Ettevõtjate võrkudega liitumise programm – Riigi Teataja
Ettevõtjate võrkudega liitumise programm
Ettevõtjate võrkudega liitumise programm - sisukord
§ 1 Programmi eesmärk ja oodatav tulemus
§ 3 Programmi sihtpiirkond ja sihtrühm
§ 4 Programmi rakendamine
§ 5 Projekti elluviimise periood
§ 6 Toetuse suurus ja omafinantseeringu määr
§ 7 Vähese tähtsusega abi
§ 8 Toetatavad tegevused ja abikõlblikud kulud
3 Toetuse taotlemine ning taotluste menetlemine
§ 10 Taotluste esitamine
4 Aruannete esitamine, toetuse väljamaksmine, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
§ 16 Toetuse saaja õigused
§ 17 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse kohustused
§ 18 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused
§ 19 Rakendamine
RT I, 11.01.2019, 2
Vastu võetud 16.01.2018 nr 4
RT I, 19.01.2018, 5
jõustumine 22.01.2018
04.01.2019 RT I, 11.01.2019, 1 20.01.2019
§ 1. Programmi eesmärk ja oodatav tulemus
(1) Programmi eesmärk on võrkudega ühinemise kitsaskoha leevendamine ettevõtjatele.
(2) Programmi oodatav tulemus on toetust saanud ettevõtja lisandväärtuse kasv töötaja kohta või müügitulu kasv.
[RT I, 11.01.2019, 1 - jõust. 20.01.2019]
(3) Programmi läbiviimine panustab Vabariigi Valitsuse 31. oktoobri 2013. aasta korraldusega nr 460 heaks kiidetud „Eesti ettevõtluse kasvustrateegia 2014–2020” alaeesmärki „Eesti ettevõtted toodavad efektiivselt kõrge lisandväärtusega tooteid ja pakuvad innovaatilisi teenuseid”.
(4) Programmi väljundindikaatorid on erinevate võrguühenduste liikide lõikes:
1) esitatud taotluste arv;
2) toetatud projektide arv;
3) lõpetatud projektide arv.
(5) Tulemusindikaatorid:
Ettevõtja lisandväärtuse kasv töötaja kohta kaks aastat pärast
projekti lõppu võrreldes taotluse esitamisele eelnenud aastaga
Ettevõtja, kellel puudub varasem tegevus või kelle aastane müügitulu on taotlemisele
eelneval aastal väiksem kui 40 000 eurot, müügitulu kaks aastat pärast projekti lõppu
≥viiekordne
(1) Võrk – käesoleva määruse tähenduses elektri-, vee- ja kanalisatsiooni-, gaasi-, kaugkütte-, kaugjahutus või sidevõrk.
(2) Võrguga liitumine – uue paigaldise ühendamine võrguga liitumispunktis või liitumistingimuste muutmine.
(3) Võrguettevõtja – ettevõtja, kes osutab võrguteenust võrgu kaudu.
(4) Võrguleping – ettevõtja ja võrguettevõtja vahel sõlmitav leping võrguteenuse osutamiseks.
(5) Üksus – mitmel erineval kinnistul või erinevatel tegevusaladel tegutseva ettevõtja autonoomne osa, mille majandusnäitajaid on võimalik ettevõtja kui terviku näitajatest eristada.
(6) Lisandväärtus töötaja kohta – aruandeaasta kulum liidetuna ärikasumi ja tööjõukuludega ning jagatuna aruandeaasta täistöökohaga töötajate arvuga.
(7) Projekt – tegevus või tegevuste kogum, mille elluviimiseks toetust taotletakse.
§ 3. Programmi sihtpiirkond ja sihtrühm
(1) Programmi sihtpiirkond on Eesti, välja arvatud Tallinna linn koos piirnevate kohaliku omavalitsuse üksustega ja Tartu linn.
(2) Programmi sihtrühmaks on taotluse esitamise hetkel äriregistrisse kantud ettevõtjad, mis taotlevad toetust investeeringuks Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori EMTAK 2008 jaotise B (mäetööstus), C (töötlev tööstus, va tubakatoodete tootmine) või D (elektrienergia, gaasi, auru ja konditsioneeritud õhuga varustamine) valdkonnas.
(3) [Kehtetu - RT I, 11.01.2019, 1 - jõust. 20.01.2019]
(4) [Kehtetu - RT I, 11.01.2019, 1 - jõust. 20.01.2019]
(5) Määrust ei kohaldata riigi osalusega ettevõtjatele.
§ 4. Programmi rakendamine
(1) Programmi viib ellu Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (edaspidi ministeerium).
(2) Programmi toetuse taotlusi menetleb, väljamakseid teeb ja järelevalvet teostab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.
§ 5. Projekti elluviimise periood
Projekti maksimaalne kestus on 24 kuud. Projekti abikõlblikkuse periood algab taotluse esitamise hetkest või taotluses märgitud ja taotluse rahuldamise otsuses sätestatud kuupäevast, mis ei või olla hilisem kui kuus kuud taotluse esitamisest alates.
§ 6. Toetuse suurus ja omafinantseeringu määr
(1) Toetuse maksimaalne suurus projekti kohta on 100 000 eurot.
(2) Toetuse minimaalne suurus projekti kohta on 5000 eurot.
(3) Taotleja omafinantseering peab moodustama vähemalt 40 protsenti projekti abikõlblikest kuludest ja toetuse määr on kuni 60 protsenti abikõlblikest kuludest.
(4) Omafinantseeringu hulka arvatakse vaid toetuse saaja tehtavad abikõlblikud kulud.
§ 7. Vähese tähtsusega abi
(1) Programmi raames antav toetus on vähese tähtsusega abi, mille andmisel järgitakse Euroopa Komisjoni määruses (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8) (edaspidi määrus (EL) nr 1407/2013), ning konkurentsiseaduse §-s 33 sätestatut. Taotlejale kolme järjestikuse majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi koos käesoleva toetusega ei tohi ületada 200 000 eurot ühe ettevõtja kohta. Üheks ettevõtjaks loetakse määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 2 lõikes 2 nimetatud ettevõtjat. Abi kumuleerimisel võetakse arvesse määruse (EL) nr 1407/2013 artiklis 5 sätestatut.
(2) Kui toetust taotletakse suuremas summas, kui taotleja on vähese tähtsusega abina õigustatud saama, vähendatakse taotleja nõusolekul toetuse summat vähese tähtsusega abi ülemmäärani. Kui taotleja vähendamisega ei nõustu, teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamata jätmise otsuse, mille teeb taotlejale teatavaks.
(3) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus teavitab taotlejat taotluse rahuldamise otsuses vähese tähtsusega abi andmisest.
§ 8. Toetatavad tegevused ja abikõlblikud kulud
(1) Programmiga toetatavad tegevused on olemasoleva või rajatava võrguühenduse projekteerimine ja väljaehitamine ning elektriühenduse kvaliteedi parandamine, kui see on vajalik ettevõtlustegevuseks.
(2) Ettevõtja võrguühenduse projekteerimine ja väljaehitamine muu kui võrguettevõtja poolt on toetatav üksnes juhul, kui ehitaja hinnapakkumine on madalam, kui võrguettevõtja pakutav ehituse hind.
(3) Võrreldavuse tagamiseks peab mittevõrguettevõtja teostatavate ehitustööde puhul olema taotlejal võetud lisaks võrguettevõtja pakkumisele kaks võrreldavat hinnapakkumist.
(31) Lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata elektri otseliini rajamisel.
(32) Elektriühenduse kvaliteedi parandamiseks ette nähtud seadmed tuleb osta ja paigaldada võimalikult soodsalt. Selleks peab taotleja võtma võrdlevad hinnapakkumised vähemalt kahelt pakkujalt.
(4) Abikõlblikud kulud on järgmised käesoleva määruse § 1 lõikes 1 nimetatud eesmärgi ja lõikes 5 nimetatud tulemuste saavutamiseks ning käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevuste elluviimiseks vajalikud kulud vastavalt käesoleva määruse §-s 6 nimetatud toetuse suurusele ja omafinantseeringu määrale:
1) liitumistasu – võrguettevõtja võetav tasu võrguga ühendamise eest;
2) tingimuste muutmise tasu – võrguettevõtja võetav tasu tarbimis- või tootmistingimuste muutmise eest;
3) võrguühenduse projekteerimise ja väljaehitamise kulud, tingimusel, et toetuse taotluse esitamise hetkeks ei ole sõlmitud kehtivat ehitus- või projekteerimislepingut, mille täitmise vahendeid soovitakse käesoleva määruse alusel taotleda;
4) elektriühenduse kvaliteedi parandamiseks mõeldud seadmete soetamise ja paigaldamise kulud.
(5) Abikõlblikud on kulud, mis tehakse projekti abikõlblikkuse perioodil ning 45 päeva pärast abikõlblikkuse perioodi lõppu.
(6) Võrgulepingu, teenuse osutamise või müügilepingu sõlmimine teenuse või toote pakkujaga peab jääma projekti abikõlblikkuse perioodi. Kui teenuse tarbimist jätkatakse enne abikõlblikkuse perioodi sõlmitud lepingu raames, tuleb seda taotluses eraldi põhjendada.
(7) Sama ettevõtja võib taotleda toetust liitumiseks mitme erineva võrguga, kui toetussumma kokku ei ületa käesoleva määruse § 6 lõikes 1 sätestatud maksimaalset suurust ning ehitamine leiab aset abikõlblikkuse perioodil.
(8) Abikõlblikud tegevused peavad olema ellu viidud projekti abikõlblikkuse perioodil.
(9) Käibemaks ei ole abikõlblik.
3. peatükk Toetuse taotlemine ning taotluste menetlemine
(1) Taotleja peab olema taotluse esitamise tähtpäevaks äriregistrisse kantud äriühing.
(2) Taotleja peab toetuse taotluse esitamise ajaks olema selle kinnistu, millel asuva paigaldise võrguga liitumiseks toetust taotletakse, omanik, või olema sõlminud kinnistu kasutamiseks tähtajalise rendi- või üürilepingu, mille lõpptähtaeg on vähemalt viis aastat hilisem projekti abikõlblikkuse perioodi lõpust, või omama hoonestusõigust või kasutusvaldust kinnistul vähemalt viieks aastaks pärast projekti abikõlblikkuse perioodi lõppu.
(3) Taotleja peab saavutama oma majandustegevusega programmis soovitava tulemuse lisandväärtuse kasv töötaja kohta rohkem kui 10 protsenti kaks aastat pärast projekti lõppemist, või müügitulu kasvu, mis võrdub vähemalt viiekordse toetuse summaga sama ajaperioodi jooksul, kui tegu on ettevõtjaga, kel puudub varasem tegevus või kui ettevõtja müügitulu on taotlemisele eelnenud aastal väiksem kui 40 000 eurot aastas.
(4) Taotleja maksu- või maksevõlg koos intressidega ei tohi olla suurem kui 100 eurot või peab see olema ajatatud. Maksuvõla ajatamise korral peavad maksud olema tasutud ajakava kohaselt.
(5) Juhul kui taotleja on varem saanud toetust, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed, mille maksmise tähtpäev on saabunud, olema nõutud summas tehtud.
(7) Taotlus koosneb taotleja kinnitusest omafinantseeringu olemasolu kohta, taotlusvormist, mis avaldatakse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel ja liitumistaotlusest.
(8) Taotlusele tuleb lisada võrguettevõtja liitumispakkumine või kaks võrreldavat hinnapakkumist vastavalt § 8 lõikele 3 või lõikele 32. Võrguettevõtja liitumispakkumise ja kahe võrdleva hinnapakkumise lisamise nõue ei laiene elektri otseliini rajamisele, mille puhul pakkuja on elektri tootja.
(9) Taotlus peab sisaldama järgmist informatsiooni ulatuses, mis võimaldab hinnata taotleja ja projekti abikõlblikkust ning projekti otstarbekust vastavalt käesoleva määruse § 11 lõikele 7:
2) projekti pealkiri, eesmärgid ja tulemused;
4) informatsioon taotleja vastavuse kohta käesoleva paragrahvi lõigetes 1–5 sätestatud nõuetele;
5) projekti eelarve vastavalt võrguettevõtja liitumispakkumisele või ehitusettevõtja hinnapakkumisele;
6) taotleja kinnitus omafinantseeringu olemasolu kohta vastavalt käesoleva määruse § 6 lõikes 3 sätestatud piirmääradele ja tingimustele;
7) ettevõtja või projektiga seotud võrguga liituva üksuse töökohtade arv;
8) ettevõtja või võrguga liituva üksuse arendamise tegevuskava lisandväärtuse suurendamiseks töötaja kohta ja müügitulu kasvatamiseks, ning ekspordi saavutamiseks, kui on planeeritud ekspordi saavutamine või kasvatamine;
9) toetuse vajalikkuse põhjendus ja ergutava mõju väljatoomine koos tegevuste kirjelduse ja ajakavaga;
10) juhul, kui taotleja ei ole kinnistu omanik, siis kinnistu omanikuga sõlmitud rendi-, hoonestusõiguse või kasutusvalduse leping;
11) juhul, kui hinnapakkumine on mittevõrguettevõtjalt, siis asjakohane pädevustunnistus.
§ 10. Taotluste esitamine
(1) Taotlusi esitatakse jooksvalt. Taotluste vastuvõtu avamisest teavitab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus oma veebilehel ja vähemalt ühes üleriigilises meediaväljaandes.
(2) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus lõpetab taotluste vastuvõtmise, kui programmi eelarve jääk võrdsustub menetluses olevate taotluste mahuga, millele ei ole veel tehtud rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust. Taotluste vastuvõtmise lõpetamise kooskõlastab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus eelnevalt ministeeriumiga ja annab sellest teada oma veebilehel ja pressiteate vahendusel.
(3) Taotlus esitatakse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse e-teeninduse kaudu taotleja esindusõigusliku isiku digiallkirjaga.
(4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus tagab taotlejale võimaluse enne taotluse esitamist saada oma projektile eelnõustamist, mille käigus juhitakse tähelepanu kavandatava taotluse võimalikele tehnilistele ja sisulistele puudustele ning antakse soovitusi ja tehakse ettepanekuid nende kõrvaldamiseks.
(1) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus viib kolme tööpäeva jooksul alates taotluse registreerimisest läbi taotluse nõuetele vastavuse kontrolli. Kui taotlus ei vasta kehtestatud nõuetele või on vajalik täiendav teave projekti kohta, on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel õigus nõuda taotluse vastavusse viimist kehtestatud nõuetega, täiendava dokumentatsiooni esitamist või muudatuste tegemist taotluse andmetes kuni 10 tööpäeva jooksul arvates vastava nõude esitamisest. Taotluse menetlemise tähtaeg pikeneb puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra.
