumendi üleandmise kohustust selgitada. Ühele päevale arestile või vangistusele vastab üks tund üldkasulikku tööd, mida ei mõisteta vähem kui viis tundi. Kohus ei ole õigeksvõtuga seotud ka asjas, kus osaleb mitu kostjat ja vaidlusalust õigussuhet saab tuvastada üksnes kostjate suhtes ühiselt, ja hagi ei võta õigeks kõik kostjad. Kui lapse elukoht ei ole Eestis, esitatakse hagi kostja elukoha järgi. Iseseisva nõudega kolmas isik kõneleb pärast pooli. Võlgnikul on õigus vältida sundtäitmist tagatise andmisega selle summa suuruses, mille tõttu võib avaldaja taotleda otsuse sundtäitmist. Kui isik on kinnisest asutusest vabastatud enne kohtu määratud aega, muu hulgas esialgse õiguskaitse korras määratud aega, tuleb kohtule sellest samuti viivitamata teatada. Kui uus kuritegu pandi toime ettevaatamatusest, võib kohus uuesti kohaldada liitkaristusest tingimisi vabastamist. Sel juhul tuleb taotlusele lisada kavandatava avalduse projekt ja muud kohtualluvuse määramiseks olulised dokumendid. Arvestatud päevamäära suurus ei või olla väiksem kui miinimumpäevamäär.
. Suuline määrus kuulutatakse kohe ja protokollitakse. Korraga ärakantava vangistuse või aresti kestuse või rahalise karistuse osade suurused määrab kohus. Vajaduse korral kuulab kohus isiku ära isiku jaoks tavalises keskkonnas. Advokaadi nimetab kohtule Eesti Advokatuur, kes tagab ka advokaadi osavõtu menetlusest. Kinnituses tuleb märkida dokumendi kättesaamise kuupäev ja kinnituse peab olema allkirjastanud saaja või tema esindaja. Kohus võib selleks muu hulgas esitada pooltele kompromissilepingu projekti või kutsuda pooled isiklikult kohtusse, samuti teha neile ettepaneku vaidluse kohtuväliseks lahendamiseks või lepitaja poole pöördumiseks. Karistuse võib täielikult jätta tingimisi kohaldamata, kui käesoleva seadustiku eriosast ei tulene teisiti. Politseiasutus ja valla- või linnavalitsus peavad nõudel selle kinnituse menetlusosalisele andma. Kiirlaenu vanusepiirang, kõige mõistlikum kiirlaen. Märge kantakse kohtuotsuse ärakirjale või väljatrükile. Väikese summaga kiire laen aitab lahendada äkilise rahakitsikuse, ilma, et peaksid end siduma suure laenukohustusega pikkadeks aastateks. Selle kohta tehtud maakohtu või ringkonnakohtu määruse peale võib esitada määruskaebuse, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti. Kui kohus vastuväitega nõustub, salvestatakse seletus, ütlus või vastus uues sõnastuses. Ärakirjale või väljatrükile annab allkirja ja paneb kohtu pitseri kohtukantselei volitatud töötaja. Selleks ei pea korraldama kohtuistungit ja see ei pea toimuma teiste menetlusosaliste juuresolekul, kui seadusest ei tulene teisiti. Kui süüdlane teeb üldkasulikku tööd muust tööst ja õpingutest vabal ajal, ei tohi üldkasuliku töö kestus ületada nelja tundi päevas. Kui otsus on tehtud elektrooniliselt, antakse menetlusosalisele kohtuotsuse väljatrükk. Kui muul juhul jäävad erinevad kohtualluvust määravad kohad ühe maakohtu tööpiirkonda, ent erinevate kohtumajade teeninduspiirkondadesse, märgib hageja, millises kohtumajas asja arutatakse. Enne riigilõivu tasumist ei toimetata hagi kostjale kätte ega tehta muid lõivustatud toimingust tulenevaid menetlustoiminguid. Ekspert peab isiku enne arvamuse koostamist isiklikult läbi vaatama või teda küsitlema. Ekspert ja tõlk võivad nõuda tähtaja ennistamist, kui neil ei olnud võimalik tähtajast kinni pidada mõjuval põhjusel. 13 rahalist otsust, mis teevad sind pidevalt vaesemaks. Esimese astme kohtu kantselei saadab nõutud toimiku viivitamata pärast üleandmisnõude saamist ringkonnakohtule. Kui on vaja tõendeid koguda väljaspool asja menetleva kohtu tööpiirkonda, võib asja läbivaatav kohus teha määruse menetlustoimingu erinõude korras tegemiseks kohtus, kelle tööpiirkonnas on võimalik tõendeid koguda. Menetlusosaline esitab küsimusi kohtu kaudu. Kui protokollile ei saa alla kirjutada menetlustoimingu tegemisel üksi osalenud kohtunik ja protokolli on koostanud kohtuistungi sekretär või muu selleks pädev isik, piisab protokollija allkirjast. Apellatsioonkaebuse esitamise soovi ei pea põhjendama. Ringkonnakohus lahendab ka muid seadusega tema pädevusse antud asju. Riigikohus vaatab läbi ringkonnakohtute lahendeid tsiviilasjades nende lahendite peale esitatud kassatsioon- ja määruskaebuste alusel. Veebilehel ei avaldata menetlusse võtmisest keeldumist põhjusel, et kaebus ei vastanud seaduses sätestatud nõuetele ja seetõttu tagastati
Kas tegemist on lihaka vorstiga või sisaldab see vaevu üldse liha?

matches: kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Riigikohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Riigikohus Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus Riigikohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Riigikohus


text:
Andmete kajastamata jätmine ei ole valeandmete esitamine korruptsioonivastase seaduse § 20 mõttes - Pluss
Andmete kajastamata jätmine ei ole valeandmete esitamine korruptsioonivastase seaduse § 20 mõttes
http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-1-1-49-14
Riigikohtu 09.10.2014 lahend nr 3-1-1-49-14
KVS § 20
KVS § 12 lg 4
Menetlusalust isikut karistati korruptsioonivastase seaduse (edaspidi – KVS) § 20 alusel selle eest, et ta esitas majanduslike huvide deklaratsioonis valeandmeid, jättes märkimata oma tulu, mille sai füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsedes, ehkki pidas võimalikuks, et seda tulu tulnuks kajastada.
Majanduslike huvide deklaratsioonis mittetäielike andmete esitamine ei kujuta endast valeandmete esitamist KVS § 20 tähenduses.
KVS § 20 sätestatud väärteokoosseisus sisalduv sõna "teadvalt" tähendab, et väärteokoosseisu täitmise eelduseks on tegutsemine vähemalt otsese tahtlusega.
Riigikohus rahuldas kassatsiooni ja lõpetas KVS § 20 järgi kvalifitseeritud teo osas väärteomenetluse.

matches:
§ 20
§ 20
§ 20
§ 12
§ 20
§ 20
§ 20
Riigikohus
§ 20


EPE esitas seisukoha töövõimereformi eelnõu osas
13. veebruaril 2014 esitas EPE sotsiaalministeeriumile arvamuse töövõimetoetuse seaduse eelnõule:
Lugupeetud Hr. Taavi Rõivas
15027 Tallinn 13.veebruar 2014.a
Seisukoha esitamine töövõimetoetuse seaduse eelnõu osas
Eesti Patsientide Esindusühing (EPE) tänab, et Sotsiaalministeerium on edastanud arvamuse avaldamiseks töövõimetoetuse seaduse eelnõu koos seletuskirjaga. Samas märgime kahetsusega, et EPE on kaasatud alles faasis kui eelnõu on juba valmis ning põhimõttelistes reformi alustes kaasarääkimiseks tundub olema hilja.
Toetame Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu poolt 31.01.2014.a töövõimetoetuse seaduse eelnõule esitatud arvamust, kus on toodud välja asjakohased ja õigustatud argumendid, mida tuleb eelnõu edasisel menetlemisel kindlasti arvestada. Omalt poolt märgime järgmist:
Süsteemse lähenemise vajadus
Teema käsitlemisel on oluline järgida ÜRO Puuetega inimeste õiguste konventsiooni (Konventsioon), mis käsitleb puudega inimest õiguste omajana ja aktiivse ühiskonna liikmena, kellel on õigus täielikule ja tõhusale osalemisele ning kaasatusele ühiskonnas.
Konventsiooni paljude artiklite hulgas on kirjeldatud puuetega inimeste õigust tööle teistega võrdsetel alustel sh soodustades ja kaitstes õiguse tööle teostamist. Kuivõrd see ei ole konventsiooni ainuke artikkel, siis reformi plaanides peaks riik esitama endale küsimuse, et kuidas oleks võimalik kõige optimaalsemalt tagada kõik õigused, kuidas peaks toimima kogu süsteem ning kuidas võimaldada puuetega inimestele väärikas toimetulek kompleksselt.
Töövõimetuse / töövõime hindamise ületähtsustamine
Riigi viimase aja arenguid jälgides tundub meile, et inimeste olukorra hindamisest on saanud riigile ainuke võtmeküsimus sotsiaalvaldkonna arendamisel, kuid komplekse süsteemi väljaarendamisse pigem ei panustata. Tundub arusaamatu, miks on järjekordselt vaja reformida töövõimetuse/töövõime määramise süsteemi, kui viimane suur reform selles osas ei toimunud sugugi ammu, kui eesmärgiks seati puuetega inimeste individuaalsuse arvestamine (töövõime kaotuse 40-100% seitsme-astmelise süsteemi loomine). Selles valguses tundub käesolev reform tagasiminekuna, sest tööhõive eesmärki esiplaanile seades, hüljatakse individuaalsuse põhimõte, st iga inimese seisundit arvestav seitsme astmeline töövõimetuse protsent määramine asendatakse, vaid kahe astmega.
Vähenenud töövõimega inimesi huvitab pakutav abi, mitte siltide vahetamine
Kuigi esmapilgul tundub töövõimetuse asemel tähelepanu pööramine allesjäänud töövõimele positiivse ja vajaliku käsitluse muudatusena, siis peame vajalikuks märkida, et meie ühingu poole ei ole pöördunud kliente, kes peaks oluliseks, milline on tema seisundi ametlik nimetus või milline ametiasutus temaga tegeleb. EPE kliente huvitab, kuidas koos oma puude või raske kroonilise haigusega olla täisväärtuslik ühiskonnaliige, millised süsteemid on tema vähenenud toimetulekuvõime ületamiseks loodud ning kui lihtne ja sujuv on ametiasutustega suhtlemine. Samuti on meie klientidele väga oluline kas nende sissetulek võimaldab elementaarset inimväärikust. Iga vähenenud euro meie klientide sissetulekus on omanud olulist kaalu igapäevaeluga toimetulekus ning suurendanud veelgi vaesusesse langemist ja tervisliku seisundi halvenemist.
Olukorras, kus tööandjaid pole piisavalt motiveeritud puuetega inimeste erivajaduste arvestamiseks ning paindlike töötingimuste loomiseks, pole alust arvata, et pelgalt töövõimetuse ümbernimetamisega töövõimeks hakkaksid tööandjad oluliselt muutma oma igapäevategevust ning tööle võtma inimesi, kes vajavad lühemaid tööpäevi või eritingimusi töökohal või suhtlemisel. Samuti ei ole näha meetmeid tööandjatele, kes on juba vähenenud toimetulekuga isikuid tööle võtnud, kuid kes mõne aja möödudes on sellest väsinud ja loobuvad.
Kahjuks ei näe meie ühing eelnõus piisavalt meetmeid vähenenud töövõimega inimeste töölesaamise võimaluste avardamiseks ning kogu reform ei tundu veenev.
Kas reformi eesmärgiks on varjatud soov toetusi vähem maksta?
Me ei saa märkimata jätta tekkinud kahtlust, et kas käesolevat reformi ei kannusta hoopis majanduspoliitiline otsus, mille varjatud eesmärgiks on kasvanud puuetega isikute arvu vähendada ning vähenenud töövõime eest senisest vähem hüvitist (toetust) maksta, sest valdav enamus töövõimet toetavaid meetmeid on rakendatavad ka kehtiva seaduse alusel.
