text:
Nõuded mõõteprotseduurile ja mõõtja erialasele pädevusele ning pädevuse hindamise ja tõendamise kord – Riigi Teataja
Nõuded mõõteprotseduurile ja mõõtja erialasele pädevusele ning pädevuse hindamise ja tõendamise kord
Nõuded mõõteprotseduurile ja mõõtja erialasele pädevusele ning pädevuse hindamise ja tõendamise kord - sisukord
§ 2 Erialase pädevuse kriteeriumid
§ 3 Erialase pädevuse hindamise taotlemine
§ 4 Erialase pädevuse hindamine ja tõendamine ning pädevusulatuse muutmine
§ 5 Erialaselt pädevaks tunnistatud mõõtja pädevuse tõendamise viis
§ 6 Pädevusega mõõtja erakorraline hindamine
§ 7 Erialast pädevust tõendava tunnistuse kehtivuse peatamine ja kehtetuks tunnistamine
RT I, 18.12.2018, 17
Vastu võetud 13.12.2018 nr 64
Määrus kehtestatakse mõõteseaduse § 5 lõigete 4 ja 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse mõõtja erialase pädevuse hindamise ja tõendamise kord ning täpsustatakse nõuded pädevale mõõtjale ja tema mõõteprotseduurile, kelle erialast pädevust hindab akrediteerimisasutus.
§ 2. Erialase pädevuse kriteeriumid
Pädev mõõtja vastab järgmistele kriteeriumitele:
1) järgib õigusaktis, mis sätestab mõõtmise läbiviimisel mõõtetulemuse jälgitavuse tõendamise kohustuse, kehtestatud nõudeid mõõtmisele;
2) mõõtetegevuse eest vastutaval ja mõõtmisi läbiviival personalil on vajalikud oskused, teadmised ja väljaõpe ning nende vastutusala ja pädevusulatus on määratletud;
3) väldib mõõtetegevusega seotud personali vastutusala määratlemisel võimalikke huvide konflikte;
4) määratleb organisatsiooni juhtimisstruktuuri ja mõõtetegevusega seotud isikute koha organisatsioonis;
5) kasutab sobivat mõõtemeetodit ja protseduuri, kusjuures mittestandardne mõõtemeetod on mõõtja hinnatud ja kinnitatud sihtotstarbeliseks kasutamiseks;
6) kehtestab proovivõtmisel proovivõtu plaani ning protseduuri, mis järgib väljakujunenud praktikat, ja rakendab neid proovivõtmisel;
7) tal on vaba juurdepääs kõigile mõõtevahenditele ja abiseadmetele, mis on vajalikud mõõtmise korrektseks läbiviimiseks, sealjuures on kasutatav mõõtevahend ja abiseade nõuetekohaselt käsitsetud ja hooldatud;
8) tagab, et mõõtmisteks kasutatav mõõtevahend on jälgitavalt kalibreeritud või taadeldud või kui õigusaktiga on lubatud kasutada mõõtmiseks seadet, mida ei ole võimalik jälgitavalt kalibreerida või taadelda, järgitakse seadme kontrolliks asjakohaseid protseduure ja mõõtemeetodit;
9) tagab, et mõõtmiseks kasutatavad ruumid ja keskkonnatingimused võimaldavad korrektset mõõtmist, kahjustamata selle nõutavat kvaliteeti, sealjuures välimõõtmiste korral kajastatakse keskkonnatingimuste mõju mõõtemääramatuse hinnangus;
10) kehtestab ja rakendab väljakujunenud praktikat järgiva protseduuri mõõteobjekti käsitsemiseks ja tuvastamiseks ning mõõtetulemuse ja asjassepuutuvate isikuandmete konfidentsiaalsuse tagamiseks;
11) kehtestab protseduuri mõõtemääramatuse hindamiseks, sealjuures esitatakse mõõtemääramatus laiendmääramatusena 95%-lisel tõenäosustasemel või mõõtmist reguleerivas asjakohases õigusaktis sätestatud tõenäosustasemel, ja rakendab mõõtemääramatuse hindamise protseduuri;
12) tagab mõõtetulemuse dokumenteerimisel kogu informatsiooni esitamise täpselt, selgelt ja objektiivselt ulatuses, mis on nõutud mõõtemeetodi kohaselt ning on vajalik mõõtetulemuse tõlgendamisel;
13) säilitab mõõte- ja vaatlusandmed ning nende alusel tehtud arvutused ja otsustused, mõõteprotokollid ning väljastatud dokumentide koopiad enda määratud asjakohase perioodi jooksul, kui õigusakt ei sätesta teisiti;
14) kehtestab ja rakendab mõõtmise kvaliteedi tagamise kontrollprotseduuri, kaasa arvatud tööetaloni ja etalonaine regulaarse kasutamise ning osaleb võimalusel perioodiliselt sobivas tasemekatses või võrdlusmõõtmises;
15) kehtestab väljakujunenud praktikat järgiva mittevastavat mõõtetegevust ennetava või toimunud ebaõige mõõtetegevuse parandamise korra;
16) tõendab oma tegevuse jätkuvat vastavust käesoleva määruse nõuetele, planeerides ja läbi viies väljakujunenud praktikat järgivate ja kehtestatud protseduurireeglitega enda määratud asjakohase perioodi jooksul siseauditeid, mille käigus mõõtja kontrollib oma tegevuse vastavust nõuetele;
17) koostab ja rakendab mõõtetulemuse usaldusväärsuse tagamiseks punktides 2–16 nõudeid hõlmava dokumentatsiooni, mis on mõõtetegevuses osalevale personalile kättesaadav.
§ 3. Erialase pädevuse hindamise taotlemine
(1) Erialase pädevuse hindamise taotleja (edaspidi taotleja) esitab akrediteerimisasutusele viimase väljatöötatud vormi kohase taotluse, mis sisaldab §-s 2 nimetatud kriteeriumite täitmise hindamiseks vajalikke ja taotletava pädevusulatuse andmeid ning taotleja kontaktandmeid.
(2) Taotlusele lisatakse taotletavasse pädevusulatusse kuuluvate mõõtemeetodite loetelu ja mittestandardse mõõtemeetodi kirjeldus.
(3) Akrediteerimisasutuse taotlusel esitab taotleja täiendavaid pädevuse hindamiseks vajalikke §-s 2 nimetatud dokumente, et tõendada enda vastavust käesoleva määruse nõuetele.
§ 4. Erialase pädevuse hindamine ja tõendamine ning pädevusulatuse muutmine
(1) Erialase pädevuse hindamisel teeb akrediteerimisasutus kindlaks mõõtja erialase pädevuse vastavalt §-s 2 sätestatud kriteeriumitele.
(2) Akrediteerimisasutusel on õigus hindamine katkestada või lõpetada, kui taotleja ei võimalda läbi viia nõuetekohast hindamist või ei tasu tähtaegselt toote nõuetele vastavuse seaduses sätestatud tasu.
(3) Eeldatakse, et kui erialase pädevuse hindamise protseduuri läbi viimisel on lähtutud standardi EVS-EN ISO/IEC 17011 või samaväärsetest nõuetest, on hindamisprotseduur vastavuses määruse nõuetega.
(4) Erialase pädevuse hindamise positiivse tulemuse korral väljastab akrediteerimisasutus taotlejale mõõtja erialast pädevust tõendava tunnistuse.
(5) Erialast pädevust tõendavas tunnistuses esitatakse vähemalt järgmised andmed:
1) mõõtja nimi, aadress ja e-post, vajadusel mõõtja struktuuriüksus;
2) kinnitus mõõtja vastavuse kohta erialase pädevuse kriteeriumitele;
3) mõõtevaldkond;
4) viide õigusaktile, mis sätestab mõõtetulemuse jälgitavuse nõude;
5) tunnistuse registreerimisnumber;
6) tunnistuse väljastamise kuupäev;
7) tunnistuse kehtivusaeg;
8) akrediteerimisasutuse juhi nimi ja allkiri;
9) mõõteobjekt, mõõdetav parameeter ja mõõtemeetod;
10) mõõtetegevuse eest vastutav isik.
(6) Kui taotleja ei vasta lõikes 1 nimetatud nõuetele või ei täida lõikes 2 ja § 3 lõikes 3 nimetatud nõudeid, teeb akrediteerimisasutus taotleja osas erialast pädevust tõendava tunnistuse väljastamisest keeldumise otsuse.
(7) Erialast pädevust tõendav tunnistus kehtib kaks aastat.
(8) Pädeva mõõtja erialase pädevuse ulatuse muutmine pädevust tõendava tunnistuse kehtivuse ajal toimub pädeva mõõtja esitatud § 3 lõikes 1 nimetatud taotluse alusel akrediteerimisasutuse läbiviidud hindamise või §-s 6 sätestatud erakorralise hindamise tulemusena.
§ 5. Erialaselt pädevaks tunnistatud mõõtja pädevuse tõendamise viis
(1) Pädev mõõtja kasutab mõõtetegevuse käigus ja mõõteprotokollis oma pädevuse tõendamisele viidates lauset „Erialaselt pädev mõõtja, EAK nr EXXX”, kus „XXX” väljendab erialast pädevust tõendava tunnistuse numbrit, ning osundab, milliste katsete või mõõtmiste osas on tema pädevus tõendatud.
(2) Erialast pädevust tõendava tunnistuse kehtivuse lõppemisel, peatamisel või kehtetuks tunnistamisel lõpetab viivitamatult mõõtja sellele viitamise.
§ 6. Pädevusega mõõtja erakorraline hindamine
Põhjendatud kahtluse korral viib akrediteerimisasutus läbi erakorralise hindamise, et kontrollida pädeva mõõtja vastavust §-s 2 toodud kriteeriumitele.
§ 7. Erialast pädevust tõendava tunnistuse kehtivuse peatamine ja kehtetuks tunnistamine
Kui erialase pädevuse saanud mõõtja ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele, tunnistab akrediteerimisasutus mõõtja erialast pädevust tõendava tunnistuse kehtetuks või peatab selle kehtivuse mittevastavuse kõrvaldamist kinnitavate tõendite saamiseni.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 5
§ 2
§ 3
§ 4
§ 3
§ 3
§ 5
§ 6
§ 7


Jüri Gümnaasiumi põhimäärus – Riigi Teataja
Jüri Gümnaasiumi põhimäärus
Jüri Gümnaasiumi põhimäärus - sisukord
§ 5 Hariduse liik
§ 6 Hariduse tase
§ 10 Hariduslike erivajadustega laste rühmad/klassid
§ 12 Hindamise alused
§ 14 Koolist väljaarvamine
§ 15 Jüri Gümnaasiumi lõpetamine
§ 17 Õpilaste õppekavaväline tegevus
§ 18 Kooli õppekavaväline tegevus
RT IV, 11.10.2018, 26
Vastu võetud 05.10.2018 nr 26
Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 66 lõike 1 ja 2 ning Rae valla põhimääruse § 54 lõike 2 alusel.
Kooli nimetus on Jüri Gümnaasium (edaspidi kool).
Kooli asukoht ja tegutsemiskoht on aadressil Laste 3, Jüri alevik, Rae vald, 75301 Harjumaa.
(1) Kool on Rae Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav asutus.
(4) Kool juhindub oma tegevuses riigi ja Rae valla õigusaktidest, vallavanema käskkirjadest ning käesolevast põhimäärusest.
§ 5. Hariduse liik
Kooli ülesannetest johtuvalt on hariduse liigiks üldharidus.
§ 6. Hariduse tase
Kooli hariduse tasemed on järgmised:
1) põhiharidus (hariduse I tase);
2) keskharidus (hariduse II tase).
(1) Hoolekogu ülesanne on kooli õpilaste, õpetajate, kooli pidaja, õpilaste vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajate kaudu anda soovitusi õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomisel.
(2) Hoolekogu täidab talle seadustes pandud ülesandeid ning teeb kooli pidajale ettepanekuid kooliga seotud küsimuste paremaks lahendamiseks.
(2) Direktor täidab talle seadustes ja nende alusel õigus- ja haldusaktides pandud ülesandeid.
(3) Direktor vastutab oma pädevuse piires õppe- ja kasvatustegevuse korralduse ja tulemuslikkuse ning muude koolis läbiviidavate tegevuste, kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(4) Direktor esindab kooli ja tegutseb kooli nimel, teeb kooli eelarve piires tehinguid, mis on vastavuses vallavalitsuse raamatupidamise sise - eeskirjaga.
(6) Direktor sõlmib, muudab ja ütleb üles koolitöötajatega töölepingud.
(1) Õpingute alusdokumentideks on põhikooli ja gümnaasiumi riiklike õppekavade alusel koostatud kooli õppekavad.
(3) Valikainete valikul arvestab kool kooli õppesuundi, õpilaste, lastevanemate ja pedagoogide ettepanekuid ning oma võimalusi. Õppesuuna valib iga õpilane või piiratud teovõimega õpilase puhul vanem.
