text:
Teema: Lapse isa teekond kohtus
uuringu uurija 30. septembril 2019 kell 03:00:41
Allpool olev lugu ei ole Rae vallas toimunud aga täpselt samasuguse ülbe suhtumisega on Rae valla lastekaitseametnikud küll.
Rae valla jaoks on laste isad ühed tüütud tegelased, kes tuleks koheselt lasteelust väljatõrjuda.
- NB! PABERKANDJAL ILMUNUD SISU -
Kolm aastat käis isa kohtus, et saada lapse emaga võrdne hooldusõigus. Asjaga tegeles 14 kohtunikku, mitu lastekaitsetöötajat, on köidetud tuhandeid lehekülgi dokumente ja aruandeid, isa on maksnud üüratu summa advokaatidele – ja saigi lõpuks õiguse.
Kohtuasi on tervenisti salajane – ei saa mainida nimesid ega asjaolusid, mis võiks „paljastada&#82... loo tegelased. Kommenteerib isa kohtus esindanud vandeadvokaat Maria Mägi-Rohtmets: „Kohus suunab mõistmisele, et laps ei ole ema omand ega manipuleerimise vahend. Kui sõnades me räägime vanemate võrdsusest, räägime, kui oluline on lapse elus isa roll, räägime, et laps vajab kahte vanemat, siis vaidluse korral muutub jutt väga emakeskseks. Isa oleks nagu tüütu krants, kes kiunub ja kraabib ukse taga. On aja küsimus, kui isa enam ei jaksa, tõmbub eemale. Siis on järgmine hetk, kus saabuvad etteheited, et isa ei hooligi lapsest, kiindumussuhe puudub. Lõpuks nõuab täiskasvanud laps selgitust – miks isa pole tema vastu huvi tundnud, teda armastanud siis, kui laps seda väga igatses,“ põhjendab advokaat loo avalikustamist.
Lapse isa, kes koos Mägi-Rohtmetsa meeskonnaga võidu saavutas, kirjeldab Ekspressile, kui kurnav, alandav ja diskrimineeriv see võitlus talle oli.
Ometi oli algus suurepärane: ta sai isaks. Ta oli seda alati soovinud. Kuigi väga ruttu selgus, et lapse emaga neil ühist elu ei tule, otsustati lapse eest hoolitseda võrdselt. Aga kolm kuud pärast lapse sündi ütles naine, et ta ei vaja meest. Naine lubas isal lapsega kohtuda mõned korrad kuus ja teatas, et suhtluskorra määramiseks pöördugu ta kohtusse.
Et see nii raskeks kujuneb, ei osanud isa ette kujutada.
„KUI KUULSIN ESIMEST KORDA sõna „suhtluskord&#82... pidin guugeldama, sest ma ei teadnud, mida see tähendab. Koos selle sõnaga astusid mu ellu lastekaitsjad, kes tegid mulle kohe selgeks, et isa on lapse elus teisejärguline.
Lastekaitsja valib poole. See tuli mulle üllatusena. Nad ei keskendu lapsele, vaid eelistavad ühte vanemat. Tulemuseks on eskaleeruv konflikt vanemate vahel. Lastekaitsja erapoolikus ongi üks põhjustest, miks kohtud on ummistunud hooldusõiguse jagamise lugudest.
Täiesti ootamatu oli, et sellist varianti – jagatud vanemlus – ei olnud nende jaoks olemas. Lastekaitsjatele oli võõras, et mõlemad vanemad võivad tahta oma lapsele head ja on võimelised oma lapse vajadustest aru saama nii ööl kui päeval, jah, ka isa! Ka mina. Ja kuna lastekaitse valib poole, siis muud võimalust hetkel Eestis polegi kui kohtusse minna. Miks? Kohus on objektiivne ja lähtub tõenditest, lastekaitse lähtub minu hinnangul liiga sageli eelarvamustest.
KUI LÄHED KOHTUSSE, on kõige tähtsam leida raha ja hea advokaat, kes kogu selle õudusega tegeleks. Oluline on leida advokaat, kes lähtuks ka konkreetse lapse huvidest. Mõni advokaat on huvitatud ainult kismast ja rahast, sest kui asi venib, siis see toob talle ka püsiva sissetuleku! Tean lugu, kus advokaat soovitas ühel emal rikkuda suhtluskorda, naine ei näidanud aasta aega isale lapsi ja tulemusena sai naine kaela kriminaalmenetluse. Advokaat aga pühkis oma käed puhtaks.
Pakkusin lapse emale kogu aeg kompromisse, et lõpetada kohtuskäimine. Rootsis jõuab vaid kaks protsenti suhtluskorra vaidlustest kohtusse, untsus paarisuhtega tegelevad nõustajad ja pereterapeudid. Rootsis peetakse enesestmõistetavaks ka jagatud vanemlust. Eestis aga annab lastekaitse hagu alla, et vanemad tülli ajada! Kui lastekaitse heidab vanematele ette konflikte, siis tegelikult nad ise ongi konflikti allikaks. Minu lapse emale oleks lastekaitse pidanud kohe ütlema, et sa pead aru saama, et olete mehega võrdsed vanemad, palun saa aru, et laps hakkab niikuinii elama ka isaga – aga seda pole talle kordagi öeldud. Selle asemel suunatakse lapsevanemad võimuvõitlusse. Täna on mul lapse emast kahju, sest süsteem süstis lootust, et tal on õigus kõike lapsesse puutuvat ainuisikuliselt dikteerida. Eestis lokkab eelarvamus, et laps on ema omand ja laps peab elama emaga – lastekaitses toetati teda kogu aeg.
Kui süsteem ei annaks naisele valet lootust, siis me poleks kumbki oma elust kolme aastat kohtuskäimise peale raisanud.
Ma ei saagi aru, mille põhjal paneb lastekaitse ema ja isa tähtsuse järjekorda. Kuidas sa teed vahet, kui mõlemad soovivad pühenduda? Millegipärast on Eesti lastekaitse valinud deviisi, et ema on lapsele esmane hooldaja ja seda nad raiuvad paberist paberisse. Nende meelest peab laps elama ema juures ja isa juures vaid külas käima. Kust see uskumus tuleb?
Näiteks mina keedan kodus moosi, aga lapse emal polnud kodus pliitigi. Lastekaitse ei teinud seda märkama. See on solvav. Ja see on vale. Ma olen lapsevanem ja tahan oma lapsega koos olla, näha tema kasvamist ja olla talle eeskujuks.
MIKS EI ISTU LASTEKAITSJA maha isaga, et teda julgustada, et sa saad hakkama. Et arvesta, kui sa praegu lapsega ei suhtle, siis su laps kahetseb ja sina kahetsed ka kunagi. Olen näinud palju isasid, kes ei julge ettegi kujutada, et nad võiks elada koos oma lapsega.
Eelarvamused pärinevad nõukaajast. Olen kuulnud, et kui noor inimene läheb sotsiaalhoolekandesse tööle, siis kogenud lastekaitsjad teevad talle kohe selgeks, et nemad on kõike näinud ja teavad täpselt, mis ühes või teises olukorras teha tuleb. Sisuliselt on lastekaitsjate tegevuse tulemuseks üksikemade vabrik. Ja need üksikemad pole sugugi õnnelikud, et nad on oma lapse isaga kapitaalselt tülli aetud ja isad lapse elust kõrvaldatud. Aga kui laps on 18, tead, mis ta teeb? Esimese asjana otsib oma „kadunud“ vanema üles. Minu sugulane täpselt nii tegigi – lastekaitse soovitas kunagi emal lõpetada tütre suhtlus isaga täielikult. Kui tüdruk sai 18, üritas ta kõike tasa teha. Aga kes aitab teda nüüd selles?
Süüdi pole laps ega isa, vaid lastekaitse. Kuni nad järgivad eelmise sajandi 60ndatest päheõpitud teooriat, et lastel on üks kiindumussuhe (ja see kiindumus on kindlasti ema!) ja nii peab jääma, pole muutus võimalik.
Jah, arusaadav, enamik ametnikke on hariduse omandanud väga ammu. Neil on väga jäigad juhendid, kuid miks nad koolitustel ümber ei õpi – sellest ei saa ma aru! Meie lastekaitsesüsteem peaks täieliku restardi tegema.
Lastekaitseametnik käis mu kodus vaid ühe korra, 2,5 aastat tagasi. Rohkem mitte. Ka ei kohanud ma ühtegi meeslastekaitsjat. Mitte ühtegi! Kus on nüüd sookvoodid?
Lastekaitseametnik ütles, et tema juurde jõuavad vaid probleemsed inimesed. Mis mõttes? See tähendab, et nad võtavadki oma tööd nii: nende jaoks pole lapsed õnn ja rõõm, vaid probleemide kehastus. Nende töö peaks olema see õnn uuesti toimima saada.
HOOLDUSÕIGUSE ASJADES määratakse lapsele eraldi esindaja riikliku õigusabi korras. See ametnik esindab protsessis lapse huve. Kuidas ta seda teha saab, kui üldjuhul nad ei kohtu ei kummagi vanema ega lapsega. Milleks siis selline esindamine?
Lastekaitse ei tee märkamagi, kui emad teevad lapse haigeks, kui laps peaks isa juurde minema. Eelmisel õhtul pärast pikka lasteaiapäeva minnakse lastearsti juurde: lapsel on köha ja nohu! Ema saab tõendi, mis annab talle alust järgmisel hommikul last minu juurde mitte tuua. See pole mitte arsti pahatahtlikkus ega lohakus, aga proovi sa vaielda emaga, kes väidab, et laps on terve päeva köhinud... Ja väikesel lapsel ongi aastas keskmiselt 12 korda nohu ja köha, kas see tähendab, et ma ei näegi last? Jah, ei näe. Selliseid lugusid on terve Eesti täis. Tean vanemaid, kes ei näe oma lapsi mitmeid kuid just selliste arstitõendite tõttu.
Aga mõelge neile, kellel ongi õigus näha last vaid kahel nädalavahetusel kuus. Kui laps on alati just sellel ajal haige, siis tekibki võõrandumine. Kes vastutab? Miks on Eestis nii, et kui laps on haige, siis hoolitseb tema eest ema? Mille võrra olen mina halvem hoolitseja? Mul on ju ka temaga erakordne side. Küsisin, miks süsteem teeb vahet sugudel. Lastekaitseametnik ütles, et see lihtsalt on niimoodi.
MUL EI OLE KUNAGI OLNUD eesmärki, et laps elaks ainult minu juures – ei. Ma tahan, et lapsel oleks ema. On arusaamatu, miks ei toeta lastekaitse kahe kodu teooriat – nende jaoks olgu lapsel üks kodu ja asi vask. Aga see ongi konflikti koht ja nii nad saavad oma paberitesse kirjutada, et „vanematel on konflikt“. Minu laps jookseb alati minu juurde, aga samamoodi jookseb ta ema juurde. Ta januneb mõlema vanema järele ja rõõmustab mõlemas kodus, sest see on olnud tema elu. Tal on mõlemas kodus oma tuba ja ta on harjunud magama jääma isa loetud muinasjuttude saatel.
Tegelikult võiks ka ema rõõmu tunda, sest see on ka vanemale ideaalne elukorraldus – sel ajal, kui laps on oma teises kodus, saad sina pühenduda iseendale ja karjäärile. Või puhkad. Ja kui laps on sinuga, pühendud 100% lapsele. Ma kuulengi oma tuttavate naiste suust õhkamist: issand, milline ideaalne elu! Mis asja seal kohtus veel vaielda?!
Ühel päeval hakkas naine minult elatist nõudma. Kuigi laps peaks elama peaaegu pool aega minuga, ja elabki. Ta valetas kohtule, et laps elab tema juures, lisas minu firma käibed – ja kohus kinnitas selle! Ilma igasuguste tõenditeta! Lastekaitseametnik ütles ka, et isa on kohustatud last ülal pidama mõlemas kodus. Ma vaidlustasin selle ning riigikohus tühistas kaheksa kuud hiljem selle otsuse. Aga mina olin selle ajaga maksnud lapse emale kokku 2000 eurot. Tekkis küsimus, kuidas ma selle raha tagasi saan. Selgub, et ma pean oma lapse vastu kohtusse minema ja tal tekib kohustus see mulle tagasi maksta! Mis lolli me mängime?! Raha ju laekus naise kontole. Aga lapse rahaliste kohustuste eest vastutavad mõlemad vanemad. Nii et kohtutäitur peab siis minu poole pöörduma, et ma saaksin omaenda raha tagasi! See on meie riigi juriidika. Kuidas, ma küsin, justiitssüsteem sellist asja üldse võimaldab? Et mind mu enda rahanõudest vabastada, pean ma omakorda minema kohtusse. Ma ei tea, kas mul on enam jaksu sellega tegeleda. Vist ei. Kohtuasjaga paralleelselt pean ma ju ka tööl käima, raha teenima. Mul on küll suur hoolitsev pere, ema, õde, vennad ja sõbrad, kõik toetavad mind – ma olen väga õnnelik inimene. Keegi neist ei saa aru, kuidas lastega seonduv saab olla nii ebainimlik. Miks mõlema, kuigi eraldi elava lapsevanema kohalolu lapse elus on meie riigis nii enneolematu?
Olen kolme aasta jooksul tähele pannud, et inimestel, kes on sattunud sellisesse olukorda, pole raha palgata advokaati. See on „kott pähe“-süsteem: kui ühel on advokaat ja teisel pole, siis võidab see, kellel on parem advokaat.
KOLME AASTAGA ON KOHTUS suhtumine minusse muutunud. Üha enam hakkavad kohtunikud mõistma, et vanemad on laste suhtes võrdsed. Ma olen läbinud kuus kohtuastet – suhtluskorra asjades on lisaks maa-, ringkonna- ja riigikohtule ette nähtud ka kohustuslik kolmeastmeline lepitusmenetlus. Tegelikult oleksime täpselt sellisele lahendusele jõudnud ka ilma kohtuotsuseta – kui meie lastekaitsesüsteem oleks eelarvamusvaba.
