Liiklusregistri andmeväljad | Maanteeamet
HomeHomepageSõidukLiiklusregistri andmeväljad
- andmeväljad, mida tehnoülevaatusel tuleb kontrollida. Andmete erinevus andmeväljade andmetega on ülevaatuse liiklusregistri andmete täpsustamisele suunamise aluseks. Vaata ka tegevusjuhendit "Liiklusregistri andmete kontroll ülevaatusel (PDF)".
- andmeväljad ja kirjed, mis on tehnoülevaatuse seisukohalt informatiivsed. Ei pea kontrollima sõiduki tootja poolt ettenähtud väärtuste ja andmeväljadel kirjeldatud info vastavust.
* Registreerimistunnistusele märkuste märkimise reeglid on aegade jooksul muutunud. Tabelis olev märkuste nimekiri ei ole täielik ja võib esineda erinevaid variatsioone ka nimetatud märkustes. Üldiselt on märkused informatsiivse iseloomuga. Nimekirjast puuduvad märkused (teatud märkused on täiendused mõnele muule lahtrile ja nende kirjeldus konkreetse lahtri kirjelduse juures) ei ole ülevaatuse katkestamise aluseks. Olulised märkused, mis on eelpool nimekirjas välja toodud kontrollimise kohustusega, peavad aga kindlasti registreerimistunnistusel olema ja on liiklusregistri andmete kontrollile suunamise aluseks.
Kontrollida sõidukil oleva registreerimisnumbri vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Maanteeameti poolt sõidukile omistatud tähtede ja numbrite kombinatsioon.
Allikas: MKM määrus nr 19 § 2
Euroopa Liidu embleemita ja Eesti riigi tunnusmärgi "EST" tähiseta registreerimismärke väljastati kuni 15.09.2004. Peale seda kuupäeva võib olla sõidukile väljastatud vaid mainitud tähisteta duplikaatmärk. Peale 15.09.2004 Eestis registreeritud sõidukil ei ole lubatud kasutada Euroopa Liidu embleemi ja "EST" tähiseta registreerimismärki – vajadusel võtta selgusele jõudmiseks ühendust Maanteeameti tehnoosakonnaga.
ühenduse ühtlustatud kood	 A
SÕIDUKI ESMASE REGISTREERIMISE TÄHTAEG
Hinnata subjektiivselt, kas esmaregistreerimise tähtaeg on korrektne (nt esitatud sõiduki mudelit ei toodetud veel/enam registreerimistunnistusel märgitud esmase registreerimise ajal).
Sõiduki mis tahes riigi vastavasse registrisse esmakordse kandmise kuupäev.
Juhul kui sõiduki esmase registreerimise päev ja kuu ei ole tuvastatavad või sõiduk on kasutusele võetud enne tuvastatud kuupäeva, siis kantakse registrisse ning registreerimistunnistusele sõiduki esmase kasutuselevõtu aasta, mis määratakse registreerimiseelse tehnonõuetele vastavuse kontrolli käigus sõiduki identifitseerimisnumbri ja sõiduki vaatluse alusel
ühenduse ühtlustatud kood	 B
Tootja kaubanimi
ühenduse ühtlustatud kood	 D.1
M, N ja O kategooria sõidukite puhul jagunevad sõidukid tüübiks, variandiks ja versiooniks direktiivi 70/156/EÜ II lisas või direktiivi 2007/46/EÜ II lisas toodud tingimuste alusel. L kategooria sõidukite puhul jagunevad sõidukid tüübiks, varjandiks ja versiooniksdirektiivi 2002/24/EÜ II peatükis toodud tingimuste alusel.
„Sõidukitüüp” – hõlmab sõidukeid, millel on kõik järgmised ühised omadused:
valmistaja äriühingu nimi;
kerekonstruktsiooni oluliste osade projekteerimine ja montaaž (kandekere puhul);
tootja ja eelmise komplekteerimisastme sõiduk (mitmes komplekteerimisastmes valmistatud sõidukite puhul).
Mootorrataste puhul:
kuuluvad ühte kategooriasse (nt kaherattalised mopeedid L1e, kolmerattalised mopeedid L2e jne;
on toodetud ühe ja sama tootja poolt;
on sama šassii, raami, abiraami, põhjapaneeli või karkassiga, mille külge kinnituvad peamised osad;
omavad sama tööpõhimõttega jõuallikat (sisepõlemis-, elektri-, hübriidmootor jne);
omavad samasugust tootjapoolset tüübimääratlust.
Tüüp hõlmab vähemalt ühte varianti ja ühte versiooni.
Kui variant/versioon ei mahu lahtrisse D.2. ära, siis trükitakse väärtused märkuste lahtrisse:
Allikas: MKM määrus nr 42 lisa 5 (PDF) ja Maanteeameti praktika
ühenduse ühtlustatud kood	 D.2
SÕIDUKI KAUBANDUSLIK NIMETUS
KAUBANDUSLIK KIRJELDUS
Sõiduki mudeli nimetus.
ühenduse ühtlustatud kood	 D.3
SÕIDUKI IDENTIFITSEERIMISNUMBER
Kontrollida sõidukil oleva identifitseerimisnumbri vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Kontrollida loetavust.
Sõidukile kantud tähtede ja/või numbrite kombinatsioon, mille valmistaja on määranud konkreetse sõiduki tähistamiseks ja tuvastamiseks.
Tänapäevastel sõidukitel on selleks enamasti standardne 17-kohaline VIN-kood (tähistamise kord on määratud standardiga ISO 3779-1983). Enne 1980-ndaid toodetud sõidukitel ning mitmesugustel juhtudel ka hiljem toodetud sõidukitel võib identifitseerimisnumber olla lühem kui 17 sümbolit.
Väikeses koguses esineb selliseid sõidukeid, millel on küll 17-kohaline raaminumber, kuid see ei ole standarti kohane.
Üksikutel juhtudel on sõidukitel raaminumber mis on tootja poolt määratuna 18 või enamgi sümbolit pikk. Siinhulgas on ka teatud juhtumid, kus sõiduki kerele/raamile on lisaks identifitseerimisnumbrile sisse pressitud veel muid tähiseid.
Maismaasõiduki identifitseerimisnumbrina kantakse liiklusregistrisse tavaliselt:
VIN-kood (Vehicle Identification Number - maanteeliikluse sõidukid), enamasti on 17-kohaline;
TIN-kood (Tractor Identification Number - traktoritel ja ms. põllumajandussõidukid), tihti ei ole 17-kohaline;
PIN-kood (Product Identification Number), tavaliselt ei ole 17-kohaline;
tootenumber, seerianumber, kerenumber vms, mis võimaldab sõiduki unikaalset identifitseerimist.
Märkused, mis peavad teatud juhtudel olema kantud registreerimistunnistusele.
Kui sõiduki raamile kantud VIN kood või remarkeeritud VIN kood ei ole standardne (nt tähe kõrgus alla 7 mm), siis peab registreerimistunnistuse märkuste lahtris olema MÄRKUS "VIN-KOOD MITTESTANDARDNE: ... (täpsustav tekst)".
Üksikkinnitusega sõidukitel aktsepteeritakse VIN-koodina ka esiklaasi all armatuurlaual asuvat VIN-koodi. Viite üksiksõiduki kinnituse olemasolule leiate sõiduki reg.tunnistuse "märkuste" lahtrist.
NB! - Ajalooliselt on kasutatud erinevaid sõnastusi, nt "UUS MARKEERING" või REMARKEERITUD teksti ees ei ole kirjet "KERE/RAAMI NUMBER:". Võib esineda ka märkust "VIN-KOOD ETIKETIL".
NB! Maanteeameti e-teeninduses asuv VIN-koodi ja andmesildi asukoha info võib sisaldada ebatäpsuseid, mistõttu on soovituslik kasutada vajadusel ka andmeteatmiku infot.
Allikas: MKM määrus nr 19 § 2, MKM määrus nr 37 § 2 ja Maanteeameti senine praktika
ühenduse ühtlustatud kood	 E
SUURIM TEHNILISELT LUBATUD MASS
Kontrollida sõiduki andmesildil oleva täismassi vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Valmistaja määratud juhi, sõitjate ja veosega täisvarustuses sõiduki/masina suurim mass.
Tootja määratud suurim sõiduki mass, mis põhineb konstruktsioonil ja tööomadustel (direktiiv 97/27/EÜ).
NB! Liikurmasina (kategooria LM) andmesilt pole standardiseeritud – seetõttu ei ole andmesildil sageli toodud mitte täismassi vaid mingi muu (nt komplektsusest sõltuv) mass. Seetõttu ei saa liikurmasina andmesildil toodud massi ja registriandmetes toodud täismassi erinemist automaatselt ette heita
Kui registreerimistunnistuse ja sõiduki andmesildi täismassid on erinevad, siis peab registreerimistunnistuse märkuste lahtris olema kirje 'LUBATUD KASUTADA: ANDMESILDIGA MILLE MASSIANDMED EI VASTA REGISTREERIMISTUNNISTUSE ANDMETELE'.
Allikas: MKM määrus nr 42 § 3, MKM määrus nr 110 § 2 ja Maanteeameti praktika.
ühenduse ühtlustatud kood	 F.1
REGISTREERIVAS LIIKMESRIIGIS KASUTUSELOLEVA SÕIDUKI MAKSIMAALNE LUBATUD TÄISMASS
Sõitjate ja veosega täisvarustuses sõidukile registreerimisel määratud suurim mass, mis ei tohi ületada täismassi.
Allikas: MKM määrus nr 42 § 3
ühenduse ühtlustatud kood	 F.2
REGISTREERIVAS LIIKMESRIIGIS KASUTUSELOLEVA TERVIKSÕIDUKI MAKSIMAALNE LUBATUD TÄISMASS
Tootja poolt määratud mootorsõidukist ja haagis(t)est koosneva autorongi kogumass. Poolhaagistest ja kesktelghaagistest koosnevate autorongide puhul tuleb täismassi asemel kasutada haagise suurimat tehniliselt lubatud teljekoormust (direktiiv 97/27/EÜ).
ühenduse ühtlustatud kood	 F.3
KASUTUSSE LASTUD SÕIDUKI MASS
Koormata, kerega ja haakeseadmega (veduki korral) sõiduki või kabiiniga runga (haakeseadmega või haakeseadmeta) mass, kui valmistaja ei ole seda lõpuni ehitanud ja mis sisaldab õlide, kütuse (90% kütusepaagi mahust), tööriistade, varuratta (kui on paigaldatud), juhi (75 kg), jahutusvedeliku ja 100% kõigi teiste vedelike, välja arvatud kasutatud vee, massi.
Bussidel sisaldab töökorras sõiduki mass meeskonna liikmete massi (75 kg igaüks), kui neile on ette nähtud istekoht sõidukis.
L kategooria sõidukil ei sisalda töökorras sõiduki mass juhi massi (75 kg).
Traktorite ja nende haagiste korral on tühimass valmistaja määratud sõitjate, veose ja lisaseadmeteta täisvarustuses masina mass. Traktori korral sisaldab lisaks juhti, ümbermineku kaitset, jahutusvedelikku, õlisid, kütust ja tööriistu.
Allikas: MKM määrus nr 37 § 2, MKM määrus nr 110 § 2 (traktorid)
ühenduse ühtlustatud kood	 G
Eestisse ajutiseks kasutamiseks toodud sõiduk registreeritakse tollideklaratsioonis märgitud tähtajani.
Vanasõidukitel märgitakse vanasõidukiks tunnustamise akti lõppemise kuupäev.
Allikas: MKM määrus nr 19 § 6
ühenduse ühtlustatud kood	 H
REGISTREERIMISAEG, MILLELE OSUTUB KÄESOLEV TUNNISTUS
Registreerimistunnistuse väljastamise kuupäev.
ühenduse ühtlustatud kood	 I
Kat Definitsioon Määrus/kommentaar
L kategooria - kahe või kolmerattalised mootorsõidukid MKM määrus nr 42
L1e kaherattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ei ületa 45 km/h ja mille sisepõlemismootori töömaht ei ületa 50 cm3 või mille elektrimootori suurim püsinimivõimsus ei ületa 4 kW L1e kategooria sõidukiteks loetakse ka sellised enne 9.11.2003 valmistatud sõidukid, mille valmistajakiirus ei ületa 50 km/h ja mille sisepõlemismootori töömaht ei ületa 50 cm3 või mille elektrimootori suurim püsi-nimivõimsus ei ületa 4 kW
L2e kolmerattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ei ületa 45 km/h ja mille sädesüütega sisepõlemismootori töömaht ei ületa 50 cm3 või muu sisepõlemismootori suurim kasulik võimsus ei ületa 4 kW või mille elektrimootori suurim püsi-nimivõimsus ei ületa 4 kW L2e kategooria sõidukiteks loetakse ka sellised enne 9.11.2003 valmistatud sõidukid, mille valmistajakiirus ei ületa 50 km/h ja mille sisepõlemismootori töömaht ei ületa 50 cm3 või mille elektrimootori suurim püsi-nimivõimsus ei ületa 4 kW
L3e ilma külghaagiseta kaherattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ületab 45 km/h ja/või mille sisepõlemismootori töömaht ületab 50 cm3
L4e külghaagisega kaherattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ületab 45 km/h või mille sisepõlemismootori töömaht ületab 50 cm3
L5e sümmeetrilise rataste asetusega kolmerattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ületab 45 km/h või mille sisepõlemismootori töömaht ületab 50 cm3
L6e neljarattaline mootorsõiduk, mille valmistajakiirus ei ületa 45 km/h, mille tühimass, elektrisõidukitel akude massi arvestamata, ei ületa 350 kg ja mille sädesüütega sisepõlemismootori töömaht ei ületa 50 cm3 või muu sisepõlemismootori suurim kasulik võimsus ei ületa 4 kW või mille elektrimootori suurim püsi-nimivõimsus ei ületa 4 kW. Temale rakenduvad L2e kategooria sõiduki tehnilised nõuded, kui üksikdirektiivides ei ole ette nähtud teisiti L6e kategooria sõidukidd olid „mootorsõidukid“ ja registreerimiskohustusega juba eelmise LS ajal ning nendele ei laiene L1e/L2e-kategooriale sarnast kuni 50 km/h erandit!
L7e neljarattaline mootorsõiduk, mis ei ole L6e kategooria mootorsõiduk, mille tühimass, elektrisõidukitel akude massi arvestamata, ei ületa 400 kg (kaubaveoks ettenähtud sõidukil 550 kg) ja mootori suurim kasulik võimsus ei ületa 15 kW. Selline sõiduk loetakse kolmrattaks ja temale rakenduvad L5e kategooria sõiduki tehnilised nõuded, kui üksikdirektiivides ei ole ette nähtud teisiti
M kategooria - vähemalt neljarattalised reisijateveoks konstrueeritud ja valmistatud mootorsõidukid MKM määrus nr 42
M1(G*) sõiduk, millel lisaks juhiistmele ei ole rohkem kui kaheksa istekohta
M2(G*) sõiduk, millel lisaks juhiistmele on rohkem kui kaheksa istekohta ja mille täismass ei ületa 5 t M2 kategooria hõlmab ka trolle
M3(G*) sõiduk, millel lisaks juhiistmele on rohkem kui kaheksa istekohta ja mille täismass on üle 5 t M3 kategooria hõlmab ka trolle
N kategooria - vähemalt neljarattalised veoseveoks konstrueeritud ja valmistatud mootorsõidukid MKM määrus nr 42
N1(G*) sõiduk, mille täismass ei ületa 3,5 t
N2(G*) sõiduk, mille täismass on üle 3,5 t, kuid ei ületa 12 t
N3(G*) sõiduk, mille täismass on üle 12 t
O kategooria - haagised MKM määrus nr 42
O1 haagis, mille täismass ei ületa 0,75 t Kesktelghaagise kategooria määramisel võetakse arvesse täismassi, mis vastab telje või teljerühma kaudu maapinnale ülekantavale maksimaalsele tugikoormusele, kui haagis on ühendatud vedukiga.
