Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord Ruhnu vallas – Riigi Teataja
Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord Ruhnu vallas
Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord Ruhnu vallas - sisukord
2 Sotsiaalhoolekandelise abi menetlused
§ 6 Sotsiaalhoolekandelise abi andmine
§ 9 Sotsiaaltoetuste liigid
§ 14 Koolitoetus
§ 15 Lastehoiutoetus
§ 16 Eakate inimeste toetus
§ 17 Kolimistoetus
§ 18 Teatamise kohustus
§ 19 Sissetulekust sõltuvad toetused
§ 20 Lisatoetus
4 Riigieelarvest finantseeritavad sotsiaaltoetused
§ 22 Sotsiaalteenuste liigid
§ 23 Hindamiskohustus ja otsus abi andmise kohta
§ 24 Tasu sotsiaalteenuste eest
§ 25 Sotsiaalhoolekandelise abi kulutuste tagasinõudmine
§ 26 Koduteenuse eesmärk ja sisu
§ 27 Koduteenuse vajaduse hindamine ja otsuse tegemine
§ 28 Koduteenuse mõisted ja liigid
§ 29 Koduteenuste loetelu
§ 30 Koduteenustele õigust omavad isikud
§ 31 Koduteenuste taotlemine
§ 32 Koduteenuste osutamise otsustamine
§ 33 Koduteenuste osutajad
§ 34 Koduteenuste osutamise leping
§ 35 Koduteenuste osutamise lepingu lõpetamine
§ 36 Koduteenuse eest tasumine
§ 37 Teenuse eesmärk ja sisu
§ 38 Tugiisikuteenuse eesmärk ja sisu
§ 39 Tugiisikuteenuse taotlemine
§ 40 Tugiisikuteenuse määramine
§ 41 Tugiisikuteenuse eest tasumine
§ 42 Täisealise isiku hoolduse eesmärk ja sisu
§ 43 Hoolduse seadmine
§ 44 Hoolduse seadmise ja hooldaja määramise taotlemine
§ 45 Hoolduse seadmine ja hooldaja määramine
§ 46 Hoolduse seadmise ja hooldaja määramise lõpetamine
§ 47 Perekonnaseaduse alusel määratud hoolduste kehtivus
§ 48 Isikliku abistaja teenuse eesmärk ja sisu
§ 49 Isikliku abistaja teenuse saamist õigustatud isikud
§ 50 Isikliku abistaja teenuse taotlemine
§ 51 Isikliku abistaja teenuse määramine
§ 52 Isikliku abistaja teenuse eest tasumine
§ 53 Lapsehoiuteenuse eesmärk ja sisu
§ 54 Lapsehoiuteenust saama õigustatud isik
§ 55 Lapsehoiuteenuse taotlemine ja määramine
§ 56 Lapsehoiuteenuse eest tasumine
§ 57 Varjupaigateenuse eesmärk ja sisu
§ 58 Varjupaigateenust saama õigustatud isik
§ 59 Varjupaigateenuse taotlemine
§ 60 Varjupaigateenuse määramine
§ 61 Varjupaigateenuse eest tasumine
§ 62 Turvakoduteenuse eesmärk ja sisu
§ 63 Turvakoduteenust saama õigustatud isikud
§ 64 Turvakoduteenuse taotlemine
§ 65 Turvakoduteenuse määramine
§ 66 Turvakoduteenuse eest tasumine
§ 67 Sotsiaaltransporditeenuse eesmärk ja sisu
§ 68 Transporditeenuse taotlemine
§ 69 Transporditeenuse hind
§ 70 Eluruumi tagamise eesmärk ja sisu
§ 71 Sotsiaalkorteri üürile andja
§ 72 Sotsiaalkorteri taotleja
§ 73 Sotsiaalkorteri üürile andmise tingimused ja alused
§ 74 Sotsiaalkorteri üürilepingu tähtaeg
§ 75 Sotsiaalkorteri taotlemine
§ 76 Sotsiaalkorteri üürile andmise otsustamine
§ 77 Üürilepingu sõlmimine
§ 78 Võlanõustamisteenuse eesmärk ja sisu
§ 79 Võlanõustamiseteenusele õigustatud isik
§ 80 Võlanõustamisteenuse määramine
§ 81 Võlanõustamisteenuse eest tasumine
§ 82 Kohaliku omavalitsuse järelevalve
§ 83 Riikliku ja haldusjärelevalve teostamine
RT IV, 21.02.2018, 23
Vastu võetud 15.02.2018 nr 2
Määrus kehtestatakse sotsiaalhoolekande seaduse § 14 kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 5 alusel.
Määrusega sätestatakse Ruhnu valla eelarvest sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord (edaspidi kord).
1) sotsiaaltoetus – toimetuleku soodustamiseks makstav sissetulekust sõltuv või sissetulekust mittesõltuv täiendav rahaline hüvitis;
2) sotsiaalteenus – toimetuleku soodustamiseks antav mitterahaline hüvitis;
4) vältimatu abi- on elatusvahendite kaotuse või puuduse tõttu sotsiaalselt abitusse olukorda sattunud isikule osutatav sotsiaalabi, mis tagab vähemalt toidu, riietuse ja ajutise majutuse.
5) perekond – samas eluruumis elavad abielus või abieluga sarnanevas suhtes olevad isikud, nende abivajavad lapsed ja vanemad või muud üht või enamat tuluallikat ühiselt kasutavad ühise majapidamisega isikud;
6) paljulapseline pere – perekond, kus on 3 või enam kuni 18 aastast last;
7) sissetulek – kõik töised sissetulekud ja töist sissetulekut asendavad hüvitised, riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel makstavad pensionid, puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse ja perehüvitiste seaduse alusel määratud toetused;
8) vähekindlustatud isik/perekond – isik või perekond, kelle iga liikme netosissetulek kuus peale eluasemekulude mahaarvamist on alla riikliku kehtestatud toimetulekupiiri kahekordset määra;
9) toetuse määr – volikogu poolt kinnitatud ja toetuse liigiga seotud kindel summa;
10) taotleja – hüvitise määramiseks pöördunud isik;
11) isik – füüsiline isik.
3) nõustatakse iskut abimeetme valikul ja kohandamisel ning vajaduse korral abi kasutamisel vastava erialase ettevalmistusega spetsialisti poolt;
(1) Sotsiaalhoolekandelist abi on õigus taotleda isikul, kelle rahvastikuregistrijärgne elukoht on Ruhnu vald.
(2) Isikule, kelle RR järgne elukoht ei ole Ruhnu vald, osutatakse abi ilmnenud vajadusel ning kooskõlastatult isiku elukohajärgse kohaliku omavalitsusega.
(3) Vältimatut abi on õigus taotleda isikul, kelle rahvastikuregistrijärgne elukoht ei ole Ruhnu vald, kuid kes viibib abi vajamise ajal Ruhnu valla haldusterritooriumil.
2. peatükk Sotsiaalhoolekandelise abi menetlused
(1) Sotsiaalhoolekandelise abi saamiseks esitab isik või tema esindaja Ruhnu Vallavalitsusele vormikohase või vabas vormis avalduse ning vajadusel kuludokumendid ja muud tõendid, mis on vajalikud sotsiaalhoolekandelise abi saamise õiguse väljaselgitamiseks.
(2) Sotsiaalhoolekandelise abi avalduse vormid kinnitab Ruhnu vallavalitsus.
(3) Ruhnu vallavalitsus võib sissetulekust sõltuva toetuse taotlejalt nõuda täiendavaid dokumente taotleja majandusliku olukorra kindlaks tegemiseks.
§ 6. Sotsiaalhoolekandelise abi andmine
(1) Sotsiaalhoolekandelise abi andmist korraldab Ruhnu vallavalitsus.
(3) Sotsiaalteenuse osutamine või mitteosutamine isikule otsustatakse haldusaktiga ja/või halduslepinguga.
(4) Sotsiaalteenuse osutamine otsustatakse halduslepinguga eelkõige juhul kui sotsiaalteenuse osutamise tingimused määratakse kindlaks Ruhnu vallavalitsuse ja sotsiaalteenuse saaja või Ruhnu Vallavalitsuse, sotsiaalteenuse saaja ja kolmanda isiku koostöös.
(1) Ruhnu Vallavalitsus otsustab sotsiaalhoolekandelise abi andmise kümne tööpäeva jooksul isikult avalduse saamisest või muu sotsiaalhoolekandelise abi saamise õiguse tekkimise aluseks oleva sündmuse toimumisest, asjaolu saabumisest või tingimuse täitmisest arvates.
(2) Sotsiaalhoolekandelise abi andmise või mitteandmise otsus tehakse isikule või tema esindajale teatavaks kirjalikult avalduses märgitud aadressil.
(3) Ruhnu Vallavalitsus maksab sotsiaaltoetuse välja 30 kalendripäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
(4) Sotsiaaltoetus makstakse isiku avalduses näidatud arvelduskontole, isikule sularahas või isiku kirjaliku avalduse, digitaalselt allkirjastatud elektroonilise avalduse või notariaalselt tõestatud avalduse alusel kolmanda isiku arvelduskontole Eestis.
(1) Ruhnu Vallavalitsus nõuab seaduses sätestatud juhtudel isikult talle sotsiaaltoetusena alusetult makstud rahasumma ja sotsiaalteenuse osutamisega alusetult tehtud kulutused osaliselt või täielikult tagasi.
(2) Ruhnu Vallavalitsusel on sotsiaalhoolekandelise abi andmiseks alusetult tehtud kulutuste tagastamisega viivitamise korral õigus nõuda tasumata summalt viivist võlaõigusseaduse § 113 alusel.
§ 9. Sotsiaaltoetuste liigid
Ruhnu valla eelarvest makstavad sotsiaaltoetused jagunevad sissetulekust mittesõltuvateks ja sissetulekust sõltuvateks sotsiaaltoetusteks.
(2) Sissetulekust sõltuva sotsiaaltoetuse taotlemise õigus tekib, kui isiku või pere netosissetulek pereliikme kohta ühes kuus on alla 2-kordse riikliku toimetuleku piiri.
4) lastehoiutoetus;
5) eakate inimeste toetus;
6) kolimistoetus
(1) Matusetoetus on Ruhnu valla eelarvest makstav ühekordne sotsiaaltoetus (edaspidi matusetoetus) matusekulude osaliseks kompenseerimiseks.
(2) Matusetoetust makstakse isiku surma korral, kelle viimaseks elukohaks Eesti rahvastikuregistri andmetel oli Ruhnu vald. Vajadusel lähtutakse vallavalitsuse kaalutlus-otsusest, kusjuures lähenetakse olukorrale juhtumipõhiselt, et ükski inimene, kes vajab abi, ei jääks abita.
(3) Matusetoetust võib taotleda surnu abikaasa, sugulane või muu füüsiline või juriidiline isik, kes kannab surnu matuse korraldamise kulud (edaspidi matusekorraldaja).
(4) Matusekorraldaja elukoht ei pea olema Ruhnu vald.
(5) Matusekorraldaja on kohustatud lisaks taotlusele esitama vallavalitsusele:
1) surmateatise /tõendi koopia;
2) vajadusel muud asjakohased dokumendid.
(6) Matusetoetust ei maksta teadmata kadunud isiku surnuks tunnistamise korral.
(7) Matusetoetuse suurus on 250 eurot.
(8) Matusetoetuse määramise otsuse teeb vallavalitsus .
(9) Matusetoetus määratakse, kui matusetoetuse taotlus on esitatud kahe kuu jooksul surmapäevast arvates.
(10) Vallavalitsus teeb otsuse matusetoetuse määramise või määramata jätmise kohta hiljemalt matusetoetuse taotlemiseks vajalike dokumentide saamise päevale järgneval tööpäeval.
(11) Matusetoetuse määramata jätmisest teatatakse matusetoetuse taotlejale kirjalikult viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise kuupäevast arvates, märkides ära keeldumise põhjuse.
(12) Matusetoetust finantseeritakse riigieelarvest Ruhnu valla eelarve kaudu ja vajadusel Ruhnu valla eelarvest.
1) sünnitoetus, mida makstakse lapsele, kelle mõlemad vanemad või üksikvanem on rahvastikuregistri andmetel Ruhnu valla elanikud vähemalt 1 (üks) aasta enne lapse sündi järgmiselt:
2) Sünnitoetuse suurus on 320 eurot.
(3) Sünnitoetuse saamiseks tuleb lapsevanemal esitada Ruhnu Vallavalitsusele kirjalik taotlus koos sünnikande väljatrükiga. Sünnitoetuse määrab vallavalitsus.
(4) Sünnitoetust makstakse lapse sünnikuupäeval kehtinud korras ja määras.