(2) Taotluse menetlemise tähtaeg on kuni 30 tööpäeva alates taotluse esitamisest. Taotlusi menetletakse nende esitamise järjekorras.
(3) Taotluse osas, mis ei vasta nõuetele ning mida ei viida käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaja jooksul nõuetega vastavusse või mis esitatakse pärast käesoleva määruse § 10 lõikes 2 nimetatud teate avaldamist, teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus rahuldamata jätmise otsuse ja teavitab otsusest taotlejat.
(4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus avaldab hiljemalt taotluste vastuvõtu avamisest teavitamise ajaks taotlemist puudutavad dokumendid oma veebilehel.
(5) Nõuetele vastavaid taotlusi hindab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, kes võib taotluste hindamiseks moodustada hindamiskomisjoni, mille koosseis kooskõlastatakse eelnevalt ministeeriumiga ja avalikustatakse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel.
(6) [Kehtetu - RT I, 11.01.2019, 1 - jõust. 20.01.2019]
(7) Nõuetele vastavaid taotlusi hinnatakse järgmiste hindamiskriteeriumite lõikes:
1) hindamiskriteerium 1 osakaaluga 50 protsenti maksimaalses koondhindes – projekti mõju programmi tulemusindikaatorite saavutamisele;
2) hindamiskriteerium 2 osakaaluga 20 protsenti maksimaalses koondhindes – projekti ergutav mõju ettevõtte majandustulemustele;
3) hindamiskriteerium 3 osakaaluga 10 protsenti maksimaalses koondhindes – võrguga liitumisega seotud kitsaskoha olulisus ettevõtja plaanitavas arendustegevuses;
4) hindamiskriteerium 4 osakaaluga 20 protsenti maksimaalses koondhindes – ettevõtja või võrguga liituva üksuse arendamise tegevuskava realistlikkus ja jätkusuutlikkus;
5) hindamiskriteerium 5 – taotluste hindamisel antakse täiendavaid eelistuspunkte projektile, mille tulemusel saavutatakse või kasvatatakse ekspordivõimekust.
(8) Hindamiskriteeriumeid 1–4 hinnatakse skaalal 0–4, millest kõrgeim hinne on 4 ja madalaim 0.
(9) Hindamiskriteeriumi 5 puhul lisandub taotluse koondhindele vastavalt 5 protsenti ekspordi saavutamisele või 10 protsenti ekspordi kasvatamisele.
(10) Hinnang taotlusele loetakse positiivseks, kui sellele hindamisel antud kaalutud keskmine koondhinne on vähemalt 2,75.
(11) Hinnang taotlusele loetakse negatiivseks ning taotlus ei kuulu rahuldamisele juhul, kui sellele hindamisel antud kaalutud keskmine koondhinne on alla 2,75 või hindamiskriteeriumit 1 hinnatakse hindega 1 või vähemalt üht kriteeriumitest 2–4 on hinnatud hindega 0.
(1) Hindamise järgselt teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus 30 tööpäeva jooksul otsuse projekti rahuldamiseks, osaliseks rahuldamiseks, kõrvaltingimusega rahuldamiseks või rahuldamata jätmiseks.
(2) Rahuldamise otsus tehakse käesoleva määruse § 11 lõikes 7 nimetatud kriteeriumite alusel lävendi ületanud projekti puhul, kui selle rahastamise summa ei ületa programmi eelarvet.
(3) Osalise rahuldamise otsus tehakse käesoleva määruse § 11 lõikes 7 nimetatud hindamiskriteeriumite alusel lävendi ületanud projekti puhul, kui taotluse täielik rahuldamine ei ole võimalik taotluste rahastamiseks ette nähtud toetuse mahu tõttu või kui see ei ole põhjendatud, arvestades taotletud toetuse summat, projekti tegevusi ja nendega saavutatavaid tulemusi. Osalise rahuldamise otsuse puhul on vajalik taotleja nõusolek, mille puudumise korral teeb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(4) Kõrvaltingimusega rahuldamise otsus tehakse käesoleva määruse § 11 lõikes 7 nimetatud hindamiskriteeriumite alusel lävendi ületanud projekti puhul, kui ettevõtja või võrguga liituva üksuse arendamise tegevuskava elluviimiseks on taotlejal vajalik kaasata raha väljastpoolt ettevõtjat, kuid selle rahastuse osas puudub taotluste hindamise hetkel lõplik otsus, puudub kehtiv rendileping või muul põhjendatud juhul.
(5) Rahuldamata jätmise otsus tehakse projektide puhul, mis ei ületa käesoleva määruse § 11 lõikes 7 nimetatud hindamiskriteeriumite alusel lävendit või mille rahaline maht ületab meetme taotluste rahastamise eelarve vaba jäägi.
(6) Elluviidavate projektide arvelt vabanevaid vahendeid on võimalik kasutada järgmiste taotluste rahastamiseks.
(7) Taotluse rahuldamise, osalise rahuldamise või kõrvaltingimusega rahuldamise otsuses tuleb ette näha, et põhjendatud juhul võib rahuldamise otsust muuta, kui ilmnevad otsust mõjutada võivad asjaolud.
(8) [Kehtetu - RT I, 11.01.2019, 1 - jõust. 20.01.2019]
(9) Rahuldamise, osalise rahuldamise, kõrvaltingimusega rahuldamise ja rahuldamata jätmise otsuses tuleb märkida otsuse vaidlustamise alused ja tähtaeg.
(10) Taotlejale antakse võimalus esitada oma seisukohad enne:
4. peatükk Aruannete esitamine, toetuse väljamaksmine, toetuse saaja ning Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused ja kohustused
(1) Toetuse saaja esitab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele projekti vahe- ja lõpparuanded taotluse rahuldamise otsuses sätestatud tähtaegadel. Aruandlusperioodi pikkus on maksimaalselt 24 kuud. Toetuse saaja esitab projekti lõpparuande hiljemalt 45 päeva jooksul pärast projekti abikõlblikkuse perioodi lõppu. Toetuse saaja esitab projekti järelaruande 24 kuud pärast projekti lõppu.
(2) Hindamismetoodika kehtestab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus kooskõlastatult ministeeriumiga ja avalikustab oma veebilehel.
(3) Toetuse saaja esitab projekti aruanded Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse e-teeninduse kaudu toetuse saaja esindusõigusliku isiku digiallkirjaga.
(4) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse menetleb vahe- ja lõpparuandeid hiljemalt 20 tööpäeva jooksul alates nende registreerimisest. Kui aruande kontrollimisel avastatakse ebatäpsusi, teatatakse sellest viivitamata toetuse saajale ja määratakse tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Puuduste kõrvaldamiseks antakse kuni 10-tööpäevane tähtaeg, sealjuures pikeneb aruande menetlemise tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra.
(1) Toetus makstakse välja toetuse saajale vastavalt rahuldamise otsuses toodud tingimustele. Kui toetus makstakse välja etapi kaupa, eelneb väljamaksele vahearuande kinnitamine. Pärast lõpparuande kinnitamist välja makstava lõppmakse summa peab moodustama toetuse kogumahust vähemalt 20 protsenti.
(2) Maksetaotluste esitamine toimub Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse e-teeninduse kaudu. Maksetaotlus esitatakse koos vahe- või lõpparuandega.
(3) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus menetleb maksetaotlust kuni 20 tööpäeva. Kui maksetaotluse menetlemisel avastatakse ebatäpsusi, teatatakse sellest viivitamatult toetuse saajale ja määratakse puuduste kõrvaldamiseks kuni 10-tööpäevane tähtaeg, sealjuures pikeneb maksetaotluse menetlemise tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks antud aja võrra.
(4) Projektile, mille osas on tehtud kõrvaltingimusega rahuldamise otsus, tehakse väljamakse pärast otsuses seatud tingimuse täitmist.
(5) Tegelike kulude alusel toetuse maksmise eeldusteks on:
2) projekti tegevustest tingitud kulude tekkimist tõendavate dokumentide või nende koopiate ja käesoleva lõike punktis 1 nimetatud kulude tasumist tõendavate dokumentide või nende koopiate esitamine Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele;
3) Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele vastava aruandeperioodi vahe- või lõpparuande koos maksetaotlusega esitamine ja nende aktsepteerimine Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse poolt.
(6) Kõik projekti raames tehtud kulud tuleb välja maksta toetuse saajale kuuluvalt pangakontolt.
1) tagama rahuldamise otsuses ettenähtud omafinantseeringu;
2) kasutama toetust rahuldamise otsusega vastavuses;
3) tagastama toetuse, kui Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus nõuab toetuse saajalt toetuse osaliselt või täielikult tagasi;
5) pidama eraldi raamatupidamisarvestust toetuse ning omafinantseeringu kasutamise kohta, samuti eristama selgelt oma raamatupidamises toetatava projekti kulusid ja neid kajastavaid kulu- ja maksedokumente oma muudest kuludest ning kulu- ja maksedokumentidest;
6) taotlema Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt nõusolekut taotluses sisalduva projekti kestuse, tegevuste või eesmärkide muutmiseks, esitades vastava muutmistaotluse projekti abikõlblikkuse perioodil;
7) kandma kõik kulud, mis tulenevad projekti kallinemisest rahuldamise otsuses kajastatud summaga võrreldes;
8) võimaldama Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel teostada kohapealset kontrolli ja teha auditit ning järelevalvet toetuse ning omafinantseeringu kasutamist kajastavate kulu- ja maksedokumentide üle ning võimaldama kontrollijal juurdepääsu kõikidesse ruumidesse ja territooriumidele, mida ta omab, rendib või mistahes muul moel kasutab;
11) näitama toetuse kasutamisel Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse etteantud viisil, et tegemist on toetusega;
12) säilitama vastavalt raamatupidamise seaduse §-le 12 taotluse, toetuse ja projekti teostamisega seonduvat dokumentatsiooni ja materjale seitse aastat;
13) tagama projektiga hõlmatud kinnistu kasutuse taotluses ning taotluse rahuldamise otsuses toodud eesmärkidel ja tingimustel viie aasta jooksul projekti lõppemisest, ning mitte sooritama selle vara osas tehinguid, mis annavad nimetatud aja jooksul mõnele isikule või asutusele põhjendamatu eelisseisundi;
14) kooskõlastama Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusega projektiga hõlmatud kinnistu osas õiguste üleandmise korral üleandmise tingimused ning edasise vastutuse vara sihtotstarbelise kasutuse eest;
15) viivitamatult kirjalikult informeerima Ettevõtluse Arendamise Sihtasutust kõigist esitatud andmetes toimunud muudatustest või asjaoludest, mis mõjutavad või võivad mõjutada toetuse saaja kohustuste täitmist;
16) viivitamatult kirjalikult informeerima projekti teostamise käigus ilmnenud asjaolust, mis ohustab projekti tulemuse saavutamist ning projekti edasise jätkamise otstarbekust.
§ 16. Toetuse saaja õigused
Toetuse saajal on õigus saada Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt informatsiooni ja nõuandeid, mis on seotud käesoleva määruse alusel toetuse taotlemise ja seonduvate protseduuride kohta.
§ 17. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse kohustused
Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus kohustub:
4) läbi vaatama käesoleva määruse § 15 punktis 6 nimetatud taotluse;
5) viivitamatult teavitama toetuse saajat käesoleva määruse § 15 punktis 4 nimetatud aruannete ja käesoleva määruse § 14 lõikes 3 nimetatud menetluse otsusest;
6) mitte avaldama taotlejate ja taotluste kohta menetluse käigus saadud informatsiooni, välja arvatud käesoleva määruse § 17 punktis 8 nimetatud informatsioon, ega dokumente, välja arvatud õigusaktides sätestatud juhtudel;
7) säilitama toetuse andmisega seotud dokumente 10 aastat viimase üksikabi andmise otsusest arvates;
8) pärast rahuldamise otsust tegema oma veebilehel kättesaadavaks toetuse saaja nime, projekti nimetuse ning toetuse ja projekti kogumahu.
§ 18. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse õigused
Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusel on õigus:
1) teostada kohapealset kontrolli ja auditit toetuse ning omafinantseeringu kasutamist kajastavate kulu- ja maksedokumentide osas;
3) vähendada toetust, juhul kui toetuse saaja omafinantseering väheneb alla minimaalse määra;
5) nõuda toetus osaliselt või täielikult tagasi, kui toetuse saaja ei saavuta projekti eesmärke või kavandatud tulemusi või toetust ei ole kasutatud sihipäraselt.
§ 19. Rakendamine
(1) Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri 6. juuni 2017. a määruse nr 30 „Ettevõtjate võrkudega liitumise programm” alusel alustatud tegevusi jätkatakse tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2018. a käesoleva määruse kohaselt.
(2) Taotluste suhtes, mis on esitatud enne 2019. a 20. jaanuari, kohaldatakse käesoleva määruse redaktsiooni, mis kehtis taotluse esitamise hetkel.


Metallijäätmete erikord käibemaksudeklaratsioon – SISU Advisory: Wiki
Home / 2. Maksud ja deklaratsioonid / Metallijäätmete erikord käibemaksudeklaratsioon
Metallijäätmete deklareerimine käibemaksudeklaratsioonil:
http://www.emta.ee/index.php?id=28451#18.3  punkt 18.3.
Kauba võõrandaja näitab tehingu maksustatava väärtuse oma
käibedeklaratsiooni informatiivses lahtris 9.
18.3. Kinnisasja, metallijäätmete ja kulla käibemaksuga maksustamise erikord
Erinevalt eeltoodust on alates 01.01.2011 kehtima hakanud käibemaksuseadusesse sissekirjutatud ostja nn pöördkäibemaksukohustus teatud tehingutele. Käibemaksuseaduse § 411 „Kinnisasja, metallijäätmete ja kulla (alates 01.04.2012) käibemaksuga maksustamise erikord” sätestab, et juhul kui maksukohustuslane võõrandab teisele maksukohustuslasele käibemaksuseaduse § 16 lõikes 3 nimetatud kinnisasja käibemaksuga või metallijäätmed jäätmeseaduse § 104 tähenduses või kullamaterjali, sealhulgas pooltooteid, mille puhta kulla sisaldus on vähemalt 325 tuhandikku kaaluosa, ning käibemaksuseaduse § 16 lõikes 3 nimetatud investeeringukulla käibemaksuga, tasub kauba soetaja võõrandajale kauba käibemaksuta müügihinna. Kauba võõrandajal on kohustus esitada ostjale eraldi arve, millel peab olema märgitud, et kauba soetaja arvestab käibemaksusumma enda poolt tasumisele kuuluva käibemaksuna.