O2 haagis, mille täismass on üle 0,75 t, kuid ei ületa 3,5 t Kesktelghaagise kategooria määramisel võetakse arvesse täismassi, mis vastab telje või teljerühma kaudu maapinnale ülekantavale maksimaalsele tugikoormusele, kui haagis on ühendatud vedukiga.
O3 haagis, mille täismass on üle 3,5 t, kuid ei ületa 10 t Kesktelghaagise kategooria määramisel võetakse arvesse täismassi, mis vastab telje või teljerühma kaudu maapinnale ülekantavale maksimaalsele tugikoormusele, kui haagis on ühendatud vedukiga.
O4 haagis, mille täismass on üle 10 t Kesktelghaagise kategooria määramisel võetakse arvesse täismassi, mis vastab telje või teljerühma kaudu maapinnale ülekantavale maksimaalsele tugikoormusele, kui haagis on ühendatud vedukiga.
T kategooria - ratastraktorid MKM määrus nr 39 ja MKM määrus nr 110
T1 ratastraktorid, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h, juhile lähima telje minimaalne rööbe on vähemalt 1150 mm, tühimass on üle 600 kg ja kliirens ei ületa 1000 mm. Ratastraktorite, mille juhi istekoht on muudetav (muudetav iste ja rooliratas), puhul loetakse juhile lähimaks teljeks see telg, millele on paigaldatud suurema läbimõõduga rehvid
T2 ratastraktorid, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h, minimaalne rööbe on alla 1150 mm, tühimass on üle 600 kg ja kliirens ei ületa 600 mm. Kui ratastraktori raskuskeskme kõrgus (mõõdetuna maapinnast) jagatuna telgede minimaalsete rööpmete keskmisega on üle 0,90, ei tohi suurim valmistajakiirus ületada 30 km/h
T3 ratastraktorid, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h ja mille tühimass ei ületa 600 kg
T4 eriotstarbelised ratastraktorid, mille suurim valmistajakiirus ei ületa 40 km/h ja mis jagunevad
T4.1 kõrgkliirens-ratastraktorid, mis on projekteeritud töötamiseks kõrgekasvuliste kultuuridega, näiteks viinapuud. Nende tunnuseks on tõstetud raam või raamisektsioon, mis võimaldab neil liikuda paralleelselt taimeridadega nii, et vasakpoolsed rattad on ühel ja parempoolsed rattad teisel pool ühte või mitut taimerida. Need on ette nähtud ratastraktori ette, telgede vahele, taha või lavatsile kinnitatud töömasinate vedamiseks või kasutamiseks. Tööasendis ratastraktori kliirens on üle 1000 mm, mõõdetuna taimeridade suhtes risti. Kui ratastraktori raskuskeskme kõrgus (tavarehvide kasutamisel ja mõõdetuna maapinnast) jagatuna telgede minimaalsete rööpmete keskmisega on üle 0,90, ei tohi suurim valmistajakiirus ületada 30 km/h
T4.2 ülilaiad ratastraktorid, mis on eelkõige ette nähtud suurtel maa-aladel töötamiseks ja mida iseloomustavad suured mõõtmed
T4.3 põllu- ja metsamajanduslikud neljarattaveoga madalkliirens-ratastraktorid, mille vahetatavad seadmed on kavandatud kasutamiseks põllu- ja metsamajanduses ning millel on iseloomulik tugiraam, mis on varustatud ühe või enama jõusiirdevõlliga ning mille täismass ei ületa 10 tonni ja täismassi ning tühimassi suhe on väiksem kui 2,5. Lisaks sellele on nende traktorite raskuskese (tavarehvide kasutamisel ja mõõdetuna maapinnast) väiksem kui 850 mm
T5 ratastraktorid, mille suurim valmistajakiirus on üle 40 km/h
TR1 ei kasutata alates 2005. aastast
TR2 ei kasutata alates 2005. aastast
TR3 ei kasutata alates 2005. aastast
TR4.1 ei kasutata alates 2005. aastast
TR4.2 ei kasutata alates 2005. aastast
LM kategooria - liikurmasin MKM määrus nr 39
Kõik liikurmasinad liigituvad LM kategooriaks
C kategooria - roomiktraktorid MKM määrus nr 39 ja MKM määrus nr 110
Roomiktraktorid, mis liiguvad ja mida juhitakse roomikutega ja mille kategooriad C1 – C5 määratakse analoogselt kategooriatega T1 – T5
RO ei kasutata alates 2005. aastast
R kategooria - traktori haagised MKM määrus nr 39 ja MKM määrus nr 110
R1(A/B**) haagised, mille valmistaja poolt määratud teljekoormuste summa ei ületa 1500 kg
R2(A/B**) haagised, mille valmistaja poolt määratud teljekoormuste summa ületab 1500 kg, kuid ei ületa 3500 kg
R3(A/B**) haagised, mille valmistaja poolt määratud teljekoormuste summa ületab 3500 kg, kuid ei ületa 21 000 kg
R4(A/B**) haagised, mille valmistaja poolt määratud teljekoormuste summa ületab 21 000 kg
TH1 ei kasutata alates 2005. aastast
MS kategooria - maastikusõiduk MKM määrus nr 52 ja MKM määrus nr 18
MS1 jalaste ja roomikuga varustatud mootori jõul jääl või lumel liikumiseks ette nähtud maastikusõiduk, millel lisaks juhi istekohale on kuni kaks istekohta
MS2 vähemalt kolmerattaline maastikusõiduk, mille sisepõlemismootori töömaht on üle 90 cm3 ja mis on valmistaja poolt ette nähtud maastikul liikumiseks. Ratasmaastikusõidukiks loetakse ka maastikusõiduk, mille kõik rattad on asendatavad või asendatud roomikutega. Ratasmaastikusõidukiks ei loeta mootorsõidukit, mis on valmistaja poolt lisaks maastikul liikumiseks ette nähtud ka teel liikumiseks
* - M ja N kategooria sõidukid loetakse maastikusõidukiteks, mida tähistatakse G tähe lisamisega kategooria tähisesse, kui nad vastavad maastikusõidukitele kehtestatud lisanõuetele.
** - R kategoori haagise tähisele märgitakse lisaks veel täht «A» (<40km/h) või «B» (>40km/h) sõltuvalt sellest, milline on haagise suurim valmistajakiirus.
ühenduse ühtlustatud kood	 J
TÜÜBIKINNITUSE NUMBER
Registreerimistunnistusele kantakse EMÜ tüübikinnitusnumber. EMÜ tüübikinnituse number koosneb:
väikesest e-tähest koos tüübikinnituse andnud riigi tähisega;
järgneval kohal on tüübikinnituse aluseks oleva direktiivi number;
järgneval kohal asub tüübikinnitust identifitseeriv number.
Registreerimistunnistusele märgitakse veel tüübikinnituse laiendi number, mis näitab direktiivi parandusteseeriat. Erinevad tüübikinnitusenumbri osasid eraldatakse tärniga.
Registreerimistunnistusele kantud EMÜ tüübikinnitusnumber erineb sõiduki andmesildile kantud numbrist selle poolest, et sõiduki andmesildile parandusteseeria numbreid üldjuhul ei märgita.
Registreerimistunnistusele ei kanta siseriikliku tüübikinnitusnumbrit (tüübikinnitusnumber algab 'AKREST*'). Kuni 15.09.2014 (muutus registreerimistunnistuse vorm) trükiti ka siseriikliku tüübikinnituse number registreerimistunnistusele.
ühenduse ühtlustatud kood	 K
TELGI KOKKU
Kontrollida sõiduki telgede arvu vastavust registreerimistunnistusel märgituga.
Sõiduki telgede arv.
ühenduse ühtlustatud kood	 L
Tihtipeale kasutatakse sünonüümina väljendit "baas".
Sõiduki baas on sõiduki ühel küljel asuvate ja kõrvutiasetsevate rataste telgede vaheline kaugus. Lisaks loetakse poolhaagisel baasiks ka veopoldi ja esimeste rataste telje vaheline kaugus. Kui vasaku ja parema külje baasid on erinevad, tuleb eelistada vasaku külje baase. Kui sõidukil on kaks või rohkem baasi, peab baase märkima eest tahapoole. Baaside summa saadakse baaside liitmisel.
Allikas: MKM määrus nr 42 lisa 1 kood 1101 nõue 7 (PDF)
ühenduse ühtlustatud kood	 M
LUBATUD TELJEKOORMUS
SUURIM TEHNILISELT LUBATUD TÄISMASSI JAOTUVUS TELGEDE VAHEL
Sõiduki tootja poolt määratud sõiduki konstruktsiooniline suurimast lubatud massist tulenev suurim lubatud staatiline vertikaalkoormus, mis langeb telje kaudu teepinnale (direktiiv 97/27/EÜ).
ühenduse ühtlustatud kood	 N
SUURIM TEHNILISELT LUBATUD JÄRELVEETAV MASS
Tootja poolt määratud suurim lubatud pukseeritav mass. Haagiseveoks ette nähtud mootorsõiduki registreerimisel lubatud suurim pukseeritav mass, ükskõik kas tegemist on üldvedukiga või mitte, on järgmistest väärtustest väikseim (see ei kehti M1 kategooria sõidukitele):
suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass, mis põhineb sõidukiehitusel ja näitajatel ja/või mehhaanilise haakeseadme tugevusel;
piduriteta haagise vedamiseks ette nähtud sõidukitel: pool töökorras sõiduki massist, kuid mitte rohkem kui 0,750 t;
sõidukid, mille täismass ei ületa 3,5 t ja mis on ette nähtud inertspidurdussüsteemiga (pealejooksupiduritega) varustatud haagiste vedamiseks: sõiduki registreerimisel lubatud suurim täismass või maastikusõidukil 1,5 kordne sõiduki mass, kuid mitte üle 3,5 t;
sõidukid, mille täismass ületab 3,5 t ja mis on ette nähtud inertspiduritega (pealejooksupiduritega) varustatud haagiste vedamiseks: 3,5 t;
sõidukid, välja arvatud sadulautod, mis on ette nähtud pidevpidurdussüsteemiga haagiste vedamiseks: 1,5kordne sõiduki registreerimisel lubatud suurim täismass.
(direktiiv 97/27/EÜ)
M1 kategooria sõidukite puhul piduritega haagise veoks ettenähtud sõiduki suurim lubatud pukseeritav mass on järgmistest võimalustest väikseim väärtus, kusjuures haagise suurim tehniliselt lubatud mass ei tohi siiski mingil juhul ületada 3 500 kg:
suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass, mis põhineb sõiduki konstruktsioonil ja/või mehhaanilise haakeseadise tugevusel
veduki (mootorsõiduki) suurim tehniliselt lubatud mass või maastikusõidukite korral 1,5 kordne suurim tehniliselt lubatud mass
M1 kategooria piduriteta haagise veoks ettenähtud sõiduki lubatud pukseeritav mass on väikseim kahest, kusjuures haagise suurim tehniliselt lubatud mass ei tohi mingil juhul ületada 750 kg:
suurimast tehniliselt lubatud pukseeritavast massist;
poolest töökorras veduki massist.
(direktiiv 92/21/EMÜ)
Teoreetiliselt piduritega haagise mass ei saa olla väiksem kui:
autorongi mass - (auto täismass + täismassi lisa autorongi puhul)
ja piduritega haagise mass ei saa olla suurem kui:
autorongi mass - veduki tühimass
ühenduse ühtlustatud kood	 O
Hinnata visuaalselt sõidukil oleva mootori töömahu vastavust registreerimistunnistusel olevaga (nt 1,9 l ridamootori asemel on kapoti all 2,5 l V-mootor).
Sõiduki valmistaja poolt mõõdetud ja välja arvutatud (π = 3,1416) väärtus, mis on ümardatud lähima kuupsentimeetrini.
ühenduse ühtlustatud kood	 P.1
MOOTORI MAKSIMAALNE NETOVÕIMSUS
Sõiduki valmistaja poolt deklareeritud maksimaalne netovõimsus.
Maksimaalne netovõimsus ehk suurim kasulik võimsus on kasuliku võimsuse suurim väärtus, mis mõõdetakse mootori täiskoormusel. Võimsus mõõdetakse katsestendile asetatud mootori väntvõllilt. Kui võimsust saab mõõta ainult paigaldatud käigukastiga, tuleb arvesse võtta käigukasti kadu.
Allikas: direktiiv 80/1269/EMÜ
ühenduse ühtlustatud kood	 P.2
MOOTORI/KÜTUSE TÜÜP
MOOTORI KÜTUSE TÜÜP VÕI JÕUALLIKAS
Kontrollida sõidukil oleva mootori tüübi (lähtuvalt kütuse liigist) vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Oluline on, et põhikütuseliik oleks õige. Nt. märkimata või valesti märgitud katalüsaator ei ole 'ülevaatus katkestatud' otsuse aluseks.
2012/2013 aastast, kui Eestis võeti kasutusele uus registreerimistunnistuse vorm, oli algselt probleeme kütuse liigi trükkimisega, kuna nimetused olid lahtri jaoks liiga pikad. Probleem lahendati pikemate nimetuste korral lühendatud nimetuste kuvamisega.
Reg.tunnistusel kuvatakse
Bensiin kat. Bensiin kat.
Bensiin hübriid Bensiin hübr.
Diisel hübriid Diisel hübr.
Surugaas (CNG) CNG
Veeldatud gaas (LPG) LPG
Gaas Gaas ei ole enam aktiivses kasutuses*
CNG hübriid CNG hübriid võeti kasutusele 05.06.2013
haagistel ei märgita
* - andmebaasis enamikel juhtudel asendatud täpsematega - kas "Veeldatud gaas (LPG)" või "Surugaas (CNG)". Registreerimistunnistustel võib esineda kirje "gaas". Registreerimistunnistustel parandatakse järgmise toiminguga, mida tullakse liiklusregistri büroosse tegema.
Alates 10.10.2016 väljastatavatel registreerimistunnistustel kannab lahter "mootori tüüp" nimetust "kütuse tüüp".
Võib kohata registreerimistunnistusi, millel mootori tüübiks on märgitud 'BENSIIN KAT' ning märkuste lahtris kirje 'LISASEADE: GAASISEADE':
Sealjuures võib tegemist olla juba algselt toodetud kahekütuselise sõidukiga, millel üht kütuse liiki teisest põhikütusena esile tõsta pole võimalik, kuna nad omavad võrdset osatähtsust ning selliste sõidukite puhul on juhil enamasti võimalik valida, millist kütust ta parasjagu kasutada soovib. Sellistel sõidukitel teostatakse heitgaaside mõõtmine selles kütuserežiimis nagu mootor parajasti töötab.
Kütusega seotud mõisted:
Ühekütuseline sõiduk (inglise k. mono fuel vehicle) – selle all peetakse silmas sõidukit, mis töötab vaid ühel mootorikütusel. Nende hulka kuuluvad ka näiteks vedelgaasi (LPG) ja surumaagaasi (CNG) sõidukid, mis kasutavad mootoribensiini vaid käivitamiseks ning mille kütusepaagi maht on maksimaalselt 15 liitrit.
