§ 16 Saastetasu rakendamine saasteainete heitmisel välisõhku
§ 17 Saastetasu rakendamine saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse
§ 19 Saastetasumäärad saasteainete heitmisel välisõhku
§ 20 Saastetasumäärad saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse
§ 23 Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel paiksest saasteallikast välisõhku lubatust suuremas koguses
§ 24 Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse lubatust suuremas koguses ja kontsentratsioonis
§ 26 Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel keskkonda ja jäätmete kõrvaldamisel ilma loata
§ 27 Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel merevette
§ 28 Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel ja jäätmete viimisel keskkonda kemikaalide ja jäätmete transportimise ajal
8 KESKKONNATASUDEST LAEKUVA RAHA KASUTAMINE
RT I, 16.05.2013, 13
Keskkonnatasude kehtestamisel ja rakendamisel lähtutakse keskkonnakaitse vajadusest ning riigi majanduslikust ja sotsiaalsest olukorrast.
1) kasvava metsa uuendusraie;
2) maavaravaru kaevandamine;
6) saasteainete heitmine välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse;
(4) Loodusvara kasutusõiguse tasu makstakse käesoleva seaduse alusel kehtestatud tasumäärade järgi. Tasumäärade kehtestamisel arvestatakse loodusvaravarude seisundit, kasutuskohta, kvaliteeti, defitsiitsust, kasutusviisi keskkonnaohtlikkust ning muude loodusvarade kaitse vajadust.
(1) Keskkonnatasude rakendamise eesmärk on vältida või vähendada loodusvarade kasutamisega, saasteainete keskkonda heitmisega ja jäätmete kõrvaldamisega seotud võimalikku kahju.
(2) Keskkonnatasudest saadav raha jaotatakse käesoleva seadusega sätestatud ulatuses riigieelarve ja keskkonnakasutuse asukoha kohalike omavalitsuste eelarvete vahel.
(3) Keskkonnatasudest riigieelarvesse laekuvat raha kasutatakse sihtotstarbeliselt keskkonnaseisundi hoidmiseks, loodusvarade taastootmiseks ja keskkonnakahjustuste heastamiseks.
(1) Keskkonnatasu maksab isik, kes on saanud keskkonnaloaga või seadusega sätestatud muul alusel õiguse eemaldada looduslikust seisundist loodusvara, heita keskkonda saasteaineid või kõrvaldada jäätmeid või on teinud seda vastavat õigust omamata.
1) metsateatis;
2) maavaravaru kaevandamisluba;
7) välisõhu saasteluba ja erisaasteluba;
(5) Kui saasteaineid heidetakse keskkonda või jäätmeid kõrvaldatakse kütuseterminalist, mootorsõidukilt, ujuvvahendilt, lennukilt või rongilt selleks mitteettenähtud kohas, sõltumata saasteainete keskkonda heitmise või jäätmete kõrvaldamise põhjusest, maksab saastetasu kütuseterminali omanik või mootorsõiduki, ujuvvahendi, lennuki või rongi otsene valdaja.
(6) Keskkonnatasu ei võeta, kui loodusvara kasutamine, saasteainete heitmine keskkonda või jäätmete kõrvaldamine keskkonnaloata või lubatust suuremas koguses toimub:
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud juhtudel teeb keskkonnatasu maksmisest vabastamise otsuse keskkonnaminister keskkonnatasu maksja põhjendatud taotluse alusel, kui käesolevas seaduses ei ole teisiti sätestatud.
Keskkonnatasu maksmise kohustuse võib keskkonnaminister käesoleva seadusega sätestatud tingimustel ja mahus asendada keskkonnakahjustusi vältivate või vähendavate abinõude rahastamise kohustusega.
(1) Kasvava metsa raieõiguse tasu makstakse õiguse eest teha riigile kuuluvas metsas uuendusraiet.
(2) Kasvava metsa raieõiguse tasu suurus, tasustatava riigimetsa ulatus, uuendusraie õiguse või uuendusraiest saadud metsamaterjali müügi kord ning tasu arvestamise ja tasumise kord sätestatakse metsaseaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides.
(1) Maavara kaevandamisõiguse tasu makstakse riigile kuuluva maavaravaru kaevandamise, kasutamise või kasutuskõlbmatuks muutmise eest.
(2) Maavara kaevandamisõiguse tasumäärad kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega. Kaevandamisõiguse tasumäär kehtestatakse maavaravaru tonni või kuupmeetri kohta, lähtudes käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud alam- ja ülemmääradest.
3) kristalliinne ehituskivi – 1,27 ja 2,57 eurot kuupmeetri eest;
7) põlevkivi – 0,92 ja 6,39 eurot tonni eest;
9) turvas – 1,15 ja 2,87 eurot tonni eest.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetamata maavaravaru kaevandamise eest tasu ei nõuta.
(5) Liiva ja kruusa kaevandamise korral allpool põhjaveetaset rakendatakse kaevandamisõiguse tasu arvutamisel koefitsienti 0,5.
1) maavaravaru või keskkonnaregistris arvele võtmata kivimit, setendit, vedelikku või gaasi võtab füüsilisest isikust kinnisasja omanik maapõueseaduse § 59 lõikes 2 nimetatud otstarbel;
2) maavaravaru kasutatakse või muudetakse kasutuskõlbmatuks ulatuses, mis on vajalik vara või keskkonna kaitseks erakorralises olukorras nagu tulekahju, üleujutus või muu õnnetus. Kaevandamisõiguse tasu maksmisest vabastatud maavaravaru koguse määrab kaevandamisloa omaniku kirjalikul taotlusel kaevandamisloa andja.
(8) Maavara kaevandamisõiguse tasumäära kehtestamisel lähtutakse maavaravaru kvaliteedist, defitsiitsusest, kaasnevate maavaravarude kaitsevajadusest, kaevandamiskoha ökoloogilisest väärtusest, kaevandamistingimustest ning maavaravarude kasutusalast.
(9) Ehitise püstitamise, maaparandustööde või põllumajandustööde käigus tekkiva kaevise võõrandamise või väljaspool kinnisasja kasutamise korral ning pealmaakaevandamisel eemaldatava maavara katendi võõrandamise või väljaspool mäeeraldist kasutamise korral tuleb tasuda maavaraga võrdväärseks määratud maavara kaevandamisõiguse tasu.
2) sugukalade eripüügile, mida tehakse ärilisel eesmärgil asustusmaterjali tootmiseks vajamineva kalamarja või hüpofüüsi kogumiseks, keskkonnaminister määrusega, lähtudes püütava liigi kaitsestaatusest, teatavas veekogus loodusliku kudemise võimalusest, kala soost, suguküpsusastmest ja esmakokkuostuhinnast;
3) harrastuskalapüügile keskkonnaminister määrusega, lähtudes püügiajast ja -kohast, püügivahendi püügivõimsusest, kalavaru olukorrast püügipiirkonnas ning püütava kalaliigi väärtusest.
3) harrastuskalapüügiõiguse eest eelkooliealistelt lastelt, alla 16-aastastelt õpilastelt, pensionäridelt, õigusvastaselt represseeritud isikutelt, represseeritutega võrdsustatud isikutelt ja puuetega isikutelt, välja arvatud juhul, kui harrastuskalapüük toimub kalastuskaardi alusel.
(5) Siseveekogudel, kus riik teeb kulutusi angerjavaru taastootmiseks, määratakse püügiõiguse tasu püügivahendi kohta, millega angerjat püütakse, võttes arvesse kõik kulutused, mis nendel veekogudel eelnenud seitsmenda kuni kaheteistkümnenda kalendriaasta kestel angerja taastootmiseks on tehtud. Selleks jagatakse 30 protsenti nimetatud ajavahemikul angerja taastootmiseks tehtud keskmistest kulutustest sel aastal kasutada lubatud nende püügivahendite arvuga, mille kohta tasu kehtestatakse.
(2) Jahipidamisõiguse tasu suuruse ning maksmise ja selle kontrollimise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega, arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud piirmäärasid.
1) 100 protsenti riigieelarvesse, kui maavaravaru kaevandatakse piiriveekogus, territoriaal- ja sisemeres või omavalitsusüksusteks jaotamata muus veekogus;
2) 25 protsenti 2011. aastal kehtinud tasumäärast kaevandusala asukoha kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse, kui maavaravaru kaevandatakse käesoleva lõike punktis 1 nimetamata piirkonnas asuvas üleriigilise tähtsusega maardlas;
21) punktis 2 nimetatud osa ületavast maavara kaevandamisõiguse tasu summast – 100 protsenti riigieelarvesse, kui maavaravaru kaevandatakse käesoleva lõike punktis 1 nimetamata piirkonnas asuvas üleriigilise tähtsusega maardlas;
[RT I 2009, 35, 232 - jõust. 01.01.2010]
3) 100 protsenti kaevandamisala asukoha kohaliku omavalitsuse eelarvesse, kui maavaravaru kaevandatakse kohaliku tähtsusega maardlas;
4) 100 protsenti kaevise või katendi tekkimise asukoha kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse, kui tasutakse maavaraga võrdväärseks määratud maavara kaevandamisõiguse tasu käesoleva seaduse § 9 lõike 9 kohaselt.
(2) Vee erikasutusõiguse tasust kantakse:
1) 100 protsenti riigieelarvesse, kui vett võetakse erikasutuse korras piiriveekogust;
2) 50 protsenti riigieelarvesse ja 50 protsenti vee erikasutuse asukoha kohaliku omavalitsuse eelarvesse, kui vett võetakse erikasutuse korras siseveekogust või põhjaveekihist, välja arvatud käesoleva lõike punktis 3 nimetatud juhul;
3) 25 protsenti 2011. aastal kehtinud vee erikasutusõiguse tasumäärast kaevandusala asukoha kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse, kui vett pumbatakse välja üleriigilise tähtsusega maardlates asuvatest karjääridest ja kaevandustest;
4) käesoleva lõike punktis 3 nimetatud osa ületavast vee erikasutusõiguse tasu summast – 100 protsenti riigieelarvesse.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 nimetatud vee erikasutusõiguse tasu jaotuse kohalike omavalitsuste vahel kehtestab keskkonnaminister, kui veehaare asub rohkem kui ühe omavalitsuse territooriumil.
(4) Kalapüügiõiguse tasu kantakse riigieelarvesse.
(5) Jahipidamisõiguse tasu kantakse riigieelarvesse.
(1) Saastetasu kantakse riigieelarvesse, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul.
(2) Käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 2 nimetatud olmejäätmete hulka kuuluvate segaolmejäätmete ja segaolmejäätmete sortimisjäägi kõrvaldamise eest kantakse käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 1 sätestatud 2009. aastal kehtinud saastetasumäära järgi arvutatud saastetasust 75 protsenti jäätmete päritolukoha kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse jäätmehoolduse arendamiseks ja 25 protsenti riigieelarvesse.
[RT I, 17.12.2010, 19 - jõust. 01.01.2011]
(21) Kui jäätmekäitluskohas, kuhu jäätmeid tuuakse mitme kohaliku omavalitsuse üksuse territooriumilt, suunatakse käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud jäätmeid kõrvaldamisele ja taaskasutamisele, siis arvutatakse eri päritolukohaga kõrvaldamisele suunatud jäätmetelt kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvesse kantav saastetasu ühtsel alusel, lähtudes kõrvaldatud jäätmete üldisest osakaalust jäätmekäitluskohta toodud jäätmete hulgas.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatut ei kohaldata käesoleva seaduse § 21 lõikes 3 ning §-des 22, 25, 26 ja 28 nimetatud juhtudel.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatut ei kohaldata alates 2010. aasta 1. jaanuarist kohalikule omavalitsusele, kes ei täida talle jäätmeseadusega pandud kohustust korraldada jäätmevedu vastavalt jäätmeseaduse §-dele 66–69. Käesoleva lõike tähenduses loetakse kohaliku omavalitsuse üksuse kohustus alates aruandekvartali algusest täidetuks, kui aruandekvartali viimase päeva seisuga on algatatud riigihange jäätmeveo teenuse osutaja leidmiseks kõikides selle kohaliku omavalitsuse üksuse moodustatud korraldatud jäätmeveo piirkondades.
§ 16. Saastetasu rakendamine saasteainete heitmisel välisõhku
Saastetasu rakendatakse, kui välisõhku heidetakse paiksest saasteallikast:
4) tahkeid osakesi;
§ 17. Saastetasu rakendamine saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse
3) jäätmete põletamise korral, kui saastetasu nõutakse põletamisel tekkinud saasteainete välisõhku heitmise eest.
(2) Saastetasu ei rakendata jäätmete keskkonda viimise korral nende taaskasutamise eesmärgil jäätmeseaduse tähenduses.