§ 14. Koolitoetus
(1) Koolitoetused on õppetoetus ja kooli lõpetamise toetus. Koolitoetusi makstakse väljas-pool Ruhnut üldkesk-, kutsekeskharidust omandavatele õpilastele ja statsionaarses õppes õppivaile üliõpilastele, välja arvatud täiskasvanute gümnaasiumi õpilastele, kelle elukohana on rahvastikuregistrisse kantud Ruhnu vald ja kes on lõpetanud Ruhnu Põhikooli. Erandkorras makstakse koolitoetusi õpilastele, kellel tulenevalt hariduslikust erivajadusest või muust objektiivsest põhjusest tingituna ei ole võimalik omandada põhiharidust Ruhnu Koolis. Kuni 18-aastaste õpilaste toetus makstakse välja nende vanematele (eestkostjatele).
(2) Väljaspool Ruhnut üldkesk- ja kutsekeskharidust omandavate õpilaste, välja arvatud täiskasvanute gümnaasiumi õpilaste, õppetoetuse suurus on 64 eurot kuus, mis makstakse välja eelmise kuu eest järgneva kuu 10. kuupäevaks. Õppetoetus üliõpilastele on 40 eurot kuus.
(3) Kooli lõpetamise toetuse suurus on 64 eurot, mis makstakse välja jooksvalt kooli lõpetamise kuul. Kooli lõpetamise toetuse saamise aluseks on Ruhnu Kooli poolt esitatud kooli lõpetavate õpilaste nimekiri, väljaspool Ruhnut üldkesk- ja kutsekeskharidust tõendav dokument.
(4) Ruhnu Põhikooli esimesse klassi mineva õpilase vanemale makstakse ranitsatoetust 32 eurot lapse kohta.
(5) Koolitoetuste saamiseks esitatakse kirjalik avaldus Ruhnu Vallavalitsusele.
§ 15. Lastehoiutoetus
(1) Lastehoiutoetus on rahaline toetus 64 eurot kuus, eelkooliealise lapse vanemale lapse päevahoiu tagamiseks, lapse 2 aastaseks saamisest kuni kooli minekuni.
(2) Lastehoiutoetuse saamiseks tuleb esitada kirjalik avaldus Ruhnu Vallavalitsusele.
§ 16. Eakate inimeste toetus
(1) Eakate inimeste toetus on mittematriaalne toetus, mis määratakse vanaduspensionäridele, kelle elukohaks rahvastikuregistris on Ruhnu vald.
(2) Eakate inimeste toetuse saamiseks avaldust ei esitata.
§ 17. Kolimistoetus
Kolimistoetust makstakse valla eelarvest palka saavale töötajale Ruhnu saarele tööle- ja elamaasumisel. Kolimistoetuse suuruseks on 60 eurot.
§ 18. Teatamise kohustus
Toetuse saaja või tema eestkostja on kohustatud teatama vallavalitsusele kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa määratud toetuste maksmise lõpetamise või suuruse muutmise kümne päeva jooksul asjaolude tekkimise päevast alates.
§ 19. Sissetulekust sõltuvad toetused
§ 20. Lisatoetus
(1) Rahaliste vahendite olemasolul võib vallavalitsus maksta ühekordseid lisatoetusi leibkonna hädavajalike kulutuste osaliseks või täielikuks hüvitamiseks:
1) tekkinud materiaalse kahju osaliseks katmiseks tule- ja loodusõnnetuse puhul;
2) tehniliste abivahendite muretsemisel;
3) üksikute eakate, puuetega isikute ning üksi last (lapsi) kasvatavate vanemate või eestkostjate toimetulekuraskuste leevendamisel;
4) kindlustamata isikute ravitoetuseks (määratakse perearsti saatekirja alusel ja makstakse hiljem esitatud arve alusel);
5) kütte ostmiseks (aluseks kulutuste tegemist tõestav dokument).
6) muudel juhtudel otsustab toetuse andmise vallavalitsus.
(2) Lisatoetusi makstakse eesmärgiga tagamaks taotleja või tema leibkonna võimalikult iseseisev toimetulek ja hoidmaks ära abituse süvenemist.
(3) Lisatoetuste määramise aluseks on taotleja esitatud kirjalik avaldus vallavalitsuse nimele, milles on põhjendatud toetuse vajadus, suurus ja maksmisviis ning toetuse maksmisel võetakse arvesse leibkonna kõikide liikmete sissetulekud.
4. jagu Riigieelarvest finantseeritavad sotsiaaltoetused
(1) Toimetulekutoetus on riigi rahaline abi, mida Ruhnu Vallavalitsus maksab valla eelarvesse eraldatud riigieelarvelistest vahenditest puuduses inimestele, kui kõik muud puuduse leevendamise abinõud on osutunud ebapiisavaks.
(2) Toimetulekutoetuse arvestamise aluseks on üksi elava isiku või perekonna kõigi liikmete eelmise kuu netosissetulek, jooksval kuul tasumisele kuuluvad eluasemekulud ning riiklikult kehtestatud toimetulekupiir.
10) olmejäätmete veotasu – kuni 3 eurot üheliikmelise pere kohta kuus ning kuni 2 eurot iga järgneva pereliikme kohta kuus.
(5) Toimetulekutoetuse määrab vallavalitsus.
§ 22. Sotsiaalteenuste liigid
Ruhnu Vallavalitsuse poolt korraldatavad sotsiaalteenused on:
2) väljaspool kodu osutatav üldhooldusteenus (edaspidi hooldusteenus)
6) lapsehoiuteenus
7) varjupaigateenus
8) turvakoduteenus
11) võlanõustamine
§ 23. Hindamiskohustus ja otsus abi andmise kohta
(1) Ruhnu Vallavalitsus selgitab välja abi saamiseks pöördunud isiku abivajaduse ja sellele vastava abi.
§ 24. Tasu sotsiaalteenuste eest
(2) Sotsiaalteenuste eest tasumise tingimused, korra ja tasumäärad kehtestab Ruhnu vallavalitsus.
§ 25. Sotsiaalhoolekandelise abi kulutuste tagasinõudmine
§ 26. Koduteenuse eesmärk ja sisu
(1) Koduteenus on Ruhnu Vallavalitsuse poolt korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on täisealise isiku iseseisva ja turvalise toimetuleku tagamine kodustes tingimustes, säilitades ja parandades tema elukvaliteeti.
§ 27. Koduteenuse vajaduse hindamine ja otsuse tegemine
(3) Ruhnu Vallavalitsus koostab koostöös teenust saava isiku ja teenuseosutajaga teenuse osutamise haldusakti või halduslepingu, määrates selles muu hulgas kindlaks kõrvalabi vajaduse määrast tulenevad toimingud, mis tagavad isiku iseseisva toimetuleku kodustes tingimustes.
§ 28. Koduteenuse mõisted ja liigid
(1) Koduteenused on täisealisele isikule kodustes tingimustes osutatavad teenused, mis aitavad tal harjumuspärases keskkonnas toime tulla.
2) isikuabiteenus – abistamine toimingute sooritamisel, mis nõuavad hooldatavaga füüsilist kontakti.
§ 29. Koduteenuste loetelu
2) riiete hooldus ja pesemine;
§ 30. Koduteenustele õigust omavad isikud
(1) Koduteenuseid on õigus saada rahvastikuregistri andmetel Ruhnu vallas elavatel ja igapäevaeluks vajalike toimingute sooritamisel abivajavatel isikutel:
(2) Ressursside olemasolul võib koduteenuseid osutada isikutele, kes vastavad lõike 1 esimeses lauses toodud tingimustele ja kellel on seadusjärgsed ülalpidajad, kes tasuvad koduteenuste osutamise eest vastavalt vallavalitsuse poolt kehtestatud hinnakirjale.
§ 31. Koduteenuste taotlemine
Koduteenuste saamiseks esitab teenuse taotleja või tema seaduslik esindaja vallavalitsusele kirjaliku taotluse, kus märgitakse järgnevad andmed:
§ 32. Koduteenuste osutamise otsustamine
Koduteenuste osutamise otsustamiseks teeb vallavalitsuse sotsiaaltöötaja pärast dokumentide laekumist 7 päeva jooksul kodukülastuse, mille käigus hindab hooldusvajaduse hindamistestiga teenuse taotleja toimetulekuvõimet ja koduteenuste vajadust.
§ 33. Koduteenuste osutajad
Koduteenuseid osutab vallavalitsus
§ 34. Koduteenuste osutamise leping
Koduteenuste osutamiseks sõlmivad teenuse osutaja ja teenuse saaja koduteenuste osutamise lepingu (edaspidi leping).
§ 35. Koduteenuste osutamise lepingu lõpetamine
4) kui teenuse osutamine on muudel objektiivsetel põhjustel muutunud võimatuks võiklient on rikkunud sõlmitud lepingut;
§ 36. Koduteenuse eest tasumine
§ 37. Teenuse eesmärk ja sisu
(1) Väljaspool isiku kodu osutatav üldhooldusteenus on Ruhnu vallavalitsuse korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on turvalise keskkonna ja toimetuleku tagamine täisealisele isikule, kes terviseseisundist, tegevusvõimest või elukeskkonnast tulenevatel põhjustel ei suuda kodustes tingimustes ajutiselt või püsivalt iseseisvalt toime tulla.
(2) Ruhnu Vallavalitsuse poolt finantseeritavale üldhooldekodu kohale on õigus eakatel ja puudega isikul kes ei ole võimeline iseseisvalt toime tulema ja kelle toimetulekut ei ole võimalik tagada käesoleva määruse paragrahvis 20 lõigetes 1 ja 3 kuni 5 nimetatud teenustega ning kellel puuduvad seadusjärgsed ülapidajad.
(3) Juhul kui seadusjärgsed ülalpidajad oma tervisliku seisundi, vanuse või majandusliku olukorra tõttu ei ole suutelised oma ülalpidamiskohustust täitma või on võimelised täitma ülalpidamiskohustust osaliselt, sõlmitakse vallavalitsuse ja seadusjärgse ülalpidaja vahel teenuse osutamise leping, milles sätestatakse muuhulgas, et teenuse saaja peab ise tasuma väljaspool kodu osutatava üldhooldusteenuse eest vähemalt 90% oma sissetulekute ulatuses.
(4) Väljaspool kodu osutatava üldhooldusteenuse maksumust toetatakse vallavalitsuse korralduse alusel.
§ 38. Tugiisikuteenuse eesmärk ja sisu
(6) Ruhnu Vallavalitsus abistab teenust saama õigustatud isikut tugiisiku leidmisel. Tugiisikuteenust võib osutada isik, kes sobib tugiisiku ülesandeid täitma isikuomaduste või kogemuste poolest või kellel on sihtgrupiga töötamise kogemus.
(7) Kui sotsiaalhoolekande seaduse alusel on tugiisikuteenusele kehtestatud riikliku määrusega täpsustatud eesmärk, sisu ja nõuded, lähtub Ruhnu Vallavalitsus tugiisikuteenuse korraldamisel lisaks käesoleva määrusega sätestatule ka riikliku õigusakti nõuetest.
§ 39. Tugiisikuteenuse taotlemine
(1) Tugiisikuteenuse saamiseks tuleb esitada kirjalik taotlus VV-le, Iisaks võib taotlusesse lisada endale sobiliku tugiisiku nime ja kontaktandmed.
§ 40. Tugiisikuteenuse määramine
(1) Tugiisikuteenuse määramiseks hindab sotsiaaltöötaja isiku teenuse vajadust ning kõrvalabi vajaduse ulatust.
(2) Kõrvalabi ulatusest lähtuvalt selgitab sotsiaaltöötaja välja, kas taotlusel märgitud potentsiaalne tugiisik vastab sotsiaalhoolekande seadusega teenust vahetult osutava isiku nõuetele ning on võimeline tugiisikuteenust taotletud kõrvalabi määras isikule tagama. Vajadusel abistab sotsiaaltöötaja hooldatava hooldusvajadusest ning kõrvalabi vajadusest lähtuvalt sobiva tugiisiku leidmisel.
(3) Tugiisikuteenus määratakse vallavalitsuse korraldusega sotsiaaltöötaja ettepanekul.
§ 41. Tugiisikuteenuse eest tasumine
(2) Tugiisikuteenuse eest tasutakse vastavalt tugiisiku esitatud arve või tugiisikuga sõlmitud lepingu alusel. Teenuse eest tasumiseks peab teenuseosutaja esitama Ruhnu Vallavalitsusele koos arvega ka kuuaruande teenuse osutamise mahu, tegevuste ja püstitatud eesmärkide täitmise kohta teenuse osutamisele järgneva kuu 5. kuupäevaks.
§ 42. Täisealise isiku hoolduse eesmärk ja sisu
Täisealise isiku hoolduse eesmärgiks on puuetega isikutele, kes vaimse või kehalise puude tõttu vajavad abi oma õiguste teostamiseks ja kohustuste täitmiseks.
§ 43. Hoolduse seadmine
(1) Hooldus seatakse hooldusvajadusega täisealisele isikule (edaspidi hooldatav), kes vajab oma vaimse või kehalise puude tõttu kõrvalabi, juhendamist ja järelvalvet.