Mäletame veel valusalt näiteks haigushüvitiste vähendamist kui esmapilgul vähenes vaid ajutise töövõimetushüvitise protsent 10% võrra (80%-lt 70%-le), kuid tegelikult muutus ka ühe kalendripäeva keskmise tulu arvestamise metoodika, mille tagajärjel saavad patsiendid 70% asemel kätte vaid 1/3 oma palgast. Sellise kokkuhoiupoliitika tulemusena on Eesti olukorras, kus vaid 6% töötajatest ei käi haigena tööl (2013 a CV keskuse netiküsitlus, millest võttis osa rohkem kui 2000 vastajat). Haiguste õigeaegne tuvastamata jäämine ning pikaleveninud haigused on omakorda soodne pinnas pikaajalise töövõimetuse tekkimiseks.
Töövõime ulatuse tuvastamine on eelnõus selgusetu ja hägune
Oleme selles osas väga murelikud, sest käesoleva eelnõu § 5 kirjeldatud töövõime ulatuse tuvastamine on hägune ja arusaamatu. EPE´le on selgusetu, kuidas hakatakse töövõimet reaalselt määratlema ning kas vastavad sotsiaalministri määrusega kehtestatavad töövõime hindamise alused (arvväärtused tegutsemispiirangule) lähtuvad sihtgrupi huvidest ja reaalsest abivajadusest või mitte. Seetõttu puudub meil isegi võimalus anda hinnangut töövõime hindamise aluste metoodikale, mis antud eelnõu kontekstis on võtme tähtsusega.
Ümberhindamise reformi tegelik kasu on kaheldav
Oleme arvamusel, et Töövõimetoetuse seaduse eelnõus plaanitud reform kahjuks olulist efekti puuetega inimeste toimetulekule ei anna ning riik peaks enne reformi käivitamist kiiremas korras teostama majandusanalüüsid, mis võimaldaks välja arvestada, kas töövõimetuse hindamise süsteemi muutmisega seotud majanduskulud on õigustatud.
Eelnõuga plaanitud kulude ohjamine ei anna vajalikke tulemusi pikas perspektiivis
Eelnõu seletuskirjast kumab läbi mure püsiva töövõimetusega inimestele makstud pensionikulu tõusmise pärast ning viidatud on „võimalikule“ püsiva töövõimetuse hüvitiseskeemi mittesihipärase kasutamisele. Samas ei ole läbi viidud uuringuid püsiva töövõimetusega inimeste arvu pideva suurenemise tegelike põhjuste kohta. Julgeme väita, et suurenemise trendi põhjuseks on puuduvad asjakohased teenused töövõime kaotamise ennetamiseks, oluliselt vähenenud ajutise töövõimetuse hüvitis, puuduvad või vähetulemuslikud sotsiaalteenused, taastusravi ja rehabilitatsioon. Kindlasti ei anna puuetega inimestele makstavate toetuste vähendamine või saajate arvu vähendamine bürokraatlike takistuste seadmisega tulemusi ühiskonna töövõime parandamisele pikas perspektiivis. Oluline on eelkõige luua sobiv, ühtne ja toimiv süsteem töövõime taastamiseks, püsiva töövõimetuse ennetamiseks ning pikaajalise töövõimetusega inimestele vajaliku toetuse tagamiseks.
Töövõime hindamise aluseks plaanitavad andmed on puudulikud
Täiendavalt teeb muret asjaolu, et töövõime hindamisel on oluliseks tõendiks tervise infosüsteemis olevate andmete kogum, milles sisalduvad andmed on sageli puudulikud. Ka Riigikontroll on jaanuaris 2014.a avaldatud aruandes juhtinud tähelepanu asjaolule, et e-tervise süsteemis olevaid andmeid ei ole võimalik kasutada ravitööks, riikliku statistika tegemiseks, registrite pidamiseks ega järelevalveks. Eeltoodu pinnal on kaheldav, et tervise infosüsteemis olevad andmed ja teave on piisavad määratlemaks isiku abivajadust ja võimekust.
Eelnõu ei täida töövõime kaotuse ennetamise eesmärki
Eelnõu seletuskirja kohaselt on reformi üks eesmärke töövõime kaotuse ennetamine, kuid eelnõust kahjuks ei selgu, milliste tegevustega plaanitakse tagada inimese töövõime kaotuse ennetamine. Samuti ei nähtu kuidas paraneb inimeste kättesaadavus taastusravile ja rehabilitatsioonile.
Töövõimetoetuse reform kordaks viga rehabilitatsioonisüsteemis
Kahjuks näeme käesolevas töövõimetoetuse seaduse eelnõus sama trendi. Suur hulk tähelepanu on pööratud hindamisele, kuid töövõime säilitamiseks ja tööle saamise toetamiseks ei ole näha ei meetmeid ega nende tekkimiseks vajaliku keskkonna tagamist.
Eelnõu muudab arusaamatuks töövõime toetuse õigusliku mõiste
Kuna antud reformiga plaanitakse tunnistada kehtetuks töövõimetuspensioni mõiste ja seda riikliku pensionikindlustuse seaduses käsitlevad § 2. ja 3. peatükk, siis jääb arusaamatuks, millisena on vastav toetus edaspidiselt õiguslikus mõttes käsitletav. EPE hinnangul tuleks juhul kui töövõimetoetus on käsitletav jätkuvalt pensionina, riikliku pensionikindlustuse seaduse § 2 lisada viide kõnealusele sihtgrupile. Tundub kummaline töövõime täieliku puudumise korral töövõimetoetuse maksmine.
Võimaldada terviseandmete avaldamise osalist keelamist
Eelnõu § 6 lg 1 eeldab inimese automaatset nõusolekut terviseandmete avaldamiseks täielikus mahus kui ta on esitanud töövõime hindamise taotluse. Andmetele juurdepääsu saab ka Töötukassa poolt kaasatud tervishoiuteenuse osutaja. Korraldavast sotsiaalministri määrusest nähtub, et tervise infosüsteemist väljastatavad andmed on valikulised nii perioodi, milleks on viis aastat kui ka sisu osas st diagnoosideks valitakse ekspertiisiks need, millest tingitud tervisehäired eeldatavalt põhjustavad töövõime vähenemist. EPE hinnangul tuleb taotluse esitamise avalduse fakt ja nõusolek terviseandmete avaldamiseks omavahel eraldada. Isikutele tuleb anda võimalus keelduda nõusoleku andmisest osaliselt ning võimaldada mitte avaldada informatsiooni, mis ei ole töövõime hindamiseks olulised, kuid mis võivad tekitada ebavajalikke eelarvamusi (n. info abortide, põetud suguhaiguste vmt kohta). Kahjuks võime oma ühingu kogemustele toetudes öelda, et sellised eelarvamused on praktikas kerged tekkima ning on soodsaks pinnaseks diskrimineerimisjuhtumitele.
Sätestatud aktiivsusnõuded võivad inimesi ebaõiglaselt välistada
Plaanitav töövõime reform keskendub inimese enda aktiivsuskohustusele, mille järgimata jätmisel on mitmeid isiku jaoks olulisi tagajärgi nt töövõimetoetuse maksmise peatamine.
EPE hinnangul on tervisehäiretega või puudega inimeste puhul oluline arvestada sellega, et tegemist on sihtgrupiga, kes vajab oma õiguste teostamisel abi, selgitusi ja juhendamist. Lähtudes eeltoodust on oluline läheneda aktiivsuskohustuse täitmisele paindlikult andes täiendavaid võimalusi ja viise kohustuste täitmiseks. Nt Eelnõu § 18, 19 kohaselt on õigus töövõime toetuse maksmine peatada juhul kui isik ei täida mõjuva põhjuseta teatud nõudeid. Juhul kui nimetatud mõjuv põhjus seisneb selles, et inimesel puudub temast mitteolenevatel põhjustel võimalus kohustust täita (transporti muretseda kuna ei ole raha vms), siis tuleks lähtuda inimlikust printsiibist ja mõjuv põhjus täidetuks lugeda. Ka tuleks võimaldada ennast töötuna arvele võtnud teatud puude raskusastmega isikutel igakuise Töötukassasse vastuvõtule mineku asemel muude võimaluste kohaldamine (suuline kontakt telefoni teel vms). Aktiivsusnõudeid ei saa esitada ka juhtudel kui tööl käimisega kaasnevad kulud ületaksid saadava palga või oleks järelejääv palk ebamõistlikult väike. Arvestatud ei ole ka isikute psühholoogilise seisundiga kui aktiivsust takistab tugev heitumus või depressioon. Sellistel juhtudel on vaja ette näha toetavaid meetmeid inimese psühholoogilise seisundi parandamiseks, sest kindlasti ei ole neil juhtudel abi pelga hirmu tekitamisest toetuse kaotuse ees, mis tundub olema käesoleva eelnõu üheks meetmeks.
Eelnõus puuduvad meetmed juurdepääsetavuse tagamiseks
Täiendavalt on oluline märkida, et eelnõust ei nähtu, mil viisil arvestatakse Konventsiooni artiklis 9 sätestatud juurdepääsetavuse tagamise nõuet puudega inimestele. Juhul kui inimene on raske või üliraske puudega, võib oluliseks takistuseks saada transpordi puudumine, puuduv juurdepääs ehitistele jms. Kuidas korraldatakse vastava takistuse kõrvaldamine, et puudega inimene saaks realiseerida oma õigusi ja koguda ning esitada nõutavaid andmeid? Kas kohalikele omavalitsustele antakse nimetatud ülesannete täitmiseks sihtotstarbelist hüvitist vms? Kindlasti ei piisa liikumispuudega inimestele ainult töökoha kohandustest, vajalikud on kodu kohandused, abivahendid kodus n lisaseadmed pesemisel, tõstukid, trepironijad, kortermaja väljapääsude kohandamised jms. Samuti võib tööl käimiseks olla oluline palju suuremad võimalused liikuda avalikus ruumis, ligipääsud tervisekeskustesse või apteeki, mis paraku pole igal pool ligipääsetavad vaegnägijatele ja liikumispuudega inimestele.
Arsti juurde mittepääsemine ei saa olla õigustuseks töövõime hindamise menetluse lõpetamiseks.
Eelnõu § 6 lg 4 kohaselt annab Töötukassa inimesele täiendava tähtaja arsti vastuvõtule pöördumiseks juhul kui ei ole täidetud eelnev arsti visiidil käimise nõue kolme kuu jooksul. Sama paragrahvi lõige 5 sätestab, et nimetatud kohustuse tähtaegsel täitmata jätmisel on Töötukassal õigus töövõime hindamise menetlus lõpetada.
EPE leiab, et säte vajab täpsustamist eelkõige osas, millest Töötukassa ametnik vastavat tähtaega määrates lähtub. Üldteada on fakt, et eriarsti juurde pääs on keeruline ning vastuvõtule pääseb mõnigatel juhtudel alles mitme kuu pärast. Samuti võib olla tegemist olukorraga, kus inimesel puudub võimalus tervislikel või majanduslikel põhjustel arsti juures käimiseks. EPE hinnangul ei tohiks pikad järjekorrad arsti juurde ega inimese tervislikud või majanduslikud põhjused saada põhjuseks töövõime menetluse lõpetamiseks.
Toetuse suurus peab olema vastavuses isikute tegeliku olukorraga.
Eelnõu § 13 reguleerib töövõimetoetuse suurust. EPE rõhutab, et toetuse suurus peab olema vastavuses isikute tegeliku olukorra ja vajadustega ning arvestama isiku eelnevat tööpanust. Arusaamatu on, kuidas toetuse määratlemine vaid kahel alusel so osalise töövõimega ja puuduva töövõimega isikud tagab isikute õiglase kohtlemise. Esineb oht, et selline käsitlus puudega inimeste puhul ei ole nende olukorrale vastav ega järgi Konventsiooni artiklis 28 sätestatud sotsiaalse kaitse tagamise põhimõtet.
Dubleerivate toetuste mittemaksmine vajab täpsustamist.