Kahekütuseline sõiduk (inglise k. bivalent/bi fuel vehicle) – need sõidukid töötavad kahel erineval kütusel. Nende hulka kuuluvad sõidukid, mis kasutavad oma tööks näiteks mootoribensiini ja vedelgaasi (LPG) või surumaagaasi (CNG), kusjuures juht saab vajadusel valida, millist kütust parajasti kasutada.
Segakütuseline sõiduk (inglise k. dual fuel/flex fuel vehicle) – sellised sõidukid kasutavad mootorikütusena kahe erineva kütuse segu. Nende hulka kuuluvad näiteks sõidukid, mis töötavad diislikütuse ja surumaagaasi (CNG) segul.
Mitmel kütusel ja/või nende segul töötav sõiduk (inglise k. multifuel vehicle) – sõiduk on võimeline töötama kolmel ja enamal kütusel ja kütuste segul. Näiteks mootoribensiinil, etanoolil (E85), surumaagaasil (CNG), vesinikul või nende segul. (allikas: wikipedia).
Gaaskütuseid ja mootoribensiini kasutavatest mono ja bi fuel sõidukitest leiab nimekirja Natural & bio Gas Vehicle Association (PDF) (NGVA Europe) kodulehelt.
Allikas: Euroopa Komisjoni määrus (EÜ) 692/2008 ja Maanteeameti praktika
ühenduse ühtlustatud kood	 P.3
MOOTORI IDENTIFITSEERIMISNUMBER
Sõiduki valmistaja poolt mootorile kantud number identifitseerimaks konkreetset mootorit.
ühenduse ühtlustatud kood	 P.5
VÕIMSUSE/KAALU SUHE
ÕIMSUSE/KAALU SUHE (AINULT MOOTORRATASTE PUHUL)
Näiteks olid varem kergete mootorrataste mootori töömahu ja võimsuse ülempiir 125 c3 ja 11 kW. Võimsuse ja kaalu suhte kriteeriumid puudusid. Nii võis tekkida olukord, kus sõidukid muutuvad üha kergemaks ning mootorrataste kiirendusvõime ja maksimumkiirus üha suurenevad. Seega võib täna A1-kategooria juhiloa omanik juhtida üksnes kergeid mootorrattaid, mille mootori töömaht ei ole suurem kui 125 c3, võimsus ei ületa 11 kW ning mille võimsuse ja kaalu suhe ei ületa 0,1 kW/kg.
Teisest küljest aitab vähendada mootorrataste võimsuse tahtliku vähendamist eesmärgiga kasutada sõidukit näiteks A1 juhilubadega.
ühenduse ühtlustatud kood	 Q
Kontrollida sõiduki värvuse vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Ülevaatusel ei kontrollita värvust haagistel ja kereta L kategooria sõidukitel.
Sõidukite värvuse lahtrisse märgitakse põhivärv.
Sõidukite värvuse juures ei võrrelda värvide protsentuaalset osakaalu. Sõiduk värv peab olema igast küljest ühte moodi tuvastatav, katuse värvust ei võeta arvesse. Hinnatakse seda visuaalselt. Kui sõiduki mistahes küljest vaadatuna, ei ole üheselt määratav sõiduki värv, siis peab olema registreerimistunnistuses märkus „MITMEVÄRVILINE“.
Kui märkustes on „MITMEVÄRVILINE“, siis visuaalselt kõige suurema osakaaluga värv ehk põhivärv märgitakse registreerimistunnistuse „Sõiduki värv“ lahtrisse.
Põhivärvi määramise põhimõtted Maanteeametis
Kandevkerega sõidukitel (st enamus tänapäevastest sõiduautodest) toimub peaasjalikult sõiduki kandevkonstruktsiooni ehk kere värvuse järgi, st et aluseks ei ole uste, mootoriruumi katte ega pagasiruumi katte värvus vaid pigem piilarid ja tiivad. Uksed, mootoriruumi kate ja pagasiruumi kate annavad nö. sekundaarse värvuse ehk alarmsõidukite korral nn. „kontrastvärvuse“.
Mootorratastel on värvi määramisel peaasjalikult aluseks raam. Väljakujunenud praktika korral on see nõnda isegi siis kui raami pea üldsegi välja ei paista. Enamikel mootorratastel on paak, porilauad või kogu täisgondel raamist erinevat värvi ning sel juhul on paslik lisada märkus „Mitmevärviline“. NB! Ülevaatusel ei kontrollita värvust kereta L kategooria sõidukitel.
Kerega kokkuehitatud juhiruumiga vedukitel (nn. kaubikutel) on aluseks nii kabiiniosa kui kereosa värvus, enamasti on need küll samad, kuid eelistada tuleks sel juhul sarnast lahendus kui kandevkerega sõidukitel. Kerest eraldiseisva kabiiniga veoautodel on aluseks kabiini värvus. Eraldiseisva pealisehituse värvust tavaliselt ei arvestata.
Haagistel on värvi määramise aluseks peaasjalikult raami värvus. NB! Ülevaatusel ei kontrollita haagiste värvust.
ühenduse ühtlustatud kood	 R
ISTEKOHTADE ARV k.a. JUHIKOHT
Kontrollida sõidukis olevate istekohtade arvu vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Istekohtade arvu määrab sõiduki valmistaja.
Iste — ühele täiskasvanule mõeldud ühes tükis konstruktsioon koos istmekattega, mis võib, aga ei tarvitse olla sõiduki kerega lahutamatult ühendatud. Terminiga tähistatakse nii üksikistet kui ühele isikule mõeldud pinkistme osa.
Istmete hulka arvestatakse ainult sõiduki sõidu ajal kasutatavaid istmeid. Kui M2 ja M3 kategooria sõidukis on istmeid, mis on mõeldud kasutamiseks ainult seisva sõiduki korral (nt liikuvad raamatukogud, mobiilsed kliinikud), peavad sellistes sõidukites sõidu ajal kasutatavad istmed olema kasutajatele selgelt tähistatud.
ühenduse ühtlustatud kood	 S.1
Kontrollitakse ainult M2 ja N2 kategooria A, I ja II klassi bussidel. Kontrollida sõidukis reisijatearvu sildil toodud seisukohtade arvu vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Sõidukis olevatele reisijatele mõeldud seisukohtade arv kui sõiduk on mõeldud neid transportima. Selle määrab sõiduki valmistaja.
ühenduse ühtlustatud kood	 S.2
Tootja määratud suurim sõiduki kiirus.
ühenduse ühtlustatud kood	 T
SEISUMÜRA (dB(A))
Sõiduki valmistaja on kohustatud teostama igale sõidumüra katse läbinud sõidukile (sõidumürale on kehtestatud piirväärtused) seisumüra mõõtmise. Tüübikinnituse käigus teostatud seisumüra mõõtmistel saadakse väärtus, millega hakatakse võrdlema kasutuses olevaid sõidukeid. Seisumüra mõõtmiste metoodikad leiab E-reeglist nr 51 (kõik kategooriad v.a. L) või direktiivist 97/24/EÜ (L kategooria).
ühenduse ühtlustatud kood	 U.1
SEISUMÜRA MOOTORI PÖÖRLEMISKIIRUS
SEISUMÜRA MOOTORI PÖÖRLEMISKIIRUS (min-1)
Seisumüra mõõtmisel sõiduki valmistaja poolt kasutatud kõrgendatud mootori pöörded. Kasutuses oleva sõiduki seisumüra mõõtmisel tuleb kasutada samu mootori pöördeid.
ühenduse ühtlustatud kood	 U.2
siseriiklik	 -
ESMAREGISTREERIMINE EESTIS
Vajalik väärtus õigete tehnonõuete rakendamiseks. 'Esmaregistreerimine Eestis' ei saa olla varajasem kui 'esmane registreerimine'.
Võetakse aluseks heitmenormide määramisel.
Kandevõime on arvutuslik suurus ja saadakse registrimassi ja tühimassi vahena.
Keretüüpi kontrollitakse N2, N3, O3 ja O4 kategooria sõidukitel. Kontrollida sõiduki keretüübi vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Kuna kommertssõidukite puhul üldjuhul pealisehituse muutusega muutub ka keretüüp, siis kontroll on vajalik takistamaks omavoliliselt ümberehitatud sõidukite kasutamist. Eelnimetatud kategooriate keretüübid jagunevad järgmiselt (siseriiklik liigitus):
N2, N3, O3 ja O4 kategooria ühised keretüübid
FURGOON - kasutatakse ka nimetust "külmik". Võib omada lisaseadet leeksoojendi näol.
KONTEINERVEOK - sõiduk konteinerite veoks. Vahetuskerest eristab see, et ei ole võimeline iseseisvalt konteinerit vahetama
KÜLMIK - kasutatakse ka nimetust "furgoon". Sageli omab selline sõiduk lisaseadet jahutus- või külmutusseadme näol.
MADEL - sõiduki pealisehitus võib tegelikkuses olla ka platvorm (sh portedega või ilma) või kardin-külgedega (nn tenthaagis).
PAAK - sõiduk, millele on kohtkindlalt ühendatud paak
RUNG - ilma pealisehituseta sõiduk
SIHTOTSTARBELINE - ülejäänud keretüüpide alla mitteliigituv sõiduk
VAHETUSKERE - sõiduk, mis on võimeline iseseisvalt vahetama pealisehitust.
N2, N3 kategooria puhul lisanduvad keretüübid
KRAANA - sõiduk, mis ei ole kohandatud kaubaveoks, vaid on varustatud kraanaga
SADUL - sõiduk, mis on varustatud sadulhaakeseadega poolhaagise haakimiseks
O3 ja O4 kategooria puhul lisanduvad keretüübid
BUSS - TLT haagised
EELIK - sõiduk, mis on varustatud sadulhaakeseadega poolhaagise haakimiseks
Märkused, mis peavad teatud juhtudel olema kantud registreerimistunnistusele
Kui sõiduki keretüübiks on märgitud 'SIHTOTSTARBELINE', siis peab olema registreerimistunnistuse märkuste lahtris kirje 'KASUTUSALA: ... (täpsustus)".
Täpsustus näitab täpsemat kasutusala (nt BETOONIPUMP, BETOONISEGISTI, GRILLIMINE, HOBUSE VEDU, ISOTERMILINE VEDU, JAGAMATUTE VEOSTE VEDU, KAUPLUSAUTO, KOMPRESSOR, KOOSTEELAMU, KORVTÕSTUK, KÜMBLUSTÜNN, MATUSEAUTO, METSAMATERJALI VEDU, MOOTORRATASTE VEDU, MÜÜGIKIOSK, PIIMA VEDU, PRÜGI VEDU, PUISTEAINETE VEDU, PUURKAEVUDE PUURIMINE, REKLAAMIALUS, SAUN, SÕIDUKI PUKSEERIMINE, SÕIDUKI VEDU, TEEDE HOOLDUS, TERAVILJA VEDU).
Allikas: Maanteeameti praktika
Hinnata sõiduki kõrguse vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Ilmselgete ebakõlade korral teostada mõõtmine.
Hinnata sõiduki pikkuse vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Ilmselgete ebakõlade korral teostada mõõtmine.
Täis- ja kesktelghaagise pikkus mõõdetakse koos tiisliga ja ilma tiislita. Sellistel haagistel registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse kantakse pikkus kujul 'PIKKUS: TIISLIGA (TIISLITA) MM' nt 'PIKKUS:12000 (10800) MM'.
Poolhaagise puhul mõõdetakse üldpikkus ja pikkus veopoldist kuni tagumise ääreni. Sellisel juhul registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse kantakse pikkus kujul 'PIKKUS: TÄISPIKKUS (PIKKUS POLDIST) MM' nt 'PIKKUS:13800 (12000) MM'.
Allikas: MKM määrus nr 42 kood 1102 ja Maanteeameti praktika
Hinnata sõiduki laiuse vastavust registreerimistunnistusel olevaga. Ilmselgete ebakõlade korral teostada mõõtmine.
Uste arvu määramisel ei ole kõikidel autotootjatel ühtset lähenemist. Mõningatel juhtudel loetakse ukseavasid (sellistel juhtudel loetakse nt kaubiku tagauksed üheks ukseks), mõningatel juhtudel uksi (sellistel juhtudel loetakse nt kaubiku tagauksed kaheks ukseks).
Keretüübiga 'FURGOON' ei arvestata uste sisse furgooni uksi.
VEOTELGI
Veoelgede arv.
ADR KOHANE
Kontrollitakse ainult ADR sõiduki ülevaatusel. Kontrollida 'ADR kohane' märkuse olemasolu registreerimistunnistusel.
Märkus kantakse selliste sõidukite registreerimistunnistusele, mis täidavad ADR kokkuleppe nõudeid. Märkuse olemasolu on oluline, kui teostatakse ADR-sõiduki ülevaatust.
Mitmeid aastaid märgiti registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse 'ADR KOHANE' ja ADR klasse ei märgitud. 2015 aasta algusest hakati lisama ka uutesse tüübikoodidesse ADR klasse, mis trükitakse märkuste lahtrisse kujul 'ADR KOHANE: ... (klassi tähis)'.
'ADR KOHANE' märkust ei pruugi olla kantud sõidukite registreerimistunnistustele, mille esmaregistreerimise aeg on enne aastat 2000. Alates sellest ajast jõustus direktiiv 98/91/EÜ, mis tõi sõidukite tüübikinnituse valdkonda ADR mõiste ning alates millest tüübikinnituse pakettides on andmed sõidukite ADR nõuetele vastavuse kohta.
ADR kokkulepe — 30. septembril 1957 Genfis sõlmitud ohtlike kaupade rahvusvaheliste autovedude Euroopa kokkulepe koos muudatustega.
märkuste lahter *	 -
Kontrollida, et alarmsõiduki märkus on olemas ja ainult ettenähtud sõidukitel.
Sõidukil, mis liiklusseaduse § 84 mõistes on alarmsõiduk ja mida Vabariigi Valitsuse määruse nr 77 kohaselt registreeritakse liiklusregistris alarmsõidukina, peab registreerimistunnistusel olema märkus 'ALARMSÕIDUK'.
Sõidukitel, mida ei registreerita Vabariigi Valitsuse määruse nr 77 kohaselt liiklusregistris alarmsõidukina, ei tohi registreerimistunnistusel olla märkust 'ALARMSÕIDUK'.
Allikas: Liiklusseadus § 84 ja Vabariigi Valitsuse määrus nr 77
Juhul kui sõiduki valmistaja on piiranud sõiduki maksimaalset kiirust või tuleneb kiiruspiirangu tingimus mõnest õigusaktist, märgitakse registreerimistunnistusele märkus 'KIIRUSPIIRANG: ... (piirangu arvuline väärtus)'.
Kontrollida sõidukile paigaldatud lisaseadmete kajastumist registreerimistunnistusel.
Vastavalt tehnonõuetele ei arvestata paigaldatud lisaseadet sõiduki pikkuse hulka kui lisaseade ulatub sõiduki kerest välja <300 mm, mistõttu ei pea sellised lisaseadmed olema kajastatud sõiduki registriandmetes. Lisaseade peab olema registriandmetes kirjas, kui ulatub kere pinnast välja rohkem kui 300 mm.
