Kalapüügitoodete ladustamisabi – Riigi Teataja
Kalapüügitoodete ladustamisabi - sisukord
§ 3 Toetuse maksimaalne suurus
§ 4 Toetuse taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
§ 5 Toetuse taotluse menetlemise tingimused ja kord
§ 6 Toetuse taotluse rahuldamine ja rahuldamata jätmine
§ 8 Kalapüügitoote ladustamise andmete esitamine
§ 9 Toetuse maksmise tingimused
§ 10 Toetuse maksmise kord
RT I, 27.11.2015, 4
Vastu võetud 25.11.2015 nr 20
Määrus kehtestatakse kalandusturu korraldamise seaduse § 19 lõike 1 ja § 22 lõike 1 alusel.
Määrusega kehtestatakse „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020” (edaspidi rakenduskava) meetme „Ladustamisabi” raames toetuse (edaspidi toetus) andmise tingimused ja kord ning kalapüügitoodete ladustamise andmete esitamise ja edastamise kord.
(1) Toetust antakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000 (ELT L 354, 28.12.2013, lk 1–21), II lisas nimetatud kalapüügitoote (edaspidi kalapüügitoode) ajutise ladustamise eest, kui seda kalapüügitoodet ei ole õnnestunud müüa vähemalt maaeluministri määratud ladustamisabi käivitushinnaga.
(2) Toetust antakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011 (ELT L 149, 20.05.2014, lk 1–l66), artikli 67 lõikes 1 sätestatud vormis.
§ 3. Toetuse maksimaalne suurus
(1) Ladustatud kalapüügitoote tonni kohta antakse kalendriaastas toetust maksimaalselt maaeluministri poolt käskkirjaga määratud ulatuses.
(2) Kalendriaasta jooksul antakse toetust maksimaalselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 67 lõike 1 punktis b sätestatud koguse eest või sama lõike punktis c sätestatud ulatuses.
(3) Tunnustatud tootjaorganisatsioonile antakse kalendriaastas toetust maksimaalselt maaeluministri poolt käskkirjaga määratud ulatuses.
§ 4. Toetuse taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded
(1) Toetust võib taotleda kalandusturu korraldamise seaduse § 11 alusel tunnustatud kalapüügisektori tootjaorganisatsioon või kalandusturu korraldamise seaduse §-s 15 nimetatud tootjaorganisatsioonide liit, mille liikmeks on vähemalt üks kalapüügisektori tootjaorganisatsioon.
(3) Toetust taotletakse üks kord perioodi 2014–2018 kohta. Toetuse taotlemiseks esitatakse Maaeluministeeriumile taotlus, milles sisalduvad järgmised andmed:
1) taotleja nimi, registrikood, postiaadress, telefoninumber ja e-posti aadress;
2) taotleja esindaja nimi ja isikukood, postiaadress, telefoninumber, e-posti aadress ja ametikoht;
3) taotleja pangakonto number ja käibemaksukohustuslaseks registreerimise number;
4) kalapüügitoote liik, mille ladustamise eest toetuse maksmist taotletakse, selle kalapüügitoote töötlemisviis ja perioodiks 2014–2018 taotletava toetuse suurus;
§ 5. Toetuse taotluse menetlemise tingimused ja kord
(1) Maaeluministeerium kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ning taotleja, taotluse ja toetatava tegevuse vastavust toetuse saamise nõuetele, lähtudes kalandusturu korraldamise seaduse §-st 28 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõikest 5.
(2) Toetuse taotlust kalandusturu korraldamise seaduse § 29 alusel ei hinnata.
§ 6. Toetuse taotluse rahuldamine ja rahuldamata jätmine
(1) Nõuetekohase toetuse taotluse rahuldamise otsuse teeb Maaeluministeerium kalandusturu korraldamise seaduse § 30 lõike 5 alusel.
(2) Toetuse taotluse rahuldamata jätmise otsuse teeb Maaeluministeerium kalandusturu korraldamise seaduse § 30 lõikes 9 sätestatud alustel.
(3) Maaeluministeerium teeb toetuse taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse 30 tööpäeva jooksul toetuse taotluse saamisest arvates.
(1) Tunnustatud tootjaorganisatsioon või tootjaorganisatsioonide liit, kelle toetuse taotlus on rahuldatud (edaspidi toetuse saaja), järgib kalapüügitoote ladustamisel kõiki asjakohaseid nõudeid, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 30, kalandusturu korraldamise seaduse § 31 lõike 3 punktides 1, 2, 4 ja 9–11 ning selles määruses sätestatud nõudeid.
(2) Toetuse saaja peab laoarvestust ladustatud ja pärast seda inimtoiduna turustatud kalapüügitoodete kategooriate üle.
(3) Toetuse saaja esitab ettenähtud tähtpäevaks Maaeluministeeriumile ning Veterinaar- ja Toiduametile (edaspidi VTA) §-s 8 sätestatud teabe.
(4) Maaeluministeeriumi nõudmisel esitab toetuse saaja andmed järgmiste otseselt kalapüügitoote külmutamise ja ladustamisega seonduvate tehniliste kulude kohta:
1) tööjõukulu;
2) energiakulu;
3) transpordikulu;
4) pakendamiskulu.
§ 8. Kalapüügitoote ladustamise andmete esitamine
(1) Kui toetuse saaja liikme toodetud kalapüügitoodet ei ole õnnestunud müüa vähemalt ladustamisabi käivitushinnaga ja toetuse saaja otsustab kalapüügitoote ajutiselt ladustada, teavitab ta sellest viivitamatult VTA-d. VTA-le esitatavas teavituses sisalduvad vähemalt järgmised andmed:
1) tootjaorganisatsiooni nimi;
2) selle laeva nimi, millelt ajutiseks ladustamiseks planeeritud kalapüügitoode lossiti;
3) kalaliik, mida ajutiselt ladustada plaanitakse;
4) punktis 3 nimetatud kala värskus- ja suuruskategooria;
5) punktis 3 nimetatud kala kogus;
6) kalapüügitoote esmakokkuostu aeg ja koht.
(2) Lõikes 1 nimetatud juhul esitab toetuse saaja 24 tunni jooksul kalapüügitoote ajutise ladustamise otsuse tegemisest arvates VTA-le kalapüügitoote esmakokkuostukviitungi.
(3) Ladustatava kalapüügitoote töötlemise kohta esitab toetuse saaja VTA-le teate viivitamata pärast kalapüügitoote jõudmist töötlemisettevõttesse, aga hiljemalt 40 tunni jooksul kalapüügitoote esmakokkuostust arvates. Teates sisalduvad vähemalt järgmised andmed:
2) ladustamise kuupäev;
3) töötleja nimi ja asukoht;
4) esmakokkuostukviitungi number;
5) töötlemisviis;
6) ladustaja nimi ja lao asukoht.
(4) Ladustatud kalapüügitoote müügi korral esitab toetuse saaja VTA-le teate kalapüügitoote müügi kohta vähemalt kolm päeva enne müüki. Teates sisalduvad vähemalt järgmised andmed:
2) ladustaja nimi ja lao asukoht;
3) esmakokkuostukviitungi number;
4) ladustatud kalapüügitoote töötlemisviis;
5) müügikogus;
6) müügihind;
7) kalapüügitoote liik.
(5) VTA kontrollib lõigete 1–4 kohaselt esitatud andmete õigsust ning koostab selle kohta protokolli, mille ärakiri edastatakse toetuse saajale viie tööpäeva jooksul kontrolli tegemisest arvates ja Maaeluministeeriumile 20 tööpäeva jooksul kalapüügitoote müügist arvates.
(6) Kalapüügitoote ladustamisele järgneva kalendrikuu jooksul esitab toetuse saaja Maaeluministeeriumile teabe eelmisel kalendrikuul ladustatud kalapüügitoodete kohta, esitades vähemalt järgmised andmed:
2) kalapüügitoodete ladustamise kalendrikuu ja -aasta;
3) andmed ladustatud kalapüügitoodete kohta, nagu järjekorranumber, esmakokkuostukviitungi number, kalapüügitoote liik, kalapüügitoote kogus tonnides, suuruskategooria, värskuskategooria, toodete ladustamise kuupäev ja töötlemisviis.