Töövõimetoetuse õiguse määratlemisel lähtutakse eelnõus põhimõttest, et inimene ei saaks dubleerivaid toetusi (Eelnõu § 12 lg 4-7). Nimetatud põhimõte on õigustatud juhul kui lisakulutused on kaetud teise hüvitisega ning iga määratud toetus katab selle eesmärgi tegeliku kulu. Juhul kui on oht, et puudega inimeste tegelikud vajadused jäävad katmata, tuleb nimetatud põhimõte üle vaadata ja vajalikud erandid teha.
Töövõime ja puude raskusastme hindamine erinevates asutustes külvaks segadust
Töövõime hindamine Töötukassa poolt ja puude raskusastme hindamine Sotsiaalkindlustusameti poolt tooks tervisekahjustusega inimestele kaasa segadust ning veelgi suuremat asjaajamist ametiasutustes. Tervisekahjustusega inimestele ning nende pereliikmetele on olnud juba praegu töövõimetuse ja puude taotlemine liiga keeruline ja bürokraatlik, kuid kavandavad muudatused, mis panevad inimesi erinevate taotluste esitamisel korduvalt arstide vahet käima ning taotlusi erinevatele asutustele vormistama põhjustab inimestele veel rohkem vaeva ja kulutusi ning lisanduvat rahulolematust. Puudetoetus on ju otseselt seotud inimese kulutustega kõrvalisele abile, mis jällegi on omavahel vägagi seotud tema aktiivsusega. Seega peaks puudetoetus olema seotud inimese töövõimega ja tema seotusega tööturul või sinna sisenemisega. Töövõime ja puude raskusastme hindamise süsteem tuleks teha inimesele võimalikult lihtsaks ning otseselt seotuks tema reaalsete vajaduste ja kulutustega.
Samuti ei tundu mõistlik kui põhjendamatult suur ressurss kulutatakse sama sihtgrupi hindamiseks korduvalt erinevate hindamisasutuste poolt erinevates menetlustes (sh ka rehabilitatsiooniplaani koostamiseks) ning vajalikele toetustele ja teenustele raha enam ei jätku.
Eeltingimused tervisekahjustusega inimeste tööturule sisenemiseks pole täidetud
Omavalistsustes puuduvad sotsaalteenused, mis tagaksid tervisekahjustuse või puudega inimeste aktiivsusnõuete täitmise. EPE poolt 2013 aastal läbiviidud uuringust (vt lisa) selgus, et puuetega inimestele on üle poolte ettenähtud teenustest kättesaamatud ning näiteks sotsiaaltranspordi teenus ei ole kättesaadav 26% omavalitsustes. Inimeste vajadused sotsiaaltransporditeenuseks on juba praegu palju suuremad, kui saaks rahuldavaks pidada, rääkimata siis neist vajadustest, mis tekivad inimeste tööga hõivatuse juures. Arvestades olukorda, kus sotsiaalteenuste kvaliteet ja kättesaadavus on enamikes omavalitsustes madal, siis ei ole erivajadusega inimestel võimalik täita aktiivsusnõudeid ega olla hõivatud tööga. Iga aastaga on halvenenud taastusravi kättesaadavus ning suurenenud patsiendi omaosalus, mille tõttu on pikaajaliste tervisekahjustusega inimeste töövõime suurenemise võimalus küsitav.
Rehabilitatsiooni kättesaadvus ja tulemuslikkus madal
Puuduvad väljatöötatud rehabilitatsiooniprogrammid erivajadusega inimestele, pädevad spetsialistid ning tulemuslikule tööle orienteeritud rehabilitatsioonimeeskonnad, kes tunnevad sihtrühma ning pakuvad rehabilitatsiooni nii sisu kui mahu poolest lähtuvalt inimese vajadustele ja eesmärkidele.
Puuetega inimestele ei saa panna kohustust hüvitada ametnike vead
Eelnõu § 20 kohaselt on Töötukassal õigus nõuda aluseta määratud ja makstud töövõimetoetus selle saajalt tagasi. Ei ole selge, mis on nimetatud nõude alused ja tähtajad. Ei ole üheselt arusaadav, mida hõlmab endas määratlus „õigusliku aluseta määratud ja makstud“ st kas see hõlmab ka juhtumeid, mil ametnik on teinud vale otsuse. Nimetatud juhul peab tagasimaksmise kohustus olema hoopis vea teinud ametnikul mitte puudega inimesel, kes on toetuse kulutamisel lähtunud oma õigustatud ootusest.
Samuti juhime tähelepanu asjaolule, et TMS § 131 lg 1 p 2 ja p 10 kohaselt ei saa sissenõuet pöörata puudega inimese sotsiaaltoetusele ja riiklikule pensionile seaduses sätestatud ulatuses.
Ekspertide kaasamise vajaduse määratlemine on ebaselge
Eelnõu § 7 lg 1 sätestab, et Töötukassa hindab inimese töövõimet, kaasates vajadusel tervishoiuteenuse osutajad ja teisi eksperte. Hetkel jääb arusaamatuks, millal see vajadus tekib, mis on selle aluseks ning kas vastav töötaja on piisavate eriteadmistega langetamaks kohane ja õigustatud otsus spetsialisti kaasamise vajaduse määratlemiseks.
Töövõime puudumist elukestva seisundina ei saa käsitleda erandina.
Eelnõu § 8 lg 2 käsitleb puuduva töövõime määratlemist erandjuhtumil kuni vanaduspensionieani. EPE teeb ettepaneku sõnastada nimetatud säte järgnevalt „Töövõime puudumine tuvastatakse kuni pensionieani, kui üliraskes seisundis oleva inimese haiguse iseloomu ja eeldatavat kestust arvestades puudub prognoos paranemiseks või tegemist on degeneratiivse haigusega“.
Vaidluste lahendamise protseduur vajab täpsustamist ning isikule toetavate meetmete võimaldamist
Eelnõu 5. peatükk käsitleb vaidluste lahendamist. EPE hinnangul tuleb sihtgrupi huvide tagamiseks lisada ka selgitus vaide esitamise tähtaegade kohta ning selle kohta, et isikul on õigus pöörduda ka kohtusse ning millised on viimasel juhul tähtajad. Samuti tuleb puuetega isikutele ette näha konkreetsed abimeetmed (näit tasuta õigusabi ja huvikaitsja teenus) vaidluste lahendamise toetamiseks.
Lihtkirjaga saatmine tuleb asendada tähitud kirjaga saatmisega.
Eelnõu mitmes sättes on märge, et Töötukassa saadab dokumendid taotlejale vastavalt viimase poolt avalduses märgitule so kas elektrooniliselt või lihtkirjaga või teeb avalikult kättesaadavaks töötukassa kohalikus osakonnas.
EPE hinnangul ei ole õiguspärane saata dokumente inimesele lihtkirjaga juhul kui dokument on edasikaevatav. Lihtkirjaga võib saata üksnes korralduslikke dokumente, mille puhul ei kehti kaebeõigus. Inimese jaoks on oluline, et ta oleks teadlik tähtaegadest ja kaebeõigusest, mistõttu EPE teeb ettepaneku asendada lihtkirjaga dokumendi edastamise võimalus läbivalt eelnõus tähitud kirjaga edastamise kohustusega.
Täpsustamist vajab töövõime ulatust sisaldava dokumendi saatmise viis.
Eelnõu § 10 kohaselt väljastab Töötukassa inimese soovil talle dokumendi, mis tõendab tema osalist või puuduvat töövõimet ja selle kestust. Paragrahvis on jäänud märkimata viis, millisel teel dokument väljastatakse. EPE teeb ettepaneku täiendada paragrahvi sõnastusega „ vastavalt isiku poolt taotletud viisile“.
Lähtudes eeltoodust oleme arvamusel, et eelnõus on mitmeid küsitavusi ja probleeme, mis vajavad tõhusat täiendavat analüüsi.
EPE hinnangul ei taga Eelnõu praegusel kujul eelnõu seletuskirjas toodud eesmärke ning sihtgrupi huvide piisavat kaitset.
Teeme ettepaneku lükata kavandatav reform edasi kuni on tagatud eeltingimused tööhõivesse sisenemiseks ning on koostatud asjatundlik arengukava ja detailne tegevuskava Puuetega Inimeste Õiguste Kaitse Konventsiooni rakendamiseks.
Konventsiooni arengukava koostamiseks on oluline alustada tõsist tööd süsteemse lahendusstrateegia väljatöötamiseks. Oluline on kutsuda kokku pädev ja tasakaalustatud töögrupp, kuhu kaasata sotsiaalsüsteemide ülesehitamist tundvad spetsialistid. Lisaks tellida vajalikud uuringud ja analüüsid asjatundjatelt ning muuta sihtgruppide kaasamine sisukaks ja õigeaegseks.
Meie arusaama järgi peaks koostatav strateegiline arengukava kirjeldama soovitud sotsiaalsüsteemi ülesehitust tervikuna ning sisaldama vähemalt järgmisi allolevaid komponente:
kirjeldada vajamineva sotsiaalsüsteemi alused ja põhimõtteline struktuur
määralteda erinevate sihtruppide suurus, vajaminevate teenuste ja toetuste liigid ja maht (kirjeldada miinimum ja maksimum pakett, maksimaalsed ooteajad jm)
leida soovitud süsteemi jaoks kulutõhusaim(ad) haldusmehhanism(id)
kirjeldada teenuste ja abivõimaluste käivitamiseks ja arendamiseks vajaliku keskkonna loomise komponendid ja nende tagamise plaan sh:
koolitusvajadus ja personali väljaõppe tagamine
kvaliteedistandardite loomiseks vajalik mehhanism
programmrahastuse loomine kindlate teenuste kävitamise stardikulude hüvitamiseks ja arendamiseks
kirjeldada teenuste püsimajäämise ja jätkusuutlikkuse tagamise skeem kindlas mahus
leida valdkondadevahelise sidususe saavutamise lahendused
meetmed tööandjate motiveerimiseks nii töötajate tervisesse panustamiseks, vähenenud töövõimega inimestele töö pakkumiseks kui sotsiaalabi võimaldamiseks ühiskonnas
tõhusa järelvalve ja kaebuste lahendamise mehhanismi kirjeldus
planeerida süsteemi pideva arengu ja innovatsiooni võtmekompenendid
jagada plaan etappideks, koostada eelarve ja ajakava
viia läbi mõjude analüüs
Arvame, et kuigi vajaliku ja soovitud taseme saavutamine võib võtta pikki aastaid ning koheselt ei pruugi olemas olla piisavalt ressurssi plaani täismahus saavutamiseks, siis tervikliku ja süsteemse ning tulevikku vaatava lahenduskava olemasolu sotsiaalsüsteemi väljatöötamisel on ülioluline ühiskonna toimetuleku targaks toetamiseks, toimetulematuse ennetamiseks, sotsiaalse turvatunde saavutamiseks ühiskonnas ning riigi ressursside teadlikuks ja kulutõhusaks planeerimiseks.
Ava kiri .doc dokumendina
EPE Seisukoht töövõimetoetuse seaduse eelnõu osas 13.02.2014


Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seadus – Riigi Teataja
Jõustumine: 01.01.201001.02.200901.08.200826.03.200723.12.200601.01.200601.07.200501.02.200501.05.2004
(1) Käesolev seadus sätestab Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika (edaspidi ühine põllumajanduspoliitika ) turukorraldusabinõude rakendamise korra ja neid rakendavad asutused, riigiabina antavate täiendavate otsetoetuste andmise alused ning riikliku järelevalve teostamise alused ja ulatuse.
(2) Euroopa Liidu õigusaktides, käesolevas seaduses ja selle alusel antavates õigusaktides ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 20, 117; 78, 527) sätteid, arvestades Euroopa Liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse nõudeid.
(3) V abariigi Valitsus või põllumajandusminister võib oma pädevuse piirides kehtestada ühise põllumajanduspoliitika kohaldamiseks õigusakte küsimustes, mille otsustamise õigus on vastavalt Euroopa Liidu õigusaktidele liikmesriigil .