(2) Hooldust ei seata kui abi vajava isiku toimetulekut on võimalik tagada Ruhnu Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) poolt korraldatavate sotsiaalteenuste osutamise, sotsiaaltoetuste maksmise või muu abi osutamise teel.
(3) Hooldus seatakse hooldatavale, kelle elukohana on Rahvastikuregistrisse kantud Ruhnu vald ja kelle tegelik elukoht on Ruhnu vald.
§ 44. Hoolduse seadmise ja hooldaja määramise taotlemine
(1) Hooldajaks taotleja esitab vallavalitsusele taotluse, millele lisatakse:
3) hooldatava kirjalik nõusolek talle hooldaja määramise kohta.
(2) Vallavalitsuse sotsiaaltöötaja teeb hooldatavale kodukülastuse, mille käigus täidetakse hooldusvajaduse hindamise akt. Hindamise akti põhjal selgitatakse välja hooldatava hooldusvajadus ja taotleja võimalused puudega inimesele kõrvalabi, juhendamise või järelvalve tagamiseks. Hindamise akti vormi kinnitab vallavalitsus oma korraldusega.
(3) Kui taotleja jätab koos taotlusega esitamata nõutud andmed või dokumendid või kui taotluses on muid puudusi, määrab vallavalitsus taotlejale esimesel võimalusel tähtaja puuduste kõrvaldamiseks, mis ei või olla lühem kui viis tööpäeva.
§ 45. Hoolduse seadmine ja hooldaja määramine
(1) Hooldatavale seatakse hooldus ja määratakse talle hooldaja vallavalitsuse korraldusega 10 päeva jooksul alates taotluse esitamisest või hoolduse seadmiseks vajaliku viimase dokumendi esitamise päevast.
(3) Hooldajaga sõlmitakse teenuse osutamise leping.
(4) Hooldajaks võib määrata teovõimelist isikut, kelle alaline elukoht on Ruhnu vallas.
(5) Hooldajaks ei määrata isikut, kellele on määratud raske või sügav puue
(7) Üks hooldaja võib hooldada kuni kahte hooldatavat.
§ 46. Hoolduse seadmise ja hooldaja määramise lõpetamine
(1) Hoolduse seadmine ja/või hooldajaks määramine lõpetatakse vallavalitsuse korraldusega kui:
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaoludest mitteteatamisel on vallavalitsusel õigus hoolduse seadmine ja/või hooldaja määramine omal agatusel lõpetada.
(3) Hoolduse seadmine ja/või hooldaja määramine lõpetatakse alates hooldusvajaduse möödumisest või hooldusvajaduse äralangemisest.
§ 47. Perekonnaseaduse alusel määratud hoolduste kehtivus
Ruhnu Vallavalitsuse korraldusega perekonnaseaduse alusel seatud hooldused ja hooldaja määramised kehtivad kuni hooldatava puude raskusastme kehtivuse lõpptähtajani.
§ 48. Isikliku abistaja teenuse eesmärk ja sisu
(1) Isikliku abistaja teenus on füüsilist kõrvalabi vajavale puudega isikule, et toetada tema iseseisvust ja ühiskonnaelus osalemist (nt tööl, koolis või avalikel teenustel käimine).
§ 49. Isikliku abistaja teenuse saamist õigustatud isikud
§ 50. Isikliku abistaja teenuse taotlemine
(1) Isikliku abistaja teenuse taotlemiseks tuleb Ruhnu Vallavalitsusele esitada kirjalik taotlus, milles märgitakse lisaks isikuandmetele:
§ 51. Isikliku abistaja teenuse määramine
(1) Isikliku abistaja teenuse määramiseks hindab sotsiaaltöötaja puudega isiku kõrvalabi määra ning koostöös teenusesaajaga määrab kõrvalabi vajaduse määrast tulenevad toimingud ja teenuse saaja üldised juhised.
(2) Puudega isiku kõrvalabi vajadusest lähtuvalt selgitab sotsiaaltöötaja välja, kas taotlusel märgitud potentsiaalne isiklik abistaja on oma tavalisest elulaadist ja toimetulekust ning isikuomadustelt võimeline puudega isikule vajalikku kõrvalabi tagama ning vastab sotsiaalhoolekande seadusega isikliku abistaja teenust vahetult osutava isiku nõuetele. Vajadusel abistab sotsiaaltöötaja puudega isiku kõrvalabi vajaduse määra ning sellest tulenevatest toimingutest lähtuvalt sobiva isikliku abistaja leidmisel. Sotsiaaltöötaja poolt pakutava isikliku abi määramiseks peab olema isikliku abistaja kirjalik nõusolek ning puudega isiku või tema seadusliku esindaja, eestkostja, kellel vastav isik isiklikuks abistajaks määratakse, nõusolek.
§ 52. Isikliku abistaja teenuse eest tasumine
(4) Arve koos aruandega või aruanne tuleb Ruhnu Vallavalitsusele esitada teenuse osutamisele järgneva kuu 5. kuupäevaks
§ 53. Lapsehoiuteenuse eesmärk ja sisu
Lapsehoitennus on Ruhnu Vallavalitsuse poolt korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärgiks on toetada lapse hooldusõigust omava isiku või isiku, kes soovib hooldada oma perekonnas last, kelle suhtes tal ei ole perekonnaseadusest tulenevat ülalpidamiskohustust (edaspidi hooldaja) toimetulekut või töötamist.
§ 54. Lapsehoiuteenust saama õigustatud isik
Lapsehooldusteenust on õigust saada pooleteise- kuni kolmeaastasel lapsel, kelle elukoht on Ruhnu valla territooriumil ning ühtib vähemalt ühe vanema elukohaga ning talle ei ole tagatud lasteaiakohta teeninduspiirkonna lasteasutuses.
§ 55. Lapsehoiuteenuse taotlemine ja määramine
(1) Lapsehoiuteenuse saamiseks esitab lapsevanem või hooldaja kirjaliku taotluse Ruhnu Vallavalitsusele, milles põhjendab teenuse vajadust.
(4) Lapsehoiuteenuse tagamiseks on Ruhnu Vallavalitsus kohustatud selgitama isiku, kes on valmis vastavat teenust vajavale isikule osutama.
(5) Lapsehoiuteenus määratakse ja otsus kinnitatakse sotsiaaltöötaja ettepanekul vallavalitsuse korraldusega.
§ 56. Lapsehoiuteenuse eest tasumine
(2) Lastehoiuteenuse korraldamiseks ja teenuse osutamiseks sõlmitakse Ruhnu Vallavalitsuse ning lastehoiuteenust osutava isiku vahel haldusleping, milles muuhulgas märgitakse ka teenuse eest tasumise põhimõtted.
§ 57. Varjupaigateenuse eesmärk ja sisu
(2) Kui sotsiaalhoolekande seaduse alusel on varjupaigateenusele kehtestatud riikliku määrusega täpsustatud eesmärk, sisu ja nõuded, lähtub Ruhnu Vallavalitsus varjupaigateenuse korraldamisel lisaks käesoleva määrusega sätestatule ka riikliku õigusakti nõuetest.
(3) Ruhnu Vallavalitsus korraldab varjupaigateenust määruses sätestatud ulatuses ja korras seni, kuni vallavalitsus ei ole varjupaigateenuse osutamise otsustamist halduslepinguga volitanud eraõiguslikule juriidilisele või füüsilisele isikule või teise kohaliku omavalitsuse üksuse ametiasutusele.
§ 58. Varjupaigateenust saama õigustatud isik
(1) Varjupaigateenust on õigus saada sotsiaalhoolekandega hõlmatud isikul, kes viibib abivajaduse hetkel Ruhnu valla haldusterritooriumil, kellel puudub ööbimiskoht ja kes ei ole võimeline endale ööbimiskohta tagama ning kellele ei ole võimalik mõne muu sotsiaal-hoolekandelise teenusega või meetmega alalist ööbimiskohta tagada.
(2) Ruhnu Vallavalitsus on kohustatud korraldama varjupaigateenuse käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimustele vastavale isikule ka siis, kui isik ise ei ole võimeline abi taotlema või kui varjupaigateenust saama õigustatud isikust on Ruhnu Vallavalitsusele teada antud.
§ 59. Varjupaigateenuse taotlemine
(1) Varjupaigateenuse saamiseks võib isik esitada taotluse, kuid Ruhnu Vallavalitsus on kohustatud teenuse korraldama ka taotlust esitamata.
(2) Taotlust esitamata peab sotsiaaltöötaja välja selgitama isiku tahte ja nõusoleku varjupaika suunamiseks.
§ 60. Varjupaigateenuse määramine
(1) Varjupaigateenuse tagamiseks on Ruhnu Vallavalitsus kohustatud selgitama isiku või asutuse, kes on valmis Ruhnu valla haldusterritooriumil asuvatele varjupaigateenust vajavatele isikutele vastavat teenust osutama.
(2) Varjupaigateenuse korraldamiseks ja teenuse osutamiseks sõlmitakse Ruhnu Valla-valitsuse ning varjupaigateenust osutava isiku vahel haldusleping, milles muuhulgas märgitakse ka teenuse eest tasumise põhimõtted.
(3) Kui varjupaigateenuse korraldamiseks sõlmitud halduslepinguga ei ole sätestatud teisiti, otsustatakse teenuse andmine varjupaigateenuse võimaldamisega ning isiku asutusse teenusele võtmisega. Vajadusel sõlmitakse teenuse osutamiseks täiendav leping Ruhnu Vallavalitsuse, varjupaigateenuse osutaja ning teenuse saaja vahel.
§ 61. Varjupaigateenuse eest tasumine
(2) Varjupaigateenuse hinna see osa, mille eest ei ole teenusesaaja oma varalisest seisukorrast lähtuvalt võimeline tasuma, tasutakse Ruhnu valla eelarvest.
(3) Teenuse eest tasumise aluseks on teenuse osutamiseks sõlmitud leping. Teenuse eest tasutakse Ruhnu vallale esitatud arvete alusel.
§ 62. Turvakoduteenuse eesmärk ja sisu
3) Turvakoduteenus tagatakse perioodiks, mis on vajalik teenust saama õigustatud isiku turvalisuse tagamiseks ning edasise elu korraldamiseks.
4) Kui sotsiaalhoolekande seaduse alusel on turvakoduteenusele kehtestatud riikliku määrusega täpsustatud eesmärk, sisu ja nõuded, lähtub Ruhnu Vallavalitsus turvakoduteenuse korraldamisel lisaks käesoleva määrusega sätestatule ka riikliku õigusakti nõuetest.
§ 63. Turvakoduteenust saama õigustatud isikud
(2) Ruhnu Vallavalitsus on kohustatud korraldama turvakoduteenuse käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimustele vastavale isikule ka siis, kui isik ise ei ole võimeline abi taotlema, või kui turvakoduteenust saama õigustatud isikust on teada antud.
§ 64. Turvakoduteenuse taotlemine
(1) Turvakoduteenuse saamiseks võib isik esitada taotluse, kuid Ruhnu Vallavalitsus on kohustatud teenuse korraldama ka taotlust esitamata.
(2) Taotlust esitamata peab Ruhnu Vallavalitsus välja selgitama isiku tahte ja nõusoleku turvakoduteenusele suunamiseks.
§ 65. Turvakoduteenuse määramine
(1) Turvakoduteenuse tagamiseks on Ruhnu Vallavalitsus kohustatud selgitama isiku või asutuse, kes on valmis turvakoduteenust vajavale isikule vastavat teenust osutama.
(2) Turvakoduteenuse korraldamiseks ja teenuse osutamiseks sõlmitakse Ruhnu Vallavalitsuse ning turvakoduteenust osutava isiku vahel haldusleping, milles muuhulgas märgitakse ka teenuse eest tasumise põhimõtted.
(3) Kui turvakoduteenuse korraldamiseks sõlmitud halduslepinguga ei ole sätestatud teisiti, otsustatakse teenuse andmine turvakoduteenuse võimaldamisega ning isiku asutusse teenusele võtmisega. Vajadusel sõlmitakse teenuse osutamiseks täiendav leping Ruhnu Vallavalitsuse, turvakoduteenuse osutaja ning teenuse saaja vahel.
§ 66. Turvakoduteenuse eest tasumine
(1) Turvakoduteenuse osutamise eest tasub Ruhnu vald valla eelarvest.
§ 67. Sotsiaaltransporditeenuse eesmärk ja sisu
(1) Sotsiaaltransporditeenus on Ruhnu VV korraldatav sotsiaalteenus ja kasutajate üle peab arvestust teenuse osutaja.
(2) Transporditeenus käesoleva määruse kohaselt on järgmised reisijateveo teenused:
1) transport avalike teenuste kasutamiseks (riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutused, kaupluse, arstiabi kasutamine, raamatukogu külastamine jms).