Ma sain võidu, kuid kohtukulud, 10 000 eurot pean ma ise maksma. Ka lapse ema kulutas kümneid tuhandeid eurosid. Pole mõtet raisata üksteise mustamisele aastaid ja väikese suvila hinnas raha!
Lõpplahendus võiks tulla juba lastekaitsjate kabinetis, kuid hetkel on lastekaitse ja kohus nagu kaks eri maailma. Kohtusseminek ajab vanemad veel rohkem tülli, sest kohtus loeb vaid võit. See tähendab, et sa tood välja teise poole kõige vastikumad küljed. Sa ei taha seda teha, aga kui sa seda ei tee, siis teine pool teeb seda ikka. Nii et mina soovitan – proovige lastekaitses kokkulepe saavutada. Minule nad üheski kompromissis vastu ei tulnud.
Septembris kinnitas riigikohus otsuse, millega laps määrati isa juurde elama.
Kui lapse ema oleks mu kompromissi vastu võtnud, oleks ta praegu palju paremas olukorras. Aga lastekaitse ei soovitanud tal kompromissile minna. Tema advokaat samuti mitte. Ema rikkus määratud suhtluskorda korduvalt ning seetõttu määras kohus lapse elukohaks isa kodu, laps on minu juurde sisse kirjutatud. Ükski ametnik ei hoiatanud teda kohtumääruse järjepideva rikkumise pärast, pigem vastupidi – seda õigustati.
Mul pole mingit võidurõõmu. Tahaksin, et süsteemis midagi muutuks. Mu kõige olulisem sõnum on just lastekaitsele – kuidas saab mulle öelda, et ma segan lastekaitse tööd, kui ma tahan hoolitseda oma lapse eest? Miks oli neil algusest peale hoiak, et emale on kõik lubatud ja lapsel olgu üks kodu? Et kui ema ei luba last minu juurde ööseks jääda, siis ma pean kuulama ema sõna, kuigi kohus oli suhtluskorra teisiti määranud?
Kui kohus on Eesti Vabariigi nimel oma otsuse langetanud, lähtudes lapse huvidest, kui eetiline on lastekaitsel siis öelda, et suhtluskord, mis määrab lapse ja isa suhtluse, pole laste huvides? See polnud lastekaitse, see oli naistekaitse.
Loodan, et nii mina kui ka ema saame edaspidi pühenduda lapsele.“
Vastus: Lapse isa teekond kohtus
Jaan 30. septembril 2019 kell 20:51:31
Ilmselt lahtub Lastekaitse feministliku kallutatuse pohjal ja selle alusel ka politsei,isegi siis kui ema peaks olema alkosoltlane ning terroriseerib meest,et toimuks rikkumine mehe kahjuks pooramisel. Tulu on hilsemalt- pensioniseadus,mis annab lastearvu pohjal ja sellisel juhul naisele lisavaartuse. Yks asi jaab ebaselgeks sel puhul veelkord,kuidas laieneb vanema eest hilisem hoolitsuse kohustus.Naib et see on samuti lahtine. Kui naine on koik oigused omale saanud, ja mingi juhtumi korral kes hakkab siis laste eest hoolitsema voi lapsega juhtudes, mismood siis kulusid jagatakse voi noutakse ja kui on yksikema staatus ja tegelikult kellegagi kooselu. Kui naine ennast yksikemana tituleerib ,on loomulikult toetused KOV voi riigilt. Ilmselt oleks Eesti kooselu ja abielu ning perekonnaseadus ,aeg uuesti arutlusele votta. Ei ole olemas yksikvanemat ,on lesk voi lahutus.
Piibel ytleb vaga toeselt ka - naine voib synnitada niipalju kui ta toita jouab. Tana on Eesti ja Isamaa vaga propageerinud usku ja uskumist. Aeg oleks seaduses siis lopetada tyhimik ja kui kaob selline yksikvanema tiitel kasusaamise eesmargil, kaob vajadus totakate toetuste jagajate armeele ning kohtus kaob vaidlemine.Siis tekib ka selgus,et lapsel on 2 vanemat(tegemine). Ja see kalduvus feminismile kaob, see votab uuesti 25 aastat aega,et tekiks moistlikkus. Kuskil pole toodud arvuliselt,kuipalju ja millistest rahvustest on alates 1940.a. olnud abielusid,lahutusi,yksikvanema... ja eraldi lesestunud,valjaspool abielu syndinud (kooseluta). See statistika tooks valja EV kiidetud olukorra toelisuse. Siin on ka vastus,miks on Eestis nii palju psyyhika hairetega lapsi, lisanduvad yhiskonna s toimuvad suitsiidid erivanuses ja perevagivalla sagenemine(selgitamata on naiste poolne terroriseerimine ja viimasel ajal on yksikuid katkeid meedias, kuid mehed ei lahe kaebama kui panniga vastu pead saab ning tavaliselt poeglaps ei kaeba samuti ema peale kui ema yle turja annab).Politsei ja lasteliit lahendab vaid programmirahadega avastusi ja otsib Vaartedudest ja Kriminaalasjadest + punkte,saamata aru -need on lahendamatuks jaavad - punktid..... jargmisena peetakse yleval mottetult kohtuid,advokaate lastevanemate taskust ja tegelikkuses yhiskonna narvilisus suureneb, toimub see koik laste arvelt,kes jargmisena saavad debiilse pildi yhiskonnast. Ehk , me ostame koike! Pereelu ei ole ostetav, myydav aga kyll! Seda naitab riigimeeste poolt eeskuju nagu kindaid vahetades ......

matches: Kohus kohus riigikohus kohus riigikohus kohus kohus kohus


text:
 Riigikohus: vangide hääletamispiirangu põhiseaduslikkuse küsimusega peab tegelema Riigikogu | Riigikohus
Riigikohus jättis läbivaatamata ühe kinnipeetava kaebuse, milles sooviti kontrollida vangide hääletamiskeeldu puudutavate Riigikogu valimise seaduse sätete vastavust põhiseadusele, leides, et kinnipeetaval polnud alust selle kaebuse esitamiseks. Kui Riigikogu hääletamiskeelu probleemile lahendust ei leia, saavad kohtud sarnaseid kaebusi menetleda juba järgmiste valimiste ajal.
Riigikohus märkis, et vaidlustatud Riigikogu valimise seaduse sätted, mille kohaselt ei saa hääletamist osa võtta isik, kelle kohus on kuritoes süüdi mõistnud ja kes kannab vanglakaristust, võivad olla vastuolus põhiseadusega. Antud juhul aga ei ole kohtul võimalik seda vastuolu tuvastada ega Riigikogu valimise seaduse sätteid kehtetuks tunnistada. „Võimalikule vastuolule reageerimine on praegu seega Riigikogu ülesanne,“ märgib kohus määruses.
„Tegelikult on vangide absoluutse hääletamiskeelu probleemidele juhtinud juba 2006. aastast tähelepanu nii Riigikohtu esimees, õiguskantsler, välisministeerium kui justiitsministeerium,“ selgitas Riigikohtu esimees Märt Rask.
„Jah, Riigikohus pole veel ühtegi sellesisulist lahendit teinud. Samas on Euroopa Inimõiguste Kohus mitmes lahendis välja toonud, et seadusest tulenev automaatne hääletamiskeeld on ebaproportsionaalne. Ebaproportsionaalsuse vältimiseks ei pea tingimata andma kõigile kinnipeetavatele universaalselt hääletamisõigust, aga sarnaselt teistele Euroopa riikidele tuleb ka meil läbi kaaluda, millistele gruppidele on hääletamisõiguse andmine põhjendatud ja millistele mitte,“ selgitas Rask.
Rask avaldas lootust, et Riigikogu ei oota selle küsimuse lahendamisel seda, et Riigikohus küsimuse lahendaks tunnistades näiteks vastavad seadusesätted kehtetuks. „Õigusriigile on kohane austada neid rahvusvahelisi lepinguid, millega on liitutud,“ sõnas Riigikohtu esimees.
Kinnipeetav esitas enne 2011. aasta Riigikogu valimisi Viru Vanglale taotluse osaleda Riigikogu valimistel. Viru Vangla jättis kinnipeetava taotluse läbivaatamata, sest Riigikogu valimise seaduse kohaselt ei saa hääletada isik, kes on kuriteos süüdi mõistetud ja kannab vanglakaristust. Seepeale esitas kinnipeetav 2012. aasta lõpus Riigikohtule taotluse, milles leidis, et absoluutne hääletamiskeeld kinnipeetavatele on vastuolus põhiseadusega nii nagu seda tuleb tõlgendada lähtuvalt Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikast.
Määrus nr 3-4-1-26-12

matches: Riigikohus Riigikohus kohus kohus Riigikohus Kohus Riigikohus


„Eesti maaelu arengukava 2007–2013” seire ja hindamise kord – Riigi Teataja
„Eesti maaelu arengukava 2007–2013” seire ja hindamise kord
„Eesti maaelu arengukava 2007–2013” seire ja hindamise kord - sisukord
2 ARENGUKAVA SEIRE
§ 2 Seirearuanne
§ 4 Seirearuande koostamine ja heakskiitmine
3 ARENGUKAVA HINDAMINE
§ 5 Arengukava hindamine
§ 6 Arengukava vahe- ja järelhindamise andmete ning vahe- ja järelhindamise aruannete esitamine
RT I, 29.08.2015, 2
Vastu võetud 21.03.2011 nr 26
RT I, 30.03.2011, 3
21.08.2015 RT I, 29.08.2015, 1 01.09.2015, määruses on läbivalt asendatud sõna "Põllumajandusministeerium" sõnaga "Maaeluministerium"
Määrus kehtestatakse „Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse” § 64 lõike 1 alusel.
Määrusega kehtestatakse „Eesti maaelu arengukava 2007–2013” (edaspidi arengukava) seire ja hindamise kord ning seire ja hindamise koostöö korraldamine Maaeluministeeriumi ja Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti (edaspidi PRIA), Põllumajandusuuringute Keskuse (edaspidi PMK), Põllumajandusameti (edaspidi PMA), Maamajanduse Infokeskuse, Eesti Maaülikooli (edaspidi EMÜ) ning „Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse” § 57 lõike 4 alusel PRIAga halduslepingu sõlminud isiku vahel kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud arengukavaga.
2. peatükk ARENGUKAVA SEIRE
§ 2. Seirearuanne
Maaeluministeerium koostab koostöös §-s 1 nimetatud asutuste ja isikuga perioodi 1. jaanuar – 31. detsember (edaspidi aruandeaasta) kohta arengukava seirearuande (edaspidi seirearuanne), mis sisaldab nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 82 lõikes 2 ja komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), VII lisas nimetatud teavet.
(1) PRIA edastab Maaeluministeeriumile aruandeaastal rakendatud arengukava alusel antavate maaelu arengu toetuste (edaspidi toetus) kohta aruandeaastale järgneva aasta 15. märtsiks seirearuande koostamiseks vajaliku järgmise teabe:
1) andmed toetuste rakendamise ulatuse kohta, mis sisaldab sisend-, väljund- ja kokkulepitud tulemusnäitajate andmeid, sealhulgas seiretabeleid, võttes arvesse arengukavas sätestatud eesmärke;
2) andmed arengukava eelarves ettenähtud rahaliste vahendite kasutamise kohta toetuste rakendamiseks, sealhulgas andmed toetuse saajale tehtud väljamaksete kohta;
3) andmed tagasimakstud toetuste taaskasutamise kohta;
4) ülevaade taotlejate juures tehtud kohapealsetest kontrollidest toetuste kaupa ja ülevaade tehtud audititest;
5) ülevaade toetuse taotlemisel esinenud peamistest probleemidest ja nende lahendamiseks kasutusele võetud abinõudest;
6) ülevaade avalikkuse teavitamisega seotud tegevustest ning arengukava alusel antava tehnilise abi toetuse (edaspidi tehniline abi) kasutamisest;
7) vajaduse korral muu teave toetuste tõhusamaks rakendamiseks.
(2) PMK edastab Maaeluministeeriumile aruandeaastal rakendatud toetuste kohta aruandeaastale järgneva aasta 1. aprilliks seirearuande koostamiseks vajaliku järgmise teabe:
1) ülevaade arengukava teise telje toetustest, mis sisaldab andmeid tulemus- ja mõjunäitajate kohta, võttes arvesse arengukavas sätestatud eesmärke ning sisend- ja väljundnäitajaid;
2) ülevaade teise telje püsihindamisalastest tegevustest;
3) ülevaade avalikkuse teavitamisega seotud tegevustest ja tehnilise abi kasutamisest;
(3) Maamajanduse Infokeskus edastab Maaeluministeeriumile aruandeaastale järgneva aasta 15. märtsiks seirearuande koostamiseks vajaliku järgmise teabe:
1) aruande aruandeaastal arengukava peatükis 16.2 kirjeldatud eesmärkide ja ülesannete täitmise kohta, sealhulgas ülevaade koolitustest, avalikkuse teavitamisega ja rahvusvahelise koostööga seotud tegevustest ning tehnilise abi kasutamisest;
2) vajaduse korral muu teave toetuste tõhusamaks rakendamiseks.