Erikorra alusel maksustatakse kinnisasi või selle osa, ning investeeringukuld, mille käive on tavapäraselt maksuvaba ja mille maksustatavale väärtusele käibemaksu lisamisest on maksukohustuslane käibemaksuseaduse § 16 lõike 3 alusel kohustatud maksuhaldurit teavitama. Kohustus teavitada lasub kinnisasja või investeeringukulla võõrandajal. Kui kinnisasja või investeeringukulla võõrandaja on ka jätnud oma kohustuse täitmata ja väljastab ostjale arve, millel otseselt sätestatud, et kauba soetaja arvestab arvele märgitud käibemaksusumma enda poolt tasumisele kuuluva käibemaksusumma võõrandaja asemel, siis ostja käitub arve saamisel vastavalt käibemaksuseaduse § 411 sätestatule. Saades arve koos viitega maksu tasumise kohustuse üleminekust kauba soetajale, näitab soetaja maksustatava tehingu enda poolt esitatava käibedeklaratsiooni lahtris 1, lahtris 4 ning informatiivsetes lahtrites 7 ja 7.1. Kinnisasja, metallijäätmete, kullamaterjali ja investeeringukulla soetajal on õigus arvel näidatud käibemaksu näidata mahaarvatava sisendkäibemaksuna lahtris 5 soetatud kauba maksustatava käibe tarbeks kasutusele võtmisel. Kui hiljem selgub, et kauba võõrandaja on arvele lisatud käibemaksu soetajale tasumiseks suunanud valesti, kajastavad nii võõrandaja kui ka ostja sellest tulenevad muudatused KMS § 29 lõikes 7 sätestatu kohaselt.
Erikord ei rakendu, kui kinnisasi, metallijäätmed, kullamaterjal ja investeeringukuld võõrandatakse isikule, kes ei ole ennast registreerinud käibemaksukohustuslasena või kes on ennast registreerinud piiratud maksukohustuslasena.
Maksulepingud (soome tulumaksu näitel rahvusvaheline maksustamise küsimused)


text:
Kari Käsper: Sideandmete säilitamisest – Eesti Inimõiguste Keskus
Kari Käsper: Sideandmete säilitamisest
Justiitsminister Urmas Reinsalu (või pigem tema ametnikud) on suhteliselt mõistlikult kirjutanud sideandmete säilitamise teemast. Samas on ta argumentatsioonis siiski mitu suurt auku, mille peaks välja tooma.
1. Metaandmete säilitamine ei ole vähem kahjulik kui kõnede või sõnumite sisu säilitamine.
Reinsalu kirjutab: “Siinkohal soovin rõhutada, et jutt käib ainult metaandmetest ehk kindla sideseansi kohta käivatest „tehnilistest andmetest” – kõneeristused, IP-aadressid, telefoni positsioneerimine jt – ning mitte sõnumite sisust. Kellegi pealtkuulamiseks on ette nähtud juba hoopis teised reeglid, seda allpool kirjeldatud Euroopa Kohtu lahend ei puudutanudki.”
Euroopa kohus on oma lahendis Tele2 Sverige tõesti puudutanud vaid metaandmete säilitamist, sest säilituskohustus puudutab vaid neid andmeid, aga kohus näeb ka nende andmete säilitamises suurt ohtu privaatsusele. Euroopa kohus kirjutab:
“98 Andmed, mida elektroonilise side teenuste osutajad peavad säilitama, võimaldavad kindlaks teha side lähte- ja sihtkoha, kuupäeva, kellaaja ja kestuse, sideteenuse liigi, kasutatud seadme ja mobiilsideseadme kasutamise asukoha. Muu hulgas kuuluvad nende andmete hulka abonendi või registreeritud kasutaja aadress, helistaja telefoninumber ja valitud number ning internetiteenuste IP‑aadress. Täpsemalt võimaldavad need andmed teada saada, millise isikuga ja millise sidevahendi kaudu abonent või registreeritud kasutaja suhtles, ning teha kindlaks sideseansi toimumise aja ja koha. Need andmed võimaldavad ka teada saada, kui sageli abonent või registreeritud kasutaja teatud isikutega mingil ajavahemikul suhtles.
99 Need andmed koosvõetuna võimaldavad teha väga täpseid järeldusi selliste isikute eraelu kohta, kelle andmeid säilitatakse, näiteks nende igapäevaelu harjumuste, alalise või ajutise elukoha, igapäevaste või muude liikumiste, tegevuste, sotsiaalsete suhete ja ühiskonnagruppide kohta, kellega nad läbi käivad. Täpsemalt … võimaldavad need andmed koostada asjaomaste isikute profiili, mis on õigust eraelu puutumatusele arvestades sama tundlik teave kui sideseansi sisu ise.”
Nii et justiitsminister soovib siin avalikkust veidi eksitada: metaandmed on tänapäeval sama tundlikud kui sisu.
2. Ei, Euroopa Kohus ei nõua diskrimineerivat profileerimist. See on keelatud.
Reinsalu kirjutab: “Ei ole ju ette teada, kes ja millal sooritab kuriteo, et just tolle isiku andmeid salvestada. Kriminoloogiliselt ja statistiliselt saaks ehk välja töötada n-ö klassikalise kurjategija profiili (nt kindlas eas, kindla taustaga meessoost isik), kuid see viiks ühest küljest selliste tunnustega isikute diskrimineerimiseni, teisalt võimaldaks see pääseda neil kurjategijatel, kes profiilile ei vasta.”
Euroopa Kohus mõistis oma otsuses hukka lausjälitus, ehk siis kõigi kohtlemise kurjategijatena. Ilma konkreetse kahtluseta ei tohi nõuda isikuandmete säilitamist. Profileerimine on samuti ebaseaduslik.
3. Kuritegude uurimine on tulevikus veidi raskem. Aga see on privaatsuse hind.
Urmas Reinsalu ütleb: “Kui me piiraksime sideandmete säilitamist nii, et seda saaks rakendada ainult nende isikute puhul, kes on kuritegeliku taustaga või keda kahtlustatakse mõne raske kuriteo toimepanemises, oleks võimatu kannatanu andmeid kontrollida ja kuriteo avastamine seega oluliselt raskendatud.”
Sellist piiramist aga Euroopa Kohus just nõuabki.
Kohus ütleb oma lahendis selgelt: “Kuigi raske kuritegevuse, eeskätt organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastase võitluse tõhusus võib suures ulatuses sõltuda nüüdisaegse uurimistehnika kasutamisest, ei saa ainuüksi selle üldist huvi pakkuva eesmärgiga – olenemata sellest, kui oluline see ka on – siiski põhjendada seda, et liikmesriigi õigusnorme, millega nähakse ette kohustus säilitada üldiselt ja vahet tegemata kõik liiklusandmed ja asukohaandmed, peetakse kuritegevusvastase võitluse jaoks vajalikuks.”
Kokkuvõtteks: Euroopa Kohus on keelanud lausjälituse ja seda otsust tuleb kohe täita
2014. aasta Euroopa Kohtu Digital Rights Ireland kaasusest ning 2015. aasta Euroopa Inimõiguste Kohtu kaasusest Roman Zakharov v Venemaa on Euroopa mõlemad riigiülesed kohtud seisukohal, et lausjälitus ei saa olla inimõigustega kooskõlas. Sellega peab arvestama ka Eesti seadusandja ja eelkõige Eesti õiguskaitseorganid, mis on täna liiga palju toetunud mugavale positsioneerimis- või sideandmete kasutamisele.
Vastasel juhul on tegemist ühemõttelise ja ühesuunalise teekonnaga politseiriigi ja jälitusühiskonna suunas ning ohustab lisaks eraelu puutumatusele ka sõnavabadust.
Tsiteerin taas Euroopa Kohust: “Asjaolu, et andmete säilitamine toimub ilma elektroonilise side teenuste kasutajaid sellest teavitamata, võib neis isikutes tekitada tunde, et nende eraelu pidevalt jälgitakse. …
Ehkki niisugused õigusnormid ei anna luba sideseansi sisu säilitamiseks ega kahjusta seega nimetatud õiguste põhisisu, võib liiklusandmete ja asukohaandmete säilitamine ikkagi avaldada otsustava tähtsusega mõju elektrooniliste sidevahendite kasutamisele ning seeläbi mõjutada ka harta artikliga 11 tagatud sõnavabaduse teostamist.”
Seega peaksid sideteenuse osutajad ja riik viivitamatult Euroopa Kohtu eelmise aasta detsembri otsust täitma asuma ning lõpetama ebaseaduslike andmete küsimise ja edastamise, sest selleks pole õiguslikku alust. Eriti kummaline on see Tele2 puhul, mis Rootsis 2014. aastal lõpetas päevapealt sideandmete säilitamise ning mille tegevuse tulemusena eelmise aasta detsembris Euroopa Kohtu vastav otsus tuli, aga ka Elisa ja Telia peaksid oma praktikad kiirelt üle vaatama, et näidata, et hoolivad seadustest ja oma klientide privaatsusest. Tuletan meelde, et igaühel on õigus ebaseadusliku isikuandmete riive puhul pöörduda kohtusse, samuti peaks siin tegutsema asuma ka Õiguskantsler ja miks mitte ka Andmekaitse Inspektsioon.
Justiitsministeerium, mis peaks seisma inimõiguste eest, ei saa tänast olukorda kuidagi õigustada sellega, et olukorda uuritakse. 2014. aastal tegin õiguskantslerile avalduse seoses sideandmete säilitamise ebaseaduslikkusega (vt ka intervjuud). Juba tollal teati, et probleem on tegelik ning reeglid vajavad ümbervaatamist (kuigi miskipärast õiguskantsler ise vastuolu ei leidnud). Samuti oli meie soovitustes koalitsioonileppesse see teema konkreetselt sees. Põhiõigusi rikkuvat olukorda ei saa täna kuidagi õigustada.
#privaatsus

matches: kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


Saue valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Saue valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
§ 4 Jäätmete kogumise nõuded
§ 5 Nõuded kogumismahutitele
§ 6 Kogumismahutisse paigaldamise keelud
§ 7 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatus
§ 8 Veopiirkonnad
§ 9 Teenuste kontsessioon jäätmevedaja valimiseks
§ 10 Vedaja ja jäätmevaldaja vaheline leping
§ 11 Korraldatud jäätmeveoga haaratud jäätmeliigid
§ 12 Mahutite tühjendamise sagedus
§ 13 Mitteliitumine
§ 14 Mitteliitumiseks esitatud avalduse menetlemine
§ 15 Ühismahutite kasutamine
§ 16 Jäätmeveo teenustasu suuruse määramise kord
§ 17 Teenustasu suuruse määramise ja muutmise kord
§ 18 Lisateenused
§ 181 Jäätmekäitluskoha määramine
§ 19 Paberi ja kartongijäätmete käitlemine
§ 20 Pakendi ja pakendijäätmete käitlemine
§ 21 Nõuded pakendimahutitele ja asukohtadele
§ 22 Ohtlike jäätmete käitlemine
§ 23 Probleemtoodete käitlemine
§ 24 Biolagunevate jäätmete käitlemine
§ 26 Metallijäätmete käitlemine
5 JÄÄTMETE KÕRVALDAMINE JA JÄÄTMEKÄITLUSKOHA JÄRELHOOLDUSE NÕUDED
§ 27 Saue vallas tekkivate tavajäätmete kõrvaldamine
§ 28 Jäätmete põletamine
§ 29 Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
6 EHITUS- JA LAMMUTUSJÄÄTMETE KÄITLEMISE KORD
§ 31 Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
§ 32 Ehitusjäätmete valdaja kohustused ehitusjäätmete käitlemisel
§ 33 Ehituse tavajäätmete käitlemine
§ 35 Üldsätted
§ 36 Tervishoiuasutustes tekkivate riskijäätmete käitlemine
§ 37 Tervishoiuasutuses tekkivate olmejäätmete käitlemine
§ 38 Tervishoiuasutuses tekkivate taaskasutatavate jäätmete käitlemine
8 VASTUTUS JA JÄRELVALVE
§ 39 Vastutus
§ 41 Keskkonnasaaste likvideerimine
RT IV, 13.07.2016, 15
Vastu võetud 30.09.2010 nr 18
RT IV, 12.10.2012, 123
jõustumine 09.10.2010
30.06.2016 RT IV, 13.07.2016, 3 16.07.2016
Määrus kehtestatakse “Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” § 6 lõike 1, § 22 lõike 1 punktide 365 ja 366, “Jäätmeseaduse” § 31 lõigete 1 ja 3, § 66 lõike 4, § 67 lõike 6, § 70 ja § 71 lõike 1 ja 2 ning “Pakendiseaduse” § 15 lõike 1 alusel.
[RT IV, 13.07.2016, 3 - jõust. 16.07.2016]
(1) Käesolev jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) määrab jäätmeseadusest lähtudes kindlaks jäätmehoolduse ja korraldatud jäätmeveo üldise korra ning on kohustuslik kõigile juriidilistele ning füüsilistele isikutele, kes tegutsevad, elavad või viibivad Saue valla haldusterritooriumil.
(2) Saue valla hajaasustusega alad on hõlmatud korraldatud jäätmeveoga ning seetõttu kohaldatakse nimetatud aladel jäätmehoolduseeskirjast ja jäätmeseadusest tulenevaid nõudeid.
(3) Eeskiri kehtestatakse eesmärgiga tagada Saue vallas puhas ja tervislik elukeskkond, vähendada tekkivate jäätmete koguseid ning soodustada jäätmete mugavat ja elanikusõbralikku sorteerimist ning taaskasutamist.
(1) Eeskirjas kasutatakse mõisteid jäätmeseaduses, pakendiseaduses ja nende rakendusaktides sätestatud definitsioonide kohaselt.
(2) Tiheasustusalaks eeskirja tähenduses on valla üldplaneeringuga määratud ja hoonestatud tiheasustusalad sh Vatsla, Koppelmaa ja Maidla aiandusühistute maa-ala.
(1) Kõik Saue valla haldusterritooriumil tegutsevad füüsilised ja juriidilised isikud peavad iga tegevuse juures rakendama kõiki võimalikke meetmeid, et vältida või vähendada jäätmeteket ning kanda hoolt, et tekkivad jäätmed ei põhjustaks ohtu tervisele, varale ega keskkonnale.
(2) Tekkinud jäätmed tuleb sorteerida ja liigiti koguda arvestades eeskirjas sätestatud nõudeid.
(3) Jäätmete kogumisel ja hoidmisel tuleb tagada jäätmete ja mahutite säilivus, jäätmete hoiukoha korrasolek ning võimalus jäätmete hilisemaks töötlemiseks või taaskasutamiseks.
(4) Eraldi kogutavate jäätmete kogumismahutitesse tohib panna ainult konkreetset kogutavat tüüpi jäätmeid.