§ 9. Toetuse maksmise tingimused
(1) Toetust makstakse üksnes siis, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:
1) tegemist on toetuse saaja liikme toodetud kalapüügitootega;
2) kalapüügitoodet ei ole õnnestunud müüa vähemalt ladustamisabi käivitushinnaga;
3) toetuse saaja ostab kalapüügitoote oma liikmelt hiljemalt enne ajutist ladustamist;
4) kalapüügitoote ladustamine ja selle hilisem käitlemine toimub Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 30 sätestatud nõuete kohaselt, kusjuures kalapüügitoote töötlemisviisiks võib olla üksnes külmutamine.
(2) Toetust makstakse üksnes siis, kui kalapüügitoote ladustamine toimus kalendriaastal, mille kohta esitatud tootmis- ja turustamiskava aruande on Maaeluministeerium heaks kiitnud.
§ 10. Toetuse maksmise kord
(1) Toetuse maksmiseks esitab toetuse saaja Maaeluministeeriumile ühe kuu jooksul pärast tootmis- ja turustamiskava aruande heakskiitmist maksetaotluse, milles sisalduvad järgmised andmed:
2) andmed eelmisel kalendriaastal ladustatud kalapüügitoodete kohta, nagu järjekorranumber, esmakokkuostukviitungi number, kalapüügitoote liik ja kogus tonnides, suurus- ja värskuskategooria, ladustamise alguse kuupäev, töötlemisviis, müügikuupäev, müügikogus tonnides ning müügihind (eur/t);
3) koos maksetaotlusega esitatavate dokumentide loetelu, milles märgitakse vähemalt dokumendi nimetus, number ja kuupäev.
(2) Koos maksetaotlusega esitab toetuse saaja dokumendid, mis tõendavad, et taotluses sisalduvaid kalapüügitooteid on üritatud müüa vähemalt käivitushinnaga.
(3) Maaeluministeerium teeb toetuse maksmise või toetuse maksmisest keeldumise otsuse 40 tööpäeva jooksul nõuetekohase maksetaotluse saamisest arvates.
(4) Toetus makstakse toetuse saaja arvelduskontole 10 tööpäeva jooksul toetuse maksmise otsuse tegemisest arvates.


Nõuded laevapere liikme laeval majutamise tingimustele – Riigi Teataja
Nõuded laevapere liikme laeval majutamise tingimustele
Nõuded laevapere liikme laeval majutamise tingimustele - sisukord
§ 3 Eluruumidele kohaldatavad üldnõuded
§ 4 Kajut
§ 5 Nõuded kajutile
§ 6 Toitlustamiseks ettenähtud ruumidele kohaldatavad nõuded
§ 7 Laevapere puhkeruum
§ 8 Laevapere hügieeniruum
§ 9 Pesula
§ 10 Ujumisbassein
§ 11 Sisekliima
§ 12 Valgustus
§ 13 Müratase ja vibratsioon
§ 14 Veevarustus
RT I, 17.03.2020, 8
Nõuded laevapere liikme laeval majutamise tingimustele1
Vastu võetud 10.07.2014 nr 112
RT I, 12.07.2014, 174
jõustumine 15.07.2014
Määrus kehtestatakse meretöö seaduse § 29 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse Eesti laevakinnistusraamatusse või laevapereta prahitud laevade registrisse kantud kaubandusliku meresõidu ja kaubandusliku kalapüügiga tegelevatel laevadel töötavate ja elavate laevapere liikmete majutamise tingimused.
(1) Määrust ei kohaldata alla 24 meetri pikkusele kalalaevale, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
(2) Paragrahvi 6 lõikes 3, § 7 lõigetes 2 ja 3 ning § 8 lõigetes 3 ja 4 sisalduvaid nõudeid ei kohaldata kalalaevadele.
(3) Paragrahvi 5 lõikes 1, § 8 lõikes 8 ja §-s 9 esitatud nõudeid ei kohaldata alla 200-se kogumahutavusega laevadele.
(31) Paragrahvi 3 lõigetes 1, 3–5, 7, 8, 10–14 ja 17, § 4 lõikes 1, lõike 2 punktis 3 ning lõigetes 3 ja 4, § 5 lõigetes 2, 4 ja 7, § 6 lõigetes 1 ja 4, § 8 lõigetes 1, 5–7 ja 10, § 11 lõikes 2 ning § 12 lõigetes 2 ja 3 sisalduvaid nõudeid kohaldatakse ka alla 24 meetri pikkusele kalalaevale. Nõudeid ei kohaldata alla 24 meetri pikkusele kalalaevale, mis jääb merele vähem kui 24 tunniks, ning alla 24 meetri pikkusele kalalaevale, mille puhul kalurid sadamas laeva pardal ei ööbi.
(32) Lõikes 31 sätestatut kohaldatakse kalalaevadele, mille suhtes sõlmitakse ehitusleping või ehitusleping oluliste muudatuste tegemiseks:
1) enne 20. märtsi 2020. a ja mis valmivad pärast 20. märtsi 2023. a;
2) pärast 20. märtsi 2020. a.
(4) Määruse nõudeid kohaldatakse kalalaeva laevapere liikme laeval majutamise tingimustele niivõrd, kui Vabariigi Valitsuse 17. mai 2001. a määruses nr 173 „Kalalaevadele esitatavad töötervishoiu ja tööohutuse nõuded” ei ole sätestatud teisiti.
§ 3. Eluruumidele kohaldatavad üldnõuded
(1) Laevapere liikme majutamiseks laeval tuleb tagada ohutud, inimväärsed ja käesoleva määruse nõuetele vastavad eluruumid.
(2) Laevapere liikme käsutuses peavad laeval olema vähemalt järgmised ruumid: kajut, mess, puhkeruum, hügieeniruum (edaspidi laevapere eluruumid) koos vastava sisseseade ja tehnokommunikatsioonidega.
(3) Laevapere eluruumid peavad olema reisijate ruumidest ja kalalaevadel kalatöötlemisruumidest eraldatud.
(4) Laevadel peavad kajutid asuma laeva keskosas või ahtris veeliinist kõrgemal.
(5) Reisilaevadel ja erijuhtudel, kui laeva mõõtmete, tüübi või kavandatava otstarbe tõttu ei ole muu asukoht võimalik, võivad kajutid asuda laeva vööris, kuid mitte põrkevaheseinast eespool.
(6) Reisilaevadel ja eriotstarbelistel laevadel võib Veeteede Amet lubada kajuteid paigutada veeliinist allapoole, kuid mitte vahetult tööks kasutatavate vahekäikude alla.
(7) Kajutid ei tohi olla otse ühendatud lasti- ja masinaruumide, kambüüsi, laoruumide, kuivatusruumide ega üldkasutatavate hügieeniruumidega. Nimetatud ruume kajutitest eraldava vaheseina osa ja välisvaheseinad peavad olema vee- ja gaasikindlad ning ehitatud vastupidavast terasest või muust sobivast materjalist.
(8) Laevapere eluruumid peavad paiknema võimalikult kaugel jõuseadmetest, rooliseadmeruumist, tekivintsidest, ventilatsiooni-, kütte- ja kliimaseadmetest ning muudest müra ja vibratsiooni tekitavatest masinatest ja seadmetest.
(9) Laevapere eluruumide, sisekoridori ja väljapääsutee puhaskõrgus peab olema vähemalt 203 cm.
(10) Kalalaevade laevapere eluruumide, sisekoridori ja väljapääsutee puhaskõrgus peab olema vähemalt 200 cm.
(11) Laevapere eluruum peab olema köetav, nõuetele vastava valgustuse, ventilatsiooni ja veeäravooluga põrandalt.
(12) Laevapere eluruumide vaheseinad ja laed tehakse kergesti puhastatavad ning kaetakse kulumiskindla heleda siseruumides kasutamiseks ettenähtud värviga.
(13) Laevapere eluruumide sisevaheseinte, tahveldiste, põrandate ja ühendusteede ehitamiseks kasutatud materjalid peavad olema otstarbekohased ja soodustama tervisliku keskkonna tagamist, võimaldama märgpuhastamist ja desinfitseerimist ning välistama staatilise elektri kogunemise.
(14) Laevadel, mis teevad reise sääse- ja moskiitorikastesse piirkondadesse, peavad laevapere eluruumi välisuksed, avatavad illuminaatorid ja ventilatsiooniavad olema varustatud putukavõrguga kaitseks sääskede ja moskiitode eest.
(15) Laevas kasutatavad puhastusvahendid, -masinad, -ained ning desinfitseerivad ained hoitakse eraldi ruumis või ventileeritavas kapis.
(16) Laeval peab tekimeeskonna ja kalurite jaoks olema tööriiete hoiuruum ja tööriiete kuivatamiseks hästi ventileeritav kuivatusruum või -seade.