(4) „Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse” § 57 lõike 4 alusel PRIAga halduslepingu sõlminud isik edastab Maaeluministeeriumile aruandeaastal rakendatud toetuste kohta aruandeaastale järgneva aasta 15. märtsiks seirearuande koostamiseks vajaliku järgmise teabe:
1) ülevaade toetuse taotlemisel esinenud peamistest probleemidest ja nende lahendamiseks kasutusele võetud abinõudest;
2) ülevaade avalikkuse teavitamisega seotud tegevustest ja tehnilise abi kasutamisest;
(5) EMÜ edastab Maaeluministeeriumile aruandeaastal rakendatud toetuste kohta aruandeaastale järgneva aasta 1. aprilliks seirearuande koostamiseks vajaliku järgmise teabe:
1) ülevaade arengukava esimese, kolmanda ja neljanda telje toetustest, mis sisaldab andmeid tulemus- ja mõjunäitajate kohta, võttes arvesse arengukavas sätestatud eesmärke ning sisend- ja väljundnäitajaid;
2) ülevaade esimese, kolmanda ja neljanda telje püsihindamisalastest tegevustest;
(6) PRIA edastab elektroonselt PMKle andmed arengukava teise telje ning EMÜle arengukava esimese, teise, kolmanda ja neljanda telje toetuste sisend-, väljund- ja tulemusnäitajate kohta olenevalt tehtud päringust ning võimaldab neile vajaduse korral juurdepääsu toetuse saamiseks esitatud dokumentidele ja asjakohastele registriandmetele.
(7) PMA võimaldab PMKle vajaduse korral juurdepääsu mahepõllumajanduse registri andmetele või edastab PMKle asjakohased andmed elektroonselt.
(8) PRIA edastab Maaeluministeeriumile elektroonselt andmed arengukava esimese, teise, kolmanda ja neljanda telje toetuste kohta olenevalt tehtud päringust.
§ 4. Seirearuande koostamine ja heakskiitmine
(1) Maaeluministeerium koostab nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 82 lõike 1 kohaselt seirearuande, mis lisaks §-s 3 nimetatud teabele sisaldab nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 82 lõike 2 kohaselt järgmist teavet:
1) üldtingimuste muudatused, millel on otsene mõju arengukava rakendamise tingimustele, samuti Euroopa Liidu ja riigisisese poliitika muudatused, mis mõjutavad Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) ja muude finantsvahendite kooskõla;
2) ülevaade arengukava arengust seoses seatud eesmärkidega väljund- ja tulemusnäitajate alusel;
3) püsihindamistegevuste kokkuvõte;
4) tehnilise abi kasutamise ning taotlejate ja avalikkuse teavitamisega seotud tegevuste kirjeldus;
5) andmed toetuste vastavuse kohta Euroopa Liidu poliitikale.
(2) Maaeluministeerium esitab seirearuande nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklis 78 ja arengukava peatükis 12.2 nimetatud ülesannete täitmiseks valdkonna eest vastutava ministri moodustatud arengukava seirekomisjonile heakskiitmiseks aruandeaastale järgneva aasta 31. maiks.
(3) Maaeluministeerium avalikustab teabe seirekomisjoni heaks kiidetud seirearuande kohta oma veebilehel.
(4) Maaeluministeerium esitab seirekomisjoni heaks kiidetud seirearuande Euroopa Komisjonile nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 82 lõikes 1 sätestatud tähtpäevadeks.
3. peatükk ARENGUKAVA HINDAMINE
§ 5. Arengukava hindamine
(1) Arengukava hindamine, sealhulgas vahe- ja järelhindamine, korraldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklite 84 ja 86 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 artikli 61 kohaselt.
(2) Maaeluministeerium koordineerib arengukava hindamiseks vajalikke tegevusi, sealhulgas vahe- ja järelhindaja leidmiseks riigihanke korraldamist ning arengukava peatükis 12.4 nimetatud ülesannete täitmiseks valdkonna eest vastutava ministri moodustatud arengukava hindamiskomisjoni tööd.
(3) Arengukava peatüki 12.3 kohaselt teeb arengukava teise telje toetuste püsihindamistegevusi PMK, kes edastab hindamisel saadud tulemuste kokkuvõtte arengukava vahe- ja järelhindajale.
(4) Arengukava peatüki 12.3 kohaselt teeb arengukava esimese, kolmanda ja neljanda telje toetuste püsihindamistegevusi EMÜ, kes edastab hindamisel saadud tulemuste kokkuvõtte arengukava vahe- ja järelhindajale.
(5) PMK edastab Maaeluministeeriumile teabe, mis on saanud talle teatavaks teise telje püsihindamistegevuste tulemusena ning mille kohta ei ole edastatud teavet § 3 lõike 2 kohaselt.
(6) EMÜ edastab Maaeluministeeriumile teabe, mis on saanud talle teatavaks EMÜ ja Maaeluministeeriumi vahel sõlmitud lepingu alusel tehtud püsihindamistegevuste tulemusena, sealhulgas ülevaate arengukava rakendamise tulemuslikkusest ja mõjususest, ning mille kohta ei ole edastatud teavet § 3 lõike 5 kohaselt. Vajaduse korral esitab EMÜ Maaeluministeeriumile ettepanekud arengukava ja selle rakendamise muutmiseks.
§ 6. Arengukava vahe- ja järelhindamise andmete ning vahe- ja järelhindamise aruannete esitamine
(1) PRIA, EMÜ, PMK, „Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse” § 57 lõike 4 alusel PRIAga halduslepingu sõlminud isik, Maamajanduse Infokeskus ja Maaeluministeerium edastavad arengukava vahe- ja järelhindajale hindamiseks vajalikud arengukava rakendamisega seotud andmed kümne tööpäeva jooksul arengukava vahe- ja järelhindaja päringu tegemisest arvates ning võimaldavad neile vajaduse korral juurdepääsu toetuse saamiseks esitatud dokumentidele ja andmekogudele ning muule hindamiseks vajalikule teabele.
(2) Maaeluministeerium esitab komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 artiklis 61 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 86 lõigetes 4 ja 5 nimetatud vahe- ja järelhindamise aruande Euroopa Komisjonile komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006 artiklis 61 sätestatud tähtpäevadeks.
(3) Maaeluministeerium esitab vahe- ja järelhindamise aruanded teadmiseks seirekomisjonile.
(4) Maaeluministeerium avalikustab teabe vahe- ja järelhindamise aruannete kohta oma veebilehel.


Riigipiiri seadus – Riigi Teataja
Süstemaatiline liigitus: RIIGIÕIGUS → Territoorium
Riigipiiri seadus (lühend - RiPS)
Riigipiiri seadus - sisukord
§ 2 Eesti riigipiir
§ 3 Eesti territoriaal- ja siseveed ning õhuruum
§ 4 Riigipiiri kulgemine
§ 5 Riigipiiri tähistamine
§ 6 Piiririba
§ 7 Riigipiiri hooldamine
2 PIIRIREŽIIM
§ 8 Piirirežiim
§ 81 Sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamine
§ 82 Sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande üleandmine
§ 83 Tasu võtmine piiriületuse ooteala kasutamise eest
§ 84 Piiriületuse ootejärjekorra andmekogu
§ 85 Piiriületuse ootejärjekorra pidamine
§ 86 Andmekogu haldamise ülesande üleandmine
§ 87 Tasu võtmine ootejärjekorra koha võtmise eest
§ 88 Haldusorganile pandud ülesande täitmine
§ 9 Riigipiiri ületamine
§ 91 Piirilt tagasi saatmine
§ 93 Politsei- ja Piirivalveametile edastatavate reisijate ja reisiga seonduvate andmete töötlemine
§ 94 Riigipiiri valvamine
§ 95 Riigipiiri valvamine tehniliste seadmetega
§ 96 Piirangud isikute liikumisele ja viibimisele piirilähedasel alal
§ 97 Broneeringuinfo edastamine ja töötlemine
§ 98 Broneeringuinfo andmekogu
§ 99 Isiku õigus saada teavet tema kohta kogutud broneeringuinfo kohta
§ 10 Piiripunkt
§ 11 Piirikontroll
§ 111 Dokumendikohustus riigipiiri ületamisel
§ 112 Kolmanda riigi kodanikust alaealise dokumendikohustus riigipiiri ületamisel
§ 113 Piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamine sisepiiril
§ 114 Riikliku järelevalve meetmed
§ 12 Õhupiiri ületamine
§ 13 Rahumeelne läbisõit territoriaalmerest
§ 14 Sisenemine sisemerre, sadamasse ja piiriveekogusse
§ 141 Laevaluba
§ 15 Välisriigi laeva liikumine piiriveekogul riigipiiri ületamisega
§ 17 Riigipiiri ületamise ajutine piiramine või peatamine
21 VASTUTUS
§ 171 Piirirežiimi rikkumine
§ 172 Eesti Vabariigi riigipiiri või ajutise kontrolljoone ebaseaduslik ületamine
§ 173 Reisijate andmete edastamata jätmine
§ 174 Piiriribal ebaseaduslik viibimine
§ 175 Broneeringuinfo edastamata jätmine
§ 176 Menetlus
§ 18 Riigipiiri kaitsmine
§ 20 Piiriküsimuste lahendamine
§ 21 Välislepingu kohaldamine
§ 22 Ajutise kontrolljoone staatus
RT I, 06.04.2016, 11
Riigipiiri seadus1
Vastu võetud 30.06.1994
jõustumine 31.07.1994
17.05.2006 RT I 2006, 26, 191 01.08.2006, jõust. Eesti täielikul ühinemisel Euroopa Liidu ühtse viisaruumiga osaliselt 21.12.2007 ja osaliselt 30.03.2008
04.12.2007 RT I 2007, 68, 420 jõust. vastavalt Eesti ühinemisele Euroopa Liidu ühtse viisaruumiga osaliselt 21.12.2007 ja osaliselt 30.03.2008. EL Nõukogu 6. detsembri 2007. a otsus Schengeni acquis’ sätete täieliku kohaldamise kohta Tšehhi Vabariigis, Eesti Vabariigis, Läti Vabariigis, Leedu Vabariigis, Ungari Vabariigis, Malta Vabariigis, Poola Vabariigis, Sloveenia Vabariigis ja Slovaki Vabariigis, artikkel 1 lõiked 1 ja 2 (avaldatud 8.12.2007, EL Teataja, L 323)
10.06.2010 RT I 2010, 37, 222 30.06.2010, osaliselt 1.01.2011 jõustub päeval, mis on kindlaks määratud Euroopa Liidu Nõukogu otsuses Eesti Vabariigi suhtes kehtestatud erandi kehtetuks tunnistamise kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikes 2 sätestatud alusel, Euroopa Liidu Nõukogu 13.07.2010. a otsus Nr 2010/416/EL (ELT L 196, 28.07.2010, lk 24–26).
27.02.2014 RT I, 21.03.2014, 2 01.10.2014, osaliselt 01.05.2014 ja 01.01.2015
18.11.2014 RT I, 02.12.2014, 1 12.12.2014; osaliselt 01.01.2016 jõustuma pidanud muudatused välja jäetud [RT I, 31.12.2015, 9]
(1) Käesolev seadus sätestab Eesti riigipiiri mõiste, riigipiiri asukoha määramise ja tähistamise, piirirežiimi ning vastutuse piirirežiimi rikkumise ja riigipiiri ebaseadusliku ületamise eest.
(2) Euroopa Liidu liikmesriikide vaheliste sisepiiride ja Euroopa Liidu välispiiride ületamisele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 105, 13.04.2006, lk 1–32). Käesolevat seadust kohaldatakse Schengeni piirieeskirjadega reguleerimata osas.
(1) Eesti riigipiir (edaspidi riigipiir) on katkematu ja suletud mõtteline joon ning seda mööda kulgev vertikaalpind, millega piiritletakse Eesti maa-ala, territoriaalmeri, piiriveekogude Eestile kuuluvad osad, maapõu ja õhuruum.
(11) Sisepiir on Eesti ja Euroopa Liidu liikmesriigi ühine maismaapiir, sealhulgas jõe- ja järvepiir.
(12) Välispiir on Eesti merepiir ja õhupiir ning maismaapiiri, sealhulgas jõe- ja järvepiiri osa, mis ei ole sisepiir.
(3) Eesti õhu- ja merepiir määratakse rahvusvaheliste konventsioonide alusel Eesti Vabariigi seaduste ning riikidevaheliste piirilepingutega.
(4) Eesti merepiiriks on Eesti territoriaalmere välispiir.
§ 3. Eesti territoriaal- ja siseveed ning õhuruum
(1) Eesti territoriaalveed on Eesti territoriaalmeri. Eesti Vabariigi suvereniteet laieneb territoriaalvete põhjale ning maapõuele selle all.
(2) Eesti siseveed on:
1) Eesti sisemeri;
2) sadamarajatiste kõige merepoolsemaid punkte ühendavast mõttelisest joonest kalda poole jäävad Eesti sadamate veed;
3) jõgede, järvede ja muude veekogude, mille kõik kaldad asuvad Eesti maa-alal, veed.
(3) Eesti õhuruum on Eesti maa-ala, territoriaal- ja sisevete ning piiriveekogude Eestile kuuluvate osade kohal asuv õhuruum.
(4) Piiriveekogu käesoleva seaduse mõistes on jõgi, järv või tehisveekogu, mida mööda kulgeb riigipiir.
§ 4. Riigipiiri kulgemine
Riigipiir kulgeb:
1) maismaal mõttelise joonena läbi Eesti Vabariigi välislepingutega (edaspidi välislepingud) kindlaks määratud piirimärkide keskkohtade;
2) merel mööda Eesti territoriaalmere välispiiri;
3) riigipiiriga ristuval jõel sirgjoonena, mis ühendab jõe kallastele väljuvaid mõttelisi riigipiiri punkte;
4) järvel ja muul looduslikul veekogul sirgjoonena läbi välislepingutega kindlaks määratud piirimärkide keskkohtade või mööda keskmise veeseisu ajal määratud veepeegli keskjoont;
5) tehisveekogul vastavalt riigipiiri kulgemisele enne veekogu täitmist;
6) mittelaevatataval piirijõel mööda jõe keskmise veeseisu ajal määratud keskjoont, laevatataval piirijõel mööda pealaevatee keskjoont;
7) sillal, tammil või piiriveekogul paikneval muul rajatisel mööda selle keskkohta või tehnoloogilist telge, sõltumata piirijoone kulgemisest veekogul.
§ 5. Riigipiiri tähistamine
(1) Riigipiir tähistatakse:
1) maismaal alaliste piirimärkidega;
2) piiriveekogul ujuvate piirimärkidega, talvel jääle ajutiselt paigaldatavate piirimärkidega.