§ 19. Saastetasumäärad saasteainete heitmisel välisõhku
(1) Saastetasumäärad saasteainetonni kohta saasteainete heitmisel välisõhku on järgmised:
3) tahked osakesed, välja arvatud raskmetallid või nende ühendid – alates 2011. aasta 1. jaanuarist – 51,19 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist – 66,53 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist – 86,47 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist – 112,42 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist – 146,16 eurot;
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid suurendatakse:
1) 1,2 korda, kui saasteaineid heidetakse välisõhku Narva jõega piirnevate omavalitsusüksuste piires asuvatest paiksetest saasteallikatest, kus saasteainete väljumiskõrgus on üle 100 meetri maapinnast;
2) 1,5 korda, kui saasteaineid heidetakse välisõhku Jõhvi, Kiviõli, Kohtla-Järve, Narva, Sillamäe ja Tartu linna haldusterritooriumi piires asuvatest paiksetest saasteallikatest;
3) 2 korda, kui saasteaineid heidetakse välisõhku Tallinna linna haldusterritooriumi piires asuvatest paiksetest saasteallikatest;
4) 2,5 korda, kui saasteaineid heidetakse välisõhku Haapsalu, Kuressaare, Narva-Jõesuu ja Pärnu linna haldusterritooriumi piires asuvatest paiksetest saasteallikatest.
(4) Süsinikdioksiidi (CO2) välisõhku heitmise eest maksab saastetasu soojuse tootja vastavalt soojuse tootmisel välisõhku heidetud CO2 kogusele.
§ 20. Saastetasumäärad saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse
(1) Saastetasumäärad saasteaine ühe tonni heitmisel veekogusse, põhjavette või pinnasesse on järgmised:
1) tavajäätmete prügilasse prügila valdaja jäätmeloa või keskkonnakompleksloa alusel ladestada lubatud tava- ja ohtlikud jäätmed, välja arvatud käesoleva lõike punktides 5–9 nimetatud jäätmed – alates 2011. aasta 1. jaanuarist – 14,38 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist – 17,25 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist – 20,77 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist – 24,86 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist – 29,84 eurot;
2) olmejäätmed – tavajäätmetele kehtestatud saastetasumäärad;
3) püsijäätmete prügilasse ladestatavad jäätmed – tavajäätmetele kehtestatud saastetasumäärad;
4) asbesti sisaldavad ehitusmaterjalide jäätmed ning ehitus- ja lammutuspraht – 0,63 eurot;
5) välispuistangutesse ladestatav põlevkivi aheraine, sealhulgas rikastusjäätmed – 0,91 eurot;
6) puidukaitseained, anorgaanilisi pestitsiide, asbesti, arseeni ja pliid sisaldavad jäätmed, välja arvatud käesoleva lõike punktis 4 nimetatud jäätmed, kivisöe- ja põlevkivitõrv ning nende saadused, samuti neid sisaldavad bituumenitaolised segud ja põlevkivi töötlemise pigijäätmed – 62,56 eurot;
7) elavhõbedat, kaadmiumi, tsüaniide, polüklooritud bifenüüle ja terfenüüle (PCB-d, PCT-d) ning orgaanilisi pestitsiide sisaldavad jäätmed – 625,56 eurot;
8) põlevkivi lend- ja koldetuhk ning tsemendi klinkritolm – alates 2011. aasta 1. jaanuarist – 1,44 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist – 1,72 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist – 2,07 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist – 2,48 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist – 2,98 eurot;
9) põlevkivi poolkoks – alates 2011. aasta 1. jaanuarist – 1,44 eurot, alates 2012. aasta 1. jaanuarist – 1,72 eurot, alates 2013. aasta 1. jaanuarist – 2,07 eurot, alates 2014. aasta 1. jaanuarist – 2,48 eurot, alates 2015. aasta 1. jaanuarist – 2,98 eurot;
10) naftat, naftasaadusi, mineraalõli ning tahke kütuse või muu orgaanilise aine termilise töötlemise vedelprodukte, orgaanilisi lahusteid, raskmetalle (välja arvatud käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 6 ja 7 nimetatud), orgaanilisi halogeenühendeid, värvaineid ja pigmente sisaldavad jäätmed, värvi- ja lakijäätmed, nakkusohtlikud haigla- või tervishoiujäätmed ning ravimijäätmed – tavajäätmetele kehtestatud saastetasumäärad.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 6 ja 7 sätestatud saastetasu määrasid rakendatakse neis punktides nimetatud ohtliku aine sisalduse põhjal vaid juhul, kui jäätmete liigitamine jäätmeseaduse § 6 lõike 2 alusel ohtlike hulka on tingitud just selle aine olemasolust ja sisaldusest jäätmetes.
§ 23. Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel paiksest saasteallikast välisõhku lubatust suuremas koguses
(1) Saasteainete heitmisel paiksest saasteallikast välisõhku lubatust suuremas koguses kõrgendatakse käesoleva seaduse § 19 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
(2) Süsinikdioksiidi heitmisel paiksest saasteallikast välisõhku kauplemisloas lubatud heitkogusest suurema ja aastaaruandes kajastamata jäetud koguse eest tasutakse saastetasu iga süsinikdioksiiditonni eest 99,70 eurot.
(3) Paikse saasteallika valdaja ei pea maksma käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud saastetasu, kui tema süsinikdioksiidi lubatust suurem heitkogus on kaetud juurdeostetud lubatud heitkogustega ja kajastatud aastaaruandes.
§ 24. Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette ja pinnasesse lubatust suuremas koguses ja kontsentratsioonis
(1) Saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette või pinnasesse lubatust suuremas koguses või kontsentratsioonis kõrgendatakse käesoleva seaduse § 20 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
(11) Vee erikasutusloaga lubatud vooluhulga ületamisel ei rakendata kõrgendatud saastetasu määra, kui sellega ei kaasne saasteainete heitmist veekogusse, põhjavette või pinnasesse lubatust suuremas koguses.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut ei rakendata nafta, naftasaaduste, mineraalõli ning tahke kütuse ja muu orgaanilise aine termilise töötlemise vedelsaaduste merevette heitmisel. Sel juhul arvestatakse saastetasu käesoleva seaduse § 27 alusel.
Jäätmete kõrvaldamisel lubatust suuremas koguses kõrgendatakse käesoleva seaduse § 21 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
1) viis korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 1–3, 5 ja 8–10 nimetatud jäätmete puhul;
2) 100 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 6 nimetatud jäätmete puhul;
3) 500 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 4 ja 7 nimetatud jäätmete puhul.
§ 26. Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel keskkonda ja jäätmete kõrvaldamisel ilma loata
(1) Saasteainete heitmisel välisõhku paiksest saasteallikast ilma loata kõrgendatakse käesoleva seaduse § 19 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
(2) Saasteainete heitmisel veekogusse, põhjavette või pinnasesse ilma loata kõrgendatakse käesoleva seaduse § 20 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
(3) Jäätmete kõrvaldamisel ilma loata kõrgendatakse käesoleva seaduse § 21 lõikes 1 sätestatud saastetasumäärasid:
1) 10 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 1–3, 5 ja 8–10 nimetatud jäätmete puhul;
2) 200 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktis 6 nimetatud jäätmete puhul;
3) 1000 korda käesoleva seaduse § 21 lõike 1 punktides 4 ja 7 nimetatud jäätmete puhul.
§ 27. Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel merevette
(1) Nafta, naftasaaduste, mineraalõli ning tahke kütuse ja muu orgaanilise aine termilise töötlemise vedelsaaduste merevette heitmisel rakendatakse käesoleva seaduse § 20 lõike 1 punktis 7 sätestatud saastetasu 50-kordset määra.
§ 28. Saastetasu kõrgendatud määrad saasteainete heitmisel ja jäätmete viimisel keskkonda kemikaalide ja jäätmete transportimise ajal
Saasteainete heitmisel või jäätmete viimisel keskkonda kemikaalide või jäätmete transportimise ajal rakendatakse:
1) loata kaevandatud maavaravaru koguse eest;
2) loaga lubatud kogusest suurema kaevandatud maavaravaru koguse eest;
3) kaasneva maavaravaru kaevandamata jäetud koguse eest.
(2) Kui maavara kaevandamise loas on kehtestatud mitme loas nimetatud maavara kohta üks ühine maksimaalne kaevandamise aastakogus ja seda kogust aruandeaastal ületatakse, rakendatakse kogu maksimaalset lubatud aastakogust ületavale kaevandatud maavaravaru kogusele selle maavaraliigi kaevandamise viiekordset tasumäära, mille kaevandamisõiguse tasumäär on kõige kõrgem käesoleva seaduse § 9 lõike 2 alusel kehtestatud määruse kohaselt.
(1) Keskkonnatasu arvutamise kohustus on loodusvara kasutajal, saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitjal ja jäätmete kõrvaldajal, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 2, 3 ja käesoleva seaduse §-s 341 sätestatud juhtudel.
(1) Tasustatav maavaravaru kogus arvutatakse kaevandamisseadusega ja selle alusel kehtestatud korras, kui kaevandamisloas ei ole teisiti määratud, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud juhul.
(6) Saastetasu arvutatakse välisõhu kaitse seaduse, veeseaduse ja jäätmeseaduse kohaselt saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise või kõrvaldatud jäätmete mõõdetud või arvutatud koguste järgi.
1) saasteainete välisõhku viimisel paiksete saasteallikate kaupa;
2) saasteainete veekogudesse, põhjavette või pinnasesse viimisel iga keskkonnaloas eraldi käsitletud väljalasu kohta;
(6) Keskkonnaametil on käesoleva seaduse nõuete täitmise kontrollimise eesmärgil õigus lisaks maksukorralduse seaduses sätestatule viibida loodusvara kasutamise, saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise või jäätmete kõrvaldamise kohas ning teha seal kontrollmõõtmisi ja võtta proove.
(3) Keskkonnatasu deklaratsiooni vormi ja täitmise korra kehtestab keskkonnaminister määrusega.
(1) Keskkonnatasu deklaratsioon saadetakse posti teel, elektroonilisel andmekandjal, elektroonilist andmesidet kasutades või antakse üle Keskkonnaametis hiljemalt aruandekvartalile järgneva kuu 25. kuupäevaks.
Keskkonnaminister kehtestab määrusega nõuded Keskkonnaametile elektroonilisel teel esitatavate dokumentide formaadi ja allkirjastamise kohta ning elektroonilise teabevahetuse kohta.
2) kui isik kasutab loodusvara, heidab keskkonda saasteaineid või kõrvaldab jäätmeid loa omamise nõuet eirates või heidab keskkonda saasteaineid või kõrvaldab jäätmeid kohas, mis ei ole selleks ette nähtud.
(1) Keskkonnaametil kalapüügiõiguse tasu korral ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil on õigus keskkonnatasu maksja taotlusel ajatada tema keskkonnatasu võla tasumine. Keskkonnatasu võla tasumise ajatamine ei vabasta keskkonnatasu maksjat jooksvate tasu maksmise kohustuste täitmisest.
(2) Keskkonnatasu maksja esitab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul keskkonnaloa andjale keskkonnatasu võla tasumise ajatamiseks põhjendatud taotluse ja võla tasumise ajakava. Keskkonnatasu võla tasumise ajatamise otsustab ja tunnistab ajatamise otsuse kehtetuks Keskkonnaamet kalapüügiõiguse tasu korral ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium käesoleva seaduse §-des 41 ja 42 sätestatud korras.
(1) Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium teeb keskkonnatasu võla tasumise ajatamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise kohta otsuse 20 päeva jooksul selle saamisest arvates. Otsuse tegemisel on Keskkonnaametil ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil õigus keskkonnatasu maksja esitatud keskkonnatasu võla tasumise ajakava muuta.
(2) Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium võtab taotluse rahuldamise otsustamisel arvesse keskkonnatasu maksja varalist seisundit, majandusnäitajaid, varasemat keskkonnatasude maksmise kohustuste täitmist, keskkonnatasu võla ajatamise otstarbekust ja tagatise nõudmise korral esitatud tagatise usaldusväärsust ning käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud asjaolusid. Keskkonnaametil ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil on õigus nõuda nende asjaolude kindlakstegemiseks vajalike dokumentide esitamist. Sellisel juhul teeb Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium taotluse kohta otsuse kümne päeva jooksul dokumentide esitamisest arvates.