(17) Laevapere eluruumide vastavust käesoleva määruse nõuetele kontrollitakse laeva registrisse kandmisel või korduvkandmisel ning pärast laevapere liikme elu- ja puhkeruumide olulist muutmist.
(18) Laevapere eluruumide puhtust ja head seisukorda kontrollib kapten või tema määratud ohvitser koos laevapere liikmega kord nädalas. Kontrolli tulemused fikseeritakse taasesitamist võimaldaval kujul ja need peavad olema järelevalvele kättesaadavad.
(19) Kalalaeva pardal tuleb laevapere liikmetele tagada põhjendatud ja teostatavas ulatuses võimalus kasutada sidevahendeid. Sidevahendite kasutamise eest võib nõuda mõistlikku tasu, mis ei ületa reederi kantud kogukulu.
§ 4. Kajut
(1) Laeval peab iga laevapere liikme käsutuses olema koht kajutis, mis on piisavalt suur ja nõuetekohaselt sisustatud, et tagada rahuldav mugavus ja puhtus.
(2) Kajutisse tohib paigutada:
1) üldjuhul ühe laevapere liikme;
2) alla 3000-se kogumahutavusega laevadel kuni kaks laevapere liiget;
3) reisilaeval ja kalalaeval kuni neli laevapere liiget;
4) eriotstarbelisel laeval rohkem kui neli inimest, kuid sellisel juhul ei tohi kajuti põranda pindala olla väiksem kui 3,6 m² laevapere liikme kohta.
(3) Mehed ja naised tuleb paigutada eraldi kajutitesse.
(4) Kui kalalaevas ei ole võimalik eraldada omaette kajutit meestele ja naistele, siis peab kajut olema sellise varustusega, et oleks tagatud piisav privaatsus.
(5) Peale kajuti peab 3000-se või suurema kogumahutavusega laeval olema kaptenil, vanemmehaanikul ja vanemtüürimehel kajuti kõrval tööruum, salong või samalaadne lisaruum.
§ 5. Nõuded kajutile
(1) Laevapere kajuti põranda pindala peab vastama vähemalt lisas 1 toodud nõuetele.
(2) Kajutis peab olema põranda külge kinnitatud allalastav või väljatõmmatav laud või kirjutuslaud, vajalikul hulgal mugavaid istmeid, peegel, kapp isiklike asjade paigutamiseks ja vajalik arv nagisid.
(3) Kajutis peab olema lukustatav riiuliga riidekapp ja laegas või samalaadne panipaik iga kajutit kasutava laevapere liikme kohta. Riidekapi ruumala peab olema vähemalt 475 liitrit ja laeka või panipaiga ruumala vähemalt 56 liitrit. Laeka või panipaigaga kokkuehitatud riidekapi korral peab selle ruumala olema vähemalt 500 liitrit.
(4) Laevapere liikmel peab olema eraldi magamiskoht (edaspidi koi).
(5) Koi sisemõõdud peavad olema vähemalt 198 × 80 sentimeetrit.
(6) Koide paigutamisel arvestatakse järgmisi nõudeid:
1) üksteise kohal ei tohi asetseda enam kui kaks koid. Koisid ei tohi paigutada üksteise kõrvale selliselt, et koile pääseb juurde üle teise koi;
2) illuminaatori all piki laeva parrast paikneva koi kohal ei tohi olla teist koid;
3) teineteise kohal paiknevate koide korral peab alumine koi olema põrandast vähemalt 30 cm kõrgusel ja ülemise koi põhi peab asetsema poolel kõrgusel alumise koi põhjast laeni.
(7) Reeder tagab igale laevapere liikmele laeval voodivarustuse, käterätikud ja pesemisvahendid.
§ 6. Toitlustamiseks ettenähtud ruumidele kohaldatavad nõuded
(1) Toitlustamiseks ettenähtud kambüüs, mess või messid ja abiruumide arv, suurus ning sisustus kavandatakse laevapere liikmete arvu, reisi kestust, sõidupiirkonda, toitude eeltöötlust ja toiduvarude täiendamise võimalusi arvestades.
(2) Ruumide paigutus peab tagama toidu käitlemise tehnoloogilise protsessi järjepidevuse ja toiduohutuse.
(3) 3000-se või suurema kogumahutavusega laeval peab mess asuma kajutitest eraldi, võimalikult kambüüsi lähedal. Messi peab pääsema koridorist kambüüsi läbimata ja välistekile väljumata.
(4) Mess peab olema piisavalt suur, nõuetekohaselt sisustatud ja varustatud vajalike seadmetega, arvestades messi ühel ajal kasutavate laevapere liikmete arvu.
(5) Mess sisustatakse kinnitatud või liigutatavate laudade ja istmetega, mille arv vastab ühel ajal messi kasutavate laevapere liikmete arvule.
(6) Kaptenile ja kõrgema juhtkonna liikmetele ning ülejäänud laevapere liikmetele tuleb võimaluse korral ette näha ja sisustada eraldi messid või eraldatud ruumid messis.
(7) Messis peavad olema kuuma joogi valmistamise seadmed ja külma joogivee saamise võimalus ning kõigi laevapere liikmete jaoks üldkasutatav külmkapp, mille mahutavus vastab messi või messe kasutavate inimeste arvule.
§ 7. Laevapere puhkeruum
(1) Laevas peavad laevapere liikmete käsutuses olema puhkeruum, -võimalused ja -teenused, mis on kohandatud laeval elavate ja töötavate laevapere liikmete vajadustele. Puhkeruumi puudumise korral tuleb puhkamise võimalused tagada messis.
(2) Laeva avatud tekil peab olema nõuetekohase suurusega koht või kohad, mida laevapere liikmed saavad kasutada teenistusest vabal ajal, arvestades laeva suurust ja laeval olevate laevapere liikmete arvu.
(3) Puhkeruumi tuleb paigaldada vähemalt raamatukapp, lugemis- ja kirjutusvahendid ning laevapere liikmetele peab looma järgmised tasuta puhkevõimalused:
1) televisioonisaadete vaatamine ja raadio kuulamine;
2) spordivahendid, sealhulgas kehalise treeningu seadmed ja lauamängud.
§ 8. Laevapere hügieeniruum
(1) Laevapere liikme kasutuses peab olema hügieeniruum, kus on vähemalt WC-pott, valamu ja vann või dušš. Reeder tagab seebi ja tualettpaberi olemasolu.
(2) Laevapere liikmete jaoks, kelle kajutis puudub hügieeniruum, peab laeval olema ühiskasutusega hügieeniruum, kus on iga kuue laevapere liikme kohta vähemalt üks valamu, vann või dušš ja WC-pott. Kalalaeval peab olema vähemalt üks WC-pott kaheksa laevapere liikme kohta.
(3) Ühiskasutusega hügieeniruumid peavad naistele ja meestele olema eraldi.
(4) 3000-se või suurema kogumahutavusega laeval peab ühiskasutusega hügieeniruum paiknema navigatsioonisilla ja masinaruumi või masinaruumi keskjuhtpuldi lähedal.
(5) Hügieeniruumis peab olema väljatõmbe ventilatsioon, mis ei ole ühenduses ühegi muu eluruumi osaga.
(6) Hügieeniruumi põranda ja seinte liitekohad tehakse parema puhastamise tagamiseks võimaluse korral kumerad.
(7) Kui hügieeniruumis on mitu WC-potti, tuleb need privaatsuse tagamiseks küllaldaselt üksteisest eraldada.
(8) Laeval, välja arvatud reisilaeval, peab igas kajutis olema kuuma ja külma jooksva joogiveega valamu, välja arvatud juhul, kui valamu asub kajuti hügieeniruumis.
(9) Valamu ja vann peavad olema valmistatud kergesti puhastatavast, siledast ja vajaduse korral desinfitseeritavast materjalist. Vann ei tohi olla pragunenud ega korrodeerunud.
(10) Pesemiskohtades peab olema kuum ja külm jooksev joogivesi.
§ 9. Pesula
(1) Laeval peab laevapere liikmetel olema võimalus pesu pesemiseks ja kuivatamiseks sobiva asukoha ja sisustusega pesulas, kus on võimalus ka pesu triikimiseks.
(2) Töö- ja kaitseriideid pestakse laevapere liikme muust pesust eraldi.
(3) Laeval peab olema ruum või kohad puhta ja määrdunud pesu eraldi hoidmiseks.