§ 10. Hariduslike erivajadustega laste rühmad/klassid
(1) Õpilase õppekavas sõnastatud eesmärkide täitmiseks ja talle vajaliku toe pakkumiseks võib lisaks tavaklassidele moodustada ka õpiabi- või tasemerühmi või eriklasse. Õpe õpiabi- või tasemerühmas või eriklassis peab olema õpilase vajadustest lähtudes põhjendatud ja ajaliselt piiritletud ning järgida tuleb haridusliku erivajadusega õpilase õppe koordineerija või koolivälise nõustamismeeskonna või mõlema soovitusi. Erituge vajava õpilase õpetamisel tavaklassis peab arvestama koolivälise nõustamismeeskonna soovitusi.
(2) Õpiabi- või tasemerühma või eriklassi vastuvõtmise otsustab direktor. Otsuse tegemisel lähtub direktor õpilase või piiratud teovõimega õpilase puhul vanema nõusolekust.
(3) Õpilaste arvu õpiabirühmas, tasemerühmas ja eriklassis määrab direktor, arvestades õpilaste hariduslike erivajaduste iseloomu, kooli teenindava eripedagoogi ja haridusliku erivajadusega õpilase õppe koordineerija või koolivälise nõustamismeeskonna või mõlema soovitusi. Eriklassis viiakse tõhustatud tuge saavate õpilaste õppetööd läbi kuni 12 õpilasega ja erituge saavate õpilaste puhul kuni nelja õpilasega. Kooli pidaja võib põhjendatud juhul direktori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul suurendada konkreetses eriklassis õpilaste arvu üheks õppeaastaks.
Õppe ja kasvatuse korraldus järgib kaasava hariduse põhimõtteid ning toimub vastavalt koolis kehtestatud õppekavadele.
§ 12. Hindamise alused
Hindamise alused on riiklikes õppekavades ja hindamise korraldus kooli õppekavades.
Kooli vastuvõtt toimub põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ja selle alusel kehtestatud haridus- ja teadusministri määruse ning kooli pidaja kehtestatud vastuvõtu tingimuste ja korra kohaselt.
§ 15. Jüri Gümnaasiumi lõpetamine
Kooli lõpetamine toimub põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning põhikooli ja gümnaasiumi riiklikus õppekavas sätestatu kohaselt.
(2) Kooli raamatukogu on otstarbe järgi õppekirjanduse kogu. Põhikogu osas täidab kooliraamatukogu ülesannet Jüri Raamatukogu.
(3) Kooliraamatukogude töökorralduse alused kehtestab haridus- ja teadusminister.
§ 17. Õpilaste õppekavaväline tegevus
(1) Kool korraldab õppekavavälise tegevusena tegevusi pikapäevarühmades, ringides ning üritusi ja väljasõite.
§ 18. Kooli õppekavaväline tegevus
(1) Õppekavavälise tegevuse kulude katmine võib toimuda õppekavavälises tegevuses osalejate kaasrahastamisel.
(2) Õppekavaväliste tegevuste loetelu, kus toimub kulude katmine õppekavavälises tegevuses osalejate kaasrahastamisel ja kaasrahastamise kaudu kaetavate kulude määra õppekavavälise tegevuse lõikes kehtestab vallavalitsus kooli ettepanekul.
1) õppida oma huvide ja võimete kohaselt vastavalt kooli õppekavadele;
2) saada õppekavades ettenähtu omandamiseks õigusaktidega sätestatud tingimustel ja korras täiendavat abi õpetajatelt;
3) luua koolis ühinguid, klubisid, stuudioid, ringe ning osaleda nende töös arvestades õigusaktides sätestatut;
4) võtta osa õppekavavälistest õpilasüritustest, mis on ette nähtud kooli päevakavas;
5) nõustamisele ja tugimeetmete rakendamisele põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses ja selle alusel kehtestatud tingimustel ja korras;
6) teha ettepanekuid kooli direktorile ja teistele töötajatele õppe ja kasvatuse korraldamise osas;
7) moodustada koolis õpilasesindus, kes esindab õpilaskonda;
2) osalema temale kooli päevakavas või individuaalses õppekavas ettenähtud õppes;
Õpilast tunnustatakse haridus- ja teadusministri määruses ja kooli kodukorras sätestatud tingimustel ja korras.
(2) Õpilaskonda esindav organ on õpilasesindus.
(3) Kooli õpilasesindus tegutseb õpilasesinduse põhimääruse alusel. Õpilasesinduse põhimääruse kehtestamisel lähtutakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatust.
(4) Õpilasesinduse põhimäärus on dokument, milles sätestatakse õpilaskonna esindus- ja täitevorganite moodustamise kord, nende õigused, kohustused ja vastutus ning töökord.
(5) Õpilasesinduse põhimääruse koostab ja kiidab heaks õpilasesinduse üldkogu vähemalt 2/3 häälteenamusega ning kinnitab direktor.
3) juurdepääsule kooli valduses olevale teabele piiratud teovõimega õpilase kohta;
4) enne õpilase suhtes ajutise õppes osalemise keelu rakendamist anda arvamus õpilase käitumise ja mõjutusmeetme kohta;
5) taotleda koduõpet põhiharidust omandavale õpilasele, mille rakendamisel korraldab ja rahastab väljaspool kooli toimuva õppe osa vanem;
6) valida vabalt kool koolikohustuslikule isikule, kui soovitud koolis on vabu õppekohti;
7) esitada taotlus õpilase vastuvõtmiseks pikapäevarühma või sealt välja arvamiseks;
(3) Vanemal on kohustus:
1) võimaldada ja soodustada lapse koolikohustuse täitmist;
5) teha koostööd kooliga õigusaktides sätestatud tingimustel ja korras;
6) kasutada meetmeid, mida talle pakub kool või elukohajärgne valla- või linnavalitsus;
7) pöörduda kooli ettepanekul nõustamiskomisjoni poole;
8) taotleda vajaduse korral koolilt ja õpilase elukohajärgselt valla- või linnavalitsuselt õigusaktides sätestatud koolikohustuse täitmise tagamise meetmete rakendamist;
9) teavitada hiljemalt õppest puudumise esimesel õppepäeval kooli õpilase õppest puudumisest ja selle põhjustest;
10) teavitada kooli puudumise kestusest hiljemalt ülejärgmisel õppepäeval pärast puudumise põhjuste äralangemist;
11) osaleda piiratud teovõimega õpilase puhul arenguvestlusel.
Koolitöötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse tööandja ja töötaja vahel sõlmitud töölepinguga. Töölepingu lahutamatuks osaks on ametijuhend.
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad talle kooli pidaja poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Kool kasutab ning valdab tema valduses ja kasutuses olevat vara vastavalt Rae valla raamatupidamise sise-eeskirjale ja muudele õigusaktidele.
Koolil on oma eelarve osa Rae valla tervikeelarvest, mille kinnitab Rae Vallavolikogu.
(1) Kooli rahastatakse riigieelarvest, kooli pidaja eelarvest, laekumistest sihtasutustelt, annetustest, põhimääruses sätestatud õppekavavälistest tegevustest. Annetuste kasutamine toimub vastavalt annetaja soovile; kui annetaja oma soovi ära näidanud ei ole, siis toimub annetuse kasutamine kooli hoolekogu ja Vilistlaskogu ühisotsusel.
(2) Kooli poolt pakutavate tasuliste teenuste hinnad kehtestab vallavalitsus.
(1) Rae Vallavalitsuse 07. veebruari 2012 määrus nr 11 „Jüri Gümnaasiumi põhimäärus“ tunnistatakse kehtetuks.


Esileht Kool Kodukord Päevakava Õpetajad Õpilasesindus Õppenõukogu Hoolekogu Lasteaed Kodukord Päevakavad Lasteaia õppekava Teavet lapsevanemale Õpilaskodu Kodukord Päevakava Koha taotlemine Kontakt Õppetöö Konsultatsioonide ajad Koolivaheajad Tunniplaan Tugisüsteemid Huvitegevus Huviringide ajad Ürituste kalender Dokumentatsioon KIK projekt Kontakt Kooli kodukord
Kooli Kodukorra koostamisel on aluseks võetud „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse“ § 25 lg 6, § 35 lg 3, § 36, § 40 lg 2, § 44 lg 2-7, § 55 lg 4-5, § 57, § 58 ja § 68.
Kooli kodukord on õpilastele ja kooli töötajatele (õpetajad ja teised töötajad) kohustuslik.
Adavere Põhikoolis (edaspidi Koolis) statsionaarselt õppivate õpilaste käitumist reguleerivad üldinimlikud eetika-, moraali- ja käitumisnormid, käesolev kodukord, Kooli põhimäärus, Eesti Vabariigi seadused ja nende alusel välja antud õigusaktid.
Koolis austavad kõik õpetajad, töötajad ja õpilased kõigi õpilaste õigust õppida. Vastastikune suhtlemine on lugupidav. Probleemide esmane lahendaja on aine- või klassiõpetaja.
Kõik Kooli õpilased ja õpetajad osalevad kooliaasta avaaktusel, kooli aastapäeva ja vabariigi aastapäeva aktusel, kooliaasta lõpuaktusel korrektses riietuses.
Õpilast esindavad koolis õpilasesindus ja vanem (hooldaja).
Koolis on õppe- ja kasvatuskorralduse põhivorm õppetund. Õppetunnid toimuvad koolis või väljaspool kooli ekskursiooni või õppekäiguna vastavalt tunniplaanile.
Koolimaja avatakse 7.30 ja suletakse 18.00. Õpilased tulevad kooli mitte hiljem kui 5 minutit enne õppetöö algust. Õppetunnid algavad koolis kell 8.30 ja lõppevad 16.00. Õpilasüritused lõppevad hiljemalt 22.00.
Heaks tavaks Koolis on see, et õpilased hoiavad oma tervist ega lahku õppetöö ajal põhjuseta Kooli territooriumilt.
Garderoob avatakse 7.30. Garderoobi lukustatavasse kappi jäetakse spordi- ja üleriided, vajadusel muud tarbed. Õpilaste, õpetajate ja töötajate kadunud asjade eest kool materiaalselt ei vastuta. Isiklike asjade säilimise eest vastutab õpilane, õpetaja või töötaja ise.
Heaks tavaks Koolis on kanda vahetusjalatseid.
Õppetund kestab 45 minutit, mis vaheldub 10 minutilise vahetunniga. Söögivahetunni pikkuseks on 30 minutit ja söögiaeg algab peale neljandat tundi.
koolis tasuta õppida ja olla õpetatud riikliku õppekavaga ettenähtud ainetes;
saada oma võimetele ja huvidele vastavat haridust;
teada õpitulemuste hindamise põhimõtteid ja korda;
olla kaitstud ja saada kaitset vaimse ja füüsilise vägivalla eest;
õigus kandideerida ja olla valtud õpilasesindusse ning selle kaudu osaleda koolielu korraldamises ja juhtimises;
kasutada tasuta kooli õpikufondi;
saada vajadusel õpetajatelt täiendavat abi (õpiabi, konsultatsioone, juhendamist);
koolis tekkivate probleemide lahendamiseks pöörduda klassijuhataja, aineõpetaja, sotsiaalpedagoogi, õpilasesinduse, õppealajuhataja või direktori poole;
kasutada huvitegevuseks kooli juhtkonnaga kokkuleppel (õpetaja, treeneri või huvijuhi juuresolekul) kooli ruume, rajatisi ning õppe-, spordi- ja tehnilisi vahendeid;
Õpilastele on kohustuslikud kõik üldtunnustatud käitumisreeglid ja –normid. Igas olukorras käitub õpilane viisakalt, nooremaid hoides ja vanemaid arvestades, hoidub igasugusest vägivallast ja teeb endast oleneva pahatahtliku tegevuse peatamiseks.
Koolis on igaühel õigus õppida, kellelgi pole õigust teisi õpilasi õppetunnis segada ega neid õppimisest eemal hoida.
Õpilastel peavad enne õppetunni algust kaasas olema kõik tunniks vajalikud õppevahendid. Õppetööks mittevajalikke ja ohtlikke esemeid (teravaid, kergesti süttivaid, plahvatusohtlikke vms) õpilane kooli kaasa ei võta.
Õpilane on kohustatud osalema õppetöös vastavalt konkreetse õpilase jaoks kooli poolt ettenähtud tunniplaanile ja õppekorraldusele. Õpilase päevakava ning muudatused selles tehakse õpilasele ja vanemale teatavaks klassijuhataja poolt. Klassijuhataja teeb päevakava või selle muudatused teatavaks kõigile klassi õpilastele tema poolt valitud vormis.
Õpilane, kellel puudub võimalus kasutada kodus e-kooli (sh õpilaskodu õpilane) on kohustatud pidama õpilaspäevikut.
Koolimaja, selle sisustuse, õpilaste kasutusse antud õpikute, töövihikute, suuskade, uiskude ning muude õppevahendite lõhkumine ja rikkumine on lubamatu. Kahju hüvitab rikkuja vanem.
Õpilase välimus ja riietus on hoolitsetud, puhas ja korrektne – dressides ei ole lubatud ainetundides viibida; spordiriietus on sobiv ja kohustuslik kehalise kasvatuse tundides.