(2) Piirimärkide kuju, konstruktsioonid, elemendid ja mõõtmed ning paigaldamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus, võttes arvesse sõlmitud välislepinguid.
[RT I 2003, 51, 350 - jõust. 19.07.2003]
§ 6. Piiririba
(1) Piiririba on maismaal kuni 10 meetri laiune riigipiiriga paralleelselt kulgev maa-ala piirijoonest sisemaa poole. Looduslikul piirijoonel on piiriribaks maa-ala piirijõe, -oja või -tee sisemaa suunalisi lookeid ühendava sirge lähtejooneni ning sellega paralleelselt kulgev kuni 10 meetri laiune maariba sisemaa poole.
(2) Linnas või muus asulas kehtestatakse piiririba vastavalt vajadusele.
(3) Piiririba konkreetne laius ja hooldamise kord kehtestatakse riikidevaheliste lepingutega.
(31) Piiririba kujunduse ja selle elementide kirjelduse välispiiri maismaaosal ja piiriveekogudel kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega, võttes arvesse sõlmitud välislepinguid.
(4) Piiririba maa-ala on riigi omand.
(5) Piiriribal on keelatud igasugune tegevus, mis ei ole seotud piirimärkide ja piiririba korrashoidmise ja kontrollimise ning riigipiiri valvamisega või sisepiiri ületamisega.
§ 7. Riigipiiri hooldamine
(1) Politsei jälgib piiririba ja -märkide seisundit, hoiab need korras ning takistab riigipiiri ja piiririba tähistuse seadusevastast muutmist. Piirimärkide ja piirirajatiste hooldamise korra kehtestab vastavalt riikidevahelistele lepingutele Vabariigi Valitsus määrusega.
(2) Riigipiiri valvamiseks on politseil õigus paigaldada riigipiiri valvamist, piirikontrolli ja piirirežiimi tagamist hõlbustavaid, liiklust piiravaid või suunavaid märke, viitasid, tähiseid ja tõkkepuid piiripunkti territooriumile ja piiri vahetusse lähedusse, kooskõlastades nende paigaldamise pädevate asutustega, ning piirile ja piiriveekogu kaldale viivatele teedele ja radadele, kooskõlastades nende paigaldamise pädevate asutustega, kohalike omavalitsuste ning maaomanikega.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud märkide, viitade ja tähiste kuju, konstruktsioonid, elemendid, mõõtmed ning paigaldamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
2. peatükk PIIRIREŽIIM
§ 8. Piirirežiim
(1) Piirirežiimiga määratakse kindlaks:
1) isikute ja transpordivahendite riigipiiri ületamise kord;
2) kauba (vara, sealhulgas asjad, valuuta ja väärtpaberid, samuti loomad) üle riigipiiri toimetamise kord;
3) ujuvvahendite (edaspidi laevad) territoriaal- ja sisemerre, samuti piiriveekogude Eestile kuuluvatesse vetesse sisenemise, nendes liikumise ja viibimise ning nendest väljumise kord;
4) õhusõidukite Eesti õhuruumi sisenemise, õhuruumis liikumise ning õhuruumist väljumise kord;
5) isikute ja transpordivahendite piiripunkti sisenemise, selles paiknemise ja sellest väljumise ning kaupade piiripunkti sisseveo, selles paiknemise ja sellest väljaveo kord.
(2) Piirirežiimiga võidakse piirata riigipiiri valvamist takistavat või piirirahu häirivat tegevust nagu tulirelvade ja lõhkematerjalide kasutamine, töötamine piiririba vahetus läheduses, jahipidamine ja kalapüük, kariloomade karjatamine, valgustuse ja lahtise tule kasutamine.
(3) Piirirežiimist tulenevad õigused, kohustused ning piirangud, kui need ei ole sätestatud seaduse või välislepinguga, kehtestab Vabariigi Valitsus või tema poolt volitatud ametkond, kui seadusega ei sätestata teisiti.
(4) [Kehtetu - RT I 2009, 62, 405 - jõust. 01.01.2010]
§ 81. Sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamine
(1) Sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamine on riigipiiri ületada soovivate sõidukite ootejärjekorda võtmise, ootejärjekorras ootamise, piiriületuse ooteala kasutamise ja maanteepiiripunkti suunamise korraldamine.
(2) Kui see on vajalik liiklusohutuse tagamiseks, looduskeskkonda kahjustava mõju vähendamiseks, sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamiseks ja avaliku korra tagamiseks, suunab politsei riigipiiri ületada sooviva sõiduki piiriületuse ootealale, kasutades selleks vajaduse korral liikluskorraldusvahendeid. Ootealale ei suunata sõidukit, mis ei ole mootorsõiduk liiklusseaduse tähenduses, ega kindlal marsruudil liikuvat liiniveo bussi ühistranspordiseaduse tähenduses.
(3) Politsei võib sõiduki lubada maanteepiiripunkti ilma ootejärjekorras kohta võtmata, ootejärjekorras ootamata ja piiriületuse ooteala läbimata, kui see on vajalik avaliku korra, riigi julgeoleku või rahva tervise kaitse kaalutlustel või kui selleks on teenistuslik vajadus või see tuleneb seadusest, välislepingust või rahvusvahelisest tavast või selleks on muu avalik huvi. Sellisel juhul sõiduki piiriületuse ooteala kasutamise ega piiriületuse ootejärjekorras koha võtmise eest tasu ei võeta. Käesolevas lõikes sätestatud ülesannet ei tohi üle anda kohalikule omavalitsusele ega eraõiguslikule juriidilisele isikule.
(4) Piiriületuse ooteala teenuse pakkuja kehtestab sõidukite piiriületuse ootejärjekorras ootamise ja maanteepiiripunkti suunamise korraldamiseks piiriületuse ooteala kasutamise eeskirja, milles sätestatakse ootealale sisenemise, sealt väljumise ja ootealal viibimise kord. Kui piiriületuse ooteala teenuse pakkuja on kohalik omavalitsus või eraõiguslik juriidiline isik, kehtestab ta ooteala kasutamise eeskirja pärast Siseministeeriumilt selleks kooskõlastuse saamist. Ooteala kasutamise eeskirja järgimine on ootealal viibivale isikule ja sõidukile kohustuslik.
(5) Piiriületuse ooteala peab olema tähistatud piiriületuse ootealana ja sellel peab olema püsikatend, mis on projekteeritud, ehitatud ja tähistatud kooskõlas vastava koormusega avalikult kasutatavale parkimisalale ettenähtud nõuetega.
(6) Kui valdkonna eest vastutav minister annab piiriületuse ooteala teenuse korraldamise ülesande halduslepinguga üle kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule, määratakse nõuded pakutavale teenusele kindlaks halduslepingus. Piiriületuse ooteala teenuse pakkuja võib ootealal pakkuda ka muid teenuseid, mille kasutamine ei ole sõiduki ega piiri ületada sooviva isiku jaoks kohustuslik, ja võtta nende eest täiendavat tasu.
[RT I, 31.12.2015, 9 - jõust. 01.01.2016]
§ 82. Sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande üleandmine
(1) Valdkonna eest vastutav minister võib sõidukite ooteala teenuse ootejärjekorda võtmise, ootejärjekorras ootamise, piiriületuse ooteala teenuse pakkumise ning maanteepiiripunkti suunamise korraldamise ülesande halduslepinguga üle anda kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule.
(2) [Kehtetu - RT I, 31.12.2015, 9 - jõust. 01.01.2016]
(3) Valdkonna eest vastutav minister sõlmib halduslepingu piiriületuse ooteala teenuse pakkujaga viieks aastaks. Kui ooteala teenuse pakkuja soovib sõlmida halduslepingut lühemaks ajaks, võib valdkonna eest vastutav minister sõlmida erandina halduslepingu lühemaks ajaks. Kui seadusest, Euroopa Liidu õigusaktist, välislepingust või Euroopa Liidu sihtotstarbeliselt eraldatud vahendite kasutamise nõuetest tuleneb kohustus, mis tingib halduslepingu sõlmimise pikemaks ajaks kui viieks aastaks, võib valdkonna eest vastutav minister sõlmida erandina halduslepingu kuni kümneks aastaks.
(4) Riiklikku järelevalvet halduslepinguga üleantud sõidukite ootejärjekorda võtmise, ootejärjekorras ootamise, piiriületuse ooteala kasutamise ning maanteepiiripunkti suunamise korraldamise ülesande täitmise üle teostavad Siseministeerium ja valdkonna eest vastutava ministri vastaval volitusel Politsei- ja Piirivalveamet. Kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt või kui esineb muu põhjus, mis takistab kohalikul omavalitsusel või eraõiguslikul juriidilisel isikul üleantud ülesande edasist täitmist, korraldab sõidukite maanteepiiripunkti sisenemist politsei.
(5) Siseministeerium ja Politsei- ja Piirivalveamet võivad anda halduslepingu alusel ülesannet täitvale kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamisel kohustuslikke juhiseid. Valdkonna eest vastutav minister võib sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise mittenõuetekohase täitmise korral, kohustuslike juhiste järgimata jätmise korral või muudel halduslepingus sätestatud juhtudel halduslepingu ennetähtaegselt lõpetada selles sätestatud korras.
(6) Valdkonna eest vastutav minister lähtub sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande üleandmiseks halduslepingu sõlmimise või sõlmimata jätmise otsustamisel ja lepingu tingimuste sätestamisel konkreetse maanteepiiripunkti piiriületuse ootejärjekorra korraldamise vajadusest, otstarbekusest, piiriületuse eeldatava ooteaja pikkusest, maanteepiiripunkti kaudu Eestist lahkuvate sõidukite eeldatavast arvust, sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande täitmisega seotud juba sõlmitud lepingutest ja muudest tähtsust omavatest asjaoludest.
(7) [Kehtetu - RT I, 31.12.2015, 9 - jõust. 01.01.2016]
§ 83. Tasu võtmine piiriületuse ooteala kasutamise eest
(1) Piiriületuse ooteala kasutamise eest võib piiriületuse ooteala teenuse pakkuja võtta tasu, mis ei tohi ületada 15,97 eurot ühe sõiduki ühe piiriületuse kohta.
[RT I 2010, 37, 222 - jõust. 01.01.2011]
(2) B-, BE- ja B1-kategooria auto poolt piiriületuse ooteala kasutamise eest võetav tasu ei tohi ületada 6,39 eurot ühe sõiduki ühe piiriületuse kohta.
(3) A- ja A1-kategooria mootorratta poolt piiriületuse ooteala kasutamise eest võetav tasu ei tohi ületada 3,19 eurot ühe sõiduki ühe piiriületuse kohta.
(4) Kui sõiduk on suunatud piiriületuse ootealale, kuid ei kasuta tegelikult piiriületuse ooteala teenust ja suunatakse kohe piiriületuseks piiripunkti, siis piiriületuse ooteala kasutamise eest tasu ei võeta.
(5) Piiriületuse ooteala kasutamise tasu suuruse määramisel võib tasu hulka arvestada põhjendatud kulud, mis on seotud piiriületuse ooteala rajamisega, selle korrashoiuga ja selliste teenuste pakkumise korraldamisega, mille pakkumine piiriületuse ootealal on kohustuslik. Kui piiriületuse ooteala teenuse pakkuja on eraõiguslik juriidiline isik, võib piiriületuse ooteala kasutamise eest võetava tasu hulka arvestada mõistliku ärikasumi. Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega ärikasumi suurima lubatud määra.
(6) Kui valdkonna eest vastutav minister on sõidukite ootejärjekorda võtmise, ootejärjekorras ootamise, piiriületuse ooteala kasutamise ning maanteepiiripunkti suunamise korraldamise ülesande halduslepinguga üle andnud kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule, määratakse käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 sätestatud piiriületuse ooteala kasutamise eest võetava tasu suurus kindlaks halduslepingus. Halduslepingus kokkulepitav tasu võib olla erinev sõltuvalt sõiduki kategooriast ja piiriületuse põhjusest. Tasu suurus lepitakse halduslepingus kokku üheks aastaks korraga ja see kehtestatakse igal aastal eraldi.
(7) Piiriületuse ooteala kasutamise tasu suuruse kehtestamiseks esitab piiriületuse ooteala teenuse pakkuja igal aastal Siseministeeriumile põhjendatud taotluse, kust nähtuvad ooteala teenuse pakkumisega seotud kulud ja eeldatav ärikasumi suurus.
(8) Piiriületuse ooteala kasutamise eest ei võeta tasu või sõidukit ei suunata piiriületuse ootealale, piiriületuse ootejärjekorras ei pea kohta võtma või ei võeta piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest tasu, kui tasu võtmine piiraks ülemääraselt isiku mõne põhiõiguse kasutamist, takistaks ülemääraselt piiriülese kultuuri- või haridusalase koostöö toimimist või oleks muul viisil vastuolus avalike huvidega. Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega:
1) tingimuste ja juhtude loetelu, mille puhul piiriületuse ooteala kasutamise eest tasu ei võeta, ja
2) tingimuste ja juhtude loetelu, mille puhul piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest tasu ei võeta.
(9) Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega käesoleva paragrahvi lõikes 8 sätestatud erisused maanteepiiripunkti täpsusega.
(10) Kui piiriületuse ooteala teenuse pakkuja ei täida õigusaktidega või halduslepinguga ootealale esitatavaid nõudeid või ei paku õigusaktidega või halduslepinguga kehtestatud teenuseid, võib valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga ühepoolselt vähendada sellel ootealal sõidukite piiriületuse ooteala kasutamise eest võetavat tasu, lähtudes ooteala seisukorrast ja sellel tegelikult pakutavatest teenustest, kuni teenuse pakkuja poolt õigusaktidega või halduslepinguga kehtestatud nõuete täitmiseni.