(3) Transporditeenust osutatakse rahvastikuregistri andmetel Ruhnu vallas alaliselt elavatele inimestele, kes vajavad tervislikust seisundist, puudest või east tulenevalt transporti ning kellel ei ole võimalik:
1) kasutada isiklikku sõiduautot või;
2) kasutada valla poolt korraldatud ühistransporti.
§ 68. Transporditeenuse taotlemine
Transporditeenust vajav isik või tema seaduslik esindaja esitab sotsiaaltöötajale kirjaliku (e-kirja või mobiiltelefoni sõnumi teel) või suulise avalduse teenuse vajalikkuse kohta võimalusel üks ööpäev ette, nimetades ära ka külastatavad asutused.
§ 69. Transporditeenuse hind
Transporditeenuse hinna ja tasumise korra kehtestab Ruhnu vallavalitsus.
§ 70. Eluruumi tagamise eesmärk ja sisu
Eluruumi tagamise eesmärk on sotsiaaleluruumi (edaspidi sotsiaalkorter) kasutamise võimaluse kindlustamine isikule, kes ei ole sotsiaalmajanduslikust olukorrast tulenevalt võimeline enda ja oma perekonna vajadustele vastavat eluruumi tagama.
§ 71. Sotsiaalkorteri üürile andja
Sotsiaalkorteri üürile andmise otsustab Ruhnu vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
§ 72. Sotsiaalkorteri taotleja
(1) Sotsiaalkorterit võib taotleda sotsiaalteenusena eluaset hädasti vajav füüsiline isik, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Ruhnu vald (edaspidi taotleja).
(2) Sotsiaalkorterit võib taotleda sotsiaalteenusena eluaset hädasti vajav füüsiline isik, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel ei ole Ruhnu vald, kuid kes tegelikult viibib või elab alaliselt Ruhnu valla territooriumil ning kellele vastavalt sotsiaalhoolekande seadusele tuleb anda vältimatut sotsiaalabi.
§ 73. Sotsiaalkorteri üürile andmise tingimused ja alused
(1) Eelisjärjekorras antakse sotsiaalkorter üürile järgmistele taotlejatele:
1) puuetega inimestele;
2) vanemliku hoolitsuseta lastele ja noortele;
3) isikutele, kes tulekahju, loodusõnnetuse, katastroofi või muul sarnasel põhjusel on kaotanud oma eluaseme;
4) pensionäridele ja eakatele;
5) paljulapselistele peredele (vähemalt 3 last);
6) noortele peredele.
(2) taotlejatele, kelle elukohaks Eesti rahvastikuregistris ei ole Ruhnu vald, antakse üürile sotsiaalelamispind vastavalt sotsiaalhoolekande seadusele.
§ 74. Sotsiaalkorteri üürilepingu tähtaeg
(1) Sotsiaalkorteri võib üürile anda kuni kolmeks (3) aastaks koos kohustusega sotsiaalkorter pärast tähtaja möödumist vabastada.
(2) Sotsiaalkorteri üürile andmise tähtaja määrab vallavalitsus.
§ 75. Sotsiaalkorteri taotlemine
(1) Sotsiaalkorteri üürimiseks esitab taotleja vallavalitsusele kirjaliku vormikohase avalduse.
(3) Asjaolude selgitamiseks on vajadusel õigustaotlejalt nõuda täiendavaid dokumente ja andmeid.
§ 76. Sotsiaalkorteri üürile andmise otsustamine
(1) Vallavalitsus kinnitab sotsiaalkorteri üürile andmise või mitteandmise oma korraldusega.
(2) Kui isik on keeldunud talle pakutud sotsiaalkorterist, võib vallavalitsus jätta taotlejale sotsiaalkorteri üürile andmata.
§ 77. Üürilepingu sõlmimine
(2) Üürileping tuleb sõlmida 15 tööpäeva jooksul vallavalitsuse korralduse teatavaks-tegemisest. Nimetatud tähtaja jooksul üürilepingu sõlmimata jätmisel on vallavalitsusel õigus tunnistada vastav korraldus kehtetuks.
§ 78. Võlanõustamisteenuse eesmärk ja sisu
(1) Võlanõustamisteenus on Ruhnu Vallavalitsuse poolt korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on abistada isikut tema varalise olukorra kindlakstegemisel, võlausaldajaga läbirääkimiste pidamisel ja nõuete rahuldamisel, vältida uute võlgnevuste tekkimist toimetulekuvõime parandamise kaudu ning lahendada muid võlgnevusega seotud probleeme.
(2) Kui sotsiaalhoolekande seaduse alusel on võlanõustamisteenusele kehtestatud riikliku määrusega täpsustatud eesmärk, sisu ja nõuded, lähtub Ruhnu Vallavalitsus võlanõustamisteenuse korraldamisel lisaks käesoleva määrusega sätestatule ka riikliku õigusakti nõuetest.
§ 79. Võlanõustamiseteenusele õigustatud isik
§ 80. Võlanõustamisteenuse määramine
(1) Võlanõustamisteenuse osutaja peab vastama sotsiaalhoolekande seaduse § 45 lõikes 1 sätestatud nõuetele. Kui Ruhnu Vallavalitsuse koosseisus ei ole nõuetele vastavat teenistujat, korraldatakse teenuse pakkumine vastava pädevusega isiku poolt.
(3) Võlanõustamisteenuse korraldamiseks ja teenuse osutamiseks sõlmitakse Ruhnu Vallavalitsuse ning võlanõustamisteenust osutava isiku vahel haldusleping, milles muuhulgas märgitakse ka teenuse eest tasumise põhimõtted.
§ 81. Võlanõustamisteenuse eest tasumine
Võlanõustamisteenuse osutamise eest tasub Ruhnu vald valla eelarvest.
§ 82. Kohaliku omavalitsuse järelevalve
(1) Ruhnu Vallavalitsuse ja ametiisikute poolt määrusega sätestatud nõuete täitmist, haldusaktide õiguspärasust ning tegevuse otstarbekust kontrollib teenistusliku järelevalve korras vallavalitsus.
(2) Ruhnu Vallavalitsuse ja vallavalitsuse poolt määruses sätestatud nõuete täimist ning määruse alusel vallaeelarve kasutamist kontrollib vallavolikogu ja revisjonikomisjon.
§ 83. Riikliku ja haldusjärelevalve teostamine
Riiklikku järelevalvet käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmise üle teeb Sotsiaalkindlustusamet .


text:
URANTIA RAAMAT, 11. Kiri. Igavene Paradiisisaar
URANTIA RAAMAT - 11. Kiri. Igavene Paradiisisaar
§ 1. Jumalik asupaik
§ 2. Igavese Saare olemus
§ 3. Üla-Paradiis
§ 4. Paradiisi ääreala
§ 5. Ala-Paradiis
§ 6. Ruumihingamine
§ 7. Paradiisi ruumifunktsioonid
§ 8. Paradiisi gravitatsioon
§ 9. Paradiisi ainulaadsus
11. Kiri. Igavene Paradiisisaar
PARADIIS on universumite universumi igavene keskus ning Kõikse Isa, Igavese Poja, Lõpmatu Vaimu ja nendega kooskõlastatud olendite ning kaaslaste asupaik. See keskne Saar on kogu tervikuniversumi kõige hiiglaslikum organiseeritud tervik. Paradiis on niihästi aineline sfäär kui ka vaimne asuala. Kõikse Isa kogu arukas loodu paikneb materiaalsetes asualades ning järelikult peab absoluutne juhtimiskeskus olema samuti materiaalne, konkreetne. Ning taas kord tuleb tõdeda, et vaimolendid ja vaimsed asjad on reaalsed.
Paradiisi aineline ilu seisneb tema füüsilise täiuse suuruses. Jumala Saare hiilgus nähtub tema asukate suurepärastest intellektuaalsetest saavutustest ja meele arengust ning keskse Saare võrratu toredus saab ilmsiks jumaliku vaim-isiksuse — elu valguse — lõpmatus kinkimises. Ent selle hiilgava ansambli vaimse ilu sügavused ja imed jäävad täielikult väljapoole aineliste loodud-olendite piiritletud meele adumisvõimet. Surelikul on täiesti võimatu mõista jumaliku asupaiga aulisust ja vaimset hiilgust. Ning Paradiis on igavikuline: pole olemas ei ülestähendusi ega mingeid pärimusi selle, kõige tuumaks oleva Valguse ja Elu Saare päritolu kohta.
Universumimaailmade haldamisel on Paradiisil mitmeid ülesandeid täita, loodudolendite jaoks aga on ta olemas eeskätt kui Jumaluse asukoht. Kõikse Isa isikuline kohalolek paikneb selle peaaegu ringikujulise, kuid mitte sfäärilise Jumaluste asuala ülemise pinna täpses keskpunktis. Seda Kõikse Isa Paradiisi-kohalolekut ümbritseb vahetult Igavese Poja isikuline kohalolek ning need mõlemad on hõlmatud Lõpmatu Vaimu sõnulväljendamatusse aupaistesse.
Jumal elab, on elanud ja elab igavesti ikka sellessamas keskses ja igaveses asupaigas. Alati oleme tema sealt eest leidnud ja leiame ka tulevikus. Kõikne Isa on kosmiliselt koondunud, vaimselt isikustunud ja geograafiliselt kohalolev selles universumite universumi keskmes.
Kõik me tunneme seda otsest teed, mida mööda tuleb Kõikse Isa leidmiseks minna. Paljutki jumaliku asupaiga kohta käivat ei suuda te mõista, sest see asub teist niivõrd kaugel ja teid lahutav ruum on tohutu. Need aga, kes suudavad aduda selliste hiiglaslike vahemaade tähendust, teavad Jumala asukohta ja elupaika niisama kindlalt ja konkreetselt, nagu teie teate New Yorgi, Londoni, Rooma või Singapuri asukohta, sest need linnad on Urantial geograafiliselt määratletud paikades. Kui oleksite võimekad meresõitjad, kelle käsutuses on laevad, kaardid ja kompassid, oleks teil neid linnu lihtne leida. Oleks teil aega ja liikumisvahendeid, kui te vastaksite vaimselt kõikidele esitatavatele nõudmistele ja kui teid vajalikul kombel juhatataks, siis saaks teid samal moel suunata läbi loendamatute universumite ühest ringist teise, läbi tähemaailmade ikka lähemale keskpunktile, kuni seisaksite lõpuks Kõikse Isa vaimse hiilguse keskses säras. Kui teekonna jaoks on olemas kõik hädatarvilik, osutub Jumala isikulise kohaloleku leidmine kõikide asjade keskmes täpselt niisama võimalikuks nagu kaugete linnade ülesleidmine teie oma planeedil. Nende paikade reaalsust ja tegelikku eksistentsi ei lükka ümber tõik, et te ei ole neid külastanud. See, et vaid nii vähesed universumiolendid on leidnud Paradiisi ja Jumala, ei kummuta mitte sugugi ei tema eksistentsi tõelisust ega tema vaimse isiku tegelikkust kõikide asjade keskmes.
Isa võib sellest kesksest asupaigast alati leida. Kui ta liiguks, kutsuks see esile kohutava segaduse, sest seal, selles keskses asukohas koonduvad temas loodu igast äärest lähtuvad kõiksed gravitatsiooni jõujooned. Ükskõik, kas järgime isiksusringlust läbi universumite tagasi selle algusesse või siis jälgime tõusuteele asunud isiksusi nende teekonnal sissepoole, Isa juurde; kas viime ainelise gravitatsiooni jõujooned tagasi ala-Paradiisi või jälgime mäsleva kosmilise jõu tsükleid; kas järgime Igavese Pojani viiva vaimugravitatsiooni jõujooni või vaatleme Jumala Paradiisi-Poegade sissepoole suunduvat kulgu; kas järgime meeleringlust ehk siis jälgime triljoneid ja triljoneid Lõpmatust Vaimust pärinevaid taevaolendeid — ükskõik missugune neist vaatlustest ja kõik need kokku juhivad meid otse Isa kohalolekusse, tema kesksesse asupaika. Siin on Jumal isikuliselt, sõna otseses mõttes ja tegelikult ligi. Ja tema lõpmatust kohalviibimisest tulvavad kõikidesse universumitesse elu, energia ja isiksuse vood.
Nüüd, mil te olete hakanud vähehaaval aimu saama ainelise universumi hiiglaslikkusest, mida on võimalik hoomata isegi teie astronoomilisest asupaigast, teie ruumilisest asetusest tähesüsteemides, peaksite hakkama taipama, et sellisel tohutu suurel ja väärikal universumil peab olema sobiv ning vääriline pealinn — keskus, mis vastaks kogu selle ainelist maailma ja elusolendeid hõlmava, hiigelsuure ja kaugustesse küündiva loodu universaalse Valitseja väärikusele ja lõpmatusele.
Kujult erineb Paradiis asustatud ruumikehadest — ta ei ole sfääriline. Vaieldamatult on ta ellipsoid ning tema läbimõõt põhja-lõuna suunas on kuuendiku võrra suurem kui ida-lääne suunas. Keskne Saar on olulises osas lame ning ta ülemise ja alumise pinna vaheline kaugus on üks kümnendik tema ida-läänesuunalisest diameetrist.