Õppetöövälistel üritustel (matkadel, reisidel, ühiskülastustel, ekskursioonidel, võistlustel jne.) viibides esindab õpilane väärikalt ennast ja oma kooli; täidab täpselt õpetajate ja teiste juhendavate täiskasvanute korraldusi, liikluseeskirju ja transpordi kasutamise reegleid, käitub viisakalt ja kaaskodanikke arvestades; looduses viibides käitub õpilane loodushoidlikult.
Kooli turvalisuse huvides ei ole lubatud kutsuda õppetöö ajal koolimajja sõpru-tuttavaid.
Kõik koolist õpilasega saadetud teated peavad jõudma õpilase vanemateni.
Oma kooli esindama (võistlustele, konkurssidele vms) lubatakse üldjuhul korrektse käitumise ja vähemalt rahuldava õppeedukusega õpilasi. Kooli esindamine on tunnustus.
I – IV klasside õpilased lähevad söögivahetunnil sööklasse klassijuhatajaga, V – IX klasside õpilased eelnenud tunni aineõpetajaga.
Õpilane ei võta kooli kaasa õppetööks mittevajalikke elektroonilisi seadmeid (kaasaskantavaid kõlareid, kõrvaklappe, mobiiltelefoni, tahvelarvutit jms).
Õpilase õpikeskkonna kujundamisel tervist säästvaks on koolipäev kohustuslikult mobiilivaba.
Kooli kaasa võetud mobiiltelefoni on õpilane kohustatud õppepäeva lõpuni loovutama aineõpetajale, klassijuhatajale või direktorile.
Õpilasi tunnustatakse vastavalt koolis kehtestatud tunnustamise korrale.
Kiituskirjaga „Väga hea õppimise eest“ ja kiituskirjaga „Väga heade tulemuste eest üksikus õppeaines“ võidakse tunnustada kõikide klasside õpilasi vastavalt õppenõukogu otsusele.
Kiitusega põhikooli lõputunnistusega tunnustatakse põhikoolilõpetajat, kellel kõigi lõputunnistusele kantavate õppeainete viimane aastahinne ja lõpueksamihinne on „väga hea“. Otsuse teeb õppenõukogu.
Õpilasele avaldatakse direktori käskkirjaga kiitust:
klassi või kooli esindamise eest väljaspool kooli;
aktiivse huvitegevuse eest;
Õpilaste kiitmist puudutavad käskkirjad vormistatakse klassijuhatajate, aineõpetajate või teiste kooli töötajate ettepanekul ja avalikustatakse koolisiseselt.
Õpilase kiitmisest antakse teada õpilase vanematele.
ÕPPETÖÖ TULEMUSTEST TEAVITAMINE, ÕPILASE ARENGU TOETAMINE
Hindamisest teavitamisel lähtub kool Haldusmenetluse seaduses § 25 – 32 sätestatust. Õpitulemuste hindamise põhimõtteid ja korda tutvustab aineõpetaja õppeaasta alguses:
õpilastele esitatakse hindamiskriteeriumid;
õpilastele kirjeldatakse hinnete sisu õppeainete eripära arvestades;
määratakse hindamise sagedus ja aeg (kontrolltööde toimumise ajad);
seletatakse kokkuvõtva hinde kujunemist;
Klassijuhatajad teavitavad hinnetelehe abil vanemaid lapse õpiedukusest vastavalt kooli õppekavale (http://apk.edu.ee).
Kui õpilane ja vanem ei ole andnud nõusolekut hindamisest teavitamiseks elektrooniliselt, teavitab kool õpilast ja vanemat hindamisest paberil oleva dokumendi kättetoimetamise kaudu.
Kui õpilasel ja tema vanemal ei ole võimalik saada teavet hindamisest elektroonilise õppeinfosüsteemi vahendusel, siis saavad nad koolile esitada vastava teabenõude. Õpilase ja/või vanema teabenõude alusel antakse õpilasele teavet hindamisest elektroonilise õppeinfosüsteemi väljavõttena.
Kool tagab õpilasele, kellel tekib ajutine mahajäämus, täiendava juhendamise väljaspool õppetunde;
Õpilase arengu toetamiseks korraldab klassijuhataja kord õppeaasta jooksul arenguvestluse, kus osalevad õpilane ja vanem;
Kooli kodukorra täitmine on seotud hinnanguga õpilase hoolsusele ja käitumisele.
Õpilasel on õigus ja kohustus käia kõigis õppekavaga ettenähtud tundides.
Kool peab arvestust õppetundidest puudumiste kohta.
Õppetunnist puudumine on lubatud üksnes mõjuvatel põhjustel:
Koolis on tavaks, et lapsevanem teavitab õppest puudumise esimesel õppepäeval kas telefoni, elektroonilise õppeinfosüsteemi või kirjaliku teatise teel klassijuhatajat, kui õpilane peab olema õppetööst eemal haigestumisel või perekondlikel põhjustel. Puudumiste kohta esitatud teatised registreeritakse Kooli kantseleis dokumendiregistris ja arhiveeritakse.
Kui vanem ei ole hiljemalt järgmiseks õppepäevaks kooli teavitanud õpilase puudumise põhjusest, võtab koduga ühenduse kool.
Kui klassijuhatajal on tekkinud põhjendatud kahtlus, et õpilase puudumise põhjendamisel on esitatud ebaõigeid andmeid või lapsevanem ei ole õpilase puudumisest teavitanud, on koolil õigus taotleda vanematelt täiendavaid selgitusi või pöörduda õpilase elukohajärgse valla- või linnavalitsuse poole, kes korraldab meetmete rakendamise puudumise tegelike põhjuste väljaselgitamiseks ja koolikohustuse täitmise tagamiseks.
Kui õpilane lahkub õppepäeva jooksul, siis teavitab ta sellest oma klassijuhatajat.
Andmed õpilaste kohta, kes on ühe õppeveerandi jooksul õppetööst mõjuva põhjuseta puudunud enam kui 20 protsendist õppetundidest, kantakse hariduse infosüsteemi EHIS.
Õppetunnid jäetakse ära õpperuumis, kus õhutemperatuur on vähem kui 19º C ja võimlas, kui selles on õhutemperatuur vähem kui 18º C.
Õppetegevuse korraldamisel arvestatakse välisõhu temperatuuri ja tuule kiiruse koosmõjust sõltuvalt tuule-külma indeksit ning inimorganismile tegelikult toimivat välisõhu temperatuuri.
Õppetunnid jäetakse ära, kui sõit kooli ja tagasi ei ole korraldatud ja tegelikult toimiv välisõhu temperatuur on:
Tegelikult toimivat välisõhu tempreatuuri hinnatakse Eesti meteoroloogia ja hüdroloogiainstituudi veebilehel http://www.emhi.ee avaldatud igapäevaste ilmavaatluste andmete ja Tervisekaitseinspektsiooni veebilehel avaldatud tuule-külma indeksi tabeli alusel.
Kehalise kasvatuse ja tehnoloogiaõpetuse tundides kehtivad nõuded riietusele ja hügieenile, mida tutvustab vastava aine õpetaja ning need on täitmiseks kohustuslikud.
Kõiki kasutuselolevaid õpperuume koristatakse niiskelt kooli personali poolt iga päev. Tualettruume ja koridore koristatakse pärast iga vahetundi ning võimlat pikkadel vahetundidel.
Ekskursiooni, matka, õppekäigu jm koolivälise ürituse korraldaja õpetaja peab tagama, et vanemad oleksid üritusele minekust teadlikud ning teataksid ürituse eest vastutavale isikule lapse tervisest tulenevast erikohtlemise vajadusest.
Õpetaja (klassijuhataja), kes on määratud ekskursiooni, õppekäigu või matka juhiks, viib läbi õpilaste ohutusalase instrueerimise, kusjuures peab silmas ohufaktoreid, mis tulenevad konkreetsest maršruudist, sihtkohast, aastaajast, õpilase vanusest.
Igast raskemast õnnetus- või hädaolukorrast Koolis (pommiähvardus, tulekahju, terrorismiakt) tuleb kohe teavitada Kooli direktorit või Päästeameti häirekeskust telefonil 112.
Kriisiolukordadel on õpilastel ja tema vanemal võimalus saada abi sotsiaalpedagoogilt ja psühholoogilt.
Kui õpilane tarvitab kooli territooriumil alkohoolset jooki, narkootilist või psühhotroopset ainet või on toime pannud karistusseadustikus ettenähtud kuriteokoosseisule vastava õigusvastase teo või on toime pannud karistusseadustikus või muus seaduses ettenähtud väärteokoosseisule vastava õigusvastase teo või ei täida koolikohustust tulenevalt Eesti Vabariigi haridusseaduse paragrahvist 8, siis kool informeerib vastavalt Eesti Vabariigi õigusaktides sätestatud korras lapsevanemat, politseid, alaealiste asjade komisjoni või esitab avalduse kohtule.
ÕPILASTE NING KOOLI TÖÖTAJATE VAIMSET VÕI FÜÜSILIST TURVALISUST OHUSTAVATEST JUHTUMITEST TEAVITAMINE NING NENDE JUHTUMITE LAHENDAMINE
Kõik kooli töötajad reageerivad järjekindlalt ja õiglaselt ning toimivad koolis kokku lepitud reeglite kohaselt.
Vaimse turvalisuse ohu teada saamisel informeeritakse nii direktorit kui sotsiaalpedagoogi, kelle pädevuses on juhtumi lahendamine või selle juhtumi lahendamise edasiandmine väljaspool kooli olevatele isikutele või asutustele. Füüsilise turvalisuse ohust teada saamisel informeeritakse haldusspetsialisti, kelle ülesannete hulka kuulub viivitamatult meetmete tarvitusele võtmine (sh tagajärgede likvideerimine), mis tagaks füüsilise turvalisuse koolis või kooli territooriumil.
Eesmärgiga ennetada turvalisust ohustavate olukordade tekkimist koolis, võib õpilase suhtes rakendada põhjendatud, asjakohaseid ja proportsionaalseid tugi- ja mõjutusmeetmeid Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses § 58 sätestatud tingimustel ja korras.
Kui koolidirektor pedagoogilise vestluse tulemusena jõuab järeldusele, et õpilane on oma teo keelatusest aru saanud või oma käitumist vastavalt sellele arusaamale muutnud, siis võib alaealiste komisjoni jätta esildis tegemata.
Koolitöötaja või õpilase sobimatu käitumise korral, mis ohustab teiste isikute vaimset või füüsilist turvalisust, on oluline hinnata selle võimalikke põhjuseid ja olukorra tõsidust ning piisavalt tõsise juhtumi korral tuleb reageerida kiiresti, rakendades pedagoogilisi või andragoogilisi võtteid või vajadusel tõkestada edasine sobimatu käitumine ning pöörduda direktori või politsei poole.
Kool kasutab õpilaste ja kooli töötajate turvalisust ohustava olukorra ennetamiseks koolihoonesse sisenemise kahel uksel jälgimisseadmestikku turvaseaduses sätestatud tähenduses ja korras.
Kooli hoonest või territooriumilt õpilaste ja kooli töötajate sisse- ja väljaliikumist ei kontrollita.
Alkoholi, tubaka või muu aine omamise korral võetakse keelatud aine õpilaselt ära ning direktor rakendab Võlaõigusseaduses § 883 – 986 sätestatut. Keelatud aine omamisest teavitatakse politseid ja äravõetu antakse üle vanemale või politseile vastavalt politseilt saadud korraldusele.
Kakluse ja kehalise vigastuse tekitamise korral teavitatakse vanemaid ja politseid, vajadusel kaasatakse kiirabi.
Avaliku korra häirimise korral (sõim, avalik solvang, asjade loopimine jms) tehakse kindlaks tunnistajad ja teavitatakse vanemaid ning tehakse avaldus politseile.
Varastamise, esemete rikkumise või väljapressimise korral peab õpilase vanem esitama vastava avalduse politseile.
Tekkinud hädaolukorrad lahendatakse koolis vastavalt hädaolukorra lahendamise plaanile.
ÕPILASTELE TASUTA KASUTADA ANTUD ÕPPEVAHENDITE KOOLILE TAGASTAMINE
Kool võimaldab õpilastel tasuta kasutada kooli õppekava läbimiseks vajalikke õpikuid, tööraamatuid, töövihikuid ja töölehti. Vanematelt ega õpilastelt loetletud õppevahendite kaasrahastamist ei nõuta.
Õppekirjanduse kogust laenutatakse teavikuid individuaalselt õpilasele. Algkooli õpilastele laenutatakse õppekirjanduse kogust teavikuid klassikomplektina klassijuhatajale.
Igale põhikooli õpilasele väljastatakse kooli raamatukogu poolt õppekava läbimiseks lisaks õpikutele ka vajalikud töövihikud. Õppevahendite tasuta kasutamisse andmisel lähtub kool Võlaõigusseaduses § 389 - § 395 sätestatust.
Õpilane peab kandma kasutamiseks antud õppekirjanduse säilitamiseks vajalikud kulud.
Õpilane peab tema kasutusse antud õppevahendid kasutustähtaja lõppemisel tagastama või tagastama pärast õppevahendi kasutamise eesmärgi saavutamist.