Sõidukile kohtkindlalt kinnitatud lisaseadmed peavad olema loetletud juhul, kui need asetsevad väljaspool sõiduki kere tasapinda või mille abil saab muuta sõiduki kasutusotstarvet või toitesüsteemi (nt gaasiseadme lisamine). Märkus kantakse registreerimistunnistusele kujul 'LISASEADE: ... (lisaseadme nimetus)'.
Lisaseadme täpsustusena võib olla nt HÜDROTÕSTUK, TAGALUUKTÕSTUK, LUMESAHK, SAHAPLAAT, ESIMESE/TAGUMISE/KÜLGMISE RIPPSEADME VALMIDUS, GAASISEADE (lisamärkus: LPG või CNG) jne.
Lisaseadmena märgitakse ka nt sõiduautode salongi paigaldatav turvakaar.
Erandina on välja kujunenud praktika, et N1 ja M1 kategooria sõidukitele paigaldatud sahkade puhul märgitakse märkuste lahtrisse hoopis 'LUBATUD KASUTADA: SAHAGA'.
LUBATUD KASUTADA
Kontrollida registreerimistunnistusel märkuse olemasolu sõidukitel, mille kasutamiseks on ette nähtud erisusi.
Kui sõiduki kasutamiseks on seatud eritingimused, siis märgitakse registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse kirje 'LUBATUD KASUTADA: ... (täpsustus)'. Näiteks võib täpsustuseks olla lisatud:
S.1 sõidu ajal 4 istekohta;
andmesildiga, millel andmed ei ole loetavad;
andmesildiga, mille massiandmed ei vasta registreerimistunnistuse andmetele;
andmesildiga, millel puudub tüübikinnituse number;
ilma andmesildita;
X ratastoolikohta X istekoha asemel (S.1 istekohti X);
X ratastoolikohta (S.1 istekohti X) - kasutatakse juhul kui ratstooli lisamisel ei eemaldata istmeid.
Sama kirje täpsustava märkusega 'TEEVALDAJA LOAL' märgitakse kõikidele sõidukitele,
mille mistahes mõõde ületab lubatud piirnormi (sh ka pöörderaadius) ja/või
millel puudub võimalus registrimassi viimiseks normi piiresse (nt tühimass on suurem kui suurim lubatud registrimass) ja/või
millel puudub võimalus registriteljekoormuse viimiseks normi piiresse (nt tühimass jaotub telgedele nii, et ületatakse suurim lubatud registriteljekoormus).
PÕLLUMAJANDUSLIK LIIKURMASIN
Põllumajanduslikel liikurmasinatel märgitakse registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse kirje 'PÕLLUMAJANDUSLIK LIIKURMASIN'.
Põllumajanduslik liikurmasin on kindla põllutöö tegemiseks ettenähtud konkreetse tehnoloogilise protsessi või selle osa teostamiseks loodud eriotstarbeline mootorsõiduk, mis ei ole kasutatav teistel põllumajanduslikel töödel ja mille suurim valmistajakiirus ületab 6 km/h, kuid ei ületa 40 km/h. Põllumajanduslikuks liikurmasinaks ei loeta auto alusel valmistatud eritöömasinat
Allikas: MKM määrus nr 39 ja Maanteeameti praktika
SÕIDUMEERIKUST VABASTUS LS § ...
Kontrollida märkuse olemasolu registreerimistunnistusel ainult juhul, kui sõiduki esitaja andmetel rakendub LS § 130 lg 2 p 11.
Kui 10 kuni 17 istekohaga bussi omanik või vastutav kasutaja on rahvastikuregistri andmetel nelja või enama lapse vanem ja sellekohane märge on sõiduki registreerimistunnistusel ja bussi kasutatakse mitteäriliseks sõitjateveoks, siis ei rakendata töö- ja puhkeaja reegleid. Seega eelnimetatud vabastuse märkimisel ülevaatuse vormistamise käigus peab kontrollima registreerimistunnistusel vastava märkuse olemasolu.
Allikas: Liiklusseadus § 130 lg 12 ja Maanteeameti praktika
Tulenevalt liiklusregistri põhimäärusest (MKM määrus nr 75 § 3 p 9) kantakse liiklusregistrisse turvakood. Sõidukite registreerimistunnistusse, mis on markeeritud spetsiaalse unikaalse turvakoodiga, kantakse märkus 'TURVAKOOD: ... (kood)'.
Allikas: MKM määrus nr 75 § 3, Datadot Eesti ja Datadot
VANA SÕIDUK
Teaduse või tehnika arengut kajastav, ajaloolis-kultuurilise väärtusega, kollektsionääridele või muuseumidele huvi pakkuv sõidukile, mille valmistamisest on möödunud vähemalt 35 aastat ja mis on vanasõidukiks tunnustatud, kantakse märkuste lahtrisse kirje 'VANASÕIDUK'. Sõidukid registreeritakse liiklusregistris vanasõidukitena ja omistatakse mustad numbrimärgid.
Vanasõidukiks tunnustamine on vanasõidukina registreeritava sõiduki tehnoseisundile ja originaalsusele kehtestatud nõuetele vastavuse kontrollimine. Vanasõidukiks tunnustamist teostavad vähemalt viie vanasõidukiklubi poolt volitatud ja Maanteeametipoolt tunnustatud kaks asjatundjat ning väljastavad vanasõidukiks tunnustamise akti. Vanasõidukiks tunnustamise akti kehtivusaeg on 12 aastat, hilisem vanasõidukiks tunnustamise akt muudab kehtetuks varasemalt väljastatud aktid.
Vanasõidukina tunnustatud sõidukite 'Vanasõidukiks tunnustamise aktid' on leitavad Virtuaalse vanatehnikaklubi kodulehelt.
Allikas: MKM määrus nr 77, MKM määrus nr 49 ja Maanteeameti praktika
Õhkvedrustuse märkust kontrollitakse M2, M3, N2 ja N3 kategooria sõidukitel. Kontrollida sõiduki vastavust registreerimistunnistusel olevaga.
Vedrustussüsteemi peetakse õhkvedrustussüsteemiks, kui õhkvedrustus moodustab vähemalt 75 % vedrustusest. Sõidukitel, millel on õhkvedrustus, peab olema märkuste lahtris kirje 'ÕHKVEDRUSTUS'.
Märkus 'ÕHKVEDRUSTUS' võib olla ka sõidukitel, millede veotelje vedrustus loetakse õhkvedrustusega samaväärseks. Kriteeriumid sõiduki veotelje teatavate mitteõhkvedrustussüsteemide ja õhkvedrustuse samaväärseks hindamiseks on toodud direktiivis 96/53/EÜ (lisa II). Teavet vedrustuse samaväärseks hindamise kohta saab margiesindustest.
Märkus 'ÕHKVEDRUSTUS' on aluseks ka EMTA-le raskeveokimaksu arvestamisel.
Allikas: Direktiiv 96/53/EÜ
Üksiksõiduki kinnituse alusel registreeritud sõidukitel märgitakse registreerimistunnistuse märkuste lahtrisse kirje 'ÜKSIKSÕIDUKI KINNITUS:...(täpsustav tekst)'. Täpsustava tekstina märgitakse üksiksõiduki kinnituse alaliik:
TAVA - M1, N1, N2, O ja L kategooria sõidukitele (sõidukid, mis ei oma EÜ tüübikinnitust);
PÄRANDVARA - pärandvarana saadud sõidukile;
ÜMBERASUJA VARA - ümberasuja sõidukile;
SIHTOTSTARBELINE SÕIDUK - Siseministeeriumi ja Justiitsministeeriumi poolt hallatavate asutuste sihtotstarbelisele sõidukile;
KASUTATAV TREENING- JA VÕISTLUSPERIOODIL - treening- või võistlusperioodil liikluses kasutatavale kiirusvõistlustel osalevale sõidukile;
NÄITUS - näitusel osalemiseks sissetoodud sõidukile;
KATSETUS JA ESITLUS - katsetusteks ja esitluseks sissetoodud sõidukile;
DIPLOMAATILINE ESINDUS - välisriikide diplomaatiliste esinduste ja nende välisriikide kodanikest töötajate omanduses või valduses olevale sõidukile,
VÄLISRIIGI SÕJAVÄELANE - välisriikide sõjaväelaste omanduses või valduses olevale sõidukile;
VÄLISRIIGI KODANIK LEPINGULISEL TÖÖL - lepingulisel tööl olevate välisriikide kodanike omanduses või valduses olevale sõidukile.
Üksiksõiduki kinnitusega sõiduk peab vastama kõigile Eestis kehtivatele tehnonõuetele, välja arvatud tehnonõuetes toodud erandid (nt DOT märgistusega osad loetakse võrdväärseks E märgistatud osadega) ja erandid seoses üksiksõiduki kinnituse tüübiga (nt ümberasuja vara).
Alates 2011. aastast liiklusregistrisse kantud sõidukitele märgitakse märkuste lahtrisse ka muudatused, mis on seotud tulede ümberehitusega.
Maanteeametis vormitatud sõiduki ümberehituse korral märkuste lahtris kirje 'ÜMBEREHITUS: ... (ümberehituse number)'.


text:
Riigikogu arutab jäätmeseaduse muudatusi, mis peaksid suurendama jäätmete taaskasutamist
Riigikogus on menetluses jäätmeseaduse (JäätS) ja pakendiseaduse (PakS) muutmise seaduse eelnõu. Eelnõukohase seaduse eesmärk on kehtestada hulk uusi meetmeid, millega vähendataks jäätmete teket ning jäätmetega seonduvat negatiivset keskkonnamõju ning soodustataks ressursside tõhusamat kasutamist
Riigikogu asus uuesti arutama Keskkonnaameti ning –inspektsiooni ühendamist
Euroopa Komisjon kiitis heaks 18 liikmesriigi toetustaotlused õiglase ülemineku kavade ettevalmistamiseks
Euroopa Kohus: kevadist linnujahti võib lubada vaid juhul, kui usaldusväärsed teaduslikud tõendid kinnitavad populatsiooni säilimist rahuldaval tasemel (C-217/19)
Looduskaitse seaduse muudatused piiraks raietegevust kaitsealadel
Riigikohus tühistas Natura-hindamise reeglite rikkumise tõttu osaliselt Rail Baltic trassivaliku (3-18-529)
KeM 16.04.20 määrusega nr 19 kehtestati uuendatud pinnaveekogumite seisundi hindamise kriteeriumid
Riigikohus: omavalitsuste kohustust ühiskanalisatsiooni väljaehitamisel ei välista rahapuudus (3-17-2637)
Keskkonnaõiguse Keskust asub juhtima Tarmo Treimann
Riigikogus läbis 13. mail esimese lugemise Keskkonnaameti (KeA) ja Keskkonnainspektsiooni (KKI) ühendamise eelnõu. Tegemist on osaga riigireformi kavast, millega soovitakse vähendada ametiasutuste arvu ja dubleerimist riigiametites ning parandada samal ajal avaliku teenuse kvaliteeti ja kättesaadavust. Keskkonnaameti ning –inspektsiooni ühendamise teemalised eelnõud on olnud Riigikogu menetluses juba kahel korral, kuid pole saanud nõutavat häälteenamust.
KeA ja KKI ühendasutuse nimeks jääks Keskkonnaamet ja asukohaks saaks Pärnu.
KKI ja KeA ülesanded on eelnõu selgituste kohaselt tihedalt seotud – KeA viib ellu riigi keskkonnakasutuse, looduskaitse ja kiirgusohutuse poliitikat ning osaleb nende valdkondade õigusaktide väljatöötamises, KKI ülesandeks on aga järelevalve looduskeskkonna ja -varade kasutamise üle, sh nii keskkonnaalaste väär- kui kuritegude menetlemine. Asutuste ühendamine oleks eelnõu algatanud Keskkonnaministeeriumi hinnangul mugav KeA ja KKI kliendi jaoks, kes saaks siiani kahes asutuses aetavad teenused ajada korda vaid ühes ühendatud asutuses. Ühendamine hõlbustaks ka asutustevahelist koostööd ja parendaks teenuste kvaliteeti. Samuti tooks see kaasa mõningase kokkuhoiu. Eelnõu koostamiseks tellitud analüüsi kohaselt ei kahjusta asutuste ühendamine loamenetluse järelevalve sõltumatust.
Ühendasutuse nimeks jääks Keskkonnaamet ja ametlikuks asukohaks saaks Pärnu, kus praegu on KKI juriidiline asukoht. Riigireformi üheks eesmärgiks on töötajate Tallinnast väljaviimine ning see on praegu nii KeA kui KKI puhul täidetud, kuna mõlemad asutused paiknevad juba praegu hajusalt üle Eesti. Eelnõu kohaselt toimuks ühinemine järgmise aasta 1. jaanuarist.
Euroopa Komisjon kiitis 7. mail heaks 18 liikmesriigi toetustaotlused „õiglase ülemineku” kavade ettevalmistamiseks. Kavad tuleb koostada õiglase ülemineku mehhanismi raames rahaliste vahendite saamiseks. Eesti taotlust ei esitanud.
Euroopa Komisjon pakub taotluse esitanud riikidele toetust ja tehnilist tuge üleminekukava koostamiseks. Kava on eelduseks õiglase ülemineku mehhanismi rahastamisvahendist toetuse saamiseks.
Õiglase ülemineku mehhanism (JTM -- ingl k just transition mechanism) on osa Euroopa rohelise kokkuleppe (European Green Deal) investeerimiskavast, mille eesmärk on pakkuda täiendavat rahalist toetust kliimaneutraalsele majandusele üleminekuks. Toetus on mõeldud üleminekust enim mõjutatud piirkondadele, kus ei suudeta probleemidega nii hästi toime tulla (ennekõike piirkonnad, mille majandus sõltub fossiilkütuste kaevandamisest ja kasutamisest). Käesoleva aasta jaanuaris välja pakutud rahastusmehhanismi abil loodetakse koguda umbes 100 miljardit eurot, et aidata piirkondadel töötajaid ümber õpetada ja muul viisil kohaneda eluga ilma kaevanduste ja nendega seotud töökohtadeta.
Kuni 2020. aasta lõpuni, pakub Komisjon taotluse esitanud liikmesriikidele sihipärast toetust ja tehnilist tuge territoriaalsete õiglase ülemineku kavade koostamiseks. Taotlused esitanud 18 riigi seas on 10 Kesk- ja Ida-Euroopa riiki, kes ühinesid ELiga 2004. ja 2007. aastal. Nende seas ka Poola, kes soovib saada lõviosa JTM rahadest.
Komisjoni määratud toetuse abil koostatavates kavades määravad liikmesriigid kindlaks piirkonnad, mida kliimaneutraalsele majandusele üleminek kõige rohkem mõjutaks, toovad esile nende piirkondade arenguprobleemid ja visandavad nende ülemineku kliimaneutraalsele majandusele kuni 2030. aastani. Alles siis, kui Komisjon on üleminekukava heaks kiitnud, avaneb liikmesriigil võimalus saada toetust JTM rahastamisvahendist. Mehhanismi raames antakse sihtotstarbelist toetust ajavahemikul 2021–2027, seega kui kava sel aastal kokku panna, võib juba järgmine aasta saada toetusi konkreetseteks tegevusteks.
Aprilli teises pooles langetas Euroopa Kohus otsuse, milles selgitas, millistel tingimustel võib erandkorras lubada lindude jahti nende kevadisel sigimisperioodil. Vaidlus sai alguse sellest, et alates 2011. aastast on Soome Ahvenamaa piirkonnas lubanud kevaditi isaste hahkade jahti. Kuna jaht langeb kokku nende lindude pesitsusperioodiga, võib sellist jahti EL linnudirektiivi kohaselt lubada vaid erandjuhul. Euroopa Kohus leidis, et antud juhul eksis Soome vastavate reeglite vastu.