[RT I 2005, 5, 16 - jõust. 01.02.2005]
§ 2. Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõud
(1) Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõud käesoleva seaduse tähenduses on EL Nõukogu määruse 1258/1999/EÜ ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta (ELT L 160, 26.06.1999, lk 103–122) alusel ja korras rahastatavad abinõud.
(2) Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamisel on pädevaks asutuseks Põllumajandusministeerium, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
§ 3. Turuinfot edastav asutus
(1) Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamiseks Euroopa Komisjonile esitatavate andmete (edaspidi turuinfo) kogumise ja töötlemise korraldab ning turuinfo Euroopa Komisjonile edastab Põllumajandusministeerium, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
(2) Põllumajandusministeerium võib turuinfo kogumiseks, töötlemiseks ja Euroopa Komisjonile edastamiseks määrata valitsemisala riigiasutuse või valida juriidilise isiku, kellega sõlmitakse asjakohane leping .
(3) Väljaspool Euroopa Liidu tolliterritooriumi asuvast riigist (edaspidi kolmas riik) imporditud põllumajandustoodete impordihinnad ja kogused, mille Euroopa Komisjonile esitamine on ette nähtud Euroopa Liidu asjakohastes määrustes, edastab Põllumajandusministeeriumile Maksu- ja Tolliamet.
(4) Veiseliha kohta kogutud turuinfot kontrollib Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 4. Turuinfo esitamine, kogumine ja kontrollimine
(1) Põllumajandusminister võib kehtestada käesoleva seaduse §-s 3 nimetatud turuinfo saamiseks andmeid esitavate isikute nimekirja ning nende ettevõtete loetelu, kust turuinfot kogutakse.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada põllumajandustoodete turuinfo esitamise, kogumise, töötlemise ja edastamise täpsemad nõuded ja korra ning esitatavate andmete kontrollimise korra.
Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamisel saadud andmed edastab Euroopa Komisjonile Põllumajandusministeerium või põllumajandusministri määratud riigiasutus.
§ 6. Heakskiitmine
(1) Euroopa Liidu määrustes sätestatud juhul peab isik või tema ettevõte osalemiseks ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõudes olema makseagentuuri poolt heaks kiidetud.
(2) Heakskiidu taotlemiseks esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse koos nõutavate dokumentidega (edaspidi taotlus) makseagentuurile.
(3) Heakskiidu taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
(4) Heakskiitva otsuse, selle kehtivuse peatamise või kehtetuks tunnistamise otsuse või heakskiitmata jätmise otsuse teeb makseagentuur.
2. peatükk MAKSEAGENTUUR JA SERTIFITSEERIMISASUTUS
§ 7. Pädev asutus makseagentuuri akrediteerimisel
(1) Makseagentuuri akrediteerimisel täidab pädeva asutuse ülesandeid Põllumajandusministeerium.
(2) Makseagentuuri akrediteerimise täpsemad nõuded kehtestab põllumajandusminister.
§ 8. Makseagentuur
Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamise korral täidab makseagentuuri ülesandeid Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (edaspidi PRIA).
(2) Makseagentuuri ülesandeid on PRIA-l õigus täita alates akrediteerimise otsuse tegemise päevast.
§ 9. Makseagentuuri ülesandeid täitvad asutused
(1) Kontrollimisel täidavad makseagentuuri ülesandeid ka muud käesolevas seaduses nimetatud asutused (edaspidi kontrolliasutus).
(2) Makseagentuuri ja kontrolliasutuste koostöö täpsema korra kehtestab Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister .
§ 10. Sertifitseerimisasutus
Sertifitseerimisasutus on pädeva asutuse määratud isik.
§ 11. Makseagentuuri otsused
(1) Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamise korral teeb otsuseid PRIA.
(2) Kui käesoleva seaduse alusel tehtud PRIA otsus piirab isiku õigusi või paneb talle kohustusi, saadetakse otsuse ärakiri või väljavõte isikule otsuse tegemisest arvates kümne tööpäeva jooksul posti teel tähtkirjaga või väljastusteatega tähtkirjaga, kui Euroopa Liidu asjakohastes määrustes ei ole sätestatud teisiti. Muude otsuste kohta avaldatakse teave PRIA veebilehel otsuse tegemisest arvates kümne tööpäeva jooksul, kui Euroopa Liidu asjakohastes määrustes ei ole sätestatud teisiti.
3. peatükk SEKKUMINE PÕLLUMAJANDUSTURGUDE STABILISEERIMISEKS
1. jagu Ühtne pindalatoetus ja täiendavad otsetoetused
§ 12. Nõuded ühtse pindalatoetuse saamiseks
(1) Ühtset pindalatoetust on õigus taotleda põllumajandusega tegeleval füüsilisel ja juriidilisel isikul, seltsingul ning muul isikute juriidilise isiku staatuseta ühendusel (edaspidi isik), kes vastab EL Nõukogu määruses 1782/2003/EÜ, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1–69), sätestatud nõuetele ja kasutab vähemalt 1,00 ha põllumajandusmaad.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud põllumajandusmaa pindala määramisel võetakse arvesse põllud, mille pindala on vähemalt 0,30 ha ning mille kohta on põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registris andmed, mille kohaselt neid 2003. aastal kas kasutati põllumajanduskultuuride kasvatamiseks või püsirohumaana või mis olid põllumajanduslikust kasutusest ajutiselt väljas.
(3) Põld käesoleva seaduse tähenduses on ühtne maa-ala, millel kasvatatakse põllumajanduskultuuri või mida kasutatakse püsirohumaana või mis on põllumajanduslikust kasutusest ajutiselt väljas.
(4) Põllumassiiv käesoleva seaduse tähenduses on maastikul selgelt eristuvate püsivate objektidega piiristatud ühtne maa-ala, mis koosneb ühest või mitmest põllust ning millel on numberkood.
(5) Nõuded ühtse pindalatoetuse saamist taotleva isiku kasutuses oleva põllumajandusmaa ja selle kasutamise kohta kehtestab põllumajandusminister .
§ 13. Ühtse pindalatoetuse taotlemine ja taotluse menetlemine
(1) Ühtse pindalatoetuse saamiseks esitab isik PRIA-le vormikohase kirjaliku taotluse.
(2) Ühtse pindalatoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
§ 14. Ühtse pindalatoetuse ühikumäära vähendamine
(1) Kui nõuetekohaste taotluste alusel toetuskõlblikuks tunnistatud põllumajandusmaa kogupindala on suurem kui 800 000 ha, vähendatakse ühikumäära võrdeliselt, järgides taotlejate võrdse kohtlemise põhimõtet.
(2) Ühikumäära vähendamise otsuse teeb Põllumajandusministeerium PRIA-lt saadud andmete alusel. Ühikumäära vähendamise korral teatab Põllumajandusministeerium Euroopa Komisjonile toetuse ühikumäära vähendamise koefitsiendi.
§ 15. Nõuded täiendava otsetoetuse saamiseks
(1) Täiendavat otsetoetust on õigus taotleda isikul, kes kasvatab EL Nõukogu määruse 1782/2003/EÜ artiklis 141 ja lisas IX toodud loetelus nimetatud põllukultuuri või lisa XI punktides 3 ja 4 toodud loetelus nimetatud liiki seemet, välja arvatud hariliku herne (Pisum sativum L. (partim)) või põldoa (Vicia faba L. (partim) ) sertifitseeritud seemet, või veiseid või uttesid.
(2) [Kehtetu - RT I 2005, 5, 16 - jõust. 01.02.2005]
(3) Nõuded nende loomade ja põllumajanduskultuuride kohta, mille kasvatamise eest on õigus saada täiendavat otsetoetust, samuti veise kasvatamise täiendava otsetoetuse puhul veise sugu ja vanust arvestava ühikumäära koefitsiendi kehtestab põllumajandusminister .
[RT I 2005, 37, 284 - jõust. 01.07.2005]
§ 16. Täiendava otsetoetuse taotlemine ja taotluse menetlemine
(1) Täiendava otsetoetuse saamiseks esitab isik PRIA-le vormikohase kirjaliku taotluse.
(2) Täiendava otsetoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
§ 17. Täiendava otsetoetuse määr
(1) Täiendava otsetoetuse ühikumäära põllumajandusmaa hektari ja põllumajanduslooma kohta kehtestab põllumajandusminister. Ühikumäära võib kehtestada põllumajanduskultuuri või loomaliigi kohta. Ühikumäära kehtestamisel võetakse aluseks EL Nõukogu määruse 1782/2003/EÜ artiklis 143 c ettenähtud toetuse määr ja ühtse pindalatoetuse ühikumäär.
(2) Kui toetuskõlblikuks tunnistatud põllumajandusmaa kogupindala või põllumajandusloomade arvu alusel arvestatud toetussumma ületab EL Nõukogu määrusest 1782/2003/EÜ tuleneva pindala või lubatud maksimaalse toetussumma, vähendatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel arvestatud ühikumäära võrdeliselt, järgides taotlejate võrdse kohtlemise põhimõtet.
§ 18. Täiendava otsetoetuse taotluse rahuldamata jätmise alused ja toetusraha vähendamine
(1) Täiendava otsetoetuse taotlus jäetakse rahuldamata:
1) [kehtetu - RT I 2005, 5, 16 - jõust. 01.02.2005]
2) kui taotleja ei kasvata toetuskõlblikke loomi ega põllumajanduskultuure;
3) kui taotleja ei võimalda kohapealset kontrollimist;
4) Euroopa Komisjoni määruse 796/2004/EÜ, millega kehtestatakse EL Nõukogu määruses 1782/2003/EÜ (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad talupidajate jaoks) ettenähtud täidetavate tingimuste, toetuse muutmise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid (ELT L 141, 30.04.2004, lk 18–58), artiklis 51 ja artikli 59 lõikes 2 toodud rahuldamata jätmise alustel, arvestades artiklis 68 sätestatud erandeid;
5) kui taotleja on teadlikult esitanud valeandmeid;
6) kui taotleja põld, millele taotletakse sertifitseeritud seemne täiendavat otsetoetust, ei ole põldtunnustatud.
(2) Põllumajanduskultuuri kasvatamise täiendavat otsetoetust vähendatakse Euroopa Komisjoni määruses 796/2004/EÜ sätestatud alustel ning keskkonnanõuete täitmata jätmise korral põllumajandusministri kehtestatud alustel.
(3) Veise ja ute kasvatamise täiendavat otsetoetust vähendatakse põllumajandusministri kehtestatud alustel.
§ 19. Täiendava otsetoetuse rahastamine
Täiendavat otsetoetust rahastatakse riigieelarves Põllumajandusministeeriumile ettenähtud vahenditest ja Euroopa Komisjoni kinnitatud programmis «Eesti maaelu arengukava (2004–2006)» selleks ettenähtud vahenditest.
2. jagu Kasutustoetused
§ 20. Kontrolliasutus kasutustoetuse rakendamise korral
(1) Kasutustoetuse rakendamise korral kontrollib põllumajandustoodete vastavust kvaliteedi- ja koostisnõuetele ning toodete hoiu- ja säilitusruumide nõuetekohasust Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada kasutustoetuse saamist võimaldavate põllumajandustoodete üle arvestuse pidamise korra.
§ 21. Kasutustoetuse andmise korraldamine
(1) Kasutustoetuse saamiseks esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse PRIA-le.
(2) Euroopa Komisjoni määruses 2191/81/EMÜ mittetulundusühingutele ja -liitudele või ostmiseks toetuse andmise kohta (ELT L 213, 01.08.1981, lk 20–23) sätestatud alandatud hinnaga või kohta müügi toetuse andmise korral võib Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister kehtestada isikute nimekirja, kellele toetuse taotleja võib alandatud hinnaga võid müüa.
(3) Kasutustoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra, taotluse vormi ning menetluse ajal väljastatavate dokumentide ning toetuse maksmise aluseks olevate dokumentide vormid kehtestab põllumajandusminister .
(4) Põllumajandusminister võib kehtestada kasutustoetuste andmise täpsema korra .