[RT I 2010, 37, 222 - jõust. 30.06.2010]
§ 84. Piiriületuse ootejärjekorra andmekogu
(1) Piiriületuse ootejärjekorra pidamise eesmärgil peetakse piiriületuse ootejärjekorra andmekogu (edaspidi andmekogu), mille asutab ja mille põhimääruse kinnitab valdkonna eest vastutav minister määrusega. Andmekogu peetakse ühtse andmekoguna maanteepiiripunktide kohta.
(2) Andmekogu pidamise eesmärgiks on piiriületuse ootejärjekorra korraldamine ja avaliku korra tagamine sõidukite piiriületuse ootejärjekorda võtmise, ootejärjekorra pidamise, piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise, eelisjärjekorras piiriületuse taotlemise ja selle võimaldamise, tollideklaratsiooni, sõidukiga transporditava isiku ja kauba ning isiku, kauba ja sõiduki sihtpunkti ning sõiduki omaniku, kasutaja ja sõiduki ootejärjekorda registreerinud isiku andmete töötlemise teel.
(3) Andmekogu on korraldatud selliselt, et igas maanteepiiripunktis on ühtne piiriületuse ootejärjekord, sõltumata sellest, kas piiriületuse ootejärjekord on korraldatud ühel või mitmel ootealal või ootealata.
(4) Andmekogu volitatud töötleja peab võimaldama sõiduki omanikul, kasutajal ja isikul, kes sõidukile piiriületuse ootejärjekorra koha võttis, saada andmekogust käesolevas seaduses sätestatud viisil teavet vähemalt sõiduki järjekorrakoha, eeldatava järjekorras ootamise aja, eeldatava piiriületuse aja ja maanteepiiripunkti suunamise kohta. Andmekogu volitatud töötleja poolt sõiduki omanikule, kasutajale ja isikule, kes sõiduki piiriületuse ootejärjekorda registreeris, avaldatavate andmete koosseis sätestatakse andmekogu põhimääruses.
(5) Käesolevas seaduses sätestamata juhtudel andmekogust andmete väljastamise ja väljastatavate andmete koosseisu otsustab andmekogu vastutav töötleja või tema poolt selleks volitatud isik.
(6) Kui valdkonna eest vastutav minister on sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande üle andnud kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule, on piiriületuse ooteala teenuse pakkuja kohustatud töötlema piiriületuse ootejärjekorra pidamise andmeid andmekogus, olles selle volitatud töötleja.
(7) Kui maanteepiiripunktis on piiriületuse ootejärjekord korraldatud elektrooniliselt, on sõiduki omanik või kasutaja kohustatud võtma ootejärjekorra koha, kui käesolev seadus ei sätesta teisiti.
§ 85. Piiriületuse ootejärjekorra pidamine
(1) Sõidukite piiriületuse ootejärjekord korraldatakse vastavalt ootejärjekorras sõidukile koha võtmisele. Sõidukid ootavad piiriületuse ootejärjekorras vastavalt võetud järjekorrakohale.
(2) Kui sõiduk saabub maanteepiiripunkti ega ole ootejärjekorras kohta võtnud, suunatakse see ootejärjekorras kohta võtma, kui käesolev seadus või selle alusel antud määrus ei sätesta teisiti.
(3) Kui sõiduk saabub piiriületuse ootealale või maanteepiiripunkti ja on võtnud ootejärjekorra koha valel alusel, võib politsei või toll suunata ta uuesti ootejärjekorra kohta võtma.
[RT I, 02.12.2014, 1 - jõust. 12.12.2014]
(4) Eelisjärjekorras piiriületuseks võib võtta ootejärjekorra koha:
1) sõidukile, mis veab rahvusvahelise delegatsiooni liiget või välisriikide diplomaatilise esinduse või konsulaarasutuse töötajat;
2) sõidukile, mille veoseks on tolliseaduse § 591 lõike 2 alusel kehtestatud ajatundlike kaupade nomenklatuuris olev kaup;
3) sõidukile, millel on eelisjärjekorras piiriületuseks rahvusvahelisest kokkuleppest või välislepingust tulenev õigus;
4) A- või A1-kategooria mootorrattale ja
5) sõidukile, mille piiriületuseks on muu mõjuv ja kiireloomuline vajadus.
(5) Piiriületuse ootejärjekorda võib pidada sõidukite kategooriate ja piiriületuse põhjuste, sealhulgas komisjoni määruses 2454/93/EMÜ, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1–766), nimetatud volitatud ettevõtjate (AEO) kaupa. Loetelu sõidukite kategooriatest ja piiriületuse põhjustest, mille alusel piiriületuse järjekorda peetakse, sätestatakse andmekogu põhimääruses.
(51) Eraldi järjekorras piiriületuseks võib võtta ootejärjekorra koha sõidukile, millega veetava kauba eksportija on ka kauba omanik, kui kauba eksportijal ja temaga veolepingu sõlminud isikul on volitatud ettevõtja staatus ning selle sõidukiga ei veeta samal ajal volitatud ettevõtjale mittekuuluvat kaupa.
(52) Ootejärjekorra koha kasutamiseks käesoleva paragrahvi lõikes 51 nimetatud juhul peab isik olema andnud tollile nõusoleku esitada kauba ekspordi tollideklaratsiooni andmed teise riigi tollile, kui see on kiire piiriületuse võimaldamise tingimuseks teises riigis.
(53) Käesoleva paragrahvi lõikes 51 nimetatud ootejärjekorra koha kasutamise õiguse võib toll peatada kuni üheks aastaks, kui volitatud ettevõtja on võtnud ootejärjekorra koha valel alusel või rikkunud tollieeskirju.
(6) Nende sõidukite, mis ei ole mootorsõidukid liiklusseaduse tähenduses, ega kindlal marsruudil liikuvate liiniveo busside ühistranspordiseaduse tähenduses piiriületuse ootejärjekorda ei peeta ja nende andmeid ei töödelda andmekogus.
(7) Andmekogu volitatud töötleja peab võimaldama võtta sõidukile piiriületuse ootejärjekorra koha vähemalt järgmistel viisidel:
1) ilmudes selleks isiklikult kohale andmekogu volitatud töötleja poolt selleks määratud kohta;
2) telefoni teel ja
3) interneti teel.
(8) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud viisidele võib andmekogu volitatud töötleja luua muid viise piiriületuse ootejärjekorra koha võtmiseks.
(9) Andmekogu volitatud töötleja peab looma maanteepiiripunkti asukoha järgse kohaliku omavalitsuse territooriumil võimaluse selleks, et sõidukile oleks võimalik võtta piiriületuse ootejärjekorra koht isiklikult kohale tulles.
(10) Andmekogu volitatud töötleja peab võimaldama sõiduki omanikule, kasutajale ja isikule, kes sõidukile piiriületuse ootejärjekorra koha võttis, käesoleva seaduse § 84 lõikes 4 nimetatud teabele pideva juurdepääsu interneti teel.
(11) Andmekogu volitatud töötleja peab omal algatusel edastama käesoleva seaduse § 84 lõikes 4 nimetatud teabe piiriületuse ootejärjekorra koha võtmisel määratud kontaktandmete kohaselt telefoni teel või mobiiltelefonile sõnumi saatmise teel. Sõidukile piiriületuse ootejärjekorra koha võtnud isikul peab võimaldama valida eelnimetatud kahest teavitamise viisist ühe või mõlemad. Kui isik on valinud mõlemad teavitamise viisid, võib andmekogu volitatud töötleja teabe edastamiseks valida omal äranägemisel neist ühe.
(12) Lisaks teavitamisele telefoni teel või mobiiltelefonile sõnumi saatmise teel võib andmekogu volitatud töötleja näha ette ka muid teavitamise viise.
§ 86. Andmekogu haldamise ülesande üleandmine
(1) Valdkonna eest vastutav minister võib andmekogu haldamise ülesande halduslepingu alusel üle anda kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule.
(3) Valdkonna eest vastutav minister sõlmib halduslepingu andmekogu haldamise teenuse pakkujaga viieks aastaks. Kui andmekogu haldamise teenuse pakkuja soovib sõlmida halduslepingut lühemaks ajaks, võib valdkonna eest vastutav minister sõlmida erandina halduslepingu lühemaks ajaks. Kui seadusest, Euroopa Liidu õigusaktist, välislepingust või Euroopa Liidu sihtotstarbeliselt eraldatud vahendite kasutamise nõuetest tuleneb kohustus, mis tingib halduslepingu sõlmimise pikemaks ajaks kui viieks aastaks, võib valdkonna eest vastutav minister sõlmida erandina halduslepingu kuni kümneks aastaks.
(4) Kui valdkonna eest vastutav minister on andmekogu haldamise ülesande halduslepingu alusel üle andnud kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilise isikule, kannab andmekogu asutamisega ja haldamisega seotud kulud ning haldusorganitele, kellele väljastatakse andmeid avalik-õiguslike ülesannete täitmiseks, andmekogu andmetele juurdepääsu loomise kulud see kohalik omavalitsus või eraõiguslik juriidiline isik, kellele valdkonna eest vastutav minister on andmekogu haldamise ülesande halduslepinguga üle andnud.
(5) Kui sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamiseks, õigusaktidest tulenevate nõuete täitmiseks või Politsei- ja Piirivalveameti või Siseministeeriumi poolt määratud teenistuslikeks vajadusteks on vaja teha andmekogu arendus- või hooldustöid, on nimetatud arendus- ja hooldustööde kulud kohustatud kandma kohalik omavalitsus või eraõiguslik juriidiline isik, kellele andmekogu haldamise ülesanne on halduslepinguga üle antud.
(6) Riiklikku järelevalvet halduslepinguga üleantud andmekogu haldamise üleandmise täitmise üle teostavad Siseministeerium ja valdkonna eest vastutava ministri vastaval volitusel Politsei- ja Piirivalveamet. Kui haldusleping lõpetatakse ühepoolselt või kui esineb muu põhjus, mis takistab kohalikul omavalitsusel või eraõiguslikul juriidilisel isikul üleantud ülesande edasist täitmist, korraldab andmekogu haldamist Politsei- ja Piirivalveamet.
(7) Siseministeerium ja Politsei- ja Piirivalveamet võivad anda halduslepingu alusel ülesannet täitvale kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule andmekogu haldamise korraldamisel kohustuslikke juhiseid. Valdkonna eest vastutav minister võib andmekogu haldamise ülesande mittenõuetekohase täitmise korral, kohustuslike juhiste järgimata jätmise korral või muudel halduslepingus sätestatud juhtudel halduslepingu ennetähtaegselt lõpetada selles sätestatud korras.
(8) Kui andmekogu haldamise teenuse pakkuja ei täida õigusaktidega või halduslepinguga andmekogu haldamisele või pakutavale teenusele esitatavaid nõudeid või ei täida õigusaktidega või halduslepinguga kehtestatud kohustusi, võib valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga ühepoolselt vähendada maanteepiiripunktis piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest võetavat tasu, lähtudes tegelikult pakutavatest teenustest, kuni teenuse pakkuja poolt õigusaktidega või halduslepinguga kehtestatud nõuete täitmiseni.
(9) [Kehtetu - RT I, 31.12.2015, 9 - jõust. 01.01.2016]
§ 87. Tasu võtmine ootejärjekorra koha võtmise eest
(1) Maanteepiiripunktis piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest võib andmekogu volitatud töötleja võtta tasu, mis ei tohi ületada 1,59 eurot sõiduki kohta. Kui andmekogu pidamise ülesanne on halduslepingu alusel üle antud kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule, lepitakse tasu suurus kokku halduslepingus. Nimetatud tasu eest pakutav teenus peab hõlmama vähemalt käesoleva seaduse § 84 lõikes 4 ning § 85 lõigetes 7, 10 ja 11 nimetatud teenuseid. Teenuse pakkuja võib pakkuda ka muid teenuseid, mille kasutamine ei ole sõiduki ega piiri ületada sooviva isiku jaoks kohustuslik, ja võtta nende eest täiendavat tasu.
(2) Kui valdkonna eest vastutav minister on andmekogu haldamise ülesande halduslepinguga üle andnud kohalikule omavalitsusele või eraõiguslikule juriidilisele isikule, määratakse käesolevas paragrahvis piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest võetava tasu suurus kindlaks halduslepingus. Tasu suurus lepitakse halduslepingus kokku üheks aastaks korraga ja see kehtestatakse igal aastal eraldi.
(3) Piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest võetava tasu suuruse kehtestamiseks esitab andmekogu haldamise teenuse pakkuja igal aastal Siseministeeriumile põhjendatud taotluse, kust nähtuvad andmekogu haldamisega seotud kulud ja eeldatav ärikasumi suurus.
(4) Kui piiriületuse ooteala teenuse pakkuja võtab sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise eest piiriületuse ootealal käesoleva seaduse § 83 lõigetes 1–3 sätestatud tasu, võib ootejärjekorra koha võtmise eest võtta tasu üksnes osana nimetatud tasust.
(5) Ootejärjekorra koha võtmise eest võetava tasu suuruse määramisel võib arvestada põhjendatud kulusid, mis on seotud käesolevast seadusest tulenevate ülesannete täitmisega. Kui andmekogu volitatud töötleja on eraõiguslik juriidiline isik, võib piiriületuse ootejärjekorra koha võtmise eest võetava tasu hulka arvestada mõistliku ärikasumi. Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega ärikasumi suurima lubatud määra.
§ 88. Haldusorganile pandud ülesande täitmine
Käesolevas seaduses sätestatud haldusorganile pandud ülesande täitmiseks võib haldusorganisiseselt määrata isikud, kes tegutsevad haldusmenetluses haldusorgani nimel.
§ 9. Riigipiiri ületamine
(1) Eestisse saabuvad või Eestist lahkuvad isikud ja transpordivahendid võivad välispiiri ületada ning Eestisse toodav või Eestist väljaviidav kaup võidakse üle välispiiri toimetada rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunktide kaudu nende lahtioleku ajal.