(5) Jäätmete käitlemine väljaspool prügilat või jäätmekäitluskohti on keelatud, välja arvatud oma kinnistul tekkivad aia- ja pargijäätmed (lehed, okkad, oksad jms), immutama puit ja biolagunevad jäätmed, mida võib käidelda oma kinnistu piires eeskirjas sätestatud korras.
(6) Jäätmevaldajal peab olema ülevaade tema valduses olevate jäätmete liigist, hulgast, päritolust, jäätmekäitluse seisukohalt olulistest omadustest ja neist tulenevast võimalikust ohust tervisele, keskkonnale või varale.
(7) Jäätmevaldaja on kohustatud tagama tema valduses olevate jäätmete nõuetekohase käitlemise. Tekkinud jäätmed tuleb sorteerida ja liigiti koguda, arvestades eeskirjas sätestatud nõudeid.
(8) Jäätmeid võib käitlemiseks üle anda vaid jäätmekäitleja registreerimistõendit, jäätmeluba või keskkonnakompleksluba (ohtlike jäätmete puhul täiendavalt ohtlike jäätmete käitluslitsentsi) omavale isikule. Jäätmeid üleandev isik peab olema veendunud, et jäätmed antakse käitlemiseks üle luba omavale isikule.
(9) Jäätmete ladestamine või ladustamine selleks mitte ettenähtud kohtadesse või matmine mulla alla on keelatud.
§ 4. Jäätmete kogumise nõuded
(1) Taaskasutatavad jäätmed, mille liigiti kogumine on korraldatud, tuleb paigutada liigiti vastavatesse kogumismahutitesse või anda üle taaskasutusorganisatsioonile, tootjale või tema volitatud isikule lähtudes eeskirjas sätestatud nõuetest.
(2) Jäätmete jätmine mahutite, sh jäätmemajade ja avalike kogumispunktide lähedusse neid selleks ette nähtud mahutisse paigutamata on keelatud. Suurjäätmeid võib paigutada mahutite lähedusse vaid juhul, kui nende äravedu on eelnevalt tellitud ja nende jätmine mahutite kõrvale on eelnevalt jäätmevedajaga kokku lepitud.
(3) Jäätmete kogumise, taaskasutamise või lõpliku kõrvaldamise korraldab jäätmevaldaja. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete käitlemine toimub vastavalt eeskirjas sätestatud nõuetele korraldatud jäätmeveo süsteemina.
(4) Liigiti kogutud jäätmeid ei tohi segada teiste jäätmetega ega muude materjalidega, millel on liigiti kogutud jäätmetest erinevad omadused.
(5) Tagamaks väljasorditava jäätmematerjali kõrgemat kvaliteeti (suurendamaks selle taaskasutusvõimalusi ja parendamaks sortimise tõhusust) ning väljanopitud jäätmete kogumist ja üleandmist jäätmekäitlejale liikide kaupa, tuleb esmajoones kasutada kõiki võimalusi olmejäätmete sortimiseks nende tekkemomendil või vahetult peale seda tekkekohas.
(6) Olmejäätmete sortimisel tekkekohas tuleb liigiti koguda vähemalt järgmised jäätmeliigid:
7) pakendid, sh paber- ja kartongpakendid, plastpakendid, puitpakendid, metallpakendid, komposiitpakendid, klaaspakendid, tekstiilpakendid ja muud olmejäätmete mõistele vastavad pakendid;
8) puit;
9) tekstiil;
10) suurjäätmed;
11) probleemtoodete jäätmed;
12) ohtlikud jäätmed ning olmes tekkinud ohtlikke aineid sisaldavad või nendega saastunud pakendid.
(7) Paragrahvis 4 lõikes 6 toodud liigiti kogutud olmejäätmeid saab ära anda vastavalt eeskirjas sätestatud eri liiki jäätmete käitlemise nõuetele ja viisile, kas korraldatud jäätmeveo raames, viies ise jäätmejaama või avalikesse kogumispunktidesse, andes jäätmed üle kohaliku omavalitsuse poolt korraldatud jäätmete kogumisringidel, andes jäätmed üle taaskasutusorganisatsioonidele või viies need vastavatesse kogumispunktidesse, andes jäätmed üle jäätmekäitlusettevõttele või toimetades ise jäätmed vastavat jäätmeluba omavasse jäätmekäitluskohta.
§ 5. Nõuded kogumismahutitele
(1) Jäätmete kogumiseks tuleb kasutada nõuetele vastavaid kogumismahuteid.
(2) Jäätmete kogumismahuti peab olema kompaktne, terve, korralikult suletav ning sellele peab olema tagatud juurdepääs. Ümbruskonna saastumise vältimiseks tuleb kogumismahutit puhastada ja desinfitseerida piisavalt sageli, kuid mitte harvemini kui kaks korda aastas. Kogumismahuti ja selle ümbruse puhtuse ja õige kasutamise eest vastutab jäätmevaldaja kui jäätmekäitlusleping ei sätesta teisiti. Jäätmemahuti peab paiknema naaberkinnistu piirist vähemalt 3 meetri kaugusel kui naabrid ei lepi kokku teisiti.
(3) Kogumismahutina kasutatakse:
1) 80 kuni 800 liitriseid kaanega ning haaratavaid plastmassist või metallist kogumismahuteid, mida on võimalik tõstemehhanismiga tühjendada jäätmeid kokkupressivasse jäätmeveomasinasse;
2) kaanega varustatud 2,5 m3 kuni 4,5 m3 metallist kogumismahuteid, mida on võimalik mehhaanilisel teel tühjendada jäätmeid kokkupressivatesse jäätmeveokitesse või toimetada käitluskohta;
3) pressmahuteid;
4) üksikelamutes ja suvilates võib jäätmemahutitena kasutada niiskuskindlast materjalist või plastikust valmistatud jäätmekotte. Jäätmekotid tuleb paigutada maapinnast kõrgemale, kaitstult märgumise ja loomade ligipääsu eest;
5) süvakogumismahuteid avalikes kogumispunktides, kaubandus-, tööstus- ja ametiasutustes, allasutustes ning korterelamute juures, kus on tagatud sobivad olud süvakogumismahutite tühjendamiseks.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes kolm nimetamata ja lõikes kolm punktis 5 nimetatud mahuteid võib kasutada eelneval kokkuleppel kohaliku omavalitsusega ja jäätmevedajaga.
(5) Segunenud olmejäätmed ning muud kergesti riknevad ja halvasti lõhnavad jäätmed tuleb paigutada mahutisse paberi- või kilekottidesse pakitult ning selliselt, et need ei levitaks lõhna, ei põhjustaks ohtu elusolenditele ega määriks mahuteid.
(6) Jäätmemahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas kiri või märk, mis viitab mahutiga kogutavale jäätmeliigile (va. olmejäätmed). Jäätmevedaja poolt paigaldatud mahutitel peab olema kirjas mahutit tühjendava ettevõtte nimi ja kontaktandmed.
(7) Mahutite lukustamise korral peab jäätmevaldaja kindlustama nende avamise tühjenduspäeval.
(8) Mahutid, mis ei ole käsitsi teisaldatavad, tuleb paigutada selliselt, et neid võiks tühjendada prügiveoautosse vahetult paiknemiskohast.
(9) Kuni 800 liitrised väikemahutid tuleb paigutada neid tühjendava jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, mis ei ole jäätmeveoki lähimast võimalikust peatumiskohast kaugemal kui 4 meetrit. Käsitsi teisaldatava ratastel väikemahuti korral määratakse see vahemaa jäätmeveolepinguga.
(10) Suuremad kui 800 liitrised mahutid paigutatakse jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms) alusele, millele on tagatud jäätmeveoki vahetu juurdepääs mahuti tühjendusküljelt.
(11) Koht, kus mahutid paiknevad, peab olema küllaldaselt valgustatud.
(12) Mahutid on soovitatav võimaluse korral paigutada vastavatesse jäätmemajadesse, katusealustesse või aedikutesse, tõkestamata vaba juurdepääsu mahutitele lukustatud ukse, künnise, trepiastmete või muude takistustega. Kui jäätmemaja või katusealune tahetakse lukustada, tuleb kindlustada prügivedajatele vaba sissepääs vastavalt jäätmekäitluslepingule. Jäätmemaja või katusealust ei tohi kasutada muuks otstarbeks.
(13) Ligipääsuteed mahutitele peavad olema piisava kandevõimega ja tasased. Need peavad võimaldama mahutite hõlpsat teisaldamist käsitsi. Ligipääsuteed peavad olema vähemalt 4 m laiad ja vaba kõrgus tee kohal peab olema vähemalt 4 meetrit.
(14) Mahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest territooriumil vastutab jäätmevaldaja.
(15) Süvakogumismahutid tuleb paigutada asukohta, kus jäätmeveokil oleks tagatud vahetu juurdepääs kõikidele mahutitele ning ei oleks takistatud nende tühjendamine spetsiaalse tõstuksüsteemiga varustatud jäätmekogumisveokiga. Mahutid ei tohi paikneda elektriliinide, puude või muude varjualuste all või vahetus läheduses.
§ 6. Kogumismahutisse paigaldamise keelud
3) üle 30 ºC kuuma tuhka/jäätmeid;
5) käimlajäätmeid ja kogumiskaevu setteid;
6) nakkusttekitavaid ja bioloogilisi jäätmeid;
7) aineid ja esemeid, mis oma kaalu, koguse või kuju tõttu võivad kahjustada mahuteid või jäätmeveokeid või raskendavad märkimisväärselt jäätmete kokkupressimist;
9) suurjäätmeid;
10) aia- ja pargijäätmeid;
11) tule- ja plahvatusohtlikke jäätmeid.
(2) Liiva, tuhka ja pühkmeid võib paigutad a kogumismahutisse ja vedada prügilasse, kui need vastavad jäätmekäitlusettevõtte tingimustele ja kui tuhk on jahtunud (temperatuur alla 30 ºC).
(3) Liigiti kogutavad biolagunevad jäätmed tuleb paigutada mahutisse paberist või muust biolagunevast materjalist kotti pakendatult. Biolagunevate jäätmete mahutisse ei tohi panna kompostimiseks kõlbmatuid jäätmeid.
§ 7. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatus
Saue valla haldusterritoorium tervikuna on hõlmatud on korraldatud jäätmeveoga.
§ 8. Veopiirkonnad
Saue valla haldusterritoorium moodustab tervikuna ühe veopiirkonna.
§ 9. Teenuste kontsessioon jäätmevedaja valimiseks
(1) Teenuste kontsessiooni korraldatud jäätmeveo ainuõiguse andmiseks korraldab Saue Vallavalitsus juhindudes riigihangete seaduses ja teistes Eesti Vabariigis kehtivates õigusaktides sätestatust. Saue Vallavalitsus annab teenuste kontsessioonil edukaks tunnistatud pakkumise esitanud ettevõtjale ainuõiguse teostada korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete vedamist veopiirkonnas.
(2) Teenuste kontsessiooni pakkumiste hindamiseks moodustatakse Saue Vallavalitsuse korraldusega komisjon. Komisjon võib vajadusel oma töösse kaasata sõltumatuid eksperte.
(4) Saue Vallavalitsus, kui riigihanke korraldaja, avalikustab otsuse korraldatud jäätmeveo teenuse osutajaga lepingu sõlmimise kohta kohalikus ajalehes.
(5) Saue Vallavalitsus koostab korraldatud jäätmeveo teenuste tellimiseks teenuste kontsessiooni läbiviimisel hankedokumendid, lähtudes riigihangete seaduses sätestatust ning arvestades käesolevas lõikes toodud erisusi. Korraldatud jäätmeveo hankedokumentides määratakse muu hulgas alljärgnevad tingimused:
§ 10. Vedaja ja jäätmevaldaja vaheline leping
(1) Vedaja on kohustatud sõlmima kirjalikud jäätmekäitluslepingud kõigi jäätmevaldajatega, kes on selleks kohustatud või kes seda soovivad.
(2) Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga jäätmeseaduse alusel. Jäätmekäitluslepingu sõlmimine või sõlmimata jätmine vedaja ja jäätmevaldaja vahel ei avalda mõju jäätmevaldaja liitunuks lugemisele korraldatud jäätmeveoga.
(3) Jäätmekäitluslepinguga täpsustatakse korraldatud jäätmeveoga seonduvat. Jäätmekäitluslepingu mittesõlmimisel juhinduvad vedaja ja jäätmevaldaja vastastikuste õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel korraldatud jäätmevedu reguleerivatest õigusaktidest. Juhul kui jäätmekäitluslepingut ei ole sõlmitud, kasutatakse jäätmemahutitena 80-, 140-, 240-, 370-, 600-, 800- või 2500-liitriseid jäätmemahuteid.
(4) Jäätmevaldaja, kes kasutab eeskirjas sätestatust teistsuguseid jäätmemahuteid või jäätmekotte ja kelle jäätmemahutite tühjendamine toimub harvem kui üks kord nelja nädala jooksul, on kohustatud sõlmima vedajaga jäätmekäitluslepingu. Jäätmemahutite tühjendamine ei tohi toimuda harvemini kui on sätestatud jäätmehoolduseeskirjas.
§ 11. Korraldatud jäätmeveoga haaratud jäätmeliigid
(1) Olmejäätmeteks, mille kogumine ja vedamine Saue vallas toimub vastavalt korraldatud jäätmeveo nõuetele on järgmised Vabariigi Valitsuse kehtestatud jäätmeliikide, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistu jaotuskoodi 20 all loetletud olmejäätmete liigid:
20 01 01 – paber ja kartong;
20 03 01 – segaolmejäätmed;
20 01 08 – biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed.
20 03 07 – suurjäätmed.
(2) Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud erinevate jäätmeliikide eritingimused:
1) Paber ja kartong – korraldatud jäätmeveoga on haaratud elamumaa sihtotstarbega kinnistud, kus asub üle nelja korteri; mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistud, kus on üle 25 töötaja või neid jäätmeliike tekib eraldivõetuna üle 50 kg nädalas.
2) Biolagunevate köögi- ja sööklajäätmed - korraldatud jäätmeveoga on alates 01.01.2009.a haaratud elamumaa sihtotstarbega kinnistud, kus on üle 10 korteri; samuti mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistud, kus asub kaubandus- või toitlustusasutus ning mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistud, kus on üle 25 töötaja ja neid jäätmeliike tekib eraldivõetuna üle 50 kg nädalas.
1) ühistranspordipeatustes, tänavatel, parkides, ning haljasaladel paiknevate avalike jäätmemahutite tühjendamine ja nendes jäätmemahutites asuvate jäätmete vedamine;
§ 12. Mahutite tühjendamise sagedus
(1) Segaolmejäätmete mahutite minimaalne tühjendussagedus on järgmine:
1) tiheasustusalal - vähemalt üks kord nelja nädala jooksul;
2) tiheasustusalal, kus biojäätmete kompostimine on jäätmetekke kohas tagatud – vähemalt üks kord 12 nädala jooksul;
3) hajaasustusalal – vähemalt üks kord 12 nädala jooksul;
4) kuue kuni kahekümne korteriga elamud- sõltuvalt kogumismahuti suurusest üks kord nädalas või kord kahe nädala jooksul.