3. jagu Töötlemistoetused
§ 22. Kontrolliasutus töötlemistoetuse rakendamise korral
(1) Töötlemistoetuse rakendamise korral kontrollib põllumajandustoodete vastavust kvaliteedi- ja koostisnõuetele ning toodete hoiu- ja säilitusruumide nõuetekohasust vastavalt oma pädevusele PRIA.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada nõuded käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud põllumajandustoodete hoiu- ja säilitusruumide kohta ning toodete üle arvestuse pidamise täpsema korra.
§ 23. Töötlemistoetuste andmise korraldamine
(1) Töötlemistoetuse saamiseks esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse PRIA-le.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada töötlemistoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra, taotluse vormi ning menetluse ajal väljastatavate dokumentide ja toetuse maksmise aluseks olevate dokumentide vormid .
4. jagu Koolipiimatoetus
§ 24. Koolipiimatoetuse andmine
(1) Vabariigi Valitsusel või tema volitatud ministril on õigus määrata, et piima ja piimatooteid, mille pakkumiseks antakse koolipiimatoetust, pakutakse lisaks Euroopa Komisjoni määruses 2707/2000/EÜ, milles sätestatakse EL Nõukogu määruse 1255/1999/EÜ rakenduseeskirjad seoses haridusasutuste õpilaste piima ja teatavate piimatoodetega varustamise puhul antava ühenduse abiga (ELT L 311, 12.12.2000, lk 37–42) nimetatud isikutele ka gümnaasiumiõpilastele ning põhihariduse baasil kutseõppeasutuses õppivatele õpilastele.
(2) Võttes arvesse Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ lisas I toodud loetelu, kehtestab põllumajandusminister nende piima ja piimatoodete loetelu, mille pakkumiseks koolipiimatoetust antakse .
(3) Põllumajandusminister võib kehtestada Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ artiklis 4 nimetatud toetusmäärale lisaks antava toetuse määra, lähtudes selleks otstarbeks riigieelarves eraldatud vahenditest.
(4) Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ artikli 14 lõikes 1 nimetatud juhul abisaaja makstava maksimaalse hinna kehtestab põllumajandusminister .
§ 25. Koolipiimatoetuse andmise korraldamine
(1) Koolipiimatoetuse saamiseks esitab koolipiimatoetuse taotleja vormikohase kirjaliku taotluse PRIA-le.
(2) Koolipiimatoetuse taotluse võib esitada õppeasutus, õppeasutust või õppeasutusi esindav isik, linna- või vallavalitsus enda territooriumil paiknevate koolide nimel ning piimatoodete pakkuja (edaspidi koolipiimatoetuse taotleja).
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud õppeasutust või õppeasutusi esindav isik, linna- või vallavalitsus või piimatoodete pakkuja võib koolipiimatoetust taotleda, kui ta on selles õppeasutuse või õppeasutustega kirjalikult kokku leppinud.
(4) Vabariigi Valitsus võib otsustada koolipiimatoetuse osaliselt varem välja maksta (ettemaks). Põllumajandusminister võib kehtestada koolipiimatoetuse ettemaksmise täpsema korra.
(5) Koolipiimatoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
5. jagu Tootmiskvoodid ja riiklikud kogused
§ 26. Volitatud laboratoorium
(1) Nende põllumajandustoodete koostisosade sisalduse, mille turustamisotstarbeliseks tootmiseks (edaspidi tootmine) on kehtestatud tootmiskvoot või riiklik kogus, määrab põllumajandusministri volitatud laboratoorium.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada koostisosade määramiseks volitatud laboratooriumile esitatavad nõuded, proovide analüüsimeetodid ja proovivõtmise korra .
§ 27. Tootmiskvoodi andmise korraldamine
(1) Nende põllumajandustoodete tootmiseks, mille kohta on kehtestatud tootmiskvoot või riiklik kogus, esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse PRIA-le.
(2) Taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
(3) Põllumajandusminister võib kehtestada tootmiskvoodi ja riikliku koguse rakendamise, määramise, muutmise ning üleandmise, samuti reservi moodustamise, reservi suuruse ning selle kasutamise täpsemad nõuded ja korra .
§ 28. Tootmiskvoodi täitmine
Põllumajandusminister võib kehtestada täpsemad nõuded, mis kehtivad tootmiskvoodi ja riikliku koguse täitmise kohta andmete esitamise ja arvestuse pidamise ning kvoodi suuruse korrigeerimise ja ekvivalentkoguste kohta .
§ 29. Tootmiskvoodi või riikliku koguse ületamine
Tootmiskvoodi või riikliku koguse ületamisel Euroopa Liidu asjakohase määruse alusel makstava tasu sissenõudmise, maksmise ning tagasimaksmise täpsema korra kehtestab põllumajandusminister .
6. jagu Sekkumiskokkuost
§ 30. Kontrolliasutused sekkumiskokkuostu rakendamise korral
Kokkuostetavate põllumajandustoodete vastavust kvaliteedi- ja koostisnõuetele, käitleja käitlemisruumide, sealhulgas hoiu- ja säilitusruumide, ning sekkumiskeskuste ja -ladude nõuetekohasust kontrollivad vastavalt oma pädevusele Veterinaar- ja Toiduamet ning Põllumajandusuuringute Keskus.
§ 31. Sekkumiskeskus ja sekkumisladu
(1) Sekkumiskokkuostu korral hoitakse kokkuostetud tooteid nõuetekohases sekkumiskeskuses või -laos PRIA-ga sõlmitud asjakohases lepingus ettenähtud tingimustel.
(2) Nõuded sekkumiskeskuse ja -lao kohta kehtestab põllumajandusminister .
§ 32. Sekkumiskokkuostu korraldamine
(1) Põllumajandustoodete sekkumiskokkuostu korral esitab isik vormikohase kirjaliku pakkumise PRIA-le.
(2) Pakkumise vormi kehtestab põllumajandusminister .
(3) Põllumajandusminister võib kehtestada põllumajandustoodete kokkuostu, sealhulgas säilitamise, müümise või tasuta üleandmise täpsema korra .
(4) Vastavalt Euroopa Komisjoni määruse 824/2000/EÜ, millega kehtestatakse teravilja ülevõtmise kord sekkumisametite poolt ja sätestatakse teravilja kvaliteedi määramise analüüsimeetodid (ELT L 100, 20.04.2000, lk 31–50), artikli 8 lõikele 2 sekkumiskokkuostuks pakutava teravilja ja Euroopa Komisjoni määruse 2131/93/EMÜ, milles sätestatakse sekkumisametite valduses oleva teravilja müümise kord ja tingimused (ELT L 191, 31.07.1993, lk 76–80), artikli 7 lõikele 2 sekkumisvarudest eksporditud teravilja puhul madalaima veokulude hüvitamise piirmäära kehtestab põllumajandusminister .
7. jagu Eraladustamine
§ 33. Kontrolliasutus eraladustamise rakendamise korral
Eraladustatavate põllumajandustoodete vastavust kvaliteedi- ja koostisnõuetele ning käitlemisruumide, sealhulgas hoiu- ja säilitusruumide nõuetekohasust kontrollib Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 34. Eraladustamise korraldamine
(1) Põllumajandustoodete eraladustamise korral esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse või eraladustamislepingu sõlmimise taotluse.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse rahuldamise korral sõlmib isikuga eraladustamislepingu PRIA.
(3) Eraladustamise nõuded käitlemisruumide, sealhulgas hoiu- ja säilitusruumide kohta, milles eraladustatavaid põllumajandustooteid hoitakse, samuti PRIA väljastatava asjakohase sertifikaadi, pakkumise ning eraladustamislepingu sõlmimise taotluse vormid kehtestab põllumajandusminister .
(4) Põllumajandusminister võib kehtestada eraladustamise täpsema korra .
8. jagu Puu- ja köögiviljaturu ning elustaimede ja lillede turu suhtes rakendatavad abinõud
§ 35. Pädevad asutused
(1) Puu- ja köögivilja ning elustaimede ja lillede kvaliteedinõuetele vastavuse kontrolli puhul väljaspool jaemüügi etappi täidab pädeva asutuse ja kontrolliasutuse ülesandeid Taimetoodangu Inspektsioon.
(2) Jaemüügi etapis täidab kontrolliasutuse ülesandeid Tarbijakaitseamet.
§ 36. Tootjaorganisatsiooni ja tootjaorganisatsioonide liidu tunnustamine
(1) Puu- ja köögivilja turukorralduses osalemiseks peab toetust taotlev tootjaorganisatsioon või tootjaorganisatsioonide liit olema tunnustatud. Tunnustamise taotlemiseks esitab isik PRIA-le vormikohase kirjaliku taotluse. Kui taotluse esitab äriühing, siis tootjaorganisatsiooni liikmena käesoleva seaduse tähenduses käsitatakse osanikku või aktsionäri.
(2) Tootjaorganisatsiooni ja tootjaorganisatsioonide liidu tunnustamisega seotud otsuseid teeb PRIA.
(3) Tunnustamise taotlemise ja taotluse menetlemise nõuded ning korra ja taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
(4) Eeltunnustamise ja eeltunnustamise toetamise nõuded, taotlemise korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
§ 37. Tootjaorganisatsiooni toetus
(1) Tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitab tootjaorganisatsioon vormikohase kirjaliku taotluse PRIA-le. Toetuse taotlemiseks peab tootjaorganisatsioonil olema PRIA kinnitatud tegevuskava.
(2) Tegevuskava kohta esitatavad nõuded ja tegevuskava muutmise korra kehtestab põllumajandusminister .
(3) Tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise korra ning taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
(4) Tootjaorganisatsiooni tegevuseks asutatud fondi (edaspidi tegevusfond) võib tootjaorganisatsioon hallata üksnes finantsasutuse pangakonto kaudu.
§ 38. Turult tagasivõtmine ja müüki mittepanemine
(1) Euroopa Komisjoni määruse 103/2004, millega kehtestatakse EL Nõukogu määruse 2200/96/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad puu- ja köögiviljasektori sekkumiskorra ja turult kõrvaldamise toimingute suhtes (ELT L 16, 23.01.2004, lk 3–19), artikli 2 tähenduses turult tagasivõetud ja müüki mittepandud (edaspidi turult tagasivõetud) puu- ja köögivilja väärtuse ja tagasivõtuga kaasnevate kulude osalise hüvitise (tagasivõtuhüvitis) saamiseks esitab tootjaorganisatsioon või tootjaorganisatsioonide liit vormikohase taotluse PRIA-le.
(3) Heategevusühing, kes soovib osaleda turult tagasivõetud ja müüki mittepandud puu- ja köögivilja jaotamises, peab olema Põllumajandusministeeriumi poolt heaks kiidetud.
(4) Heategevusühingu heakskiidu taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra kehtestab põllumajandusminister .
(5) Põllumajandusminister võib kehtestada puu- ja köögivilja turult tagasivõtmise ning tagasivõetud puu- ja köögivilja käsutamise nõuded ja korra .
9. jagu Kaubavahetus kolmandate riikidega
§ 39. Kontrolliasutus kaubavahetuse korral kolmandate riikidega
(1) Põllumajandustoodete ja töödeldud põllumajandustoodete Eestisse importimise ja Eestist eksportimise korral kontrollib Maksu- ja Tolliamet impordi- ja ekspordilitsentside ning muude nõutud dokumentide olemasolu ja nõuetekohasust, kauba vastavust litsentsile, ekspordideklaratsioonile ja seestöötlemise sertifikaadile ning toodete päritolu, sisenemishinnasüsteemi ja tariifikvootide rakendamist ning töödeldud põllumajandustoodete kooskõla käesoleva seaduse § 41 lõikes 3 nimetatud retseptiga.
(2) Euroopa Liidu määrustes ettenähtud juhtudel kontrollib põllumajandustoodete nõuetekohasust nende eksportimisel ja väljastab asjakohase tõendi ning kontrollib töötlemiseks ettenähtud imporditud veiseliha sihipärast kasutamist Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 40. Impordi- ja ekspordilitsentsi ning eksporditoetuse ja seestöötlemise sertifikaadi andmine
(1) Impordi- või ekspordilitsentsi, eksporditoetuse või seestöötlemise sertifikaadi ja mõne toote puhul ka impordiõiguse saamise taotluse esitab isik PRIA-le.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada impordi- ja ekspordilitsentsi ning eksporditoetuse ja seestöötlemise sertifikaadi taotlemise ja menetlemise täpsema korra .