See mõõtmete erinevus, millega liitub Saare püsiv asend ning tema põhjaosas ilmnev jõu ja energia tugevam väljapoole suunatud surve, teeb tervikuniversumis võimalikuks absoluutse suuna määramise.
Geograafiliselt jaguneb keskne Saar kolmeks tegevusvaldkonnaks:
1. Üla-Paradiis;
2. Paradiisi ääreala;
3. Ala-Paradiis.
Paradiisi ülemisest pinnast kõneldes peame silmas tema seda külge, kus toimub isiksuslik tegevus, vastaspinda nimetame aga alumiseks küljeks. Paradiisi äärealas leiab aset tegevus, mis pole ei puhtakujuliselt isikuline ega ka mitte täiesti mitteisikuline. Isikulisel ehk ülatasandil näib domineerivat Kolmsus, ala- ehk ebaisikulisel tasandil aga Määratlematu Absoluut. Vaevalt küll oskame Määratlematut Absoluuti endale isikuna ette kujutada, kuid selle Absoluudi toimivat ruumilist kohalolekut kujutleme siiski koondununa ala-Paradiisis.
Igavene Saar koosneb vaid ainestumise ühest kujust: püsivatest reaalsussüsteemidest. Konkreetselt kujutab Paradiisi aines endast ruumivõimsuse ühtlast organiseeritust, mida ei kohta mitte kuskil mujal kogu ääretus universumite universumis. Erinevates universumites tuntakse seda erinevate nimede all ning Nebadoni Melkisedekid andsid sellele ammu nimeks absolutum. Paradiisi lähteaines pole ei surnud ega elav: tegu on Esimese Allika ja Keskme algse mittevaimse väljendusega — see on Paradiis ning Paradiisist ei ole olemas koopiaid.
Meile näib, et Esimene Allikas ja Kese on keskendanud Paradiisi kogu kosmilise reaalsuse potentsiaali ning et see kujutab endast osa tollest menetlusest, millega ta vabastab end lõpmatuse piiranguist — vahendit, mis muudab võimalikuks alamlõpmatu, koguni aegruumilise loomistegevuse. Ent siit ei tulene, nagu oleks Paradiis ajas ja ruumis piiratud, kuigi universumite universumis niisugused omadused avalduvad. Paradiis eksisteerib väljaspool aega ning tal ei ole oma kindlat asukohta ruumis.
Ligilähedaselt on nõnda: ruum näib alguse saavat kohe ala-Paradiisist madalamal, aeg vahetult üla-Paradiisist kõrgemal. Sellisel kujul, nagu teie aega mõistate, ei ole see Paradiisi eksistentsi iseloomulik joon, ehkki keskse Saare asukad on täiesti teadlikud sündmuste mitteajalisest järgnevusest. Liikumine ei ole Paradiisile loomuomane, vaid on tahteline. Kuid kauguse, koguni absoluutse kauguse mõistel, on oluline tähendus, sest seda saab rakendada suhtelise paiknemise kohta Paradiisis. Paradiis ei ole ruumiline ning järelikult on tema piirkonnad absoluutsed ja sobivad kasutamiseks mitmel eri moel, mida surelik meel haarata ei suuda.
Üla-Paradiisis paikneb kolm ulatuslikku tegutsemissfääri: Jumaluse kohalolek, Ülipüha Sfäär ja Püha Ala. Vahetult Jumaluste kohalolekut ümbritsev hiigelpiirkond on eraldatud Ülipühaks Sfääriks ja varutud palveldamise, kolmsustamise ning kõrgete vaimsete saavutustega seonduvaiks toiminguiks. Tolles tsoonis ei leidu ainelisi struktuure ega puhtintellektuaalset loodut, sest nad ei saaks seal eksisteerida. Kui üritaksin maalida inimmeele jaoks pilti Paradiisi Ülipüha Sfääri jumalikust olemusest ning imelisest hiilgusest, osutuks see täiesti kasutuks. See on tervenisti vaimne valdkond, teie aga olete peaaegu täielikult materiaalsed. Puhtainelise olendi jaoks ei ole puhtvaimset reaalsust praktiliselt olemas.
Ehkki Ülipüha piirkonnas ei leidu mitte midagi füüsiliselt materialiseerunut, võib Püha Maa sektorites kohata ohtrasti märke teie ainelistest elupäevadest, veelgi enam leiab neid aga Paradiisi ääreala mälestusi virgutavates ajaloolistes piirkondades.
Püha Ala kujutab endast välimist ehk elupiirkonda, mis on jagatud seitsmeks ühise keskme ümber koondatud tsooniks. Mõnikord kutsutakse Paradiisi „Isa majaks”, sest see on tema igavene asupaik, neid seitset tsooni aga nimetatakse sageli „Isa Paradiisieluasemeteks”. Sisemist ehk esimest tsooni asustavad Paradiisi kodanikud ning need Havona asukad, kes võivad juhtumisi elada Paradiisis. Järgmine ehk teine tsoon on aja ja ruumi seitsmest superuniversumist põlvnejate asuala. Osa sellest teisest tsoonist jaguneb seitsmeks hiigelsuureks all-osaks, mis moodustavad areneva edasiliikumise universumitest pärit vaimolendite ja tõusvate loodud-olendite Paradiisi-kodu. Igaüks neist sektoritest on pühendatud ainult ühe kindla superuniversumi isiksuste heaolule ja nende arendamisele, kuid nood alajaotuslikud rajatised ületavad peaaegu lõpmatult praeguse seitsme superuniversumi nõudeid.
Kõik Paradiisi seitse sektorit jagunevad omakorda eluasemeüksusteks, millest igaüks sobib majutuskeskuseks ühele miljardile aupaistest ümbritsetud individuaalsele töörühmale. Tuhat niisugust üksust moodustavad osakonna. Sada tuhat osakonda võrdub ühe kogudusega. Kümme miljonit kogudust moodustavad täiskogu. Miljard täiskogu annavad kokku ühe suurüksuse. Ning see üha kasvav jada jätkub läbi teise suurüksuse, läbi kolmanda ja nii edasi kuni seitsmenda suurüksuseni. Seitse suurüksust moodustavad meisterüksuse, seitse meisterüksust kõrgema üksuse — nii, seitsmekaupa, küünib see kasvav rida läbi kõrgemate, ülikõrgemate, taevalike ja ülitaevalike üksuste kuni ülimate üksusteni välja. Aga isegi see ei kasuta veel ära kogu vaba ruumi. See Paradiisi eluasemete vapustav arv — arv, mis ületab teie mõistmise piirid — on tunduvalt vähem kui üks protsent vastavaks otstarbeks määratud Püha Maa alast. Küllaga jagub veel ruumi neile, kes on teel sissepoole, ning isegi nendele, kes alles igaveses tulevikus alustavad Paradiisi tõusmist.
Oma välispiiril lõpeb keskne Saar järsult, ent tema mõõtmed on nii hiiglaslikud, et see rajajoon on igas piiritletud alas suhteliselt vähemärgatav. Osal Paradiisi ääreala pinnast asuvad vaimisiksuste mitmesugustele rühmadele mõeldud laskumis- ja tõusuväljakud. Et läbimatu kosmose tsoonid puutuvad äärealadega peaaegu kokku, laskub kogu Paradiisi suunduv isiksustransport just nendes piirkondades. Ei transpordisupernavid ega ühtki teist liiki ruumiläbijad pääse otse üla- või ala-Paradiisi.
Seitsmele Meistervaimule kuuluvad nende isiklikud võimu- ja mõjuvõimupaigad Vaimu seitsmes sfääris, mis tiirlevad ümber Poja hiilgavate ringide ning Havona maailmade siseringi vahele jäävas ruumis —, aga nende jõukoondumiskeskus asub Paradiisi äärealal. Seal annab Seitsme Ülima Võimsusesuunaja aeglaselt ringlev kohalolek märku seitsme välkjaama asukohast, mille kaudu sööstavad seitsmesse superuniversumisse teatud Paradiisi-energiad.
Siin, perifeerses Paradiisis asuvad Loojatele-Poegadele määratud hiigelsuured ajaloolised ja prohvetlikud näitusepiirkonnad, mis on pühendatud kohalikele aja ja ruumi universumitele. Neid praeguseks püstitatud või veel varuks olevaid ajaloolisi reservaate on kokku täpselt seitse triljonit, kuid kõik need seadised kokku võtavad enda alla vaid umbes neli protsenti selleks otstarbeks määratud ääreala osast. Sellest järeldame, et need tohutud reservaadid on ette nähtud loodule, mis hakkab ükskord paiknema väljaspool praegu tuntud ja asustatud seitsme superuniversumi piire.
See Paradiisi osa, mis on ette nähtud olemasolevate universumite tarbeks, on asustatud vaid ühe kuni nelja protsendi ulatuses; samal ajal on vastavaks tegevuseks ette nähtud ala vähemalt miljon korda suurem, kui selleks tegelikult vaja. Paradiis on küllalt suur, mahutamaks kogu peaaegu lõpmatu loodu tegevust.
Ent kasutu oleks püüda teile Paradiisi hiilgusest veelgi selgemat pilti luua. Teil tuleb oodata ning oodates kõrgemale tõusta, sest tõsi on, et „Silm ei ole näinud ja kõrv pole kuulnud ja mis inimese meelde ei ole jõudnud, mis Kõikne Isa on valmistanud neile, kes teda armastavad ja jäävad ellu pärast lihalikku elu aja ja ruumi maailmades”.
Ala-Paradiisi kohta teame vaid seda, mida on ilmutatud: isiksused seal ei asu. Ala-Paradiisil pole vähimatki seost vaimintellekti tegemistega ega toimi seal ka Jumalus-Absoluut. Meile on öeldud, et kõik füüsilise energia ja kosmilise jõu ringlused saavad alguse ala-Paradiisist ning see on sätestatud järgmisel moel:
1. otse Kolmsuse asupaiga all, ala-Paradiisi keskosas asub tundmatu ja ilmutamata Lõpmatuse Tsoon;
2. vahetult ümber selle Tsooni paikneb nimetu ala;
3. alapinna välimise serva hõlmab piirkond, mis on seotud peamiselt kosmose võimsusvarude ning jõu ja energiaga. Selle hiiglasliku ellipsikujulise jõukeskme toimimist ei ole võimalik seostada mitte ainsagi kolmühtsuse teadaoleva tegevusega, kuid sinna piirkonda näib olevat koondunud kosmose ürgjõulaeng. Too kese koosneb kolmest ühise keskpunkti ümber paiknevast ellipsikujulisest tsoonist: neist kõige sisemine on Paradiisi enda jõu- ja energiategevuse koondumispunkt, kõige välimist võib arvatavasti seostada Määratlematu Absoluudi toimimisega, keskmise tsooni ruumifunktsioonide suhtes aga pole meil täit kindlust.
Selle võimsuskeskuse sisemine tsoon näib toimivat otsekui hiiglaslik süda, mille tuksed suunavad voogusid füüsilise kosmose kõige kaugematesse nurkadesse. Ta juhib ja muundab jõudusid-energiaid, kuid pole vist võimalik öelda, et ta paneb need liikuma. Tolle ürgjõu reaalselt tajutav rõhu-kohalolek on Paradiisi-keskme põhjapoolses osas märksa suurem kui selle lõunapiirkondades ning toda erinevust võib hoomata kõikjal. Näib, otsekui voolaks kosmose algjõud sisse lõuna suunast ja välja põhja poolt ning seda mingi tundmatu ringlussüsteemi tegevuse tulemusena, mille sihiks on tolle jõud-energia põhivormi hajutamine. Aeg-ajalt tuleb märgatavaid erinevusi ette ka ida-läänesuunalises rõhus. Sellest tsoonist lähtuvad jõud ei reageeri märgatavale füüsilisele gravitatsioonile, kuid alluvad seevastu alati Paradiisi gravitatsioonile.
Vahetult ümbritseb mainitud ala jõukeskme keskmine tsoon. See näib olevat liikumatu, kui välja arvata, et ta kolme tegevustsükli vältel paisub ning tõmbub taas kokku. Neist tukslemistest kõige nõrgem esineb ida-lääne, ulatuselt järgmine põhja-lõuna suunas, tugevaim kõikumine aga toimib igas suunas; viimasel juhul on tegemist üldise paisumise ja kokkutõmbumisega. Selle keskmise ala toimet pole kunagi õnnestunud täpselt kindlaks teha, kuid tal peab leiduma mingi seos jõukeskme sisemise ja välimise tsooni vastastikuse regulatsiooniga. Paljud usuvad, et keskmine tsoon on keskkosmose ehk vaikusetsoonide juhtimismehhanism — need tsoonid lahutavad üksteisest tervikuniversumi üksteisele järgnevaid kosmosetasandeid — kuid seda seisukohta ei kinnita mitte ainuski tõend ega ilmutus. Niisugune järeldus tuleneb teadmisest, et kõnealune keskmine ala on mingil moel seotud tervikuniversumi läbimatu kosmose mehhanismi toimimisega.