5) üle kahekümne korteriga elamud – sõltuvalt kogumismahuti suurusest üks kord nädalas või kaks korda nädalas.
(2) Soovituslik mahuti suuruse ja tühjenduse tabel on esitatud lisas 1.
(3) Hajaasustusalal on lubatud ühe ja kahepereelamutes mahuti tühjendamine üks kord 12 nädala jooksul ainult tingimusel, et tagatakse biolagunevate jäätmete nõuetekohane kompostimine ja sellega välditakse haisu teket.
(4) Vallavalitsuse kirjalikul nõusolekul ja mõjuval põhjuse esitamisel on lubatud kasutada käesoleva paragrahvi lõikes 1 märgitust harvemaid tühjendussagedusi, kuid tiheasustusalal mitte harvemini kui üks kord nelja nädala jooksul ja hajaasustusalal mitte harvemini kui üks kord 12 nädala jooksul.
§ 13. Mitteliitumine
(1) Erandkorras võib vallavalitsus jäätmevaldaja lugeda kuni kolmeks aastaks korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks tema põhjendatud avalduse alusel. Mitteliitunuks lugemise avalduse vorm on esitatud eeskirja lisas 2.
(2) Mitteliitumise lugemise põhjuseks saab olla asjaolu, et jäätmevaldaja ei ela või ei tegutse alaliselt või ajutiselt kinnistul.
(3) Aiandusühistute maa-alal vaid suveperioodil elava/asuva jäätmevaldaja võib vallavalitsus tema põhjendatud avalduse alusel lugeda korraldatud jäätmeveoga ajutiselt mitteliitunuks kuni kolme aasta talveperioodideks.
(4) Korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja esitab iga järgmise aasta 20. jaanuariks vallavalitsusele kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Jäätmevaldaja, kes ei ole esitanud 20. jaanuariks kirjalikku kinnitust, loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates. Vastav kinnistus tuleb esitada kirjalikult kas posti või e-maili teel.
(5) Korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama vallavalitsust nende asjaolude muutumisest või äralangemisest, mis olid tema mitteliitunuks lugemise aluseks, hiljemalt kolmekümne päeva jooksul alates nende asjaolude teatavaks saamisest jäätmevaldajale.
§ 14. Mitteliitumiseks esitatud avalduse menetlemine
1) registreerib mitteliitunuks lugemise avalduse;
4) kontrollib avaldaja esitatud andmete faktilist õigsust ja jäätmekäitluse korraldust kohapeal (nt kas hoonet kasutatakse alalise või ajutise eluruumina, nõuetekohne biolagunevate jäätmete kompostimine jms).
(2) Juhul, kui avaldus vastab eeskirjas toodud nõuetele ja avalduses toodud andmed vastavad eeskirjas esitatud tingimustele, otsustab vallavalitsus, kas korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise taotlus rahuldada või jätta rahuldamata.
(3) Vallavalitsus vaatab mitteliitumiseks esitatud avalduse läbi ja teeb otsuse avaldaja mitteliitunuks lugemise või taotluse tagasilükkamise kohta 30 päeva jooksul arvates nõuetekohase avalduse registreerimisest. Mõjuval põhjusel (täiendava teabe kogumise vajadus, küsimuse keerukus jms) võib vallavalitsus taotluse lahendamise tähtaega pikendada kuni kahe kuuni.
(4) Jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemise otsustab vallavalitsus oma korraldusega.
(5) Vallavalitsus teavitab avalduse esitajat kirjalikult korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks lugemisest või avalduse tagasilükkamisest.
(6) Vallavalitsus teavitab vedajat veopiirkonnas jäätmevaldaja mitteliitunuks lugemisest ja tähtajast, alates millest on nimetatud jäätmevaldaja loetud korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks.
(7) Mitteliitunuks lugemine lõpeb tähtaja möödumisel, milleks vallavalitsus luges jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga mitteliitunuks. Jäätmevaldajal on õigus esitada enne mitteliitunuks lugemise tähtaja möödumist vallavalitsusele uus avaldus.
(8) Vallavalitsusel on õigus ennetähtaegselt lõpetada mitteliitunuks lugemine, kui:
1) Jäätmevaldaja ei esita õigeaegselt eeskirjas nõutud kirjalikku kinnitust või sisaldab kinnitus olulisel määral valeandmeid;
2) mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja ei suuda nõuetekohaselt korraldada oma jäätmekäitlust;
3) ilmneb, et jäätmevaldaja on esitanud mitteliitunuks lugemise avalduses valeandmeid;
4) jäätmevaldaja ei võimalda järelevalveametnikul tutvuda jäätmevaldaja jäätmekäitluse korraldusega;
5) mitteliitunuks lugemiseks vajalikud asjaolud on ära langenud.
(9) Vallavalitsuse järelevalveametnikul on õigus kontrollida mitteliitunuks loetud jäätmevaldaja jäätmekäitluse korraldust.
§ 15. Ühismahutite kasutamine
Jäätmevaldajad võivad jäätmete kogumiseks kasutada ühiseid kogumismahuteid, mis teenindavad küla, aiandusühistut või mitut kinnistut, seejuures peavad jäätmekäitluslepingus olema fikseeritud kõik ühist kogumismahutit kasutavad jäätmevaldajad. Ühise mahuti kasutajad loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks.
§ 16. Jäätmeveo teenustasu suuruse määramise kord
(1) Teenustasude suurused kehtivad Saue valla korraldatud jäätmeveo piirkonnas.
(2) Korraldatud jäätmeveo teenustasu kujuneb järgmistest komponentidest:
1) Kogumismahuti regulaarne graafikujärgne tühjendushind (segaolmejäätmed, paber ja papp, biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed, suurjäätmed);
2) graafikuväline tellimusel tühjendushind (vastavalt kliendi tellimusele);
3) konteineri laenutuse hind (vastavalt kliendi konteineri suurusele eurot/kuus);
4) konteineri ostu hind (vastavalt kliendi konteineri suurusele eurot/tk);
5) tühisõit objektile;
6) kordusarve;
7) konteinerite mahtu ületavate jäätmete või konteineriväliste, vahetult konteineri kõrval asuvate pakendatud jäätmete äraveo hind;
8) hüvitus rikutud paberi ja papi eest;
9) hüvitus rikutud biolagunevate jäätmete eest;
10) kliendil tellitud lisateenuste hind.
§ 17. Teenustasu suuruse määramise ja muutmise kord
(1) Teenustasu on määratud kindlaks vedaja poolt teenuste kontsessioonil esitatud ja edukaks tunnistatud pakkumises. Vedajal puudub õigus ühepoolselt suurendada jäätmeveo teenustasusid vastavas veopiirkonnas.
(2) Vedaja saab taotleda teenustasu muutmist kas ühe või mitme jäätmeliigi osas või kõigi jäätmeteliikide osas veopiirkonnas, kui esinevad objektiivsed asjaolud, mis oluliselt mõjutavad jäätmete veokulusid või jäätmekäitluskoha rajamis-, kasutamis-, sulgemis- või järelhoolduskulusid.
(3) Vedaja poolt esitatav teenustasude muutmise taotlus peab sisaldama hindade muutmise vajaduse põhjendust ning taotlusele tuleb lisada:
(4) Teenustasu võib muuta vedaja põhjendatud avalduse esitamisel üldjuhul mitte rohkem kui üks kord aastas va teenustasude vähendamine.
(5) Vedaja esitab lõikes3 nimetatud taotluse vallavalitsusele, kes otsustab korraldatud jäätmeveo teenustasude muutmise 30 päeva jooksul alates viimase vajaliku ja nõuetekohase dokumendi registreerimisest.
(6) Kehtestatud muudetud teenustasud rakenduvad mitte varem kui kolmekümne päeva möödumisel alates uute teenustasude avalikustamisest valla ajalehes Koduvald ja valla veebileheküljel.
§ 18. Lisateenused
(1) Vedaja võib korraldatud jäätmeveo teostamisel osutada jäätmevaldajale lisateenuseid ainult jäätmevaldaja nõusolekul ja jäätmekäitluslepingu olemasolul, milles on jäätmevaldajat teavitatud osutatavate lisateenuste tingimustest ja hinnakirjast, sealjuures ei tohi vedaja lisatasusid arvestada mahutipargi laialipaigutamise eest ainuõiguse alguses ega nende äraveo eest ainuõiguse lõppemisel.
§ 181. Jäätmekäitluskoha määramine
Jäätmete kogumiskoha või -kohad, kuhu tuleb korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed nende edasivedamiseks ja edasiseks käitlemiseks toimetada, määrab Saue Vallavalitsus teenuste kontsessiooni hankedokumentides või korraldab riigihanke jäätmete kogumiskoha või -kohtade määramiseks riigihangete seaduses sätestatud korras.
§ 19. Paberi ja kartongijäätmete käitlemine
(1) Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata paberi- ja kartongijäätmete kogumiseks paigaldab vallavalitsus valla territooriumile avalikud paberi- ja kartongimahutid.
(2) Mahutid paigaldatakse vähemalt järgmise tihedusega:
1) Laagri alevikus üks kogumispunkt keskmisel kandekaugusel 500 m.
2) Alliku külas kogumispunktid Alliku Seltsimaja juures, Koidu, Klaokse, Karutiigi, Metsavahi ja Kotka tee elurajoonis.
3) Ääsmäe (koos Tagametsa ja Pällu küladega) vähemalt 2 kogumispunkti.
4) Tuula, Maidla (koos Pärinurmega), Vanamõisa, Kiia, Jõgisoo (koos Koppelmaaga), Vatsla, Valingu (koos Aila külaga) ja Hüüru külades vähemalt üks kogumispunkt.
5) Suvilapiirkondades (Vatsla, Maidla, Koppelmaa)- üks kogumispunkt iga suvilapiirkonna kohta.
(3) Vallavalitsus otsustab paberi- ja kartongijäätmete täpsed asukohad ning avalikustab kogumiskohtade loetelu valla veebilehel ja vähemalt kaks korda aastas valla ajalehes Koduvald.
§ 20. Pakendi ja pakendijäätmete käitlemine
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda teistest jäätmetest eraldi ja viia selleks ettenähtud kogumispunktidesse. Üleantavad pakendid peavad vastama taaskasutusorganisatsioonide nõuetele – pakendid peavad olema puhtad ning vajadusel (piima-, keefiri- või jogurtipakendid jt) pestud.
(2) Pakendite ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise korraldavad pakendiettevõtjad või nende volitusel pakendiettevõtjate ühendus (edaspidi pakendiorganisatsioon).
§ 21. Nõuded pakendimahutitele ja asukohtadele
(1) Pakendijäätmete veo vastuvõtupunktist käitluskohta korraldab pakendiettevõtja või pakendiorganisatsioon ise.
(2) Tarbija paremaks teenindamiseks korraldab taaskasutusorganisatsioon pakendite ja pakendijäätmete, välja arvatud tagatisrahaga pakendid, vastuvõtupunktid vähemalt järgneva tihedusega:
2) Alliku külas kogumispunktid Alliku Seltsimaja juures, Karutiigi, Koidu, Metsavahi ja Kotka tee elurajoonis.
3) Ääsmäe (koos Tagametsa ja Pällu küladega) vähemalt 2 kogumispunkti
4) Tuula, Valingu (koos Aila külaga), Maidla (koos Pärinurmega), Vanamõisa, Kiia, Jõgisoo (koos Koppelmaaga), Vatsla ja Hüüru külades vähemalt üks kogumispunkt.
(3) Vastuvõtupunktide asukohad, paigaldamistingimused ja tühjendamise sageduse kooskõlastab taaskasutusorganisatsioon vallavalitsusega.
(4) Vallavalitsus avalikustab pakendite kogumiskohtade loetelu valla veebilehel ja vähemalt kaks korda aastas valla ajalehes Koduvald.
§ 22. Ohtlike jäätmete käitlemine
(2) Ohtlikke jäätmeid võib käidelda jäätmeloa alusel ohtlike jäätmete käitlemise litsentsi omav isik. Vastava litsentsi väljastab Keskkonnamet.
(3) Ohtlike jäätmete tekitaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõttele.
(4) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed (patareid, akud, õlid, õlifiltrid, ravimid, päevavalguslambid, värvid, lakid, lahustid jne) tuleb viia Tallinna linna Pääsküla jäätmejaama või anda ära vallavalitsuse poolt korraldatava ohtlike jäätmete kogumisringi käigus. Vallavalitsus korraldab ohtlike jäätmete kogumisringi vähemalt üks kord aastas.
(5) Vallavalitsus avalikustab ohtlike jäätmete kogumiskohtade loetelu valla veebilehel ja vähemalt kaks korda aastas valla ajalehe Koduvald. Ohtlike jäätmete kogumisringist teavitatakse veebilehe ja valla ajalehe Koduvald kaudu vähemalt üks kuu ette.
(6) Ettevõtjad peavad oma ohtlikud jäätmed üle andma jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõttele.
(8) Ohtlikud jäätmed, välja arvatud olmes tekkinud ohtlikud jäätmed, peab jäätmevaldaja enne üleandmist jäätmekäitlejale märgistama vastavalt keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 “Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord” kehtestatud korrale.
(9) Ohtlike jäätmete kogumist korraldav isik peab paigutama nende kogumist reguleerivad juhised kogumispunktis nähtavasse kohta. Juhises peab olema fikseeritud ohtlike jäätmete äraveo kord.
(10) Vedelaid ohtlikke jäätmeid peab säilitama kindlalt suletavates mahutites, mis välistab nende sattumise maapinnale või kanalisatsiooni.
(11) Ohtlike jäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõttele.
(12) Ettevõtja, kes tegeleb ohtlike jäätmetega, on kohustatud andma vallavalitsuse järelevalveametnikule informatsiooni ohtlike jäätmete hoidmise ja käitlemise kohta.
§ 23. Probleemtoodete käitlemine
(1) Probleemtoodete ladestamine olmejäätmete mahutitesse või teistesse selleks mitte ettenähtud kohtadesse on keelatud.