§ 41. Eksporditoetuste andmise korraldamine
(1) Eksporditoetuse taotlemise aluseks on taotleja vormikohane kirjalik taotlus, mille Maksu- ja Tolliamet edastab pärast põllumajandustoodete eksporti viivitamata PRIA-le. Ettemaksu ja teise liikmesriigi kaudu ekspordi puhul esitab Maksu- ja Tolliamet taotluse PRIA-le viivitamata pärast ekspordideklaratsiooni kinnitamist.
(3) Isik, kes soovib taotleda toetust töödeldud põllumajandustoote ekspordiks, võib PRIA-le esitada vormikohase kirjaliku retsepti, milles on näidatud selles põllumajandustootes sisalduvad tooted, mille kohta toetust antakse, ja nende kogus.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud retsepti vormi kehtestab põllumajandusminister .
(5) Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister võib kehtestada eksporditoetuse andmise täpsema korra, samuti töödeldud põllumajandustoodetele lisaks 8-kohalisele KN koodile 4-kohalise lisakoodi .
4. peatükk ÜHISE PÕLLUMAJANDUSPOLIITIKAGA KAASNEVAD MAAELU ARENGU TOETUSED
§ 42. Ühise põllumajanduspoliitikaga kaasnevate maaelu arengu toetuste andmise korraldamine
(1) Ühise põllumajanduspoliitikaga kaasnevaid maaelu arengu toetusi (edaspidi maaelu arengu toetus) antakse Euroopa Komisjoni kinnitatud programmi «Eesti maaelu arengukava (2004–2006)» alusel ja korras. Toetuste andmise korraldavad ja toetuse saamiseks esitatud taotluste nõuetekohasust kontrollivad selles programmis ettenähtud asutused.
(2) Millist liiki maaelu arengu toetust eelarveaastal antakse ja millist liiki tegevusi eelarveaastal toetatakse ning maaelu arengu toetusteks ettenähtud vahendite jaotuse kehtestab põllumajandusminister.
(3) Maaelu arengu toetuse taotlemise ja saamise õigust ei teki, kui selle toetuse andmist või selle tegevuse toetamist ei ole eelarveaastal käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel ette nähtud.
§ 43. Nõuded maaelu arengu toetuse saamiseks
(1) Maaelu arengu toetust on õigus taotleda isikul, kes vastab käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmis ja käesolevas seaduses sätestatud nõuetele.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada maaelu arengu toetuse saamiseks täpsemad nõuded taotleja ja kavandatava tegevuse kohta ning nende piirkondade loetelu, kus maaelu arengu toetust antakse . Nimetatud nõuded võib kehtestada eraldi iga toetuse liigi kohta.
(3) Põllumajandusminister võib kehtestada täpsemad nõuded käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmis toodud üldiste keskkonnanõuete kohta.
§ 44. Maaelu arengu toetuse taotlemine ja taotluse menetlemine
(1) Maaelu arengu toetuse saamiseks esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse või pindalapõhiste toetuste puhul käesoleva seaduse § 13 lõike 1 kohase taotluse PRIA-le. Maaelu arengu toetust taotletakse ja taotlusi menetletakse käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmi ja käesoleva seaduse kohaselt.
(2) Maaelu arengu toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra, taotluse vormi, toetuse vähendamise alused ja eraldi määrad iga toetusliigi kohta ning taotluse rahuldamata jätmise alused kehtestab põllumajandusminister . Toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise korra võib kehtestada eraldi iga toetusliigi kohta.
(3) Maaelu arengu toetuse andmise alused ja korra põllumajandusettevõtte üleandmise ning toetuskõlbliku maa pindala muutumise korral kehtestab põllumajandusminister.
(4) Põllumajandusminister võib kehtestada maaelu arengu toetuse taotluse hindamise korra. Nimetatud korras võib ette näha kriteeriume, mille alusel hinnatakse taotluse, taotleja ja tema tegevuse vastavust käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmis ning käesolevas seaduses ettenähtud nõuetele. Hindamise korra võib kehtestada eraldi iga toetusliigi kohta.
§ 45. Maaelu arengu toetuse taotluse rahuldamata jätmise alused ja toetusraha vähendamine
(1) Taotlus jäetakse rahuldamata Euroopa Liidu asjakohastes määrustes ettenähtud ja käesoleva seaduse § 44 lõikes 2 nimetatud alustel.
(2) Maaelu arengu toetust vähendatakse Euroopa Komisjoni määruses 796/2004/EÜ ettenähtud ja käesoleva seaduse § 44 lõikes 2 nimetatud alustel.
(3) Maaelu arengu toetust ei maksta, kui pärast taotluse rahuldamist, kuid enne toetuse maksmist tehakse kindlaks taotluse rahuldamata jätmise alused või kui taotleja ei ole täitnud toetuse saamise eelduseks olevaid tingimusi.
§ 451. Tehniline abi
(1) Vastavalt EL Nõukogu määruse 1257/1999/EÜ Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuste kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 160, 26.06.1999, lk 80–102) artiklile 33e antakse tehnilist abi käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmi elluviimiseks.
(2) Tehnilist abi on õigus taotleda käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmi elluviimisega tegeleval riigiasutusel, sealhulgas makseagentuuril ja pädeval asutusel.
(3) Täpsemad nõuded tehnilise abi taotlejale ja kavandatavale tegevusele, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise korra, taotluse vormi ning taotluse rahuldamata jätmise alused kehtestab põllumajandusminister.
§ 452. Seire ja hindamine
Põllumajandusminister võib kehtestada maaelu arengu toetuste kasutamise ning käesoleva seaduse § 42 lõikes 1 nimetatud programmi seire ja hindamise korra. Seire korra ja hindamise korra võib kehtestada eraldi.
5. peatükk VETERINAAR- JA TAIMETERVISE MEETMED
§ 46. Veterinaar- ja taimetervise meetmete rakendamine
Veterinaar- ja taimetervise meetmete rakendamise kulutuste osaliseks hüvitamiseks esitavad taotluse Euroopa Komisjonile vastavalt oma pädevusele Taimetoodangu Inspektsioon ning Veterinaar- ja Toiduamet.
6. peatükk TEAVITAMIS- JA MÜÜGIEDENDAMISMEETMED NING MUUD ERIMEETMED
§ 47. Pädev asutus
(1) EL Nõukogu määruse 2826/2000/EÜ põllumajandustoodete ja -saaduste teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul (EÜT L 328, 23.12.2000, lk 2–6) ning EL Nõukogu määruse 2702/1999/EÜ põllumajandussaaduste ja -toodetega seotud teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta kolmandates riikides (EÜT L 327, 21.12.1999, lk 7–10) alusel kehtestatud teavitamis- ja müügiedendamismeetmete ning muude erimeetmete rakendamiseks väljakuulutatud programmikonkursil osalemiseks esitab isik asjakohase programmi Põllumajandusministeeriumile, kes otsustab selle nõuetekohasuse ja Euroopa Komisjonile edastamise või edastamata jätmise ning täidab muud Euroopa Liidu asjakohastes määrustes liikmesriigile pandud ülesanded.
(2) Põllumajandusminister võib kehtestada teavitamis- ja müügiedendamismeetmete ning muude erimeetmete rakendamise täpsemad nõuded ja korra.
7. peatükk KOOSTIS- JA KVALITEEDINÕUDED NING EUROOPA LIIDU KVALITEEDIMäRGI SüSTEEM
§ 48. Koostis- ja kvaliteedinõuded
(1) Põllumajandusminister võib kehtestada ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamiseks põllumajandustoodete koostis- ja kvaliteedinõuded ning toodete nendele nõuetele vastavuse määramise analüüsi- ja muud meetodid ning korra.
(2) Käesoleva seaduse 3. peatüki jagudes 2, 6 ja 7 nimetatud turukorraldusabinõude või suhtes rakendamise korral peab või vastama põllumajandusministri kehtestatud või riikliku kvaliteediklassi nõuetele .
(3) Põllumajandustoodete koostis- ja kvaliteediklasside nõuetele vastavuse määramise analüüsid tehakse põllumajandusministri volitatud laboratooriumis.
(31) Analüüside tegemiseks volitatud laboratooriumile esitatavad nõuded, volitatud laboratooriumina tegutsemiseks volituse taotlemise korra ja volitamise kriteeriumid kehtestab põllumajandusminister.
(4) Põllumajandusminister võib kehtestada täpsemad nõuded põllumajandustoodete pakendamise ja märgistamise kohta põllumajandustoodete liikide kaupa.
(5) Põllumajandustoodete vastavust Euroopa Liidu määrustes turukorralduslikel eesmärkidel põllumajandustoodetele kehtestatud koostis- ja kvaliteedinõuetele ning märgistuse, sealhulgas nimetuse nõuetele kontrollivad Veterinaar- ja Toiduamet ning Tarbijakaitseamet vastavalt toiduseaduses (RT I 1999, 30, 415; 2002, 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177; 34, 236) sätestatud pädevusele.
§ 49. Loomarümpade kvaliteediklassid
(1) Ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamiseks täpsemad nõuded rümpade kvaliteediklasside kohta ning rümpade nõuetele vastavuse määramise ulatuse, meetodid ja korra kehtestab põllumajandusminister . Nimetatud ulatuse, meetodid ja korra võib kehtestada põllumajandusloomade liikide kaupa.
(2) Rümba kvaliteediklasse võib määrata isik, kes on läbinud rümpade kvaliteediklasside nõuetele vastavuse määramise koolituse ning saanud Veterinaar- ja Toiduametilt sellekohase tunnustuse.
(3) Tunnustuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra kehtestab põllumajandusminister .
(4) Loomarümpade kvaliteediklasside määramise nõuetekohasust kontrollib Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 50. Puu- ja köögiviljade ning lillede kvaliteedinõuded ja nõuetele vastavuse määramine
(1) Euroopa Liidu määrustes ettenähtud puu- ja köögiviljade ning lillede kvaliteet peab vastama Euroopa Liidu asjakohaste määruste nõuetele. Põllumajandusminister võib kehtestada kvaliteedinõuetele vastavuse nõude erisused.
(2) Puu- ja köögivilja kvaliteedinõuetele vastavuse kontrollimise korra kehtestab põllumajandusminister .
(3) Kvaliteedinõuetele vastavuse kontrollimise korra jaemüügi etapis kehtestab Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister .
(4) Enesekontrolli ja erimärgistuse loa saamiseks esitab isik vormikohase kirjaliku taotluse Taimetoodangu Inspektsioonile.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud loa taotlemise korra ja taotluse vormi kehtestab põllumajandusminister .
(6) Enesekontrolli ja erimärgistuse loaga ning isiku koolitamisega seotud otsuseid teeb Taimetoodangu Inspektsioon.
(7) Kvaliteedinõuetele vastavuse kontrollimiseks vajaliku teabe hoidmiseks asutab Taimetoodangu Inspektsioon puu- ja köögivilja turustavate ettevõtjate andmekogu.
§ 51. Loa andmine kaseiini ja kaseinaadi kasutamiseks
(1) EÜ Nõukogu määruse 2204/90/EMÜ, millega sätestatakse piima- ja piimatooteturu ühise korralduse täiendavad üldised eeskirjad juustu kohta (EÜT L 201 31.07.1990, lk 7–8), artiklis 1 nimetatud loa taotlemise ja taotluse läbivaatamise korra kehtestab põllumajandusminister.
(2) Otsuse loa andmise või andmata jätmise kohta teeb Veterinaar- ja Toiduamet.
§ 52. Lindude pidamisviiside nõuded
Põllumajandusminister võib kehtestada lindude pidamisviiside miinimumnõuete lisanõudeid, arvestades Euroopa Komisjoni määruse 1538/91/EMÜ, millega kehtestatakse määruse 1906/90/EMÜ (teatavate kodulinnuliha turustusstandardite kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 143, 07.06.1991, lk 11–22), artikli 10 lõikes 3 sätestatut.