Õppeaasta lõpus tagastab põhikooli õpilane kooli raamatukogule talle kasutamiseks antud õpikud.
Õpilase poolt tekitatud teavikute rikkumisel, kaotamisel, halvasti säilitamisel jms. hüvitab õpilane või tema vanemad tekitatud ainelise kahju vastavalt teaviku hinnale.
Õpilasel on võimalik kasutada asula raamatukogu põhikogu õppetöö või lugemishuvi otstarbel.
KOOLI KODUKORRA RIKKUMISEL RAKENDATAVAD MEETMED
Koolil on õpilase suhtes õigus rakendada põhjendatud, asjakohaseid ja proportsionaalseid tugi- ja mõjutusmeetmeid.
Enne tugi- ja mõjutusmeetme määramist kuulatakse ära õpilase selgitused ja põhjendatakse õpilasele tugi- ja mõjutusmeetmete valikut.
Õpilase suhtes võib rakendada:
Vähem tõsiste juhtumite korral otsustab mõjutusmeetmete rakendamise direktor või klassijuhataja, tõsisemate juhtumite korral kaasatakse vanemad, tugispetsialistid, õppenõukogu.
Õigusrikkumise korral kaasatakse politsei.
Koolil on õigus konfiskeerida keelatud ained ja/või esemed, selleks vormistatakse kirjalik keelatud ainete/esemete akt.
Tugi- ja mõjutusmeetme rakendamisest teavitatakse lapsevanemat kirjaliku teatisega.


Raamatupidamise Toimkonna töökord - sisukord
§ 1 Raamatupidamise Toimkonna tegevus
§ 2 Toimkonna teenindamine
2 TOIMKONNA LIIKMED
§ 3 Toimkonna liikmed
§ 4 Liikmete nimetamine ja volituste tähtaeg
§ 5 Toimkonna liikme tagasiastumine
§ 6 Toimkonna liikme tagasikutsumine
3 TOIMKONNA ESIMEES JA ASEESIMEES
§ 7 Toimkonna esimees ja aseesimees
§ 8 Esimehe ja aseesimehe valimine
§ 81 Esimehe või aseesimehe ametikohalt tagasiastumine
4 TOIMKONNA ISTUNG
§ 9 Istung
§ 10 Istungi kokkukutsumine
§ 11 Istungi läbiviimine ja otsustamine
§ 12 Otsuse vastuvõtmine istungit kokku kutsumata
§ 13 Istungi avalikkus
§ 14 Istungi protokollimine
jõustumine 07.02.2003
21.01.2005 RT I 2005, 5, 20 28.01.2005
2. peatükk TOIMKONNA LIIKMED
(1) Rahandusminister esitab Vabariigi Valitsusele korralduse eelnõu toimkonna liikmete nimetamise kohta, lisades iga liikmekandidaadi kirjaliku nõusoleku.
[RT I 2005, 5, 20 - jõust. 28.01.2005]
3. peatükk TOIMKONNA ESIMEES JA ASEESIMEES
(2) Esimees ja aseesimees valitakse toimkonna uue koosseisu esimesel istungil või esimehe ja aseesimehe asemele toimkonna uue liikme nimetamisele järgneval istungil. Paragrahvi 81 lõikes 1 nimetatud juhul valitakse uus esimees või aseesimees tagasiastumisest teatamisele järgneval istungil.
§ 81. Esimehe või aseesimehe ametikohalt tagasiastumine
(1) Esimees või aseesimees võib ametikohalt omal soovil tagasi astuda ja jätkata tegevust toimkonna liikmena, teatades tagasiastumise soovist toimkonna liikmetele.
(2) Tagasiastumisest teatanud esimees või aseesimees jätkab oma ülesannete täitmist kuni uue esimehe või aseesimehe valimiseni.
4. peatükk TOIMKONNA ISTUNG


RT I 2006, 29, 221
Vabariigi Presidendi 20. juuni 2006. a otsusega nr 1037
I. Isikut tõendavate dokumentide seaduses (RT I 1999, 25, 365; 2006, 12, 79) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 2 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Dokumendi väljaandmisel arvestatakse Euroopa Liidu ja rahvusvaheliste organisatsioonide poolt dokumendile, selle käideldavusele ja väljaandmise turvalisusele esitatavaid nõudeid.»
§ 2. Paragrahvi 2 lõikes 1, § 4 lõikes 1 ja § 7 lõikes 2 asendatakse sõna «foto» sõnadega «foto või näokujutis» ning § 2 lõikes 1 ja § 4 lõikes 1 asendatakse sõna «allkiri» sõnadega «allkiri või allkirjakujutis» vastavas käändes.
§ 3. Paragrahvi 9 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Dokumenti võib dokumendi kasutaja kohta kanda järgmisi isikuandmeid:
11) muud isikuandmed, kui see on ette nähtud välislepingu, seaduse või selle alusel antud muu õigustloova aktiga.»
§ 4. Paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud andmed võib dokumenti kanda ka digitaalselt.»
§ 5. Paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Vabariigi Valitsus võib määrusega kehtestada vanuse alampiiri, millest noorema isiku allkirja või allkirjakujutist ja sõrmejäljekujutisi dokumenti ei kanta.»
« § 92. Biomeetriliste andmete töötlemine
(6) Käesoleva paragrahvi lõige 5 ei laiene dokumendi alusel tehtavale dokumendi kasutaja isikusamasuse tuvastamisele dokumendi kasutajalt võetud biomeetriliste andmete võrdlemisel dokumenti kantud andmetega.»
§ 7. Paragrahvi 10 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Vähemalt 15-aastane isik võib sooritada käesolevas seaduses sätestatud menetlustoiminguid iseseisvalt.»
§ 8. Paragrahv 112 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 112. Biomeetriliste andmeteta dokumendi väljaandmise taotluse esitamine
(2) Isik või tema seaduslik esindaja pöördub dokumendi väljaandmise taotluse esitamiseks isiklikult dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse käesolevas seaduses sätestatud dokumendi väljaandmise esmakordsel taotlemisel, kui isikule ei ole eelnevalt välja antud käesolevas seaduses sätestatud dokumenti.
(3) Eesti kodanik või tema seaduslik esindaja võib isikutunnistuse väljaandmise taotluse ja Eesti kodaniku passi väljaandmise taotluse esitada Eesti konsulaarametnikule, kes edastab selle taotleja isiku tuvastamise järel läbivaatamiseks Kodakondsus- ja Migratsiooniametile.
(4) Isikutunnistuse väljaandmise taotluse või Eesti kodaniku passi väljaandmise taotluse esitamisel Eesti konsulaarametnikule on taotleja või tema seaduslik esindaja kohustatud isiklikult pöörduma Eesti konsulaarametniku poole, kui talle ei ole eelnevalt välja antud muud käesolevas seaduses sätestatud dokumenti.»
§ 9. Seadust täiendatakse §-dega 113–117 järgmises sõnastuses:
« § 113. Biomeetriliste andmeteta dokumendi väljaandmise taotluse esitamise erijuhud
(1) Kui dokumendi taotleja isiklik pöördumine dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse on nõutav, kuid Eestis viibiva taotleja terviseseisund püsivalt ei võimalda tal dokumendi väljaandmise taotluse esitamiseks isiklikult pöörduda selleks pädevasse asutusse, võib dokumendi väljaandmise taotluse edastada dokumendi taotleja kirjalikul nõusolekul valla- või linnavalitsuse või hoolekandeasutuse juhi volitatud töötaja pärast dokumendi taotleja isiku tuvastamist.
(3) Kui dokumendi taotleja isiklik pöördumine dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse on nõutav, võib Eestis vanglas kinni peetava isiku dokumendi väljaandmise taotluse edastada vangla direktori volitatud vanglatöötaja taotleja isiku tuvastamise järel, kui taotlejal ei ole võimalik isiklikult dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse pöörduda.
(4) Eesti kodanik või tema seaduslik esindaja võib isikutunnistuse väljaandmise taotluse ja Eesti kodaniku passi väljaandmise taotluse esitada isiklikult Eesti konsulaarametnikule, kes edastab selle taotleja isiku tuvastamise ja biomeetriliste andmete võtmise järel läbivaatamiseks Kodakondsus- ja Migratsiooniametile.
(6) Biomeetriliste andmetega dokumendi taotlemiseks ei pea isiklikult Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse, Välisministeeriumisse või Eesti konsulaarametniku poole pöörduma, kui taotlejale biomeetrilisi andmeid sisaldava dokumendi väljaandmisest ei ole möödunud üle kahe aasta ja biomeetrilised andmed ei ole muutunud.
(1) Kui Eestis viibiva isiku terviseseisund püsivalt ei võimalda tal dokumendi väljaandmise taotluse esitamiseks isiklikult Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse pöörduda ja isiklik pöördumine on nõutav, võib Kodakondsus- ja Migratsiooniameti ametnik võtta taotluse vastu, taotleja isiku tuvastada ja võtta temalt biomeetrilised andmed tema elukohas või viibimiskohas Eestis.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotlejalt võib tema elukohas või viibimiskohas Eestis reisidokumendi taotluse vastu võtta juhul, kui dokumendi taotlus on põhjendatud, isiku reisi eesmärk on ravi saamine ja reisidokumendi olemasolu on välisriiki reisimiseks vajalik.
(3) Isikult tema elukohas või viibimiskohas taotluse vastuvõtmiseks esitab taotleja või tema seaduslik esindaja Kodakondsus- ja Migratsiooniametile kirjaliku sooviavalduse ja lisab sellele käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud asjaolusid tõendavad dokumendid.
(4) Kui dokumendi taotleja isiklik pöördumine Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse on nõutav, võib Kodakondsus- ja Migratsiooniameti ametnik Eestis vanglas kinni peetava isiku dokumendi väljaandmise taotluse vastu võtta, taotleja isiku tuvastada ja võtta biomeetrilised andmed tema kinnipidamiskohas Eestis juhul, kui taotlus on põhjendatud, isik vajab vanglas viibimise ajal dokumenti ja isikul ei ole võimalik isiklikult dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse pöörduda.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud taotlejalt võib Kodakondsus- ja Migratsiooniameti ametnik isiku kinnipidamiskohas Eestis reisidokumendi taotluse vastu võtta, kui dokumendi taotlus on põhjendatud, isik vajab vanglas viibimise ajal reisidokumenti piiriületuse eesmärgil väljaspool Euroopa Liitu ja isikul ei ole võimalik isiklikult dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse pöörduda.
(6) Isikult tema kinnipidamiskohas Eestis reisidokumendi taotluse vastuvõtmiseks esitab vangla direktor kinnituse, mis tõendab vanglas kinni peetava isiku vajadust ületada riigipiiri.
(8) Vabariigi Valitsus võib määrusega kehtestada vanuse alampiiri, millest nooremat isikut ei daktüloskopeerita.
(2) Dokumendi taotlus jäetakse läbi vaatamata, kui isik taotleb dokumendi väljaandmist, kuid keeldub selleks vajalike andmete, sealhulgas biomeetriliste andmete andmisest.»
§ 10. Seadust täiendatakse §-dega 121 ja 122 järgmises sõnastuses:
« § 121. Dokumendi väljastamine
(1) Dokument väljastatakse Kodakondsus- ja Migratsiooniameti, Välisministeeriumi või käesoleva seaduse § 191 lõikes 3 nimetatud sertifitseerimisteenuse osutaja kaudu.
(2) Dokumendi kättesaamiseks peab isik isiklikult ilmuma dokumendi väljastaja asukohta. Dokumendi väljastamisel tuvastab dokumendi väljastaja dokumendi taotleja isiku. Dokumendi kättesaamise kohta annab dokumendi taotleja allkirja.
(4) Dokumendi väljastamisel alla 15-aastase või piiratud teovõimega dokumenditaotleja seaduslikule esindajale tuvastab dokumendi väljastaja seadusliku esindaja isiku. Alla 15-aastase või piiratud teovõimega dokumenditaotleja isik tuvastatakse tema seadusliku esindaja ütluste alusel.
(3) Kui Eesti kodanik viibib välisriigis kinnipidamisasutuses või hoolekandeasutuses või kui tema terviseseisund püsivalt ei võimalda tal dokumendi kättesaamiseks isiklikult pöörduda Eesti konsulaarametniku poole, võib isik või tema seaduslik esindaja kirjalikult taotleda Eesti konsulaarametnikult taotlejale dokumendi väljastamist tema viibimis- või elukohas.»
§ 11. Seadust täiendatakse §-ga 131 järgmises sõnastuses:
« § 131. Väljastamata dokumentide hävitamine
Kui isik ei ole kuue kuu jooksul dokumendi taotluse menetlusse võtmise kuupäevast arvates dokumendi väljastamiseks pädevasse asutusse ilmunud ja isiklik pöördumine on nõutav, võib dokumendi väljaandnud asutus lugeda isiku dokumendi taotlusest loobunuks ning väljastamata dokumendi hävitada.»