§ 10. Ujumisbassein
Kui laeval on ujumisbassein, peab selle vesi vastama rahvatervise seaduse alusel kehtestatud ujumisbasseini vee kvaliteedi nõuetele, välja arvatud juhul, kui basseinis kasutatakse merevett. Ujumisbasseini võib merevett võtta mitte vähem kui 12 meremiili kauguselt kaldast.
§ 11. Sisekliima
(1) Laevapere eluruumides tuleb järgida järgmisi norme:
1) õhutemperatuur 21 °C, millest on lubatud kõrvalekalle 3 °C;
2) suhteline õhuniiskus 40–60%, millest on lubatud kõrvalekalle 10%;
3) õhu liikumiskiirus mitte üle 0,25 m/s.
(2) Kajutites ja messis peab olema piisavat õhuvahetust tagav ventilatsioonisüsteem, mis reguleeritakse nii, et õhk oleks nõuetekohase koostisega ning piisav õhuvahetus oleks tagatud kõigis ilmastiku- ja kliimaoludes.
(3) Laevapere liikme eluruumis peavad olema kliimaseadmed, välja arvatud laevadel, mis teevad regulaarreise parasvöötmes, kus kliimaolud seda ei nõua.
(4) Laevapere liikmete majutusalal ei tohi soojuse edastamiseks kasutada auru.
§ 12. Valgustus
(1) Laevapere eluruumid peavad olema varustatud ööpäevaringse elektrivalgustusega, mis tagab lisas 2 toodud minimaalse valgustatuse.
(2) Kajutis ja messis peab olema loomulik valgustus, välja arvatud juhul, kui kajutid ja mess asuvad allpool veeliini.
(3) Kajutis peab iga koi peatsis või küljel olema kohtvalgusti, mis tagab küllaldase lugemisvalgustuse.
§ 13. Müratase ja vibratsioon
(1) Müratase laevapere ruumides ei tohi ületada järgmisi piirväärtusi:
1) kajutis 60 dB;
2) messis 65 dB;
3) kambüüsis 75 dB.
(2) Laevapere eluruumides ei tohi vibratsiooni, infra- ja ultraheli, ioniseeriva ja mitteioniseeriva kiirguse tase seada ohtu laevapere liikme elu ja tervist.
§ 14. Veevarustus
(1) Laevapere liikme joogiks, toiduvalmistamiseks ja nõudepesuks ning muudeks olmevajadusteks kasutatav vesi peab vastama veeseaduse alusel kehtestatud joogiveenõuetele. Mereveega võib varustada üksnes WC-potte ja ujumisbasseini.
(2) Olmevee otstarbel kasutatava joogiveevaru määratakse kindlaks laeva otstarbe, reisi kestuse, laevapere ning reisijate arvu, liiklemispiirkonna ja joogivee varumise võimaluste järgi.
(3) Joogivett võetakse suletavatesse joogiveemahutitesse ainult sadama ühisveevärgist tunnustatud viisil või valmistatakse joogivett laeval magestamisseadmes. Joogiveemahutid peavad olema märgistatud eesti ja inglise keeles (joogivesi – drinking water) ning mahutite õhutorud peavad olema kaitstud väliste saasteallikate, näiteks kahjurite eest.
(4) Joogivee valmistamiseks magestamisseadmes võetakse merevett avamerel vähemalt 25 meremiili kaugusel kaldast, piisavalt kaugel muust reostusallikast ja saastunud vee piirkonnast.
(5) Magestatud merevett desinfitseeritakse ja mineraliseeritakse sobiva reagendiga enne vee kasutamist joogiveena. Magestatud mereveest tehtava joogivee desinfitseerimisel kasutatakse biotsiidimääruse (EL) nr 528/2012 nõuetele vastavaid biotsiide.
(6) Kui joogivett võetakse sadamast, kus on soolenakkusoht või on põhjust kahelda joogivee kvaliteedinõuetele vastavuses, tuleb joogivett enne kasutamist desinfitseerida või keeta.
(1) Enne käesoleva määruse jõustumist ehitusloa taotlemiseks esitatud laeva ehitusprojekti järgi ehitatud laev loetakse käesolevale määrusele vastavaks ka siis, kui ta vastab ehitusloa taotlemiseks esitatud ehitusprojekti koostamise hetkel laevade kohta kehtinud ehituslikele nõuetele.
(2) Majutamise tingimused enne käesoleva määruse jõustumist ehitusloa taotlemiseks esitatud laeva ehitusprojekti järgi ehitatud laevadel peavad vastama ehitamise või projekteerimise hetkel kehtinud nõuetele.
Lisa 1 Laevapere liikme kajuti põranda pindala
Lisa 2 Laeva ruumide minimaalne valgustatus


Põhja-Sakala valla hankekord – Riigi Teataja
Põhja-Sakala valla hankekord
Põhja-Sakala valla hankekord - sisukord
§ 4 Riigihanke planeerimine ja hankeplaan
§ 6 Riigihanke komisjoni moodustamine
§ 7 Komisjoni töö
§ 9 Riigihanke ettevalmistamine
§ 10 Riigihanke korraldamise otsustamine
§ 11 Riigihanke eest vastutava spetsialisti ülesanded
§ 12 Alusdokumentide koostamine ning teabevahetus
§ 13 Pakkumuste ja riigihankes osalemise taotluste avamine
§ 14 Tingimustele vastavuse kontrollimine
§ 15 Pakkumuste hindamine
§ 16 Hankeleping
§ 17 Hankelepingu eseme vastuvõtmine
§ 18 Huvide konflikti ennetamise, tuvastamise ja kõrvaldamise meetmed
4 Riigihanke korraldamine alla lihthankemenetluse piirmäära
§ 19 Riigihanke ettevalmistamine ja läbiviimine
§ 20 Sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimise kord alla riigihanke piirmäära
RT IV, 03.07.2019, 26
Vastu võetud 21.02.2018 nr 1
RT IV, 07.03.2018, 38
jõustumine 10.03.2018
19.06.2019 RT IV, 03.07.2019, 4 06.07.2019
Määrus antakse riigihangete seaduse § 9 lõike 1 ja Põhja-Sakala Vallavolikogu 25.01.2018 määruse nr 22 “Riigihangete seaduses märgitud küsimuse lahendamise volitamine” alusel
(1) Põhja-Sakala valla hankekord reguleerib Põhja-Sakala Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ja vallavalitsuse hallatavate asutuste (edaspidi koos nimetatud hankija) korraldatavate riigihangete planeerimist, riigihanke ja lepingu täitmise eest vastutavate isikute määramist ja riigihangete, sh sotsiaal- ja eriteenuste ning alla lihthankemenetluse piirmäära jäävate hangete korraldamist.
(2) Riigihange on käesoleva määruse kohaselt asjade ostmine, teenuste tellimine, ideekonkursside korraldamine, ehitustööde tellimine ja ehitustööde ning teenuste kontsessioonide andmine. Hanke maksumused on määruses esitatud hankelepingu maksumustena käibemaksuta.
(3) Hankekorda rakendatakse koostoimes riigihangete seaduse (edaspidi RHS) ja selle alusel kehtestatud õigusaktidega.
(4) Hanke korraldamisel tuleb tagada rahaliste vahendite säästlik ja otstarbekas kasutamine, hanke läbipaistvus ja kontrollitavus, kohelda kõiki isikuid võrdselt, tagada olemasoleva konkurentsi efektiivne ärakasutamine, vältida konkurentsi kahjustavat huvide konflikti ning eelistada võimaluse korral keskkonnasäästlikke lahendusi.
(2) Lihthankemenetluse piirmäär on:
2) ehitustööde hankelepingu ja teenuste kontsessioonilepingu korral 60 000 eurot.
(3) Riigihanke, mille eeldatav maksumus ilma käibemaksuta on võrdne või ületab riigihanke piirmäära, hankemenetluse läbiviimisel järgitakse RHS teises peatükis sätestatud korda ja hankekorra kolmandas peatükis sätestatud korda.
(4) Riigihanke, mille eeldatav maksumus ilma käibemaksuta on võrdne või suurem kui lihthankemenetluse piirmäär ega ületa riigihanke piirmäära, hankemenetluse läbiviimisel järgitakse RHS §-s 125 sätestatud ja hankekorra kolmandas peatükis sätestatud korda.
(5) Riigihanke, mille eeldatav maksumus ilma käibemaksuta jääb allapoole lihthankemenetluse piirmäära (asjade ja teenuste hankelepingu korral alla 30 000 euro ning ehitustööde hankelepingu ja kontsessiooni korral alla 60 000 euro), hankemenetluse läbiviimisel järgitakse riigihanke üldpõhimõtteid ja hankekorra neljandas peatükis sätestatut.