§ 53. Kontrolliasutused ja registreerimise taotlemine
(1) EÜ Nõukogu määruste 2081/92/EMÜ põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (EÜT L 208, 24.07.1992, lk 1–8) artikli 6 ning 2082/92/EMÜ põllumajandustoodete ja toiduainete eripärasertifikaatide kohta (EÜT L 208, 24.07.1992, lk 9–14) artikli 9 alusel registreeritud nimetusi kandvate toodete registreeritud spetsifikatsioonile vastavuse kontrollimisel väljaspool jaemüügi etappi täidab kontrolliasutuse ülesandeid Veterinaar- ja Toiduamet.
(2) EÜ Nõukogu määruste 2081/92/EMÜ artikli 6 ja 2082/92/EMÜ artikli 9 alusel registreeritud nimetusi kandvate toodete nõuetekohasuse kontrollimisel täidab kontrolliasutuse ülesandeid väljaspool jaemüügi etappi Veterinaar- ja Toiduamet ning jaemüügi etapis Tarbijakaitseamet.
(3) Alkohoolsete jookide geograafiliste tähiste ja traditsiooniliste nimetuste kasutamise korral on järelevalve teostajad sätestatud alkoholiseaduse (RT I 2002, 3, 7; 63, 387; 2003, 2, 17; 88, 591) §-s 49.
(4) Geograafiliste tähiste, päritolunimetuste ja traditsioonilise eritunnusega toodete nimetuste registreerimise taotlemise ja taotluse menetlemise täpsema korra kehtestab põllumajandusminister .
8. peatükk NÕUANDEKESKUS
§ 54. Nõuandekeskus
(1) Nõuandekeskusena võib tegutseda juriidiline isik, kes vastab EL Nõukogu määruses 1782/2003/EÜ sätestatud nõuetele ning keda on tunnustanud põllumajandusminister.
(2) Põllumajandusminister võib EL Nõukogu määruses 1782/2003/EÜ sätestatud nõuete kohase põllumajandusnõuande süsteemi loomiseks ja toimimise tagamiseks ning nõuandekeskuse tunnustamiseks esitatud taotluste menetlemiseks sõlmida halduslepingu põllumajandustootjaid, põllumajandussaaduste töötlejaid ning põllumajandusele teenuseid osutavaid isikuid ja nende ühendusi esindava mittetulundusühinguga, kellel on küllaldane kogemus põllumajandusnõuande valdkonnas. Nõuandekeskuse tunnustamiseks esitatud taotluste menetleja kontrollib nõuandekeskuse tunnustamist taotleva isiku (edaspidi taotleja ) vastavust esitatud nõuetele, otsustab taotleja vastavaks või mittevastavaks tunnistamise ning kontrollib selle nõuandekeskuse vastavust nõuetele.
(3) Lisanõuded taotlejale ja nõuandekeskusele, tunnustamise taotlemise ja taotluse menetlemise korra ning tunnustamise otsuse kehtetuks tunnistamise korra kehtestab põllumajandusminister .
(4) Põllumajandusminister hindab vastavalt hindamiskriteeriumidele nõuetekohaseks tunnistatud taotlusi ning teeb nõuandekeskuse tunnustamise otsuse või tunnustamisest keeldumise otsuse. Taotluste hindamise korra ja hindamiskriteeriumid kehtestab põllumajandusminister.
(5) Nõuandekeskuseks saamise taotluse hindamiseks võib põllumajandusminister moodustada komisjoni ning kehtestada selle töökorra. Põllumajandusminister kutsub komisjonis osalema ka põllumajandustootjaid esindavate mittetulundusühingute esindajaid.
(6) Põllumajandusminister tunnistab nõuandekeskuse tunnustamise otsuse kehtetuks, kui nõuandekeskus:
2) on esitanud enda või oma tegevuse kohta valeandmeid;
3) ei vasta nõuandekeskusele esitatud nõuetele;
4) ei võimalda teostada järelevalvet.
(7) Nõuandekeskuses võib konsulendina tegutseda isik, kellele on kutseseaduse (RT I 2001, 3, 7; 2002, 61, 375; 2003, 13, 68; 83, 559) alusel ja korras omistatud konsulendi kutsekvalifikatsioon. Nõuandekeskuses ei tohi konsulendina tegutseda veterinaarravimite, mineraalväetiste, taimekaitsevahendite või põllumajandustehnika müügi või põllumajandussaaduste kokkuostu alal tegutsev füüsilisest isikust ettevõtja või tema ettevõtte töötaja ning sellisel tegevusalal tegutseva äriühingu juhatuse liige või äriühingut juhtima õigustatud muu isik ja äriühingu töötaja ning Põllumajandusministeeriumi või tema valitsemisalas oleva valitsusasutuse ametnik või maaparanduse järelevalvetöötaja.
9. peatükk TAGATISED
§ 55. Tagatise esitamine
(1) Nende turukorraldusabinõude puhul, mille rakendamise korral näevad Euroopa Liidu määrused ette kohustise täitmise tagamiseks tagatise andmise, esitatakse tagatis PRIA-le.
(2) Tagatise võib PRIA-le esitada järgmisel viisil:
1) PRIA pangakontole kantud deposiidina;
2) garantiina.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tagatist ei nõuta, kui riigiasutus või kohaliku omavalitsuse asutus esitab kinnituse enda kohustuse täitmise kohta.
(4) Tagatise esitamise, kasutamise ja vabastamise täpsema korra kehtestab põllumajandusminister .
10. peatükk PÕLLUMAJANDUSARVESTUSE KORRALDAMINE
§ 56. Põllumajandusliku raamatupidamise andmebaas
(1) Põllumajandustootjate majandustegevuse analüüsimiseks vajalikud andmed kogub põllumajandusliku raamatupidamise andmebaasi põllumajandusministri valitud asutus.
(2) Põllumajandusliku raamatupidamise andmeid esitavate põllumajandustootjate arvu ja nende valimise kava kinnitab põllumajandusministri moodustatud komisjon.
§ 57. Põllumajanduse majandusliku arvestuse korraldamine
Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse 138/2004/EÜ, mis käsitleb ühenduse põllumajanduse raamatupidamisarvestust (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 033, 05.02.2004, lk 1–87), lisas II nimetatud põllumajanduse majandusliku arvestuse näitajate kohta koondab Põllumajandusministeerium käimasoleva kalendriaasta esialgsed tulemused sama aasta novembriks ja eelnenud kalendriaasta tulemused järgmise aasta jaanuariks ning Statistikaamet eelnenud kalendriaasta lõpptulemused järgmise aasta septembriks.
11. peatükk PÕLLUMAJANDUSTOETUSTE JA PÕLLUMASSIIVIDE REGISTER
§ 58. Põllumajandustoetuste ja põllumassiivide register
(1) Põllumajandustoetuste ja põllumassiivide register (edaspidi register) on Vabariigi Valitsuse poolt põllumajandusministri ettepanekul asutatud riiklik register .
(2) Registri vastutav töötleja on Põllumajandusministeerium ja volitatud töötleja PRIA.
§ 59. Registrisse kantavad andmed
1) ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamisel antavate toetuste taotlejate ja toetuste andmed;
2) isikule määratud tootmiskvoodi ja selle täitmise andmed;
3) impordi- ja ekspordilitsentside ning eksporditoetuse ja seestöötlemise sertifikaatide taotlejate andmed;
4) põllumassiivi kasutamise, piiripunktide ja põllumassiivi pindala andmed ning põllumassiivi tunnused;
5) käesoleva seaduse alusel heakskiidetud isikute ja nende ettevõtete andmed;
6) sekkumiskeskuste ja sekkumisladude andmed;
7) käesoleva seaduse § 41 lõikes 3 nimetatud retsepti ning seda kasutavate isikute andmed;
8) muud andmed.
(2) Põllumassiivi tunnus käesoleva seaduse tähenduses on põllumassiivi identifitseerimiseks ettenähtud numberkood.
(3) Põllumassiivi piirid ja tunnused kantakse põllumassiivi kaardile. Põllumassiivi kaart koostatakse maakatastriseaduse (RT I 1994, 74, 1324; 2001, 9, 41; 93, 565; 2002, 47, 297; 61, 375; 63, 387; 99, 579; 2003, 51, 355) §-s 141 sätestatud aluskaartide alusel. Põllumassiivi kaart on registri osa.
(4) Põllumassiivi piiripunktide määramise, põllumassiivi kaardi koostamise ning põllumassiivile numberkoodi andmise ja pindala määramise korra ning põllumassiivi kasutamise kohta esitatavad andmed ja nende esitamise korra kehtestab põllumajandusminister .
§ 60. Andmete esitamine ja registrisse kandmine
(1) Isik, kes esmakordselt taotleb käesoleva seaduse alusel ja korras kas toetust, tootmiskvoodi või riikliku koguse määramist, impordi- või ekspordilitsentsi, eksporditoetuse või seestöötlemise sertifikaati või esitab pakkumise või taotleb eelnevat heakskiitu turukorraldusabinõudes osalemiseks, esitab enda registrisse kandmise avalduse PRIA-le.
(2) Isik, kelle registriandmed on muutunud, peab esitama PRIA-le registrikande muutmise avalduse andmete muutumisest alates 15 tööpäeva jooksul.
(3) Andmed kantakse registrisse avalduse saamisest alates 15 tööpäeva jooksul.
(4) PRIA keeldub kande tegemisest, kui isik on esitanud valeandmeid. Kande tegemata jätmisest teatab PRIA taotlejale sellekohase otsuse tegemisest alates viie tööpäeva jooksul.
(5) Isiku avalduseta kantakse registrisse andmed põllumassiivide kasutamise, piiripunktide ja põllumassiivide pindalade kohta ning põllumassiivide tunnused, samuti muud §-s 59 toodud andmed.
§ 61. Registriandmete avalikkus
(1) Registriandmetega võib tutvuda riiklikku järelevalvet teostav järelevalveasutus ja isik, kelle sellekohane õigus on sätestatud seadusega, ning isik, kellel on õigustatud huvi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isikul on õigus saada registrikannete ärakirju.
§ 62. Registriandmete avaldamine
Käesoleva seaduse alusel avalikustatakse PRIA veebilehel järgmised andmed:
1) toetust saanud isiku nimi ja maakond, kus on tema elu- või asukoht, ning saadud toetuse liik;
2) põllumassiivide andmed ning põllumassiivide kaardid;
3) isikule määratud tootmiskvoodi ja riikliku koguse suurus.
[Lõike 1 sõnastus kuni 31. 12. 2005]
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide täitmise üle teostavad vastavalt oma pädevusele PRIA, Veterinaar- ja Toiduamet, Taimetoodangu Inspektsioon, Tarbijakaitseamet, Põllumajandusuuringute Keskus, Maksu- ja Tolliamet, käesoleva seaduse § 54 lõikes 2 nimetatud mittetulundusühing ning alkoholiseaduse §-s 49 sätestatud järelevalveasutused. Järelevalve teostamisel teeb PRIA koostööd riigi ja kohaliku omavalitsuse keskkonnajärelevalve asutustega.
[Lõike 1 sõnastus alates 1. 01. 2006]
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide täitmise üle teostavad vastavalt oma pädevusele PRIA, Veterinaar- ja Toiduamet, Taimetoodangu Inspektsioon, Tarbijakaitseamet, Põllumajandusuuringute Keskus, Maksu- ja Tolliamet, riigi ja kohaliku omavalitsuse keskkonnajärelevalve asutused, käesoleva seaduse § 54 lõikes 2 nimetatud mittetulundusühing ning alkoholiseaduse §-s 49 sätestatud järelevalveasutused.
(2) Käesolevas seaduses sätestatud nõuetele vastavuse kontrollimist käsitatakse riikliku järelevalve teostamisena. Nõuetele vastavust kontrollitakse esitatud taotluse ja muude dokumentide ning nendes esitatud andmeid tõendavate dokumentide, andmekogude ning kohapealse kontrolli alusel.
(21) Veterinaar- ja Toiduamet ning Tarbijakaitseamet teostavad käesoleva seaduse § 48 lõikes 5 sätestatud riiklikku järelevalvet toiduseaduses sätestatud alusel ja korras.