§ 12. Paragrahvi 15 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
« (6) Dokumendi taotlejalt biomeetriliste andmete võtmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
(7) Dokumendi väljaandmise taotlemisel fotole esitatavad nõuded kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.»
§ 13. Paragrahvi 17 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
« (31) Käesoleva paragrahvi lõiget 3 ei kohaldata, kui dokumendi kehtivust kontrollitakse viivituseta kohapeal.»
§ 14. Seadust täiendatakse §-ga 181 järgmises sõnastuses:
« § 181. Dokumendi kasutaja isikusamasuse kontrollimine
(1) Haldusorgan, kes on pädev dokumendi kehtivust kontrollima, võib dokumendi kontrollimiseks või dokumendi kasutaja isikusamasuse tuvastamiseks töödelda dokumendi väljaandmise menetluse käigus kogutud isikuandmeid, sealhulgas biomeetrilisi isikuandmeid.
(2) Haldusorganil, kes on pädev dokumendi kehtivust kontrollima, on õigus võtta dokumendi kontrollimiseks või dokumendi kasutaja isikusamasuse tuvastamiseks dokumendi kasutajalt biomeetrilisi andmeid ja neid töödelda ning isikul on kohustus vastavaid andmeid anda.»
§ 15. Paragrahvi 191 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sertifikaadid väljastatakse sama kehtivusajaga kui isikutunnistus, millele need kantakse.»
§ 16. Paragrahvi 191 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Digitaalset tuvastamist võimaldav sertifikaat ja digitaalset allkirjastamist võimaldav sertifikaat on seotud isikutunnistuse kasutaja isikuandmetega ja avalikult kontrollitavad isikukoodi kaudu.»
§ 17. Paragrahvi 20 lõikes 1 asendatakse sõna «kümme» sõnaga «viis» ja lõige 21 tunnistatakse kehtetuks.
§ 18. Paragrahvi 22 lõiked 2–4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Diplomaatiline pass antakse välja ametiülesannete täitmiseks välisriigis Eesti kodanikust:
8) Eesti Vabariigi välisesinduses töötavale diplomaadile;
9) karjääridiplomaadile, kelle Välisministeerium on lähetanud välisriiki;
12) diplomaatilisele kullerile diplomaatilise posti toimetamiseks Eesti Vabariigi välisesindusse.
(4) Perekonnaliige käesoleva paragrahvi tähenduses on abikaasa ja alaealine laps ning põhi- või keskharidust omandav või abi vajav töövõimetu täisealine laps.»
§ 19. Paragrahvi 22 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Diplomaatiline pass antakse Eesti Vabariigi välisesinduses töötava diplomaadiga välislähetuses kaasasolevale Eesti kodanikust perekonnaliikmele. Põhjendatud vajaduse korral võib Välisministeerium diplomaatilise passi välja anda ka diplomaadi perekonnaliikmele, kes ei ole välislähetuses kaasas.»
§ 20. Paragrahvi 24 lõikes 1 asendatakse sõna «kümme» sõnaga «viis» ja lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 21. Paragrahvi 24 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Diplomaatiline pass antakse kehtivusajaga kuni:
4) neli aastat Riigikogu liikmele, Vabariigi Valitsuse liikmele ja riigisekretärile, kuid mitte kauemaks kui tema ametivolituste lõppemiseni;
14) kolm aastat diplomaatilisele kullerile.»
§ 22. Paragrahvi 24 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Diplomaatiline lisapass antakse kehtivusajaga kuni viis aastat, kuid mitte kauemaks kui varem väljaantud diplomaatilise passi kehtivusajaks.»
§ 23. Paragrahvi 24 lõikes 3 asendatakse sõna «kolm» sõnaga «viis».
§ 24. Paragrahvi 24 lõikes 5 asendatakse sõna «kümme» sõnaga «viis».
§ 25. Paragrahvi 28 lõikes 1 asendatakse sõna «kümme» sõnaga «viis» ja lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 26. Paragrahvi 32 lõikes 1 asendatakse sõna «kümme» sõnaga «viis» ja lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 27. Paragrahvi 33 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Meresõidutunnistus on välismaalasele Eesti Vabariigi poolt antav reisidokument.»
§ 28. Paragrahvi 35 täiendatakse lõigetega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
« (3) Eesti kodanikule, kellel ei ole kehtivat Eesti dokumenti, võib tagasipöördumistunnistuse väljastada, kui dokumendi väljastamine on avalikes huvides.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud juhul ei pea dokumendi väljastamiseks olema isiku taotlust.»
§ 29. Paragrahvi 36 lõikes 1 asendatakse sõna «kolm» sõnaga «kaksteist».
§ 30. Paragrahvi 362 lõikes 1 asendatakse sõnad «üks kuu» sõnadega «kaksteist kuud».
§ 31. Seadust täiendatakse §-dega 401 ja 402 järgmises sõnastuses:
« § 401. Biomeetriliste andmete dokumentides kasutuselevõtmise tähtpäevad
(3) Vabariigi Valitsus võib kehtestada määrusega vanuse alampiiri, millest noorema isiku suhtes ei rakendata käesoleva seaduse § 114 lõigetes 3 ja 5 sätestatud isikliku ilmumise nõuet.
(1) Kuni dokumendi taotleja daktüloskopeerimise alustamiseni võib dokumendi väljaandmise taotluse edastada taotleja kirjalikul nõusolekul valla- või linnavalitsuse või hoolekandeasutuse juhi volitatud töötaja pärast dokumendi taotleja isiku tuvastamist, kui Eestis viibiva taotleja terviseseisund püsivalt ei võimalda tal dokumendi väljaandmise taotluse esitamiseks isiklikult pöörduda pädevasse asutusse.
(3) Kuni dokumendi taotleja daktüloskopeerimise alustamiseni võib Eestis vanglas kinni peetava isiku dokumendi väljaandmise taotluse edastada vangla direktori volitatud vanglatöötaja dokumendi taotleja isiku tuvastamise järel juhul, kui taotlus on põhjendatud, isik vajab vanglas viibimise ajal dokumenti ja isikul ei ole võimalik isiklikult dokumendi väljaandmiseks pädevasse asutusse pöörduda.»
II. § 32. Riigilõivuseaduse (RT I 1997, 80, 1344; 2006, 25, 186) § 171 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Kui dokument, mida isik taotleb, ei ole kohustuslik ning taotleja ei põhjenda vajadust vastava dokumendi kasutamiseks, riigilõivu määra ei vähendata ega isikut riigilõivu tasumisest ei vabastata.»
III. § 33. Rakendussätted
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist väljaantud isikut tõendavad dokumendid kehtivad dokumendis märgitud kehtivusaja lõpuni.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud isikut tõendava dokumendi väljaandmise taotlus vaadatakse läbi taotluse esitamise ajal kehtinud korras.
IV. § 34. Seaduse jõustumine
(1) Käesolev seadus jõustub 2006. aasta 28. augustil.
(2) Käesoleva seaduse §-d 15, 17, 18 ja 19 jõustuvad 2007. aasta 2. jaanuaril.


text:
10. veebruar 2009(*)
Tühistamishagi – Direktiiv 2006/24/EÜ – Elektrooniliste sideteenuste pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamine – Õigusliku aluse valik
Kohtuasjas C‑301/06,
mille ese on EÜ artikli 230 alusel 6. juulil 2006 esitatud tühistamishagi,
Iirimaa, esindaja: D. O’Hagan, keda abistasid E. Fitzsimons, D. Barniville ja A. Collins, SC, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luksemburgis,
Slovaki Vabariik, esindaja: J. Čorba,
Euroopa Parlament, esindajad: H. Duintjer Tebbens, M. Dean ja A. Auersperger Matić ning hiljem M. Dean, A. Auersperger Matić ja K. Bradley, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luksemburgis,
Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: J.‑C. Piris, J. Schutte ja S. Kyriakopoulou,
Hispaania Kuningriik, esindajad: M. A. Sampol Pucurull ja J. Rodríguez Cárcamo, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luksemburgis,
Madalmaade Kuningriik, esindajad: C. ten Dam ja C. Wissels,
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: C. Docksey, R. Troosters ja C. O’Reilly, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luksemburgis,
Euroopa andmekaitseinspektor, esindaja: H. Hijmans,
koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja K. Lenaerts, kohtunikud A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues (ettekandja), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Klučka, A. Arabadjiev, C. Toader ja J.‑J. Kasel,
kohtujurist: Y Bot,
arvestades kirjalikus menetluses ja 1. juuli 2008. aasta kohtuistungil esitatut,
1 Oma hagis palub Iirimaa Euroopa Kohtul tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiv 2006/24/EÜ, mis käsitleb üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamist ja millega muudetakse direktiivi 2002/58/EÜ (ELT L 105, lk 54), sest seda ei võetud vastu sobival õiguslikul alusel.
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355) kehtestab isikuandmete töötlemist käsitlevad normid, et kaitsta selles osas isikute õigusi, tagades samas selliste andmete vaba liikumise Euroopa Ühenduses.
3 Direktiivi 95/46 artikli 3 lõikes 2 on ette nähtud:
„Käesolevat direktiivi ei kohaldata isikuandmete töötlemise suhtes:
– kui see toimub sellise tegevuse käigus, mis jääb väljapoole ühenduse õigust, nagu näiteks Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotises osutatud tegevused, ja igal juhul sellise töötlemise suhtes, mis on seotud avaliku korra, riigikaitse, riigi julgeoleku (sealhulgas riigi majanduslik heaolu, kui töötlemine on seotud riigi julgeoleku küsimustega) ja riigi toimingutega kriminaalõiguse valdkonnas,
– kui seda teeb füüsiline isik isiklikel või kodustel eesmärkidel.”
4 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (EÜT L 201, lk 37; ELT eriväljaanne 13/29, lk 29), võeti vastu direktiivi 95/46 täiendamiseks telekommunikatsioonisektori erisätetega.
5 Direktiivi 2002/58 artikli 6 lõikes 1 on sätestatud:
6 Sama direktiivi artikli 15 lõige 1 näeb ette:
„Liikmesriigid võivad võtta seadusandlikke meetmeid, millega piiratakse käesoleva direktiivi artiklites 5 ja 6, artikli 8 lõigetes 1, 2, 3 ja 4 ning artiklis 9 sätestatud õiguste ja kohustuste ulatust, kui selline piiramine on vajalik, otstarbekas ja proportsionaalne abinõu selleks, et kaitsta direktiivi 95/46/EÜ artikli 13 lõikes 1 nimetatud riiklikku julgeolekut (st riigi julgeolekut), riigikaitset, avalikku korda, kriminaalkuritegude või elektroonilise sidesüsteemi volitamata kasutamise ennetamist, uurimist, avastamist ja kohtus menetlemist. Selleks võivad liikmesriigid muu hulgas võtta seadusandlikke meetmeid, millega nähakse ette andmete säilitamine piiratud aja jooksul käesolevas lõikes sätestatud põhjustel. Kõik käesolevas lõikes osutatud meetmed on kooskõlas ühenduse õiguse üldpõhimõtetega, kaasa arvatud Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõigetes 1 ja 2 osutatud põhimõtetega.”
7 Direktiivi 2006/24 põhjenduste 5–11 kohaselt:
„(5) Mitmed liikmesriigid on võtnud vastu õigusaktid, mille kohaselt teenuse pakkujad peaksid andmeid säilitama kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks. Need siseriiklikud sätted erinevad märkimisväärselt.
(6) Õiguslikud ja tehnilised erinevused siseriiklike sätete vahel, mis käsitlevad andmete säilitamist kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks, on takistuseks elektrooniliste sideteenuste siseturul; teenuse pakkujatele seatakse erinevaid nõudmisi olenevalt säilitatavate liiklus- või asukohaandmete liigist, säilitamistingimustest ja säilitamistähtaegadest.
(7) Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 19. detsembri 2002. aasta kohtumise järeldustes rõhutatakse, et seoses elektrooniliste sideteenuste võimaluste märkimisväärse kasvuga on elektrooniliste sideteenuste kasutamisega seotud andmed eriti olulised ja seetõttu on need ka väärtuslikuks vahendiks kuritegevuse ja kuritegude, eriti organiseeritud kuritegevuse ennetamisel, uurimisel, avastamisel ja kohtus menetlemisel.
(9) Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni [edaspidi „EIÕK”] artikli 8 kohaselt on igaühel õigus oma eraelu austamisele ja kirjavahetuse kaitsele. Avalik võim võib selle õiguse teostamisse sekkuda ainult õiguslikul alusel ja juhul, kui see on demokraatlikus ühiskonnas vajalik muu hulgas riikliku julgeoleku või üldise turvalisuse, korrarikkumise või kuriteo takistamise huvides või teiste isikute õiguste ja vabaduste kaitseks. Kuna andmete säilitamine on osutunud vajalikuks ja tõhusaks õiguskaitsevahendiks mitmes liikmesriigis toimunud uurimiste käigus, eriti selliste raskete juhtumite puhul nagu organiseeritud kuritegevus ja terrorism, on vaja tagada säilitatud andmete kättesaadavus õiguskaitseasutustele teatava ajavahemiku jooksul, käesolevas direktiivis sätestatud tingimustel. [EIÕK] artikli 8 nõuetele vastava andmete säilitamise vahendi vastuvõtmine on seetõttu vajalik meede.