(6) Sotsiaalteenuste hankelepingu sõlmimisel, mille eeldatav maksumus ilma käibemaksuta jääb alla 300000 euro ja eriteenuste puhul, mille maksumus ilma käibemaksuta jääb alla 60000 euro, hankemenetluse läbiviimisel järgitakse riigihanke üldpõhimõtteid ja hankekorra viiendas peatükis sätestatut.
(1) Riigihanke korraldamisel on hankija kohustatud lähtuma RHS §-s 3 sätestatud üldpõhimõtetest, sealhulgas tegutsema läbipaistvalt, kontrollitavalt ja proportsionaalselt, kohtlema kõiki isikuid võrdselt, tagama konkurentsi efektiivse ärakasutamise riigihankel, vältima konkurentsi kahjustavat huvide konflikti ja kasutama rahalisi vahendeid säästlikult ning otstarbekalt, sõlmides hankelepingu parima võimaliku hinna ja kvaliteedi suhte alusel ning viima riigihanke läbi mõistliku aja jooksul.
(2) Riigihangete planeerimisel ja korraldamisel arvestatakse võimalusel sotsiaalsete kaalutluste, innovatsiooni rakendamise ning keskkonnasäästlike lahendustega.
1) riigihanke vajadusega osakonna ametnik (edaspidi riigihanke algataja);
2) riigihanke eest vastutav spetsialist;
[RT IV, 03.07.2019, 4 - jõust. 06.07.2019]
§ 4. Riigihanke planeerimine ja hankeplaan
(2) Hankeplaani tuleb kanda planeeritavad riigihanked, kui:
1) asjade ostmise ja teenuste tellimise lepingu maksumus ilma käibemaksuta on 30 000 eurot või enam;
2) ehitustööde lepingu maksumus ilma käibemaksuta on 60 000 eurot või enam;
3) eriteenuste lepingu maksumus ilma käibemaksuta on 60 000 eurot või enam;
4) sotsiaalteenuste lepingu maksumus ilma käibemaksuta on 300 000 eurot või enam;
5) ideekonkursi maksumus ilma käibemaksuta on 60 000 eurot või enam;
6) teenuste kontsessiooni maksumus ilma käibemaksuta on 60 000 eurot või enam;
7) ehitustööde kontsessiooni maksumus ilma käibemaksuta on 300 000 eurot või enam;
8) eriteenuste kontsessiooni maksumus ilma käibemaksuta on 60 000 eurot või enam;
9) sotsiaalteenuste kontsessiooni maksumus ilma käibemaksuta on 300 000 eurot või enam.
(3) Hankeplaani koostab riigihanke eest vastutav spetsialist riigihanke algataja(te) poolt esitatud teabe alusel ja esitab selle kinnitamiseks vallavalitsusele.
(4) Hankeplaan sisaldab järgmisi andmeid:
4) plaanitav menetluse liik;
(5) Hankeplaan avaldatakse valla veebilehel.
(1) Riigihanke dokumentide registreerimise dokumendihaldussüsteemis korraldab riigihanke eest vastutav spetsialist.
(2) Konkreetse riigihankega seotud dokumendid koondab säilitamiseks vastavasse toimikusse riigihanke eest vastutav spetsialist.
§ 6. Riigihanke komisjoni moodustamine
(1) Riigihangetes alates lihthanke piirmäärast ja sotsiaal- või eriteenuste tellimisel maksumusega alates 30 000 eurost korraldamiseks moodustatakse vähemalt kolmeliikmeline komisjon.
(3) Komisjoni esimehe ja liikmete määramiseks ettepaneku teeb riigihanke algataja ja esitab selle riigihanke eest vastutavale spetsialistile korralduse eelnõu koostamiseks.
(4) Korralduse eelnõu komisjoni koosseisu kohta koostab riigihanke eest vastutav spetsialist ja esitab selle vallavalitsusele kinnitamiseks.
§ 7. Komisjoni töö
(1) Komisjon kiidab heaks hanke alusdokumendid.
(2) Komisjon avab pakkumused ja kontrollib pakkumuste vastavust hanke alusdokumentides toodud nõuetele.
(3) Komisjon teeb vallavalitsusele ettepaneku pakkujate või taotlejate hankemenetlusest kõrvaldamiseks, pakkujate või taotlejate kvalifitseerimiseks või kvalifitseerimata jätmiseks, pakkumuste vastavaks tunnistamiseks või tagasilükkamiseks, kõigi pakkumuste tagasilükkamiseks, hankemenetluse kehtetuks tunnistamiseks ja pakkumuse edukaks tunnistamiseks.
(4) Konkreetse riigihankega seoses ei või komisjoni tööst osa võtta isik, kellel on huvide konflikt või kelle puhul tekib kahtlus tema erapooletuses. Komisjoni liige peab viivitamatult teatama sellise asjaolu ilmnemisest ja hoiduma konkreetse riigihankega seoses edaspidisest tegevusest komisjoni liikmena.
(5) Komisjonil on õigus kaasata oma töösse isikuid, kes ei ole komisjoni liikmed.
(6) Komisjoni esimees tagab vallavalitsuse tegelikele vajadustele vastavate alusdokumentide koostamise.
(1) Pakkujate hankemenetlusest kõrvaldamise, kvalifitseerimise ja mittekvalifitseerimise, pakkumuste vastavaks ja mittevastavaks tunnistamise, eduka pakkumuse väljaselgitamise otsuste protokollid koostab riigihanke eest vastutav spetsialist üldjuhul e-riigihangete keskkonnas.
§ 9. Riigihanke ettevalmistamine
(1) Käesolev peatükk reguleerib riigihangete korraldamist maksumusega üle lihthankemenetluse, hankemenetluse ning sotsiaal ja eriteenuste menetluse piirmäära, millised viiakse läbi elektrooniliselt e-riigihangete keskkonna vahendusel tulenevalt riigihangete seaduses vastavale menetlusele sätestatud reeglite alusel.
(2) Riigihanke hankemenetluse, lihthankemenetluse ning sotsiaal- ja eriteenuste menetluse korraldamiseks vajalikud dokumendid ja hanke tehnilise kirjelduse valmistab ette riigihanke algataja.
(4) Riigihanke algataja teostab toiminguid, mis ei kuulu riigihanke eest vastutava spetsialisti pädevusse.
§ 10. Riigihanke korraldamise otsustamine
(1) Riigihanke korraldamise otsustab vallavalitsus oma korraldusega.
2) menetluse liik;
(3) Kui hankelepinguga võetakse kohustusi eelarveaastast pikemaks perioodiks, siis otsustab lepingu sõlmimise või vallavalitsusele selleks volituste andmise Põhja-Sakala Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu).
(4) Riigihankega seotud toimingute läbiviimise õiguse võib vallavalitsus anda üle kolmandale isikule halduslepinguga, kes teeb hankemenetluse lõppedes vallavalitsusele ettepaneku eduka pakkuja kinnitamiseks.
§ 11. Riigihanke eest vastutava spetsialisti ülesanded
Riigihanke eest vastutav spetsialist:
7) lõpetab hankelepingud e-riigihangete keskkonnas;
8) koostab hankemenetluses vajalikud komisjoni, vallavalitsuse või vallavolikogu haldusaktide eelnõud;
§ 12. Alusdokumentide koostamine ning teabevahetus
(1) Alusdokumendid koosnevad pakkumuse kutsest, sellele lisatud tehnilisest kirjeldusest ja pakkumuse vormidest ning hankelepingu projektist selle olemasolul. Tehnilise kirjelduse ning nägemuse kvalifitseerimistingimustest ja hindamiskriteeriumidest koostab riigihanke algataja.
(2) Hanke alusdokumendid, sh hankelepingu projekt kinnitatakse Vallavalitsuse korraldusega.
(3) RHS nõuetele vastava ja pakkujale vajalikku teavet sisaldavad alusdokumendid koostab riigihanke eest vastutav spetsialist koostöös riigihanke algatajaga.
(4) Pakkuja ja taotleja nõudel annab selgitusi hanketeate ja alusdokumentide kohta riigihanke eest vastutav spetsialist.
(5) Pakkujate küsimused, mis puudutavad riigihanke tehnilist kirjeldust, edastab riigihanke eest vastutav spetsialist vastamiseks riigihanke algatajale. Riigihanke algataja esitab vastused riigihanke eest vastutavale spetsialistile kahe tööpäeva jooksul.