(2) Probleemtooted tuleb viia või tellida nende äraviimine jäätmekäitluskohta. Elektri- ja elektroonikajäätmed võib viia Pääsküla jäätmejaama, elektri- ja elektroonikaseadmete konteinerisse (Laagri Kuuse tn katlamaja juurde või Ääsmäe Infokaitsesüsteemide territooriumi juurde) või anda ära vallavalitsuse poolt korraldataval probleemjäätmete kogumisringil. Vanarehve võib viia Pääsküla jäätmejaama või anda ära vallavalitsuse poolt korraldataval probleemjäätmete kogumisringil .Väiksemaid probleemtooteid (patareid, akud) saab paigutada vallavalitsuse poolt selleks ettenähtud kogumiskastidesse või viia Pääsküla jäätmejaama.
(3) Vallavalitsus avalikustab patareide ja akude kogumiskohtade loetelu ning elektri- ja elektroonikaseadmete konteinerite asukohad valla veebilehel ja vähemalt kaks korda aastas valla ajalehe Koduvald.
§ 24. Biolagunevate jäätmete käitlemine
(1) Korraldatud jäätmeveoga mittehaaratud ja eraldi kogutud kompostitavad biolagunevad jäätmed (aia ja pargi biolagunevad jäätmed, köögijäätmed) tuleb vedada vastavat jäätmeloaga jäätmekäitluskohta või kompostida kinnistul selleks ettenähtud kohas.
(2) Kompostitavat materjali peab paigutama, ladustama ja käitlema tervisele ja ümbruskonnale kahjutult ning viisil, mis ei põhjusta kahjurite teket.
(3) Väikeelamutes tekkivaid toidujäätmeid võib koha peal kompostida ainult selleks ettenähtud, kohas, kus linnud ja närilised sellele ligi ei pääse. Keelatud on kompostida jäätmeid, mis kahjustavad komposti või muudavad selle kasutamiskõlbmatuks.
(4) Kompostimisnõud ja -aunad peavad paiknema naaberkinnistust vähemalt 3m kaugusel, kui naabrid ei lepi kokku teisiti.
(5) Valla haljasaladel tekkivaid aia- ja pargijäätmeid (taimed, rohi, lehed, oksad jne) tuleb muudest jäätmetest eraldi koguda ja kompostida kompostimisväljakutel või vastava jäätmeloaga jäätmekäitlusettevõtetes.
(6) Biolagunevaid köögijäätmeid võib kompostida ainult selleks ettenähtud kogumisanumates aias või aiamaal, jälgides eeskirja. Biolagunevaid köögijäätmeid võib panna ka selleks ettenähtud mahutitesse. Mahutite ja kompostimiskoha puudumisel võib köögijäätmeid panna segaolmemahutisse, kui need on prügikotis.
(7) Biolagunevate köögijäätmete lahtiselt kogumine ja kogumismahutisse lahtiselt kallamine on keelatud. Mahutisse tohib paigutada vaid pakendatud köögijäätmeid.
Suurjäätmed tuleb üle anda korraldatud jäätmeveoga tegelevale jäätmekäitlusettevõttele või toimetada ise Pääsküla jäätmejaama.
§ 26. Metallijäätmete käitlemine
Vanametall ja metallijäätmed tuleb üle anda jäätmeluba omavale vanametalli kogumisega tegelevale jäätmekäitlusettevõttele või toimetada ise vastavat jäätmeluba omavasse jäätmekäitluskohta.
5. peatükk JÄÄTMETE KÕRVALDAMINE JA JÄÄTMEKÄITLUSKOHA JÄRELHOOLDUSE NÕUDED
§ 27. Saue vallas tekkivate tavajäätmete kõrvaldamine
(1) Saue vallas tekkinud sh korraldatud jäätmeveoga kogutavad ladestatavad tavajäätmed kõrvaldatakse läheduspõhimõtte järgi nõuetekohases tava- või ehitusjäätmete käitluskohas.
(2) Tallinna Prügilasse võib kõrvaldamiseks viia igat liiki tavajäätmeid ja ohtlikest jäätmetest vaid asbesti sisaldavaid jäätmeid. Väo paekarjääri ja Kopli püsijäätmete käitluskohas võib pärast töötlemist kõrvaldada ehitus- ja lammutustöödel tekkinud mitteohtlikke püsijäätmeid ning saastumata pinnast. Kopli püsijäätmete käitluskohta võib viia ka asbesti sisaldavaid jäätmeid. Kõrvaldamiskõlblikkuse hindamisel loetakse pinnas saastunuks, kui see sisaldab ohtlikke aineid üle keskkonnaministri 11. augusti 2010 määruse nr 38 “Ohtlike ainete sisalduse piirväärtused pinnases” kehtestatud piirnormide.
§ 28. Jäätmete põletamine
(1) Prügi ja jäätmete põletamine on keelatud. Küttekolletes või lõkkes tohib põletada ainult immutamata ja värvimata puitu, kiletamata paberit ja pappi.
(2) [Kehtetu - RT IV, 13.07.2016, 3 - jõust. 16.07.2016]
§ 29. Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
6. peatükk EHITUS- JA LAMMUTUSJÄÄTMETE KÄITLEMISE KORD
(1) Käesolev peatükk määrab kindlaks ehitus- ja lammutustöödel tekkivate jäätmete, sh. saastunud maa-aladelt eemaldatud pinnase (edaspidi ehitusjäätmed) käitlemise Saue valla haldusterritooriumil.
(2) Käesolev peatükk reguleerib ehitusjäätmete käitlust juhul, kui ehitamise käigus tekib jäätmeid üle 1 m3 päevas või üle 10 m3 kogu ehitusperioodi jooksul. Muudel juhtudel tuleb jäätmekäitluse korraldamisel lähtuda eeskirjas sätestatud nõuetest.
§ 31. Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
(1) Ehitusjäätmete nõuetekohase käitlemise korraldab ehitusjäätmete valdaja.
(2) Ehitusjäätmete paigutamine segaolmejäätmete mahutisse on keelatud. Ehitusjäätmete kogumine tuleb korraldada muude jäätmete kogumisest eraldi.
(3) Ehitustegevuse käigus tekkivate jäätmete käitlemine tuleb kooskõlastada vallavalitsusega.
(4) Kui ehitustegevuse käigus tekib jäätmeid üle 10 m3, tuleb ehitise vastuvõtmiseks esitatavatele dokumentidele lisada kohaliku omavalitsusega kooskõlastatud jäätmeõiend ning seletuskiri jäätmete nõuetekohase käitlemise kohta. Jäätmeõiendi vormi kinnitab vallavalitsus.
(5) Kui ehitus- või lammutusprojekti prognoositav jäätmekogus ületab 10 m3, tuleb projekti lisana esitada jäätmeteatis jäätmete nõuetekohase käitlemise kohta. Jäätmeteatise vormi kinnitab vallavalitsus.
(6) Ehitise lammutamise lõpetamisel tuleb kohalikus omavalitsuses vormistada jäätmeõiend.
(7) Ehitusjäätmeid tohib anda üle käitlemiseks isikule, kellel on nende käitlemiseks jäätmeluba või ta on registreeritud Keskkonnaametis jäätmekäitlejana. Ohtlikke jäätmeid tohib anda üle ohtlike jäätmete käitluslitsentsiga ettevõttele.
(8) Tekkinud ehitusjäätmed taaskasutatakse või kõrvaldatakse läheduse põhimõtet järgides vastavat jäätmeluba omavas ehitusjäätmete käitluskohas.
§ 32. Ehitusjäätmete valdaja kohustused ehitusjäätmete käitlemisel
(1) Ehitusjäätmete valdaja on kohustatud rakendama kõiki võimalusi ehitusjäätmete taaskasutamiseks ja liigiti kogumiseks nende tekkekohas.
(2) Ehitusjäätmed tuleb taaskasutada koha peal või anda üle vastavat jäätmeluba omavale või jäätmekäitlejana registreeritud või ohtlike ehitusjäätmete korral jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale isikule.
(3) Liigiti tuleb koguda:
2) metallijäätmed;
3) kiletamata paberi ja papijäätmed;
4) mineraalsed jäätmed (kivid, ehituskivid, tellised, krohvisegud jne);
6) plastijäätmed, sealhulgas kilejäätmed;
7) ohtlikud ehitusjäätmed;
8) muud jäätmed.
(4) Jäätmete kogumismahutid, mida kasutatakse jäätmete liigiti kogumiseks, peavad olema tähistatud.
(5) Juhul kui liigiti kogumiseks puudub jäätmete tekkekohas võimalus või see pole majanduslikult otstarbekas tuleb jäätmed sorteerimiseks ja käitlemiseks üle anda vastavat jäätmeluba omavale teenusepakkujale.
(6) Ehitusjäätmete valdaja peab tagama, et kinnistul või krundil oleksid eraldi märgistatud kogumismahutid olmejäätmete ja ohtlike jäätmete kogumiseks ning objektil tegutsevad töölised oleksid teadlikud eeskirjast tulenevatest kohustustest.
(7) Ehitusjäätmete valdaja ja jäätmekäitlusettevõtte omavahelised õigused ja kohustused määratakse jäätmekäitluslepinguga.
(8) Ehitusjäätmete valdaja peab rakendama meetmeid tolmu ja jäätmete leviku ärahoidmiseks ehitusjäätmete paigutamisel jäätmemahutisse, jäätmete laadimisel jäätmeveokitele ja jäätmete veol.
(9) Ehitusjäätmete kogumismahutite paigutamine avalikult kasutatavatele tänavatele, parklatesse või haljasaladele on lubatud ainult vallavalitsuse sellekohase loa alusel.
§ 33. Ehituse tavajäätmete käitlemine
(1) Eelsorditud ehituskivid ja tellised tuleb kas taaskasutada ehituskivide ja tellistena või võimaluse korral anda üle purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks vastavat jäätmeluba või jäätmekäitleja registreerimistõendit omavale ettevõttele.
(2) Raudbetooni- ja betoonijäätmed ning tõrva mittesisaldav asfalt tuleb võimaluse korral üle anda purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks vastavale jäätmeluba omavale isikule.
(3) Puhtaid puidujäätmeid tuleb kasutada küttena või anda puiduhakke valmistamiseks üle vastavat jäätmeluba omavale isikule.
(4) Kohapeal ehitamiseks taaskasutatavad ehitusjäätmed paigutatakse ehitusjäätmete kogumismahutisse või krundi piires selleks eraldatud maa-alale nende hilisemaks taaskasutamiseks.
(5) Ehituse tavajäätmed, mida ei saa taaskasutada, s.h saastatud pinnas, tuleb kõrvaldada vastavat jäätmeluba omavas ladestuspaigas või üle anda vastavat jäätmeluba omavale isikule.
(6) Ehituse tavajäätmete (s.h saastumata pinnase) ja ehitusjäätmete sortimisel ülejäänud mineraalsete püsijäätmete segu tuleb võimaluse korral taaskasutada.
(7) Ehituse suurjäätmed, mida oma kaalu või mahu tõttu pole võimalik paigutada jäätmete kogumismahutisse, võib hilisema jäätmekäitluskohta äraveo eesmärgil koguda krundi piires selleks eraldatud maa-alale, kui need ei kujuta seal ohtu inimeste tervisele ega keskkonnale.
(8) Ehitusjäätmete ladestamine selleks mitte ette nähtud kohta on keelatud.
(1) Ohtlikud ehitusjäätmed, v.a. saastunud pinnas, tuleb koguda liikide kaupa eraldi kogumismahutitesse, mis on märgistatud vastavalt keskkonnaministri poolt kehtestatud korrale.
(2) Ohtlike ehitusjäätmete kogumismahutisse ei ole lubatud valada vedelaid ohtlikke jäätmeid nagu värvid, lakid, lahustid, liimid jne.
(3) Ohtlike ehitusjäätmete kogumiseks kasutatavad kogumismahutid peavad olema kinnised.
(4) Ohtlike ehitusjäätmete hulka kuuluvad:
1) asbesti sisaldavad jäätmed – eterniit, isolatsioonmaterjalid, asbesttsementtooted jne;
2) värvi-, laki-, liimi- ja vaigujäätmed, nende pakendid ning nendega immutatud või saastunud materjalid;
3) naftatooteid sisaldavad ning nendega saastunud ehitusmaterjalid – tõrvapapp, tõrva sisaldav asfalt jne;
(5) Asbesti sisaldavate jäätmete eri liigid tuleb koguda eraldi mahutitesse kasutades vajadusel kotte, või muid pakendeid asbestikiu ja –tolmu keskkonda sattumise vältimiseks.
(6) Kasutuskõlbmatud värvid, lakid, lahustid, liimid jne ning nende jäägid tuleb säilitada originaalpakendis või koguda vastavalt märgistatud kindlalt suletavasse mahutisse, vältides nende omavahelist segunemist.
(7) Ohtlikud ehitusjäätmed ja saastunud pinnas tuleb käitlemiseks üle anda jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale isikule. Ohtlike ehitusjäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale isikule.
(8) Vastava jäätmeloa ja litsentsi olemasolul võib saastunud pinnast õigusaktidega kehtestatud korras käidelda kohapeal kooskõlastades selle kohaliku omavalitsusega.
(9) Juriidilised isikud, kes tekitavad või käitlevad ohtlikke ehitusjäätmeid, on kohustatud vallavalitsusele andma viimase nõudmisel aru oma tegevuse kohta.
§ 35. Üldsätted
(1) Käesolevas peatükis (edaspidi kord) sätestatakse tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise nõuded.
(2) Korra järgimine on kohustuslik kõikidele Saue vallas tegutsevatele tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutajatele, kus tekivad jäätmed, mis on jäätmeliikide, sealhulgas ohtlike jäätmete nimistus määratletud “inimeste ja loomade tervishoiul või sellega seonduvatel uuringutel tekkinud jäätmetena”.
(3) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutajad peavad välja töötama sisemised juhised jäätmete liigiti kogumiseks ja edasiseks käitlemiseks. Personal, kes vastutab jäätmete liigiti kogumise ja jäätmete edasisse käitlusse suunamise eest, peab saama vajalikku informatsiooni ja/või koolituse, kuidas neid juhiseid järgida.
§ 36. Tervishoiuasutustes tekkivate riskijäätmete käitlemine
(1) Teravad ja torkivad jäätmed tuleb koguda torkekindlast materjalist valmistatud karpi (kasti), mis omab markeeringut:
,,Teravad ja torkivad jäätmed”, raviasutuse nime ja pakkimise kuupäeva. Täitunud karp (kast) pakitakse plastikkotti, mis paigutatakse jäätmehoidlas olevasse jäätmemahutisse. Plastikkotil peab olema markeering ,,Teravad ja torkivad jäätmed”, raviasutuse nimi ja pakkimise kuupäev. Jäätmed antakse üle jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(2) Nakkusohtlikud jäätmed, mis võivad sisaldada elujõulisi mikroorganisme ja toksiine, samuti haigestunute kehavedelikke ei tohi ladestada prügilasse eelkäitluseta. Kogutud jäätmed tuleb asetada kilekotti, millel on markeering: ,,Nakkusohtlikud jäätmed”. Nende jäätmete kahjutuks muutmine toimub põletamise või autoklaavimise teel.
(3) Mikroobide poolt tekitatud haigusi kandvate patsientide väljaheited on vaja eelnevalt töödelda kloori sisaldava desinfitseeriva ainega, enne kui valatakse olmekanalisatsiooni.
(4) Kui puudub põletamise või autoklaavimise võimalus tuleb pakitud nakkusohtlikud jäätmed hoida tervishoiuasutuse jäätmehoidlas kuni üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(5) Bioloogilised jäätmed (koeproovid, vere ülekandekotid, märjad ning eritistega määrdunud tekstiili) tuleb koguda eraldi plastikkottidesse, millel on markeering ,,Bioloogilised jäätmed”. Markeeritud plastikkotid säilitatakse tervishoiuasutuse jäätmehoidlas kuni üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(6) Ravimijäätmed pakitakse kilekotti, mis suletakse omakorda lukustatavasse kasti, millel on markeering: ,,Ravimijäätmed”. Ravimijäätmed antakse üle jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(7) Elavhõbeda jäätmed (vanadest kraadiklaasidest ja mõnedest elavhõbedat sisaldavatest reagentidest kogutud elavhõbedajäägid) kogutakse klaaspurki, mis tihedalt suletakse. Metallilist elavhõbedat tuleb hoida veega anumas nii, et vesi katab elavhõbeda. Pakend markeeritakse: ,,Elavhõbedajäätmed”. Elavhõbedajäätmed antakse üle jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
(8) Kasutusest kõrvaldatud päevavalguslambid säilitatakse tervishoiuasutuse jäätmehoidlas kuni üleandmiseni jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale jäätmekäitlusettevõttele.
§ 37. Tervishoiuasutuses tekkivate olmejäätmete käitlemine
(1) Olmejäätmed eeskirja mõistes on sellised tervishoiuasutuses tekkinud olmejäätmed, mida ei ole võimalik taaskasutada, s.h koristusjäätmed.
(2) Olmejäätmed kogutakse tekkekohas jäätmekotti ja säilitatakse üleandmiseni jäätmekäitlejale olmejäätmete mahutis.
(3) Olmejäätmed antakse üle jäätmeluba omavale veoettevõttele edasiseks käitlemiseks.
§ 38. Tervishoiuasutuses tekkivate taaskasutatavate jäätmete käitlemine
(1) Klaasijäätmed kogutakse spetsiaalsesse klaaspakendi kogumise mahutisse, millel on pakendi taaskasutus organisatsiooni (kogumist-ja vedu korraldava ettevõtte) nimi, aadress ja kontakttelefoni number. Klaasijäätmete äravedu korraldatakse vastavalt vajadusele.
(2) Vanapaber ja kartong sorteeritakse tekkekohas ja säilitatakse paberi- ja kartongijäätmete kogumise mahutis kuni üleandmiseni taaskasutusorganisatsioonile. Kogumismahutil peab olema kogumisettevõtte nimi, aadress ja kontakttelefoni number. Paberi ja kartongi äravedu korraldatakse vastavalt vajadusele.
(3) Diskreetseid andmeid sisaldav vanapaber, kas purustatakse tervishoiuteenust osutavas ettevõttes või kogutakse spetsiaalsesse lukustatavasse mahutisse, mis antakse edasiseks töötlemiseks vastavale jäätmekäitlejale.
(4) Kohapeal purustatud paberijäägid võib paigutada vanapaberi ja kartongi kogumise mahutisse.
8. peatükk VASTUTUS JA JÄRELVALVE
§ 39. Vastutus
Eeskirja nõuete rikkumise eest karistatakse jäätmeseaduses ja pakendiseaduses sätestatud korras.
Järelevalvet eeskirja täitmise üle teostavad Saue Vallavalitsus ja keskkonnainspektsioon.
§ 41. Keskkonnasaaste likvideerimine
(1) Ebaseaduslikult keskkonda viidud jäätmed kõrvaldab ja nendest põhjustatud keskkonnareostuse likvideerimise korraldab jäätmete ebaseaduslikult keskkonda viija omal kulul vallavalitsuse ettekirjutuse alusel.
(2) Kui saastaja ei täida eeskirjas toodud kohustusi, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omanik saastaja kulul. Kui saastajat ei ole võimalik kindlaks teha, korraldab saastatud kinnisasja omanik saaste likvideerimise oma kulul.
(3) Kui saastunud kinnisasja omanik ei täida käesoleva paragrahvis toodud kohustust või kui saastajat ei ole võimalik kindlaks teha, korraldab jäätmete ja neist põhjustatud saaste likvideerimise saastatud kinnisasja omaniku kulul vallavalitsus asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(2) Määrus avaldatakse Saue valla veebilehel.
(3) Määrus jõustub 9. oktoobril 2010. Määruse § 9 jõustub 1. jaanuaril 2011.
Lisa 1 Kogumismahutite tühjendussagedus
Lisa 2 Mitteliitunuks lugemise taotluse vorm


süüteod võrdõiguslikkuse vastu
süüteod valimisvabaduse vastu
Riigikogu liikme immuniteet
põhiseaduslikkuse järelevalve kohtu taotlusel (§ 152)
KrMS § 274 lg 1 kohaselt tuleb kriminaalmenetlus määrusega lõpetada, kui KrMS § 199 lg 1 p-s 1 nimetatud juhul vastab süüdistatava tegevus väärteo tunnustele. Kuna kriminaalmenetluse seadustik ei näe ette võimalust tunnistada süüdistatav kriminaalmenetluse tulemina süüdi väärteos, on kriminaalasjas võimalik süüküsimust ette otsustamata kujundada üksnes abstraktne seisukoht, kas süüdistatava tegevuses võivad ilmneda väärteo tunnused (vt RKKK 3-1-1-23-12, p 12).
Alates 1. jaanuarist 2015 kehtiva KarS § 157 lg 1 sanktsioon võimaldab toimepanijat karistada üksnes rahatrahviga, millest järeldub, et kõnealuse süüteokoosseisu dispositsioonis kirjeldatud käitumine on kooskõlas KarS § 3 lg-ga 4 karistatav väärteona. Kehtiva karistusseaduse redaktsiooni kohaselt tõusetub küsimus süüdlase kriminaalvastutusest üksnes siis, kui süüteokoosseisu subjekt avaldab ebaseaduslikult delikaatseid isikuandmeid, pannes selle teo toime omakasu eesmärgil, või kui ta tekitab delikaatsete isikuandmete ebaseadusliku avaldamisega teisele isikule kahju (KarS § 157^1 lg-d 2 ja 4).
Kui isik on alama astme kohtu otsusega KarS § 157 järgi kriminaalkorras süüdi tunnistatud selliste andmete ebaseaduslikus avaldamises, mis ei delikaatsed isikuandmed, alates 1. jaanuarist 2015 jõustunud KarS § 157 lg 1 mõttes on aga võimalik tema vastutus üksnes väärteo eest ja kui kassatsiooni esitamise tõttu ei ole süüdimõistev otsus jõustunud, on KarS § 5 lg 2 ls 1 mõttes tegemist seadusega, millel on tagasiulatuv jõud.
KarS § 5 lg-te 1 ja 2 kohaselt on isiku süüditunnistamine ning karistamine võimalik üksnes juhul, kui tema poolt toime pandud tegu on olnud jätkuvalt karistatav igal ajahetkel, arvates teo toimepanemisest kuni kohtuotsuse jõustumiseni (vt nt RKKK 3-1-1-39-08, p 9). Olukorras, kus kuriteokoosseis, millele tegu selle toimepanemise ajal vastas, tunnistatakse kehtetuks, on isiku süüditunnistamine KarS § 5 kohaselt siiski lubatav, kui see tegu vastab mõnele kehtivale kuriteokoosseisule (vt nt RKKK 3-1-1-36-07, p 7.3). Kui seadus on teo toimepanemise ja otsuse tegemise vahelisel ajal muutunud, tuleb kohtuotsuses vastata küsimusele selle kohta, kas ja kui, siis millise sätte järgi on isiku tegu karistatav karistusseaduse uue redaktsiooni kohaselt (RKKK 3-1-1-18-14, p 6).
3-1-1-42-14 Riigikohus 01.10.2014
KarS § 157 kui blanketse süüteokoosseisu sisustamiseks on piisav, kui süüdistuses ja kohtuotsustes näidatakse ära vähemalt ühe põhiseaduse § 65 p 1 mõttes seaduse sätted, milles ette nähtud kohustust süüdlane rikkus. Süüdlase karistusõiguslikku vastutust ei mõjuta see, kas ta sai politsei andmebaasidest teavet ise või teiste politseiametnike vahendusel. KarS § 157 objektiivseid tunnuseid silmas pidades on oluline kindlaks teha, et kõnealune teave sai isikule teatavaks ametitegevuse raames. Ühtlasi ei ole tähtis, kas teabe saamiseks kasutatud andmebaasid vastasid isikuandmete kaitse seaduse nõuetele, kuna süüteokoosseisu tähenduses on vajalik tuvastada, et tegemist on andmetega, mille suhtes kehtib saladuses hoidmise huvi ja andmed ei oleks süüdlasele ametiseisundit omamata kättesaadavad olnud.
KarS § 157 kui blanketse süüteokoosseisu sisustamiseks on piisav, kui süüdistuses ja kohtuotsustes näidatakse ära vähemalt ühe põhiseaduse § 65 p 1 mõttes seaduse sätted, milles ette nähtud kohustust süüdlane rikkus. Süüdlase karistusõiguslikku vastutust ei mõjuta see, kas ta sai politsei andmebaasidest teavet ise või teiste politseiametnike vahendusel. KarS § 157 objektiivseid tunnuseid silmas pidades on oluline kindlaks teha, et kõnealune teave sai isikule teatavaks ametitegevuse raames. Ühtlasi ei ole tähtis, kas teabe saamiseks kasutatud andmebaasid vastasid isikuandmete kaitse seaduse nõuetele, kuna süüteokoosseisu tähenduses on vajalik tuvastada, et tegemist on andmetega, mille suhtes kehtib saladuses hoidmise huvi ja andmed ei oleks süüdlasele ametiseisundit omamata kättesaadavad olnud. Riigikohtu kriminaalkolleegiumi otsuses asjas nr 3-1-1-81-08 väljendatud seisukohtade järgi on KarS § 157 kohaselt kriminaalkorras karistatav teise isiku eraelu puudutava teabe avaldamine isiku poolt, kellel on seadusest tulenev kohustus hoida sellist teavet saladuses, kui see teave on talle teatavaks saanud kutse- või ametitegevuses. Seega on isiku karistusõigusliku vastutuse eelduseks asjaolu, et teiste isikute eraelu puudutav teave on talle teatavaks saanud just kutse- või ametitegevuses, ja vastavat ametiseisundit omamata ning kasutamata poleks see teave olnud kättesaadav. Eelnevast järeldub, et KarS § 157 objektiivsetest tunnustest on hõlmatud üksnes sellise kutse- või ametitegevuses teatavaks saanud teise isiku tervist, eraelu või äritegevust puudutava teabe avaldamine, mis ei ole vastava ametiseisundita ja infosüsteemile juurdepääsuõiguseta isikule kättesaadav. Seetõttu tuleb kohtul vältimatult kontrollida, kas süüdistuses kirjeldatud teise isiku eraelu puudutavad andmed võisid olla avalikult kättesaadavad. See, kas isikul tuleb teabe kättesaamiseks astuda lisasamme avalikku registrisse päringu tegemise või teabe saamise eest riigilõivu tasumise näol, ei ole teabe saladuses hoidmise kohustuse hindamise seisukohalt otsustava tähendusega. Oluline on, kas taotletav teave oleks nende nõuete täidetuse korral igaühe jaoks vabalt kättesaadav. Juhul, kui seadusandja ei ole teabe saamiseks õigustatud isikute ringi piiranud, ei saa rääkida andmetest, mille suhtes kehtiks saladuses hoidmise huvi. Seega juhul, kui kriminaalasjas kogutud tõendid võimaldavad arvata, et süüdistuses kirjeldatud teave oli igaühele avalikult kättesaadav, peab kohus neid hindama kogumis teiste tõenditega ja otsustama, kas süüdlane avaldas saladuses hoidmise kohustusega kaetud teavet. Oluline on hinnata ka seda, kas isik on teda puudutava teabe avalikustanud eraisikuna või ettevõtluse eesmärgil. Avalikult kättesaadavaid ettevõtja tegevust puudutavaid andmeid (nt telefoninumber ja tegevuskoha aadress) ei saa samastada isiku eraelu puudutavate andmetega (nt elukoha aadressiga) ning seda isegi siis, kui andmed kattuvad. Viimati märgitud olukorras ei saa väita, et isik on ise avalikustanud enda eraelu puudutavaid andmeid. Karistusregistris olevate andmete puhul on tähtis kontrollida, kas ja missugune osa avaldatud teabest on kättesaadav üksnes piiratud hulgale isikutele (nt KarRS § 20 alusel). Juhul, kui KarS § 157 objektiivsete tunnuste puudumine tuvastatakse põhjusel, et kolmandatele isikutele avaldatud teave oli avalikult kättesaadav, peab kohus omal algatusel täiendavalt kontrollima sedagi, kas süüdistatava käitumine on kvalifitseeritav süüdistusaktis märgitud kuriteo katsena (vt RKKKo 3-1-1-41-14, p 12).
Juhul, kui KarS § 157 objektiivsete tunnuste puudumine tuvastatakse põhjusel, et kolmandatele isikutele avaldatud teave oli avalikult kättesaadav, peab kohus omal algatusel täiendavalt kontrollima sedagi, kas süüdistatava käitumine on kvalifitseeritav süüdistusaktis märgitud kuriteo katsena (vt RKKKo 3-1-1-41-14, p 12).
Ringkonnakohus võib anda kriminaalasjas kogutud tõenditele maakohtust erineva hinnangu üksnes juhul, kui ringkonnakohtu otsuses põhjendatakse, millised tõendite hindamisel tehtud vead viisid maakohtu järeldused mittevastavusse kohtulikul arutamisel tuvastatud faktiliste asjaoludega ning miks tuleb apellatsioonikohtu arvates tõendikogumile anda teistsugune hinnang (vt nt RKKKo 3-1-1-41-11, p 25). Kõnealuse põhjendamiskohustuse rikkumine on käsitatav kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 mõttes (vt RKKKo 3-1-1-14-14, p 699).
3-1-1-41-14 Riigikohus 01.10.2014
Kuriteo kvalifitseerimine kõlbmatu katsena ei tingi süüdistatavale mõistetud karistuse kergendamist, kui puuduvad KarS § 26 lg-s 2 sätestatud alused.