(3) Keskkonnaametil ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil on õigus nõuda keskkonnatasu võla tasumise ajatamise korral tagatist. Tagatist ei nõuta pankrotis keskkonnatasu maksjalt, kelle keskkonnatasu võlg ajatatakse pankrotimenetluses kompromissi tegemise eesmärgil. Tagatise nõudmine vormistatakse kirjalikult. Tagatise nõudmise korral tehakse võla tasumise ajatamise otsus viie tööpäeva jooksul tagatise esitamise päevast arvates.
(4) Keskkonnaametil ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil on õigus jätta keskkonnatasu võla tasumise ajatamise taotlus rahuldamata, kui:
2) keskkonnatasu maksja ei esita nõutavat tagatist või Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium ei pea esitatud tagatist küllaldaseks või usaldusväärseks;
3) Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium leiab pankrotimenetluses võlgniku tehtud kompromissettepanekut kaaludes, et võlgniku varaline seisund ei võimalda ka kompromissi tegemise tulemusel võetud kohustuste täitmist;
4) esineb muid asjaolusid või põhjusi, mille tõttu Keskkonnaamet ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeerium ei pea keskkonnatasu võla tasumise ajatamist õigustatuks.
Kui keskkonnatasu maksja ei täida keskkonnatasu võla tasumise ajakava või ei tasu ajakava kehtimise perioodil tähtajaks oma keskkonnatasusid, on Keskkonnaametil ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil õigus rakendada valikuliselt või koos järgmisi meetmeid:
(2) Keskkonnaametil kalapüügiõiguse tasu korral ja kutselise kalapüügi korral Põllumajandusministeeriumil on keskkonnatasu võla ajatamise korral õigus vähendada käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud intressimäära kuni 50 protsenti ajatamise otsuse vastuvõtmise päevast arvates.
1) saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitja või jäätmete kõrvaldaja (edaspidi saastetasu maksja) rakendab saastetasu asendamise lepingu jõustumisest kuni kolme aasta jooksul meetmeid, mis tagavad saasteainete heitmise või jäätmete kõrvaldamise vähendamise võrreldes meetmete rakendamisperioodile eelnenud aastaga vähemalt 15 protsenti. Meetmetega saavutatud keskkonna saastamise vähendatud taset ei tohi ületada ka pärast saastetasu asendamise lepingu lõppemist;
(3) Saastetasu asendamise alus on saastetasu maksja ja keskkonnaministri vahel sõlmitud saastetasu asendamise leping (edaspidi leping).
(1) Saastetasu asendamiseks esitab saastetasu maksja keskkonnaministrile enne projekti alustamist taotluse lepingu sõlmimiseks. Taotlusele lisatakse keskkonnakaitsemeetmete rakendamise projekt ja sellest tulenev saastetasu prognoos.
4) andmeid saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise, reoveepuhastisse juhitava sademevee osakaalu või jäätmete kõrvaldamise kavandatava vähendamise kohta;
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tegevuseks on keskkonnaministril õigus kaasata eksperte. Ekspertide kaasamisega seotud kulud kannab saastetasu maksja. Eksperdid valitakse lepingupoolte kokkuleppel.
3) keskkonnakaitsemeetmete rakendamisega saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise, reoveepuhastisse juhitava sademevee osakaalu või jäätmete vähendamise kavandatav kogus;
(4) Kui Keskkonnaamet ei kinnita keskkonnakaitsemeetmete rakendamise kvartaliaruannet või ei ole talle kvartaliaruannet tähtajaks esitatud, teeb Keskkonnaamet saastetasu maksjale kirjaliku hoiatuse, milles määrab lepingu täitmises tekkinud puuduste kõrvaldamiseks tähtaja kuni kolm kuud. Kui puudusi määratud tähtajaks ei kõrvaldata, teatab Keskkonnaamet sellest 15 tööpäeva jooksul keskkonnaministrile ning teeb ettepaneku leping lõpetada.
4) saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise või jäätmete kõrvaldamise vähendamist või muude käesoleva seaduse § 48 lõikes 1 sätestatud nõuete täitmist tõendavaid dokumente.
(2) Keskkonnaministril on õigus kaasata eksperte lepingu täitmise lõpparuande ja saavutatud tulemuste hindamiseks. Ekspertide kaasamisega seotud kulud kannab saastetasu maksja. Eksperdid valitakse lepingupoolte kokkuleppel.
(1) Keskkonnaminister võib lepingu ühepoolselt lõpetada saastetasu maksja taotluse alusel või lõpparuande kinnitamata jätmise korral. Keskkonnaminister võib lepingu ühepoolselt lõpetada Keskkonnaameti ettepanekul, kui:
2) saastetasu maksja on esitanud keskkonnaministrile lepingu täitmise lõpparuande ning keskkonnaminister on lõpparuande heaks kiitnud, väljastades saastetasu maksjale ja Keskkonnaametile vastavasisulise teatise, milles märgitakse ka käesoleva seaduse § 48 lõike 6 kohaselt lepingu kehtivuse ajal asendamata jäänud saastetasu summa, saasteainete või jäätmeliigid, mille saastetasu kuulub asendamisele, ning periood, mille jooksul eelnimetatud summat saab asendada;
8. peatükk KESKKONNATASUDEST LAEKUVA RAHA KASUTAMINE
(1) Keskkonnakasutusest riigieelarvesse laekunud raha eraldatakse 2009. aastal kehtinud keskkonnatasu määrade ulatuses käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud eesmärgil kasutamiseks riigi eraõiguslikes juriidilistes isikutes osalemise seaduse alusel asutatud sihtasutusele, mille asutajaõigusi teostab Rahandusministeerium (edaspidi sihtasutus). Sihtasutuse nõukogu liikmetest neli on Riigikogu liikmed, kes nimetatakse Riigikogu otsusega Riigikogu keskkonnakomisjoni ettepanekul. Keskkonnaminister on sihtasutuse nõukogu liige oma ametikoha järgselt. Teised sihtasutuse nõukogu liikmed nimetab asutajaõiguste teostaja, sealhulgas kolm liiget keskkonnaministri ettepanekul.
(3) Järelevalvet käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt sõlmitud halduslepingu täitmise üle sihtasutuse poolt teostab Keskkonnaministeerium.
(2) Keskkonnatasudest laekunud vahendeid haldab Rahandusministeerium koos riigi rahaga Vabariigi Valitsuse poolt riigieelarve seaduse § 32 lõike 4 alusel kehtestatud riigi raha, väärtpaberite ning muu finantsvara paigutamise ning sellega seonduvate finantsriskide juhtimise põhimõtete ja üldiste piirangute kohaselt.
(4) Keskkonnatasudest laekunud vahendeid hoitakse Rahandusministeeriumi riigikassa koosseisu kuuluval e-riigikassa kontol ning seda kasutatakse riigieelarve seaduse § 32 lõike 1 alusel rahandusministri kehtestatud riigieelarve kassalise teenindamise eeskirja kohaselt.
[RT I 2008, 53, 295 - jõust. 01.01.2009]
Täiendavalt käesoleva seaduse §-s 3 sätestatule loetakse käesoleva peatüki tähenduses keskkonnatasuks pakendiaktsiisi seaduse alusel riigieelarvesse laekuvast rahast 50 protsenti, keskkonnale tekitatud kahju hüvitis ning eripüügil uuringute ja õppepraktika läbiviimise ning veekogude ökosüsteemi parandamise eesmärgil püütud kala müügist saadud raha. Eripüügiloale tehakse vastav märge.
Metsaseaduse § 48 lõike 5 alusel riigieelarvesse kantavast Riigimetsa Majandamise Keskuse puhaskasumi osast eraldatakse sihtasutusele kuni 15 protsenti.
(2) Kooskõlas Eesti keskkonnastrateegia ja keskkonnategevuskavaga kinnitab sihtasutuse nõukogu keskkonnaministri ettepanekul sihtotstarbeliselt rahastatavate keskkonnakaitse valdkondade nimekirja ja keskkonnakasutusest laekuva raha jagunemise proportsioonid valdkondade vahel.
(1) Keskkonnakaitse valdkondade rahastamiseks esitatud projektitaotluste hindamise korraldab Keskkonnaministeerium. Projektitaotluste rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse teeb sihtasutuse nõukogu keskkonnaministri ettepanekul.
(2) Seadustest ja määrustest ning rahvusvahelistest lepingutest tulenevate kohustuste täitmisega seotud projektitaotluste rahastamise otsustab keskkonnaminister. Keskkonnaministri otsuste alusel rahastamist korraldab ja lepingute täitmist kontrollib sihtasutus.
(4) Keskkonnakaitse valdkonna projekti rahastamise taotluse kohta esitatavad nõuded, taotluste hindamise tingimused, korra ja kriteeriumid, otsuse tegemise, lepingu täitmise üle kontrolli teostamise ning aruandluse korra kehtestab keskkonnaminister määrusega. Taotluste hindamise kriteeriumide puhul lähtutakse käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatust, arvestades valdkonna iseärasusi.
(2) Järelevalvet käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt sõlmitud halduslepingute täitmise üle sihtasutuse poolt teostab Keskkonnaministeerium.
(1) Keskkonnatasude laekumise aruande esitab keskkonnaministrile:
1) loodusvara kasutamise, saasteainete välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse heitmise ja jäätmete kõrvaldamise korral Maksu- ja Tolliamet, välja arvatud käesoleva lõike punktides 11 ja 2 sätestatud juhtudel;
(2) Keskkonnakasutusest laekunud raha kasutamise aruande esitab keskkonnakasutusest laekuva raha kasutamist korraldav sihtasutus keskkonnaministri ja sihtasutuse vahel sõlmitud halduslepingus sätestatud korras.
(3) Keskkonnatasu määramise kohta võib esitada vaide keskkonnaministrile, kes lahendab selle 30 tööpäeva jooksul vaide laekumise päevast arvates.
(4) Keskkonnaministril on õigus kaasata vaidluste lahendamisele eksperte ning nõuda kontrollproovide võtmist ja nende analüüsimist.
(6) Keskkonnaministril on õigus pikendada vaide lahendamise tähtpäeva:


Viimsi valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Viimsi valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
§ 6 Jäätmete kogumine
§ 7 Paberi ja kartongi ning biolagunevate jäätmete kogumine
§ 14 Jäätmekäitlus Naissaarel
§ 15 Biolagunevate jäätmete kompostimise nõuded
§ 16 Jäätmekäitluse tehnilised nõuded
§ 17 Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
§ 18 Jäätmekava koostamine
§ 19 Korraldatud jäätmeveo ulatus
§ 20 Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu
§ 25 Taotluse menetlemine
§ 26 Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõppemine
§ 27 Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõpetamine enne tähtaega
§ 28 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud olmejäätmete kogumine
§ 29 Mahuti tühjendamine
§ 30 Jäätmevaldaja poolt jäätmevedajale makstava jäätmeveo teenustasu suuruse määramine ja muutmine
§ 31 Jäätmevaldaja poolt vallale makstava jäätmeveo teenustasu suuruse määramine ja muutmine
§ 32 Lisateenused
§ 33 Jäätmeveo hankelepingu ennetähtaegne lõpetamine
§ 34 Ehitusjäätmed
§ 35 Ehitusjäätmete valdaja kohustused jäätmekäitlusel
§ 36 Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
4 TERVISHOIU- JA VETERINAARTEENUSE OSUTAJA JÄÄTMETE KÄITLEMINE
§ 38 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
§ 39 Olmejäätmete käitlemise nõuded
§ 40 Bioloogilised jäätmed
§ 41 Teravad ja torkivad jäätmed
§ 42 Nakkusohtlikud jäätmed
§ 43 Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumide jäätmed
§ 44 Radioaktiivsed jäätmed
§ 45 Ravimijäätmed
§ 46 Elavhõbedajäätmed
§ 47 Kemikaalide jäätmed
§ 48 Tehnilised nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
§ 49 Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
§ 50 Vastutus
RT IV, 14.03.2014, 25
Vastu võetud 11.03.2014 nr 8
jõustumine 17.03.2014
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 p-de 365 ja 366, „Jäätmeseaduse" § 71 lõigete 1 ja 2 ning „Pakendiseaduse“ § 15 lõike 1 alusel.
(1) Jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) kehtestatakse eesmärgiga säilitada Viimsi vallas (edaspidi vald) puhas ja tervislik elukeskkond, vähendada jäätmete koguseid ning soodustada jäätmete taaskasutamist.
(3) Eeskirja kohaldatakse kooskõlas Viimsi valla heakorra eeskirjaga (edaspidi heakorra eeskiri) ja teiste valla õigusaktidega.
Viimsi Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) korraldab vallas jäätmehooldust ja teostab järelevalvet jäätmehoolduseeskirja nõuete täitmise ja jäätmekäitluse üle vastavalt oma pädevusele järgmiselt:
2) kontrollib jäätmete käitlemist, sealhulgas liigiti kogumist Viimsi vallas;
3) korraldab valla haljasaladel ja kalmistutel tekkivate aia- ja haljastusjäätmete kogumist ning võimalusel ka kompostimist valla territooriumil;
4) teostab kontrolli valla territooriumi prahistamise üle ja prahistatud alade korrastamist;
8) määrab valla haldusterritooriumil pakendite ja pakendijäätmete vastuvõtupunktide asukohad ja paigaldamise tingimused ning kontrollib nende tingimuste täitmist. Korraldab vastava info väljapaneku oma veebilehel;
9) korraldab avalikku ruumi vajalikul hulgal mahutite paigaldamise ja nende regulaarse tühjendamise. Korraldab vastava info väljapaneku oma veebilehel;
10) korraldab riigihanked korraldatud jäätmeveo rakendamiseks ja sõlmib hankelepingu;
11) korraldab üldkasutatavasse parki, haljasalale, kalmistule ja randa vajalikul hulgal mahutite paigutamise ning tagab nende regulaarse tühjendamise.
1) suurjäätmed - jäätmed, mida kaalu või mahu tõttu ei ole võimalik paigutada mahutisse, nagu mööbliesemed, vaibad, madratsid, kardinapuud, aknaraamid, kraanikausid jms. Suurjäätmetena ei käsitata ehitusjäätmeid ning suuremõõtmelisi probleemtooteid, nagu autoromud või nende osad (sealhulgas vanarehvid), ning elektri- ja elektroonikaseadmeid või nende jäätmeid (sealhulgas pesumasinad, telerid, külmkapid, elektripliidid) ja muid tootjavastutusega hõlmatud jäätmeid;
2) biolagunevad jäätmed - aia- ja haljastujäätmed (nt rohi, lehed, oksad) ning biolagundatavad köögi- ja sööklajäätmed;
3) prügi (segaolmejäätmed) - liigiti kogumisest üle jäänud olmejäätmed või nende sortimisjääk;
4) jäätmevedaja - teenuste kontsessiooni või teenuste riigihanke korras valitud isik, kes osutab jäätmevaldajatele oma nimel või valla eest vallaga sõlmitud hankelepingu alusel korraldatud jäätmeveo teenust kindlaksmääratud jäätmeliikide osas ja jäätmeveopiirkonnas;
5) jäätmevaldaja - jäätmetekitaja või muu isik või riigi või kohaliku omavalitsuse asutus, kelle valduses on jäätmed. Jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveo tähenduses on ka korteriühistu, selle puudumisel aga selle kinnisasja omanik, millel asub suvila, elu- või äriruum;
6) jäätmekäitleja - juriidiline või füüsiline isik, kes kogub, veab, taaskasutab või kõrvaldab jäätmeid majandus- või kutsetegevusena ja kellel on selleks tegevuseks jäätmeluba, keskkonnakompleksluba või nõutav registreering;
7) jäätmejaam - spetsiaalselt rajatud, tehniliselt varustatud jäätmekäitluskoht, kuhu on paigutatud taaskasutatavate jäätmete kogumiseks ja taaskasutustoiminguks kogumismahutid, sh ohtlike jäätmete kogumismahutid;
8) hankija - vallavalitsuse või vallavolikogu volitatud juriidiline isik, kes vastab jäätmeseaduse nõuetele;
9) jäätmeveopiirkond (edaspidi piirkond) - eeskirjaga kindlaksmääratud ala, kust kohaliku omavalitsuse üksuse korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed kokku kogutakse;
10) jäätmeveoleping - jäätmevaldajale korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise leping, mis on sõlmitud jäätmevaldaja ja jäätmevedaja või jäätmevaldaja ja hankija vahel;
11) jäätmekäitlusleping - jäätmevaldaja ja jäätmekäitleja vahel sõlmitav kahepoolne leping, millega jäätmekäitleja võtab endale jäätmete osalise või täieliku käitlemise kohustuse ning millega jäätmekäitleja muutub jäätmevaldajaks pärast seda, kui jäätmevaldaja on jäätmed üle andnud, kui leping ei näe ette teisiti;
12) süvakogumismahuti - valdavas enamuses maa sees paiknev kogumismahuti;
13) tühisõit - vedaja poolt jäätmevaldaja kinnistule tehtud sõit jäätmeveoteenuse osutamiseks, mille käigus jäätmete üleandmist ei toimunud jäätmevaldaja poolse eeskirja nõuete rikkumise tõttu;
14) tiheasustusala - valla üldplaneeringu kaardile kantud kompaktse hoonestusega territooriumi osad (olemasolevad elamualad);
15) väikeelamu - ühe- ja kahepereelamu ning kuni nelja korteriga elamu.
(5) Ettevõtja, kes tegeleb jäätmekäitlusega jäätmeseaduse § 73 mõistes, peab omama jäätmeluba.Vallavalitsus annab oma korraldusega seisukoha jäätmeloa taotlusele. Ohtlike jäätmete käitlemiseks, sealhulgas kogumiseks või veoks, on lisaks nõutav ohtlike jäätmete käitluslitsents.
(6) Jäätmete käitlemine, sealhulgas põletamine väljaspool selleks ettenähtud kohti on keelatud. Küttekolletes võib põletada immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit või kartongi. Nende jäätmete avapõletamiseks peab olema vallavalitsuse keskkonnaameti luba.
(7) Jäätmete kogumisel ja hoidmisel tuleb jäätmed nende tekkekohas paigutada liikide kaupa eraldi mahutitesse või selleks ettevalmistatud kohtadesse. Jäätmete jätmine mahutite lähedusse, neid mahutisse paigutamata, ei ole lubatud, välja arvatud juhul kui seda on lubatud käesolevas eeskirjas.
(8) Jäätmete hoidmisel tekkekohas tuleb tagada jäätmete ja mahutite säilivus ning hoiukoha korrasolek, võimalus jäätmete hilisemaks töötlemiseks või taaskasutamiseks.
2) kasutama kõiki võimalusi jäätmete koguse ja ohtlikkuse vähendamiseks;
3) vältima ohtlike jäätmete segunemist, mitte segama ohtlikke jäätmeid omavahel või tavajäätmetega või mistahes ainega ning kasutama kõiki võimalusi, et vähendada jäätmete kogust ja ohtlikkust;
4) mitte sõlmima jäätmekäitluslepingut ega andma jäätmeid üle isikule, kellel puudub jäätmeluba olukorras, kui jäätmevedu ei ole korraldatud (vabaturg) või korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete vedamiseks;
5) omama või üürima piisavas koguses eeskirja nõuete kohaseid mahuteid, segaolmejäätmete ja liigiti kogutavate taaskasutatavate jäätmete mahuteid (sh jäätmekotte). Mahutid ja kogumiskohad peavad vastama eeskirja nõuetele;
6) paigutama mahuti tema omandis või kasutuses olevale krundile või kinnistule, kus jäätmed on tekkinud, välja arvatud ühine mahuti;
7) tagama mahuti kättesaadavuse tühjenduspäeval, sh lukustatud mahuti, uste ja väravate avamise, kui jäätmeveolepinguga ei nähta ette teisiti.
(2) Korterelamutega aladel, kus elamutele on moodustatud minimaalse suurusega kinnistud, tohib jäätmemahuteid paigutada väljapoole kinnistu piiri ainult vastava kinnistu omanikuga kooskõlastatult.
(3) Juriidilisest isikust jäätmevaldaja (sh korteriühistu, kinnisvarahaldusega tegelev ettevõte) on kohustatud teavitama oma hallatava hoone elanikke või oma ettevõtte töötajaid jäätmehoolduseeskirja nõuetest.
§ 6. Jäätmete kogumine
(2) Mahutid peavad paiknema naaberkinnistust vähemalt 3 meetri kaugusel, kui naabrid ei lepi kokku teisiti.
(3) Mahutid peavad olema terved ja puhtad sodimistest, tahmast, roostest jms, neid tuleb regulaarselt hooldada. Mahutite korrashoiu ja puhtuse eest vastutab nende omanik või rentnik, kui jäätmekäitlusleping ei sätesta teisiti. Mahutil peab olema selgelt loetav kiri või üheselt mõistetav tähis, millist jäätmeliiki antud mahutiga kogutakse.
(4) Kinnistul või krundil tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, tuleb paigutada selleks ette nähtud mahutitesse. Jäätmeid ei ole lubatud jätta mahuti lähedusse, välja arvatud erandkorras segaolmejäätmeid pakendatult, kui mahuti on ületäitunud. Jäätmevaldaja on kohustatud tellima ületäitunud mahuti tühjendamise, et vältida jäätmete mahuti ümbrusesse paigutamist. Suurjäätmete äraveo tellib jäätmevaldaja. Suurjäätmeid võib ajutiselt paigutada mahuti vahetusse lähedusse, kui need veetakse ära viie kalendripäeva jooksul.
(5) Jäätmete liigiti kogumisel tuleb kinnistutel koguda eraldi mahutitesse paberit ja kartongi, biolagunevaid jäätmeid ning segaolmejäätmeid. Võimalusel ja kui see osutub otstarbekaks tuleb kinnistutel liigiti koguda ka pakendeid ja pakendijäätmeid. Jäätmeid, mille liigiti kogumine on korraldatud, tohib panna ainult selleks ettenähtud mahutisse. Liigiti kogutavaid jäätmeid ei tohi nende kogumisel ja vedamisel teiste jäätmeliikidega segada.
(6) Jäätmevaldajad võivad jäätmete kogumiseks kasutada ühiseid mahuteid, mis teenindavad aiandusühistut või mitut lähestikku asuvat kinnistut. Ühise mahuti suurus peab vastama tegelikkuses tekkivatele jäätmekogustele ja ühise mahutina ei ole lubatud kasutada jäätmekotti. Ühise mahuti kasutamiseks tuleb taotleda luba vallavalitsuselt. Jäätmekäitluslepingus peavad olema fikseeritud kõik ühist mahutit kasutavad jäätmevaldajad. Ühise mahuti kasutamiseks esitavad jäätmevaldajad vallavalitsusele ühise avalduse vastavalt Lisas 2 toodud vormile. Sõltuvalt ühiselt liituvate jäätmevaldajate ja elanike arvust võib vallavalitsus kehtestada nõudeid konteinerite suuruste ja tühjendamissageduste osas.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud luba ei ole vaja, kui ühist mahutit soovivad kasutada korteriomanikud elamutes, kus korteriühistut ei ole moodustatud.
(8) Segaolmejäätmete mahutisse ei ole lubatud panna:
7) aineid ja esemeid, mis võivad ohustada mahutite hooldajat või jäätmekäitlejat;
11) biolagunevaid aia- ja haljastujäätmeid;
12) probleemtooteid, sh romusõidukeid ja nende osi, kaasa arvatud vanarehvid, elektroonikaromusid ja nende osi, patareisid ja akusid;
13) liiva, tuhka ja pühkmeid võib paigutada mahutitesse ja vedada prügilasse, kui need vastavad jäätmevedaja kehtestatud tingimustele ja kui tuhk on jahtunud.
(9) Segaolmejäätmed ning muud kergestiriknevad ja halvastilõhnavad jäätmed tuleb paigutada mahutitesse pakendatult ning selliselt, et need ei levitaks lõhna, ei põhjustaks ohtu inimestele ega määriks mahuteid.
(1) Jäätmevaldajal on kohustus koguda kinnistul liigiti paberit ja kartongi ning biolagunevaid jäätmeid. Lähtuvalt korterite arvust peavad kinnistul olema järgmised mahutid:
(3) Üksikelamu kinnistul ei pea olema biolagunevate jäätmete mahutit juhul, kui biolagunevad aia- ja haljastujäätmed kogutakse liigiti ning kompostitakse eeskirja § 15 kohaselt samal kinnistul.
(4) Liigiti kogutavad biolagunevad jäätmed tuleb mahutisse paigutada paberist või muust biolagunevast materjalist kotti pakendatuna. Biolagunevate jäätmete mahutisse ei tohi panna kompostimiseks kõlbmatuid jäätmeid.
(5) Kinnistul, mis ei ole elamumaa sihtotstarbega, tuleb paberit ja kartongi ning biolagunevaid jäätmeid koguda liigiti. Lähtuvalt tekkivate jäätmete kogusest peavad kinnistul olema järgmised mahutid:
1) paberi- ja kartongimahuti, kui jäätmeid tekib nädalas enam kui 50 kg;
(6) Ühise mahuti tühjendamise sagedus ja mahuti suurus sõltub seda kasutavate korterite arvust ja kinnistutel nädalas tekkivast jäätmekogusest.
(7) Probleemtoodete avalike kogumispunktide asukohad, nõuded kogumispunktile ja paigutamise tingimused kooskõlastab tootja või tootjavastutusorganisatsioon vallavalitsusega. Info kogumispunktide asukoha kohta leiab valla kodulehelt.
(7) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed (nt kasutuskõlbmatuks muutunud õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid ning elavhõbelambid ja -kraadiklaasid ning teravad ja torkivad jäätmed) tuleb viia kogumispunkti või jäätmejaama. Avalikes kogumispunktides ja jäätmejaamades võetakse ohtlikke jäätmeid vastu ainult füüsilistelt isikutelt. Ravimeid võib üle anda ka turustaja müügikohta. Tootja ja tootjavastutusorganisatsioon on kohustatud probleemtoote kasutajale tegema turustajate kaudu kättesaadavaks teabe, kuhu saab probleemtootest tekkinud jäätmed tagastada (asukohad ja kontaktandmed). Teave tagastamiskohtadest peab olema piisavalt suurel (vähemalt 210 × 297 mm) lehel hästi loetavas kirjas kõigile müügikoha külastajatele nähtaval kohal.
(8) Juriidiline isik ja füüsilisest isikust ettevõtja peab oma ohtlikud jäätmed üle andma isikule, kellele on väljastatud jäätmeluba ning ohtlike jäätmete käitluslitsents.
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda liigiti muudest jäätmetest eraldi ja panna pakendijäätmete mahutisse (edaspidi pakendimahuti), viia pakendipunkti või jäätmejaama, anda üle pakendiettevõtjale või taaskasutusorganisatsioonile. Info pakendijäätmete mahutite asukoha kohta leiab valla kodulehelt.
(6) Pakendatud kauba müüja, kelle müügikoha suurus on alla 200 m², võib sellise pakendi tagasivõtmise, millele on kehtestatud tagatisraha, korraldada väljaspool oma müügikoha teenindusmaa piire müügikoha naabruses, müügikoha kauplemisajal ja ainult vallavalitsuse kirjalikul nõusolekul.
(9) Pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon on kohustatud tagama enda hallatavate pakendimahutite puhastamise sodimistest, tahmast, roostest, jäätmetest jms.
(2) Segaolmejäätmete mahutit peab tühjendama tiheasustusalal sagedusega, mis väldib selle ületäitumist ja haisu teket, aga vähemalt iga nelja nädala tagant. Prangli saarel võib vallavalitsus väikeelamutes, kus on korraldatud biolagunevate jäätmete kompostimine eeskirja kohaselt, lubada mahutite tühjendamist kuni kaheksa nädala tagant.
(3) Liigiti kogutud taaskasutatavate jäätmete, välja arvatud biolagunevate jäätmete mahuteid võib tühjendada vastavalt vajadusele.
(4) Biolagunevate jäätmete mahuteid tuleb tühjendada vähemalt üks kord nädalas.
(6) Jäätmevedaja peab korraldatud jäätmeveo piirkonnast korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed vedama taaskasutamiseks hankija poolt riigihangete seaduses sätestatud korras valitud jäätmekäitluskohta või -kohtadesse. Juhul kui hankija ei ole riigihangete seaduses sätestatud korras valinud jäätmekäitluskohta või -kohtasid, peab vedaja vedama jäätmed jäätmekäitluskohta, millel on sellekohane jäätmeluba. Kui jäätmevaldaja veab ise oma jäätmeid, tuleb need vedada jäätmekäitluskohta, millel on sellekohane jäätmeluba.
(7) Elurajoonides ei ole lubatud korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeid ja pakendijäätmeid vedada kella 23-st kuni kella 7-ni.
(8) Jäätmed, mille hoidmine kinnistul või krundil kujutab endast otsest ohtu inimeste tervisele või keskkonnale, tuleb kohe ära vedada.
(9) Valla haldusterritooriumil jäätmekäitluskohti käitavad ettevõtjad peavad pidama haldusterritooriumilt vastu võetud jäätmekoguste üle arvet ning esitama nõudmisel vallavalitsusele sellekohase aruande. Arvestust tuleb pidada jäätmete üleandjate kaupa.
(10) Jäätmevedaja peab pidama arvestust piirkonnast kogutud ja jäätmekäitluskohta kõrvaldamiseks või taaskasutamiseks üle antud jäätmekoguste kohta ning esitama nõudmisel vallavalitsusele sellekohase aruande.
§ 14. Jäätmekäitlus Naissaarel
(1) Naissaar (edaspidi saar) hajaasustusalana ei kuulu korraldatud jäätmeveo piirkonda. Olmejäätmete käitlust saarel korraldab jäätmejaama operaator.
(3) Jäätmevaldaja on kohustatud sõlmima jäätmekäitluslepingu jäätmejaama operaatoriga või korraldama oma jäätmekäitluse ise vastavalt kehtivatele õigusaktidele. Viimasel juhul on jäätmevaldaja kohustatud kahe aasta jooksul säilitama dokumendid, mis tõendavad jäätmete nõuetekohast kogumist ja jäätmekäitlejale üle andmist ning esitama need dokumendid või jäätmekäitluslepingu vallavalitsuse ametniku nõudel kontrollimiseks.
(4) Jäätmevaldaja on kohustatud oma kinnistul tekkivaid jäätmeid koguma liigiti vastavalt eeskirja nõuetele. Liigiti kogutud jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, ja segaolmejäätmed peab jäätmevaldaja viima jäätmejaama või korraldama nende jäätmete käitlemise vastavalt eeskirja nõuetele.
(5) Jäätmevaldaja on kohustatud oma kinnistul viibivaid isikuid teavitama saarel kehtivatest jäätmekäitlus- ja heakorranõuetest ning tagama oma kinnistul vajalike mahutite ja kogumiskohtade olemasolu.
(6) Saarel tekkivad jäätmed tuleb koguda liigiti eraldi mahutitesse. Mahutite korrashoiu ja tühjendamise eest vastutab jäätmevaldaja.
(7) Biolagunevad jäätmed tuleb kohapeal kompostida vastavalt eeskirja nõuetele.
(8) Küttekoldes või lahtisel tuleasemel tohib põletada üksnes immutamata puitu ja kiletamata paberit ja kartongi.
(9) Jäätmejaama operaator on kohustatud:
2) tagama jäätmevaldajatele liigiti kogutud jäätmete üleandmise võimaluse või äraveo jäätmevaldaja kinnistult vastavalt jäätmekäitluslepingus sätestatud tingimustele;
3) korraldama saare jäätmejaamast jäätmete äraveo 1. maist kuni 1. oktoobrini vähemalt üks kord kuus selliselt, et oleks välditud jäätmejaama ületäitumine.
§ 15. Biolagunevate jäätmete kompostimise nõuded
(1) Liigiti kogutud biolagunevad jäätmed tuleb vedada kompostimiseks või anaeroobseks töötlemiseks jäätmekäitluskohta või kompostida eeskirja kohaselt kohapeal.
§ 16. Jäätmekäitluse tehnilised nõuded
(1) Mahutid peavad olema korras ja vastama kehtiva standardi nõuetele Need peavad olema terved, veega pestavad, kaitstud lindude ja loomade ligipääsu eest ning ei tohi põhjustada ohtu tervisele ega keskkonnareostust.
1) vett- ja jäätmeid pidavaid, teisaldatavaid, pealt suletud jäätmekotte mahuga kuni 150 liitrit ja kogukaaluga mitte üle 10 kg;
2) käsitsi teisaldatavaid, 80 kuni 1100 liitriseid kaanega plastist väikekonteinereid, mida on võimalik tõstemehhanismiga tühjendada jäätmeid kokkupressivatesse jäätmeautodesse;
3) kaanega varustatud 1,5 kuni 4,5 m³ metallist konteinereid, mida on võimalik mehhaanilisel teel tühjendada jäätmeid kokkupressivatesse jäätmeautodesse või toimetada käitluskohta;
(3) Mahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas üheselt mõistetav kiri või tähis, mis vastab mahutiga kogutavale jäätmeliigile.
(4) Jäätmeid tohib paigutada mahutitesse vastavalt jäätmekäitluslepingule.
(6) Mahutid, mis ei ole käsitsi teisaldatavad, tuleb paigutada selliselt, et neid võiks tühjendada prügiveoautosse vahetult paiknemiskohast. Süvakogumismahuti tühjendamiseks peab olema tagatud veokiga ligipääs vähemalt 3 m kauguselt. Jäätmeveoki peatumiskoha ja süvakogumismahuti ei tohi olla liiklusvahendeid ega muid takistusi.
(7) Väljas paiknev jäätmekott peab olema kaitstud lindude ja loomade ligipääsu eest.
(8) Kuni 1100 liitrised väikekonteinerid tuleb paigutada neid tühjendava jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, mis ei ole jäätmeveoki lähimast võimalikust peatumiskohast kaugemal kui 10 meetrit. Suuremad kui 1100 liitrised konteinerid paigutatakse jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, millele on tagatud jäätmeveoki vahetu juurdepääs konteineri tühjendusküljelt.
(9) Mahuti on soovitatav paigutada jäätmemajja, katusealusesse või aedikusse. Kui jäätmemaja või katusealune lukustatakse, tuleb jäätmevedajale tagada mahuti tühjendamise ajaks sissepääs.
(10) Väljaspool kinnistu piire paikneval konteineril peab nähtaval kohal olema kinnistu (krundi) nimi (aadress).
(11) Ligipääsuteed mahutitele peavad olema piisava kandevõimega ja tasased. Need peavad võimaldama mahutite hõlpsat teisaldamist käsitsi. Ligipääsuteed peavad olema vähemalt 4 meetrit laiad ja vaba kõrgus tee kohal peab olema vähemalt 8 meetrit. Talveperioodil peavad teed olema hooldatud ja vastama vallavalitsuse poolt kehtestatud seisundinõuetele. Teede kalle ei tohi ületada 1:10.
(12) Mahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest territooriumil vastutab territooriumi haldaja.
§ 17. Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
(2) Jäätmekäitluskohaks ei loeta jäätmekogumisnõu või -konteinerit või muud mahutit, mis on ette nähtud vaid ühte liiki tava- või ohtlike jäätmeesmakogumiseks jäätmetekitajalt, samuti ehitisi või rajatisi või teisaldatavaid hoiukohti, kuhu eelnimetatud mahutid tavajäätmete kogumiseks on paigutatud, või ehitisi, mida kasutatakse olmes tekkinud pakendijäätmete esmakogumiseks.
(3) Jäätmekäitluskoht vallas on:
(4) Jäätmekäitluskoha järelhooldus on suletud jäätmekäitluskoha keskkonnaseire ning võimaliku negatiivse keskkonnamõju, sealhulgas keskkonnahäiringu tõrje.
(5) Tegevuse lõpetanud jäätmekäitluskoht ja selle vahetu ümbrus tuleb korrastada, puhastada seal leiduvatest jäätmetest ning taastada jäätmekäitluse eelne olukord.
(6) Järelhoolduse kulud kannab suletud jäätmekäitluskoha endine käitaja või selle puudumisel jäätmekäitluskoha maaomanik.
(7) Jäätmekäitluskoha järelhoolduse tulemusena peab olema välistatud jäätmekäitluskohast tulenev võimalik negatiivne keskkonnamõju.
(8) Vallavalitsusel on õigus Keskkonnaametile teha ettepanekuid valla haldusterritooriumil jäätmekäitluskoha käitamiseks ja jäätmekäitluskohas jäätmete käitlemiseks esitatud jäätmeloa taotluse kohta, sealhulgas jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuete ja vajaduse korral jäätmekäitluskoha järelhoolduse ja omaseire kava koostamise kohta.
(9) Jäätmekäitluskohtade järelhoolduse konkreetsed nõuded esitatakse vajaduse korral Keskkonnaameti väljastatavas jäätme- või kompleksloas.
§ 18. Jäätmekava koostamine
(1) Vallavalitsuse nõudmisel on valla haldusterritooriumil tegutsevad isikud (sh haiglad), asutused ja tootjate ühendused kohustatud koostama ja esitama jäätmehoolduse arendamist käsitleva jäätmekava, kui see on vajalik valla jäätmekava koostamiseks või ajakohastamiseks.
§ 19. Korraldatud jäätmeveo ulatus
(1) Valla mandriosa haldusterritoorium tiheasustusalana, kaasa arvatud Prangli saar, kuid välja arvatud Naissaar, moodustab ühe veopiirkonna, kus korraldatud jäätmeveoga liitumine on kohustuslik kõigile jäätmevaldajatele.
§ 20. Jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu
(1) Korraldatud jäätmevedu kohaldatakse järgmistele Vabariigi Valitsuse määrusega „Jäätmete, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu“ kehtestatud jaotisekoodi 20 all loetletud olmejäätmetele:
4) suurjäätmed - 20 03 07.
1) ühissõidukipeatustes, tänavatel, avalikes randades, parkides, kalmistutel ning haljasaladel paiknevate avalikult kasutatavate mahutite tühjendamine ja nendes mahutites asuvad jäätmed;
(2) Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga sõltumata sellest, kas vallavalitsus on jäätmevaldajat kirjalikult informeerinud päevast, mil jäätmevaldaja on liitunud korraldatud jäätmeveoga, või mitte, ja kas jäätmevaldaja on sõlminud jäätmeveolepingu või mitte.
(1) Jäätmevaldaja ja jäätmevedaja juhinduvad vastastikuste õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel käesolevast eeskirjast ja teistest korraldatud jäätmevedu reguleerivatest õigusaktidest. Kui jäätmevaldaja ja jäätmevedaja ei ole sõlminud jäätmeveolepingut või kui nad ei ole kokku leppinud teisiti, lähtutakse mahutite arvu ja tühjendamissageduse määramisel eeskirja lisast 1. Sellisel juhul tuleb jäätmevaldajat teavitada jäätmete veograafikust.
(3) Jäätmevaldajad, kes kasutavad ühist mahutit, on kohustatud sõlmima ühise mahuti kasutamise kirjaliku kokkuleppe ja volitama esindama ühte jäätmevaldajat jäätmevedajaga jäätmeveolepingu sõlmimiseks. Ühist mahutit on lubatud kasutada kõigi korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliikide kogumiseks. Ühise mahuti kasutamisel on jäätmeveolepingu sõlmimine kohustuslik.
(1) Jäätmevaldajal on õigus esitada vallavalitsusele taotlus (lisa 3) tema tähtajaliseks ja erandkorras korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks lugemiseks, kui:
2) jäätmevaldaja viibib oma kinnistul vaid suveperioodil (suvila omanik) 1. maist kuni 30. septembrini.
1) korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise põhjus (kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata);
2) periood, mille kestel jäätmevaldaja soovib olla vabastatud korraldatud jäätmeveoga liitumisest (suveperioodil kasutatava kinnistu jäätmevaldaja võib vabastada 1. oktoobrist kuni 30. aprillini);
3) andmed jäätmevaldaja isiku kohta (nimi või ärinimi, elu- või tegevuskoht, kontaktandmed).
(3) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldaja (edaspidi vabastatud jäätmevaldaja) esitab üks kord aastas, järgmise aasta 20. jaanuariks, vallavalitsusele jäätmeseaduse § 69 lõikes 5 nimetatud kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Kui vabastatud jäätmevaldaja 20. jaanuariks kinnitust ei esita, loetakse ta korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates.
§ 25. Taotluse menetlemine
(1) Vallavalitsus kontrollib taotluse vastavust eeskirja § 25 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele. Kui taotlus ei vasta nõuetele, määrab vallavalitsus taotluse esitajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks, selgitades puudusi ning märkides, et tähtpäevaks puuduste kõrvaldamata jätmisel võib vallavalitsus jätta taotluse läbi vaatamata.
(2) Eeskirja § 24 lõikes 1 nimetatud taotlus vabastuse saamiseks korraldatud jäätmeveost tuleb esitada vähemalt üks kuud enne vabastuse saamise tähtaja algust. Vallavalitsusel on taotlust õigus menetleda kolmkümmend päeva. Mõjuval põhjusel võib taotluse menetlustähtaega pikendada kahekümne kalendripäeva võrra.
(3) Taotluse vaatab läbi vallavalitsuse korraldusega moodustatud komisjon (edaspidi komisjon), mille koosseisu kuulub vähemalt kaks vallavalitsuse esindajat. Komisjoni koosolek kutsutakse kokku vastavalt vajadusele. Komisjon teeb vallavalitsusele ettepaneku taotlus rahuldada või rahuldamata jätta ja esitab ettepaneku tähtaja kohta, millal jäätmevaldaja on erandkorras vabastatud korraldatud jäätmeveoga liitumisest.
(4) Komisjon kontrollib eelnevalt kohapeal, kas jäätmevaldaja esitatud korraldatud jäätmeveoga erandkorras liitumisest vabastamise asjaolud on tõesed ja võimaldavad vabastamist. Samuti võib ametnik teha päringu vabastust taotlenud kinnistu vee- ja elektritarbimise kohta vastavale asutusele veendumaks, et kinnistut ei kasutata ja elutegevust seal ei toimu.
(5) Jäätmevaldaja erandkorras vabastamise korraldatud jäätmeveoga liitumisest (edaspidi vabastamine) otsustab vallavalitsus korraldusega, kus näidatakse vabastamise põhjus ja kestus. Korralduses viidatakse eeskirja § 24 lõigetes 3 ja 4 esitatud kohustustele.
§ 26. Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõppemine
2) vabastatud jäätmevaldaja ei esita vabastusele järgneval aastal hiljemalt 20. jaanuariks eeskirja § 24 lõikes 3 nimetatud kirjalikku kinnitust.
(2) Enne kui jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamine lõppeb, on vabastatud jäätmevaldajal õigus vallavalitsusele esitada uus taotlus. Taotluse menetlemisel juhindutakse eeskirja §-dest 24 ja 25.
§ 27. Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise lõpetamine enne tähtaega
§ 28. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud olmejäätmete kogumine
(2) Kui jäätmevaldaja ei ole jäätmevedajale võimaldanud juurdepääsu mahutile oma kinnistul või krundil, siis on jäätmevedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest. Tasu tühisõidu eest on 100% eeskirja lisas 1 toodud tühjendamisele kuuluva mahuti tühjendamise teenustasust. Mahutile juurdepääsu puudumise tõendamise kohustus on jäätmevedajal. Kirjaliku jäätmekäitluslepingu puudumisel arvestatakse tühisõidu eest tasu 100% 80-liitrise segaolmejäätmete mahuti tühjendamise teenustasust.
(3) Kui biolagunevate jäätmete mahutis või paberi- ja kartongimahutis olevad jäätmed ei vasta sellesse mahutisse kogutavale jäätmeliigile, siis on jäätmevedajal õigus rakendada sama suurusega segaolmejäätmete mahuti tühjendamise tasu. Jäätmevedaja on kohustatud tõendama mahutisse kogutud jäätmete mittevastavust mahuti otstarbele.
(4) Kui jäätmevaldaja on tellinud suurjäätmete veo ja ei ole paigutanud suurjäätmeid mahuti kõrvale äravedamiseks või ei ole võimaldanud jäätmevedajale juurdepääsu suurjäätmetele, siis on jäätmevedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest. Tasu tühisõidu eest on 100% suurjäätmete 1 m³ teenustasust.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2, 3 ja 4 nimetatud mahuti tühjendamist või vedu takistavate asjaolude ilmnemisel on jäätmevedaja kohustatud jäätmevaldajaga kokkulepitud viisil jäätmevaldajat teavitama viivitamatult alates takistuse ilmnemisest, asjaoludest, mis ei võimaldanud mahutit tühjendada või jäätmeid ära vedada, ning kokkuleppel jäätmevaldajaga tagama tühjendamata jäänud mahuti tühjendamise või ära vedamata jäätmete veo. Juhul kui graafikujärgne jäätmevedu toimub reedel, laupäeval või pühapäeval, on jäätmevedaja kohustatud jäätmevaldajat teavitama asjaoludest, mis põhjustasid mahuti tühjendamata jätmise, algava nädala esimese tööpäeva jooksul. Juhul kui jäätmevedaja ei teavita jäätmevaldajat käesolevas lõikes ettenähtud tähtaja jooksul, siis tal ei ole õigust rakendada tasu tühisõidu eest.
(6) Kui jäätmevedu on korraldatud jäätmeseaduse § 66 lõike 11 alusel, siis kohaldatakse käesoleva paragrahvi lõigetes 4 kuni 7 esitatud jäätmevedaja õigusi ja kohustusi valla suhtes.
§ 29. Mahuti tühjendamine
(1) Mahuti tühjendamise sagedus on kindlaks määratud eeskirja § 13.
(2) Kui eeskirjas kindlaksmääratud mahutite tühjendamise sagedusele vaatamata on mahuti ületäitunud või levitab tugevat haisu või kui on suurenenud kahjurite tekke või ümbruskonna reostuse oht, on jäätmevaldajal kohustus tellida mahuti tühjendamine viivitamatult ja võtma tarvitusele meetmed, mis on tarvilikud ümbruskonna reostamise vältimiseks.
(3) Jäätmevaldaja on kohustatud hoidma mahuti ümbruse puhtana ning tellima mahuti tühjendamise sagedusega, et oleks välditud mahuti ületäitumine ja selle ümbruse reostumine. Juhul kui mahuti ületäitumine ja selle ümbruse reostumine on põhjustatud jäätmevedaja tegevusest või tegevusetusest (nt ärajäänud graafikujärgsest veost), kohustub jäätmevedaja järgmise tühjendamise käigus koristama mahuti ümbruse sinna maha kukkunud jäätmetest.
(4) Jäätmevedaja on kohustatud tühjendama mahuti ja ära vedama mahuti ümbrusesse paigutatud suurjäätmed hiljemalt viie ööpäeva jooksul alates jäätmevaldaja esitatud tellimusest. Jäätmevaldaja peab tellima suurjäätmete äraveo eeskirjas kindlaks määratud tähtaja jooksul.
(6) Üksikelamu mahuti tuleb võimaluse korral jäätmeveo lihtsustamiseks lükata või asetada jäätmeveo päeval väljapoole kinnistu piire tänavaga külgnevale alale tingimusel, et mahuti ei takista liiklust ega jalakäijaid.
§ 30. Jäätmevaldaja poolt jäätmevedajale makstava jäätmeveo teenustasu suuruse määramine ja muutmine
(1) Jäätmete vedamise ja käitlemise teenustasu peab katma jäätmeseaduse § 66 lõikes 5 sätestatu. Jäätmevedaja poolt hankes esitatud jäätmeveo teenustasu peab sisaldama tasu jäätmekäitluskoha rajamis-, kasutamis-, sulgemis- ja järelhoolduskulude ning jäätmete veo ja veo ettevalmistamisega seotud kulude ja nendega seotud toimingute eest. Jäätmeveo teenustasu suuruse muutmine on lubatud üksnes käesolevas eeskirjas ja hankedokumentides toodud tingimustel.
(2) Korraldatud jäätmeveo toimingud on jäätmeveolepingu sõlmimine, peatamine, jätkamine, lõpetamine, selle täitmisega seotud teadete, arvete ja veograafikute väljastamine ja edastamine, v.a kordusarvete ja võlateadete väljastamine ja edastamine, mahuti käsitransport jäätmeveokini kuni 10 m. Hankijal on õigustäiendada hankedokumentides korraldatud jäätmeveo toimingute loetelu. Jäätmeveo teenustasu peab sisaldama korraldatud jäätmeveo toimingute tasu ja jäätmevedajal ei ole õigust võtta nende eest eraldi tasu.
(4) Jäätmevedaja esitab teenustasu muutmise taotluse vallavalitsusele. Taotlus peab sisaldama hindade muutmise põhjendust ning taotlusele tuleb lisada taotletavate teenustasude kalkulatsioon, näidates ära muudatused võrreldes pakkumuse esitamisel tehtud teenustasude kalkulatsiooniga. Vallavalitsusel on õigus nõuda lisaselgitusi ja -dokumente, mis on vajalikud taotluse hindamiseks. Kui vedaja selgitused ei ole piisavad või ta ei esita lisadokumente nõutud tähtajaks võib vallavalitsus jätta taotluse läbi vaatamata.
(5) Kehtestatud muudetud teenustasu rakendub mitte varem kui kolmkümmend päeva pärast seda, kui vallavalitsus on avalikustanud uue teenustasu ühes üleriigilise levikuga päevalehes.
§ 31. Jäätmevaldaja poolt vallale makstava jäätmeveo teenustasu suuruse määramine ja muutmine
Kui jäätmevedu on korraldatud jäätmeseaduse § 66 lõike 11 alusel, määratakse korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete veo teenustasu vallavalitsuse korraldusega. Jäätmeveo teenustasu peab sellisel juhul katma lisaks käesolevas eeskirjas nimetatud kuludele jäätmevaldajate registri pidamise ja jäätmevaldajatega arveldamise kulud.
§ 32. Lisateenused
(3) Kui jäätmevedu on korraldatud jäätmeseaduse § 66 lõike 11 alusel, siis kohaldatakse käesolevas paragrahvis esitatud jäätmevedaja õigusi ja kohustusi valla või viimase poolt volitatud MTÜ suhtes.
§ 33. Jäätmeveo hankelepingu ennetähtaegne lõpetamine
1) jäätmevedaja ei ole esitanud korraldatud jäätmeveo loa taotlust pärast seda, kui on teatavaks tehtud vallavalitsuse otsus või viimase poolt volitatud MTÜ juhatuse otsus, millega on jäätmevedaja pakkumus korraldatud jäätmeveo teenuse riigihankel edukaks tunnistatud või on keeldutud talle jäätmeloa väljastamisest või on väljastatud jäätmeluba tühistatud;
3) jäätmevedaja ei täida kohustust tagada tema poolt üürile antavate või müüdavate mahutite tasuta laialipaigutamist hiljemalt 3 kalendripäeva jooksul peale korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise algust;
(2) Kui esineb lõikes 1 nimetatud asjaolu, teavitab vallavalitsus või tema poolt volitatud MTÜ sellest jäätmevedajat ning nõuab temalt kirjalikku selgitust. Jäätmevedaja peab selgituse esitama viivitamatult alates sellekohase nõude saamisest.
§ 34. Ehitusjäätmed
(2) Kui ehitamise käigustekib ehitusjäätmeid üle 10 m³, tuleb nende käitlemine enne ehitamise alustamist kooskõlastada vallavalitsusega käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt.
(4) Ehitise kasutusloa taotlemisel tuleb vormistada jäätmeõiend ja kinnitada see vallavalitsuses. Jäätmeõiend tuleb lisada kasutusloa taotlemise dokumentide juurde.
(6) Jäätmeõiendi vormi kinnitab vallavalitsus.
(8) Tekkinud ehitusjäätmed taaskasutatakse või kõrvaldatakse sellekohase jäätmeloaga ehitusjäätmete käitluskohas.
(9) Ehitusjäätmeid ei tohi anda vedamiseks, kõrvaldamiseks ega taaskasutamiseks üle isikule, kellel puudub sellekohane jäätmeluba või kes ei ole ehitusjäätmete käitlejana registreeritud. Ohtlike ehitusjäätmete üleandmisel peab jäätmevaldaja kontrollima, et isikul, kellele jäätmed üle antakse, on lisaks jäätmeloale ka ohtlike jäätmete käitluslitsents.
§ 35. Ehitusjäätmete valdaja kohustused jäätmekäitlusel
(1) Käesoleva eeskirja nõuetele vastava käitlemise eest vastutab ehitusjäätmete valdaja. Ehitusjäätmete valdaja on ehitise omanik.
6) kooskõlastama vallavalitsusega mahutite paigutamise tänavatele ehitus- ja remonttööde tegemisel;
§ 36. Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(5) Sortimisel üle jäänud mineraalsete püsijäätmete segu taaskasutamine väljaspool ametlikke ladestuspaiku, sh territooriumi heakorrastamiseks, on lubatud ainult kehtivate nõuete kohaselt vormistatud ehitusprojekti ja ehitusloa või heakorraplaani alusel, mis on kooskõlastatud vallavalitsusega. Sortimisel üle jäänud mineraalsete püsijäätmete segu võib kinnistu omanik kasutada oma kinnistu heakorrastamiseks kooskõlastatult vallavalitsusega.
(6) Ehitamisel maapõues tehtavate tööde käigustekkinud kaevist võib väljaspool kinnisasja kasutada kooskõlastatult vallavalitsusega. Kaevise kasutamiseks väljaspool kinnisasja tuleb Keskkonnaametile esitatavale taotlusele lisada väljavõte vallavalitsusega kooskõlastatud projektist või olemasoleva plaanimaterjali alusel koostatud ning kasutamise asukohajärgse vallavalitsusega kooskõlastatud heakorraplaanist. Kaevis on looduslikust olekust eemaldatud kivimi või setendi tahke osis.
(7) Raudbetoon- ja betoondetaile, asfalti, eelsorditud ehituskive ja telliseid ning puitu ei ole lubatud ladestada prügilas ega kasutada pinnasetäiteks väljaspool prügilat. Raudbetoon- ja betoondetailid ning tõrva mittesisaldav asfalt tuleb üle anda purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks. Eelsorditud ehituskivid ja tellised tuleb kordus kasutada. Puhas puit tuleb kasutada küttena või anda puiduhakke valmistamiseks üle. Tõrva sisaldavat asfalti tuleb käidelda ohtliku ehitusjäätmena. Käesolevas lõikes nimetatud jäätmed tuleb üle anda jäätmeluba omavale isikule või jäätmeseaduse alusel registreeritud isikule, kui isik teostab jäätmete taaskasutamist vastavalt keskkonnaministri 21. aprilli 2004 määrusele nr 21 “Teatud liiki ja teatud koguses tavajäätmete, mille vastava käitlemise korral pole jäätmeloa omamine kohustuslik, taaskasutamise või tekkekohas kõrvaldamise nõuded”.
(1) Ohtlikud ehitusjäätmed on ehitamisel tekkivad jäätmed, mis ohtlike omaduste tõttu võivad põhjustada kahju tervisele ja keskkonnale ning nõuavad käitlemisel erimenetlust. Ohtlikud ehitusjäätmed selgitatakse välja jäätmenimistu ja Vabariigi Valitsuse määruse “Jäätmete ohtlike jäätmete hulka liigitamise kord” alusel.
(5) Asbestitööde tegemisel tuleb järgida keskkonnaministri 21. aprilli 2004 määrust nr 22 “Asbesti sisaldavate jäätmete käitlusnõuded” ja tööandjal peab olema Tallinna- ja Harjumaa Tööinspektsiooni luba.
4. peatükk TERVISHOIU- JA VETERINAARTEENUSE OSUTAJA JÄÄTMETE KÄITLEMINE
§ 38. Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
§ 39. Olmejäätmete käitlemise nõuded
§ 40. Bioloogilised jäätmed
§ 41. Teravad ja torkivad jäätmed
§ 42. Nakkusohtlikud jäätmed
§ 43. Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumide jäätmed
§ 44. Radioaktiivsed jäätmed
§ 45. Ravimijäätmed
§ 46. Elavhõbedajäätmed
§ 47. Kemikaalide jäätmed
(6) Ühiskanalisatsiooni võib kemikaale juhtida ainult ühiskanalisatsiooni valdaja loa alusel ja vastavuses Viimsi valla ühisveevärgi ja kanalisatsiooni kasutamise eeskirjaga.
§ 48. Tehnilised nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
§ 49. Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
(5) Vallavalitsusel on õigus Keskkonnaametile teha ettepanekuid haldusterritooriumil jäätmekäitluskoha käitamiseks ja jäätmekäitluskohas jäätmete käitlemiseks esitatud jäätmeloa taotluse kohta, sh jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuete ja vajaduse korral jäätmekäitluskoha järelhoolduse ja omaseire kava koostamise kohta.
§ 50. Vastutus
(2) Ebaseaduslikult keskkonda viidud jäätmed kõrvaldab ja nendest põhjustatud keskkonnareostuse likvideerimise korraldab jäätmete ebaseaduslikult keskkonda viija (edaspidi saastaja) omal kulul vallavalitsuse ettekirjutuse alusel. Saastaja hüvitab reostusega põhjustatud kahju täies ulatuses.
(3) Kui saastaja ei täida eeskirja § 14 lõikes 2 toodud kohustust, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omanik omal kulul.
(4) Kui saastunud kinnisasja omanik ei täida eeskirja § 14 lõikes 4 toodud kohustust või kui saastajat ei ole võimalik kindlaks teha, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omaniku kulul vallavalitsus asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(1) Tunnistada kehtetuks Viimsi Vallavolikogu 12. oktoobri 2010 määrus nr 22 „Viimsi valla jäätmehoolduseeskirja kehtestamine".
(2) Tunnistada kehtetuks Viimsi Vallavolikogu 12. oktoobri 2010.a. määrus nr 23 „Viimsi valla korraldatud jäätmeveo kord“.
(3) Määrus jõustub 17. märtsil 2014.
Lisa 1 Mahutite tühjendamise sageduse tabel
Lisa 2 Avaldus ühise mahuti kasutamiseks
Lisa 3 Avaldus vabastuse saamiseks korraldatud jäätmeveoga liitumiskohustusest


Kanepi vallas koerte ja kasside pidamise eeskiri – Riigi Teataja
Kanepi vallas koerte ja kasside pidamise eeskiri
KO 2009, 106, 1460
Vastu võetud 18.06.2009 nr 14
Määrus kehtestatakse «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 22 lõike 1 punkti 362, § 663, § 664 , «Loomatauditõrje seaduse» § 11 lõike 1 ja «Loomakaitseseaduse» § 5 lõike 3 alusel ning kooskõlas Vabariigi Valitsuse 16. aprilli 2002. a määrusega nr 130 «Hulkuvate loomade püüdmise, pidamise ja nende omaniku kindlakstegemise ning hulkuvate loomade hukkamise kord» alusel.
(1) Koerte ja kasside pidamise eeskirjas (edaspidi eeskiri) sätestatakse Kanepi valla territooriumil elava, tegutseva või viibiva loomapidaja kohustused koera ja kassi (edaspidi looma) pidamisel.
(2) Eeskiri on täitmiseks kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kelle omandis või valduses (edaspidi loomapidaja) on loom. Eeskirja kohaldatakse ka isikule, kes täidab «Loomakaitseseaduse» § 5 lõikes 3 sätestatud kohustusi.
(3) Eeskirjas kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:
1) loomapidaja- isik, kellele loom kuulub või kes tegeleb looma pidamisega rendi või muu selletaolise suhte alusel loomaomanikuga;
2) hulkuv loom - omanikuta loom, kelleks loetakse identifitseerimata kodulooma, kelle omanikku ei ole võimalik tuvastada või loomapidaja juurest lahti pääsenud koduloom, kes viibib omaniku või looma eest vastutava isiku juuresolekuta väljaspool loomapidajale kuuluvat või tema kasutuses olevat territooriumi;
3) varjupaik- hulkuvate loomade pidamiseks ettenähtud koht;
4) avalik koht - iga territoorium, ehitis või ruum, mis on mõeldud üldiseks kasutamiseks või mis tegelikult on üldkasutatav.
§ 2. Looma pidamise nõuded
(1) Loomapidamisel peab loomapidaja tagama, et loom ei häiriks avalikku korda ega ohustaks teisi inimesi, nende vara ega loomi.
(2) Loomi võib pidada loomapidaja seaduslikus valduses olevates hoonetes või territooriumil.
(3) Loomapidaja võib koera pidada õues tarastatult või muul moel eraldatud territooriumil või kinnises ruumis, välistades koera omavolilise pääsemise avalikku kohta. Koera pidamisel ketis ei ole tarastamine kohustuslik.
(4) Koera pidamisel õues tarastatult või muul moel eraldatud territooriumil on loomapidaja kohustatud paigaldama territooriumi sissepääsu juurde nähtavale kohale sildi, mis teavitab sisenejaid koera olemasolust. Omanik peab tagama ameti- või tööülesandeid täitvate isikute ja teiste territooriumit kasutatavate õigustatud isikute ohutu pääsemise territooriumile.
(5) Loomapidaja võib kassi pidada kinnises ruumis. Avalikku kohta pääsemise võimalusega territooriumil võib pidada üksnes vaktsineeritud ning steriliseeritud kassi.
(6) Loomapidajal tuleb tagada looma pidamiseks vajalikud tingimused vastavalt Põllumajandusministri 24. juuli 2008. a määruses nr 76 «Lemmikloomade pidamise nõuded» sätestatule.
(7) Loomapidamisel on keelatud kasutada vahendeid või seadmeid, mis võivad looma vigastada.
(8) Keelatud on looma hukkumist, vigastamist või talle valu ja füüsilisi ja vaimseid kannatusi põhjustavad teod, nagu looma sundimine talle üle jõu käivatele pingutustele, loomavõitluse korraldamine, looma hülgamine, ohtu seadmine või abitusse seisundisse jätmine.
§ 3. Looma vaktsineerimine, märgistamine ja registreerimine
(1) Loomapidaja on kohustatud laskma vaktsineerida looma marutaudi vastu veterinaararsti juures hiljemalt looma neljandal elukuul ning edaspidi üks kord aastas, soovitatavalt iga 12 kuu möödumisel viimasest vaktsineerimisest. Loomapidaja on kohustatud pädeva ametiisiku nõudmisel esitama talle vaktsineerimist kinnitava tõendi.
(2) Koer peab kandma märgistusena tegevusluba omava veterinaararsti poolt paigaldatud mikrokiipi. Käesolevat punkti ei rakendada koerte osas, kes kannavad märgistusena hästiloetavat tätoveeringut.
(3) Koer peab olema registreeritud Kanepi valla lemmikloomade registris. Koera registreerimisel väljastatakse loomaomanikule Kanepi valla lemmikloomade registri registreerimistunnistus.
(4) Loomaomanik peab koera märgistama ja registreerima veterinaararsti poolt viie päeva jooksul arvates päevast, mil koer sai kolmekuuseks.
(5) Omandatud täiskasvanud koer, mis on märgistamata ja registreerimata tuleb märgistada ja registreerida viie päeva jooksul arvates omandamise päevast. Kui koer on eelnevalt registreeritud, siis kohustub uus loomaomanik teavitama lemmikloomade registri pidajat looma omaniku vahetumisest ja esitama uue omaniku andmed viie päeva jooksul omandamise päevast.
(6) Koera märgistamisel ja registreerimisel esitab omanik veterinaararstile koera vaktsineerimistõendi. Tõendi puudumisel on veterinaararsti kohustus vaktsineerida loom kohapeal.
§ 4. Hulkuvad loomad
(1) Loomapidaja on kohustatud looma kadumisel viivitamata korraldama looma otsimise ning teatama looma kadumisest Kanepi Vallavalitsusele.
(2) Hulkuva looma leidmisel tuleb esimesel võimalusel loomast teavitada Kanepi Vallavalitsust. Hulkuvate loomade püüdmist, omaniku kindlakstegemist, varjupaika toimetamist valla territooriumil korraldab vallavalitsuse volitusel MTÜ ‘’Loomade Hoiu- ja tegevuskodu’’, asukohaga Võrusoo küla Võru vald (edaspidi ‘’varjupaiga pidaja’). Hulkuvate loomade püüdmine, pidamine, nende omaniku kindlakstegemine ja hulkuvate loomade hukkamine toimub vastavalt «Loomakaitseseadusele» ja Vabariigi Valitsuse 16. aprilli 2002. aasta määrusele nr 130 «Hulkuvate loomade püüdmise, pidamise ja nende omaniku kindlakstegemise ning hulkuvate loomade hukkamise kord».
(3) Hulkuva looma söötja peab koristama looma söötmisest tekkiva reostuse avalikes kohtades. Hulkuva looma toitmisega ei tohi häirida teisi inimesi ja teisi loomi.
(4) Kui loomapidaja juurest lahti pääsenud looma kinnipüüdmise korraldas varjupaiga pidaja, kannab looma püüdmise ja pidamisega seotud kulud loomapidaja.
§ 5. Loomaga avalikus kohas viibimine
(1) Loomapidaja võib avalikus kohas viibida koeraga, kes on nõuetekohaselt vaktsineeritud, registreeritud ja märgistatud.
(2) Loomapidaja võib avalikus kohas viibida jalutusrihmaga ohjatud koeraga, tagades inimeste ja nende vara ning teiste loomade ohutuse. Jalutusrihmaga ohjamata võib koeraga avalikus kohas viibida inimasustusest eemalasuvates kohtades, kui on tagatud loomapidaja pidev järelevalve koera üle ning võimalus koer vajaduse korral koheselt jalutusrihma külge kinnitada.Käesolevas punktis sätestatut ei kohaldata pimeda juhtkoera ning teenistusülesandeid täitva koera suhtes.
(3) Koeraga rahvarohketes kohtades (näiteks rahvakogunemised ja muud rahvaüritused) viibimisel peab koer olema ohjatud jalutusrihmaga ja tal peab olema peas suukorv. Seda nõuet ei kohaldata pimeda juhtkoera ning teenistusülesandeid täitva koera suhtes. Muudel juhtudel avalikus kohas viibimisel peab suukorv olema peas koeral, kes on ohtliku loomuga või kes on varem inimesi või loomi ohustanud või rünnanud. Ohtliku loomuga koer peab avalikus kohas olema loomapidaja erilise järelevalve all.
(4) Korterelamu üldkasutatavates ruumides ja territooriumil loomaga viibides on loomapidaja kohustatud järgima korteriühistu või korteriomanike kokkuleppel kehtestatud kirjalikku korda ja avalikku korda.
(5) Ühissõidukis peab koer olema jalutusrihmaga ohjatud ning koeral peab olema peas suukorv. Jalutusrihma asemel võib koer olla vastavas väljapääsemist välistavas ning looma tervisele ohutus kandmispuuris või –kotis. Loomapidaja peab tagama, et koer ei ohustaks ega häiriks ühissõidukis teisi loomi ja inimesi.
(6) Ühissõidukis peab kass olema vastavas väljapääsemist välistavas ning looma tervisele ohutus kandmispuuris või –kotis. Loomapidaja peab tagama, et kass ei ohustaks ega häiriks ühissõidukis teisi loomi ja inimesi.
(7) Koera võib jätta suukorviga ning lahtipääsemist välistaval moel kinniseotuna avalikku kohta ajaks, mil loomapidaja viibib lähedalasuvas hoones või lähedalasuval territooriumil, kui sellega ei ohustata koera tervist, avalikku korda ja teisi inimesi või loomi ning loomapidaja eemalviibimine jääb mõistliku aja piiridesse, kuid mitte kauemaks kui pool tundi.
(8) Looma võib jätta väljapääsemist välistaval moel varjulises kohas paiknevasse sõidukisse, mil loomapidaja viibib lähedalasuvas hoones või lähedalasuval territooriumil, kui sellega ei ohustata koera tervist, avalikku korda ja teisi inimesi või loomi ning loomapidaja eemalviibimine jääb mõistliku aja piiridesse, kuid mitte kauemaks kui pool tundi. Sellisel juhul peab sõiduk olema paigutatud otsese päikesevalguse eest varjatud kohta ning loomale peab olema tagatud hingamiseks vajaliku õhu juurdepääs.Kui väline õhutemperatuur ületab varjulises kohas 20 soojakraadi, on looma autosse jätmine keelatud.
(9) Loomapidaja on kohustatud koheselt koristama avalikus kohas, kaasa arvatud korterelamu trepikojas ja koerte jalutamiseks mõeldud kohtades looma tekitatud reostuse.
(10) Avalikus kohas on keelatud viibida nakkusohtliku ja haige loomaga.
(11) Loomapidaja ei või loomaga viibida kohas, kuhu on paigutatud loomaga viibimist keelav märk.
(12) Loomapidajal on keelatud looma kaasa võtta ametiasutustesse, kauplustesse, toitlustusasutustesse, spordi- või lastemänguväljakule, kooli- või lasteasutuse territooriumile ilma ruumi või maa-ala valdaja nõusolekuta. Käesolevas punktis sätestatut ei kohaldata pimeda juhtkoera ning teenistusülesandeid täitva koera suhtes.
§ 6. Menetlus
(1) Käesoleva eeskirja rikkumise kohtuvälisteks menetlejateks on «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 664 lõike 2 alusel Kanepi Vallavalitsus ja politseiprefektuur.
Käesoleva eeskirja rikkumise eest kohaldatakse «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 663sätestatud vastutust.
(1) Tunnistada kehtetuks Kanepi Vallavolikogu 19.09.2002. a määrus nr 20 «Koerte ja kasside ning marutaudi vältimise eeskiri».
(2) Käesolev määrus jõustub 01. juulil 2009. a.
(3) Käesoleva määruse § 3 lõige 3 jõustub pärast Kanepi valla lemmikloomade registri põhimääruse kinnitamist.
(4) Määrus avalikustada valla lehes ja valla veebilehel


text:
Erki Vabamets 2014-03-13
Nali naljaks, aga tegelikult on olukord kurb. Riik peab looma õiguskorra, mis annab selle alamatele (õigus)kindluse ja selguse ning kohtusüsteem peab tagama õiguse rakendamise selliselt, et menetluse käik ja tulemus oleks prognoositav. Vaidluse korral peaks olema ette enam-vähem selge, millise lahendi võib kohus teha. Selline selgus aitab juba ise kaasa õiguskorra toimimisele ja vähendab kohtute koormust.
Advokaadi ülesanne
Rääkides vaidlustest, on minu meelest advokaadi esimene ülesanne hinnata ära kliendi positsioon ja öelda kliendile otse ja ausalt, mis on tema võimalused ja millest need sõltuvad. Samuti peab prognoosima kohtumenetluse kestuse ja kaasnevad kulud. Seejuures peab advokaat oma hinnangu eest vastutama. Eesti Advokatuuri eetikakoodeks ütleb, et advokaat peab kliendile selgitama, missugused on võimalused ja eeldused kliendi poolt soovitava lahenduse saavutamiseks. Meie büroo teeb seda alati ja ilmselt ka kolleegid. Ent mida sa prognoosid, kui saad kohtutelt vastakaid lahendusi ja isegi hagi menetlusse võtmine võib saada komistuskiviks.
Mõned lahendused panevad eemalt vaadates lihtsalt küsima, et kuidas on see võimalik? Näiteks kohtuasjade riigilõivude ümber toimunud trall, kus riik tõstis esmalt lõivude määrad taevasse ja siis Riigikohus hakkas vastavaid paragrahve ükshaaval kehtetuks tunnistama, kuna nad ei olnud põhiseadusega kooskõlas. Või ka 2014.a veebruaris meediakünnise ületanud Riigikohtu otsus, mis pööras peapeale 20 aastat kehtinud pärandvara müügi maksustamise reeglid või samuti eelmisest kuust pärinev Riigikohtu lahend, mis andis Riigikohtu üldkogule läbivaatamiseks küsimuse, kas määrus, mis sätestab kaotanud poolelt väljamõistetavate advokaadikulude piirmäärad, on üldse põhiseadusega kooskõlas, kuna selle on kehtestanud Vabariigi Valitsus (mitte aga parlament seadusena)?
Teised aga tekitavad kas hämmingut, segadust või nördimust või neid kõiki korraga. Kuidas ma selgitan kliendile, et ühest ja samast faktooringulepingust tekkinud kaks ühesugust vaidlust saavad kahes erinevas maakohtus kaks täiesti vastupidist lahendust? Täpselt sama leping, täpselt samad asjaolud, lihtsalt faktooringuvõlgnikud asuvad kahes erinevas Eesti piirkonnas, mistõttu pidi neid hagema erinevates maakohtutes.
Kuidas ennustada kliendile, et tema suhtes esitatud pankrotiavalduse lahendamine võtab aega poolteist aastat ning jõuab ära käia maakohtus, siis ringkonnakohtus, siis uuesti maakohtus, siis jälle ringkonnakohtus ja siis Riigikohtus ning kuigi vaieldavad asjaolud on algusest saadik samad ja kumbki pool midagi uut ei esita, teevad kohtud risti-vastupidiseid lahendeid?
Kuidas selgitada kliendile, miks kohus ei võta tema hagi tagamise avaldust menetlusse ja toob puudusena välja, et avaldusest pole näha, et hageja oleks nõudnud võla vabatahtlikku tasumist, kuigi seadus sellist eeldust ei nõua? Kuidas selgitada kliendile, miks kohus ei võta tema hagi menetlusse ja toob puudusena välja, et hagile pole lisatud Vene Föderatsioonis asuva kostja registrikaardi originaali kohta Apostilli, kuigi Eesti ja Vene riigi vahel on õigusabi leping, mille järgi Apostilli nõuda ei saa ning kuidas ma selgitan, miks kohus oma nõudmisest ei tagane ka siis, kui talle on asja selgitatud?
Missugusele kliendile võiks piisata selgitusest, et kohus on nagu beebi pepu, millest ei tea kunagi, mida sealt tuleb?
Otsida lahendust suhtlemises?
Üldistada ei ole õige, aga olen mõnede kohtunike käest kuulnud, et asjade lahendamisel nad omavahel ei suhtle. Isegi sama kohtumaja piires mitte. Igaüks lahendab omi asju ja kaasuste arutamist ning kohtupraktika ühtlustamist ei toimu. Kohtunik isegi ei tea, kuidas kolleeg kõrvaltoas on sarnase asja eelmisel nädalal lahendanud. Möönan, et see on maakohtute meeletu töökoormuse juures isegi mõistetav. Kohtunikel pole lihtsalt kvaliteetseks õigusemõistmiseks piisavalt aega.
Ministeerium nõuab aga statistikat – vaidlused tuleb lahendada kiiresti, kusjuures kvaliteedi üle otsustatakse edasikaevatud lahendite hulga alusel. See kõik toimub aga kellegi kulul ja tihtilugu on kliendi jaoks odavam jätta jõusse täiesti ebaõige sisuga lahend, et alustada lihtsalt uut menetlust. Tagajärjeks on küll statistiliselt suurenenud jõustunud lahendite hulk, aga ühes sellega ka järjest kasvav töökoormus.

matches: kohus Riigikohus kohus kohus kohus kohus