(6) Selgituste ja muudatuste saatmise üheaegselt kõikidele teadaolevatele pakkujatele tagab riigihanke eest vastutav spetsialist.
§ 13. Pakkumuste ja riigihankes osalemise taotluste avamine
§ 14. Tingimustele vastavuse kontrollimine
(1) Komisjon kontrollib pakkumuste vastavust alusdokumentides või pakkumuse esitamise ettepanekus näidatud pakkumuse struktuurile ja dokumentide loetelule. Samuti kontrollib komisjon pakkuja vastavust kvalifitseerimise tingimustele ja kõrvaldamise aluste puudumist riigihangete seaduses ette nähtud ulatuses.
(2) Pakkuja kõrvaldamise, kvalifitseerimise või kvalifitseerimata jätmise, pakkumuse vastavaks tunnistamise või tagasilükkamise otsused teeb vallavalitsus.
§ 15. Pakkumuste hindamine
(3) Vallavalitsus otsustab pakkumuse edukaks tunnistamise ja hankelepingu sõlmimise korraldusega.
§ 16. Hankeleping
(1) Eduka pakkumuse teinud pakkujaga sõlmitakse raamleping või hankeleping järgides seaduses ettenähtud tähtaegu ja alusdokumentides esitatud tingimusi.
(2) Raamlepingu ja hankelepingu sõlmimine toimub valla põhimääruses ja vallavalitsuse asjaajamiskorras sätestatud tingimustel ja korras. Lepingu pealkirjas kasutatakse vastavalt sõnu “raamleping” või “hankeleping”.
(3) Lepingu projekti valmistab tehnilise kirjelduse ja edukaks tunnistatud pakkumuse põhjal ette riigihanke algataja.
(4) Leping registreeritakse dokumendihaldussüsteemis ja suunatakse täitmiseks riigihanke eest vastutavale spetsialistile.
§ 17. Hankelepingu eseme vastuvõtmine
(2) Tehtud töö või soetatud asjade üleandmise ja osutatud teenuse vastuvõtmise kuupäev, komplektsus ja funktsioneerimine ning vajadusel ka üleandmisel ilmnenud puudused või vaegtööd ja nende kõrvaldamise tähtaeg kajastatakse üleandmise-vastuvõtmise aktis (Lisa 1). Vajadusel võib kasutada teistsugust üleandmise-vastuvõtmise akti vormi.
§ 18. Huvide konflikti ennetamise, tuvastamise ja kõrvaldamise meetmed
(1) Kõik hankekomisjoni liikmed, olenemata kas nad nimetatakse hankekomisjoni hiljemalt hanketeate avaldamise kuupäevaks või kaasatakse nad hankekomisjoni töösse hiljem, peavad deklareerima hankekomisjoni protokollis igakordselt eraldi punktina oma huvide konflikti puudumise. Vastavasisuline kinnitus fikseeritakse igakordses hankekomisjoni protokollis eraldi punktina ja kinnitus loetakse antuks hankekomisjoni liikme allkirjaga hankekomisjoni igakordses protokollis.
4. peatükk Riigihanke korraldamine alla lihthankemenetluse piirmäära
§ 19. Riigihanke ettevalmistamine ja läbiviimine
(1) Kui asja ostmisel ning teenuse ja ehitustöö tellimisel selle eeldatav maksumus ilma käibemaksuta jääb allapoole lihthankemenetluse piirmäära, siis rakendatakse käesolevas peatükis kehtestatud korda.
(2) Hanke ettevalmistamiseks ja läbiviimiseks vajalikke toimingud teostab vahetu juhi antud volituse alusel riigihanke algataja. Riigihanke ettevalmistamisel ja läbiviimisel tuleb järgida riigihanke põhimõtteid ning arvestada eelarves selleks planeeritud rahaliste vahenditega.
(3) Riigihanke ettevalmistamisel koostatakse vajadusel pakkumuste esitamise ettepanek.
(5) Pakkumuse esitamise ettepanek edastatakse võimalusel vähemalt kolmele pakkujale e-posti või posti teel, tagades rahaliste vahendite kõige ratsionaalsema ja säästlikuma kasutamise. Kui turul tegutseb üks pakkuja, tuleb ettepanek edastada ühele pakkujale.
(6) Asjade ja teenuste tellimisel, mille eeldatav maksumus jääb alla 5000 euro ning ehitustööde tellimisel, mille eeldatav maksumus jääb alla 10 000 euro, võib teha ettepaneku pakkumuse tegemiseks ühele või mitmele isikule. Sellisel juhul peab saadud pakkumuses esitatud asjade, teenuste või ehitustööde hind olema mõistlik ja põhjendatud.
(9) Edukaks tunnistatud pakkujaga sõlmitakse hankeleping. Hankelepingu sõlmimine toimub valla põhimääruses ja vallavalitsuse asjaajamiskorras sätestatud tingimustel ja korras. Lepinguna on käsitatav ka ostukviitung, arve või muu kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis sõlmitud kokkulepe.
(10) Hankelepingu projekti valmistab ette riigihanke algataja.
(11) Hankeleping või muu lõikes 9 nimetatud kokkulepe registreeritakse dokumendihaldussüsteemis.
(12) Riigihanke algataja koostab lepingu muu lõikes 9 nimetatud kokkuleppe juurde seletuskirja (Lisa 2). Seletuskiri registreeritakse dokumendihaldussüsteemis.
§ 20. Sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimise kord alla riigihanke piirmäära
(1) Sotsiaal- ja eriteenuste hankelepingu sõlmimisel, mille eeldatav maksumus jääb vahemikku 5000 eurost ilma käibemaksuta kuni 299 999 euroni ilma käibemaksuta ja eriteenuste puhul 5000 eurost ilma käibemaksuta kuni 59 999,99 euroni ilma käibemaksuta, tuleb konkurentsi ära kasutades tagada rahaliste vahendite kõige ratsionaalsem ja säästlikum kasutamine ning teha ettepanek pakkumuse esitamiseks vähemalt kahele isikule.
Lisa 2 Lepingu või arve saatekiri


Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse muutmise ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 22.01.2018, 1
15.01.2018 otsus nr 215
§ 1. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse muutmine
1) paragrahvi 2 lõike 3 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) koolieelne lasteasutus (edaspidi lasteasutus) ja põhikool, mis tegutsevad ühe asutusena;”;
2) paragrahvi 2 lõiget 3 täiendatakse punktiga 61 järgmises sõnastuses:
„61) gümnaasium, milles võib olla põhikooli klasse ning mille põhikooli klassides võib toimuda ainult mittestatsionaarne õpe;”;
„(4) Õpilase vajadusest lähtuvalt võib asutada ja pidada kooli tõhustatud tuge või erituge vajavatele õpilastele.”;
4) paragrahvi 6 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) kvaliteetne üldharidus järgib kaasava hariduse põhimõtteid ning on võrdväärselt kättesaadav kõigile isikutele, sõltumata nende sotsiaalsest ja majanduslikust taustast, rahvusest, soost, elukohast või hariduslikust erivajadusest;”;
„(2) Koolikohustuse täitmise ja põhikooli riiklikule õppekavale vastava põhihariduse omandamise võimaluse valla või linna haldusterritooriumil elavatele koolikohustuslikele lastele tagab vald või linn, vajaduse korral kaasates erakooli pidajat või riiki.”;
6) paragrahvi 7 lõikes 4, § 11 lõike 1 punktis 6 ja § 22 lõikes 4 asendatakse sõna „nõustamiskomisjon” sõnadega „kooliväline nõustamismeeskond” vastavas käändes;
„(3) Koolikohustuslik isik, kes oma terviseseisundi või individuaalse arengu tõttu ei ole koolikohustuslikku ikka jõudes saavutanud õpingute alustamiseks vajalikku koolivalmidust, võib käesoleva seaduse §-s 47 nimetatud koolivälise nõustamismeeskonna soovitusel asuda koolikohustust täitma ühe õppeaasta võrra hiljem.”;
8) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kooliväline nõustamismeeskond soovitab koolikohustust täitma asuda ühe õppeaasta võrra hiljem, kui:
2) laps vajab haigusest, traumast või tervisehäirest tulenevalt pikaajalist ravi ning lapse terviseseisund ei võimalda tal igapäevases õppetöös osaleda.”;
9) paragrahv 23 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 23. Koduõpe ja haiglaõpe
(5) Haiglaõppena mõistetakse haiglaravil viibiva põhi- või üldkeskharidust omandava õpilase õpet.”;
10) paragrahvi 24 lõike 3 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 26 lõike 3 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Õpilaste arvu õpiabirühmas, tasemerühmas ja eriklassis määrab direktor, arvestades õpilaste hariduslike erivajaduste iseloomu, kooli teenindava eripedagoogi ja haridusliku erivajadusega õpilase õppe koordineerija või koolivälise nõustamismeeskonna või mõlema soovitusi. Eriklassis viiakse tõhustatud tuge saavate õpilaste õppetööd läbi kuni 12 õpilasega ja erituge saavate õpilaste puhul kuni kuue õpilasega. Kooli pidaja võib põhjendatud juhul direktori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul suurendada konkreetses eriklassis õpilaste arvu üheks õppeaastaks.”;
13) paragrahvi 37 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Õpetajad jälgivad õpilase arengut ja toimetulekut koolis ning vajaduse korral kohandavad õpet õpilase individuaalsete vajaduste ja võimete järgi.