Vastavalt EL linnudirektiivi artikli 9 lõike 1 punktile c võib lindude sigimisperioodil lubada lindude „mõistlikku kasutamist“ vaid siis, kui teiste rahuldavate lahenduste puudumisel tehakse seda range järelevalve all ja valikuliselt, „vähesel arvul“. Euroopa Kohus on oma varasemas praktikas (kohtuasjas C‑182/02) leidnud, et selliseks „mõistlikuks kasutamiseks“ võib olla ka lindude jaht (sh jaht meelelahutuslikul, mitte vaid looduskaitse korraldamise või teaduslikel eesmärgil).
Antud asjas rõhutas Euroopa Kohus esmalt, et linnudirektiivi kõnealust erandit tehes peab liikmesriik seda hoolikalt ja asjakohaselt põhjendama. Selleks, et linnujaht kvalifitseeruks „mõistlikuks kasutuseks“ erandi tähenduses, peab jahitava liigi populatsioon säilima „rahuldaval tasemel“. Populatsiooni seisundit ja mõju sellele tuleb Euroopa Kohtu hinnangul tõendada otsuse tegemise ajal kättesaadavate usaldusväärsete ja ajakohaste tõenditega. Antud juhul leidis kohus mh, et varasemaid (enne 2014. a) jahilube ei saanud õigustada hilisemate uuringutega, samuti võis kaheldavaks pidada seitsme aasta vanustele andmetele tuginemist. Kokkuvõttes leidis kohus, et Soome riik ei olnud esitanud piisavalt teaduslikke tõendeid selle kohta, et jahitava hahaliigi populatsioon püsib rahuldaval tasemel ja seega ei saanud jahi lubamist pidada mõistlikuks kasutuseks.
Kuigi see ei olnud eeltoodut arvestades enam määrav selgitas kohus ka seda, kuidas tuleks tõlgendada erandis toodud tingimust, et jahtimist tohib lubada vaid „vähesel arvul“. Kui Soome riik leidis, et seejuures võiks arvestada kogu haha Waddenzee (Hollandi mandriosaga piirnev lindude talvitumisala) ja Läänemere rändpopulatsiooni, siis Euroopa Kohus sellega ei nõustunud. Kohus leidis, et vältimaks liiga suurte jahikvootide lubamist, tuleb pesitsusajal arvestada vaid jahipiirkonnas pesitsevate lindude arvuga – seega pidanuks otsuse tegemise aluseks olema Ahvenamaa hahapopulatsioon. Seegi kujutas endast olulist eksimust.
Eestis praegu kevadist linnujahti meelelahutuslikul eesmärgil ei lubata ning Euroopa Kohtu lahendi valguses oleks sellise erandi lubamine ka keeruline. Lahendit võib oluliseks pidada ka seetõttu, et mitmes küsimuses rõhutas kohus, et linnudirektiivi reegleid tuleb sisustada lähtuvalt ettevaatuspõhimõttest (st kahtluse korral hoiduda keskkonna kahjustamisest), juhtides taaskord tähelepanu selle põhimõtte olulisusele EL looduskaitseõiguses.
Keskkonnaministeerium on kooskõlastusringile saatnud looduskaitseseaduse (LKS) muudatused. Muudatustest olulisimad puudutavad täiendavaid piiranguid metsaraiele kaitsealadel.
Ühe muudatusena soovib Keskkonnaministeerium keelata kaitsealadel raietööd 15. aprillist 15. juulini. Raierahu kehtestamine loob võimalused metsalinnuliikide tõhusamaks kaitseks ning raierahu kestmine juuli keskpaigani võimaldab parimal juhul kasvatada edukalt üles ka teise pesakonna. Lisaks täiendataks loodusliku linnustiku kaitse sätteid, lisades sinna nõude, et tegevuste kavandamisel ja elluviimisel tuleb vältida looduslikult esinevate lindude häirimist ning pesade ja munade hävitamist. Oluline muudatus täpsustab linnukaitse sätteid puiduraidmete tõstmisel ja veol, kus tuleb arvestada, et mitmed linnuliigid ehitavad pesi oksahunnikutesse ja näiteks hakkpuidu tegemisel need pesad hävivad.
Eelnõu näeb ette kaitsealadel raietööde piiramist 15. aprillist kuni 15. juulini. Metsaseaduse muudatustega väheneks lageraielangi maksimumpindala seitsmelt hektaril viiele.
Samal ajal metsaseaduses kavandatud muudatustega vähendataks lageraielangi maksimumpindala seitsmelt hektarilt viiele. Erandiks on ühe metsaeraldise piiresse jääv raielank, mis võib olla ka üle viie hektari. Muudatus on vajalik, kuna metsandusega seotud rahulolu-uuringud näitavad, et lageraiealade suured pindalad on inimeste jaoks probleemiks. Muudatusel ei oleks tagasiulatuvat mõju, see laieneks vaid neile metsateatistele, mis esitatakse pärast eelnõu muudatuse jõustumist.
Lisaks kaotataks eelnõuga ära riigi ostueesõigus loodusobjekti sisaldava kinnisasja võõrandamisel. Kehtiva LKSi kohaselt on riigil ostueesõigus, kui võõrandatakse kinnisasja, mis asub näiteks ranna ehituskeeluvööndis, I kaitsekategooria liigi püsielupaigas, kaitsealal või hoiualal. Viimastel aastatel on riik hinnanud ostueesõiguse rakendamist tuhandete ostu-müügitehingute puhul, kuid kasutatud seda ei ole. Eelnõu koostajate hinnangul vähendaks riigi ostueesõiguse kaotamine haldusorganite (notar, Maa-amet, Keskkonnaamet) töökoormust ja kiirendaks ostu-müügitehingute sõlmimist. Muudatusel nähakse olulist positiivset mõju ka maaomanikele. Jäävad ära inimeste küsimused ja pahameel, miks riik tahab sekkuda omandiõiguse teostamisse. Eelnõu koostajate hinnangul puudutab muudatus kokku enam kui 2000 maaomanikku aastas. Erakordseteks juhtumiteks jääb endiselt kehtima sundvõõrandamise võimalus kinnisasja avalikes huvides omandamise seaduse alusel.
Eelnõuga täpsustatakse ka mitme LKSi sätte sõnastust. Näiteks täpsustatakse õuemaa mõistet, et eristada seda elamumaa mõistest. Muudatus on tingitud sellest, et kohtupraktikas on ekslikult õuemaa võrdsustatud elamumaaga. Õuemaa on tavamõistes ala elamu ja selle vahetus läheduses asuvate ehitiste vahel, mis on vajalik elamu teenindamiseks ning mida isik hooldab ja kasutab iga päev. LKS is on õuemaa leevendused ettenähtud alale, mis on inimese aktiivses kasutuses ehk selleks, et võimaldada juba väljakujunenud elukeskkonna toimimist. Elamumaa tähendus on aga oluliselt laiem, hõlmates vahel ka kinnistu osasid, mida nii aktiivselt ei kasutata. Õuemaa ja elamumaa sisuline võrdsustamine ei ole aga kooskõlas kaitstavatel loodusobjektidel ning ranna ja kalda ehituskeeluvööndis õuemaaga seotud kitsenduste või leevenduste eesmärgiga. Näiteks võib õuemaale ehitada abihooneid jm ilma ehituskeeluvööndit vähendamata, mistõttu võiks sellise leevenduse kasutusala olla piiratud.
Täpsustatakse veel näiteks ehituskeelu- jt vööndite laiuse määramist üleujutatavatel aladel.
Praegune sõnastus on tekitanud praktikas väärarusaamu, et kalda piiranguvööndile, veekaitsevööndile ja ehituskeeluvööndile ei liideta üleujutusala, vaid see sisaldub juba nende vööndite laiuses. Uus sõnastus täpsustab, et veekoguäärse kaitsevööndi laiusele liidetakse üleujutatav ala, kus kehtivad vastava vööndi nõuded. Üleujutavatel aladel paiknevad mitmed väärtuslikud elupaigad, seetõttu vajavad ranna-ja kaldaalad lisapuhvrit, et oleks täidetud nende kaitse eesmärgid.
Riigikohus tegi eile, 19. mail otsuse, millega rahuldas osaliselt kodanikuühenduste Avalikult Rail Balticust ning Eesti Looduskaitse Seltsi kaebused, millega vaidlustati Rail Baltic asukoha määranud maakonnaplaneeringud. Lahendis rõhutas Riigikohus taaskord Natura 2000 võrgustiku aladele avalduvate mõjude hindamise tähtsust. Kuna otsus saabus napilt enne uudiskirja väljaandmist, anname järgnevalt vaid lühikese ülevaate Riigikohtu seisukohtadest, pikema analüüsi aga järgmises uudiskirjas.
Riigikohtu otsuse kohaselt tühistati Rail Balticu asukohavalik Lõuna-Pärnumaa osas. Põhjuseks oli mõjude hindamisel tehtud eksimused Luitemaa linnuala osas. Kuigi planeeringu mõjusid hinnanud eksperdid leidsid, et raudteetrassi rajamisel linnuala serva võivad olla kaudsed mõjud kaitstavatele liikidele, ei viidud läbi täiemahulist Natura hindamist, vaid piirduti nn eelhindamisega.
Riigikohus rõhutas: juba pelgalt kahtluse korral, et projekt võib kahjustada Natura 2000 võrgustiku ala kaitse-eesmärke, tuleb läbi viia teaduslikele tõenditele põhinev ja põhjalik Natura hindamine.
Riigikohus rõhutas uues lahendis, tuginedes nii Euroopa Kohtu kui enda varasemale praktikale, et juba pelgalt kahtluse korral, et projekt võib kahjustada Natura 2000 võrgustiku ala kaitse-eesmärke, tuleb teaduslikele tõenditele põhinev ja põhjalik Natura hindamine läbi viia. Seejuures ei oma tähtsust, kas mõjud on kaudsed või otsesed – ka kaudsed mõjud nt müra, inimtegevusega kaasnevate häiringute või veerežiimi muutuse näol võivad olla samamoodi olulised nagu elupaiga otsene hävitamine ehitustegevusega.
Riigikohus selgitas lisaks, et Natura 2000 alasid mõjutavate projektide puhul tuleks alternatiivseid lahendusi, nt raudtee asukoha osas, käsitleda sisuliselt. Välistatud ei ole ka uute objektide rajamine Natura-alale, kui sisulise hindamise tulemusena selgub, et see oleks kaitstavatele loodusväärtustele väiksema mõjuga kui otse ala kõrvale ehitamine. Antud juhul nt oli küsimuseks, kas ühe võimaliku asukohana oleks võinud kaaluda raudtee rajamist Via Baltica (Tallinn-Pärnu-Ikla maantee) kõrvale – alale, mis on küll formaalselt Natura 2000 ala, ent juba inimtegevusest oluliselt mõjutatud, samas kui planeeringuga valitud asukoht Luitemaa linnuala kõrval oli seni inimtegevusest suhteliselt puutumatu.
Keskkonnaõiguse Keskuse juristid Siim Vahtrus ja Merlyn Mannov olid koos advokaadibüroo Derling Primusega antud vaidluses keskkonnaühenduste nõustajateks.
Riigikohtu pressiteade
Keskkonnaministri 16.04.2020. a määrus nr 19 “Pinnaveekogumite nimekiri, pinnaveekogumite ja territoriaalmere seisundiklasside määramise kord, pinnaveekogumite ökoloogiliste seisundiklasside kvaliteedinäitajate väärtused ja pinnaveekogumiga hõlmamata veekogude kvaliteedinäitajate väärtused
Riigi Teatajas avaldatud määrus on sisult suuresti sarnane varasema sellesisulise regulatsiooniga. Mõningal määral on muudetud veekogude (ökoloogilise) seisundi hindamise metoodikat, vastavalt senisele praktikale ning uutele Euroopa Komisjoni juhenddokumentidele.
Riigikohus tegi 7. mail otsuse kohtuasjas, milles lahendas ühe Kohila vallas asuva kinnistu omaniku kaebust, milles vaidlustati Kristalli väikekoha (väikekoht – asulast väiksem maa-ala) planeeritava ühisveevärgiga (ÜVK) liitumisest välja jätmine. Vald otsustas Kristalli väikekoha jätta ÜVK-ga liitumise kavast välja, kuna vallale kuuluv vee-ettevõtja poleks vastasel juhul suutnud tasuda torustike väljaehitamiseks vajalikku omafinantseeringut. Ühisveevärgisüsteemist välja jäänud piirkondades oleks seetõttu seaduse kohaselt tulnud võtta kasutusele lekkekindlad reoveekogumismahutid, mis tähendaks aga kinnistu omanikele suuremaid kulutusi võrreldes ÜVK-ga liitunud isikutega.
Halduskohus ja ringkonnakohus jätsid kaebuse rahuldamata. Riigikohus seevastu leidis, et kaebus tuleb rahuldada, kuna vald rikkus ÜVKga seotud osade alade väljajäämist käsitletavates otsustes kaalutlusreegleid ja uurimispõhimõtet. Vald käsitles ebaõigesti lekkekindlaid kogumismahuteid ühiskanalisatsiooniga võrdväärsetena ning tugines otsuste tegemisel põhjendamatult enda rahaliste vahendite nappusele. Ka oli vastustaja ühekülgselt hinnanud ühiskanalisatsiooni rajamise kulude põhjendatust ning on jätnud välja selgitamata alternatiivkulud.
Kristalli väikekoht asub üle 2000 inimekvivalendi (ie) reostuskoormusega reoveekogumisalal, st alal, kus kohalikul omavalitsusel on veeseadusest tulenev kohustus tagada põhjavee kaitseks ühiskanalisatsiooni olemasolu. Sellisel alal võib ühiskanalisatsiooni asemel kasutada lekkekindlaid kogumismahuteid seaduse kohaselt vaid siis, kui ühiskanalisatsiooni rajamine toob kaasa põhjendamatult suuri kulutusi. Eelistatud on ühiskanalisatsioon ning see tagab ka tõhusama keskkonnaeesmärkide saavutamise. Nõuetekohaste lekkekindlate kohumismahutite paigaldamisega kaasneb kinnistuomanikele suuri kulutusi ning pädevad asutused peavad nende üle järelevalvet tegema. Ühiskanalisatsiooni eelistatakse kogumismahutitele selgelt ka EL asulareovee puhastamise direktiivis.
KOV võib küll ühiskanalisatsiooni kavandamisel arvestada enda rahalist võimekust, ent seda tuleb kõrvutada keskkonnaaspektidega.
Riigikohus selgitas, et KOV võib küll ühiskanalisatsiooni kavandamisel arvestada enda rahalist võimekust, kuid see ei tohi olla esmane ja määrav, vaid seda tuleb kõrvutada keskkonnaaspektidega. Seejuures tuleb KOVidel rahaliste vahendite planeerimisel arvestada ka ühisveevärgiga liitumiste vajadusega. Ühiskanalisatsiooni rajamata jätmist ei õigusta ka riigi ebapiisav rahaline tugi, kui ÜVK rajamine on keskkonna- ja majandusaspekte kogumis arvestades põhjendatud.