Tuvastades mõne süüteokoosseisu objektiivse tunnuse puudumise, peab kohus oma algatusel seejärel kontrollima, kas süüdistatava käitumine on kvalifitseeritav süüdistusaktis märgitud kuriteo katsena. KarS § 25 lg 1 sätestab, et süüteokatse on tahtlik tegu, mis on suunatud süüteo toimepanemisele. Sama paragrahvi 2. lõike kohaselt algab süüteokatse hetkest, mil isik vastavalt oma ettekujutusele teost vahetult alustab süüteo toimepanemist. Süüteokatse koosseisu tuvastamist alustatakse süüteokoosseisu subjektiivse külje kindlakstegemisest. Vastutus süüteokatse eest eeldab, et isiku tegu vastab kõigile süüteokoosseisu subjektiivsetele tunnustele. Süüteokatse objektiivne külg eeldab, et isik oleks vastavalt oma ettekujutusele teost vahetult alustanud süüteo toimepanemist (KarS § 25 lg 2) (vt RKKKo 3-1-1-55-09, p-d 21 ja 24).
kõlbmatu süüteokatse
Üks süüteokatse alaliik on kõlbmatu katse. KarS § 26 lg 1 järgi on süüteokatse kõlbmatu, kui seda ei saa süüteo eseme või subjekti, samuti süüteo toimepanemise vahendi või viisi kõlbmatuse tõttu lõpule viia. Seega saab kõlbmatust süüteokatsest kõneleda olukorras, kus teo toimepanija kujutab endale faktiliste asjaolude väära hindamise tõttu ekslikult ette, et realiseerib süüteokoosseisu, ega saa aru, et süüteo lõpuleviimine on mingil põhjusel välistatud (vt RKKKo 3-1-1-107-13, p 9).
Kui süüdistatava tahtlus on suunatud KarS §-ga 157 kaitstava õigushüve ründamisele, kuid süüteo esemeks oleva teabe eelneva avalikuks saamise tõttu ei ole kuriteo lõpuleviimine võimalik, saab sellist käitumist käsitada süüteo kõlbmatu katsena KarS § 157 ja § 25 lg 2 ning § 26 lg 1 mõttes.
KarS § 157 kohaselt on süüdlase karistusõigusliku vastutuse eelduseks asjaolu, et teise isiku eraelu puudutav teave peab olema talle teatavaks saanud just kutse- või ametitegevuses ja ametiseisundit kasutamata poleks see teave olnud kättesaadav (vt RKKKo 3-1-1-81-08, p 14.2). Seega on KarS § 157 objektiivsetest tunnustest hõlmatud üksnes sellise kutse- või ametitegevuses teatavaks saanud teise isiku tervist, eraelu või äritegevust puudutava teabe avaldamine, mis ei ole vastava ametiseisundi ja infosüsteemile juurdepääsuõiguseta isikule kättesaadav. Vaadeldava süüteokoosseisuga kaitstakse isiku informatsioonilise enesemääramise õigust ja eraelu ning selle normi eesmärgiks on usaldusel põhineva suhte loomise võimaldamine olukorras, kus üks isik peab teisele isikule avaldama konfidentsiaalset informatsiooni. KarS § 157 teenib nii andmesubjekti, kohustatud isiku kui ka ühiskonna huve tervikuna. Teabe saladuses hoidmise huvi õigustatusest saab aga rääkida vaid siis, kui saladuses hoitavaid andmeid ei saa hankida muul viisil.
Kui süüdistuse esemeks olev teise isiku eraelu puudutav teave avaldati varem avalikul kohtuistungil kriminaalmenetlust reguleeriva seaduse alusel süüdistusakti ja kohtuotsuse avaldamise teel, ei saa sama teabe hilisemale töötlemisele IKS § 11 lg 1 järgi kohaldada isikuandmete kaitse seaduse teisi paragrahve ning rääkida teabe saladuses hoidmise huvist. Seega ei saa kirjeldatud teabe avaldamise korral rääkida ka KarS § 157 objektiivsetele tunnustele vastavast teost.
3-1-1-28-11 Riigikohus 02.06.2011
KarS § 3 lg 5
Riigihangete seadus § 111 lg 3 p 1
RHS § 111 lg 3 p 1 sisaldab endas õigusdogmaatilises mõttes kahte erinevat süüteokoosseisu - konfidentsiaalsusnõuete tahtlikku rikkumist ja konfidentsiaalsusnõuete rikkumist ettevaatamatusest. Konfidentsiaalsusnõuete tahtlik rikkumine ehk riigihangetega seonduva konfidentsiaalse dokumentatsiooni tahtlik avaldamine RHS § 111 lg 3 p 1 tähenduses sisaldab endas üksnes selliseid tunnuseid, mis kõik esinevad KarS §-s 157. Seetõttu tuleb RHS § 111 lg 3 p 1 pidada erinormiks KarS § 157 suhtes lex specialis põhimõtte tähenduses.
KarS § 3 lg 5 esimesest lausest tuleneb, et nii väärteo- kui ka kuriteokoosseisule vastava teo toime pannud isikut karistatakse üksnes kuriteo eest. Seda normi saab aga kohaldada üksnes juhul, kui väär- ja kuriteokoosseis on omavahel ideaalkogumis, mitte aga siis, kui tegemist on mitteehtsa kogumiga ehk seadusainsusega. Nii ideaalkogumi kui ka seadusainsuse korral on isik ühe teoga realiseerinud formaalselt vähemalt kaks erinevat süüteokoosseisu, ent erinevalt ideaalkogumist tuleb mitteehtsa kogumi korral kohaldamisele vaid üks koosseis, mis hõlmab endas kogu juhtunu ebaõiguse (RKKKo nr 3-1-1-22-11, p 13.2). Muu hulgas on seadusainsusega tegemist olukorras, kus üldnormi asemel kohaldatakse erinormi ehk lähtutakse nn spetsiaalsuspõhimõttest.
Nn spetsiaalsuspõhimõte (lex specialis derogat legi generali) kujutab endast õiguslikku tõlgendamismeetodit, mille kohaselt tuleb üld- ja erinormi konkurentsi korral kohaldada erinormi (vt ka RKKKm nr 3-1-1-75-08, p 10.1). Üldnorm lex specialis põhimõtte tähenduses sisaldab kõiki erinormi tunnuseid ja lisab neile veel vähemalt ühe lisaelemendi.
Erinorm lex specialis põhimõtte tähenduses ei saa endas sisaldada selliseid tunnuseid, mida pole üldnormis.
3-1-1-5-09 Riigikohus 26.03.2009
KarS § 137
Jälitustoimingute tegemine on osa jälitustegevusest. Üldistavalt võib öelda, et jälitustoiminguga kogutakse ja töödeldakse salaja või varjatult isikuandmeid, mille käigus sekkutakse jälitatava (aga sageli paratamatult ka kolmandate isikute) põhiseaduslikult kaitstavate õiguste sfääri. Enda telefonivestluse kuulamine ja lindistamine ei vasta ühelegi seaduses kirjeldatud jälitustoimingule, sest enda telefonikõnet ei saa isik ise salaja ega varjatult pealt kuulata ega sellel eesmärgil lindistada. Neil põhjustel ei teki eraelulise vestluse salvestise kui tõendi lubatavuse otsustamisel küsimust võimaliku eraviisilise jälitustegevuse kohta KarS § 137 tähenduses.
Eraeluline telefonikõne salvestis on teabesalvestis KrMS § 63 lg 1 tähenduses. Teabesalvestise vahetul uurimisel tuleb see teha KrMS § 15 tähenduses kohtule tajutavaks võimalikult vahetul viisil, kohtus vahetu kuulamisega.
Eraelulise sfääri, sh kommunikatsioonivahendite kaudu edastatud sõnumi saladus on kaitstud KarS §-ga 137. Jälitustoimingute tegemine on osa jälitustegevusest. Üldistavalt võib öelda, et jälitustoiminguga kogutakse ja töödeldakse salaja või varjatult isikuandmeid, mille käigus sekkutakse jälitatava (aga sageli paratamatult ka kolmandate isikute) põhiseaduslikult kaitstavate õiguste sfääri. Enda telefonivestluse kuulamine ja lindistamine ei vasta ühelegi seaduses kirjeldatud jälitustoimingule, sest enda telefonikõnet ei saa isik ise salaja ega varjatult pealt kuulata ega sellel eesmärgil lindistada. Neil põhjustel ei teki eraelulise vestluse salvestise kui tõendi lubatavuse otsustamisel küsimust võimaliku eraviisilise jälitustegevuse kohta KarS § 137 tähenduses.
Põhiseaduse §-s 43 sätestatud põhiõigust edastatavate sõnumite saladusele kaitseb KarS § 156. Karistusseadustiku selles paragrahvis sätestatud süüteo subjektiks võib olla vaid isik, kes ei olnud sõnumi adressaat või adressant. See tähendab, et ei ole kehtestatud isiku vastutust talle enesele suunatud sõnumite mis tahes viisil talletamise ja avalikustamise eest.
3-1-1-81-08 Riigikohus 23.02.2009
KrMS § 110
KarS § 157 kohaselt on kriminaalkorras karistatav teise isiku eraelu puudutava teabe avaldamine isiku poolt, kellel on seadusest tulenev kohustus hoida sellist teavet saladuses, kui see teave on teatavaks saanud kutse- või ametitegevuses. Seega on KarS § 157 alusel vastutuse eelduseks asjaolu, et eraelu puudutav teave on teatavaks saanud just kutse- või ametitegevuses ja ilma vastavat ametiseisundit omamata ning kasutamata poleks teave olnud kättesaadav. KarS § 157 järgi kvalifitseeritava süüteo subjekt saab olla vaid erilise isikutunnusega isik, kelle kriminaalõiguslik vastutus lähtub seadusest tulenevast kohustusest hoida talle kutse- või ametitegevuses teatavaks saanud saladust.
KarS § 157 järgi kvalifitseeritava teo karistusõigusliku vastutuse aluseks on samuti asjaolu, et teave, mida on avaldatud, puudutaks isiku tervist, eraelu või äritegevust. Eraelu puudutava teabe saladuses hoidmise huvi tuleb igal juhul eeldada olukorras, kui saladuses hoitavaid andmeid ei ole võimalik teada saada muul viisil kui isikute kaudu, kellel on seadusest tulenev õigus saladuses hoitavat teavet kutse- või ametiseisundist tulenevalt kasutada.
Kohtumenetluse poole taotlusega kontrollida jälitustoimingu seaduslikkust kaasneb kohtu kohustus veenduda eeskätt jälitustoimingu lubatavuse eelduseks oleva kohtu või prokuratuuri loa olemasolus ning selles, et tõendina kasutatav teave on saadud just lubatud toimingute käigus ja loas märgitud ajavahemikul (vt RKKKo nr 3-1-1-63-08). Samasisuline kohustus lasub kohtul ka siis, kui jälitustoiminguga saadud tõendis ilmnevad vastuolud või puudused, mida saab kõrvaldada vaid kohtu või prokuratuuri loaga tutvudes.
KrMS §-st 111 järeldub, et erinevalt muudest tõendi kogumise viisidest toob mistahes jälitustoimingu käigus toimunud seaduserikkumine endaga automaatselt kaasa saadud teabe tõendina kasutamise lubamatuse. Seega tuleb KrMS § 111 nõuete täitmist tõendi kogumisel kontrollida nii kohtumenetluse poolte taotlusel kui ka omal algatusel, kui ilmnevad tõendi seaduslikkust puudutavad kahtlused või ebaselgused.
3-1-1-23-07 Riigikohus 18.06.2007
AdvS § 45 lg-st 1 tulenev advokaadi kohustus hoida kutsesaladust on seotud tema professionaalse tegevusvaldkonnaga ¿ õigusteenuste osutamisega. Õigusteenuse mõiste on AdvS § 40 lg-s 1 määratletud avaralt, kuid see ei tähenda, et kogu advokaadi tegevus on automaatselt käsitatav õigusteenuse osutamisena. Nimetatud sätte kohaselt tähendab õigusteenuse osutamine advokaadi poolt kutsetegevusena õigusnõustamist, isiku esindamist või kaitsmist kohtus, kohtueelses menetluses või mujal ning isikule dokumendi koostamist ja tema huvides muu õigustoimingu tegemist. Muu õigustoiminguna tuleb AdvS § 40 lg 1 tähenduses mõista isiku huvides sellise toimingu tegemist, mille raskuspunkt langeb advokaadi poolt õiguslike eriteadmiste kasutamisele.
Kriminaalmenetluses rakendatakse neid tsiviilmenetluse eeskirju, mis ei ole vastuolus kriminaalmenetluse üldiste põhimõtetega ja on vajalikud tsiviilhagide otsustamisel kriminaalasjades (vt RKKKo nr 3-1-1-34-99 ja RKKKo nr 3-1-1-96-04, p 11). Kriminaalmenetluse seadustiku §-st 1 nähtuvalt kohaldatakse seadustikku kuritegude kohtueelses ja kohtumenetluses ning kriminaalasjades tehtud kohtulahendi täitmisele pööramisel. Pankrotiseaduse § 35 lg 1 p 1 ja § 108 lg-te 1 ja 2 kohaselt moodustub pankroti väljakuulutamisel võlgniku varast pankrotivara. Kriminaalmenetluse seadustik ei reguleeri pankrotiga seotud küsimusi, küll aga sätestab PankrS § 43 lg 2, et kui enne pankroti väljakuulutamist alanud kohtumenetluses on varaline nõue võlgniku vastu, mille kohta ei ole veel otsust tehtud, jätab kohus nõude hagimenetluses läbi vaatamata. Pankrotiseaduse § 3 sätete kohaselt menetletakse pankrotti iseseisvas, pankrotimenetluses. Kriminaalkolleegium leiab, et kuna võlgniku vara kuulub pankrotivarasse vahetult seaduse alusel, puudus ringkonnakohtul kriminaalmenetluse raames nii võimalus kui ka pädevus lugeda mingit vara pankrotivara hulka ja ringkonnakohus oleks pidanud piirduma tsiviilhagi läbivaatamata jätmisega KrMS § 310 lg 1 alusel.
kriminaalmenetluse ese
Kuna võlgniku vara kuulub pankrotivarasse vahetult seaduse alusel, puudub kohtul kriminaalmenetluse raames nii võimalus kui ka pädevus lugeda mingit vara pankrotivara hulka.
Kuna võlgniku vara kuulub pankrotivarasse vahetult seaduse alusel, puudub kohtul kriminaalmenetluse raames nii võimalus kui ka pädevus lugeda mingit vara pankrotivara hulka ja kohus peab sellisel juhul jätma tsiviilhagi läbivaatamata KrMS § 310 lg 1 alusel.