(11) Võttes arvesse liiklus- või asukohaandmete tähtsust kuritegude uurimisel, avastamisel ja kohtus menetlemisel, mida näitavad uurimused ja kinnitab mitmete liikmesriikide praktiline kogemus, on vaja Euroopa tasandil tagada elektrooniliste sideteenuste pakkujate üldkasutatava elektroonilise sideteenuse või üldkasutatava võrguteenuse pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamine teatud ajavahemiku jooksul vastavalt käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele.”
8 Sama direktiivi põhjendus 21 sätestab:
„Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on ühtlustada teenusepakkujate kohustused säilitada teatavaid sideandmeid, nii et oleks tagatud nende kättesaadavus vastavalt liikmesriikide riiklikule õigusele määratletud raskete kuritegude uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks, ei ole liikmesriikidel võimalik piisaval määral saavutada ning seetõttu on eesmärk käesoleva direktiivi ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas [EÜ] artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.”
9 Nimetatud direktiivi põhjendus 25 on sõnastatud järgmiselt:
„Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide volitusi võtta vastu õigusakte, mis käsitlevad nende poolt määratud siseriiklike asutuste õigust andmetele juurde pääseda ja neid kasutada. Küsimused, mis puudutavad siseriiklike asutuste juurdepääsu käesoleva direktiivi kohaselt säilitatud andmetele tegevuste jaoks, mida nimetatakse direktiivi 95/46/EÜ artikli 3 lõike 2 esimeses taandes, ei kuulu ühenduse õiguse reguleerimisalasse. Siiski võivad need kuuluda siseriikliku õiguse või Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohase tegevuse alla. Need õigusaktid või tegevus peavad täielikult vastama põhiõigustele, mis tulenevad liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest ning on tagatud [EIÕK‑s].”
10 Direktiivi 2006/24 artikli 1 lõige 1 sätestab:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide sätted, mis käsitlevad üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate kohustusi säilitada teatavaid andmeid, mida nad loovad või töötlevad, et need oleksid kättesaadavad iga liikmesriigi riiklikus õiguses määratletud raskete kuritegude uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks.”
11 Nimetatud direktiivi artikli 3 lõige 1 sätestab:
„Erandina direktiivi 2002/58/EÜ artiklitest 5, 6 ja 9 võtavad liikmesriigid meetmeid, mis tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate tegevusega kaasnevaid või nende töödeldud andmeid, mida nimetatakse käesoleva direktiivi artiklis 5, säilitatakse vastavalt käesoleva direktiivi sätetele.”
12 Sama direktiivi artikkel 4 täpsustab:
„Liikmesriigid võtavad vastu meetmed, millega tagatakse, et käesoleva direktiivi kohaselt säilitatud andmeid antakse ainult pädevatele siseriiklikele asutustele, konkreetsetel juhtudel ja vastavalt siseriiklikele õigusaktidele. Menetluse, mida tuleb järgida, ja tingimused, mis peavad olema täidetud säilitatud andmetele juurdepääsu saamiseks vastavalt vajaduse ja proportsionaalsuse nõuetele, määratleb iga liikmesriik siseriiklikus õiguses vastavalt asjakohastele sätetele Euroopa Liidu või rahvusvahelises avalikus õiguses ning eriti [EIÕK-s], nagu Euroopa Inimõiguste Kohus seda tõlgendab.”
13 Direktiivi 2006/24 artikkel 5 sätestab:
„1. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi kohaselt säilitatakse järgmisi andmeliike:
2. Side sisu paljastavaid andmeid ei tohi käesoleva direktiivi kohaselt säilitada.”
14 Nimetatud direktiivi artikkel 6 sätestab:
„Liikmesriigid tagavad, et artiklis 5 osutatud andmeid säilitatakse mitte vähem kui kuue kuu ja kõige rohkem kahe aasta jooksul alates side toimumise kuupäevast.”
15 Sama direktiivi artikkel 7 näeb ette:
„Ilma et see piiraks vastavalt direktiividele 95/46/EÜ ja 2002/58/EÜ vastu võetud sätete kohaldamist, tagab iga liikmesriik, et üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujad peavad käesoleva direktiivi alusel säilitatud andmete puhul kinni vähemalt järgnevatest andmete turvalisuse põhimõtetest:
16 Direktiivi 2006/24 artikli 8 kohaselt:
„Liikmesriigid tagavad, et artiklis 5 nimetatud andmed säilitatakse vastavalt käesolevale direktiivile sel viisil, et säilitatud andmeid ja kogu muud andmetega seonduvat vajalikku teavet saaks taotluse korral viivitamatult pädevatele ametiasutustele edastada.”
17 Sama direktiivi artikkel 11 on sõnastatud järgmiselt:
„Direktiivi 2002/58/EÜ artiklisse 15 lisatakse järgmine lõige:
„1a. Lõiget 1 ei kohaldata andmete suhtes, mille säilitamist eraldi nõutakse […] direktiivis [2006/24] selle direktiivi artikli 1 lõikes 1 viidatud eesmärkidel.””
18 28. aprillil 2004 esitasid Prantsuse Vabariik, Iirimaa, Rootsi Kuningriik ja Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik Euroopa Liidu Nõukogule algatuse EL artikli 31 lõike 1 punktil c ja EL artikli 34 lõike 2 punktil b põhineva raamotsuse vastuvõtmiseks. Selle eelnõu ese oli avalikkusele kättesaadavate elektrooniliste sideteenuste osutamisega seonduvalt töödeldud ja salvestatud andmete ning avalike sidevõrkude kaudu edastatavate andmete säilitamine kuritegude ja väärtegude, kaasa arvatud terrorismiaktide ärahoidmiseks, uurimiseks, kindlakstegemiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks (nõukogu dokument 8958/04).
19 Euroopa Ühenduste Komisjon kiitis selles raamotsuse eelnõus valitud õigusliku aluse heaks eelnõu ühe osa puhul. Eeskätt tuletas ta meelde, et EL artikli 47 kohaselt ei ole lubatav, et EL lepingul põhinev õigusakt, käesoleval juhul direktiivid 95/46 ja 2002/58, mõjutaks acquis communautaire’i. Leides, et säilitatavate andmete liikide ja nende säilitamistähtaja määratlemine kuulub ühenduse seadusandja pädevusse, jättis komisjon endale õiguse teha direktiivi ettepanek.
20 21. septembril 2005 võttis komisjon vastu ettepaneku: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste pakkujate töödeldud andmete säilitamist ja millega muudetakse direktiivi 2002/58 (KOM(2005) 438 lõplik); see ettepanek põhines EÜ artiklil 95.
21 1. ja 2. detsembri 2005. aasta istungjärgul otsustas nõukogu EÜ asutamislepingul põhineva direktiivi vastuvõtmise kasuks, jättes kõrvale raamotsuse vastuvõtmise võimaluse.
22 14. detsembril 2005 esitas Euroopa Parlament oma arvamuse EÜ artiklis 251 viidatud kaasotsustamismenetluse raames.
23 Nõukogu võttis direktiivi 2006/24 oma 21. veebruari 2006. aasta istungil vastu kvalifitseeritud häälteenamusega. Iirimaa ja Slovaki Vabariik hääletasid selle õigusakti vastuvõtmise vastu.
24 Iirimaa palub Euroopa Kohtul:
– tühistada direktiiv 2006/24, sest seda ei võetud vastu sobival õiguslikul alusel, ja
– mõista kohtukulud välja nõukogult ja parlamendilt.
25 Parlament palub Euroopa Kohtul:
– esimese võimalusena jätta hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata ja
– mõista kõik käesoleva kohtumenetlusega seonduvad kulud välja Iirimaalt;
– teise võimalusena – juhul, kui Euroopa Kohus otsustab tühistada direktiivi 2006/24 – otsustada, et nimetatud direktiivi mõju jääb uue õigusakti jõustumiseni kestma.
26 Nõukogu palub Euroopa Kohtul:
– jätta Iirimaa hagi rahuldamata ja
– mõista kohtukulud välja sellelt liikmesriigilt.
27 Euroopa Kohtu president andis 1. veebruari 2007. aasta määrustega loa astuda Iirimaa nõuete toetuseks menetlusse Slovaki Vabariigile ning loa astuda parlamendi ja nõukogu nõuete toetuseks menetlusse Hispaania Kuningriigile, Madalmaade Kuningriigile, komisjonile ja Euroopa andmekaitseinspektorile.
28 Iirimaa väidab, et EÜ artikli 95 valimine direktiivi 2006/24 õiguslikuks aluseks kujutab endast olulist viga. Tema arvates ei ole see artikkel ega ükski teine EÜ asutamislepingu artikkel sellele direktiivile sobivaks õiguslikuks aluseks. Nimetatud liikmesriik väidab eeskätt, et direktiivi ainus või vähemalt peamine või ülekaalukas eesmärk on kuritegude, kaasa arvatud terrorismiaktide uurimine, avastamine ja kohtus menetlemine. Seega saab direktiivis 2006/24 sätestatud meetmete ainsaks kehtivaks õiguslikuks aluseks olla EL lepingu VI jaotis, eeskätt selle artikkel 30, artikli 31 lõike 1 punkt c ja artikli 34 lõike 2 punkt b.
29 Iirimaa on seisukohal, et eeskätt direktiivi 2006/24 põhjenduste 7–11 ja 21 ning selle olulisemate sätete, eeskätt artikli 1 lõike 1 uurimisest tuleneb, et EÜ artikli 95 kasutamine selle direktiivi õigusliku alusena on sobimatu ja õigustamatu. Nimetatud direktiiv on selgelt suunatud kuritegude vältimisele.
30 Selle liikmesriigi arvates on tõendatud, et EÜ artikli 95 alusel vastu võetud meetmete „raskuskese” peab olema siseriiklike õigusnormide ühtlustamine selleks, et parendada siseturu toimimist (vt eelkõige 30. mai 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑317/04 ja C‑318/04: parlament vs. nõukogu ja komisjon, EKL 2006, lk I‑4721). Direktiivi 2006/24 sätted käsitlevad tema arvates kuritegude vältimist ja ei ole suunatud siseturu võimalike häirete kõrvaldamisele.
31 Juhul kui Euroopa Kohus peaks vastupidi Iirimaa peamisele väitele otsustama, et direktiivi 2006/24 eesmärk on tõesti eeskätt siseturu moonutuste või takistuste vältimine, siis väidab nimetatud liikmesriik teise võimalusena, et seda eesmärki tuleb käsitada puhtalt kõrvalisena võrreldes peamise või ülekaaluka eesmärgiga, mis seisneb kuritegevuse vältimises.
32 Iirimaa lisab, et direktiivi 2002/58 on võimalik muu direktiiviga muuta, kuid ühenduse seadusandjal ei ole õigust kasutada EÜ artikli 95 alusel võetud muutvat direktiivi selleks, et lisada direktiivi 2002/58 sätteid, mis ei kuulu esimese samba raames ühendusele kuuluva pädevuse alla. Kohustused, mille eesmärk on tagada see, et andmed on kättesaadavad kuritegude uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks, kuuluvad sellisesse valdkonda, mis saab olla üksnes EL lepingu VI jaotisel põhineva meetme esemeks. Sellise seadusandliku meetme vastuvõtmine ei mõjuta hageja väitel nimetatud direktiivi sätteid EL artikli 47 tähenduses. Kui mõista selles artiklis kasutatud tegusõna „mõjutama” õigesti, tuleb seda tõlgendada nii, et sellega ei ole keelatud ühenduse õigusaktide ja liidu õigusaktide üksteisega kattumine; seda juhul, kui tegemist on kõrvaliste ja tähtsusetute valdkondadega.
33 Slovaki Vabariik toetab Iirimaa seisukohta. Ta leiab, et EÜ artiklit 95 ei saa kasutada direktiivi 2006/24 õigusliku alusena, sest direktiivi peamine eesmärk ei ole siseturu takistuste ja moonutuste kõrvaldamine. Selle direktiivi eesmärk on tema arvates andmete säilitamise ühtlustamine, mis läheb kaugemale kaubanduslikest eesmärkidest, selleks et lihtsustada liikmesriikide tegevust kriminaalõiguse valdkonnas; sel põhjusel ei saa seda direktiivi vastu võtta ühenduse pädevuse raames.
34 Selle liikmesriigi arvates viib isikuandmete säilitamine direktiivis 2006/24 nõutud ulatuses olulise sekkumiseni isikute õigusesse nende eraelu austamisele, mis on ette nähtud EIÕK artiklis 8. On kaheldav, et niivõrd oluline sekkumine võib olla õigustatav majanduslike põhjustega, käesoleval juhul siseturu parema toimimisega. Väljaspool ühenduse pädevust sellise õigusakti vastuvõtmine, mille peamine ning varjamatu eesmärk on Slovaki Vabariigi väitel kuritegevuse ja terrorismi vältimine, kujutab endast kõige sobivamat lahendust, mis annab kõige sobivama õigustuse sekkumisele õigusesse eraelu kaitsele.