(2) Välispiiri ületamiseks annab politsei või toll loa piirikontrolli läbinud isikule, kelle suhtes ei esine välispiiri ületamist välistavaid asjaolusid ning kes on täitnud Eestisse sisenemise, Eestis viibimise ja Eestist lahkumise nõuded.
(3) Sisepiiri võivad isikud ületada igas kohas piirikontrolli läbimata. Sisepiiri ületamiseks peetakse ka:
1) Eesti õhupiiri ületamist, kui saabutakse Euroopa Liidu liikmesriigi siselendude lennujaamast või suundutakse sinna;
2) merepiiri ületamist, kui regulaarset parvlaevaühendust kasutades saabutakse vahetult Euroopa Liidu liikmesriigi mere-, jõe- ja järvesadamast või suundutakse sinna.
(4) Erandid käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud korrast on lubatud Euroopa Liidu õigusaktides, välislepingus, käesolevas või muus seaduses ettenähtud juhtudel. Samuti ei laiene nimetatud kord õhusõidukitele, mis läbivad Eesti õhuruumi ilma vahemaandumiseta, ning välislaevadele nende rahumeelsel läbisõidul territoriaalmerest või seilamisel Soome lahest Liivi lahte ja vastupidi.
(5) Eestisse saabuvad laevad ja õhusõidukid, mis on ületanud Eesti riigipiiri, liiguvad kehtestatud korras rahvusvaheliseks liikluseks avatud sadamasse või lennujaama.
(6) Piiripunkti ja riigipiiri vahelisel alal on välispiiri ületanud rongist, laevast või õhusõidukist keelatud tolli ja politsei loata kaupade peale- ja mahalaadimine ning isikute väljumine, välja arvatud:
1) lootsimisel;
2) laeva mootorikütuse või -õli varude täiendamisel;
3) pilsi- ja tankipesuvee ning õlijääkide äraandmisel;
4) inimelude päästmisel ja õnnetusjuhtumite korral.
§ 91. Piirilt tagasi saatmine
(1) Isikud, transpordivahendid ja kaup, kellele või millele piiriületamise luba ei antud, samuti ebaseaduslikult välispiiri ületanud isikud peetakse kinni ja saadetakse Euroopa Liidu õigusaktide, välislepingute ning seadustega ettenähtud korras tagasi riiki, kust või mille kaudu nad Eestisse saabusid või toimetati, arvestades Euroopa Liidu kodaniku seaduses sätestatud erisusi.
(11) Politseiametnik teostab ebaseaduslikul piiriületusel tabatud vähemalt 14-aastase välismaalase daktüloskopeerimise vastavalt Euroopa Liidu Nõukogu määrusele 2725/2000 ning edastab daktüloskopeerimisel kogutud andmed võrdlemiseks Eurodac-süsteemi kesküksusele vastavalt Euroopa Liidu Nõukogu määrusele 407/2002.
(12) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 nimetatud daktüloskopeerimisel kogutud andmed kantakse riiklikusse sõrmejälgede registrisse.
(2) Piirilt tagasisaatmise korraldab ja kulud kannab vedaja, kes transportis või kelle esindaja transportis piiripunkti isiku, transpordivahendi ja kauba, kelle või mille piiriületuseks luba ei antud.
[RT I 2005, 71, 548 - jõust. 08.01.2006; 01.03.2006]
§ 92. [Kehtetu - RT I 2007, 68, 420 - jõust. 21.12.2007 ja osaliselt 30.03.2008]
§ 93. Politsei- ja Piirivalveametile edastatavate reisijate ja reisiga seonduvate andmete töötlemine
(1) Vedaja, kes toimetab õhuteed, raudteed või veeteed pidi üle välispiiri Eestisse saabuvaid ja Eestist lahkuvaid reisijaid, edastab Politsei- ja Piirivalveametile reisiga seonduvad andmed, veetavate reisijate kohta reisidokumenti kantud isikuandmed ja reisija reisidokumendi andmed (edaspidi reisijate andmed).
(2) Õhuteed ja raudteed pidi veetavate reisijate andmete loetelu, edastamise korra ja vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(3) Vedaja, kes toimetab Eestisse saabuvaid ja Eestist lahkuvaid reisijaid üle Eesti piiri veeteed pidi, edastab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmed Politsei- ja Piirivalveametile käesoleva seaduse § 14 lõike 2 punkti 1 alusel sätestatud korras.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmeid võib töödelda vastava ülesande täitmiseks pädev asutus avaliku korra ja riigi julgeoleku tagamise, ebaseadusliku sisserände tõkestamise ja piirikontrolli tõhustamise eesmärgil.
(5) Vedaja teavitab reisijat selgel ja arusaadaval viisil käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmete edastamisest Politsei- ja Piirivalveametile, andmete säilitamise tähtajast, andmete töötlemisest käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud eesmärkidel ning isikuandmete kaitsega seotud õigustest.
(6) Vedaja kustutab Politsei- ja Piirivalveametile edastatud reisijate andmed 24 tunni jooksul.
(7) Politsei- ja Piirivalveamet võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmeid säilitada kuni 24 tundi, välja arvatud juhul, kui andmete säilitamine on käesoleva pagarahvi lõikes 4 sätestatud eesmärkidega seotud ülesannete täitmiseks vajalik kauem.
§ 94. Riigipiiri valvamine
(1) Riigipiiri valvamine on politsei patrull- ja vaatlustegevus maismaal, merel ja piiriveekogudel eesmärgiga ennetada, selgitada välja ja tõkestada selleks mitte ettenähtud kohas ja ajal toimuv piiriületus ning piiriülene kuritegevus, sealhulgas isikute ja kauba ühendusevälisest riigist Eestisse ja Eestist ühendusevälisesse riiki ebaseaduslik toimetamine territoriaal- ja sisemerel ning piiriveekogudel, ja riigis viibimise õiguslike aluste kontrollimine.
(2) Riigipiiri valvamine merel ja piiriveekogudel hõlmab majandusvööndi õigusrežiimi tagamist, veesõidukite territoriaalmerest läbisõidu, sisemerre, sadamasse ning piiriveekogu Eestile kuuluvatesse vetesse sisenemise ja väljumise kontrollimist.
(3) Riigipiiri valvamisel osaleb politsei õhuruumi valvamises.
(4) Riigipiiri valvamiseks võib politsei liikuda takistamatult jalgsi ja sõidukitega riigipiiri ja piiriveekogudega piirnevatel või sinna viivatel ajutistel ja erateedel, kallasradadel ning eramaadel ilma omaniku või valdaja nõusolekuta.
§ 95. Riigipiiri valvamine tehniliste seadmetega
(1) Riigipiiri valvamisel ja piirirežiimi tagamisel võib politsei ebaseadusliku piiriületuse avastamiseks, objektide tuvastamiseks, piiripunktides turvalisuse tagamiseks ja piiriülese kuritegevuse tõkestamiseks kasutada asjakohaseid tehnilisi, sealhulgas elektroonilisi seadmeid.
(2) Käesolevas paragrahvis nimetatud tehniliste ning elektrooniliste seadmete salvestisi säilitatakse mitte kauem kui üks aasta, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti. Tehniliste ja elektrooniliste seadmetega kogutud ja analüüsitud teave on asutusesiseseks kasutamiseks.
§ 96. Piirangud isikute liikumisele ja viibimisele piirilähedasel alal
(1) Politseil on õigus piirata isikute liikumist ja viibimist piirilähedasel alal.
(2) Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori määratud politseiametnikul on õigus ohtlike ilmastikuolude tõttu ajutiselt keelata isikute minek piiriveekogudele ja sisemerele või nende jääle navigatsiooniks või liikluseks.
(3) Viibimine Narva jõe kuivsängis alates veehoidla tammist kuni raudteesillani on keelatud. Viibimine Narva jõel, Narva veehoidlal, Vaniku, Pattina, Kriiva ja Pabra järvel ning seal asuvatel väikesaartel ajavahemikul pool tundi pärast päikese loojumist kuni pool tundi enne päikesetõusu on politsei loata keelatud.
(4) Narva jões ja Narva veehoidlas asuvatele saartele minek ja seal viibimine on lubatud ainult kooskõlastatult politseiga.
(5) Veesõiduki ja muu transpordivahendiga Narva jõele, Narva veehoidlale, Lämmi- ja Pihkva järvele, Vaniku, Pattina, Kriiva ja Pabra järvele või nende jääle mineku ning sealt tagasituleku peab registreerima kordonis. Veesõiduki ja muu transpordivahendiga Peipsi järvele või selle jääle mineku kaugemale kui üks kilomeeter kaldast ning sealt tagasituleku peab registreerima kordonis.
§ 97. Broneeringuinfo edastamine ja töötlemine
(1) Vedaja, kes toimetab Eestisse saabuvaid ja Eestist lahkuvaid reisijaid läbi Eesti õhuruumi (edaspidi lennuettevõtja), edastab Politsei- ja Piirivalveametile lennureisija broneeringuinfo (edaspidi broneeringuinfo).
(2) Broneeringuinfo on lennureisija ja -reisi kohta käiv teave, mida lennuettevõtja kogub reisijalt broneeringu tegemiseks. Broneeringuinfo sisaldab eelkõige teavet broneeringu ja sellega seotud toimingute kohta, lennureisija ja temaga koos reisiva isiku isikuandmeid, lennu üldandmeid, lennureisija kontaktandmeid ning broneeringu eest tasumist puudutavaid andmeid.
(3) Lennuettevõtja või tema volitatud esindaja teavitab lennureisijaid lennu broneerimisel ja pileti ostmisel selgel ja arusaadaval viisil lennuettevõtja kohustusest edastada broneeringuinfo Politsei- ja Piirivalveametile, broneeringuinfo säilitamise tähtaegadest, broneeringuinfo töötlemisest käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud eesmärkidel ning isikuandmete kaitse alastest õigustest.
(4) Broneeringuinfo andmeid võivad töödelda terrorikuritegude või teiste raskete kuritegude menetlemise, avastamise või ärahoidmise eesmärgil kriminaalmenetluse seadustiku § 31 lõikes 1 loetletud uurimisasutused.
(5) Terrorikuritegude ja teiste raskete kuritegudena käsitatakse käesoleva seaduse tähenduses kriminaalmenetluse seadustiku § 1262 lõikes 2 loetletud kuritegusid.
§ 98. Broneeringuinfo andmekogu
(1) Broneeringuinfo andmete töötlemise andmekogu (edaspidi broneeringuinfo andmekogu) asutatakse broneeringuinfo töötlemiseks terrorikuritegude ja teiste raskete kuritegude menetlemise, avastamise ja ärahoidmise eesmärgil.
(2) Broneeringuinfo andmekogusse kantakse reisija isikuandmed, reisi andmed, reisija reisidokumendi andmed ja broneeringuinfo analüüsi tulemuste andmed. Nimetatud andmekategooriate täpsem andmete loetelu sätestatakse andmekogu põhimääruses.
(3) Broneeringuinfoga edastatud andmed, mis ei ole loetletud käesoleva paragrahvi lõikes 2, kustutatakse viivitamata.
(4) Broneeringuinfot säilitatakse viis aastat alates andmete kandmisest broneeringuinfo andmekogusse. Isikustatuna kajastatakse andmeid broneeringuinfo andmekogus kaks aastat, pärast seda andmed pseudonüümistatakse.
(5) Isikustatud andmete pseudonüümistamisega muudetakse lennureisija ja -reisi kohta käiv teave anonüümseks, varjates andmekogus andmevälju, mis võimaldavad tuvastada lennureisija isiku, keda andmed käsitlevad.
(6) Pseudonüümistatud andmeid on võimalik taas isikustada broneeringuinfo andmekogu vastutava töötleja loal üksnes käesoleva seaduse § 97 lõikes 4 nimetatud asutuse üksikjuhtumil põhineva põhjendatud taotluse korral, kui see on vajalik terrorikuritegude või teiste raskete kuritegude menetlemiseks, avastamiseks või ärahoidmiseks.
(7) Broneeringuinfo andmete pseudonüümistamine ja pseudonüümistatud andmete taas isikustamise täpsem kord sätestatakse andmekogu põhimääruses.
(8) Käesoleva seaduse § 93 lõike 1 alusel kogutavaid andmeid võib terrorikuritegude või teiste raskete kuritegude menetlemiseks, avastamiseks või ärahoidmiseks säilitada broneeringuinfo andmekogus käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud tingimustel ja tähtaegadel.
(9) Broneeringuinfo andmekogu asutab ja selle põhimääruse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(10) Andmekogu vastutav töötleja on Politsei- ja Piirivalveamet. Andmekogu volitatud töötleja määratakse andmekogu põhimääruses.
§ 99. Isiku õigus saada teavet tema kohta kogutud broneeringuinfo kohta
(1) Terrorikuritegude ja teiste raskete kuritegude menetlemisel kohaldatakse isikuandmete töötlemisel kriminaalmenetluse seadustikus sätestatut.
(2) Isiku õigust saada broneeringuinfo andmekogust teavet ja enda kohta käivaid isikuandmeid piiratakse, kui see võib takistada terrorikuritegude ja teiste raskete kuritegude avastamist ja ärahoidmist. Andmete või teabe andmisest keeldumise otsustab vastutav töötleja.
(3) Vastutav töötleja on kohustatud põhjendama andmete väljastamisest või teabe andmisest keeldumist avalduse saamise päevale järgneva viie tööpäeva jooksul.
(4) Isiku broneeringuinfo andmekogu andmetele juurdepääsu saamise täpsem kord sätestatakse broneeringuinfo andmekogu põhimääruses.
§ 10. Piiripunkt
(1) Piiripunkt on rahvusvaheliseks liikluseks avatud maanteelõigu või veekogu, raudtee- või lennujaama, jõe-, järve- või meresadama ehitise ja territooriumi piiratud ja tähistatud osa, kus toimub piirikontroll.