Selleks, et eelistada ÜVK süsteemi laiendamisele lekkekindlaid kogumismahuteid, peab ühiskanalisatsiooni rajamine olema põhjendamatu, kui võrrelda selle kulusid keskkonnale tekkiva kasuga. Kulude põhjendatuse hindamisel tuleb hinnata alternatiivkulusid ka leibkondade, mitte ainult omavalitsusüksuse eelarve seisukohast. Selleks on tarvis ligikaudseltki teada, millised kulud kaasneksid majapidamistele lekkekindlate mahutite ehitamise ja regulaarse tühjendamisega. Üldjuhul ei tohiks kogumismahutite paigaldamine, hooldamine ja kasutamine olla kinnistuomanikele kulukam kui ÜVKga liitumine ja selle teenuste kasutamise kulud. Vald oleks seega pidanud tegema analüüsi, selgitamaks välja, kas ühiskanalisatsiooniga liitumine oleks kinnistuomanikele majanduslikult mõistlikum. Ühtlasi oleks vald pidanud enne piirkonna ÜVKga kaetavast alast väljaarvamist uurima, kui suur hulk majapidamisi juba kasutab nõuetele vastavaid mahuteid ja mis mahus tuleks nende kasutusele võtuks investeeringuid tegema hakata, samuti mis kulud kaasneksid mahutite perioodilise tühjendamisega ja nende üle tehtava järelevalvega. Seda aga vald ei teinud, mispärast Riigikohus tühistas vastavad otsused oluliste asjaolude ebapiisava väljaselgitamise tõttu.
Otsus kohtuasjas nr 3-17-2637
Tarmo Treimann tuleb Keskkonnaõiguse Keskusesse (KÕK) Kodanikuühiskonna Sihtkapitalist (KÜSK). KÜSKis koordineerib ta vabaühenduste konsultante ning on pikemalt olnud seotud kohaliku omaalgatuse programmi teemadega. Tarmol on aastatepikkune töökogemus ka notaribüroost ning ta on tegutsenud MTÜ Kodaniku Hääl ühe eestvedajana. Ta on õppinud õigusteadust Tallinna Majanduskoolis ning haldusjuhtimist Tallinna Tehnikaülikoolis.

matches: Riigikohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus


41 HAIGEKASSA ANDMEKOGU
§ 461 Haigekassa andmekogu
§ 462 Haigekassa andmekogu vastutav töötleja
§ 463 Haigekassa andmekogusse kantavad andmed
§ 464 Andmete kogumise õigus
§ 465 Haigekassa andmekogu põhimäärus
§ 484 Haigekassa andmekoguga seotud õigused ja kohustused
RT I, 19.12.2019, 18
09.12.2019 RT I, 19.12.2019, 3 01.01.2020
3) peab ravikindlustushüvitiste võimaldamiseks ja käesolevast seadusest, ravikindlustuse seadusest, tervishoiuteenuste korraldamise seadusest ning muudest õigusaktidest tulenevate muude ülesannete täitmiseks haigekassa andmekogu;
31) teavitab isikuid haigekassa põhikirjas sätestatud korras elektrooniliselt või muul viisil ravikindlustuse seadusest või muudest õigusaktidest tulenevatest õigustest ja kohustustest;
(22) Haigekassa töötajal, kes kontrollib osaliselt või täielikult tasustatavate teenuste kvaliteeti ja põhjendatust, on juurdepääsuõigus tervishoiuteenuste eest tasumise, lepingulise järelevalve, tervishoiuteenuste statistika ning haigekassa eelarve efektiivse ja otstarbeka kasutamise eesmärgil tervise infosüsteemis olevatele isikuandmetele.
(23) Käesoleva paragrahvi lõikes 22 nimetatud isikul on juurdepääsuõigus järgmistele tervise infosüsteemis olevatele andmetele:
2) andmed ambulatoorse ja statsionaarse tervishoiuteenuse osutamise kohta;
(24) Käesoleva paragrahvi lõikes 23 nimetatud täpsemate andmete loetelu ja päringute perioodid kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
27) teeb valdkonna eest vastutavale ministrile ettepaneku arst-residendi tööjõukulu arvutamise ja baasasutusele hüvitamise aluste kehtestamiseks või muutmiseks;
[RT I, 19.12.2019, 3 - jõust. 01.01.2020]
5) [kehtetu - RT I, 13.03.2019, 2 - jõust. 15.03.2019]
41. peatükk HAIGEKASSA ANDMEKOGU
§ 461. Haigekassa andmekogu
Haigekassa andmekogu peetakse seadustest tulenevate haigekassa avalike ülesannete täitmise eesmärgil, milleks on ravikindlustushüvitiste võimaldamine, tervishoiuteenuste eest tasumine ning tervishoiuteenuste korraldamisega seotud teiste ülesannete täitmine vastavalt ravikindlustuse seadusele, tervishoiuteenuste korraldamise seadusele ja muudele õigusaktidele ning haigekassa eelarves ettenähtud kuludele.
§ 462. Haigekassa andmekogu vastutav töötleja
Haigekassa andmekogu vastutav töötleja on haigekassa.
§ 463. Haigekassa andmekogusse kantavad andmed
(1) Haigekassa andmekogusse kantakse järgmised andmed:
1) isiku üldandmed – isikukood ja sünniaeg, ees- ja perekonnanimi, elukoht, arvelduskonto ning kontaktandmed;
4) rahaliste ravikindlustushüvitiste väljamaksmise aluseks olevad andmed;
5) tervishoiuteenuse osutaja ja muud tervishoiuteenusega seotud andmed;
6) haigekassale ravikindlustuse seadusest, tervishoiuteenuste korraldamise seadusest ja muudest õigusaktidest tulenevate ülesannete täitmiseks muud vajalikud andmed.
(2) Haigekassa andmekogu andmeid säilitatakse 75 aastat alates andmekogusse kandmisest või 30 aastat isiku surmast. Logisid ja alusandmeid säilitatakse vastavalt andmekogu põhimääruses sätestatule.
(3) Kohtutäituril on õigus töödelda haigekassa andmekogus olevaid ajutise töövõimetuse hüvitise andmeid kindlustatud isiku hüvitise arestimiseks ja aresti alt vabastamiseks.
(4) Haigekassa andmekogu kandes märgitud asjaolu omandab õigusliku tähenduse kande tegemisest, kui seaduses ei ole ette nähtud teistsugust tähtpäeva.
(5) Haigekassa andmekogu kanne tehakse viie kalendripäeva jooksul pärast kande tegemise aluseks olevate nõuetekohaselt vormistatud dokumentide haigekassasse saabumist.
§ 464. Andmete kogumise õigus
(1) Haigekassal on õigus saada isikult õigusaktides sätestatud juhtudel andmeid, sealhulgas eriliiki isikuandmeid, kui need andmed on vajalikud haigekassale seadusega pandud ülesannete täitmiseks.
(2) Haigekassal on õigus nõuda temaga lepingu sõlminud isikutelt, samuti teistelt isikutelt ning riigi- ja kohaliku omavalitsuse üksuse asutustelt õigusaktides sätestatud juhtudel isiku andmeid ning muid andmeid, kui need andmed on vajalikud haigekassale seadusega pandud ülesannete täitmiseks.
(4) Andmete väljastamiseks kohustatud isik või asutus peab oma kohustuse täitma viivitamata, kuid mitte hiljem kui haigekassa poolt andmete nõudmisel teatatud tähtaja jooksul, või põhjendama haigekassale kirjalikult kohustuse nõuetekohase täitmise võimatust.
§ 465. Haigekassa andmekogu põhimäärus
(1) Haigekassa andmekogu asutab ja selle põhimääruse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(2) Haigekassa andmekogu põhimääruses sätestatakse:
1) andmekogu ülesehitus ja andmete täpsem koosseis;
2) andmete andmekogusse kandmiseks vajalike alusdokumentide loetelu;
3) andmete vastuvõtmise ja väljastamise üle arvestuse pidamise kord;
4) andmeandjate loetelu, andmetele juurdepääsu ning nende väljastamise kord;
5) ebaõigete andmete parandamise ja sellest teavitamise kord;
6) andmetele juurdepääsu sulgemise tingimused ja kord;
7) andmete säilitamise täpsem kord;
8) muud andmekogu pidamiseks vajalikud tingimused.
§ 484. Haigekassa andmekoguga seotud õigused ja kohustused
Ravikindlustuse seaduse alusel asutatud ravikindlustuse andmekoguga seotud õigused ja kohustused lähevad üle käesoleva seaduse alusel asutatud haigekassa andmekogule.


Riigikogu 09.11.1995 seadus; jõustumiskuupäev 01.09.1996
redaktsioon 01.01.2020 [RT I, 13.03.2019, 27]
§ 4. <!- END 3 -!> Registri tööpiirkonna muutumine
§ 5. <!- END 4 -!> Abikaasa elukoht ja selle muutumine
§ 6. <!- END 5 -!> Abieluvararegistri andmetega tutvumine
[RT I, 23.12.2013, 1 - jõust. 01.01.2020 - sõna "registripidajale" asendatud sõnadega "perekonnaseisuametnikule või perekonnaseisuasutuse ülesandeid täitvale isikule" (RT I, 21.12.2016, 1)]
§ 10 <!- END 9 -!> . Registri koosseis
§ 13 <!- END 12 -!> . Registripäevik
§ 14 <!- END 13 -!> . Asenduskaart
§ 15 <!- END 14 -!> . Tähestikuline kartoteek
§ 16 <!- END 15 -!> . Abieluvararegistri arhiiv
§ 19 <!- END 18 -!> . Abieluvararegistri kanded
§ 21 <!- END 20 -!> . Kande tegemiseks vajalikud dokumendid
§ 22 <!- END 22 -!> 1. Märge sissetulnud kandeavalduse kohta
§ 23 <!- END 22b1 -!> . Tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks
§ 24 <!- END 23 -!> . Kandeavalduse läbivaatamine
§ 25 <!- END 24 -!> . Kandemääruse sisu
§ 26 <!- END 25 -!> . Kande tekst
§ 27 <!- END 26 -!> . Kande tegemine
§ 28 <!- END 27b1 -!> . Mitme avalduse lahendamine
§ 29 <!- END 28 -!> . Kandest ja kandemäärusest teatamine
§ 30 <!- END 29 -!> . Kande avaldamine
§ 31 <!- END 30 -!> . Abiregistrikaart
§ 32 <!- END 31 -!> . Kande muutmine ja kustutamine
§ 34 <!- END 33 -!> . Registrikaardi sulgemine
§ 36 <!- END 36 -!> 1. Registritoimingute tasud ja andmete väljastamise eest tasumise kord
(13) Välisriigis väljaantud dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud tunnistusega (apostillega), kui välisleping ei sätesta teisiti.
§ 381. - § 40. [Kehtetud - RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006]
§ 42 <!- END 41b1 -!> . Registripidamine arvutis
§ 42 <!- END 42 -!> 1. Üleminek elektroonilisele abieluvararegistrile
§ 42 <!- END 42b1 -!> 2. Registrikaardi ümberkirjutamine ametiülesande korras
§ 42 <!- END 42b2 -!> 3. Kandeavalduste menetlemine
<!- START 42b5 -!>
<!- END 42b5 -!>
<!- START 42b6 -!>
<!- END 42b6 -!>
§ 44. - § 45. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


Kalaallit Nunaanni Inatsisartunut qinersisarneq pillugu Inatsisartut inatsisaanni nr. 9-mi, 31. oktober 1996-imeersumi makku allannguutigitinneqassapput:
1. § 5 ima oqaasertalerneqassaaq:
"§ 5. Inatsisartut 31-inik ilaasortaqassapput. Kalaallit Nunaat Inatsisartunut qinersiviuvoq ataaseq."
2. § 10, imm. 1 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Qinersinermik siulersuisut § 7, imm. 3 naapertorlugu Qinersinermut Ataatsimiititaliamit nalunaarfigineqarsimanertik naapertorlugu piffissaq taasiffissaq piaarnerpaamik nalunaarutigissavaat. Tamatumunnga peqatigitillugu nalunaarutigineqassapput taasiartorfissat ataasiakkaat inuillu taasiartorfissani ataasiakkaani taaguinermik siulersuisussatut toqqarneqarsimasut aqqi kiisalu qinigassanngortitanik nalunaarutiginninnissamut killiliussaq."
3. § 13, imm. 1-imi "Inatsisartunut qinersivimmi ataatsimi" aamma "Inatsisartunut qinersivimmi" peerneqassapput.
4. § 13, imm. 2 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Imm. 2. Partiip ataatsip qinerneqartussat marloriaataat amerlanerpaamik qinigassanngortissinnaavai."
5. § 14, imm. 1-imi aamma imm. 3-mi "Inatsisartunullu qinersivimmi" aamma "Inatsisartunut qinersivimmi ataatsimi" peerneqassapput.
6. § 15-imi "Inatsisartunut qinersivimmi" peerneqassapput.
7. § 16, imm. 1 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Kinaluunniit partiinut ataatsimit amerlanerusunut qinigassanngortissinnaanngilaq imaluunniit partiimut qinigassanngortiitigaluni partiit avataanni qinigassanngortissinnaanani."
8. § 16, imm. 3 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Kinaluunniit qinigassanngortittunut ataatsimit amerlanerusunut qinigassanngortitsisuusinnaanngilaq."
9. § 18, imm. 3-mi "Inatsisartunut qinersivinni ataasiakkaani" aamma "Inatsisartunut qinersivinni" perneqassapput.
10. § 19-imi "Inatsisartunut qinersivimmi" peerneqassaaq.
11. § 23 ima oqaasertalerneqassaaq:
"§ 23. Inatsisartunut qinersivik, kommunalbestyrelsinut, nunaqarfinni aqutsisunut ilagiillu sinniisaannut qinersisarnerit pillugit inatsisartut inatsisaanni § 5 naapertorlugu, kommuninut taasiartorfinnullu aggorneqarsimavoq.
Imm. 2. Inoqarfiit kommunit aggornerisa avataanniittut Nuup kommuniani qinersiartorfittut naatsorsuunneqassapput.
Imm. 3. Qinersisussat allattorsimaffiat kommuninut tamanut immikkut suliarineqassaaq. Kommuni taasiartorfinnut aggorneqarsimappat qinersisussat allattorsimaffiat taasiartorfinnut tamanut immikkut suliarineqassaaq.
Imm. 4. Qinersisussat allattorsimaffianniissapput qinersisartut aqqi aamma qinersisartut ulloq inuuffiat kiisalu qinersisartut aqqinik krydsiliiffissaq."
12. § 24, imm. 1-imi "qinersivimmi" imm. 2-milu "qinersiviup iluani" "kommunimi"-nngortinneqassapput.
13. § 26, imm. 2-mi aamma imm. 3-mi "Inatsisartunut qinersivimmi" aamma "Qinersivimmi ataatsimi" peerneqassapput.
14. § 28, imm. 2-mi "Inatsisartunut qinersivimmi" peerneqassaaq.
15. § 33, imm. 1, oqaaseqatigiit aappaat ima oqaasertalerneqassaaq:
"Qinersisartup allanit isigineqarani pappiara taasivik erngerluni immersussavaa partiip qinigassanngortitsisimasup arlaata aqqa imaluunniit qinigassanngortissimasut arlaata aqqa allallugu."
16. § 38, imm. 4-mi "qinersivimmi" peerneqassaaq.
17. § 39, imm. 2, nr. 5 ima oqaasertalerneqassaaq:
"5) pappiarami taasivissami taamaallaat inuup qinigassanngortissimanngitsup aqqa allanneqarsimappat imaluunniit taamaallaat partiip qinigassanngortitsisimanngitsup aqqa allanneqarsimappat."