35 Parlament väidab, et Iirimaa valitsus loeb direktiivi 2006/24 sätteid valikuliselt. Tema arvates täpsustavad direktiivi põhjendused 5 ja 6, et selle direktiivi peamine või ülekaalukas eesmärk on elektrooniliste sideteenuste siseturu takistuste kõrvaldamine, ning põhjendus 25 kinnitab, et juurdepääs säilitatud andmetele ja nende kasutamine ei kuulu ühenduse pädevusse.
36 Parlament väidab, et pärast 11. septembri 2001. aasta New Yorgi (Ameerika Ühendriigid), 11. märtsi 2004. aasta Madridi (Hispaania) ja 7. juuli 2005. aasta Londoni (Ühendkuningriik) terrorirünnakuid võtsid teatud liikmesriigid andmete säilitamise valdkonnas vastu erinevad eeskirjad. Selle institutsiooni arvates võisid sellised erinevused takistada elektrooniliste sideteenuste osutamist. Parlament on seisukohal, et andmete säilitamine toob üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate (edaspidi „teenusepakkujad”) jaoks kaasa olulisi kulutusi ning erinevate õigusnormide olemasolu selles valdkonnas võib moonutada konkurentsi siseturul. Ta lisab, et direktiivi 2006/24 peamine eesmärk on liikmesriikide poolt teenusepakkujatele andmete säilitamist puudutavas valdkonnas kehtestatud kohustuste ühtlustamine. Sellest tulenevalt kujutab EÜ artikkel 95 endast selle direktiivi tarvis õiget õiguslikku alust.
37 Parlament väidab samuti, et kuritegevuse vältimisele omistatud tähtsus ei keela selle direktiivi alusena EÜ artikli 95 kasutamist. Vaatamata sellele, et kuritegevuse vältimine mõjutas selgelt selles direktiivis tehtud valikuid, ei muuda selline mõju vääraks EÜ artikli 95 valimist õiguslikuks aluseks.
38 Lisaks sellele on direktiivi 2006/24 artiklis 4 tema väitel direktiivi põhjenduses 25 sätestatut otseselt järgides sedastatud, et säilitatud andmetele juurdepääsu ja nende töötlemise tingimused peavad määratlema liikmesriigid vastavalt Euroopa Liidu või rahvusvahelise õiguse ning eriti EIÕK sätetele. Selline lähenemisviis erineb sellest, millest lähtuti eespool viidatud kohtuotsuse parlament vs. nõukogu ja komisjon esemeks olevate meetmete puhul; selles kohtuasjas kohustati lennuettevõtjaid võimaldama kolmanda riigi õiguskaitseorganitele juurdepääsu lennureisijate andmetele. Seega järgitakse nimetatud direktiivis pädevuse jaotust esimese ja kolmanda samba vahel.
39 Parlament on seisukohal, et kuigi on tõsi, et teatud isiku isikuandmete säilitamine võib põhimõtteliselt endast kujutada sekkumist EIÕK artikli 8 tähenduses, võib selline sekkumine selle artikli kohaselt olla õigustatud ühiskondliku turvalisuse huvides või kuriteo ärahoidmiseks. Tuleb teha vahet sellise sekkumise õigustatuse küsimuse ning liidu õiguskorra raames õige õigusliku aluse valimise küsimuse vahel; need kaks küsimust ei ole omavahel kuidagi seotud.
40 Nõukogu väidab, et direktiivi 2002/58 vastuvõtmisele järgnenud aastate vältel muutis riiklikke õiguskaitseorganeid järjest murelikumaks elektrooniliste sideteenuste valdkonna uuenduste kasutamine kuritegelikel eesmärkidel. Sellest uuest probleemist tingituna hakkasid liikmesriigid tema sõnul võtma meetmeid, et takistada elektroonilise sidega seotud andmete kustutamist ning tagada nende kättesaadavus õiguskaitseorganitele. Nimetatud institutsioon väidab, et kõnealuste meetmete erinevused hakkasid takistama siseturu häireteta toimimist. Direktiivi 2006/24 põhjendused 5 ja 6 on selles osas sõnaselged.
41 Selles olukorras pidi ühenduse seadusandja tagama, et teenusepakkujate tegevuse teostamise tingimustele kehtestatakse ühtsed eeskirjad.
42 Neil põhjustel pidas ühenduse seadusandja 2006. aastal nõukogu väitel vajalikuks kaotada direktiivi 2002/58 artiklites 5, 6 ja 9 sätestatud andmete kustutamise kohustus ning näha ette, et tulevikus tuleb direktiivi 2006/24 artiklis 5 sätestatud andmeid kohustuslikult teatud ajavahemiku jooksul säilitada. See muudatus kohustab liikmesriike tagama nende andmete säilitamine mitte vähem kui kuue kuu ja kõige rohkem kahe aasta jooksul alates side toimumise kuupäevast. Selle muudatuse eesmärk oli tema arvates kehtestada täpsed ja ühtsed tingimused, mida teenusepakkujad peavad täitma seoses direktiivi 2006/24 artiklis 5 nimetatud isikuandmete kustutamise või säilitamisega, kehtestades seega ühenduses siseturu ühtsuse tagamiseks vajalikud ühtsed eeskirjad.
43 Nõukogu arvab, et ehkki vajadus võidelda kuritegevuse ja sealhulgas terrorismiga mõjutas oluliselt otsust muuta direktiivi 2002/58 artiklites 5, 6 ja 9 sätestatud õiguste ja kohustuste ulatust, ei tähenda see, et direktiivi 2006/24 ei oleks tulnud vastu võtta EÜ artikli 95 alusel.
44 EL artikkel 30, EL artikkel 31, EL artikkel 34 ega ükski muu EL lepingu artikkel ei saa olla aluseks õigusaktile, mille eemärk on sisuliselt muuta teenusepakkujate tegevuse teostamise tingimusi või muuta nende suhtes kohaldamatuks direktiiviga 2002/58 kehtestatud kord.
45 Teenusepakkujate poolt säilitatavate andmete liike ning nende andmete säilitamistähtaega käsitlevat regulatsiooni, mis muudab ettevõtjatele direktiiviga 2002/58 kehtestatud kohustusi, ei saa nõukogu arvates vastu võtta EL lepingu VI jaotisele tugineva õigusaktiga. Nimelt mõjutataks sellise õigusakti vastuvõtmisega nimetatud direktiivi sätteid; see aga kujutaks endast EL artikli 47 rikkumist.
46 Nõukogu arvates ei ole EIÕK artikliga 8 kaitstud õigused absoluutsed ja neid võib piirata kõnealuse artikli lõikes 2 ette nähtud tingimustel. Andmete säilitamine direktiivis 2006/24 ette nähtud viisil teenib õigustatud üldisi huve, mida on tunnustatud EIÕK artikli 8 lõikes 2, ning on seega asjakohane vahend selliste huvide kaitsmiseks.
47 Hispaania Kuningriik ja Madalmaade Kuningriik väidavad, et direktiivi 2006/24 põhjenduste 1, 2, 5 ja 6 kohaselt on direktiivi peamine eesmärk kõrvaldada takistused siseturul, mis tulenevad õiguslikest ja tehnilistest erinevustest siseriiklike sätete vahel. Nende arvates reguleerib nimetatud direktiiv andmete säilitamist sellist laadi takistuste kõrvaldamise eesmärgil, ühtlustades selleks esiteks andmete säilitamise kohustuse ja täpsustades teiseks selle kohustusega hõlmatud elemendid, nagu säilitatavate andmete liigid ja nende säilitamistähtajad.
48 See, et direktiivi 2006/24 artikli 1 kohaselt viiakse direktiiviga ühtlustamine läbi selleks, „et need [andmed] oleksid kättesaadavad iga liikmesriigi riiklikus õiguses määratletud raskete kuritegude uurimiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks”, on eriküsimus. Selle direktiiviga ei reguleerita nende väitel andmete töötlemist liikmesriikide ameti‑ või politseiasutuste poolt. Vastupidi, ühtlustamine puudutab üksnes andmete säilitamise selliseid aspekte, mis mõjutavad otseselt teenusepakkujate majandustegevust.
49 Kuivõrd nimetatud direktiiviga muudetakse direktiivi 2002/58 ja see on seotud direktiiviga 95/46, siis on selles ette nähtud muudatusi võimalik nõuetekohaselt kehtestada üksnes ühenduse õigusaktiga, mitte EL lepingu alusel vastu võetud õigusaktiga.
50 Komisjon tuletab meelde, et enne direktiivi 2006/24 vastuvõtmist olid mitmed liikmesriigid võtnud direktiivi 2002/58 artikli 15 lõike 1 alusel siseriiklikke meetmeid andmete säilitamise valdkonnas. Komisjon rõhutab, et kõnealuste meetmete vahel oli olulisi erinevusi. Näiteks kõikus andmete säilitamistähtaeg kolmest kuust Madalmaades nelja aastani Iirimaal. Andmete säilitamisega seotud kohustused toovad komisjoni väitel teenusepakkujatele kaasa märkimisväärseid majanduslikke tagajärgi. Erinevused kõnealuste kohustuste vahel võivad kaasa tuua moonutusi siseturul. Seega oli direktiivi 2006/24 vastuvõtmine EÜ artikli 95 alusel komisjoni arvates õiguspärane.
51 Kõnealune direktiiv piirab lisaks ühenduse tasandil ühtlustatud viisil direktiivis 2002/58 ette nähtud kohustusi. Kuna viimati nimetatud direktiiv põhineb EÜ artiklil 95, ei saa direktiivi 2006/24 õiguslik alus olla erinev.
52 Komisjon väidab, et raskete kuritegude uurimise, avastamise ja kohtus menetlemise mainimine direktiivi 2006/24 artikli 1 lõikes 1 tuleneb ühenduse õigusest, kuna sellega viidatakse kõnealuse direktiiviga isikuandmete kaitse valdkonnas sätestatud isikute õiguste piiramise õiguspärasele eesmärgile. See viide on vajalik nii direktiivide 95/46 ja 2002/58 nõuete täitmiseks kui ka EIÕK artikli 8 täitmiseks.
53 Euroopa andmekaitseinspektor väidab, et direktiivi 2006/24 ese kuulub EÜ artikli 95 kohaldamisalasse, sest ühelt poolt mõjutab see direktiiv otseselt teenusepakkujate majandustegevust ning võib seega kaasa aidata siseturu rajamisele ja toimimisele ja teiselt poolt sellepärast, et kui ühenduse seadusandja ei oleks sekkunud, oleks võinud sel siseturul tekkida konkurentsimoonutus. Kuritegude vältimise eesmärk ei kujuta endast nimetatud direktiivi ainsat ega ülekaalukat eesmärki. Vastupidi, nimetatud direktiivi esmane eesmärk on aidata kaasa siseturu rajamisele ja toimimisele ning konkurentsimoonutuste kõrvaldamisele. Selle direktiiviga ühtlustatakse tema väitel siseriiklikud õigusnormid, mis käsitlevad teatud andmete säilitamist eraõiguslike ettevõtjate poolt nende tavapärase majandustegevuse raames.
54 Lisaks sellele muudetakse direktiiviga 2006/24 direktiivi 2002/58, mis võeti vastu EÜ artikli 95 alusel, ja seega tuleb see vastu võtta samal õiguslikul alusel. EL artikli 47 kohaselt on ainuüksi ühenduse seadusandja pädev muutma kohustusi, mis tulenevad EÜ asutamislepingu alusel võetud direktiivist.
55 Euroopa andmekaitseinspektor väidab, et kui EÜ asutamisleping ei saaks olla direktiivi 2006/24 õiguslik alus, siis ei kaitseks ühenduse õiguse andmekaitsesätted kodanikke juhul, kui nende isikuandmete töötlemine lihtsustaks kuritegevuse vastu võitlemist. Sellisel juhul kohaldataks ühenduse õiguse alusel üldist andmekaitsekorda andmete töötlemisele turustamiseesmärkidel, kuid mitte samade andmete töötlemisele õiguskaitse eesmärkidel. Sellest tulenevalt peaksid teenusepakkujad tegema keerukaid eristusi ning see alandaks asjaomaste isikute kaitse taset. Sellist olukorda tuleks vältida. Vajadus ühtsuse järele õigustab direktiivi 2006/24 vastuvõtmist EÜ asutamislepingu alusel.
56 Esiteks tuleb märkida, et Euroopa Liidu pädevuse küsimus on erinev sõltuvalt sellest, kas kõnealust pädevust on liidu puhul selle laias tähenduses juba tunnustatud või mitte. Esimesel juhul tuleb teha otsus pädevuse jaotuse kohta liidu raames ning täpsemalt seoses küsimusega, kas tuleb vastu võtta EÜ asutamislepingule tuginev direktiiv või EL lepingule tuginev raamotsus. Seevastu teisel juhul tuleb teha otsus pädevuse jaotuse kohta liidu ja liikmesriikide vahel ja täpsemalt seoses küsimusega, kas Euroopa Liit on tunginud viimaste pädevusalale. Käeosolev kohtuasi puudutab neist kahest juhust esimest.