(3) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodule on riikliku järelevalve teostamine ka Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastu rahastamissüsteemiga otse või kaudselt seotud toetusraha saavate ja maksvate isikute kontrollimine. Nimetatud kontrolli puhul on eriasutuseks PRIA selleks määratud struktuuriüksus ning eriasutuse ülesandeid täidab Maksu- ja Tolliameti selleks määratud struktuuriüksus vastavalt oma pädevusele.
(4) PRIA osutab vajaduse korral Euroopa Komisjonile kontrolli teostamisel ametiabi.
(5) Põllumajandusminister võib kehtestada riikliku järelevalve teostamise täpsema korra .
(6) Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister võib kehtestada Eestist eksporditud põllumajandustoodete ja Eestis töödeldud põllumajandustoodete järelkontrolli tegemise täpsema korra .
(7) Käesoleva seaduse § 54 lõikes 2 nimetatud mittetulundusühinguga sõlmitud halduslepingu täitmise üle teostab järelevalvet Põllumajandusministeerium.
(8) Käesoleva seaduse § 54 lõikes 2 nimetatud mittetulundusühinguga sõlmitud halduslepingu ühepoolse lõpetamise korral ning muu sellise asjaolu ilmnemise korral, mis takistab mittetulundusühingul halduslepingu edaspidist täitmist, antakse lepingu täitmisega seotud materjal viivitamata üle Põllumajandusministeeriumile, kes korraldab haldusülesande edasise täitmise.
[RT I 2005, 37, 284 - jõust. 01.07.2005; lõike 1 osas 1. 01. 2006]
§ 64. Järelevalveametniku pädevus
(1) Käesoleva seaduse § 63 lõikes 1 nimetatud asutuste järelevalveametnikud ja järelevalvetöötajad (edaspidi järelevalveametnik) teostavad järelevalvet oma pädevuse piires. Järelevalveametnikul on õigus:
1) nõuda ühise põllumajanduspoliitika turukorraldusabinõude rakendamiseks andmeid, dokumente ja muid materjale;
2) saada kirjalikke ja suulisi seletusi;
3) järelevalve teostamiseks siseneda ja viibida kontrollitava isiku kasutuses olevates ruumides või territooriumil;
4) teha ettekirjutus rikkumise lõpetamiseks, edasiste rikkumiste ärahoidmiseks ja rikkumisega tekitatud tagajärgede kõrvaldamiseks.
(2) Järelevalvetoimingu tulemuste kohta koostab järelevalveametnik kontrollakti. Toetuse andmisega seonduvate järelevalvetoimingute tulemuste kohta koostatud kontrollaktis teeb järelevalveametnik ettepaneku taotluse rahuldamata jätmiseks või edasi menetlemiseks.
(3) Järelevalveametnik peab järelevalvetoimingu tegemise ajal vajaduse korral või taotleja nõudmisel kandma taotleja antud eri- või kaitseriietust.
(4) Põllumajandusminister võib kehtestada järelevalvetoimingute loetelu, mille tegemise ajal peab kandma eri- või kaitseriietust, mille ostmise kulud kaetakse riigieelarvest.
§ 65. Ettekirjutuse tegemine
(1) Õigusrikkumise avastamise korral võib järelevalveametnik teha ettekirjutuse, milles:
2) esitab õigusrikkumise lõpetamise nõude;
3) kohustab tegema toiminguid õigusrikkumise lõpetamiseks ja edasiste õigusrikkumiste ärahoidmiseks;
(2) Ettekirjutus saadetakse taotlejale või toetuse saajale ettekirjutuse tegemisest arvates kümne tööpäeva jooksul posti teel väljastusteatega tähtkirjaga või antakse ettekirjutuse saajale kätte allkirja vastu teatisel.
§ 66. Toetusraha tagasinõudmine
(1) Kui pärast toetuse väljamaksmist selgub, et toetusraha on makstud alusetult või et seda ei ole kasutatud sihipäraselt, nõutakse toetusraha toetuse saanud isikult tagasi Euroopa Liidu asjakohastes määrustes sätestatud alustel.
(11) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud alustele nõutakse maaelu arengu toetus tagasi, kui:
1) toetusraha ei ole kasutatud sihipäraselt ja rikkumise kõrvaldamiseks määratud tähtpäevaks ei ole toetusraha kasutamist nõuetekohaseks viidud või rikkumist ei saa kõrvaldada või ei ole täidetud nõuded, mida peab täitma pärast toetusraha saamist;
2) ettekirjutus puuduste kõrvaldamiseks on jäetud tähtpäevaks täitmata;
3) toetuse saaja ei võimalda järelevalvet teostada;
4) toetuse saaja ei ole täitnud teisi toetuse saamise aluseks olevaid tingimusi.
(2) Otsuse toetusraha tagasinõudmiseks teeb PRIA. Otsus tehakse Euroopa Liidu asjakohastes määrustes ettenähtud tähtaja jooksul.
(3) Maaelu arengu toetuste puhul käsitatakse vääramatu jõuna, mille puhul võib jätta toetuse tagasi nõudmata, Euroopa Komisjoni määruse 817/2004/EÜ, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EL Nõukogu määruse 1257/1999/EÜ (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks) kohaldamiseks (ELT L 153, 30.04.2004, lk 30–83), artiklis 39 nimetatud juhte.
(4) Toetust ei nõuta tagasi, kui tagasinõutav summa ilma intressita ei ületa 100 eurot.
(5) Toetus nõutakse tagasi toetuse saajalt.
(6) Toetusraha tagasimaksmata jätmise korral on PRIA-l õigus pöörduda kohtusse.
§ 67. Intress ja viivis
(1) Kui Euroopa Liidu määrustest ei tulene teisiti, nõutakse toetuse tagasinõudmisel tagastatava toetuse summalt intressi sõltuvalt toetuse väljamaksmise valuutast kas eurodes või Eesti kroonides. Intressimäär tagastatava toetuse summalt on eurodes kuue kuu Euribor + 5% aastas või Eesti kroonides kuue kuu Talibor + 5% aastas. Intressi arvestatakse taotlejale toetuse tagasimaksmise kohustusest teatamise päevast alates kuni tagasimakse või tasaarveldamise korras mahaarvamiseni. Intressiarvestuse baasiks on tegelik päevade arv kuus.
(2) Kui toetust ei tagastata toetuse tagasinõudmise otsuses ettenähtud tähtpäevaks, võib toetuse saajalt nõuda viivist kuni 0,1% toetuse tagasimaksmisega viivitatud kalendripäeva eest, kui Euroopa Liidu määrustest ei tulene teisiti.
§ 68. Andmete esitamise nõude rikkumine
(1) Turukorralduslike abinõude rakendamiseks vajalike andmete esitamata jätmise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
§ 69. Kokkuostjale esitatud nõuete rikkumine
(1) Tootmiskvoodi alusel toodetavate põllumajandustoodete turustamise korral heakskiitmata kokkuostjatele – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
§ 70. Põllumajandustoodete kvaliteediklassidesse määramise nõuete, koostis- ja kvaliteedinõuete ning märgistuse, sealhulgas nimetuse nõuete rikkumine
(1) Põllumajandustoodete kvaliteediklassidesse määramise nõuete, koostis- ja kvaliteedinõuete ning märgistuse, sealhulgas nimetuse nõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
§ 71. Tootjaorganisatsioonile esitatud nõuete täitmata jätmine
(1) Euroopa Liidu Nõukogu määruses 2200/96/EÜ puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta (ELT L 297 21.11.1996, lk 1–28) sätestatud tootjaorganisatsioonile esitatud nõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
(1) Käesoleva seaduse §-des 68–71 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (2001, 61, 364; 2002, 86, 504; 82, 480; 105, 612; 2003, 4, 22; 83, 557; 90, 601; 2004, 7, 40) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313; 110, 654; 2003, 26, 156; 83, 557; 88, 590) sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-s 68 sätestatud väärteo kohtuväline menetleja on vastavalt oma pädevusele Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet või Veterinaar- ja Toiduamet. Käesoleva seaduse §-des 69 ja 71 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet. Käesoleva seaduse §-s 70 sätestatud väärteo kohtuväline menetleja on vastavalt oma pädevusele Taimetoodangu Inspektsioon, Veterinaar- ja Toiduamet või jaemüügi etapis Tarbijakaitseamet.
§ 73. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
§ 74. Tootmiskvoot
Käesoleva seaduse § 27 lõikes 1 nimetatud taotluse esitanuks loetakse ka see isik, kellele on määratud maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse (RT I 2000, 82, 526; 2001, 42, 235; 88, 531; 2002, 16, 93; 56, 352; 96, 566; 2003, 15, 84; 23, 139; 51, 352; 81, 547; 88, 591 ja 593; 2004, 12, 81) § 1091 lõikes 3 nimetatud toorpiima tootmiskvoot ja kelle kvooti on korrigeeritud sama seaduse § 109 1 lõike 4 alusel kehtestatud korra kohaselt.
§ 75. Toetuse andmine enne käesoleva seaduse jõustumist vastuvõetud taotluse alusel
Enne käesoleva seaduse jõustumist vastuvõetud toetuse taotlust võib menetleda ja toetust anda käesoleva seaduse 3. peatükis sätestatud alusel, kui taotluse vastuvõtmise ajal kehtinud toetuse saamise nõuded vastavad käesolevas seaduses sätestatud nõuetele ja selle kohta on andnud kinnituse Põllumajandusministeerium.
§ 751. Atesteeritud konsulentide tegutsemine nõuandekeskuses
Enne 2005. aasta 1. juulit kehtinud korras atesteeritud konsulent võib tegutseda nõuandekeskuses konsulendina kuni atesteerimisotsuses sätestatud tähtpäevani.
§ 76. Põllumajandustoetuste ja põllumassiivide register
Käesoleva seaduse § 58 lõikes 1 nimetatud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrina käsitatakse maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse § 142 lõike 1 alusel asutatud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrit.
§ 77. Põllumassiivide andmed
(1) Käesoleva seaduse § 12 lõikes 2 nimetatud andmed loetakse esitatuks põllumassiivi kohta, kui need on esitatud vähemalt ühe põllumassiivil paikneva põllu kohta.
(2) Käesoleva seaduse § 12 lõikes 2 sätestatud nõudest võib aastatel 2004 ja 2005 kõrvale kalduda juhul, kui taotlejal on võimalik tõendada maakasutus aastal 2003 põlluraamatuga või kui see on fikseeritud aastal 2003 PRIA teostatud toetuste kohapealse kontrolli käigus või kui maavaldaja on muutunud pärast § 12 lõikes 2 nimetatud andmete esitamiseks sätestatud lõpptähtaega.
§ 78. Aiandustoote kontrollimise ja kvaliteedi tõendamise õigus
Käesoleva seaduse § 50 lõikes 4 nimetatud taotluse esitanuks loetakse ka see isik, kes on saanud oma aiandustoote kontrollimiseks ja kvaliteedi tõendamiseks Taimetoodangu Inspektsioonilt aiandustoodete seaduse § 16 lõikes 2 nimetatud loa.
§ 79. Rümba kvaliteediklassi määramine
Käesoleva seaduse § 49 lõikes 2 nimetatud tunnustuse saanuks loetakse ka see isik, kes on saanud maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse § 1092 lõike 3 alusel Veterinaar- ja Toiduametilt tunnustuse rümpade kvaliteediklasside määramiseks.
§ 791. Seaduse rakendamine
Enne 2005. aasta 1. veebruari käesoleva seaduse § 24 lõigete 2 ja 3 alusel antud õigusaktid kehtivad kuni kehtetuks tunnistamiseni või kuni 2005. aasta 1. veebruaril jõustunud sama paragrahvi lõigete 2–4 alusel antud õigusaktide jõustumiseni.
Käesolev seadus jõustub 2004. aasta 1. mail, välja arvatud käesoleva seaduse § 54, mis jõustub 2005. aasta 1. jaanuaril.
Kehtetu – RT I 2009, 56, 375 – jõust. 1.01.2010