(7) Arenguvestluse korraldamise tingimused ja korra kehtestab kooli direktor, esitades need enne kehtestamist arvamuse andmiseks õppenõukogule ning hoolekogule.”;
14) paragrahvi 43 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Eesti Haigekassa poolt koolitervishoiuteenuse eest tasu maksmise kohustuse täitmisel on aluseks hariduse infosüsteemi järgne õpilaste arv planeeritavale aastale eelneva aasta 10. novembri seisuga.”;
15) seaduse 3. peatüki 4. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Õpilasele vajaliku toe väljaselgitamine ja rakendamine”;
16) paragrahvid 46–50 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 46. Kooli pidaja ja kooli ülesanded vajaliku toe väljaselgitamisel ja rakendamisel
(4) Igale õpilasele koostatakse üleminekuplaan, kus määratakse tema konkreetne õppe sisu ja päevakava. Üleminekuplaani koostamisel arvestatakse õpilase teadmisi ja oskusi, õpilase ning vanema soove ja vajadusi ning kooli võimalusi.”;
17) paragrahvid 51–54 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 58 lõikes 3 asendatakse sõnad „õpilase üleviimine käitumisprobleemidega või kasvatusraskustega õpilaste klassi” sõnadega „käitumise tugikava koostamine”;
19) paragrahvi 61 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Vallad ja linnad võivad moodustada ühiselt hallatava kooli (edaspidi ühiskool), mille moodustamisele, juhtimisele ja tegevuse alustele kohaldatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse §-des 621–623 sätestatut käesolevast seadusest tulenevate erisustega. Käesolevas seaduses kooli pidaja, valla või linna, valla- või linnavolikogu või valla- või linnavalitsuse kohta sätestatut kohaldatakse ühiskooli puhul sellele kohaliku omavalitsuse üksusele, kelle koosseisus on ühiskool moodustatud.”;
20) paragrahvi 66 lõike 1 punktist 5 jäetakse välja sõnad „ning vajaduse korral koolis tegutsevad hariduslike erivajadustega õpilaste klassid ja rühmad”;
21) paragrahvi 74 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Koolitöötajad on direktor, õppealajuhataja, õpetajad, tugispetsialistid, abiõpetajad, teised õppe- ja kasvatusalal töötavad ning muud töötajad.”;
22) paragrahvi 77 lõike 2 punktist 1 jäetakse välja sõnad „, välja arvatud Tallinnas või Tartus asuvas koolis”;
23) paragrahvi 77 lõike 2 punktist 2 jäetakse välja sõnad „, välja arvatud Tallinnas või Tartus asuvas kutseõppeasutuses”;
24) seaduse 5. peatüki 4. jagu täiendatakse §-ga 771 järgmises sõnastuses:
„§ 771. Tugispetsialisti lähtetoetus
(7) Tugispetsialisti lähtetoetuse taotlemise, maksmise ja tagasinõudmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
25) paragrahvi 81 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riigil on õigus anda riigikooli pidamine kohaliku omavalitsuse ülesandena täitmiseks üle vallale või linnale ja vallal või linnal on õigus anda munitsipaalkooli pidamine üle riigile või teisele vallale või linnale.”;
26) paragrahvi 81 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Munitsipaalkooli pidamise üleandmisel teisele vallale või linnale taotletakse üleantavale koolile vähemalt kaks kuud enne käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud halduslepingu jõustumist koolitusloa üleandmist. Kui koolitusloa kontrollieseme asjaolud munitsipaalkooli pidamise üleandmisel ei muutu, muudab valdkonna eest vastutav minister munitsipaalkoolile väljastatud koolitusloa adressaadi või väljastab uue koolitusloa. Koolitusloa üleandmisest keeldumisel käsitletakse koolitusloa üleandmise taotlust uue koolitusloa taotlusena. Munitsipaalkooli pidamise üleandmisel riigile tunnistab valdkonna eest vastutav minister üleantava kooli koolitusloa kehtetuks.”;
27) paragrahvi 81 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Riigikooli pidamise üleandmisel vallale või linnale väljastab valdkonna eest vastutav minister üleantavale koolile tähtajatu koolitusloa ühe kuu jooksul käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud halduslepingu sõlmimisest arvates.”;
28) paragrahvi 81 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Kooli pidamise üleandmisel tagab uus kooli pidaja õpilastele võimaluse jätkata üldhariduse omandamist samas koolis.”;
29) paragrahvi 81 lõike 6 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kooli pidamise üleandmise otsusest teatatakse kooli õpilastele, vanematele ja töötajatele hiljemalt kaks kuud enne uue õppeaasta algust.”;
30) paragrahvi 82 lõike 3 kolmas lause loetakse neljandaks lauseks ja lõiget täiendatakse kolmanda lausega järgmises sõnastuses:
„Õpilaste eest, kes saavad tõhustatud tuge või erituge, määratakse iga-aastase riigieelarve seadusega toetus kooli tegevuskulude katmiseks (edaspidi tegevuskulutoetus).”;
31) paragrahvi 82 lõike 3 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) õpetajate tööjõukulude toetust õpetajate tööjõukulude katmiseks, ja kui õpetajate tööjõukulude katmine on tagatud, siis tugispetsialistide tööjõukulude katmiseks, kui tugispetsialistidele tagatakse õpetajatele kehtestatud töötasu alammääraga samaväärne töötasu;”;
32) paragrahvi 82 lõiget 3 täiendatakse punktiga 4 järgmises sõnastuses:
„4) tegevuskulutoetust õpilastele tõhustatud toe või eritoe rakendamiseks ning tugispetsialistide tööjõukulude katmiseks juhul, kui tugispetsialistidele tagatakse õpetajatele kehtestatud töötasu alammääraga samaväärne töötasu.”;
33) paragrahvi 83 lõike 6 kolmas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui 1/12 õppekoha tegevuskulu maksumus on suurem kui käesoleva paragrahvi lõike 7 alusel kehtestatud õppekoha tegevuskulu piirmäär ühe kuu kohta, lähtutakse tegevuskulude katmisel õppekoha tegevuskulu piirmäärast ühe kuu kohta.”;
34) paragrahvi 86 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Haldusjärelevalvet teostaval ametiisikul on õigus:
6) rakendada teisi Vabariigi Valitsuse seaduse §-s 752 sätestatud haldusjärelevalve meetmeid.”;
35) paragrahvi 87 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Kui kooli pidaja ei täida käesoleva seaduse 3. peatüki 4. jaos sätestatud hariduslike erivajadustega õpilastele toe pakkumise kohustuse rikkumisega seotud ettekirjutust selles märgitud tähtaja jooksul, on sunniraha ülemmäär 10 000 eurot.”;
36) seaduse 8. peatüki 1. jagu täiendatakse §-dega 1008–10010 järgmises sõnastuses:
„§ 1008. Üleminek tõhustatud toe ja eritoe rakendamisele
Käesoleva seaduse § 82 lõike 3 alusel eraldatakse riigieelarvest toetust 2018. aastal tõhustatud toe ja eritoe kulude katmiseks alates 2018. aasta 1. jaanuarist.”.
§ 2. Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmine
Eesti Vabariigi haridusseadust täiendatakse VIII1. osaga järgmises sõnastuses:
HARIDUSSTIPENDIUMID JA -PREEMIAD
(2) Riiklike haridusstipendiumide ja -preemiate määramise tingimused ning korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”.