18. § 42, imm 2-mi aamma § 49 -mi "qinersivinni" "kommunimi"-nngortinneqassaaq.
19. § 43, imm. 1 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Qinersinermut Ataatsimiititaliap qinersinermik siulersuisunit inernerit tigoreerunigit qinersinerup tamakkerluni inernera naatsorsussavaa. Qinersinermik siulersuisuniit naatsorsuinerup tamakkiisumik inerneri tiguneqarsimanngikkaluarpataluunniit atortussat tigummineqartut malillugit paasissutissat amigaataasut qinersinerup inerneranut sunniuteqartussaanngippata Qinersinermut Ataatsimiititaliaq naatsorsuisinnaavoq."
20. § 43, imm. 2-mi aamma imm. 3-mi peerneqassapput: "inatsisartunut qinersivimmi pineqartumi" aamma "qinersivimmi".
21. § 44 atorunnaarsinneqassaaq.
22. § 46, imm. 1 atorunnaassaaq.
Imm. 2-3 matuma kingorna imm. 1-2-nngorput.
23. § 46, imm. 1 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Imm. 1. Partiit kattusseqatigiillu ataasiakkaat qinigassanngortitaat qinigaanngitsulli, sinniisussanik nalunaarsuiffimmi allattorneqartassapput, sinniisussatut Inatsisartunut ilaasortaatitaasinnaanertik malillugu tulleriinnilersorneqarlutik. Qinigassanngortittoq qinigaanani amerlanerpaanit taaneqarsimasoq siulliussaaq. Tamatuma kingorna tulliussaaq qinigassanngortittoq qinigaanani amerlanerpaat tulliinit taaneqarsimasoq, taamatullu ingerlalluni tulleriinnilersuineq ingerlanneqassaaq."
24. § 47 ima oqaasertalerneqassaaq:
"Qinersinermut Ataatsimiititaliap qinersinermik allattaavinnut allassavaa kikkut ilaasortassatut qinigaasutut isiginerini, qinigaasullu qinigaanerannik allakkatigut nalunaarfigalugit."
25. § 50, imm. 1-imi oqaaseqatigiit siulliit imatut oqaasertalerneqassapput:
"Inatsisartunut qinigassanngortittut qinigaasimagunik qinigaasimanngikkunilluunniit, aammalu qinersisartut kikkulluunniit, qinersinerup atorsinnaassusia apeqquserlugu naammagittaalliuuteqarsinnaapput."
26. § 53, imm. 4 aamma imm. 5 atorunnaarsinneqassapput.
Inatsisartut inatsisaat 1. december 1998 atulerpoq.
ltl_nr_10-1998_forslag_grl
ltl_nr_10-1998_bemaerk_grl


Jõustumine: 15.03.201901.07.201820.04.201801.01.2018
RT I, 12.03.2019, 55
(1) Registrisse kantavaid andmeid töödeldakse elektroonselt.
(2) Registri alusandmed võivad olla elektroonsed või paberil. Paberil alusdokumentide andmed kantakse registrisse elektroonselt.
(1) Registri vastutav töötleja on Sotsiaalkindlustusamet.
3) sotsiaalteenuse osutaja.
4) [kehtetu - RT I, 12.03.2019, 41 - jõust. 15.03.2019]
2) kehtestab registriandmetele juurdepääsu ja registriandmete töötlemise korra ning tagab andmete töötlemise ainult selleks määratud isikutele;
3) vastutab isikuandmete töötlemise nõuete täitmise ja enda poolt registrisse kantud andmete õigsuse eest;
4) korraldab koostöös Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskusega registri e-teenuste loomist ja elektroonset andmevahetust riigi infosüsteemi teiste andmekogudega;
5) koostab arendusvajaduste lähteülesanded koostöös volitatud töötlejatega ning osaleb registri muudatuste testimisel;
6) võtab andmete käideldavuse, tervikluse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks kasutusele registri turvanõuetele vastavad organisatsioonilised ja füüsilised turvameetmed ning rakendab neid järjepidevalt;
7) teavitab Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskust teenust puudutavatest intsidentidest;
8) tagab koostöös Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskusega kasutajatoe toimimise ning juhendab ja koolitab registri kasutajaid;
9) koordineerib registrit puudutava info avalikustamist;
10) teeb järelevalvet registri pidamise üle ning täidab muid vastutava töötleja õigusaktidest tulenevaid ülesandeid.
1) teeb või hangib kooskõlastatult vastutava töötlejaga registri pidamiseks vajalikud analüüsi- ja arendustööd ning tööde testimise;
2) osaleb arendustööde lähteülesannete koostamisel ning korraldab ja teeb registri muudatuste testimist;
4) tagab registri pidamise, haldamise ja majutamise õigusaktides sätestatud nõuete kohaselt;
5) tagab teenust puudutavate intsidentide käsitlemise;
6) tagab koostöös vastutava töötlejaga teabe edastamise ja statistiliste väljavõtete tegemise õigustatud isikutele;
7) korraldab andmete ja registri säilimise vastavalt kehtestatud nõuetele ja varukoopiate tegemise ning säilitustähtaja möödumisel andmete hävitamise;
8) teavitab registriandmete töötlemisel avastatud rikkumisest kohe vastutavat töötlejat ning võtab viivitamata tarvitusele kõik vajalikud abinõud rikkumise lõpetamiseks;
9) teeb registri vastutavale töötlejale ettepanekuid registri arendamiseks.
(2) Kohaliku omavalitsuse üksus ja sotsiaalteenuse osutaja volitatud töötlejana:
2) võtab andmete käideldavuse, tervikluse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks kasutusele registri turvanõuetele vastavad organisatsioonilised, füüsilised ja infotehnoloogilised turvameetmed ning rakendab neid järjepidevalt;
4) teavitab registriandmetes vea avastamise korral viivitamata vastutavat töötlejat, välja arvatud juhul, kui on võimalik viga iseseisvalt kõrvaldada või kui avastatud viga on ebaoluline;
5) menetleb isikute avaldusi registriandmete ühekordseks väljastamiseks ja peab arvestust andmete väljastamise üle lähtuvalt andmetest, millele volitatud töötlejal on juurdepääs;
14) [RT I, 28.12.2017, 90 - kehtis kuni 30.04.2018]
(7) Registrisse kantakse järgmised andmed andmete töötleja kohta:
1) kohaliku omavalitsuse üksuse, sotsiaalteenuse osutaja ja Sotsiaalkindlustusameti puhul asutuse üldandmed ja registri kasutajate andmed;
2) kohaliku omavalitsuse üksuse ja Sotsiaalkindlustusmeti makstavate toetuste (sealhulgas arvestusaluste) ja osutatavate teenuste andmed;
3) sotsiaalteenuse osutaja osutatavate teenuste andmed;
4) kohaliku omavalitsuse üksuse, sotsiaalteenuse osutaja ja Sotsiaalkindlustusameti arveldusdokumentide andmed.
4) Sotsiaalkindlustusamet, kohaliku omavalitsuse üksus ja sotsiaalteenuse osutaja;
1) isiku pöördumine, avaldus või taotlus abi saamiseks;
(3) Sotsiaalhoolekande seaduse §-s 151 sätestatud eesmärgi täitmiseks esitab kohaliku omavalitsuse üksus Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskusele taotluse. Taotlus sisaldab sotsiaalhoolekande seaduse § 151 lõikes 6 sätestatud eesmärgil tegutsema asumise kinnitust ja nende kasutajate nimekirja, kes asuvad sotsiaalhoolekande seaduse §-s 151 sätestatud ülesannet täitma. Kasutajate nimekirja võib kohaliku omavalitsuse üksus muuta enne järgmise taotluse esitamise tähtaega.
[RT I, 17.04.2018, 1 - jõust. 01.07.2018]
(4) Lõikes 3 nimetatud taotlus esitatakse enne iga andmepäringu teostamist 1. märtsiks või 1. oktoobriks. Andmepäring käivitatakse vastavalt 15. märtsil või 15. oktoobril.
5) haigekassa andmekogust on õigus saada esitlusinfona isiku ravikindlustatuse andmeid ja perearsti kontaktandmeid;
9) kinnipeetavate, vahistatute, arestialuste ja kriminaalhooldusaluste andmekogust (vangiregister) on õigus saada esitlusinfona vahi all oleku ja täitmisele pööratud vabadusekaotuse kandmise aja ja esmase paigutuse (vahi all, täitmisel) andmeid;
(1) Sotsiaalkindlustusamet ja kohaliku omavalitsuse üksus kannavad registrisse isiku esitatud andmed ning muud põhimääruses nimetatud andmed, mida ei kanna registrisse Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus ja sotsiaalteenuse osutaja või mida ei kanta registrisse automaatselt riigi infosüsteemide andmevahetuskihi kaudu muudest andmekogudest.
(2) Sotsiaalteenuse osutaja kannab registrisse § 8 lõike 1 punktis 12 nimetatud andmed, § 8 lõike 7 punktis 1 nimetatud registri kasutajate andmed ning § 8 lõike 7 punktides 3 ja 4 nimetatud andmed.
(3) Paragrahvi 8 lõikes 11 nimetatud andmed tekivad registrisse sotsiaalhoolekande seaduse § 151 lõikes 4 sätestatud andmetöötluse tulemusel.
(4) Kohaliku omavalitsuse üksus kannab registrisse § 8 lõikes 12 nimetatud andmed.
(5) Sotsiaalkindlustusamet kannab registrisse § 8 lõigetes 2 ja 3 nimetatud andmed.
(6) Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus kannab registri volitatud töötleja ülesannete täitmise raames registrisse § 8 lõike 7 punktis 1 nimetatud asutuse üldandmed ja vajaduse korral registri kasutajate andmed ning § 8 lõike 7 punktis 2 nimetatud riiklikult kehtestatud toetuste arvestusaluste andmed.
(1) Sotsiaalkindlustusamet, Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus, kohaliku omavalitsuse üksus ja sotsiaalteenuse osutaja kannavad § 8 lõike 7 punktis 2 nimetatud toetuste arvestusaluste andmed registrisse hiljemalt vastava arvestusaluse aluseks oleva õigusakti jõustumise päevale eelneval päeval.
(2) Sotsiaalkindlustusamet ja kohaliku omavalitsuse üksus kannavad § 8 lõigetes 1–6 nimetatud andmed registrisse viie tööpäeva jooksul pärast andmete saamist.
(3) Sotsiaalteenuse osutaja kannab andmed teenuse osutamise kohta registrisse hiljemalt teenuse osutamise kuule järgneva kuu kümnendaks kuupäevaks.
(2) Andmete töötlejatel on juurdepääs nende isikute isikuandmetele, kes on konkreetse töötleja poole pöördunud, kellele on abi osutatud või kes on teenust saama suunatud.
§ 19. Registri logide ja alusandmete säilitamine
(1) Registrisse kantud menetluste logisid säilitatakse viis aastat pärast menetluse lõppkuupäeva.
(2) Sotsiaalhoolekande seaduse § 151 lõike 4 alusel registrisse kantud andmete logisid säilitatakse registris isikute 27-aastaseks saamiseni.
(3) Registrisse kantud lapsendamise ja hoolduspere sooviavalduste menetlusega seotud logisid säilitatakse viis aastat pärast menetluse lõppkuupäeva.
(4) Registrisse kantud alusandmeid säilitatakse kümme aastat.
7. peatükk Järelevalve registri pidamise üle, registri pidamise finantseerimine ja lõpetamine
(1) Järelevalvet registri pidamise seaduslikkuse üle tehakse õigusaktides sätestatud korras.
(2) Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskusel on oma pädevuse ulatuses õigus kontrollida §-des 7, 17 ja 18 kehtestatud tingimuste täitmist töötlejate poolt, nõuda registriandmete või päringuvõimaluste väärkasutamise korral töötlejalt kasutaja registrile juurdepääsu piiramist, peatamist või lõpetamist ning teha ettepanekuid vastutavale töötlejale avastatud rikkumises süüdi olevate isikute väljaselgitamiseks ja vastutusele võtmiseks.
§ 201. Registri pidamise finantseerimine
Registri pidamist ning hooldus- ja arendustöid rahastatakse riigieelarvest vastutavale ja volitatud töötlejale selleks otstarbeks eraldatud vahenditest.
§ 202. Registri pidamise lõpetamine
(1) Registri pidamise lõpetamise otsustab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Registri pidamise lõpetamisel otsustatakse registriandmete üleandmine teise andmekogusse või riiklikku arhiivi või andmete hävitamine ning üleandmise või hävitamise tähtaeg.


text:
Sellel leheküljel esitatakse teavet kohtukulude kohta Soomes.
Õigusvaldkonna ametite tasude reguleerimine
Millal peab kohtuvaidluse kaotanud pool tasuma võitnud poole kulud?
Vandeadvokaadid (sealhulgas õigusnõustajad ja juristid)
Soomes reguleeritakse vandeadvokaatide tasusid advokaatide kutsealase käitumise reeglite ning tasusid käsitlevate suunistega, mille on heaks kiitnud Soome Advokatuur.
Soomes reguleeritakse kohtutäiturite tasusid vastavalt valitsuse dekreedile 925/2008, täitemenetluse tasusid käsitlevale seadusele 34/1995 ning valitsuse dekreedile 35/1995.
Advokaadi tasusid reguleeritakse Soomes äriseadustiku (18:5), õigusabi seaduse 257/2002 ning valitsuse dekreediga 290/2008.
Soomes kuuluvad kindlaksmääratud kulude hulka menetluskulud ning dokumentide tasu. Menetluskulud (kohtukulu, asja läbivaatamiskulu, kättetoimetamise kulu) maksab pool hüvitisena kohtuistungi pidamise ning menetluse käigus võetud meetmete eest. Menetluskulude hulka kuulub ka kohtuotsust või vaheotsust sisaldavate ametlike dokumentide kättetoimetamine. Kohtukulud varieeruvad 79 eurost tsiviilasja puhul piirkonnakohtus 223 euroni kohtuasja puhul turukohtus.
Dokumentide tasu (väljavõtete tasu, koopiate tegemise tasu, tõendite tasu) tuleb maksta konkreetselt taotletud dokumentide eest, välja arvatud juhul, kui kehtib seaduslik vabastus tasu maksmisest. Näiteks ei pea dokumentide eest tasuma kannatanu kriminaalasjas, mille on algatanud prokurör.
Kulude üksikasjad on kättesaadavad Soome kohtusüsteemi veebisaidil ning kohtukulusid käsitlevas seaduses (kohtu- ja kohtuhaldusasutuste toimingute tasusid käsitlev seadus 701/1993) ning Riiginõukogu dekreetides.
Abielulahutuse asjade puhul koosnevad kohtukulud esialgsest 79 euro suurusest tasust ning menetluse jätkumisel pärast järelemõtlemisaega tasutavast 44 eurost. Advokaadi abi kasutamise tasu võib ulatuda ligikaudu 1000 euroni. Hagimenetluse puhul on tasu 72 eurot. Tsiviilasjade puhul on kohtukulud 79–179 eurot piirkonnakohtus ning lisaks tuleb tasuda 179 eurot, kui asi kaevatakse edasi apellatsioonikohtusse. Advokaadi tasu võib ulatuda 6000 euroni või üle selle.
Tsiviilasja menetluse etapp, kus pooled peavad maksma kindlaksmääratud kulud
Pooled peavad maksma tsiviilmenetluse kindlaksmääratud kulud menetluse lõpus.
Soomes ei pea pooled midagi maksma kriminaalasjade puhul, mille on algatanud prokurör esimese astme kohtus.
Kriminaalmenetluse etapp, kus pooled peavad maksma kindlaksmääratud kulud
Pooled peavad maksma kriminaalmenetluse kindlaksmääratud kulud menetluse lõpus.
Konstitutsioonikohut Soomes ei ole ning asjakohased kohtuasjad lahendatakse kriminaalmenetluses. Soomes ei pea pooled midagi tasuma kriminaalasjade puhul, mille on algatanud prokurör esimese astme kohtus.
Põhiseadusliku menetluse etapp, kus pooled peavad maksma kindlaksmääratud kulud
Kulud tuleb tasuda menetluse lõpus.
Õigusesindaja peab andma võimaliku kohtuvaidluse pooltele eelteavet, et nad mõistaksid oma õigusi ja kohustusi, nende võimalust kohtuvaidlus võita ja seonduvaid kulusid, kaasa arvatud need, mida peab tõenäoliselt kandma kohtuvaidluse kaotanud pool. Seda reguleerib Soome Advokatuuri kodukord. Vandeadvokaat on kohustatud säilitama kliendi konfidentsiaalsuse.
Kust leida teavet kulude kindlaksmääramise õigusliku aluse kohta Soomes?
Teave kulude kindlaksmääramise õigusliku aluse kohta on kättesaadav justiitsministeeriumi veebisaidil.
Mis keeltes on võimalik leida teavet kulude kindlaksmääramise õigusliku aluse kohta Soomes?
Teave on kättesaadav soome, rootsi ja inglise keeles.
Teave vahenduse kohta on kättesaadav justiitsministeeriumi ning Soome Tervise ja Heaolu Instituudi veebisaidil.
Üksikasjalik teave kulude ja kohtumenetluse kulude kohta on tasuta kättesaadav Soome justiitsministeeriumi veebisaidil.
Teave menetluste keskmise kestuse kohta on kättesaadav justiitsministeeriumi veebisaidil tegevuse „Ülevaade” all.
Teave menetluse keskmiste kogukulude kohta on kättesaadav Soome kohtusüsteemi veebisaidil.
Kuidas saab vajalikku teavet
Teave on kättesaadav justiitsministeeriumi veebisaidil. Vastavalt Soome Advokatuuri tasusid käsitlevatele suunistele peab kliendile esitatav ülesande täitmise hinnanguline kulu sisaldama käibemaksu.
Millist määra kohaldatakse?
Õigusteenuste suhtes kehtib 22-protsendiline käibemaksumäär. Õigusabi tasude suhtes käibemaksu siiski ei kohaldata.
Tsiviilõiguses kohaldatav sissetuleku künnis
Sissetuleku künnist arvutatakse vastavalt konkreetsele valemile. Üldjuhul antakse tasuta õigusabi juhul, kui taotleja sissetulek üksiku isiku puhul on alla 700 euro kuus. Samuti võidakse õigusabi anda järkjärgulise mahaarvatise alusel, kui taotleja sissetulek on 700 kuni 1500 eurot. Õigusabi ei anta, kui taotleja sissetulek on üle 1500 euro kuus. Vastavad summad abikaasade puhul on kummagi kohta 600 ja 1300 eurot. Lisateavet saab kohtusüsteemi veebisaidilt. Taotlejad, kellele antakse õigusabi mahaarvatise alusel, peavad tasuma õigusabi tasu suuruses 70 eurot. Lisaks peavad taotlejad, kelle likviidsed varad ületavad 5000 eurot, tasuma täiendavat mahaarvatist.
Kriminaalõiguses kohaldatav sissetuleku künnis kostja puhul
Sissetuleku künnist arvutatakse konkreetse valemi alusel. Üldjuhul antakse õigusabi juhul, kui taotleja sissetulek üksiku isiku puhul on alla 700 euro kuus. Samuti võidakse õigusabi anda järkjärgulise mahaarvatise alusel, kui taotleja sissetulek on 700 kuni 1500 eurot. Õigusabi ei anta, kui taotleja sissetulek on üle 1500 euro kuus. Vastavad summad abikaasade puhul on kummagi kohta 600 ja 1300 eurot. Lisateavet leiab kohtusüsteemi veebisaidilt. Taotlejad, kellele antakse õigusabi mahaarvatise alusel, peavad tasuma õigusabi tasu suuruses 70 eurot. Lisaks peavad taotlejad, kelle likviidsed varad ületavad 5000 eurot, tasuma täiendavat mahaarvatist.
Lisaks eelnevale on kostjal õigus riiklikule kaitsjale, hoolimata varalisest seisundist, kui teda süüdistatakse kuriteo toimepanemises raskendavatel asjaoludel või kui ta on vahistatud või kinni peetud. Kohus võib ka omal algatusel määrata riikliku kaitsja alla 18-aastasele isikule või isikule, kes ei ole võimeline endale kaitsjat leidma. Kui kostja siiski süüdi mõistetakse, peab ta riigile tagasi maksma riikliku kaitsja tasu, välja arvatud juhul, kui tal on õigus saada õigusabi. Sellisel juhul määratakse kostja maksekohustus vastavalt õigusabi eeskirjadele.
Kriminaalõiguses kohaldatav sissetuleku künnis kannatanu puhul
Raskendavatel asjaoludel toimepandud kuritegude, sealhulgas koduvägivalla ja seksuaalkuritegude tõttu kannatanutel, on õigus advokaadile ja tugiisikule, hoolimata nende rahalisest seisundist.
Lisaks võib kannatanu saada õigusabi vastavalt tavapärastele kriteeriumidele: üldjuhul antakse õigusabi juhul, kui taotleja sissetulek üksiku isiku puhul on alla 700 euro kuus. Samuti võidakse õigusabi saada järkjärgulise mahaarvatise alusel, kui taotleja sissetulek on 700 kuni 1500 eurot. Õigusabi ei anta, kui taotleja sissetulek on üle 1500 euro kuus. Vastavad summad abikaasade puhul on kummagi kohta 600 ja 1300 eurot. Taotlejad, kellele antakse õigusabi mahaarvatise alusel, peavad tasuma õigusabi tasu suuruses 70 eurot. Lisaks peavad taotlejad, kelle likviidsed varad ületavad 5000 eurot, tasuma täiendavat mahaarvatist.
Õigusabi taotletakse riigi õigusabi büroos. Abi võib taotleda ükskõik millises riigi õigusabi büroos hoolimata sellest, kus taotleja elab. Sageli on lihtsam esitada taotlus lähimas büroos.
Taotleja peab esitama tõendi rahalise olukorra kohta, kohtukulude kindlustuse ja selgituse, mille pärast õigusabi taotletakse.
Taotlus esitatakse õigusabi büroos kas suuliselt või kirjalikult ning taotlusele tuleb lisada vajalikud dokumendid. Taotlusvormi ja lisad võib saata ka riigi õigusabi büroosse posti, faksi või e-posti teel.
Taotlusvorm on kättesaadav õigusabi taotlusvormi leheküljel, riigi õigusabi büroodes, kohtutes ja advokaadibüroodes.
Kui taotleja soovib saada kohtuasjas eraadvokaadi abi, võib advokaat esitada õigusabi taotluse.
Kui isik on kannatanud koduvägivalla või seksuaalkuritegude tagajärjel, võib kohus määrata kannatanule advokaadi või tugiisiku kohtueelse uurimise või kohtumenetluse ajaks. Kui kannatanu soovib esitada nõude kohtumenetluse ajal, määrab kohus advokaadi. Nõude puudumise korral võidakse nimetada tugiisik.
Nagu eespool märgitud, määratakse taotluse korral riiklik kaitsja isikule, keda kahtlustatakse kuriteo toimepanemises raskendavatel asjaoludel, või isikule, kes on vahistatud või kinni peetud. Kohus võib ka omal algatusel määrata riikliku kaitsja alla 18-aastasele isikule või isikule, kes ei ole võimeline ise omale kaitsjat leidma.
Õigusabi saaja on maksekohustusest vabastatud.
Lisaks on seaduses ette nähtud, et teatavate kohtuasjade menetlemine on tasuta. Sellisteks asjadeks on nt eraisikute võla kohandamine ning prokuröri algatatud kriminaalasjad esimese astme kohtus. Välisriikide ametiasutuste ja kodanike puhul võivad menetlused olla tasuta, kui tegemist on vastastikuse õigusabiga.
Üldreeglina tasub tsiviilasjade puhul kohtukulud kohtuvaidluse kaotanud pool (eranditeks on kaebuste ja kohustuslike õigusnormidega seotud kohtuasjad, nt paljud perekonnaõiguse asjad. Halduskohtus kannavad mõlemad poole enda kulud. Kohtuotsuses sedastatakse, kas kohtuvaidluse kaotanud pool peab maksma võitnud poole kulud.
Kohus otsustab ekspertide tasu suuruse. Kõnealuste tasude suurus ei ole kindlaks määratud, kuid need peavad olema mõistlikud.
Kohus otsustab tõlkijate ja tõlkide tasud. Kõnealuste tasude suurus ei ole kindlaks määratud, kuid need peavad olema mõistlikud. Tõlkija keskmine tasu on 80 eurot lehekülje kohta. Õigusabi määramise korral ei pea pool kõnealuseid tasusid maksma.
Soome justiitsministeeriumi veebisait
Soome kohtusüsteemi veebisait
Soome Advokatuuri veebisait
Soome aruanne kulude läbipaistvuse uuringute kohta (504 Kb)

matches: Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus


Kohanime määramise eelnõu avalikustamine - Uudised ja teated - Alutaguse vald
Print Kohanime määramise eelnõu avalikustamine
Alutaguse Vallavalitsus arutas 15.01. 2020. a toimunud istungil korralduse eelnõu „Kohanime määramine Jaaniku põik " ning otsustas vastavalt Kohanimeseadusele avalikustada eelnõu valla kodulehel 17.01 kuni 01.02.2020. a ettepanekute ja vastuväidete esitamiseks.
Alutaguse Vallavolikogu kehtestas 30.11.2017 otsusega nr 14 Kuru külas asuva Vogti detailplaneeringu. Planeeringuala hõlmas Kuru külas asuvat Vogti katastriüksust 22401:004:0860 pindalaga 4300 m2. Detailplaneeringuga on kavandatud kinnistu jagamine 3 elamumaa sihtotstarbega krundiks. Planeeritud lahenduse koostamisel on arvestatud ja järgitakse strateegilistes planeerimisdokumentides toodud põhimõtetega, mida on täpsustatud piirkonna iseloomulikku hoonestust silmas pidades.
Planeeringualale on tagatud juurdepääs Jaaniku tee kaudu, mis on kohalik tee nr 2240075, millele on määratud liikluspind kruntidele koha-aadressi määramiseks. Jaaniku teelt pääseb kruntideni mööda kohalikku teed nr 2240076, mis on valla omandis olev kinnisvara, millele pole eraldi liikluspinda määratud. Detailplaneeringu alusel jagatavad krundid asuvad määratud liikluspinnast kaugel ja vajavad eraldi liikluspinda koha-aadressi määramiseks.
Võttes aluseks eeltoodu, ruumiandmete seaduse § 44 punkt 1, kohanimeseaduse § 3 lõike 7 punkti 1, § 4 lõike 1 punkti 4, § 5 lõike 1 punkti 3 ja lõike 4 ja § 6 lõiked 1 ja 2, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 2 ja § 30 lõike 1 punkti 2 ning Alutaguse Vallavolikogu 21.12.2017. a määruse nr 13 "Kohanimeseaduses ja ruumiandmete seaduses kohalikule omavalitsusele pandud ülesannete delegeerimine Alutaguse Vallavalitsusele", valla kodulehel 17.01 kuni 01.02.2020. a avalikustatud eelnõu, mille kohta esitati/ei esitatud ettepanekuid:
1. Määrata Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kuru külas asuvale liikluspinnale kohanimeks Jaaniku põik vastavalt skeemile (Lisa 1).
Kohanime määramine Jaaniku põik Lisa 1.png


text:
3-1-1-46-15 Riigikohus 02.06.2015
Pärast 1. jaanuari 2015 toime pandud tervisekahjustuse tekitamise eest on võimalik KarS § 118 lg 1 p-de 1-6 järgi süüdi tunnistada ka isik, kes tekitas kannatanule tervisekahjustuse küll tahtlikult, kuid suhtus tervisekahjustusega põhjustatud raskesse tagajärge kas kergemeelselt (KarS § 18 lg 2) või hooletult (KarS § 18 lg 3). Kuivõrd KarS § 118 lg 1 p-des 1-6 kirjeldatud tagajärgede tahtlikku põhjustamist (erinevalt surma põhjustamisest) ei ole seadusandja eraldi kriminaliseerinud, tuleb KarS § 118 lg 1 p-de 1-6 järgi süüdi tunnistada ka selline isik, kes põhjustab tagajärje tahtlikult.
KarS § 118 lg 1 p 7 kohaldamine tuleb kõne alla vaid juhul, kui tervisekahjustuse tekitaja tegutseb surma põhjustamisel ettevaatamatusega. Selline tõlgendus baseerub KarS §-l 19, mis näeb ette, et isik vastutab seaduses sätestatud enamohtliku tagajärje eest, kui ta põhjustas selle vähemalt ettevaatamatusest. KarS § 19 käsitleb vaid enamohtlike tagajärgede subjektiivset koosseisu - põhikoosseisu osas kehtib aga KarS § 15 lg-s 1 sätestatud põhimõte, et üldjuhul on kuriteona karistatav üksnes tahtlik tegu. See tähendab, et KarS § 118 lg 1 p 7 järgi saab karistada üksnes sellist ettevaatamatusest teise inimese surma kui enamohtliku tagajärje põhjustanud isikut, kellel oli tahtlus tekitada kannatanule tervisekahjustus e põhikoosseisule (KarS § 121) vastav tagajärg.
Prokuröri loobumine (ka osaline loobumine) süüdistusest on kohtu jaoks siduv - kui prokurör on süüdistusest või selle osast loobunud ei saa kohus tulenevalt kohtumenetluse võistlevuse põhimõttest menetlust (selles osas) jätkata, nagu ka hinnata prokuröri süüdistusest loobumise põhjusi (vt KrMS §-d 14, 301). Juhul, mil kohus loeb kohtuliku arutamise tulemina välistatuks süüdistatava süüditunnistamise talle süüdistusakti järgi inkrimineeritud karistusseaduse sätte järgi, ei saa automaatselt järgneda süüdistatava õigeksmõistmist, vaid kohus peab nõupidamistoas oma algatusel kontrollima, kas süüdistatava käitumine ei vasta mõne muu sellise kuriteokoosseisu tunnustele, mis ei ole süüdistusaktis märgitud kuriteost oluliselt erinev ega raskenda süüdistatava olukorda. Lisaks peab kohus kirjeldatud olukorras oma algatusel kontrollima sedagi, kas süüdistatava käitumine ei ole kvalifitseeritav süüdistusaktis märgitud kuriteo või sellest oluliselt mitteerineva ja mitteraskema kuriteo katsena (vt nt RKKKo 3-1-1-101-07, p 16.2).

matches:
Riigikohus
§ 118
§ 18
§ 18
§ 118
§ 118
§ 118
§ 19
§ 15
§ 118
§ 121
kohus
kohus
kohus
kohus