(2) Piiripunktide ehitamise, rekonstrueerimise ja hooldamise sadamates, lennu- ja raudteejaamades korraldab vastava rajatise omanik või valdaja kooskõlastatult politsei ja tolliga. Maanteedel või veekogu osal asuvate piiripunktide ehitamise ja haldamise korraldab Rahandusministeerium.
(3) Politseil on õigus saada sadamas, lennujaamas ja raudteejaamas nende valdajalt piiripunkti tegevuseks vajalikud tööohutus- ja töötervishoiukohased ruumid tasuta kasutamiseks ning tähistatud ja piiratud kontrolliala ning kaikoha politsei laevale. Maantee piiripunkti majandamise kulud kannab Maksu- ja Tolliamet.
(4) Rahvusvaheliseks liikluseks avatud piiripunktide loetelu kehtestab Vabariigi Valitsus.
§ 11. Piirikontroll
(1) Välispiiri ületamisel või üle välispiiri toimetamisel kuuluvad piirikontrolli alla kõik isikud, transpordivahendid, kaubad ja muud materiaalsed väärtused. Piirikontroll seisneb isikute ja transpordivahendite riigipiiri ületamise kontrollis, tollikontrollis ning vastavalt vajadusele turvakontrollis, sanitaar-, veterinaar- või fütosanitaarkontrollis ning teistes Euroopa Liidu õigusaktide, välislepingute ning Eesti õigusaktidega kehtestatud kontrolliliikides.
(2) Piirikontrollis riigipiiri ületamise kontrollimisel politsei kontrollib isikuid ja tuvastab, kas isikule võib anda loa riigipiiri ületamiseks. Isikute kontroll hõlmab isiku dokumentide, viibimisaluste, pagasi ja transpordivahendi kontrolli.
(3) Politsei võib riigipiiri ületamise kontrollimiseks siseneda valdaja nõusolekuta transpordivahendisse, sealhulgas veesõidukisse.
(4) Kõik isikud on välispiiri ületamisel kohustatud politseiametniku nõudmisel andma selgitusi enda isiku kohta. Lisaks sellele peab kolmanda riigi kodanik andma selgitusi oma Euroopa Liidu liikmesriiki sisenemise, liikmesriigis viibimise ja liikmesriigist lahkumise asjaolude kohta ning tõendama neid, arvestades Euroopa Liidu õigusaktide, välislepingute või seadusega sätestatud erisusi.
(5) Politseiametniku nõudmisel peab kolmanda riigi kodanik riigipiiri ületamisel esitama tervisekindlustuslepingu, kui selle omamise kohustus on sätestatud seaduses või selle alusel antud õigustloovas aktis.
(6) Kolmanda riigi kodanik käesoleva seaduse tähenduses on kolmanda riigi kodanik Schengeni piirieeskirjade tähenduses.
(7) Politsei abistab oma pädevuse piires tolli ning teostab piiripunktides, kus alaline tollikontroll puudub, tollikontrolli vastavalt tollieeskirjadele tolliseaduse tähenduses ja korras.
(8) Kõrgendatud kaitsevalmiduse, mobilisatsiooni korral, erakorralise seisukorra või sõjaseisukorra ajal, kui kaitseväekohustuslase suhtes on kehtestatud Eestist lahkumise keeld, on politsei pädevuses kontrollida, kas Eestist lahkuva kodaniku suhtes on kehtestatud lahkumise keeld või piirang. Politsei kohaldab keeldu või piirangut kaitseväekohustuslaste registri andmete alusel.
(9) Politseiametnik kannab vastavalt Schengeni piirieeskirjadele kolmanda riigi kodaniku reisidokumenti piiriületust lubava templijäljendi, kui sellele kodanikule on antud luba ületada välispiir.
(10) Käesoleva paragrahvi lõikes 9 nimetatud templijäljendit ei kanta Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodaniku reisidokumenti. Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodanikuga kaasas olevate või nendega ühinevate pereliikmete reisidokumentidesse ei kanta sisenemis- ega väljumistemplit juhul, kui nad esitavad Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni pädeva asutuse antud elamisloa või -kaardi.
(11) Politseil on õigus riigipiiri ületamisel keelata isikute sisenemine riiki väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduses, Euroopa Liidu kodaniku seaduses ja Schengeni piirieeskirjades sätestatud alustel ja korras.
(12) Välislepingu või seadusega võidakse teatava kategooria isikutele kehtestada välispiiri ületamise lihtsustatud kord.
(13) Tollile laienevad isikute ja transpordivahendite riigipiiri ületamise kontrollimisega seonduvad käesolevas paragrahvis loetletud politsei õigused ja kohustused.
§ 111. Dokumendikohustus riigipiiri ületamisel
(1) Eestist lahkudes või Eestisse saabudes peab välispiiri ületaval Eesti, Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodanikul olema kaasas kehtiv reisidokument või muu dokument, mis on välislepinguga ette nähtud välispiiri ületamiseks. Välislepingus sätestatud juhul võib välispiiri ületada Eesti Vabariigi, Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni väljaantud kehtiva isikutunnistusega.
[RT I, 21.03.2014, 2 - jõust. 01.10.2014]
(11) Eesti, Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodanikul on kohustus sisepiiri ületamisel endaga kaasas kanda Eesti Vabariigi, Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni väljaantud kehtivat reisidokumenti või isikutunnistust.
(2) Eestisse saabudes lubatakse riigipiiri ületada ka Eesti kodanikul, kellel ei ole käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 11 nimetatud dokumenti, kui tema isik ja kodakondsus on tõendatud muude dokumentide alusel.
(3) Riigipiiri ületaval kolmanda riigi kodanikul peab olema kehtiv välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni reisidokument, Eesti Vabariigi poolt antud välismaalase reisidokument või tagasipöördumise luba, kuhu on kantud viisa andmed, või esitab ta kontrollimisel lisaks reisidokumendile elamisluba või elamisõigust tõendava dokumendi, kui Euroopa Liidu õigusakt, välisleping või seadus ei sätesta teisiti.
(31) Kolmanda riigi kodanikul, kellel puudub seaduslik alus või kehtiv reisidokument Eestisse sisenemiseks ning kes soovib taotleda Eestis rahvusvahelist kaitset või ajutise kaitse alusel elamisluba, lubatakse Eestisse siseneda pärast rahvusvahelise kaitse taotluse või ajutise kaitse alusel elamisloa taotluse Politsei- ja Piirivalveametile esitamist juhul, kui ei ilmne välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse § 201 punktis 1 ning § 21 lõike 1 punktides 1–3 sätestatud asjaolusid.
(4) [Kehtetu - RT I, 21.03.2014, 2 - jõust. 01.10.2014]
(5) Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodaniku perekonnaliikmel, kes ei ole Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodanik, peab Eestisse saabudes olema kehtiv reisidokument ning Euroopa Liidu kodaniku seaduses sätestatud seaduslik alus Eestis viibimiseks.
(6) Erandjuhul võib riigipiiri ilma käesolevas paragrahvis sätestatud dokumendita ületada isik, kes antakse Eestile välja või loovutatakse või kelle Eesti annab välja või loovutab seoses rahvusvahelise koostööga kriminaalmenetluses.
[RT I 2008, 19, 132 - jõust. 23.05.2008]
§ 112. Kolmanda riigi kodanikust alaealise dokumendikohustus riigipiiri ületamisel
(1) Alla 15-aastasel kolmanda riigi kodanikul ei pea riigipiiri ületamisel olema reisidokumenti, kui tema nimi, sünniaeg, viisa, elamisloa või elamisõiguse andmed ja foto on kantud teda saatva isiku kehtivasse reisidokumenti, kui seadusest, Euroopa Liidu õigusaktist või välislepingust ei tulene teisiti.
(2) Foto ei pea olema kantud saatja reisidokumenti, kui alaealine kolmanda riigi kodanik on alla seitsmeaastane.
(3) Alaealisel kolmanda riigi kodanikul, kellel puudub seaduslik alus või kehtiv reisidokument Eestisse sisenemiseks ning kes soovib taotleda Eestis rahvusvahelist kaitset või ajutise kaitse alusel elamisluba, lubatakse Eestisse siseneda pärast rahvusvahelise kaitse taotluse või ajutise kaitse alusel elamisloa taotluse Politsei- ja Piirivalveametile esitamist juhul, kui ei ilmne välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse § 201 punktis 1 ning § 21 lõike 1 punktides 1–3 sätestatud asjaolusid.
§ 113. Piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamine sisepiiril
(1) Vabariigi Valitsus võib kehtestada piirikontrolli ja riigipiiri valvamise sisepiiril avaliku korra või riikliku julgeoleku tagamiseks või rahva tervist ohustada võiva olukorra ennetamiseks või lahendamiseks.
(2) Avalikku korda, riiklikku julgeolekut või rahva tervist ohustada võivas olukorras, mis eeldab vahetut tegutsemist ohu vastu, võib valdkonna eest vastutav minister otsustada piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamise sisepiiril kuni Vabariigi Valitsuse otsuseni.
(3) Sisepiiril piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamisel teostatakse piirikontrolli ja rakendatakse vajalikke meetmeid nagu välispiiri ületamisel.
(4) Piirikontrolli ja riigipiiri valvamise sisepiiril, piirikontrolli ja riigipiiri valvamise ulatuse, ajalise kestuse, avatud piiripunktid ning üldsuse, Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide asjakohase informeerimise kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega. Vabariigi Valitsuse määruses sisepiiril piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamise kohta võib ette näha määruse jõustumise alates selle avaldamisest massiteabevahendites.
(5) Sisepiiril kehtestatud piirikontrolli ja riigipiiri valvamise lõpetamise järel koostab Siseministeerium asjakohase aruande, mis pärast Vabariigi Valitsuses kinnitamist esitatakse Euroopa Parlamendile, Euroopa Liidu Nõukogule ja Euroopa Komisjonile.
(6) Sisepiiril piirikontrolli ja riigipiiri valvamise kehtestamisega seotud kulud, mis on tekkinud kontrollis osalenud riigiasutustel, kaetakse Vabariigi Valitsuse reservi vahenditest Vabariigi Valitsuse otsusel.
§ 114. Riikliku järelevalve meetmed
(1) Piirirežiimi tagamisega, sealhulgas riigipiiri valvamisega, ja piirikontrolliga seotud riikliku järelevalve teostamisel võib politsei ja piirikontrolliga seotud riikliku järelevalve teostamisel toll kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 32, 45, 49, 52 ja 53 nimetatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
(2) Piirirežiimi tagamisel vaatab politsei või toll meeleliselt või tehnilise vahendi või teenistuslooma abil vallasasja, sealhulgas veesõiduki ja muu transpordivahendi, läbi korrakaitseseaduse §-s 49 sätestatud korras.
(21) Piirikontrolliga seotud riikliku järelevalve teostamisel võib toll kohaldada vahetut sundi korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
(3) Politseil on riigipiiri valvamisel veesõiduki suhtes õigus nõuda veesõiduki lahkumist sise- ja territoriaalmerest, piiriveekogu Eesti jurisdiktsiooni alla kuuluvalt alalt ning laevasõiduks keelatud piirkonnast ja kursi muutmist keelatud piirkonda sisenemise vältimiseks.
(4) Kui isik ei täida veesõiduki peatamise märguannet, võib veesõiduki sundpeatada, kasutades relva või muud erivahendit korrakaitseseaduse 5. peatükis sätestatud korras.
(5) Politsei võib seadust rikkunud või tema korralduse täitmata jätnud veesõidukit jälitada kuni välisriigi territoriaalmere piirini, kui jälitamine on alanud sise- või territoriaalmerel või majandusvööndis ega ole vahepeal katkenud. Jälitamine võib alata pärast nähtavat või kuuldavat peatamissignaali, mis on antud jälitatava veesõiduki nägemis- või kuuldekauguselt.
(6) Politsei ei peata ega vaata läbi sõjalaeva. Kui välisriigi sõjalaev ei järgi territoriaalmerest rahumeelse läbisõidu korda ega täida talle esitatud nõuet seda järgida, peab politsei:
1) nõudma sõjalaeva viivitamatut lahkumist territoriaalmerest;
2) fikseerima sõjalaeva territoriaalmerre sisenemise tehniliste vahenditega;
3) koostama õigusrikkumise kohta ühepoolse akti.
§ 12. Õhupiiri ületamine
(1) Õhusõidukid ületavad Eesti riigipiiri rahvusvahelistel lennutrassidel kooskõlas välislepingutega ning Vabariigi Valitsuse sätestatud korras.
(2) Õhusõiduk võib riigipiiri ületada väljaspool kehtestatud lennutrassi üksnes Vabariigi Valitsuse poolt volitatud ametkonna loal.
(3) Sundmaandunud õhusõidukis olnud isikud toimetatakse vajadusel piirikontrolliks piiripunkti või kontrollitakse neid maandumise kohas. Sel juhul võib õhusõiduk startida Vabariigi Valitsuse poolt volitatud ametkonna loal.
(4) Piirirežiimi rikkumiseks ei loeta riigipiiri ületamist õhusõiduki tehnilise rikke, avarii, loodusõnnetuse või muu sundolukorra tõttu. Õhusõiduki kapten on kehtestatud korras kohustatud kõrvalekaldumisest teatama Vabariigi Valitsuse poolt volitatud ametkonnale.
§ 13. Rahumeelne läbisõit territoriaalmerest
(1) Rahumeelne läbisõit Eesti territoriaalmerest on lubatud.
(11) Läbisõitu loetakse rahumeelseks, kui see ei ohusta rahu, avalikku korda või Eesti julgeolekut.
(12) Välisriigi laeva läbisõit loetakse rahu, avalikku korda või Eesti julgeolekut ohustavaks, kui laeva läbisõiduga territoriaalmerest kaasneb mõni järgmistest toimingutest:
1) mis tahes ähvardus või jõu kasutamine Eesti suveräänsuse, territoriaalse terviklikkuse või poliitilise sõltumatuse vastu või jõu kasutamine mõnel muul viisil, rikkudes vastavasisulisi rahvusvahelise õiguse üldtunnustatud põhimõtteid;
2) mis tahes manöövrid või õppused ükskõik mis liiki relvadega;
3) info kogumisele suunatud tegevus, millega kahjustatakse Eesti kaitsevõimet või julgeolekut;
4) propagandaakt, mis kahjustab Eesti kaitsevõimet või julgeolekut;
5) õhusõiduki väljasaatmine, maandamine või pardale võtmine;
6) mis tahes militaarse seadeldise väljasaatmine, maandamine või pardale võtmine;
7) kauba või valuuta laadimine või lossimine või isikute vedu Eesti tolli-, maksu-, immigratsiooni- või sanitaarkorda reguleerivatele õigusaktidele mittevastavalt;
8) tahtlik või oluline saastamine;
9) igasugune kalapüük;
10) uurimistööde läbiviimine või mõõtmistegevus;
11) igasugune tegevus, mille eesmärgiks on Eesti kommunikatsiooniseadmete või muude seadmestike ning rajatiste töö häirimine;
12) muu tegevus, millel pole otsest seost läbisõiduga.
(2) Välisriigi sõjalaev või muu riiklikul mitteärilisel eesmärgil kasutatav välisriigi laev võib territoriaalmerest rahumeelselt läbi sõita, kui välisriik teatab sellest Välisministeeriumile diplomaatiliste kanalite kaudu vähemalt 48 tundi enne laeva läbisõitu. Teates märgitakse laeva nimi, tüüp ja muud nõutavad tundemärgid, läbisõidu alguse ja lõpu aeg ning koht. See nõue ei kehti laeva kohta, mis tegeleb inimelude päästmise või avariipäästetöödega.
(3) [Kehtetu - RT I 2001, 23, 126 - jõust. 16.03.2001]
(4) [Kehtetu - RT I 2001, 23, 126 - jõust. 16.03.2001]
(5) Territoriaalmerest rahumeelse läbisõidu korral on lubatud laeval peatuda, kui selle põhjuseks on avarii, vääramatu jõud, inimelude päästmine või ohus või hädas olevatele laevadele või õhusõidukitele abi osutamine. Rahumeelse läbisõidu korrast kõrvalekaldumisest on välisriigi laeva kapten kohustatud teatama politseile.
(6) Välisriigi allveelaev või muu allveesõiduk peab Eesti territoriaalmere läbima veepinnal ja heiskama oma lipu.
(7) Läbisõidul territoriaalmerest peavad välisriigi laeva pardarelvad olema veoasendis ja kaetud kattega ning kala- ja muud püügivahendid paigutatud hoiukohta.
(8) Territoriaalmeres, kus on kehtestatud laevateed ja laevaliikluse eraldamise skeemid, peab välisriigi laev liikuma piki neid teid või kasutama liikumisel neid skeeme.
(81) Rahumeelset läbisõitu tagavad meetmed ei tohi mitte mingil moel kahjustada välisriigi sõjalaevale või muule riiklikul mitteärilisel eesmärgil kasutatavale välisriigi laevale rahvusvahelise õigusega tagatud puutumatust.
(9) Vabariigi Valitsusel on õigus piirata välisriigi tsiviil- või sõjalaeva sissesõitu ja viibimist või see keelata territoriaal- ja sisemere mõnes piirkonnas.
[RT I 2001, 23, 126 - jõust. 16.03.2001]
§ 14. Sisenemine sisemerre, sadamasse ja piiriveekogusse
(1) Sisemere võib välisriigi tsiviillaev läbida, sinna siseneda või sealt väljuda:
1) suundumiseks Eesti sadamasse;
2) väljumiseks Eesti sadamast;
3) seilamiseks Soome lahest Liivi lahte ja vastupidi;
4) inimelu päästmiseks, õnnetusjuhtumi ärahoidmiseks või sellest tuleneva kahju vähendamiseks;
5) vääramatu jõu toimel;
6) punkerdamiseks.
(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata juhtudel võib välisriigi tsiviillaev sisemere läbida, sinna siseneda või sealt väljuda kooskõlastatult Politsei- ja Piirivalveametiga.
(2) Vabariigi Valitsus või tema poolt volitatud ametkond, lähtudes käesolevast seadusest ja muudest õigusaktidest, kehtestab:
1) laevade ja väikelaevade sisemerre, sadamatesse ning piiriveekogude Eestile kuuluvatesse vetesse sisenemise ja neist väljumise korra;
2) [kehtetu - RT I 1997, 77, 1315 - jõust. 01.01.1998]
3) [kehtetu - RT I 2003, 51, 350 - jõust. 19.07.2003]
4) laevapere liikmete Eestisse lubamise korra;
5) nende ohtlike ainete nimistu, mida ei ole lubatud sisemerel vedada transiidina.
(21) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatu ei kehti merematkelaevade, lõbusõidulaevade, rannapüügi, siseveekogude laevaliikluse ja muu sellise laevaliikluse kontrollimise erikorra kohta, mis on reguleeritud Schengeni piirieeskirjades.
(3) Sisemerre ei või siseneda välisriigi laev, millel on tuumajõuseade, tuumarelv või mille lastiks on radioaktiivsed ained, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 141 sätestatud juhtudel.
(31) Välisriigi laev, mis on kantud Euroopa Liidu Nõukogu asjakohase määrusega nende laevade loetellu, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, ei või sisemerre siseneda sadamasse sisenemiseks ja punkerdamiseks, välja arvatud juhul, kui sadamasse sisenemine või punkerdamine on vajalik vääramatu jõu korral suurema hädaohu ärahoidmiseks või reostusohu vältimiseks.
[RT I 2008, 13, 88 - jõust. 24.03.2008]
(32) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 31 nimetatud laev on vääramatu jõu korral suurema hädaohu ärahoidmiseks või reostusohu vältimiseks sisenenud Eesti sadamasse, ei või laev sadamas viibida kauem, kui on minimaalselt vajalik hädaohu ärahoidmiseks või reostusohu vältimiseks.
(4) Sisemeres võib välisriigi laev liikuda ainult piki laevateed, kui see on kehtestatud, ja lootsi lootsimisel.
(41) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatu ei kehti:
1) lõbusõidulaevale kehtestatud tingimustele vastava laeva kohta;
2) laevadele, mis sisenevad sisemerre vääramatu jõu toimel, inimelu päästmiseks, õnnetusjuhtumi ärahoidmiseks või sellest tuleneva kahju vähendamiseks;
3) kui laev suundub lühimat teed pidi sisemerre, et võtta peale mereloots;
4) kui laev suundub lühimat teed pidi territoriaalmerre pärast merelootsi lahkumist;
5) meresõiduohutust reguleerivas seaduses sätestatud muul juhul.
(5) [Kehtetu - RT I 2001, 23, 126 - jõust. 16.03.2001]
§ 141. Laevaluba
(1) Välisriigi laeva, millel on tuumaseade, tuumarelv või mille lastiks on radioaktiivsed ained või muu riiklikul mitteärilisel eesmärgil kasutatava välisriigi laeva sisenemiseks sisemerre peab välisriik taotlema Välisministeeriumilt diplomaatiliste kanalite kaudu laevaluba vähemalt 14 kalendripäeva enne kavandatavat sisenemist.
(2) Laevaloa taotlemise ja andmise korra ning laevaloa taotluse vormi kehtestab Vabariigi Valitsus.
(3) Laevaluba ei pea taotlema laev, mis tegeleb inimelude päästmise või merereostuse likvideerimisega.
(4) Välisministeerium või välisesindus teatab välisriigile laevaloa taotlemise kohta tehtud otsusest seitse kalendripäeva enne kavandatavat sisenemist.
(5) Välisriigi sõjalaeva Eesti territoriaal- või sisevetesse sisenemise suhtes kohaldatakse riigikaitseseadust.
§ 15. Välisriigi laeva liikumine piiriveekogul riigipiiri ületamisega
Välisriigi laeva liikumine piiriveekogul riigipiiri ületamisega reguleeritakse riikidevaheliste lepingutega.
§ 16. [Kehtetu - RT I 2003, 51, 350 - jõust. 19.07.2003]
§ 17. Riigipiiri ületamise ajutine piiramine või peatamine
(1) Riigi julgeoleku huvides, avaliku korra tagamiseks, rahva tervist ohustada võiva olukorra ennetamiseks või lahendamiseks, samuti välisriigi palvel on Vabariigi Valitsusel õigus:
1) ajutiselt piirata riigipiiri ületamist või see peatada;
2) kehtestada karantiin riigipiiri ületamiseks isikutele ning koduloomade ja -lindude, samuti looma- ja taimekasvatussaaduste ning muude veoste toimetamiseks üle riigipiiri.
(2) Riigi julgeoleku huvides, avaliku korra tagamiseks, rahva tervist ohustada võiva olukorra ennetamiseks või lahendamiseks ning olukorras, mis eeldab ohu suhtes vahetut tegutsemist, samuti välisriigi palvel võib valdkonna eest vastutav minister otsustada piiripunkti sulgemise kuni Vabariigi Valitsuse otsuseni.
(3) Riigipiiri ületamise piiramisest või riigipiiri sulgemisest teatab Vabariigi Valitsus asjast huvitatud riikidele ning Euroopa Parlamendile, Euroopa Liidu Nõukogule ja Euroopa Komisjonile.
21. peatükk VASTUTUS
§ 171. Piirirežiimi rikkumine
§ 173. Reisijate andmete edastamata jätmine
(1) Käesoleva seaduse §-s 93 sätestatud reisijate andmete edastamata jätmise, mittenõuetekohase edastamise või valeandmete edastamise eest –
[RT I 2007, 3, 14 - jõust. 01.07.2007]
§ 174. Piiriribal ebaseaduslik viibimine
Piiriribal ebaseadusliku viibimise eest –
§ 175. Broneeringuinfo edastamata jätmine
(1) Käesoleva seaduse §-s 97 sätestatud broneeringuinfo edastamata jätmise, mittenõuetekohase edastamise või valeandmete edastamise eest –
§ 176. Menetlus
(2) Käesoleva seaduse §-des 171–175 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Politsei- ja Piirivalveamet.
§ 18. Riigipiiri kaitsmine
(1) Riigipiiri valvavad ja kaitsevad politsei ja Kaitsevägi vastavalt oma pädevusele. Kaitsevägi valvab ja kaitseb Eesti õhuruumi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ülesande täitmisele võib kaasata Eesti Vabariigiga kollektiivse enesekaitse põhimõtet sisaldava lepingu osapooleks oleva riigi relvajõud.
[RT I 2004, 81, 541 - jõust. 10.12.2004]
§ 181. [Kehtetu - RT I 2009, 62, 405 - jõust. 01.01.2010]
§ 19. [Kehtetu - RT I 2003, 51, 350 - jõust. 19.07.2003]
§ 20. Piiriküsimuste lahendamine
(1) Piiriküsimuste lahendamisel naaberriikidega lähtub Eesti Vabariik põhiseadusest, riikidevahelistest lepingutest ja rahvusvaheliselt üldtunnustatud tavadest.
(2) Piirialast koostööd naaberriikidega korraldavad ja piirivahejuhtumeid lahendavad Eesti piiriesindajad. Eesti piiriesindaja töökorralduse alused kehtestab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga.
(3) Kui piirialase koostöö küsimused ja piirivahejuhtumid ei leidnud lahendamist Eesti piiriesindaja osavõtul, tehakse seda diplomaatiliste kanalite kaudu.
§ 21. Välislepingu kohaldamine
Kui Riigikogu ratifitseeritud välislepingus on kehtestatud käesolevast seadusest erinevad normid, kohaldatakse välislepingu norme.
(1) Ajutine kontrolljoon on katkematu mõtteline joon ja seda mööda kulgev vertikaaltasapind, mis eraldab Eesti jurisdiktsioonile alluvat Eesti territooriumi sellele mittealluvast Eesti osast. Ajutise kontrolljoone koordinaadid määratakse kindlaks Vabariigi Valitsuse määrusega, lähtudes Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse alusel riigi maakatastri kaardile 2014. aasta 1. novembri seisuga kantud haldusüksuste piiridest. Ajutist kontrolljoont ei saa muuta Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduses sätestatud haldusüksuse piiride muutmise menetlusega.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ajutisele kontrolljoonele laienevad käesoleva seadusega sätestatud riigipiiri ja piiririba tähistamise, hooldamise ning välispiiri valvamise, kaitsmise ja ületamise tingimused ning kord, piirirežiim, vastutus piirirežiimi rikkumise eest ning kinnisasja sundvõõrandamise seaduses riigipiiri kohta sätestatu.
[RT I, 31.12.2014, 4 - jõust. 01.01.2015]
Väljavõte «Riigipiiri seaduse ja teiste seaduste muutmise seadusest» (RT I 2010, 37, 222) «Riigipiiri seaduse» § 81–88 rakendamise kohta:
4. Seaduse rakendamine
(1) Kui Eesti Vabariigi nimel on enne käesoleva seaduse jõustumist võetud siduvaid kohustusi seoses piiriületuse ooteala teenuse pakkumise korraldamisega, sõlmib siseminister vastava kohaliku omavalitsusega või eraõigusliku juriidilise isikuga sõidukite maanteepiiripunkti sisenemise korraldamise ülesande üleandmiseks halduslepingu halduskoostöö seaduses sätestatud korras, juhindumata riigihangete seaduses sätestatud teenuste hankelepingu sõlmimise tingimustest ja hankemenetluse läbiviimise korrast ning korraldamata konkurentsiseaduses sätestatud avalikku konkurssi.
(2) Käesolevas seaduses sätestatud nõudeid piiriületuse ootealale ja piiriületuse ootejärjekorra andmekogule rakendatakse pärast siseministri poolt vastavate lepingute sõlmimist ja rakendamist.
1 Nõukogu direktiiv 2004/82/EÜ veoettevõtjate kohustuse kohta edastada reisijaid käsitlevaid andmeid (ELT L 261, 06.08.2004, lk 24–27)