1) paragrahvi 22 lõike 2 teine lause loetakse kolmandaks lauseks ja lõiget täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Õpilaste eest, kes saavad tõhustatud tuge või erituge, määratakse iga-aastase riigieelarve seadusega toetus kooli tegevuskulude katmiseks.”;
2) paragrahvi 231 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Korrakaitseorgan võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32 ja 50–53 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.”;
3) paragrahvi 44 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Tõhustatud tuge ja erituge saavate õpilaste eest ei eraldata käesoleva paragrahvi alusel toetust tegevuskulude katmiseks.”;
„§ 442. Riigieelarvest toetuse eraldamine tõhustatud toe ja eritoe kulude katmiseks 2018. aastal
Käesoleva seaduse § 22 lõike 2 alusel eraldatakse riigieelarvest toetust 2018. aastal tõhustatud toe ja eritoe kulude katmiseks alates 2018. aasta 1. jaanuarist.”;
5) paragrahv 45 tunnistatakse kehtetuks.
1) paragrahvi 6 lõigetes 5 ja 6 asendatakse sõnad „§-s 50 nimetatud nõustamiskomisjoni” sõnadega „§-s 47 nimetatud koolivälise nõustamismeeskonna”;
2) paragrahvi 10 lõikes 2 asendatakse sõna „nõustamiskomisjoni” sõnadega „koolivälise nõustamismeeskonna”;
„§ 14. Lapse erivajaduse toetamine
(5) Kui elukohajärgses lasteasutuses pole võimalik sobitusrühma moodustada, moodustab valla- või linnavalitsus erirühma või asutab erilasteaia.”.
§ 5. Kutseõppeasutuse seaduse muutmine
Kutseõppeasutuse seaduse § 25 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
„(9) Vajalike tugiteenuste ja -meetmete määramiseks ning rakendamiseks on kooli direktoril õigus töödelda hariduse infosüsteemi teise õppeasutuse ja koolivälise nõustamismeeskonna kantud andmeid koolivälise nõustamismeeskonna soovituse ning tuge saavale õpilasele rakendatud tugiteenuste ja -meetmete kohta, kuid üksnes mahus ja ulatuses, mis on vajalik tugiteenuste ja -meetmete rakendamiseks.”.
§ 6. Riigivaraseaduse muutmine
1) paragrahvi 33 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 1, 12, 2 või 3 alusel omandatud kinnisasi võõrandatakse või koormatakse hoonestusõigusega kümne aasta jooksul pärast kinnisasja omandamist, siis peab võõrandaja või hoonestusõiguse seadja hüvitama riigile 65 protsenti vara harilikust väärtusest, mis sellel oli tema poolt omandamise hetkel, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 10 sätestatud juhul. Hüvitis tuleb riigi tuludesse kanda võõrandamise korral viie aasta jooksul ja hoonestusõiguse seadmise korral kümne aasta jooksul tehingu päevast arvates.”;
„(10) Vabariigi Valitsus võib kinnisasja või piiratud asjaõiguse tasuta või alla hariliku väärtuse võõrandamise nõusoleku andmisel otsustada, et käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud hüvitist ei tule tasuda, kui koos varaga antakse üle avaliku ülesande täitmise kohustus ning hüvitise tasumine oleks vastuolus riigilt omandatud kinnisasja omandamise aluseks olnud kokkulepetega.”.
§ 7. Tulumaksuseaduse muutmine
Tulumaksuseaduse § 19 lõike 3 punktis 4 asendatakse sõna „spordipreemiaid” sõnadega „haridus- ja spordipreemiaid”.
§ 8. Ühistranspordiseaduse muutmine
Ühistranspordiseaduse § 32 lõike 2 punktis 3 asendatakse sõna „nõustamiskomisjoni” sõnadega „koolivälise nõustamismeeskonna”.


Kokku: 138| Näitan: 1 - 20
3-15-2381/28 Riigikohtu halduskolleegium 21.09.2018
Põllumajandusministri 8. juuni 2010. a määruse nr 68 „Põllumajandusliku tegevusega alustava noore ettevõtja toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord“ (edaspidi määrus nr 68) asjakohastes sätetes (nt § 4 p 5 ja § 13 lg 1 p-d 3 ja 6) pole märgitud, et omatoodetud põllumajandussaadusena peaks ainuüksi käsitama saadust, mille tootmisse investeeriti või mille tootmist äriplaani kohaselt kavatseti arendada. Erandina on määruse nr 68 § 13 lg 1 p-s 9 ette nähtud nõuded piimakarjakasvatusele. Kartulikasvatus polnud sarnasel moel eelistatud valdkonnaks. (p-d 13 ja 16) Kuna praegu pole tegemist eelnimetatud erandiga, on toetuse saaja täitnud äriplaanis võetud kohustuse ja kasutanud soetatud investeeringuobjekti sihipäraselt ka juhul, kui tema omatoodetud põllumajandussaaduste või -toodete müügitulu ei sisalda kartulikasvatusest saadud müügitulu. Määruse nr 68 seletuskirjast selgub, et toetuse eesmärgiks on eelkõige noorte ettevõtjate põllumajandusliku tegevuse alustamise ja arendamise toetamine ning 2400 euro ületamine tähendab professionaalset põllumajanduslikku tootjat. Ka määruse nr 68 seletuskirjas pole toetuse tagasinõudmise aluseid selgitades märgitud, et omatoodetud põllumajandussaadustena saab arvesse võtta üksnes äriplaanis kavandatud saadusi. Määruse nr 68 süstemaatiline ja teleoloogiline tõlgendamine ei anna võimalust minna määruse tekstist kaugemale ning pidada investeeringuobjekti mittesihtotstarbeliseks kasutamiseks ja äriplaani eesmärgi eiramiseks seda, et vajalik müügitulu on saadud muude põllumajandussaaduste kui kartuli kasvatusest. (p 17) Kuigi investeeringuobjekti sihipärase kasutamise hindamisel saab tugineda müügitulu olemasolule, ei anna kartulikasvatusest müügitulu puudumine praegusel juhul alust järeldada, et niidukeid pole sihipäraselt kasutatud. Kuna kaebaja on soetanud kaks äriplaanis kavandatud niidukit ettenähtud kahe aasta jooksul ja on neil aastatel saanud omatoodetud põllumajandussaaduste müügist tulu enam kui 2400 eurot aastas, on ta osaliselt täitnud nõuded, mis pidid olema tähtajaks täidetud. (p-d 15 ja 18) Toetuse tagasinõudmise otsustamisel omavad tähtsust äriplaanis toetuse kasutamiseks ette nähtud tegevuste elluviimine ja nende elluviimise tähtaegsus, omatoodetud põllumajandussaaduste või -toodangu osakaal kogu müügitulus ning investeeringuobjekti sihipärane kasutamine viie aasta jooksul toetuse väljamaksmisest alates (vt ka määruse nr 68 § 13 lg 1 p 4). Investeeringute kavandatud järjekord polnud määruse nr 68 kohaselt määrav. Võttes arvesse määruse nr 68 § 3 ja määruse lisaks 1 olevat äriplaani vormi, tuleb toetatava tegevusena mõista toetuse abil vahetult kavandatud tegevusi, eristades neid investeeringu põllumajandustootmises kasutamise eesmärgist. Määruse nr 68 § 4 p 2 annab aluse seisukohaks, et äriplaanist tuleb siduvaks pidada kavandatud masinate soetamist. Kui äriplaan on osaliselt täidetud, tuleb toetuse tagasinõudmise alusena kohaldada määruse nr 68 § 13 lg 1 p 6. (p 14) Mittesihipäraselt kulutatud toetusraha tagasinõudmine ei ole ebaproportsionaalne ega ülemäärane ka olukorras, kus kaebaja äriplaanist taganemise tingisid objektiivsed ja ettenägematud asjaolud. Kaebajal oli kohustus saada äriplaani muutmiseks PRIA nõusolek, sest tegemist on toetusrahaga, mille kasutamine peab olema rangelt eesmärgipärane. (p 19)
3-16-1498/18 Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegium 19.09.2017
Kuna rohumaa peab maaeluministri 17.04.2015. a määruse nr 32 „Otsetoetuste saamise üldised nõuded, ühtne pindalatoetus, kliima- ja keskkonnatoetus ning noore põllumajandustootja toetus“ § 4 lg 3 kohaselt olema niidetud, hekseldatud või muul viisil hooldatud ja niide kokku kogutud hiljemalt 10. augustil, saab seda mõista selliselt, et kõik nõuded peavad olema nimetatud kuupäevaks täidetud ning visuaalse kontrolli nõuete täitmise üle võib läbi viia alates 10. augustist.