57 Samuti tuleb täpsustada, et Iirimaa esitatud hagi käsitleb üksnes õigusliku aluse valikut, mitte põhiõiguste võimalikku rikkumist, mis on tingitud direktiivist 2006/24 tulenevast sekkumisest eraelu puutumatuse õiguse teostamisse.
58 Iirimaa, keda toetab Slovaki Vabariik, väidab, et direktiiv 2006/24 ei saa tugineda EÜ artiklile 95, sest selle „raskuskese” ei seondu siseturu toimimisega. Selle direktiivi ainus või vähemalt ülekaalukas eesmärk on nende arvates kuritegude uurimine, avastamine ja kohtus menetlemine.
59 Sellise seisukohaga ei saa nõustuda.
60 Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab ühenduse õigusakti õigusliku aluse valik põhinema objektiivsetel asjaoludel, mis on kohtulikult kontrollitavad ja mille hulka kuuluvad eelkõige õigusakti eesmärk ja sisu (23. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑440/05: komisjon vs. nõukogu, EKL 2007, lk I‑9097, punkt 61 ja viidatud kohtupraktika).
61 Direktiiv 2006/24 võeti vastu EÜ asutamislepingu, täpsemalt selle artikli 95 alusel.
62 EÜ artikli 95 lõige 1 näeb ette, et nõukogu võtab liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks meetmed, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine.
63 Ühenduse seadusandja võib tugineda EÜ artiklile 95 eeskätt erinevuste esinemisel riiklike õigusnormide vahel, kui need erinevused võivad kahjustada põhivabadusi või põhjustada konkurentsimoonutusi ja mõjutada seeläbi otseselt siseturu toimimist (vt selle kohta 12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑380/03: Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, EKL 2006, lk I‑11573, punkt 37 ja viidatud kohtupraktika).
64 Lisaks sellele tuleb märkida, et kuigi õigusliku alusena EÜ artiklile 95 tuginemine on võimalik siis, kui soovitakse vältida kaubavahetusele tulevikus tekkida võivaid takistusi, mis tulenevad siseriiklike õigusnormide erinevast arengust, peab selliste takistuste tekkimine olema tõenäoline ja asjaomase meetme eesmärk peab olema takistuste ennetamine (eespool viidatud kohtuotsus Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, punkt 38 ja viidatud kohtupraktika).
65 Oluline on kontrollida, kas direktiivi 2006/24 vastuvõtmiseni viinud olukord vastab eelmises kahes punktis kirjeldatud tingimustele.
66 Nimetatud direktiivi põhjendustest 5 ja 6 tulenevalt lähtus ühenduse seadusandja nendingust, mille kohaselt esinesid õiguslikud ja tehnilised erinevused siseriiklike sätete vahel, mis käsitlevad andmete säilitamist teenusepakkujate poolt.
67 Selles osas kinnitavad Euroopa Kohtule esitatud tõendid, et pärast käesoleva kohtuotsuse punktis 36 nimetatud terrorirünnakuid võtsid mitmed liikmesriigid – leides, et elektroonilise sidega seonduvad andmed kujutavad endast tõhusat vahendit kuritegude, sealhulgas terrorismiaktide avastamiseks ja vältmiseks – direktiivi 2002/58 artikli 15 lõike 1 alusel vastu meetmed, et kehtestada teenusepakkujatele nende andmete säilitamisega seonduvad kohustused.
68 Toimikust tuleneb ka see, et andmete säilitamisega seonduvad kohustused toovad teenusepakkujatele kaasa märkimisväärseid majanduslikke tagajärgi, kuivõrd nendega võivad kaasneda olulised investeeringud ja tegevuskulud.
69 Euroopa Kohtule esitatud tõendid annavad muu hulgas tunnistust sellest, et kuni 2005. aastani direktiivi 2002/58 artikli 15 lõike 1 alusel võetud siseriiklikud meetmed olid väga erinevad, eeskätt säilitatavate andmete liikide ja nende säilitamistähtaja osas.
70 Lõpetuseks oli igati ettenähtav, et need liikmesriigid, kes ei olnud veel vastu võtnud andmete säilitamist käsitlevaid õigusnorme, kehtestavad selles valdkonnas õigusnormid, mis võivad suurendada veelgi erinevusi olemasolevate riiklike meetmete vahel.
71 Nende asjaoludega arvestades ilmneb, et erinevused elektroonilise sidega seonduvate andmete säilitamise valdkonnas vastu võetud eri riiklike õigusnormide vahel võisid mõjutada otseselt siseturu toimimist ning oli ettenähtav, et selline mõju ainult suureneb.
72 Selline olukord õigustas ühenduse seadusandja püüet saavutada siseturu häireteta toimimise kaitse eesmärki, võttes vastu ühtlustatud eeskirjad.
73 Muu hulgas tuleb märkida, et nähes ette elektroonilise sidega seonduvate andmete säilitamise ühtse taseme, muudeti direktiiviga 2006/24 direktiivi 2002/58 sätteid.
74 Viimati nimetatud direktiiv võeti vastu EÜ artikli 95 alusel.
75 Vastavalt EL artiklile 47 ei mõjuta ükski EL lepingu sätetest ühtki EÜ asutamislepingu sätet. Sama nõue sisaldub ka EL artikli 29 esimeses lõigus, mis juhatab sisse selle lepingu VI jaotise „Sätted politseikoostöö ja õigusalase koostöö kohta kriminaalasjades” (eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs. nõukogu, punkt 52).
76 Kuna EL artiklis 47 on sätestatud, et ükski EL lepingu säte ei mõjuta Euroopa ühenduste asutamislepinguid ega hilisemaid lepinguid või õigusakte, mis neid muudavad või täiendavad, siis vastavalt EL artikli 2 viiendale taandele ja EL artikli 3 esimesele lõigule on sellega soovitud säilitada ja arendada acquis communautaire’i (20. mai 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑91/05: komisjon vs. nõukogu, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 59).
77 Euroopa Kohtu ülesanne on jälgida, et õigusaktid, mis ühe poole väitel tuginevad EL lepingu VI jaotisele ja võivad oma laadist tulenevalt kaasa tuua õiguslikke tagajärgi, ei tungiks EÜ asutamislepingu sätetega ühendusele antud pädevusalale (eespool viidatud 20. mai 2008. aasta otsus komisjon vs. nõukogu, punkt 33 ja viidatud kohtupraktika).
78 Kuna direktiiviga 2006/24 direktiivi 2002/58 muutmine kuulub ühenduse pädevusse, siis ei saanud direktiiv 2006/24 tugineda EL lepingu sättele, ilma et oleks rikutud EL artiklit 47.
79 Selle väljaselgitamiseks, kas seadusandja valis direktiivi 2006/24 vastuvõtmiseks sobiva õigusliku aluse, tuleb vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktist 60 tulenevale kontrollida lisaks selle sätete materiaalõiguslikku sisu.
80 Selles osas tuleb tõdeda, et selle direktiivi sätted piirduvad peamiselt teenusepakkujate tegevusega ning ei reguleeri juurdepääsu andmetele ega nende kasutamist liikmesriikide politseiasutuste ja kohtute poolt.
81 Täpsemalt püütakse direktiivi 2006/24 sätetega ühtlustada siseriiklikke õigusnorme järgmistes valdkondades: kohustus andmeid säilitada (artikkel 3), säilitatavate andmete liigid (artikkel 5), andmete säilitamistähtaeg (artikkel 6), andmekaitse ja andmete turvalisus (artikkel 7) ning andmete säilitamistingimused (artikkel 8).
82 Direktiivis 2006/24 ette nähtud meetmed ei too aga iseenesest kaasa liikmesriikide õiguskaitseorganite sekkumist. Eeskätt selle direktiivi artiklist 3 tulenevalt on ette nähtud, et teenusepakkujad peavad säilitama üksnes need andmed, mis kaasnevad asjaomaste sideteenuste osutamisega või mida selle raames töödeldakse. Need andmed on üksnes sellised, mis on tihedalt seotud pakkujate majandustegevuse teostamisega.
83 Direktiiviga 2006/24 reguleeritakse seega toiminguid, mis ei sõltu mis tahes võimaliku politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö rakendamisest. Sellega ei ühtlustata kriminaalasjades pädevate riiklike asutuste juurdepääsu andmetele ega ka kõnealuste andmete kasutamist ja vahetamist selliste asutuste vahel. Need küsimused, mis kuuluvad põhimõtteliselt EL lepingu VI jaotise valdkonda, on selle direktiivi sätetest välja jäetud, nagu on märgitud eeskätt direktiivi põhjenduses 25 ning artiklis 4.
84 Sellest tuleneb, et direktiivi 2006/24 materiaalõiguslik sisu käsitleb põhiliselt teenusepakkujate tegevust siseturu asjaomases sektoris, mitte EL lepingu VI jaotisega hõlmatud riiklikku tegevust.
85 Sellise materiaalõigusliku sisuga arvestades tuleb järeldada, et direktiiv 2006/24 käsitleb ülekaalukalt siseturu toimimist.
86 Sellise järelduse vaidlustamiseks väidab Iirimaa, et eespool viidatud kohtuotsusega parlament vs. nõukogu ja komisjon tühistas Euroopa Kohus nõukogu 17. mai 2004. aasta otsuse 2004/496/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse ja Ameerika Ühendriikide vahelise lepingu sõlmimist lennuettevõtjate poolt reisijate isikuandmete töötlemise ja edastamise kohta Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi Tolli- ja Piirivalvebüroole (ELT L 183, lk 83 ja parandus: ELT 2005, L 255, lk 168).
87 Eespool viidatud kohtuotsuse parlament vs. nõukogu ja komisjon punktis 68 leidis Euroopa Kohus, et nimetatud lepingus käsitleti sama andmete edastamist, mis komisjoni 14. mai 2004. aasta otsuses 2004/535/EÜ Ameerika Ühendriikide Tolli- ja Piirivalveametile edastatavates reisijaregistrites sisalduvate lennureisijate isikuandmete piisava kaitse kohta (ELT L 235, lk 11).
88 Viimati nimetatud otsus käsitles liikmesriikide territooriumil asuvate lennuettevõtjate broneerimissüsteemidest pärinevate lennureisijate andmete edastamist Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi Tolli- ja Piirivalveametile. Euroopa Kohus tuvastas, et selle otsuse eesmärk oli andmetöötlus, mis ei olnud vajalik lennuettevõtjate poolt teenuse osutamiseks, kuid mida peeti vajalikuks riikliku julgeoleku tagamiseks ning õiguskaitse eesmärkidel. Eespool viidatud kohtuotsuse parlament vs. nõukogu ja komisjon punktides 57‑59 otsustas Euroopa Kohus, et sellise andmetöötluse suhtes tuleb kohaldada direktiivi 95/46 artikli 3 lõiget 2, mille kohaselt seda direktiivi ei kohaldata eeskätt isikuandmete sellise töötlemise suhtes, mis on seotud riikliku julgeoleku ja riigi toimingutega kriminaalõiguse valdkonnas. Euroopa Kohus järeldas seega, et otsus 2004/535 ei kuulunud direktiivi 95/46 kohaldamisalasse.
89 Kuna otsuse 2004/496 esemeks olev leping käsitles sarnaselt otsusega 2004/535 sellist andmetöötlust, mis jäi väljapoole direktiivi 95/46 kohaldamisala, siis otsustas Euroopa Kohus, et otsust 2004/496 ei saanud õiguspäraselt vastu võtta EÜ artikli 95 alusel (eespool viidatud kohtuotsus parlament vs. nõukogu ja komisjon, punktid 68 ja 69).
90 Selliseid järeldusi ei saa üle kanda direktiivile 2006/24.
91 Nimelt käsitleb direktiiv 2006/24 erinevalt otsusest 2004/496, mis käsitles ametivõimude poolt riikliku julgeoleku tagamiseks loodud raamistikus toimuvat isikuandmete edastamist, hoopis teenusepakkujate tegevust siserturul ning ei reguleeri kuidagi avaliku võimu tegevust õiguskaitse eesmärkidel.
92 Sellest tuleneb, et Iirimaa argumentidega, mis tuginevad otsuse 2004/496 tühistamisele eespool viidatud kohtuotsusega parlament vs. nõukogu ja komisjon, ei saa nõustuda.
93 Kõige eelnevaga arvestades tuleb asuda seisukohale, et direktiiv 2006/24 tuli vastu võtta EÜ artikli 95 alusel.
94 Seetõttu tuleb käesolev hagi jätta rahuldamata.
95 Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna parlament ja nõukogu on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Iirimaa on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud välja mõista Iirimaalt. Käesolevasse menetlusse astujad kannavad sama artikli lõike 4 esimese lõigu alusel ise oma kohtukulud.
2. Mõista kohtukulud välja Iirimaalt.
3. Jätta Hispaania Kuningriigi, Madalamaade Kuningriigi, Slovaki Vabariigi, Euroopa Ühenduste Komisjoni ja Euroopa andmekaitseinspektori kohtukulud nende endi kanda.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus