Johanna Rähn - Ülevaade seadustest - Advokaadibüroo LINDEBERG
Masintöödeldav arve avaliku sektoriga arveldamisel muutub kohustuslikuks.
Viimastel töönädalatelt võttis eelmine Riigikogu vastu hulgaliselt seadusi ja seadusemuudatusi, millega kaasneb ka paljude varem kehtinud seaduste muutumine. Seekordses artiklis tutvustame mõnd nüanssi, mis kujundab praegu Eesti õigusruumi.
20. veebruaril 2019 võttis riigikogu vastu raamatupidamise muutmise seaduse, mis hakkab kehtima 01. juulist 2019. Seadusega muudeti põhiliselt avaliku sektoriga arveldamise korda. Seadusega sätestatakse e-arvete või masintöödeldavate arvete kohustuslikkuse riigisektorile arve esitamisel. Kauba müügil või teenuse osutamisel riigiraamatupidamiskohustuslasele, kohaliku omavalitsuse üksusele või hankijale riigihanke korras tuleb esitada masintöödeldav arve ehk e-arve (RPS § 71 lg 7). E-arve peab vastama kas kehtestatud määruse nõuetele või e-arveldamise Euroopa standardile, mille kohta on avaldatud viide Euroopa Liidu Teatajas (RPS § 71 lg 10).
Seaduse jõustumise üks tõenäolistest mõjudest on paberarvete ja PDF arvete osakaalu vähendamine. E-arvetega arveldamisele üleminekul on ostja seisukohast erinevaid kokkuhoiukohti, mis väljenduvad nii tööajas kui ka otseste kulutuste kokkuhoius. Peamised kokkuhoiukohad on paberi- ja printimiskulu, ostuarvete menetlemisega seotud ajakulu ning ostuarvete sisestamisel tekkivate vigade ja ebatäpsuste vältimine. Seaduse eelnõu mõjutab ka ettevõtete tegevust, sest see muudab märkimisväärselt ettevõtjate senist praktikat avaliku sektoriga arveldamisel.[1]
Seetõttu võib seadusemuudatus halvasti mõjuda väikeettevõtjatele, kes ei ole veel e-arvetele üle läinud ja kellele võib selline muudatus äritegevuses olla suureks planeerimata ressursikuluks. Sellise olukorra vältimiseks on asutustele antud võimalus tasuta kasutada Registrite ja Infosüsteemide e-arveldaja raamatupidamistarkvara, mille kaudu on võimalik avalikule sektorile e-arveid saata.
Pandikirjaseadus ja sellega seotud teised olulised seaduste muudatused
Riigikogu võttis seaduse vastu 13. veebruaril 2019 ning seadus jõustus 2019. aasta 1. märtsil. Seadusega muudetakse lisaks veel 7 seadust, sealhulgas krediidiasutuste, audiitorite ning finantsinspektsiooni tegevust reguleerivaid seadusi ning äri- ja pankrotiseadust.
Seadus reguleerib pandikirjade emiteerimiseks täiendava tegevusloa andmist krediidiasutusele, pandikirjade emiteerimise ja tagamise tingimusi, pandikirjaportfelli eraldumist krediidiasutuse muust varast ning pandikirjadega seonduvat riiklikku järelevalvet ja vastutust (PandiKS § 1 lg 1).
Pandikirjad, mis on üks võlakirja eriliik, on mitmes EL riigis lisaks hoiuste kaasamisele, pankadevahelistele laenudele ning tavalistele võlakirjadele pangandustegevuse rahastamisel tähtsal kohal. Seda liiki väärtpaberid on väga populaarsed nt Saksamaal, Taanis ja Rootsis.[2]
Pandikirjade väljastamise reguleerimine täidab Eestis olulise õiguslünga ning selle eesmärgid on seaduseelnõu seletuskirjas välja toodud. Suuremateks eesmärkideks on arendada ning tõhustada Eesti kapitaliturgu, edendada investeerimisvõimalusi ja suurendada finantsstabiilsust, kuivõrd tekib uus võimalus täiendava instrumendiga rahaturgudelt kapitali kaasata. Lisaks sellele on välja toodud, et uue seaduse soovitav mõju on ka Eesti elanike säästmis- ja investeerimisharjumisi, pakkudes selleks täiendavaid võimalusi.
Õigusruumi mõistes on tegu olulise õigusaktiga, mis võimaldab hakata Eesti õiguse alusel emiteerima rahvusvahelise praktika tunnustatud põhimõtetele vastavaid pandikirju. Uue regulatsiooniga tunnustatakse pandikirjade ühte usaldusväärsust suurendavat alustala, ehk pankroti korral pandikirjade alusvara eraldatust muust pankrotivarast ja seega investoritele suurema kindlustunde pakkumist võrreldes ükskõik millise muu võlakirjaga.[3]
Äriühingul peab pandikirjade emiteerimiseks olema krediidiasutuste seaduse § 13 nimetatud tegevusluba ja pandikirjade emiteerimise täiendav tegevusluba (PandiKS § 3 lg 1), mille väljastab Finantsinspektsioon. Emitent võib väljastada pandikirju või esitada Finantsinspektsioonile pandikirjade prospekti kinnitamise taotluse alates 2019. aasta 1. oktoobrist (PandiKS § 66).
Seadus võeti vastu 20. veebruaril 2019 ja jõustus 15. märtsil 2019. Seadusega tehakse väiksemaid ja suuremaid muudatusi kokku 126 seadusesse, et viia need kooskõlla Euroopa isikuandmete kaitse üldmäärusega ja rakendada õiguskaitsevaldkonna direktiiv eri valdkondades. Seadus tegeleb eelkõige sellega, kuidas avaliku võimu esindajad võivad isikuandmeid töödelda.
Isikuandmete kaitse seaduse rakendamise seadusega viiakse erinevatesse seadustesse sisse isikuandmete (artikkel 4 ja määruse põhjenduspunktid 26, 30, 35 ning 51) töötlemise juhtnöörid.. Töötlemisel peab olema eesmärk, mille sätestamine aitab kaitsta andmesubjekti õigust perekonna- ja eraelu puutumatusele, võimaldades andmesubjektil hinnata, kas tema isikuandmeid töödeldakse eesmärgipäraselt. Üldmääruse artikli 5 lõike 1 punkti b kohaselt tohib isikuandmeid koguda täpselt ja selgelt kindlaksmääratud ning õiguspärastel eesmärkidel. Üks olulistest muudatustest on ka see, et seaduses peab välja tooma vastutava andmetöötleja.
Samuti piiratakse seadusega andmete säilitamise aega, mis peab seadusemuudatuste kohaselt olema võimalikult lühike. Andmete säilitamistähtaja möödumisel andmed kustutatakse jäädavalt. Sellised meetmed aitab tagada, et isikuandmeid säilitatakse üksnes nii kaua, kui see on vajalik avaliku ülesande täitmiseks.
Samuti piiratakse teatud juhtudel ligipääsu registritele ja isikuandmetele, näiteks abieluvararegistri ja karistusregistri puhul. Kohtuistungi toimumise ja kohtuotsuse teatavaks tegemise aja ning kassatsioonkaebuse menetlusse võtmise taotluse kohta avaldatavate andmete hulgast jäetakse välja menetlusosaliste nimed, samas kui kehtiva regulatsiooni kohaselt on võimalik kohtu veebilehel avaldatavate andmete põhjal tuvastada näiteks kuriteos süüdistatav isik või seostada muud tundlikud andmed konkreetse isikuga.
Seaduse praktiline mõju avaldub eelkõige avaliku sektori andmetöötlejatele, kes peavad tagama isikuandmete töötlemisel üldmääruse nõuete järgimise. Peamiseks seaduse sihtrühmaks on ministeeriumid ning ametiasutused, eriti andmebaaside ja registrite pidajad. Vähemal määral sätestab seadus ka muudatusi, mis avaldavad mõju erasektori ettevõtjatele. Täpsemad nõuded isikuandmete töötlemiseks kehtestati muuhulgas näiteks krediidiasutustele, makseasutustele, tervishoiuteenuste pakkujaile ning erakoolide pidajaile.
Sellised piirangud avaliku sektori andmetöötlusele kindlustavad paremini inimese eraelu puutumatuse õiguse kaitset. Riigiasutused ja kohalikud omavalitsused ei tohi kellegi perekonna- ega eraellu sekkuda muidu, kui seaduses sätestatud juhtudel ja korras tervise, kõlbluse, avaliku korra või teiste inimeste õiguste ja vabaduste kaitseks, kuriteo tõkestamiseks või kurjategija tabamiseks (põhiseaduse § 26).
Tulumaksuseaduse § 11 muutmise seadus
Riigikogu võttis seaduse vastu 30. jaanuaril 2019. aastal ning seadus jõustub 1. juulil 2019.
Seadusega muudetakse tulumaksuseaduse (TuMS) § 11 eesmärgiga eemaldada tulumaksusoodustusega ühingute nimekirja kinnitamise menetlemise protsessist asjatundjate komisjonilt soovituse küsimise kohustus. Muudatuse kohaselt saab Maksu- ja Tolliamet kinnitada tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute, sihtasutuste ja usuliste ühenduste nimekirja otsusega ka ilma asjatundjate komisjoniga konsulteerimata.
Seadust muudeti ka selliselt, et Maksu- ja Tolliamet peab teada andma tulumaksusoodustusega ühingute nimekirja kandmise, kandmata jätmise või sealt kustutamise kohta 30 päeva jooksul taotluse esitamisest. Ühing kantakse nimekirja või kustutatakse nimekirjast otsuse tegemisele järgneva kalendrikuu 1. kuupäeval (TuMS § 11 lg 9). Varem sai taotluse esitada vaid kaks korda aastas ning Maksu-ja Tolliamet uuendas nimekirja samuti kaks korda aastas. Lühema tähtajaga saab taotlusi vastu võtta ning otsuseid teha seetõttu, et asjatundjate komisjoni kaasamine pole otsuse tegemisel enam kohustuslik. Seega tagab muudatus selle, et ühingute nimekiri oleks mõistlikult ajakohane.
[1] Raamatupidamise seaduse muutmise seaduse eelnõu seletuskiri (795 SE). Kättesaadav: https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/667615bb-4a13-4a02-812f-550c5dedeef3/Raamatupidamise%20seaduse%20muutmise%20seadus
[2] K. Eller. Pandikirjaseadusest. Kättesaadav: https://www.just.ee/sites/www.just.ee/files/kaarel_eller._pandikirjaseadusest.pdf
[3] Pandikirjaseaduse eelnõu seletuskiri (760 SE) .Kättesaadav: https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/3743e205-3f98-4312-9eed-122d5c76de8c/Pandikirjaseadus


Sekeldaja ajaveeb: detsember 2015
Beethooveni 32 sonaati Tartus
Kui midagi väga tähelepanuväärset sellest aastast nimetada, siis kindlasti
Peeter Laulu esitatud Beethooveni 32 sonaati.
Jäin esimesest kontserdist ilma, ülejäänutel viibisin.
Ja kõige lõpuks ma jõudsin veendumusele, et Beethooveni kõige parem sonaat ongi tema viimane, 32.
Tõsi, enne oli lemmikuks 31 (samuti fantastiliselt esitatu Peeter Laulu poolt, eriti muidugi fuuga).
Selle sonaadi lõpus oli mitu pikka sekundit vaikust.
Vahel räägib vaikus paremini kui mistahes aplaus.
Ja mitmes kohas hammustasin huulde.
Beethooveni kõigi sonaatidega julgevad rinda pista vaid absoluutse tippklassi tegijad.
Aga see 32. jõudis mingisse müstilisse faasi, kuhu väga harva muusikud küünivad.
Ma ei tea, aga arvan, et ilma Tanel Joametsata ehk ei oleks sellist sündmust juhtunud.
Ivo Pogorelich käis ära vaid Tallinnas.
Ja nüüd ... äkki terve aasta kõik sonaadid siin, Tartu linnas, aulas, parima akustikaga saalis kõlamas.
Mul ei ole (ja ei oleks ka õigusi) Peeter Laulu (käänan ikkagi eestipäraselt!) salvestist.
Toon aga siin siis Tartusse mittetulnud Ivo Pogorelichi esituse samast sonaadist.
(Samuti fantastiline, saate nooti ka jälgida vahelduseks).
Teine tähelepanuväärt sündmus oli minu jaoks sattumine koodinikerdajate keskele.
Loodan sellest kuidagi välja ujuda, õieti vist enam muud viisi koodilasusse uppumisest pääsemisest ei olegi.
Ilmselt jääbki minu "ühiskonna ja poliitikateemaline" blogi nüüd tegelikult pendeldama 3 suuruse vahel:
arvutid, matemaatika ja muusika.
Kõigile kena aastalõppu, kes enne selle aasta lõppu siia jõuavad ja teistele jälle ilusat algust.
Ahvi aasta ennustab toredaid segadusi, see aga algab aga hoopis 8 veebruaril.
PowerShelli koorimas I
Blogi omapära ja häda on tema ajakajalisus. See, mida mõtlesid eile ja ütlesid eile,
jääb kivisse raiutuna internetti aastakümneteks.
Eile ma arvasin PowerShelli (PS) kohta üsna halvasti, põhinedes selle keele v1. pealiskaudsel kiirtutvusel aastaid tagasi. (vist 2008).
See oli aeg, kui Windows XP-sid oli väga palju. PowerShell nende kastide jaoks automaatselt ei toiminud, PS rakendamine organisatsioonis oleks tähendanud lisapingutusi. PS oli siis veel toores, Alates v2. on PS rakenduskõlbulik.
Serveritega sai ka vanaviisi õiendada - GUI - graafilise kasutajaliidese - toel ja vajadusel kaugelt RDT -ga (Remote Desktop) asju sättides...
Ühesõnaga, mugavustsoonis sai edasi elada. Pealekauba MS toetas ja toetab jätkuvalt GUI põhist administreerivat mõtteviisi.
Ka MS siseselt tundub jätkuvalt eksisteerivat usulõhe, sest PS looja Jeffrey Snoveri manifest
(vt. Monad Manifesto koos järelmõtetetega 2011) eksisteerib juba aastast 2002, PS v1 sai valmis 2006, PS v2 2009 ja alles viimasel ajal on hakatud rääkima (konkurendi Linux mõjul?) ühest peamisest paradigma nihkest - DSC-st (Desired State Configuration-st, Linux-ite Puppeti mõjul). Ühesõnaga, administraator paneb konfifailides paika, millisena ta tahab oma lambaid näha ja lambad ise sätivad ennast vastavaks administraatori nõuetega.
Elu ise teeb MS mõtteviisis aga korrektiive, sest ettevõtted tahavad toime saada vähema arvu patsiga poistega, samal ajal, kui arvutite ja serverite hulk kasvab ...
Nii on MS enda sees läinud käibele termin windowsi "defenestreerimine"...
Aga näiteks ka minu vana tööandja Alma sees lastakse vanaviisi edasi ja need inimesed, kes oleksid olnud võimelised neid asju ellu viima ... koondati ära. Pärast vastavate tegelaste istutamist juhtivatele kohtadele äkitselt "dünaamiliseks" muutunud kollektiiv on seejärel saanud maha veel mitme pereheitmisega.
Tõsi, selle dünaamilisuse taha peidab ennast tõsiasi, et kogu dünaamika vaid lõpututes pereheitmistes seisnebki.
Aga jumal sellega. Riigi (eriti meie riigi) asutuste puhul ei ole hea idee liialt süveneda nende hingellu või tahta mingeid muutusi. Kui midagi toimib, keeratakse see xxxxx, ei ole mingit garantiid organisatsiooni maabuva loodusõnnetuse eest. Hästi toimimine / töötamine ei ole mingi argument. ...
Praegu vaatlen ma PowerShelli arendaja vaatepunktist ja jälle tuleks oma hoiakuid revideerida - PowerShell võiks olla igale C# arendajale töövahend.
Mõlemad põhinevad .NET -l, mõlemate ellukutsumise põhjuseks on see raamistik, seetõttu lähemal vaatlusel on üks keel teise "dialekt".
Kõik need tõsiasjad oleksid jäänud mul aga täiesti tähelepanuta, kui poleks olnud vajadust läbi sirvida skriptivate keelte loomaaed ülevaate saamiseks ning .bat keel oli ainukene, mida ma tundsin windows -st (VBS ja JavaScriptil põhinev JS on tegelikult paremad variandid kasutamiseks).
Jõudsin lõplikule järeldusele (vt. Sekeldaja "Pakkfailide feilimisest" I & II), et .bat keel on programmeerimiskeelte seas vaieldamatult üks kipakamaid ja meeleheide (mingi skriptimisvahend võiks MS-l ju siiski ka toimida) sundis veel kord üle vaatama PS-i.
Ja veelkordne üllatus (suurima üllatuse printsiip MS maailmas!):
PowerShell on täiesti kõlbulik programmeerimiskeel!
Äkki on PS operatsioonisüsteemide kesti (shells) programmeerivate keelte seas ehk isegi üks parimatest?
Viimane asjaolu on seotud PowerShelli suhtelise noorusega ja õnneks sellega, et selle keele loojad on midagi ikkagi õppinud eelnevate keelte vigadest ...eriti ehk muidugi DOS.
Aga aitab filosoofilisest grafomaaniast:
Küülikuagust alla
1. Monadoloogia ja võtmetekstid:
Leibnizil on üks tähtis filosoofiline teos - vt.
Omab väga vähe pistmist Powershelliga, v.a. võtmesõna monaad.
Otsing Monad Powershell viib aga olulise võtmetekstini:
Monad Manifesto koos järelmõtetetega 2011
Järgnev on aga PS olulisim võtmetekst:
Power Shell in action
2. Võtmeisikud:
2.1 . Jeffrey Snover
http://jsnover.com
2.2 BRUCE PAYETTE
The PowerShell Experts Video Series - Bruce Payette
PowerShell: Why it's weird, and did you know you could?
2.3 MUFTI
Raamatu "Power Shell in action" kaanepilt kujutab muftit - vaimulikku, kelle ütlused ühe või teise asja kohta on siduvad usujüngritele.
Võtke seda pilti tõsiselt ja ärge raisake esialgu liiga palju aega muude tekstide peale, kui
“PowerShell in action”
/ üks kulunud tsitaat ütleb, et kõik, kes koolis ei õpi ajalugu, on määratud kursust kordama ... /
PowerShell (edaspidi PS) ei ole olnud oodatud tegelane MS nukuteatris. Pigem nagu kõrvaltegelane, noorim vend vene muinasjuttudest.
Aga nagu vene muinasjutuski saab ta vist päranduseks ... terve MS impeeriumi, sest uued serverid enam muid vahendeid peale PS administreerimisel ei tunnista (nano).
2002 augustis, pärast umbes aastast tegevust Windowsi kesta arendamisel, ilmus "Monad Manifesto".
Seejärel järgnes arendusprojekt, kus võtmeisikud asusid USA-s (Seattle), programmeerijad töötasid Indias. Pärast 18 kuu pikust ponnistamist alustati projektiga sisuliselt uuesti.
Probleemiks oli seisulik suhtumine Indias - Snover vajas enese kõrvale inimesi, kes ütelnuks, et nemad teavad paremini, kuidas mõnda asja teha, mitte Yes, Sir tüüpi käsutäitjaid.
PS loomist segas ka suurel määral MS Longhorn projekti põrumine. Ja nii edasi ...
Kuid nov. 2006 ilmus PS v1
aug. 2009 PS v2.
<https://en.wikipedia.org/wiki/Windows_PowerShell>
7 aastat manifestist kuni esimeste viljadeni on programeerimise maailmas küllaltki pikk aeg.
Snoveri rolliks oli öelda välja ebameeldiv tõde, et mõte sellest, et GUI võiks täielikult asendada käsurea interpretaatorit oli viga.
Lisaksin, et üks ärilisemalt õnnestunumaid vigu üldse, kui lugeda MS ja Apple edulugusid.
Ja nüüd äkki - ei kõlba?!
4. Miks PS? Miks mitte GUI?
Kuigi kuulun ametilt nende inimeste hulka, kes peaksid hirmsasti armastama käsurida, ei ole see siiski nii. Must/helesinine ekraan käsurea promptiga ei tekita ei Linux-is ega DOS-s / nüüd siis PS-s erilist vaimustust, kui just ei ole vaja.
Kunagi ammu Füüsika Instituudis läks elu DOS-s tunduvalt lihtsamaks sellise huvitava programmi, nagu Norton Commander tulekuga. Tänaseni kasutan - kasvõi Linuxis nime all mc.
Ka Windowsi või mac-iga õiendamine on GUI-d kasutades ÜHE arvuti korral tunduvalt lihtsam, kuigi siin on ka piirid - väga keeruliste programmide puhul võib mingi käsurea võimalus olla tunduvalt lihtsam, kui ei tea kust kohast üles otsida mingi menüürida ja kusagile kastikesse sisse klõpsida linnukene.
Kui aga arvuteid on näiteks terve arvutiklassi jagu?
Hiirega klõpsimist on väga raske automatiseerida. PS võimaldab endiselt kasutada graafilisi kasutajaliideseid, aga iga liigutus selles liideses kajastub vastava käsuna PS-s ja seda tegevust saab automatiseerida.
Arvutiadministraatori kõige suuremad mured ei ole aga hiireklõpsu / käsurea võimalik kokkuhoid.
Mõnikord võib mingi tegevus minna valesti. Sel juhul aga tekib küsimus sellest, MIS võis minna valesti ja sellest peaks jääma jälg.
Käsurea tegevused on isedokumenteerivad ja tulemused saab salvestada.
Hiireklõpsu korral ekraanile ilmuv veateade on aga järgmine hetk haihtunud.
Mõned vead, tõsi, jõuavad Windowsi "Event logi". Sealt nende väljaotsimine on üsna tüütu.
Varem või hiljem jõuab iga ettevõte vajaduseni oma arvutialaseid nõudeid süstematiseerida ja dokumenteerida.
Hiireklõpsupõhises arvutimajanduses on see keerukas, nõudes sisuliselt topelttööd - teed kusagil klõpsu ja märgid kirja, kus see klõps tehti ja mis asjaoludel.
Korralike skriptide kasutamisel on olukord vähemalt ideaalis hallatav.
5. Aga miks PowerShell ?
Algselt tegeles ka Windowsi uut käsukesta arendav meeskond põhiliselt Unix kesta ümbertõstmisega Windows keskkonda. Tulemus ei olnud rahuldav,
Unixi kestad ei sobinud Windows API-dega ümberkäimiseks.
Ühes Snoveri presentatsiooni väidab viimane, et 4000000 $ kulus ära ideele Windows keskkonnas käima saada Unixi kest (ksh oli eeskujuks).
Seejärel kulus 60000 $ ideele arendada välja käsud WMI-ga ümberkäimiseks. Ja siis, ühel jõulupuhkuse ajal kirjutas Snover PowerShelli prototüübi.
Seejärel Monaadi manifesti. Palju edasi PS arendusele on kulunud, jääb saladuseks, aga sellest hetkest hakkasid asjad soovitavas suunas liikuma...
Ja nüüd, 2015 oleme siis niikaugel, et Windows arvutile saab ette kirjutada, mis konfiguratsiooni peab see saavutama...
VBS ja JScript aga olid süsteemiadministraatori jaoks samuti liiga kohmakad, kuigi olid (ja on tänini) kasutusel.
Aga ikkagi, miks Unix sh ei sobinud?
oskavad UNIX programmid edastada järgmisele konveierilülile vaid struktueerimata teksti- või baidivoogu.
Kes ei tea - konveier (pipe) võimaldab ühe programmi väljundit suunata teise programmi sisendiks. Konveieri leiutamine ise oli kindlasti suurepärane idee ja ajaproovile igati vastu pidanud.
Ainult et selle realiseerimine Unixi kestas ei ole olnud kõige õnnestunum.
Windows enda cmd-kestast ei maksa siin rääkidagi.
konveieri kahe programmi vahelises ühenduses kasutatakse informatsiooni edastamiseks struktueerimata teksti, mida iga käsu sisendis tuleb uuesti läbi sõeluda (parse).
Snoveril on selle kohta termin "prayer based parsing", "palveta ja sõelu".
Parem oleks ehk süüa, palvetada ja armastada tühja tähja sõelumise asemel?
Et Unixis nii palju kasutatakse konveierit, on osalt tingitud sellest, et Unixi töövahendid ei tee alati seda, mis nõutud.
Ühes töövahendis on peaaegu alati koos 3 tegevust - objektide kokkukorjamine, objektide töötlemine ning seejärel tulemuste väljastamine tekstina.
Kuid midagi ei toimi nii, nagu tahetakse, tuleb kasutada konveierit ja pooleliolev töö edastada järgmisele lülile, mis sellest tekstist võiks jälle üritada kätte saada infot objektide kohta.
Alati see ei õnnestu, administraator peab täpselt teadma ja ette andma näiteks veeru numbri, kus peidab ennast käsu ls puhul faili suurus ...
Näide - siin prindime välja faili nime ja suuruse. Maagilised numbrid on 9 ja 5.
ls -l | awk '{print $9 " " $5 }'
PS asendas selle parandamiseks tekstilise sisendi/väljundi objektidega..
Programmi muutujad on tegelikult .NET / WMI ... objektid, mis on PS enda objektideks ümber lõigatud / adapteeritud objektide kogumid.
Alles konveieri lõppfaasis vormindatakse tulemid.
B: UNIX (aga ka DOS) kestade töövahendite nimetamises-käitlemises puudub süsteem.
Põgus tutvus Unixiga näitab, et kesta kasutaja peab meeles pidama rohkesti mnemoonilisi kahe-kolmetähelisi lühendeid (sed, awk, ls, rm. cp, mv...), mis on sellised peamiselt ajaloolistel põhjustel....
Vist ei mõtle väga välja loogikat lühendi grep desifreerimiseks?
PS asendas selle segadiku pisut parema tegusõna-nimisõna süsteemis käsustikuga.
Käsklusi on endiselt palju, aga selles on nüüd mingi süsteemi alged.
Kui objekte on vaja kokku koguda, siis algab käsk tegusõnaga get:
Get-Eventlog näiteks ...
PS skriptide tegemisel tuleks lähtuda kahest stiilist. Lihtsates testskriptides või PS käsureal toimetades, mis ei ole ette nähtud pikaajaliseks korduvaks kasutuseks, neis kasutage aliaseid (Unix stiil, mida lühem, seda uhkem).
Kui aga skriptist tõotab tulla midagi, mida saab ka edaspidi kasutada, kirjutage oma tekst üles pikemas ja loetavamas kirjaviisis, loopides igal juhul välja iseenda poolt defineeritud aliased j.m.s...
mis ei pruugi olla arusaadavad neile, kes peavad neid skripte käitama / lugema. Siis sobib suurepäraselt tegusõna-nimisõna süsteem.
Isegi omadefineeritud skriptide -funktsioonide jaoks võiks üritada kasutada sellist nimetamissüsteemi.
C: Käskude (cmdlet PS-s) parameetrite käitlemine ei ole Unixis ega DOS-s olnud ühtne.
Eriti hull anarhia valitseb bat keele käskude parameetrite käitlemisel, kus pole isegi kunagi selge, kus algab üks parameeter ja lõpeb teine, või koguni kus lõpeb üks käsk ja algab teine...
D ---Z ja nii edasi ...
PS parandas neid varasemate OS kestade skriptimiskeelte puudusi märkimisväärselt. Objektorienteeritus, kus käskude sisendid ja väljundid on objektid või objektide kogumid on nendest muutustest kõige olulisem.
6. PS alustused
Minul (hetkel) käsutuses olev üks uunikumarvuti sisaldas XP, seetõttu ma siin ei juhata sisse ja pole väga uurinud uusimaid vidinaid ja vilesid. Alustuseks ehk ei olegi see vajalik ja kui PS skripte on vaja käivitada-kasutada väga mitmekesises arvutipargis, võib harjumus kasutada PS moodsaimat versiooni lausa segada. Miinimum PS õppimisel on siiski PS v2, täpselt see, mida eeldab evangeelne "Windows Power Shell in action".
6A. PS versioon
Tippige W7 vasakul allnurgas oleval käsureale real sisse powershell / või käivitage mingil muul viisil PS. XP puhul on vaja teha lisaprotseduure, ajapuudusel jätan detailid välja, W 8.0/8.1 ja 10 ning igasuguste serverite variantide puhul käivitusvariandid erinevad...
Tähetõstuprobleemid W-s puuduvad, aga süsteemsuse mõttes formaadin edaspidi oma näited viisakamaks, et skriptimise puhul asjad kenamad välja näeksid. Tegelikult ei ole vahet, kuidas tippida, ka PowerShell, POWERshell viivad sihile.
$psversiontable peab ütlema numbri, mis peab olema >=2.0
perfektsionistid tippigu
siis saab kätte ainult versioonihalduse numbrid (Major.Minor.Build.Revision) ja pääsete ülejäänust.
XP-l peab PS käimahakkamiseks (kindlasti olgu v2) veidi vaeva nägema.
Märkusena
$ tähistab muutujanime algust, mis on kas objekt või objektikogum (collection). Muutujanime tippimine toob ekraanile selle sisust ühte teist, mida PS loojad peavad oluliseks, kuid vajadusel saab muutuja sisust kogu informatsiooni kätte.
6B. Hello, World! lause käsurealt:
Õnnetuseks ei ole Hello world tegemiseks peaaegu üldse vaja midagi õppida. Tuleb käsureale lüüa
Saate Hello, World! ilma jutumärkideta (erinevalt DOS-st).
Teadjamad näevad siin, et lõpuks ometi on MS-s aru saadud, et kuidagi tuleb sõnesid eraldada. Nagu Unix-is, on siin 2 võimalust - kahekordsed ja ühekordsed jutumärgid.
Nagu Unix-is asendatakse kahekordsete jutumärkide vahel oleva sõne sees muutujat tähistavad sõned muutuja sisuga, s.t. sõnesid interpoleeritakse. Lisaks muutujate asendamisele toimub veel erimärkide asendamine.
Ärge aga kihutage siit kiirelt üle, sest teid ootab ees üllatusmuna MS-lt. Tõtt öelda põhjendatult.
Paosümboliks on PS-is mitte langujoon, vaid backtick, kaldkoma.
Kaldkoma on minu leiutatud termin. Ülakoma juba on, miks mitte igasugustele komadele seltsiks lisada kaldkoma.
Kaldkoma ehk backtick-i leiab üles inglise klaviatuuri puhul Esc sümboli all, Eesti klaviatuuripaigutuse korral backspace kõrvalt, shift klahvi kasutades.
Unix-is tähistab kaldkomade vahele asetatud sõne käsku, mis tuleb täita ja siis samasse kohta tagasi kirjutada.
Allpool ad nauseam näiteid hallotamisest:
PS C:\bat\power> 'hello world!'
PS C:\bat\power> "Hello, World!"
PS C:\bat\power> $Hello = "Hallo"
PS C:\bat\power> $World = "Maailm"
PS C:\bat\power> "$Hello, $World!"
PS C:\bat\power> '$Hello, $World!'
$Hello, $World!
Kaldkoma aga päästab ka dollarimärgi eritähendusest.
PS C:\bat\power> "`$Hello, `$World!"
Topeltjutumärkide vahel saadakse aru reavahetusest, tabulaatorist jpm,
Ühekordsete jutumärkide vahel neid asju ei interpoleerita.
PS C:\bat\power> "Hello,`nWorld"
PS C:\bat\power> 'Hello,`nWorld'
Hello,`nWorld
Mõnikord tasuks sõnede sees täita mingi käsk ja tulemus istutada selle sõne sisse.
Kõigepealt õpiks ära mõne kasuliku käsu.
Enamike õppetekstide arvates õppur ei oma aimu hetke kuupäevast. Nii arvan ka mina.
Get-Date tagastab kuupäeva-kellaaega sisaldava objekti.
PS C:\bat\power> Get-Date
13. detsember 2015. a. 18:37:09
Seejärel saab sellest objektist kätte aastaarvu, pannes esimese operatsiooni sulgudesse ja seejärel saadud tulemusobjektist leides omaduse .year
PS C:\bat\power> (Get-Date).year
Sõne sisse istutame selle tulemuse $(... ) operatsiooni abiga.
PS C:\bat\power> "Hello, World, anno $((Get-Date).year)"
Hello, World, anno 2015
Miks kaldkoma langujoone asemel paosümboliks sai on üsna mõistetav, sest MS-s on sama sümbol ka katalooginimede eraldajaks ja selle kasutamine paosümbolina oleks tekitanud suurt segadust.
Seevastu võite kasutada kataloogides navigeerimisel nii kaldkriipsu kui langujoont, ‘/’ või ‘\’
sümbolit, vahet ei ole.
6C. Hello, World! programm
Tõsisema PS huvi korral installeerige arvutisse Notepad++ (sobib väga hästi paljude teiste programmeerimiskeelte jaoks), seejärel aga hakake uurima PS ISE võimalusi, praegu võib piirduda notepad-ga, nii et
notepad helloworld.ps1
koos sinna kirjutatud programmitekstiga
on täiesti piisav hakatuseks.
Kui nüüd PS käsurealt tippida helloworld, võiksite maailmatervitust näha.
PS aga soovitab selle asemele .\helloworld –i.
Ka Unix-is on nii, ei maksa nördida ja PS on selle Unix-ilt üle võtnud.
Vaid $env:PATH –s sisalduvates kataloogides olevaid programme saab PS-s kasutada ilma rajata käitatava programmi juurde. Ülejäänud programme tõmmatakse käima kas täisnime kasutades (pikk tee C:/..) või siis lühikest, relatiivset teed kasutades, jooksva kataloogi puhul on kataloogi tähiseks ’.’
Tööarvutites,kus ei ole vaja PS skripte kirjutada, vaid ainult täita, nii peakski jääma. Arvutis, kus oleks ehk vaja kirjutada rohkesti PS skripte. tuleks lisada PATH keskkonnamuutujale ’.’, seda PATH lõppu, mitte algusesse. Siis ei hakata näiteks dir käsklust kohe otsma sellest kataloogist, kus asutakse, vaid PATH kataloogidest ja kurikaeltel on vaja rohkem vaeva näha, et teie arvuteid kahjustada...
Alustuseks, sellega harjumise (ja poliitilise korrektsuse) mõttes, jätkame endist viisi. Kui satute Linux maailma, võib sellest harjumusest olla kasu. Ja jumala eest, ärge rääkige seal kellelegi, et olete ka seal oma PATH muutuja ära sättinud nii, et oleks nagu Windows-s!
MS enda puhul hm on selline turvalisus võrreldav olukorraga I korrusel elades, kus uks on lukustatud, aken aga on pärani lahti. Sest .bat käsuaknas ei nõua keegi selliste formaalsuste täitmist.
Edaspidi näete veel ühte sellist tüütust – ps1 laiendiga programmid ei hakka automaatselt tööle (ja .cmd/.bat laiendiga hakkavad, nagu need oleksid mingid ohutuse etalonid).
Nii et meie praeguses kataloogis olevat helloworldi programmi võiks käivitada käsk
./helloworld (või .\helloworld, kui olete MS langujoonega harjunud. IMHO on jagamismärgi kasutamine mugavam).
Uus üllatusmuna - PS1 programm vaikimisi käima ei lähe.
Järjekordne tüütus ps1 kasutamise teel: ps1 vaikimisi poliitika keelab ps1 skriptide täitmise...
PS C:\bat\power> ./helloworld
File C:\bat\power\helloworld.ps1 cannot be loaded because the execution of scripts is disabled on this system. Please s
+ ./helloworld <<<<
PS1-ga tutvumise algfaasis ei maksa lasta ennast heidutada. MS lihtsalt siin tahab näidata oma vägevust – vaikimisi ps1 käivitamise rezhiim on selline, et ps1 skripte üleüldse käivitada ei saa.
( restricted). Samal ajal igasuguste .reg, .inf failide, .cmd skriptide ja .bat skriptide käivitamine suvalistel masinatel on täiesti OK ja süsadmin peaks kõvasti vaeva nägema, et nii ei oleks. Tavaliselt pole tal selleks mahti.
Selle saladusliku executionpolicy saab kätte käsuga Get-Executionpolicy-ga:
PS C:\bat\power> get-executionpolicy
Muutke see admin õigustes olles ära, abi saab
help set-executionpolicy –ga võimalike väärtuste jaoks.
PS C:\bat\power> set-executionpolicy remotesigned
Remotesigned tähendab, et allalaaditud skripte niisama käima ei saa. Sihukene formaalne luud uksel ees...
Nüüd on suur töö tehtud ja ./helloworld läheb käima.
Teinekord, kui käsu sisu selge, kasutage võtit –force, et tüütust dialoogispämmist pääseda.
PS C:\bat\power> set-executionpolicy -force restricted
PS C:\bat\power> set-executionpolicy -force remotesigned
PS C:\bat\power>
6D: Kuidas vanaviisi jätkata: Get-Alias
Õnneks ei pea PS uurimisel kõike uuesti õppima.
Kui on meeles DOS või bash mõned käsud, võib neid kohe proovima hakata.
Enamasti on need olemas (copy, mv, cp, cd, pwd, dir ...). Seda saab kontrollida aga
Get-Alias / või lühemalt Alias käsuga.
Kõigepealt kasutage help käsku (mis tegelikult on lühend või alias Get-Help käsule).
Seda on vaja kasvõi selleks, et teada saada käsu õige nimi ning seejärel selleks,
et mõista PS / bash / DOS käsitluste erinevusi.
Näiteks tahate teada, mis käsk on dir analoog:
PS C:\bat\power> help dir
Help-i edasilugemisel selgub, et dir käsku õige nimega Get-ChildItem
saab rakendada mitte ainult failisüsteemis olevate failide sirvimiseks, vaid igasuguste
pakkujate / providers puhul.
Võib tekkida küsimus, et mis asi on provider? Ärge jookske kohe internetti guugeldama, kuigi ka nii võib.
Nagu Linuxis, on ka PS-s korralikud abitekstid enamasti olemas.
Nagu Linux-is, on ka PS abitekstid kohati krüptilised, kuid umbes 3-ndal lugemisel juba mõistetavad. Nagu Linuxis ärge eeldage, et saate abitekstidest 1-l katsel jagu. Erinevalt Linux-ist saate abitekstidest mõnikord juba 3-ndal katsel jagu.
Siin aitab kõigepealt
PS C:\bat\power> help about
about_aliases HelpFile Describes how to use alternate names for cmdlets and commands in Windows
about_Arithmetic_Operators HelpFile Describes the operators that perform arithmetic in Windows PowerShell.
about_arrays HelpFile Describes a compact data structure for storing data elements.
sealt leiate ka teema provider-ite kohta:
PS C:\bat\power> help about_providers
Windows PowerShell includes a set of built-in providers that you can use
to access the different types of data stores.
Näiteks Env: draiv sisaldab tegelikult windows keskkonnamuutujaid, mis peaksid olema tuttavad juba DOS-st.
PS C:\bat\power> dir env:
.............................<spam spam spam> ........................
Variable: draiv sisaldab muutujaid.
PS-s on muidugi palju sisseehitatud muutujaid.
Tekitame muutuja $hello ja vaatame kas ta on Variable: draivil olemas:
PS C:\bat\power> $hello="hallo"
PS C:\bat\power> dir Variable:hello
6E Ja nüüd: VETTE!
Proovin nüüd lõpuks talitada oma sõnade järgi. Ükskõik mis keelt saab rääkima õppida rääkides, programmeerimiskeelt õppida saab programmeerides. Kesktee foo-bar näidete ja reaalse elu näidete vahel on ehk mingid „programmeerimise ülesannete kogud”. Üks selline on ka Eestis väljastatud -
"Programmeerimise eksamiülesannete kogu", Tartu 2007,
autoreiks Helle Hein, Jüri Kiho, Reimo Palm, Eno Tõnisson.
Võtan siit ühe näite, mille varalt saab läbi kapata mõned põhilised konstruktsioonid PS-s.
Edaspidigi kasutan sealt näiteid (ka omale näpuharjutuseks).
Ülesanne ja programmitekst
(mis ei pretendeeri mitte mingis mõttes mingi õppeteksti või etaloni tiitlile, kuid mis siiski peaks töötama).
# Programmeerimise eksamiülesannete kogu 1
# On antud täisarvujärjendid poisid.txt ja tydrukud.txt, olgu näiteks arvud antud komadega eraldatuna,
# Moodustada tantsupaarid kõige pikem poiss kõige pikema tüdrukuga etc...
# Kui sugude vahel valitseb arvuline ebavõrdsus, jäävad kõige pikemad poisid või tüdrukuid paariliseta.
# Väljastada lähteandmed, tantsupaarid ja paariliseta jäänud poiste või tüdrukute pikkused.
$poisidAndmed = Get-Content "poisid.txt"
$tydrukudAndmed = Get-Content "tydrukud.txt"
"Poiste pikkused:"
$poisidAndmed
"Tüdrukute pikkused:"
$tydrukudAndmed
$poisid = $poisidAndmed -split "," | sort -descending
$tydrukud = $tydrukudAndmed -split "," | sort -descending
$diff = $poisid.count - $tydrukud.count
if ($diff -gt 0)
$pyle = $poisid[0..($diff -1)]
$poisid = $poisid[($diff)..($poisid.count - 1)];
elseif ($diff -lt 0)
$tyle = $tydrukud[0..(-$diff -1)]
$tydrukud = $tydrukud[(-$diff)..($tydrukud.count - 1)];
# Paarid
$paarid = 0..($poisid.count -1)
foreach ($i in $paarid) {$paarid[$i] = "(" + $poisid[$i] + ", " + $tydrukud[$i]+")"}
# Väljastus:
"Tantsupaarid on:"
$paarid -join " "
"Paarilisteta jäid poisid pikkustega"
$pyle -join ", "
"Paarilisteta jäid tüdrukud pikkustega"
$tyle -join ", "
Muutuja tunnus on dollar, nagu näiteks ka bashis, mida ehk natuke võiks pidada PS eellaseks.
Nagu skriptivates keeltes ikka, võib muutuja sisu olla suvaline ja seda ei pea ette teadma, mis sorti see võiks olla.
Muutuja võib sisaldada ühte või mitut objekti. Mitut objekti sisaldavad muutujad on kas paisktabelid, sõnastikud (hash table, dictionary), ühe indeksi järgi saab leida objekti, mis selle indeksi taga peitub, või massiivid (array). Massiivide indeksiks on täisarv ja indekseerimine algab 0-st.
Get-Content loeb faili sisu (ekraanile või muutujasse) – DOS type analoog ning käsk omabki aliast type.
KUI failis on üks rida, siis sisaldab muutuja ainsa objektina seda rida ja ei ole massiiv.
Kui failis on mitu rida, siis tekib massiiv. Olgu failis tekst.txt mitu rida.
$tekst = type tekst.txt
Nüüd faili esimene rida on $tekst[0], teine rida $tekst[1] … etc
NB PS kari!
KUI on aga ainult üks rida, siis massiivi ei teki, ja $tekst[0] on selle faili ainsa rea esimene täht!
See ongi praegu just nii, ülesande lihtsuse tõttu ongi vaid üks rida andmeid (pikkused).
Korralikumas programmis, kus ette ei või teada, on seal null, üks või mitu rida, tuleb tulem ümber lõigata massiiviks. Massiiviks ümberlõikamise operaator on
Peaaegu alati (see ülesanne ehk on erand) tasub faili lugemist teha nii:
$poisid = @(type poisid.txt)
Nüüd $poisid.count / või $poisid.length , vastavalt maitsele on faili ridade arv. See on ka nii siis, kui failis pole ühtegi rida.
Näide, mis võiks veenda, et ka tühja faili ridade arvu näidatakse korrektselt:
(format-custom (fc) siin formaadib tühjust ja suunab väljundi ümber faili)
Touch PS-s ei toimi.
PS C:\bat\power\PROGYL> fc >proov.txt
PS C:\bat\power\PROGYL> $proov = @(type proov.txt)
PS C:\bat\power\PROGYL> $proov.count
Küllaltki tõenäoliselt langete siin programmeerijate hierarhias kategooriasse 'F', nagu minagi, kellel tuli selle teadasaamiseks see viga läbi teha (kuigi manuaalis oli ju kõik kirjas, oops).
E2. $poisidAndmed
väljastab muutuja sisu ekraanile, ei pea echo-tama, nagu DOS-s.
>, >> ümbersuunamise operaatorid toimivad nagu alati, kõik saab ümber suunata faili.
(Allpool sellest veel -gt operaatori juures, mis ehk natukene selgitab > ja < operaatorite mittetoimimist tavalistes avaldistes)
-split jagab sõne massiiviks, siin on eraldajaks koma. Muuseas, alati on tulemus massiiv erinevalt Get-Content karist. Seda ka siis, kui sõne sees koma ei olegi, siis on massiivis üks element.
-join teeb vastupidist, leiate programmi lõpus ka seda kasutava rea.
E4. if ($diff -gt 0)
<> märke võrldusoperatsioonides PS ei tunnista. Põhjuseks on nende sümbolite kasutamine PS-s ümbersuunamistel.
Õnneks on loobutud MS täiesti iseäralikest operaatoritest DOS puhul ning kasutatakse samu operaatoreid, mis näiteks Perlis ka toimivid.
- eq on võrdne
-ne ei ole võrdne
-ge suurem võrdne
-gt suurem kui
-lt vähem kui
-le vähem või võrdne
Neid operaatoreid on veel, aga praeguseks piisab. Kui operaatoritele ette kirjutada c, siis on võrdlused sõnede puhul
tõstutundetud, i ette kirjutamine ei muuda (s.t. võrdlus on tõstutundetu, aga perfektsionistid eelistavad täpset kirjaviisi, siis peaks olema selgem, et võrdlus ei arvesta tähe tõstu.
Probleemiks nende võrdluste puhul on see, et need on jälle üldisest süsteemist väljas. Aga kesta skriptivate keelte puhul ongi asjad tavaliselt isemoodi. Võrreldes DOS-ga asjad vähemalt toimivad.
E5. Tüübid
Õige on programmis teha nii:
[int[]] $poisid = [int[]] ($poisidAndmed -split ",") | sort -descending
[int[]] $tydrukud = [int[]] ($tydrukudAndmed -split ",") | sort -descending
Tähelepanelik lugeja kindlasti märkas, et võrdlustes ei olnud mingit juttu tüüpidest. Selline lohakas stiil skriptimisel ei ole siiski väga shokeeriv. Kui väga ei ole vaja, tüüpidega ei armastata jahmerdada.
Õigem siiski oleks see asi korda panna. Üleval olen $poisid massiivi jaoks selgeks teinud, et need ON täisarvud. Seda, et tegemist on massiiviga ütleb [].
Ka vahepealses operatsioonis, kus sisendandmeid tuli alles massiiviks jagada, tuleb enne sortimist öelda, et sordi täisarve, mitte näiteks sõnesid, mis annavad valed tulemid.
PS enamasti üritab aru saada, mida programmi looja tahab, aga ta ei saa alati aru. Ja tüübi määratlemine ütleb vaid seda, et omistuse järel üritatakse vastav tüübiteisendus ära teha. Kui see ei õnnestu, tulevad veateated. Aga näiteks
int tüüpi muutujale omistada väärtus '012' ei ole mingi probleem, sellest saab vaikimisi arv 12.
Võrdlustes aga teisendatakse enne võrdlust tüübid ära.
Kui tüübid on võrdluses erinevad, määrab tüübiteisenduse ESIMENE operand.
Nii et kui kogemata on esimene operand arvu 12 asemel '12' (see ütleb selgelt, et siin ON sõne), siis teine operand lõigutakse ümber sõneks ja võrreldakse sõnesid.
E6. If üldkuju:
{} tähistab käsuplokki. Loogelised sulud peavad if järel olema. Nii ei saa, et if järel tuleb üks avaldis ilma looksulgudeta. Ka see avaldis peab olema loogeliste sulgudega ümbritsetud.
E7. Massiivide tekitamine ja massiividest elementide võtmine indeksioperatsioonide abiga.
Vaatleme programmis ettetulnud lauseid, kus massiividega opereerimine käib:
Alustaksin lõpust:
K..N operatsioon tekitab PS-s täisarvude massiivi, kus esimene element on K ja viimane N.
Praegu on see rida lihtsalt paaride massiiv initsialiseerimiseks ja väga mugav oli sinna lihtsalt kirjutada juba ette indeksid.
[] sisse kirjutatakse massiivi indeksid, et vastavaid elemente kätte saada. Neid võib olla mitu. Indeksid võivad ise moodustada massiivi. Millegipärast massiivi lõikumine väiksemaks toimib just nii (ei ole paremat meetodit).
Sama trikiga tuleb massiivist elemente välja loopida, kopeerides vaid need elemendid, mida vaja.
$hei =@()
teeb massiivi tühjaks.
PS C:\bat\power> $hei[0]=5
+ $hei[ <<<< 0]=5
annab veateate.
Väljastada massiivi piiridest väljas elemente saab (väljastatakse tühi väärtus
Indeksid võivad olla ka negatiivsed, siis käib loendamine lõpust, -1 on viimane element.
Seetõttu tüdrukute massiivi indeksi negatiivse väärtuse korral võib saada ootamatuid tulemeid, mitte veateate massiivi piiride ületamise kohta.
Silumise käigus juhtus see, et muutuja $diff jäi negatiivseks ja sain imelikud tulemid.
Vahemiku (range) operaator K..N ei ole siiski kõige parem meetod massiivi lihtsaks initsialiseerimiseks.
Kuid veel hullem meetod oleks alata tühjast massiivist ja siis elemente juurde liita.
PS C:\bat\power\progyl> $hei=@()
PS C:\bat\power\progyl> $hei +="hoi"
PS C:\bat\power\progyl> $hei += (1,2,3)
PS C:\bat\power\progyl> $hei
See töötab väikeste massiivide jaoks, aga suurte massiivide puhul peab arvestama, et IGA elemendi liitmise korral tehakse massiivist uus koopia ja see on tohutult ebaefektiivne.
Jälle üks väike kivi PS kapsaaeda (mis õnneks ei tee asju siiski võimatuks, aga neid on vaja teada).
Nii et kui massiivi mõõtmed on ette teada (ja kui ka ei ole, aga maks mõõde on teada), initsialiseerige massiiv ära ja ärge kasutage tsüklites massiivide liitmist või massiividele elementide liitmist.
Parimat meetodit massivi alginitsialiseerimiseks vaatan allpool, kui foreach tsükli asendame parema variandiga (selle ülesande puhul).
E7. Foreach ja for tsükkel
Foreach tsükkel on üsna isedokumenteeriv - $i käib läbi kõik $paarid väärtused. See on sageli mugavam, kui ise õiendada tsüklimuutujatega ja neile ühte juurde liita.
Tsükli kiiruse mõttes ei ole siiski nii praegu kõige prem.
$paarid võiks lihtsalt initsialiseerida ühe väärtusega ja kasutada for tsüklit.
Õigem oleks nende 2 rea asemel kirjutada:
$paarid = @("") * ($poisid.count)
for ($i=0 ; $i -lt $poisid.count; $i++)
{ $paarid[$i] = "(" + $poisid[$i] + ", " + $tydrukud[$i]+")"}
For tsükli 3 osa on alginitsialiseerimine ($i saab 0 –ks), tsükli jätkamise tingmus ning tsükli lõpu /uue alustuse eelne operatsioon, mis tavaliselt liidab $i-le 1 juurde.
Mitu liigutust on juures, tsükliloendur, mida foreachis pole vaja, tuleb algväärtustada, üks juurde liita, kontrollida piire.
PUHH. Selleks pühapäevaks aitab.
PS -st aga veel isu täis saanud ei ole (erinevalt DOS-st), nii et jätkan millalgi.
posted by Sekeldaja at 09:39 0 comments links to this post


Põlva Lasteaia Pihlapuu põhimäärus – Riigi Teataja
Põlva Lasteaia Pihlapuu põhimäärus
Põlva Lasteaia Pihlapuu põhimäärus - sisukord
§ 2 Liik, haldusala ja õiguslik seisund
§ 6 Lasteaia tegevuse eesmärk
§ 10 Lasteaia tööaeg
§ 12 Töötajad
§ 13 Pedagoogiline nõukogu
6 Pedagoogide ja teiste töötajate õigused ja kohustused
§ 17 Pedagoogide ja teiste töötajate õigused ja kohustused
7 Vara, finantseerimine, järelevalve ja aruandlus
§ 18 Vara ja finantseerimine
§ 19 Järelevalve ja aruandlus
§ 20 Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
9 Põhimääruse kinnitamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine
§ 21 Põhimääruse kinnitamine, muutmine ja kehtetuks tunnistamine
RT IV, 16.11.2016, 1
Vastu võetud 09.11.2016 nr 34
Koolieelse lasteasutuse nimetus on Põlva Lasteaed Pihlapuu.
(3) Lasteaed on Põlva Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav munitsipaalharidusasutus, mis tegutseb Põlva Vallavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonna haldusalas.
(1) Lasteaed asub ja tegutseb aadressil Koolimaja tee 1, Mammaste küla, Põlva vald, Põlva maakond.
(3) Lasteaia kohustuslikke õppe- ja kasvatustegevuse alaseid dokumente peetakse valdkonna eest vastutava ministri määrusega kehtestatud korras.
Lasteaia tegevuse eesmärk on võimaldada pooleteise- kuni seitsmeaastastele lastele hoidu ja alushariduse omandamist ning koostöös lapse perekonnaga soodustada lapse kasvamist ja arenemist ning tema individuaalsusega arvestamist. Lasteaia õppetegevustes osalemine toetab lapse individuaalsust, loovust ja mängu kaudu õppimist.
Vastavalt eesmärgile on lasteaia ülesanded lapse perekonda toetades:
1) luua võimalused ja tingimused lapse tervikliku isiksuse kujunemiseks ning alushariduse omandamiseks, arvestades lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi;
5) korraldada laste tervislikku ja häireteta toitlustamist vastavalt kehtestatud tervisekaitsenõuetele;
6) teha koostööd lapsevanemate või eestkostjate (edaspidi vanem), haridus-, sotsiaal- ja tervishoiutöötajate, tugispetsialistide ning teiste füüsiliste ja eraõiguslike isikute ja vabatahtlike organisatsioonidega.
(1) Lasteaias on sõime- ja lasteaiarühmad.
(2) Liitrühma moodustab direktor vastavalt vajadusele.
(3) Vallavalitsus võib direktori ettepanekul moodustada sobitus- ja erirühmi.
(3) Lasteaial on oma tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse lasteaia õppekava, paikkonna omapära ja rahvatraditsioone.
(4) Lasteaial on oma kodukord, mis on lastele, nende vanematele ja lasteaia töötajatele täitmiseks kohustuslik.
(1) Lasteaia aastaringse või hooajalise tegutsemise ja lahtiolekuaja otsustab vallavalitsus, lähtudes hoolekogu ettepanekust.
(2) Suveperioodil ühendatakse rühmi ja vajaduse korral suletakse lasteasutus laste vähesuse või remondi tõttu. Ajaks, kui lasteasutus on suletud, tagatakse lastele kohad mõnes teises teeninduspiirkonnas asuvas lasteaias.
3) koostab lasteaia eelarve ja vastutab eelarvest kinnipidamise ning aruandluse õigeaegse esitamise eest;
(2) Lasteaia töötajate koosseisu määrab direktor, lähtudes lasteaia eelarvest ja valdkonna eest vastutava ministri määrusega kinnitatud miinimumkoosseisust.
Pedagoogilise nõukogu ülesanne on planeerida, analüüsida ja hinnata lasteaia õppe- ja kasvatustegevust ning teha direktorile, hoolekogule ja vallavalitsusele ettepanekuid õppe- ja kasvatustegevuse parendamiseks. Pedagoogilisse nõukogusse kuuluvad lasteaia pedagoogid.
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on jälgida, et õppe- ja kasvatustegevus vastaks laste arengule ja huvidele ning teha vastastikku positiivset ja julgustavat koostööd lasteaia töötajatega.
3) tasuma õigeaegselt lapse toidukulu ja osaliselt muud kulud vallavolikogu kehtestatud määras ja korras ning vastavalt lasteaiaga sõlmitud lepingule.
(1) Pedagoogid loovad õpi- ja kasvutingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks koostöös laste ja nende vanematega ning lasteaia teiste töötajatega.
(3) Töötajad loovad lasteaias tervisliku ja turvalise õpi- ja kasvukeskkonna ning hoolitsevad lapse tervise eest tema lasteaias viibimise ajal.
(5) Töötajad on kohustatud andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö- või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui esineb kahtlusi lapse kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise osas.
(6) Töötajatel on õigus saada professionaalse enesearendamise eesmärgil täienduskoolitust ja kirjandust vastavalt lasteaia rahalistele võimalustele.
(7) Töötajate täpsemad õigused ja kohustused määratakse kindlaks töökorralduse reeglite ja töötajate ametijuhendite ning töölepingutega.
§ 20. Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(2) Põhimääruse ja selle muutmise eelnõu koostab direktor koostöös vallavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonnaga.
Põlva Vallavolikogu 13. jaanuari 2016. a määrus nr 2 "Mammaste Lasteaia põhimäärus" tunnistatakse kehtetuks.


URANTIA RAAMAT, 135. Kiri. Ristija Johannes
URANTIA RAAMAT - 135. Kiri. Ristija Johannes
135. Kiri. Ristija Johannes
§ 1. Johannesest saab nasariit
§ 2. Sakariase surm
§ 3. Karjuseelu
§ 4. Eliisabeti surm
§ 5. Jumalariik
§ 6. Johannes alustab kuulutamist
§ 7. Johannes rändab põhja suunas
§ 8. Jeesuse ja Johannese kohtumine
§ 9. Nelikümmend päeva jutlustamist
§ 10. Johannes rändab lõuna poole
§ 11. Johannes vanglas
§ 12. Ristija Johannese surm
135:0.1 (1496.1) RISTIJA Johannes sündis 25. märtsil 7. a eKr, nagu Gabriel oli Eliisabetile eelmise aasta juunis tõotanud. Eliisabet hoidis Gabrieli külaskäiku viis kuud saladuses ning kui ta sellest oma mehele Sakariasele rääkis, jäi too väga murelikuks ja hakkas naise juttu täielikult uskuma alles pärast seda, kui oli umbes kuus kuud enne Johannese sündi ebatavalist und näinud. Kui mitte arvestada seda Gabrieli külaskäiku Eliisabeti juurde ja Sakariase unenägu, polnud Ristija Johannese sünniga seotud midagi ebatavalist ega üleloomulikku.
135:0.2 (1496.2) Kaheksandal päeval lõigati Johannes juudi kombe kohaselt ümber. Ta kasvas üles tavalise lapsena väikeses külas, mida tol ajal nimetati Juuda linnaks ja mis asus umbes kuus kilomeetrit Jeruusalemmast läänes.
135:0.3 (1496.3) Johannese lapsepõlve kõige tähtsamaks sündmuseks oli koos vanematega Jeesuse ja Naatsareti pere külastamine. See külaskäik toimus juunikuus 1. a pKr, kui poiss oli just saanud kuueaastaseks.
135:0.4 (1496.4) Pärast Naatsaretist tagasipöördumist hakkasid Johannese vanemad poisile süstemaatilist haridust andma. Selles väikeses külas ei olnud sünagoogikooli, aga Sakarias oli ise hea hariduse saanud preester ning ka Eliisabet omas tunduvalt paremat haridust kui Juudamaa naised tavaliselt, kuuludes „Aaroni tütarde” järeltulijana samuti preesterkonda. Et Johannes oli nende ainus laps, pühendasid nad tema meele ja vaimu harimisele üsna palju aega. Sakarias viibis Jeruusalemmas templis vaid põgusalt ning tegeles palju oma poja õpetamisega.
135:0.5 (1496.5) Sakariasel ja Eliisabetil oli väike talu, kus nad lambaid kasvatasid. Nad ei teeninud selle maatükiga piisavalt elatist, kuid Sakarias sai preesterkonnale pühendatud templisummadest regulaarselt lisa.
1. Johannesest saab nasariit
135:1.1 (1496.6) Johannesel polnud kooli, mida neljateistkümneaastaselt lõpetada, kuid ta vanemad olid otsustanud, et selles vanuses on tal kohane anda nasariitide ametlik vanne. Seepärast viisid Eliisabet ja Sakarias poja Surnumere äärde Een-Gedisse. See oli nasariitide vennaskonna lõunapoolne keskus ning noormees võeti seal korrakohase pühalikkusega vastu selle ordu eluaegseks liikmeks. Pärast vastavaid tseremooniaid ja vande andmist, et ta loobub kõigi joovastavate jookide tarvitamisest, laseb oma juustel pikaks kasvada ja hoidub surnute puudutamisest, suundus Johannes koos perega Jeruusalemma, kus ta tõi templi ees ohvri, mida nasariitide vande andnutelt nõuti.
135:1.2 (1496.7) Johannes andis kogu eluajaks samad vanded nagu tema nimekad eelkäijad Simson ja prohvet Saamuel. Eluaegset nasariiti peeti pühitsetud ja pühaks isikuks. Juudid austasid nasariite peaaegu sama hardalt kui ülempreestrit ning see pole ka imelik, sest kogu eluks end nasariitlusele pühendanud inimesed olid ainsad, keda peale ülempreestrite lubati templi pühamast pühamasse paika siseneda.
135:1.3 (1497.1) Johannes naasis Jeruusalemmast koju, et hoolitseda oma isa lammaste eest ja kasvada ülla loomuga tugevaks meheks.
135:1.4 (1497.2) Kuueteistkümneaastasena luges Johannes Eelijast. Karmeli mäe prohvet jättis talle sügava mulje ja ta otsustas samamoodi rõivastuma hakata. Alates sellest päevast kandis Johannes alati nahkvööga karvast rüüd. Kuueteistkümneselt oli ta üle meeter kaheksakümne pikk ja peaaegu täiskasvanud. Oma voogavate juuste ja iseäraliku rõivastumisviisiga oli ta tõepoolest värvikas nooruk. Ning ta vanemad ootasid oma ainsalt pojalt, tõotatud lapselt ja eluaegselt nasariidilt suuri asju.
2. Sakariase surm
135:2.1 (1497.3) Sakarias suri pärast mitu kuud kestnud haigust juulis 12. a pKr, kui Johannes oli just saanud kaheksateistkümneaastaseks. See oli Johannesele väga raske aeg, sest nasariidi vanne keelas isegi oma perekonda kuulunud surnuid puudutada. Kuigi Johannes oli püüdnud surnutelt nakkuse saamise vältimiseks mõeldud vande piiranguid täita, kahtles ta, kas oli nasariitide ordu nõuetele täielikult kuuletunud. Seepärast läks ta pärast isa matust Jeruusalemma ja tõi seal naiste õue nasariitide nurgas nõutavad puhastusohvrid.
135:2.2 (1497.4) Selle aasta septembris reisisid Eliisabet ja Johannes Naatsaretti Maarjat ja Jeesust külastama. Johannes oli juba peaaegu otsustanud oma elutööd alustada, kuid mitte ainult Jeesuse sõnad, vaid ka tema eeskuju manitsesid teda koju naasma, oma ema eest hoolitsema ja ootama „Isa tunni tulekut”. Pärast Jeesuse ja Maarjaga hüvastijättu meeldiva külaskäigu lõppedes nägi Johannes Jeesust uuesti alles tema ristimisel Jordanis.
135:2.3 (1497.5) Johannes ja Eliisabet pöördusid koju tagasi ja hakkasid tulevikuplaane tegema. Et Johannes keeldus templi summadest talle kui preestrile kuuluvat elatisraha vastu võtmast, olid nad kahe aasta pärast oma kodust peaaegu ilma jäänud ning otsustasid minna lambakarjaga lõuna poole. Suvel, mil Johannes sai kahekümneaastaseks, kolisidki nad Hebronisse. Niinimetatud „Juuda kõrbes” pidas Johannes oma lambaid oja ääres, mis hargnes suuremast, Een-Gedis Surnumerre suubuvast jõest. Een-Gedi kolooniasse kuulus kas kogu eluks või teatud ajaks pühendunud nasariitide kõrval ka arvukalt teisi askeetlikke karjuseid, kes oma karjadega sellesse piirkonda kogunesid ja nasariitide vennaskonnaga liitusid. Nad elatusid lambakasvatusest ja rikaste juutide kingitustest ordule.
135:2.4 (1497.6) Aja möödudes pöördus Johannes harvemini tagasi Hebronisse, kuid külastas sagedamini Een-Gedit. Ta erines enamikust nasariitidest nii oluliselt, et tal oli väga raske vennaskonnaga täielikus vendluses elada. Kuid ta armastas väga Een-Gedi koloonia tunnustatud juhti ja pead Abnerit.
3. Karjuseelu
135:3.1 (1497.7) Johannes ehitas selle väikese oja orgu vähemalt tosin kividest varjualust ja kivihunnikutega piiratud öist tarandikku, kus ta sai oma lamba- ja kitsekarju valvata ja kaitsta. Johannese karjuseelu jättis talle ohtrasti aega mõtisklemiseks. Ta vestles palju Beet-Suurist pärit orvust noormehe Ezdaga, kelle oli teatud mõttes lapsendanud ja kes karjatas loomi sel ajal, kui ta ise käis Hebronis oma ema külastamas ja lambaid müümas, samuti siis, kui ta käis Een-Gedis sabatiteenistustel. Johannes ja see noormees elasid väga lihtsalt, toitudes vaid lambalihast, kitsepiimast, metsmeest ja selle piirkonna söödavatest rändrohutirtsudest. Seda nende igapäevast toitu täiendasid ka Hebronist ja Een-Gedist aeg-ajalt toodud varud.
135:3.2 (1498.1) Eliisabet hoidis Johannest Palestiina ja maailma asjadega kursis ning veendus üha enam, et vana korra lõpp on kiiresti lähenemas, et tema poeg hakkab kuulutama uue ajastu, „taevariigi” saabumist. See tugev karjus tundis suurt poolehoidu prohvet Taanieli kirjatööde vastu. Ta luges tuhat korda Taanieli kirjeldust suurest kujust, mille kohta Sakarias oli talle öelnud, et see kujutab maailma suurte kuningriikide ajalugu, alustades Baabülonist, jätkates Pärsia ja Kreekaga ning jõudes lõpuks Roomani. Johannes sai aru, et Rooma juba koosnebki niisugustest erikeelsetest rahvastest ja rassidest, mis ei lase tal kunagi saada tugevaks, ühtseks ja kindlaks konsolideerunud impeeriumiks. Ta uskus, et Rooma oligi juba jagunenud Süüriaks, Egiptuseks, Palestiinaks ja teisteks provintsideks, ning luges edasi, et „nende kuningate päevil püstitab taeva Jumal kuningriigi, mis jääb igavesti hävimatuks. Selle kuningriigi valitsust ei anta teisele rahvale ning see lõhub ja hävitab kõik need kuningriigid, aga ta ise jääb igavesti püsima.” „Ja temale anti valitsus ja au ja kuningriik, ja kõik rahvad, suguvõsad ja keeled teenisid teda. Tema valitsus on igavene valitsus, mis ei lakka, ja tema kuningriik ei hukku.” „Ja kuningriik ning valitsus ja võim kuningriikide üle kogu taeva all antakse Kõigekõrgema pühale rahvale, kelle kuningriik on igavene kuningriik ja kõik valitsused peavad teda teenima ning temale kuuletuma.”
135:3.3 (1498.2) Johannes ei suutnudki päriselt üle saada segadusest, mida temas tekitasid vanematelt Jeesuse kohta kuuldu ja need pühakirjast loetud lõigud. Ta luges Taanieli raamatust: „Ja ma nägin öistes nägemustes, ja vaata, taeva pilvedega tuli keegi, kes oli Inimese Poja sarnane, ja temale anti valitsus ja au ning kuningriik.” Kuid need prohveti sõnad ei olnud kooskõlas sellega, mida olid talle õpetanud tema vanemad. Ka vestlus Jeesusega külaskäigu ajal, mil ta oli kaheksateistkümneaastane, ei vastanud neile pühakirja väidetele. Vaatamata sellele segadusele ja tema kimbatusele rääkis ema talle kindlalt, et tema kauge nõbu Jeesus Naatsaretist on tõeline messias, et ta on tulnud istuma Taaveti troonile ning et temast (Johannesest) peab saama tema ettekuulutaja ja põhiline toetaja.
135:3.4 (1498.3) Kõik, mis Johannes oli kuulnud Rooma pahedest ja patususest ning impeeriumi kombelõtvusest ja moraalsest viljatusest, kõik, mida ta teadis Herodes Antipase ja Juuda maavalitsejate pahategudest, kallutas teda uskuma, et ajastu lõpp oli lähenemas. Sellele tugevale ja üllale looduslapsele näis, et maailm on küps inimese ajastu lõpuks ja uuema jumaliku ajastu — taevariigi — koidikuks. Johannese südames kasvas kindlustunne, et talle on määratud olla viimane vana ja esimene uus prohvet. Ning ta lausa värises üha tugevnevast soovist minna ja kuulutada kõigile: „Parandage meelt! Seadke end Jumala ees õigeks! Valmistuge lõpuks; valmistuge uue ja igavese maailmakorra, taevariigi saabumiseks.”
4. Eliisabeti surm
135:4.1 (1499.1) Augustikuu 17. päeval 22. a pKr, kui Johannes oli kahekümne kaheksa aastane, suri ootamatult tema ema. Eliisabeti sõbrad teadsid, et nasariidid ei tohi puudutada surnuid isegi siis, kui need on oma pere liikmed, ja korraldasid kõik Eliisabeti matusega seotu enne, kui Johannese järele saatsid. Kui too ema surma kohta sõnumi sai, saatis ta Ezda karjaga Een-Gedisse ja läks ise Hebronisse.
135:4.2 (1499.2) Ema matuselt Een-Gedisse tagasi pöördudes andis ta oma karjad vennaskonnale ja eraldus mõneks ajaks ülejäänud maailmast, et paastuda ja palvetada. Johannes teadis ainult vanu jumalikkuse käsitlusi: ta tundis ainult Eelija, Saamueli ja Taanieli ürikuid. Eelija oli tema jaoks prohveti-ideaal, Eelija oli esimene Iisraeli õpetaja, keda prohvetiks peeti, ja Johannes uskus tõesti, et ta oli viimane selles taevaste sõnumitoojate pikas ja kuulsas reas.
135:4.3 (1499.3) Johannes elas kaks ja pool aastat Een-Gedis ning veenis enamikku vennaskonnast, et „ajastu lõpp on lähenemas”, et „peagi on saabumas taevariik”. Ning kogu see varane õpetus põhines tolle aja juutide ideel ja ettekujutusel messiast kui juudi rahva tõotatud vabastajast nende paganatest valitsejate ülemvõimu alt.
135:4.4 (1499.4) Johannes luges kogu selle aja palju pühakirju, mida ta nasariitide Een-Gedi kodust leidis. Eriti sügava mulje jätsid talle Jesaja ja Malaki, tolle aja uusimad prohvetid. Ta luges Jesaja raamatu viimast viit peatükki ikka ja jälle ning uskus neid ennustusi. Malaki raamatust luges ta: „Vaata, ma läkitan teile prohvet Eelija, enne kui saabub Issanda päev, suur ja kohutav, ja ta pöörab isade südamed jälle laste poole ja laste südamed isade poole, et ma ei peaks tulema ja lööma maad needusega.” Vaid see Malaki tõotus, et Eelija tagasi tuleb, hoidis Johannest minemast ja saabuvast kuningriigist jutlustamast ning oma juutidest kaaslasi manitsemast põgenema ähvardava viha eest. Johannes oli küps kuulutama sõnumit saabuvast kuningriigist, kuid see Eelija tuleku ootus hoidis teda enam kui kaks aastat tagasi. Ta teadis, et tema polnud Eelija. Mida Malaki sellega mõtles? Kas seda ennustust tuli mõista sõna-sõnalt või kujundlikult? Kuidas pidi ta tõde teada saama? Lõpuks söandas ta arvata, et kuna esimese prohveti nimi oli Eelija, peaks viimane olema samuti sama nimega. Vaatamata sellele oli tal kahtlusi, ja nii suuri kahtlusi, et ta ei nimetanud end kunagi Eelijaks.
135:4.5 (1499.5) Just Eelija mõjul võttis Johannes kasutusele tema meetodid — rünnata otse ja keerutamata oma kaasaegsete patte ja pahesid. Ta püüdis rõivastuda Eelija moodi ja tema moodi ka rääkida: väliselt oli ta igas suhtes vanaaja prohveti sarnane. Ta oli täpselt samasugune tugev ja värvikas looduslaps, täpselt samasugune kartmatu ja julge õigluse jutlustaja. Johannes polnud kirjaoskamatu, ta tundis juutide pühakirju väga hästi, kuid teda poleks saanud harituks pidada. Ta mõtles selgelt, kõneles võimsalt ja süüdistas ägedalt. Vaevalt küll kõlbas ta eeskujuks oma kaasaegsetele, kuid ta oli sõnaosav noomija.
135:4.6 (1499.6) Viimaks mõtles ta välja, kuidas kuulutada uut ajastut, jumalariiki. Ta otsustas, et temast peab saama messia ettekuulutaja. Ta heitis kõrvale kõik kahtlused ja lahkus ühel märtsikuu päeval 25. a pKr Een-Gedist, et alustada oma lühikest, kuid säravat elujärku avaliku jutlustajana.
5. Jumalariik
135:5.1 (1500.1) Selleks, et Johannese sõnumist aru saada, tuleb arvestada juudi rahva seisundit ajal, mil ta areenile ilmus. Kogu Iisrael oli peaaegu sada aastat kitsikuses elanud, suutmata isegi seletada oma jätkuvat orjust paganate ülemvõimu all. Kas polnud Mooses siis õpetanud, et õigluse eest tasutakse alati jõukuse ja võimuga? Kas nad polnud siis Jumala väljavalitud rahvas? Miks oli Taaveti troon kõle ja tühi? Moosese doktriinide ja prohvetite õpetuste valguses oli juutidel raske oma rahva kauakestnud lohutamatut olukorda seletada.
135:5.2 (1500.2) Ligikaudu sada aastat enne Jeesuse ja Johannese aega kerkis Palestiinas esile uus usuõpetajate koolkond — apokalüptikud. Need uued õpetajad arendasid välja tõekspidamiste süsteemi, milles põhjendati juutide kannatusi ja alandusi sellega, et nad kannavad karistust rahva pattude eest. Nad kasutasid tuntud põhjendusi, millega seletati Baabüloni ja muid endiste aegade vangipõlvi. Samas aga õpetasid apokalüptikud, et Iisrael peaks julgust koguma: nende piinapäevad on peagi läbi, Jumala valitud rahva karistusaeg on lõppemas, Jumala kannatus paganatest välismaalaste suhtes katkemas. Rooma valitsuse lõpp oli sünonüümne ajastu lõpuga ja teatud mõttes maailma lõpuga. Need uued õpetajad tuginesid suurel määral Taanieli ennustustele ja õpetasid järjekindlalt, et loodu hakkab oma lõppetappi astuma — selle maailma kuningriigid saavad peagi jumalariigiks. Tolle aja juutide meelele oligi sellel nii Johannese kui ka Jeesuse õpetusi läbival mõistel — taevariigil — niisugune tähendus. Palestiina juutide jaoks oli sõnal „taevariik” ainult üks tähendus: absoluutselt õiglane riik, kus Jumal (messias) valitseb maakera rahvaid täiusliku võimuga, nii nagu ta valitseb taevas — „Sinu tahtmine sündigu nagu taevas nõnda ka maa peal”.
135:5.3 (1500.3) Johannese ajal küsisid kõik juudid ootusärevuses, millal küll kuningriik saabub. Üldiselt arvati, et paganlike rahvaste valitsusaeg hakkab lõpule jõudma. Kogu juutkonnas valitses elav lootus ja innukas ootus, et ajastute soov täitub selle põlvkonna eluajal.
135:5.4 (1500.4) Juutide ettekujutused eelseisvast kuningriigist olid küll väga erinevad, kuid nad kõik uskusid, et see sündmus on lähenemas, käeulatuses, isegi ukse ees. Paljud Vana Testamendi lugejad lausa ootasid uut Palestiina kuningat, vaenlaste käest päästetud juutide riigi taastamist kuningas Taaveti järeltulija, messia juhtimisel, kes peagi tunnistatakse kogu maailma õiguspäraseks ja õiglaseks valitsejaks. Teine, küll väiksem vagade juutide rühm oli sellest jumalariigist hoopis teistsugusel arvamusel. Nad õpetasid, et saabuv kuningriik ei kuulu siia maailma, et maailm on lähenemas oma kindlale lõpule ning et jumalariigi rajamise juhatavad sisse „uus taevas ja uus maa”; et sellel kuningriigil on igikestev ülemvõim, et patule saabub lõpp ning et uue kuningriigi kodanikud saavad selle lõputu õndsuse nautimisel surematuks.
135:5.5 (1500.5) Kõik olid nõus, et uue kuningriigi rajamisele maa peal peab tingimata eelnema mingi puhastumine või korrastumine. Sõnasõnaliselt tõlgitsejad õpetasid, et saabub ülemaailmne sõda, mis hävitab kõik uskmatud, ustavad aga haaratakse kaasa üleüldise ja igavese võiduni. Spiritistid õpetasid, et kuningriigi juhatab sisse Jumala suur kohtumõistmine, mis määrab ebaõiglastele nende kuhjaga ärateenitud karistuse ja lõpliku hävimise ning samal ajal tõstab väljavalitud rahva usklikest pühakud kõrgetele aujärgedele ja võimule Inimese Poja juures, kes valitseb lunastatud rahvaste üle Jumala nimel. See viimane rühm uskus, et isegi paljud vagad paganad võidakse selle uue kuningriigi vennaskonda vastu võtta.
135:5.6 (1501.1) Mõned juudid olid seisukohal, et Jumal võib uue kuningriigi rajada otsese jumaliku sekkumise teel, kuid enamik uskus, et ta kasutab selleks mõnda oma esindajat, messiat. See oli Johannese ja Jeesuse põlvkonna juutide meeles sõna „messias” ainus võimalik tähendus. Messias ei saanud tähendada ainult seda, kes vaid õpetab Jumala tahet või kuulutab õiglase eluviisi vajalikkust. Kõiki neid pühasid inimesi nimetasid juudid prohvetiteks. Messias pidi olema midagi enamat kui prohvet — messias pidi tooma uue kuningriigi, jumalariigi. Juutide traditsioonilises tähenduses ei saanud olla messias see, kes seda teha ei suuda.
135:5.7 (1500.7) Kes oleks niisugune messias? Juudi õpetajad olid ka selles küsimuses eriarvamusel. Vanemad õpetajad pooldasid Taaveti poja doktriini. Uuemad õpetasid, et kuna uus kuningriik peab olema taevariik, võib ka uus valitseja olla jumalik isiksus, kes on kaua aega istunud taevas Jumala paremal käel. Ning kui imelik see ka ei tunduks, pidasid sellisesse uue kuningriigi valitsejasse uskujad teda mitte inimesest messiaks, mitte lihtsalt inimeseks, vaid „Inimese Pojaks” — Jumala Pojaks — taevaseks vürstiks, kes on pidanud kaua ootama, et uueks muudetud maal valitsejakohale asuda. Niisugune oli juudi maailma usuline taust, kui Johannes hakkas kuulutama: „Parandage meelt, sest taevariik on lähedal!”
135:5.8 (1500.8) Sellest järeldub, et Johannese kuulutatud saabuval kuningriigil oli tema tulihingeliste jutluste kuulajate meeles vähemalt pool tosinat erinevat tähendust. Ent missugust tähendust nad Johannese kasutatud fraasidele ka ei omistanud, äratasid selle siira, entusiastliku, tahumatu, kuid tubli õigluse- ja meeleparandusejutlustaja kuulutused, mis pühalikult manitsesid kuulajaid „tulevase viha eest põgenema”, huvi kõigis neis erinevates juutide kuningriiki ootavates rühmades.
6. Johannes alustab kuulutamist
135:6.1 (1501.4) Märtsikuu algul 25. a pKr reisis Johannes ringi Surnumere läänerannikul ja mööda Jordani jõge paigani Jeeriku vastas, iidse koolmekohani, mille kaudu Joosua ja Iisraeli lapsed olid esmakordselt tõotatud maale saabunud. Jõudnud üle jõe teisele kaldale, seadis ta end sisse koolmekoha pääsu juures ja hakkas üle jõe minevatele edasi-tagasi reisijatele jutlustama. See oli kõige käidavam Jordani jõe ületuskoht.
135:6.2 (1501.5) Kõigile, kes Johannest kuulsid, oli selge, et ta on midagi enamat kui jutlustaja. Suurem osa neist, kes seda Juuda kõrbest tulnud imelikku meest kuulasid, uskusid lahkudes, et on kuulnud prohveti häält. Pole sugugi ime, et see puudutas sügavalt nende väsinud ja ootusärevuses juutide hingi. Mitte kunagi varem juutide ajaloos polnud vagad Aabrahami lapsed nii väga igatsenud „Iisraeli tröösti” või innukamalt oodanud „kuningriigi uuestiehitamist”. Mitte kunagi varem kogu juudi ajaloos poleks Johannese sõnum, et „taevariik on lähedal”, omanud nii sügavat ja üleüldist mõju kui just siis, mil ta nii saladuslikult sellele Jordani lõunapoolsele jõeületuskohale ilmus.
135:6.3 (1502.1) Ta põlvnes nagu Aamoski karjakasvatajatest. Ta rõivastus nagu vana aja Eelija ja müristas oma manitsusi ja valas välja hoiatusi „Eelija vaimus ja väes”. Pole sugugi üllatav, et see imelik jutlustaja kogu Palestiina väga ärevile ajas, kui rändurid uudiseid tema jutlustamisest mööda Jordani kaldaid edasi kandsid.
135:6.4 (1502.2) Selle nasariidist jutlustaja töös oli aga veel midagi uut. Ta ristis kõiki temasse uskujaid Jordanis „pattude andekssaamiseks”. Ristimine polnud juutide seas küll uus tseremoonia, kuid nad polnud seda kunagi näinud Johannese kombel sooritatavat. Paganatest pöördunuid oli juba ammu hakatud ristima templi välisõue vennaskonda, kuid juute polnud kunagi kästud end „pattude andekssaamiseks” ristida lasta. Sellest ajast, kui Johannes hakkas ristima ja jutlustama, kulus ainult viisteist kuud tema vahistamise ja vangistamiseni Herodes Antipase õhutusel, kuid ta ristis selle aja jooksul palju enam kui sada tuhat meeleparandajat.
135:6.5 (1502.3) Johannes jutlustas Betaania koolmekohal neli kuud ning hakkas siis mööda Jordani kallast põhja poole liikuma. Teda tulid Juuda, Perea ja Samaaria kõigist paikadest kuulama kümned tuhanded juudid, kellest paljud olid uudishimulikud, kuid paljud tõsimeelsed ja jutlustest siiralt huvitatud inimesed. Mõned saabusid kohale isegi Galileast.
135:6.6 (1502.4) Selle aasta maikuus, kui Johannes ikka veel Betaania koolmekohal viibis, saatsid preestrid ja leviidid delegatsiooni temalt uurima, kas ta väidab end olevat messias ning kelle käsul ta jutlustab. Johannes vastas küsijatele: „Minge rääkige oma isandatele, et olete kuulnud prohveti „hüüdja häält kõrbes”, mis ütles: „Valmistage Issandale tee, tehke tasaseks tema teerajad. Kõik kuristikud täidetagu ning kõik mäed ja kingud tasandatagu, ja kõverikud saagu sirgeks, ja mis konarlik, siledaks maaks; siis saavad kõik inimesed näha Jumala päästet!”
135:6.7 (1502.5) Johannes oli jutlustajana kangelaslik, kuid taktitu. Ühel päeval, kui ta Jordani läänekaldal jutlustas ja ristis, tulid kohale rühm varisere ja mitmed saduserid, kes soovisid ristitud saada. Enne nende vee äärde viimist pöördus Johannes nende kõigi poole ja ütles: „Kes on teile märku andnud põgeneda tulevase viha eest nagu rästikud tule eest? Ma küll ristin teid, kuid hoiatan, et te peate kandma õiget meeleparanduse vilja, kui soovite oma patud andeks saada. Ärge öelge mulle, et Aabraham on teie isa. Ma ütlen teile, et Jumal võib neist kaheteistkümnest kivist siin teie ees Aabrahamile lapsi äratada. Ent kirves on nüüd juba puude juure küljes. Iga puu, mis ei kanna head vilja, raiutakse maha ja visatakse tulle.” (Mainitud kaksteist kivi olid kuulsad mälestuskivid, mis Joosua oli sinna seadnud, et tähistada „kaheteistkümne suguharu” pääsu tõotatud maale sellesama koha kaudu.)
135:6.8 (1502.6) Johannes pidas oma jüngritele jutlusi, õpetades neile üksikasjalikult uut elu ja püüdes vastata nende paljudele küsimustele. Ta andis õpetajatele nõu õpetada nii seaduse vaimu kui ka kirjatähe järgi. Ta õpetas rikkaid vaeseid toitma, maksukogujatele ütles ta: „Ära pressi välja rohkem, kui sulle kuulub.” Sõduritele ütles ta: „Ära tarvita vägivalda ega nõua midagi ebaseaduslikult — ole rahul oma palgaga.” Ning kõigile andis ta nõu: „Valmistuge ajastu lõpuks — taevariik on lähedal.”
7. Johannes rändab põhja suunas
135:7.1 (1503.1) Johannese ettekujutused tulevasest kuningriigist ja selle kuningast olid veel segased. Mida kauem ta jutlustas, seda enam sattus ta segadusse, kuid see intellektuaalne määramatus tulevase kuningriigi olemuse suhtes ei kahandanud vähimalgi määral tema veendumust, et kuningriik kindlasti peatselt tuleb. Johannese meeles võis küll segadus olla, kuid vaimus mitte kunagi. Tal polnud peagi saabuva kuningriigi suhtes kahtlusi, kuid ta polnud kaugeltki kindel, kas seda kuningriiki hakkab valitsema Jeesus või mitte. Seni, kuni Johannes pidas kinni Taaveti trooni taastamise ideest, näisid tema vanemate õpetused Jeesuse kui Taaveti linnas sündinu saamisest kauaoodatud vabastajaks sellega kooskõlas olevat; ent aeg-ajalt kaldus ta pigem vaimse kuningriigi ja doktriini poole, uskudes, et ilmalikule ajastule maa peal saabub lõpp, ning ta kahtles väga Jeesuse osas neis sündmustes. Mõnikord kahtles ta kõiges, kuid mitte kauaks. Ta soovis tõesti, et saaks oma nõbuga neist asjadest rääkida, kuid see oli vastuolus nende kokkuleppega.
135:7.2 (1503.2) Põhja poole rännates mõtles Johannes üsna palju Jeesusele. Ta peatus Jordani ülemjooksu suunas liikudes enam kui tosinas paigas. Adamis mainis ta esmakordselt „teist, kes on tulemas minu järel”, vastates ühe oma jüngri otsesele küsimusele, kas ta on messias. Ning lisas: „Pärast mind tuleb see, kes on vägevam minust, kellel ma ei kõlba lahti päästma tema jalatsite paelu. Mina ristin teid veega, aga tema ristib teid Püha Vaimuga. Labidas on tal käes, et teha puhtaks oma rehealune; ta kogub nisu oma aita, aga aganad põletab ära kohtumõistmistulega.”
135:7.3 (1503.3) Vastates jüngrite küsimustele, avardas Johannes üha oma õpetusi, lisades varasemale mõistatuslikule sõnumile „parandage meelt ja laske end ristida” päevast päeva abistavaid ja lohutavaid sõnu. Selleks ajaks saabusid Galileast ja Dekapolisest kohale juba suured rahvamurrud. Kümned tõsimeelsed uskujad jäid päevadeks oma jumaldatud õpetaja juurde.
8. Jeesuse ja Johannese kohtumine
135:8.1 (1503.4) Detsembrikuuks 25. a pKr, kui Johannes oli jõudnud oma teel mööda Jordani kallast Pella lähedale, oli tema kuulsus levinud juba üle kogu Palestiina ja tema töö oli saanud kõigis Galilea järve ümbruse linnades põhiliseks jututeemaks. Jeesus oli rääkinud Johannese sõnumist heakskiitvalt ja see oli ajendanud paljusid Kapernauma elanikke Johannese meeleparanduse ja ristimise kultusega ühinema. Sebedeuse kaluritest pojad Jaakobus ja Johannes olid läinud sinna detsembris, varsti pärast seda, kui Johannes oli asunud Pella lähedal jutlustama, ja avaldanud soovi end ristida lasta. Nad käisid kord nädalas Johannese juures ja tõid Jeesusele selle evangelisti tööst vahetuid uudiseid.
135:8.2 (1503.5) Jeesuse vennad Jaakobus ja Juudas olid samuti rääkinud, et kavatsevad minna ja Johannesel end ristida lasta: kuna Juudas käis nüüd Kapernaumas sabatiteenistustel, otsustasid nad Jaakobusega mõlemad pärast sünagoogis Jeesuse jutluse kuulamist temalt oma plaanide suhtes nõu küsida. See oli pühapäeva, 12. jaanuari õhtul 26. a pKr. Jeesus palus see jutuajamine edasi lükata järgmisele päevale, mil ta lubas neile vastata. Ta magas tol ööl väga vähe, olles tihedas ühenduses oma taevase Isaga. Ta oli lubanud süüa vendadega lõunat ja anda neile Johannese juures ristida laskmise suhtes nõu. Jeesus töötas sel pühapäevahommikul nagu tavaliselt paaditöökojas. Jaakobus ja Juudas olid tulnud lõunat sööma ja ootasid teda saematerjali ruumis, sest lõunavaheaeg polnud veel käes ja nad teadsid, et Jeesus on neis asjus väga täpne.
135:8.3 (1504.1) Kui saabus lõunaaeg, pani Jeesus tööriistad käest, võttis tööpõlle eest ja teatas kolmele temaga samas ruumis töötavale töölisele vaid: „Minu tund on tulnud.” Ta läks välja oma vendade Jaakobuse ja Juuda juurde, korrates: „Minu tund on tulnud — lähme Johannese juurde.” Ning nad asusid kohe teele Pellasse ja sõid lõunat teel. See oli pühapäev, 13. jaanuar. Nad peatusid ööbimiseks Jordani orus ja jõudsid Johannese ristimispaika järgmise päeva lõunaks.
135:8.4 (1504.2) Johannes oli just hakanud sel päeval soovi avaldanud inimesi ristima. Kümned patukahetsejad seisid ja ootasid järjekorras, kui Jeesus saabus kahe vennaga ja astus sellesse tõsiste meeste ja naiste ritta, kes olid hakanud uskuma Johannese jutlustamist tulevasest kuningriigist. Johannes oli juba varem Sebedeuse poegadelt Jeesuse järele küsinud. Ta oli kuulnud Jeesuse kommentaare tema jutluste kohta ja oli juba palju päevi tema saabumist oodanud, kuid polnud arvanud, et saab teda tervitada ristimiskandidaatide järjekorras.
135:8.5 (1504.3) Olles süvenenud nii suure hulga pöördunute kiiresse ristimisse, nägi Johannes Jeesust alles siis, kui Inimese Poeg seisis otse tema ees. Kui Johannes Jeesuse ära tundis, tegi ta tseremooniates hetkeks vaheaja, tervitas oma lihast nõbu ja küsis: „Aga miks tuled sa vette mind tervitama?” Ja Jeesus vastas: „Et ennast ristida lasta.” Johannes vastas: „Minule on vaja, et sina mind ristiksid. Miks tulid sa minu juurde?” Ja Jeesus sosistas Johannesele: „Risti mind nüüd, sest meil on kohane anda seda eeskuju minu vendadele, kes siin koos minuga seisavad, ning anda rahvale teada, et minu tund on tulnud.”
135:8.6 (1504.4) Jeesuse hääles oli lõplikku kindlust ja autoriteeti. Johannes värises liigutusest, valmistudes esmaspäeva, 14. jaanuari keskpäeval 26. a pKr ristima Jordanis Jeesus Naatsaretlast. Nii ristiski Johannes Jeesuse ja tema kaks venda, Jaakobuse ja Juuda. Kui Johannes oli need kolm meest ristinud, saatis ta ülejäänud selleks päevaks ära, teatades, et jätkab ristimist järgmise päeva lõuna ajal. Kui inimesed lahkuma hakkasid, kuulsid need neli meest, kes veel vees seisid, imelikku heli ja peagi ilmus hetkeks otse Jeesuse pea kohale üks nähtumus ja nad kuulsid häält ütlemas: „See on minu armas Poeg, kellest mul on hea meel.” Jeesuse näoilmes toimus suur muutus, ta tuli vaikides veest välja ja lahkus nende juurest ning siirdus idapoolsete mägede suunas. Ja Jeesust ei nähtud nelikümmend päeva.
135:8.7 (1504.5) Johannes järgnes Jeesusele veidi maad, et rääkida talle Gabrieli külaskäigust tema ema juurde, nagu ta oli seda korduvalt oma ema suust kuulnud. Ta lasi Jeesusel teed jätkata, kui oli talle öelnud: „Nüüd tean ma kindlalt, et sina oled Vabastaja.” Kuid Jeesus ei vastanud talle.
9. Nelikümmend päeva jutlustamist
135:9.1 (1505.1) Kui Johannes oma jüngrite juurde naasis (tema juures elas nüüd alaliselt kakskümmend viis kuni kolmkümmend inimest), leidis ta nad tõsiselt arutamas Jeesuse äsjast ristimist. Nad olid veelgi enam hämmastunud, kui Johannes tegi nüüd neile teatavaks loo Gabrieli külaskäigust Maarja juurde enne Jeesuse sündi ning samuti selle, et Jeesus ei vastanud talle sõnagi, kui ta talle sellest oli rääkinud. Sel õhtul vihma ei sadanud ja too kolmekümneliikmeline või suuremgi rühm vestles tähevalgel ööl veel kaua. Nad mõtlesid, kuhu küll Jeesus võis minna ja kas nad teda veel näevad.
135:9.2 (1505.2) Pärast tol päeval kogetud sündmusi omandas Johannese jutlustamine saabuva kuningriigi ja oodatud messia kuulutamisel uued, kindlamad noodid. Need nelikümmend päeva Jeesuse tagasitulekuootust oli pinev aeg. Kuid Johannes jutlustas väga võimsalt edasi ning sel ajal hakkasid Johannese ümber Jordani äärde kogunevatele hiiglaslikele rahvahulkadele jutlustama ka tema jüngrid.
135:9.3 (1505.3) Nende neljakümne ootamispäeva jooksul levis maapiirkondades ja isegi Tibeerias ja Jeruusalemmas palju kuuldusi. Tuhanded saabusid vaatama Johannese laagri uut vaatamisväärsust, väidetavat messiat, aga Jeesust polnud näha. Kui Johannese jüngrid rääkisid, et võõras jumalamees oli läinud mägedesse, lõid paljud kogu selles loos kahtlema.
135:9.4 (1505.4) Umbes kolm nädalat pärast seda, kui Jeesus neist lahkunud oli, saabus Pellasse uus Jeruusalemma preestrite ja variseride saatkond. Nad küsisid Johanneselt otse, kas ta on Eelija või Moosese tõotatud prohvet ja kui Johannes ütles: „Ei ole,” söandasid nad küsida: „Oled sa messias?” ja Johannes vastas: „Ei ole.” Siis küsisid need mehed Jeruusalemmast: „Kui sa pole prohvet ega messias, miks ristid sa siis inimesi ja tekitad kogu seda segadust?” Ja Johannes vastas: „Las ütlevad need, kes on mind kuulanud ja minu ristimise vastu võtnud, kes ma olen, kuid ma kuulutan teile, et ma küll ristin teid veega, kuid meie keskel on viibinud see, kes tuleb tagasi, et ristida teid Püha Vaimuga.”
135:9.5 (1505.5) Need nelikümmend päeva olid Johannesele ja tema jüngritele raske aeg. Missuguseks pidi kujunema Johannese suhe Jeesusega? Arutleti sadade küsimuste üle. Hakkasid esile kerkima kavalus ja isekad eelistused. Arutati pingsalt erinevaid ideid ja kontseptsioone messiast. Kas temast pidi saama sõjaväe juht ja Taaveti kuningas? Kas pidi ta lööma Rooma armeed, nagu Joosua oli löönud kaananlasi? Või pidi ta tulema rajama vaimset kuningriiki? Johannes otsustas koos vähemusega, et pigem on Jeesus tulnud rajama taevariiki, kuigi tema meeles polnud täielikku selgust, mida see taevariigi rajamise missioon endast täpselt kujutab.
135:9.6 (1505.6) Need olid Johannese elus pingelised päevad ja ta palvetas, et Jeesus tagasi pöörduks. Mõned Johannese jüngrid organiseerisid Jeesuse otsimiseks luureretki, kuid Johannes keelas neid, öeldes: „Meie aeg on taevase Jumala kätes, tema suunab oma valitud Poega.”
135:9.7 (1505.7) Sabati, 23. veebruari varahommikul vaatas Johannese seltskond hommikueinet süües põhja poole ja nägi Jeesust nende poole tulemas. Kui ta nende juurde jõudis, tõusis Johannes suurele kivile ja ütles oma kõlavat häält tõstes: „Vaadake Jumala Poega, maailma vabastajat! Tema on see, kelle kohta ma ütlesin: „Pärast mind tuleb see, kes on olnud enne mind, sest ta oli enne kui mina”. Seepärast tulingi ma kõrbest meeleparandust jutlustama ja veega ristima, kuulutades, et taevariik on lähedal. Nüüd tuleb see, kes ristib teid Püha Vaimuga. Ja ma nägin püha vaimu laskumas selle mehe kohale ja kuulsin Jumala häält kuulutamas: „See on minu armas Poeg, kellest mul on hea meel.””
135:9.8 (1506.1) Jeesus lasi neil einestamist jätkata ja istus Johannese juurde sööma, tema vennad Jaakobus ja Juudas olid juba Kapernauma naasnud.
135:9.9 (1506.2) Järgmise päeva varahommikul jättis ta Johannese ja tema jüngritega hüvasti ning läks tagasi Galileasse. Ta ei öelnud neile sõnagi selle kohta, millal nad teda jälle näevad. Johannese küsimustele tema enda jutlustamise ja missiooni kohta vastas Jeesus ainult nõnda: „Minu Isa juhib teid nüüd ja tulevikus, nagu ta seda on alati teinud.” Ning need kaks suurt meest lahkusid tol hommikul teineteisest Jordani kaldal, et mitte kunagi enam lihas kohtuda.
10. Johannes rändab lõuna poole
135:10.1 (1506.3) Et Jeesus oli läinud põhja poole, Galileasse, tundis Johannes sundi minna tuldud teed tagasi lõuna suunas. Nii asuski Johannes koos oma ülejäänud jüngritega pühapäeva, 3. märtsi hommikul lõunasse teele. Ligikaudu veerand Johannese otsestest poolehoidjatest oli läinud vahepeal Galileasse Jeesust otsima. Johannes oli kurvas segaduses. Ta ei jutlustanud enam kunagi nii nagu enne Jeesuse ristimist. Ta tundis kuidagi, et vastutus tulevase kuningriigi eest polnud enam tema õlgadel. Ta tundis, et ta töö on peaaegu lõpule jõudnud; ta oli lohutamatu ja üksildane. Kuid ta jutlustas, ristis ja rändas edasi lõuna poole.
135:10.2 (1506.4) Adami küla lähedal peatus Johannes mitu nädalat ning just siin esines ta mälestusväärse rünnakuga Herodes Antipase vastu, kes oli ebaseaduslikult teise mehe naise endale võtnud. Selle aasta (26. a pKr) juunikuuks oli Johannes tagasi Jordani jõe Betaania koolmekoha juures, kus ta oli oma jutlusi saabuvast kuningriigist enam kui aasta tagasi alustanud. Jeesuse ristimisele järgnenud nädalatel läks Johannes oma jutlustes järk-järgult üle lihtrahvale halastuse kuulutamisele, mõistes samas uue ägedusega hukka korrumpeerunud poliitilisi ja usujuhte.
135:10.3 (1506.5) Herodes Antipas, kelle territooriumil Johannes jutlusi oli pidanud, hakkas tundma ärevust, et Johannes võib oma jüngritega mässu alustada. Herodesele oli vastumeelt ka Johannese avalik kriitika tema koduse elu suhtes. Seda kõike arvestades otsustas Herodes Johannese vangistada. 12. juuni varasel hommikutunnil, enne kui rahvahulgad tulid jutlusi kuulama ja ristimist vaatama, vahistasidki Herodese saadikud Johannese. Kui teda polnud nädalate möödudes ikka veel vabastatud, läksid tema jüngrid üle kogu Palestiina laiali ja paljud neist siirdusid Galileasse, et liituda Jeesuse poolehoidjatega.
11. Johannes vanglas
135:11.1 (1506.6) Johannes tundis end vanglas üksildasena ja elas seal läbi mõnevõrra kibeda kogemuse. Ta igatses Jeesust näha, kuid pidi rahulduma sellega, et kuulis tema tööst nende oma poolehoidjate kaudu, kellest olid saanud Inimese Poja uskujad. Tal tekkis sageli kiusatus Jeesuses ja tema jumalikus missioonis kahelda. Kui Jeesus oli messias, siis miks ei teinud ta midagi tema päästmiseks sellest talumatust vangistusest? Too tahumatu Jumala looduse keskel elanud mees vireles selles põlastusväärses vanglas enam kui poolteist aastat. See kogemus pani tema usu Jeesusesse ja tema lojaalsuse Jeesuse suhtes rängalt proovile. Need läbielamised panid tugevasti proovile isegi Johannese usu Jumalasse. Tal tekkis palju kordi kiusatus kahelda isegi omaenda missiooni ja kogemuse ehtsuses.
135:11.2 (1507.1) Kui ta oli mitu kuud vanglas olnud, tuli tema juurde rühm tema jüngreid, kes rääkisid talle Jeesuse avalikust tegevusest ja ütlesid: „Nüüd sa näed, Õpetaja, et see, kes oli Jordani ülemjooksul sinuga, elab hästi ja võtab vastu kõik, kes tema juurde tulevad. Ta peab isegi pidusööke tölnerite ja patustega. Sina tunnistasid julgelt teda, kuid tema ei tee sinu päästmiseks midagi.” Ent Johannes vastas oma sõpradele: „See mees ei saa teha midagi, mida pole talle andnud teha tema taevane Isa. Te ju mäletate, kuidas ma ütlesin, et mina pole messias, kuid mind on saadetud tema ees talle teed ette valmistama. Ja seda ma ka tegin. See, kellel on pruut, on peigmees, kuid lähedal seisev ja teda kuulav peigmehe sõber rõõmustab peigmehe häält kuuldes väga. Minu rõõm on seega täitunud. Tema peab kasvama, kuid mina pean kahanema. Mina olen siit maa pealt ja olen oma sõnumi kuulutanud. Jeesus Naatsaretlane tuli maa peale taevast ja on meist kõigist üle. Inimese Poeg on tulnud alla Jumala juurest ja kuulutab teile Jumala sõnu. Sest taevane Isa ei anna omaenda Pojale vaimu mitte mõõdu järgi. Isa armastab oma Poega ja annab peagi kõik selle Poja kätesse. Sellel, kes usub Poega, on igavene elu. Ning need minu sõnad on tõesed ja püsivad.”
135:11.3 (1507.2) Jüngrid olid Johannese sõnadest niivõrd hämmastunud, et lahkusid vaikides. Johannes oli samuti väga erutatud, sest ta sai aru, et oli öelnud prohvetlikud sõnad. Ta ei kahelnud enam kunagi päriselt Jeesuse missioonis ja jumalikkuses. Kuid Johannesele valmistas kibeda pettumuse see, et Jeesus talle mingit sõna ei saatnud, ei tulnud teda vaatama ega kasutanud oma suurt võimu tema päästmiseks vanglast. Jeesus aga teadis selle kohta kõik. Ta armastas Johannest väga, kuid teadlikuna oma jumalikkusest ja suurtest ettevalmistustest, mida tehti Johannese lahkumiseks siit maailmast, ning samuti sellest, et Johannese töö maa peal on lõpule jõudnud, hoidus ta sekkumast suure jutlustaja-prohveti elujärgu loomulikku kulgu.
135:11.4 (1507.3) Pikk ootamisaeg vanglas oli inimlikult talumatu. Mõni päev enne oma surma saatis Johannes jälle oma usaldusalused sõnumitoojad Jeesuse juurde, küsides: „Kas minu töö on tehtud? Miks kustun ma vanglas? Kas oled sa tõesti messias või peame hakkama kedagi teist otsima?” Ning kui need kaks jüngrit Jeesusele selle sõnumi edasi andsid, vastas Inimese Poeg: „Minge Johannese juurde tagasi ja öelge talle, et ma pole teda unustanud, kuid meil on kohane õiglus lõpuni viia. Rääkige Johannesele, mida te kuulsite ja nägite — et vaestele jutlustatakse häid uudiseid — ning öelge siis lõpuks minu maise missiooni armsale ettekuulutajale, et saabuval ajastul saab talle osaks küllaga õnnistust, kui ta minus ei kahtle ega takerdu.” Need olid viimased sõnad, mida Johannes Jeesuselt kuulis. See sõnum lohutas teda väga ja aitas kindlustada tema usku ning valmistada teda ette tema lihaliku elu traagiliseks lõpuks, mis nii varsti järgnes sellele mälestusväärsele sündmusele.
12. Ristija Johannese surm
135:12.1 (1508.1) Kuna Johannes oli töötanud vangistamise ajal Lõuna-Pereas, viidi ta kohe Makhairose kindluse vanglasse, kus teda hoiti vangis kuni tema hukkamiseni. Herodes valitses nii Galilead kui ka Peread ja tema residents Pereas oli tol ajal nii Juliases kui ka Makhairoses. Galileas oli ametlik residents viidud Sepphorisest uude pealinna Tibeeriasse.
135:12.2 (1508.2) Herodes kartis Johannest vabastada, sest too võis hakata mässu õhutama. Ta kartis teda hukata, sest rahvahulgad võisid pealinnas mässu tõsta. Tuhanded perealased uskusid, et Johannes on püha mees, prohvet. Seepärast hoidis Herodes nasariidist jutlustajat vanglas, oskamata temaga midagi muud ette võtta. Johannes oli käinud mitu korda Herodese juures, kuid polnud nõustunud Herodese valduste piirest lahkuma ega loobuma oma vabastamise korral igasugusest avalikust tegevusest. Ning uus, üha kasvav ärevus Jeesus Naatsaretlase pärast näitas Herodesele, et Johannest ei saanud sel hetkel vabastada. Peale selle oli Johannest tabanud ka Herodese ebaseadusliku naise Heroodiase ränk ja kibe viha.
135:12.3 (1508.3) Herodes rääkis Johannesega palju kordi taevariigist ning kuigi sõnum jättis talle mõnikord tõesti sügava mulje, kartis ta teda vanglast vabastada.
135:12.4 (1508.4) Et Tibeerias toimusid suured ehitustööd, veetis Herodes palju aega oma Perea residentsides ja Makhairose kindlus meeldis talle. Kulus veel mitu aastat, enne kui Tibeerias kõik üldkasutatavad hooned ja residents täiesti valmis said.
135:12.5 (1508.5) Oma sünnipäeval pidas Herodes Makhairose palees tähtsamatele ametnikele ja muudele Galilea ja Perea valitsuse nõukogude kõrgetele liikmetele suure pidusöögi. Et Herodes ei olnud kuulda võtnud Heroodiase otsest palvet lasta Johannes hukata, võttis naine nüüd nõuks lasta Johannes surmata kavala plaani abil.
135:12.6 (1508.6) Õhtu pidustuste ja meelelahutuste ajal lasi Heroodias oma tütrel banketist osavõtjate ees tantsuga esineda. Herodesele meeldis neiu esinemine väga, ta kutsus neiu enda juurde ja ütles: „Sa oled võluv. Olen sinuga väga rahul. Küsi täna, minu sünnipäeval, endale ükskõik mida, ja ma täidan su soovi, olgu see kas või pool kuningriiki.” Herodes oli seda lubadust andes ohtra veinikoguse mõju all. Noor daam tõmbus kõrvale ja küsis emalt, mida ta peaks Herodeselt paluma. Heroodias ütles: „Mine Herodese juurde ja küsi Ristija Johannese pead.” Ja noor naine ütles banketilaua juurde tagasi minnes Herodesele: „Palun, et annaksid mulle kohe kandikul Ristija Johannese pea.”
135:12.7 (1508.7) Herodest valdasid hirm ja kurbus, kuid et ta oli vande andnud ja kõik tema pidusöögil osalejad olid seda kuulnud, ei saanud ta palve täitmisest keelduda. Ja Herodes Antipas andiski sõdurile käsu minna ja tuua talle Johannese pea. Nii raiuti Johannesel tol ööl vanglas pea otsast ja sõdur tõi prohveti pea kandikul noorele naisele, kes istus banketisaali tagaotsas. Ning see neiu andis pea oma emale. Kui Johannese jüngrid juhtunust kuulsid, tõid nad Johannese keha vanglast ning selle matnud, läksid Jeesusele toimunust teatama.