Välimine tsoon on tundmatu kosmosepotentsiaali kolmest kontsentrilisest, ellipsikujulisest vööndist kõige suurem ja kõige aktiivsem. See piirkond on kujuteldamatult aktiivne, kosmoses igasse suunda kuni seitsme superuniversumi kaugeimate piirideni ning sealt edasi terve väliskosmose hiiglaslikus ja käsitamatus vallas ringlevate jõuvoogude keskne sõlmpunkt. See kosmiline kohalolek on täiesti mitteisikuline, hoolimata sellest, et mingil varjatud moel näib ta kaudselt reageerivat lõpmatute Jumaluste tahtele ja korraldustele siis, kui need toimivad Kolmsusena. Usutakse, et see on Määratlematu Absoluudi kosmilise kohaloleku keskne koondumine ning Paradiisi-kese.
Kõik jõuvormid ja kõik energiafaasid näivad asuvat ringluses. Nad ringlevad läbi universumite ja pöörduvad kindlat teed mööda tagasi. Ent Määratlematu Absoluudi aktiveeritud tsooni voogude puhul võib täheldada kas ainult välja- või siis ainult sissevoogamist — mitte iial mõlemaid ühel ja samal ajal. See välimine tsoon pulseerib hiiglaslike tsüklite kaupa, mida mõõdetakse ajastutega. Pisut rohkem kui üks miljard Urantia aastat voogab tolle keskme kosmiline jõud välja, seejärel aga samapikka aega sisse tagasi. Ning selle keskme kosmilise jõu ilmingud on universaalsed: läbitavas kosmoses küündivad nad kõikjale.
Kogu füüsiline jõud, energia ja aine on üks. Kogu jõud-energia lähtus algselt ala-Paradiisist ning lõpuks, olles oma kosmoseringluse sooritanud, pöördub sinna tagasi. Kuid mitte kõik universumite universumi energiad ja ainelised struktuurid ei tulnud ala-Paradiisist seesugusel kujul, nagu nad praegu nähtuvad: on ju kosmos nii mõnegi mateeria ja eelmateeria kuju sünnikodu. Ehkki Paradiisi võimsuskeskuse välimine tsoon on kosmose energiate allikas, ei saa kosmos ise sealt algust. Kosmos pole ei jõud, energia ega võimsus. Ka ei põhjusta selle tsooni pulseerimine ruumihingamist, kuid nimetatud tsooni sisse- ja väljavoolufaasid on sünkroonsed kosmose kaks aastamiljardit kestvate paisumis- ja kokkutõmbumistsüklitega.
Ruumihingamise tegelikku mehhanismi me ei tunne, vaid tõdeme lihtsalt, et kogu kosmos tõmbub kord kokku, kord aga paisub. Niisugune hingamine mõjutab nii läbitava kosmose horisontaalulatust kui ka läbimatu kosmose vertikaalulatusi, mis on tallel hiiglaslikes ruumimahutites Paradiisi kohal ja all. Püüdes endale ette kujutada nende ruumimahutite väliskuju, võiksite neid võrrelda liivakellaga.
Kui läbitava kosmose horisontaalse ulatusega universumid paisuvad, tõmbuvad läbimatu kosmose vertikaalulatuse mahutid kokku ja vastupidi. Otse ala-Paradiisi all paikneb läbitava ja läbimatu kosmose ühenduskoht. Seal voolab mõlemat liiki kosmose läbi teisendavate seadistuskanalite; asetleidvad muutused teevad kosmose kokkutõmbumis-ja paisumistsüklites läbitava ruumi läbimatuks ja vastupidi.
„Läbimatu” kosmos tähendab, et seda ei läbista need jõud, energiad, võimsused ega kohalolekud, mis teadaolevalt on olemas läbitavas kosmoses. Me ei tea, kas vertikaalne (mahuti-) kosmos on alati määratud toimima vastukaaluna horisontaalsele (universumi-) kosmosele; me ei tea, kas läbimatu kosmosega seostub loovuslikke kavatsusi või mitte. Tegelikult teame üsnagi vähe ka ruumimahutite kohta ja vaid seda, et nad on olemas ning et nad näivad tasakaalustavat universumite universumi kosmose paisumise ja kokkutõmbumise tsükleid.
Kummaski faasis vältavad ruumihingamistsüklid veidi rohkem kui üks miljard Urantia aastat. Ühe faasi kestel universumid paisuvad, järgmise jooksul aga tõmbuvad kokku. Läbitav kosmos läheneb käesoleval ajal paisumisfaasi keskpaigale, läbimatu kosmos aga kokkutõmbumisfaasi keskpaigale ning meile on teatatud, et kummagi ruumiulatuse kaugeimad piirid on teoreetiliselt praegu Paradiisist ligilähedaselt võrdsel kaugusel. Läbimatu kosmose mahutid üla-Paradiisi kohal ja ala-Paradiisi all küünivad vertikaalsuunas täpselt niisama kaugele, nagu ulatub horisontaalsuunas läbitav universumiruum, mis laiub Paradiisi äärealadelt neljanda väliskosmose tasandile ja kaugemalegi.
Miljard Urantia aastat tõmbuvad ruumimahutid kokku, samal ajal kui tervikuniversum ja kogu horisontaalse kosmose jõutegevus paisub. Nõnda kulubki pisut enam kui kaks miljardit Urantia aastat, et terve paisumise-kokkutõmbumise tsükkel lõpule jõuaks.
Mitte ühelgi Paradiisi pinnal pole olemas ruumi. Kui keegi „vaataks” Paradiisi ülemiselt pinnalt otse üles, ei „näeks” ta midagi muud kui vaid välja- või sissevoolavat läbimatut kosmost — praegusel juhul sissevoolavat. Kosmos ei puutu Paradiisi ning keskne Saar on ühenduses ainult vaiksete keskkosmose tsoonidega.
Paradiis kujutab endast läbitava ja läbimatu kosmose vahel olevate suhteliselt vaiksete tsoonide praktiliselt liikumatut tuuma. Geograafiliselt näivad mainitud piirkonnad olevat otsekui Paradiisi laiendus, kuid ilmselt on neile omane teatud liikumine. Meile on neist väga vähe teada, kuid oleme täheldanud, et nood kahanenud ruumiliikumisega tsoonid lahutavad läbitavat kosmost läbimatust kosmosest. Ükskord olid samasugused tsoonid olemas läbitava kosmose eri tasandite vahel, ent praegu pole nad enam nii vaiksed.
Vertikaalne ristlõige kogu kosmosest meenutaks pisut Malta risti, mille horisontaalharud tähistavad läbitavat (universumi-) kosmost, vertikaalharud aga läbimatut (mahuti-) kosmost. Risti nelja haru vahele jäävad piirkonnad lahutavad neid umbes samamoodi, nagu keskkosmose tsoonid lahutavad läbitavat ja läbimatut kosmost. Mida kaugemale Paradiisist, seda suuremaks muutuvad need liikumatu vaheruumi tsoonid, hõlmates lõpuks kogu kosmose piirid ja sulgedes jäägitult endasse nii ruumimahutid kui ka läbitava kosmose kogu horisontaalsuunalise ulatuse.
Kosmos pole ei Määratlematus Absoluudis sisalduv alamabsoluutne olukord ega tema kohalolek, ka pole see Ülima funktsioon. Tegemist on Paradiisi annetusega ning arvatakse, et suuruniversumi ja kõikide kaugemate piirkondade ruumi läbistab tegelikult Määratlematu Absoluudi eellaslik ruumivõimsus. See läbitav kosmos ulatub horisontaalsuunaliselt Paradiisi ääreala lähedusest kaugemale, läbi neljanda kosmosetasandi tervikuniversumi piiride taha — aga me ei tea, kui kaugele täpselt.
Kui kujutate ette piiritletud, ent käsitamatult suurt V-tähe kujulist tasapinda, mis asub täisnurgi nii Paradiisi ülemise kui ka alumise pinna suhtes ning mille tipp peaaegu puudutab Paradiisi ääreala, ja seejärel kujutlete seda tasapinda elliptiliselt ümber Paradiisi pöörlemas, siis annaks ta pöörlemine ligikaudse pildi läbitava kosmose ulatusest.
Ükskõik millises paigas universumites on horisontaalsel kosmosel olemas nii ülemine kui ka alumine piir. Kui osutuks võimalikuks liikuda Orvontoni tasapinna suhtes täisnurga all kas siis üles või alla ning piisavalt kaugele, tuleks lõpuks ette läbitava kosmose ülemine või alumine piir. Mida kaugemale Paradiisist, seda suurem on tervikuniversumi teadaolevates mõõtmetes nende piiride vaheline kaugus — kosmos tiheneb, ja tiheneb sama kiiresti kui loodu tasand ehk universumid.
Kosmosetasandite vahel asetsevad suhtelise vaikuse tsoonid — nagu seegi, mis eraldab seitset superuniversumit väliskosmose esimesest tasandist —, on hiiglaslikud elliptilised piirkonnad, kus toimub vaikne kosmiline tegevus. Niisugused alad lahutavad üksteisest määratu suuri galaktikaid, mis hästikorrastatud protsessioonis ümber Paradiisi kulgevad. Esimest väliskosmose tasandit, kus praegu on kujunemas loendamatud universumid, võite endale ette kujutada kui ümber Paradiisi liikuvate galaktikate hiiglaslikku protsessiooni, mida piiravad alt ja ülalt keskkosmose liikumatud tsoonid, aga sise- ja välisküljelt suhteliselt vaiksed ruumitsoonid.
11:7.7 (125.1) The relatively quiet zones between the space levels, such as the one separating the seven superuniverses from the first outer space level, are enormous elliptical regions of quiescent space activities. These zones separate the vast galaxies which race around Paradise in orderly procession. You may visualize the first outer space level, where untold universes are now in process of formation, as a vast procession of galaxies swinging around Paradise, bounded above and below by the midspace zones of quiescence and bounded on the inner and outer margins by relatively quiet space zones.
Niisiis toimib ruumitasand otsekui ellipsikujuline liikumispiirkond, mida igast küljest piirab suhteline liikumatus. Liikumise ja liikumatuse niisugused suhted moodustavad kaarduva ruumiraja, mida iseloomustab kahanenud vastupanu liikumisele ja mida universaalselt järgivad nii kosmiline jõud kui ka esilekerkiv energia oma igaveses tiirlemises ümber Paradiisisaare.
Tervikuniversumi jagunemine vahelduvateks tsoonideks ning see, et galaktikad liiguvad vaheldumisi — ühed päri-, teised aga vastupäeva —, kujutab endast üht tegurit füüsilise energia stabiliseerimisel, mis on ette nähtud takistamaks gravitatsioonisurvel tõusta nii kõrgele, et ta muutuks lõhkuvaks ja hajutavaks jõuks. Asjade niisuguses korralduses on rakendatud antigravitatsiooni ning see toimib pidurdavalt kiiruste suhtes, mis muidu võiksid ohtlikuks muutuda.
Kogu kosmose kõikide universumite igale maailmale mõjub tuntavalt gravitatsiooni vältimatu tõmbejõud. Gravitatsioon on Paradiisi füüsilise kohaloleku kõikvõimas mõjuväli. Gravitatsioon on see kõikvõimas kee, kuhu on ritta seatud säravad tähed, hiilgavad päikesed ja pöörlevad sfäärid, mis moodustavad selle igavese Jumala universaalse füüsilise kaunistuse, kes on kõik, täidab kõike ning kelles kõik sisaldub.
Absoluutse ainelise gravitatsiooni kese ja koondumispunkt on Paradiisisaar, mida täiendavad ümber Havona tiirlevad tumedad gravitatsioonikehad ja tasakaalustavad ülemine ning alumine ruumimahuti. Kõik ala-Paradiisist väljuvad tuntud jõuvood reageerivad eksimatult ja ilma erandita kesksele gravitatsioonitõmbele, mis avaldab oma toimet tervikuniversumi ellipsikujuliste kosmosetasandite lõpmatutele ringlustele. Kosmilise reaalsuse kõikidele tuntud vormidele on omane kalduvus ajalikkusesse, soodumus moodustada ring ja ühtlane kulgemine mööda suurt ellipsit.
Ruum gravitatsioonile ei reageeri, kuid toimib viimase suhtes tasakaalustajana. Ilma ruumipadjata raputaksid universumis toimuvad plahvatused ümbritsevaid kosmilisi kehi. Läbitav kosmos võib osutada füüsilisele või lineaargravitatsioonile ka antigravitatsioonilist mõju, suutes gravitatsiooni toimet praktiliselt neutraliseerida, kuigi mitte selle mõju edasi lükata. Absoluutne gravitatsioon on Paradiisi gravitatsioon. Kohalik ehk lineaargravitatsioon seostub energia või mateeria elektriolekuga, toimides keskses-, super- ja väliskosmose universumites — ikka seal, kus sobiv materialiseerumine on toimunud.
Kosmilise jõu, füüsilise energia, universumivõimsuse ning erinevate ainestumiste arvukad erikujud annavad tunnistust kolmest üldisest, ehkki mitte täiesti selgepiirilisest reageerimisolekust Paradiisi gravitatsioonile:
1. Gravitatsioonieelsed olekud (jõud). See on esimene samm kosmose potentsiaali individualiseerumisel kosmilise jõu energiaeelseteks vormideks. Seda astet võib võrrelda kosmose ürgjõulaenguga, mida mõnikord nimetatakse ka puhtaks energiaks ehk segregata'ks.
2. Gravitatsioonilised olekud (energia). See kosmose jõulaengu muundumine saab teoks Paradiisi jõukorraldajate abiga. Ta annab märku Paradiisi gravitatsioonitõmbele reageerivate energiasüsteemide ilmumisest. Too esilekerkiv energia on algselt neutraalne, ent järgnevatest muundumistest sõltuvalt näitab ta niinimetatud negatiivseid ja positiivseid omadusi. Neid olekuid märgime sõnaga ultimata.
3. Gravitatsioonijärgsed olekud (universumivõimsus). Selles staadiumis reageerib energia-mateeria lineaargravitatsiooni juhtimisele. Keskses universumis kujutavad niisugused füüsilised süsteemid endast kolmeseid moodustisi ning neid tuntakse triata'na. Tegu on aegruumilise loodu ülivõimsate algsüsteemidega. Universumi Võimsusesuunajad koos oma abilistega panevad liikuma superuniversumite füüsilisi süsteeme. Need ainelised moodustised, mida tuntakse gravita'na, on oma ülesehituselt kahesed. Ümber Havona tiirlevate tumedate gravitatsioonikehade puhul pole tegemist ei triata ega gravitaga ning nende külgetõmbejõus avalduvad mõlemad füüsilise gravitatsiooni vormid, nii lineaarne kui ka absoluutne.
Kosmosevõimsus ei allu mitte ühegi gravitatsioonivormi mõjule. See Paradiisi algne annetus ei ole tegelik reaalsustasand, ent ta on kõikide suhteliste ja toimivate mitte-vaimreaalsuste eellane — kõikide jõu-energia ilmingute ning võimsuse ja aine moodustiste eellane. Kosmosevõimsus on raskesti defineeritav mõiste. Ta ei märgi mitte midagi kosmose-eelset; tema tähendus peaks hõlmama kosmoses leiduvate võimsuste ja potentsiaalide ideed. Üldjoontes hõlmab kosmosevõimsus kõik need absoluutsed mõjud ja potentsiaalid, mis lähtuvad Paradiisist ja moodustavad Määratlematu Absoluudi kosmosekohaloleku.
Paradiis on kogu universumite universumis leiduva energia-mateeria absoluutne läte ja igavene koondumispunkt. Määratlematu Absoluut on selle kõige ilmutaja, reguleerija ning hoidja, mille allikas ja lähtekoht on Paradiis. Määratlematu Absoluudi kõikne kohalolek näib olevat võrdväärne vaste arusaamale gravitatsiooniulatuse potentsiaalsest lõpmatusest, Paradiisi kohalolekut märkivast elastsest pingest. Niisugune käsitus aitab meil sedastada tõika, et kõike tõmmatakse sissepoole, Paradiisi suunas. Toodud näide võib olla küll kohmakas, aga temast on siiski abi. See seletab ka, miks gravitatsioon toimib alati eelistatult massiga risti olevas tasapinnas — nähtus viitab Paradiisi ja seda ümbritseva loodu erinevatele dimensioonidele.
Paradiisi ainulaadsus avaldub selles, et ta on kõikide vaimisiksuste algse päritolu maailm ning ka nende saatust kajastav eesmärk. Ehkki on tõsi, et mitte kõik kohalike universumite alamad vaimolendid ei satu kohe Paradiisi, jääb Paradiis siiski kõikide aineüleste isiksuste ihalduste sihiks.
Paradiis on lõpmatuse geograafiline keskpunkt: ta pole ei universaalse loodu osa ega isegi mitte tegelik osa igavesest Havona universumist. Harilikult kõneleme kesksest Saarest nõnda, nagu kuuluks see jumalikku universumisse, kuid tegelikult ei ole see nii. Paradiis on igavene ja ainuline eksistents.
Minevikulises igavikus, mil Kõikne Isa andis oma vaim-minale igavese isiksusväljenduse olendis, keda tunneme Igavese Pojana, ilmutas ta samal ajal — Paradiisina — ka oma mitteisikulise mina lõpmatuspotentiaali. Ebaisikuline ja mittevaimne Paradiis näib olevat Isa tahte ja teo vältimatu tagajärg, mis igavikustas Algse Poja. Sel moel projitseeris Isa reaalsuse kahes tegelikus faasis: isikulises ja mitteisikulises, vaimses ja mittevaimses. Isa ja Poja toimimistahtega kokku puutudes nende kahe faasi vaheline pinge andis eksistentsi Ühisele Toimijale ning kesksele universumile koos selle aineliste maailmade ja vaimolenditega.
Kui reaalsus jaguneb isikuliseks ja mitteisikuliseks (Igaveseks Pojaks ja Paradiisiks), pole kuigi sobilik kutsuda mitteisikulist „Jumaluseks” muidu, kui vaid teatud mööndustega. Jumaluste tegevuse energiat ja ainelist tulemust võib vaevalt Jumaluseks nimetada. Jumalus võib korda saata paljugi sellist, mis ei ole Jumalus, ning Paradiis pole Jumalus ja tal pole teadvust niisuguses tähenduses, nagu maine inimene üldse kunagi seda mõistet aduda võib.
Paradiis pole ühegi olendi ega elava olemusvormi eellane — ta ei ole looja. Isiksus ning meele ja vaimu vahelised suhted on ülekantavad, kuid algkuju ei ole seda. Mitte kunagi pole algkujud peegeldused, nad on duplikaadid — jäljendused. Paradiis on algkujude absoluut ning Havona üks näide nendest potentsiaalidest tegelikkuses.
Jumala asupaik on keskne ja igavene, auline ja ideaalne. Tema kodu on iga universumi keskusmaailma jaoks imekauniks algkujuks ning tema vahetu elu-universum on algkujuks kõikidele universumitele nende ideaalide, korralduse ja saatuse osas.
Paradiis on kogu isiksusliku tegevuse universaalne keskus ning kõikide jõu-, kosmose- ja energiailmingute läte ja kese. Kõik olnu, olev ja tulev on saanud ning saab praegu ja ka tulevikus alguse igaveste Jumalate kesksest asupaigast. Paradiis on terve loodu kese, kõikide energiate allikas ning kõikide isiksuste algne lähtekoht.
Lõpuks on surelike tarvis kõige tähtsam teada igavese Paradiisi kohta tõika, et see Kõikse Isa täiuslik asupaik kujutab endast ehedat ja kauget saatust Jumala surelike ja aineliste poegade, aja ja ruumi arengumaailmade tõusvate loodud-olendite surematu hinge jaoks. Iga Jumalat tundev surelik, kes on elu eesmärgiks võtnud täita Isa tahet, on sellega juba asunud pikale-pikale Paradiisi teele. See tee märgib püüdlemist jumalikkuse ja täiuse saavutamise poole. Ning kui niisugune loomast põlvnev olend seisab ükskord tõesti Paradiisi-Jumalate ees, nagu praegu arvutu hulk olendeid seda teeb, olles kosmose alamatest sfääridest kõrgemale tõusnud, kujutab selline saavutus endast vaimse muundumise reaalsust, mis küünib peaaegu ülimuslikkuse piirini.
[Esitanud Tarkuse Täiustaja, kellele Uversa Päevilt Vanad tegid ülesandeks nõnda talitada.]

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


Riikliku kiirgustöötajate doosiregistri pidamise põhimäärus – Riigi Teataja
RT I 2004, 57, 407
Vastu võetud 08.07.2004 nr 244
Määrus kehtestatakse « Kiirgusseaduse» (RT I 2004, 26, 173) § 44 lõike 2 alusel ja kooskõlas « Andmekogude seaduse» (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 50, 317; 57, 373; 92, 597; 2001, 7, 17; 17, 77; 2002, 61, 375; 63, 387; 2003, 18, 107; 26, 158; 2004, 30, 204) § 32 lõikega 1.
(1) «Riiklik kiirgustöötajate doosiregister» (edaspidi register) on asutatud Vabariigi Valitsuse 26. jaanuari 1999. a määrusega nr 37 «Riikliku kiirgustöötajate doosiregistri asutamine ning kiirgustöötajate atesteerimise ja tunnistuse väljaandmise korra kinnitamine» (RT I 1999, 9, 137).
§2. Registri nimi
Registri ametlik nimi on «Riiklik kiirgustöötajate doosiregister».
§3. Registri vastutav töötleja ja volitatud töötleja
(2) Registri volitatud töötleja on Kiirguskeskus.
§4. Registri ülesehitus
Registrit peetakse ühetasandilise infotehnoloogilise andmekoguna paberkandjal ja digitaalselt ning andmete töötlemisel kasutatakse nii andmete automatiseeritud kui ka käsitsi töötlemist.
§5. Registri koosseis
1) digitaalne andmebaas – registri osa, kuhu kantakse andmed kiirgustöötajate kohta ning isikudooside seire andmed;
2) digitaalne kanderaamat – registri osa, milles peetakse arvestust andmete registrisse vastuvõtmise ja registrist väljastamise kohta;
§6. Registridokumendid
3) järelevalveasutuse järelevalvetoiminguid kajastavad dokumendid;
4) tervisekontrolli kokkuvõte tervisekontrolli ajal ilmnenud kutsekiirituse piirmäärade ületamisele viitavate andmetega;
5) kutsekiirituse piirmäärade ületamise korral kiirgustegevusloa omaja poolt tehtud ettekanne avariikiirituse ja hädaolukorrakiirituse korral rakendatud meetmete kohta.
(2) Paberkandjal registridokumente säilitatakse registritoimikus.
§7. Alusdokumendid
§8. Registrisse kantavad andmed
5) seireperioodi alg- ja lõpupäev;
9) avarii või avarii tagajärgede likvideerimisel saadud efektiivdoosi suurus;
10) hädaolukorras saadud efektiivdoosi suurus;
§9. Andmete õiguslik režiim
§10. Andmete esitamine registrisse
(1) Registri volitatud töötleja kannab § 8 lõike 1 punktides 1–4 loetletud andmed kiirgustegevusloas esitatud andmete põhjal doosiregistrisse viivitamata, kuid mitte hiljem kui kahe tööpäeva jooksul pärast isikule kiirgustegevusloa väljastamist. Isikudooside seiret teostav isik esitab registri volitatud töötlejale § 8 lõike 1 punktides 5–11 loetletud andmed.
(2) Uue kiirgustöötaja tööle võtmisel esitab kiirgustegevusloa omaja registri volitatud töötlejale § 8 lõike 1 punktides 1–4 loetletud andmed enne isiku kiirgustööle asumist.
(3) Kiirgustegevusloa omaja ja tunnustatud dosimeetrialabor korraldavad kiirgustöötajate isikudooside seire andmete esitamise registrisse vähemalt kaks korda aastas elektrooniliselt või paberil.
§11. Andmete registrisse vastuvõtmise ja andmete registrist väljastamise kord
(1) Andmete registrisse vastuvõtmise ja registrist väljastamise kohta peetakse arvestust digitaalses kanderaamatus.
(2) Andmete registrisse vastuvõtmisel registreeritakse alusdokumendi:
§12. Registriandmete muutmise kord
(1) Registris puudulike või ebaõigete andmete avastamisel teatab registri volitatud töötleja sellest kohe andmete esitajale ja määrab õigete andmete esitamise tähtaja.
(2) Kui registri andmete muutmise algatab andmete esitaja, esitab ta registri volitatud töötlejale avalduse, põhjendades andmete muutmise vajadust, ning lisab andmete muutmise alust tõendavad dokumendid või nende koopiad.
(3) Registri volitatud töötleja parandab tema enda tehtud vead kas omal algatusel või andmete esitajalt sellekohase avalduse saamisel. Avaldusi säilitatakse registritoimikus.
(4) Registri volitatud töötleja vastutab andmete muutmise õigsuse eest.
§13. Juurdepääs registrisse kantud andmetele ja registrist andmete saamiseks õigustatud isikud
(1) Registrisse kantud andmed on «Avaliku teabe seaduse» (RT I 2000, 92, 597; 2002, 61, 375; 63, 387; 2003, 25, 153; 26, 158) tähenduses piiratud juurdepääsuga andmed.
(2) Juurdepääsu registriandmetele digitaalses andmebaasis reguleeritakse süsteemi paroolkaitsega.
(3) Registrisse kantud andmed väljastatakse «Kiirgusseaduse» § 44 lõikes 6 loetletud isikutele nende nõuetekohase kirjaliku avalduse alusel digitaalselt või paberil. Avalduses tuleb loetleda soovitud andmed, märkida nende kasutamise otstarve ja isik, kellele andmed väljastatakse.
(4) Teadus- või statistilise töö tegemiseks väljastatavad andmed peavad olema anonüümsed ja välistama andmesubjekti otsese või kaudse identifitseerimise võimaluse.
§14. Registri volitatud töötleja õigused ja kohustused
(1) Kui registri volitatud töötlejal tekib kahtlus registrisse esitatud andmete õigsuse osas, võib ta teha andmete esitajale järelepärimisi.
1) esitama «Kiirgusseaduse» § 44 lõikes 6 loetletud isikutele nende avalduse alusel andmeid registritoimikus olevate dokumentide kohta;
2) kontrollima enne andmete registrist väljastamist andmete taotlejate vastavust «Kiirgusseaduse» § 44 lõikes 6 loetletud isikutele;
3) koostama registris olevate andmete alusel vähemalt üks kord aastas kokkuvõtte kiirgustöötajate poolt saadud kutsekiirituse dooside kohta.
§15. Arhiveerimine
(2) Registriandmete säilitamisel lähtutakse «Kiirgusseaduses» sätestatust.
(3) Alusdokumente säilitatakse 75 aastat.
JÄRELEVALVE REGISTRI PIDAMISE ÜLE, REGISTRI PIDAMISE FINANTSEERIMINE NING REGISTRI LIKVIDEERIMINE
§16. Järelevalve registri pidamise üle ja selleks õigustatud isikud
Registri pidamist finantseeritakse riigieelarvest sihtotstarbelise summana registri vastutava töötleja eelarverealt.
(1) Registri likvideerimise otsustab Vabariigi Valitsus. Registri likvideerimine toimub kooskõlas «Andmekogude seaduses» ja «Arhiiviseaduses» (RT I 1996, 16, 271; 2000, 92, 597; 2001, 88, 531; 93, 565; 2002, 53, 336; 61, 375; 63, 387; 82, 480; 2004, 28, 188) sätestatud nõuetega.
(2) Registri likvideerimisel otsustab Vabariigi Valitsus andmete üleandmise teise registrisse või säilitamiseks riiklikku arhiivi.
(3) Volitatud töötleja annab andmekogu üle Vabariigi Valitsuse poolt määratud vastutavale töötlejale vastutava töötleja vastutusel ning Andmekaitse Inspektsiooni volitatud ametiisiku ja riigi infosüsteemide tööd koordineeriva asutuse volitatud ametiisiku juuresolekul. Andmete üleandmisel koostatakse asjakohane akt.


text:
EIÕK kehtestab põhiõiguste kaitse miinimumstandardid, millega võrreldes võib riigisisene õigus ette näha ulatuslikuma kaitse. EIÕK-st ega EIK praktikast ei saa tuletada selliseid täiendavaid põhiõiguste piiramise aluseid, mida riigisisene õigus ei sätesta. (p 17)
EIK on konventsiooni art 5 lg 3 tõlgendamisel leidnud, et põhjendatud kuriteokahtlus on jätkuva vahistuse vältimatu eeltingimus. Kui isik on pärast kinnipidamist toimetatud kohtu ette, et see tema vahistamise üle otsustaks, ei piisa aga üksnes kuriteokahtlusest. Kohus peab vahistuse põhjendamisel tuginema lisaks ka teistele asjakohastele ja piisavatele alustele. Nendeks võivad olla pakkumineku oht, tunnistajate mõjutamise või tõendite moonutamise oht, kokkumängu oht, uue kuriteo toimepanemise oht, avalike korratuste oht ja sellega seotud vajadus vahistatut kaitsta (EIK 28. novembri 2017. a suurkoja otsus asjas Merabishvili vs. Gruusia, p 222). EIK väljakujunenud praktika kohaselt teeb EIK esiteks kindlaks, kas kohtute viidatud teised alused (s.t lisaks põhjendatud kuriteokahtlusele) õigustavad jätkuvat vabaduse võtmist, ja teiseks, kui need alused on asjakohased ja piisavad, siis kas riik menetles asja erilise hoolsusega (EIK 5. juuli 2016. a suurkoja otsus asjas Buzadji vs. Moldova, p 87). (p 19)
Vahistamise puhul on tegemist põhiõiguste kõige intensiivsema riivega (RKKKm 3-1-1-80-07, p 13 ja RKKKm 3-1-1-30-08, p 10), mistõttu tohib isikut pidada vahi all üksnes siis ja nii kaua, kui see on kriminaalmenetluse tagamiseks tõepoolest vältimatult vajalik. (p 20)
1. septembril 2016 jõustusid kriminaalmenetluse seadustiku muudatused, millega täiendati muu hulgas KrMS § 130 lg 2 teksti sõnadega „ning vahistamine on vältimatult vajalik“. Nii selle seadusemuudatuse eelses kui ka järgses kohtupraktikas on toonitatud, et vahistuse proportsionaalsust tuleb mõõta ja hinnata ka kohtumenetluse ajal (vt nt RKKKm 1-15-9213/80, p 45 ning RKKKm 3-1-1-110-10, p-d 11 ja 15). Seega ei ole ka kriminaalasja kohtuliku arutamise staadiumis aktsepteeritav süüdistatava mistahes kestusega vahi all pidamine ning vahistamisaluse kaal väheneb aja jooksul (vt nt RKKKm 1-15-9213/80, p 45). (p 21)
Mõõtes ja hinnates vahistuse proportsionaalsust, tuleb vahistuse vältimatu vajalikkuse nõude järgimiseks esiteks hoiduda faktiliste asjaolude pinnalt kergekäeliste järelduste tegemisest vahistamisaluse sedastamise ja seega vabadusõiguse riive kasuks. Teiseks tuleb silmas pidada, et vahistuse kestvaks lubatavuseks peavad vahistamisalused olemas olema kogu vahistuse jooksul. Muu hulgas tähendab see, et ka pika vahistuse kestva vajalikkuse põhjendamisel võib tugineda üksnes asjaoludele, mis on relevantsed põhiseadusega lubatud vabaduspõhiõiguse riive aluse suhtes. Ja kolmandaks tuleb otsustada, kas vahistamisaluse olemasolule vaatamata ning riigi aktiivsust kriminaalmenetluse korraldamisel arvestades on vahistusega paratamatult kaasnev vabadusõiguse riive jätkuvalt proportsionaalne või on pikaajalise vahistusega jõutud sellise õigusriiklikult lubamatu valuläveni, millest alates on vabadusõiguse riive igal juhul välistatud ning isik tuleb vahi alt vabastada. (p 22)
Kuigi vahistuse proportsionaalsust tuleb alati hinnata konkreetse kohtuasja asjaolusid arvestades, siis üldise lähtekohana ei ole välistatud lähenemine, mille kohaselt ei ole vahistus suure tõenäosusega enam proportsionaalne olukorras, kus isik on pidanud vahi all olema kauem, kui temale esitatud kahtlustuses/süüdistuses süüdimõistmise korral saaks talle maksimaalselt karistuseks mõista. (p 23)
Pikaajalise vahistuse kestva vajalikkuse (proportsionaalsuse) hindamisel tuleb kõigepealt analüüsida vahistamisaluse jätkuvat olemasolu (RKKKm 3-1-1-110-10, p 15 ning RKKKm 1-15-9213/80, p 45). Selle sedastamise järel tuleb vaagida, kui aktiivselt ja ilma põhjendamatute viivitusteta on riik kriminaalmenetlust toimetanud, arvestades kriminaalasja keerukust ja mahukust, ning kas kriminaalmenetluse venimist on tinginud süüdistatava ja/või tema kaitsja käitumine. (p 25)
Kohtupraktikas on leitud, et vahistamisaluse olemasolu hindamisel on arvestatav näiteks kahtlustatava käitumine selle terviklikkuses, tema eelnev elukäik ja isiklikud, perekondlikud ning majanduslikud suhted, aga ka teda vabaduses ümbritsev sotsiaalne keskkond. Kuigi kuriteo raskus ei ole iseseisev vahistamisalus, võib konkreetsetele asjaoludele tuginevalt olla põhjendatav, miks just selle kahtlustatava puhul võib kuriteo raskusest tulenev võimaliku karistuse raskus tingida kas kuritegude jätkuva toimepanemise või ka kriminaalmenetlusest kõrvalehoidumise ohu. Lisaks süüdistuse kohaselt varem toimepandud kuritegude jätkuva toimepanemise ohule paigutub kõnealuse vahistamisaluse alla ka alles kriminaalmenetluse käigus ilmnenud õigusemõistmisevastaste kuritegude - nt tõendite hävitamise, muutmise või võltsimise - toimepanemise oht. (RKKKm 3-1-1-103-06, p-d 15 ja 16; vt ka RKPSJVKo 3-4-1-2-16, p-d 129-130). Samuti on põhjust rääkida kriminaalmenetluses õigusemõistmisevastaste kuritegude toimepanemise ohust vahistamise alusena siis, kui on tuvastatud, et isik on varem toime pannud õigusemõistmisevastaseid kuritegusid või enda tegevusega tekitanud selliste kuritegude toimepanemise ohu. (p 26)
Kuritegelikku ühendusse kuulumine on nn elustiilikuritegu, mille jätkuvuse oht on keskmisest suurem. (p 27)
Õigusemõistmisevastaste kuritegude toimepanemise oht võib seisneda nii valeütluste andmisele kihutamises (KarS § 320 - § 22 lg 2), valeütluste andmisele kaasaaitamises (KarS § 320 - § 22 lg 3) kui ka valeütluste andmisele sundimises (KarS § 322) või tõendusteabe kõrvaldamiseks isiku- või varavastase kuriteo toimepanemises (RKKKm 3-1-1-32-12, p 9.1). (p 28)
Riigi aktiivsust kriminaalasja menetlemisel ei saa analüüsida ega hinnata lahus menetletava kriminaalasja mahust ja keerukusest (vt nt EIK 21. juuni 2005. a otsus asjas Pihlak vs. Eesti, p 42; EIK 15. veebruari 2005. a otsus asjas Sulaoja vs. Eesti, p 62 ning EIK 18. detsembri 1996. a otsus asjas Scott vs. Hispaania, p 74). (p 30)
Olukord, kus kohtumenetluses on prokuratuuri esindamas samal ajal vähemalt kolmes mahukas ning keerukas kohtuasjas üks ja seesama riigiprokurör ning riigiprokuratuuril ei ole väidetavalt võimalust menetlust juhtinud prokuröri mitte üheski neist kohtuasjadest asendada, ei viita menetluse kõige efektiivsemale läbiviimisele. Prokuröride arvu väidetav piiratus raskendab mõistetavalt ka kohtu tööd mõistliku menetlusaja ja vahistuse proportsionaalsuse tagamisel. (p 33)
Pikaajalise vahistuse proportsionaalsuse hindamisel riigi aktiivsust vaagides ei ole põhjendatud jätta arvestamata ka süüdistatavate ja nende kaitsjate käitumist kriminaalmenetluses (vt p 25). Kaitseõiguse ja süütuse presumptsiooni olemusest tulenevalt ei saa neile küll panna riigipoolsele aktiivse menetluse tagamisele kaasaaitamiskohustust. Teisalt pole pikaajalise vahistuse kestva vajalikkuse hindamisel võimalik jätta märkamata ja arvestamata kriminaalmenetluse venimist tinginud süüdistatava ja tema kaitsja obstruktsiooni. (p 34)
Olukorras, kus advokatuuris tegutseb üle 800 advokaadi, ei ole advokatuur riigi õigusabi katkematu korralduse ja osutamise ning riigi õigusabi mõistliku kättesaadavuse kohustusi täitnud, kui riigi õigusabi osutajaks määratakse advokaat, kelle puhul on teada, et ta täidab juba kaitseülesannet teises suures ja mahukas kohtuasjas. Eeltoodud põhimõtetele ei vasta ka see, kui advokatuur määrab riigi õigusabi osutaja alles poolteist kuud pärast vastavasisulise ülesande saamist. (p 36)
Vahistuse kestva põhjendatuse vaidlustamise korral tuleb kohtul vältimatult hinnata ka KrMS § 1431 ja vangistusseaduse § 102 alusel kehtestatud lisapiirangute põhjendatust (RKKKm 3-1-1-9-12, p 15). KrMS § 1431 lg 1 alusel kohaldatud suhtlemispiirangute põhjendatuse hindamisel peab kohus kaaluma, kas süüdistatava isoleerimine tema perekonnast on kriminaalmenetluse huvides jätkuvalt proportsionaalne. Kuna nii vabaduspõhiõiguse kui ka mistahes muu põhiõiguse riive intensiivsus ajas suureneb, eeldab selle jätkuv proportsionaalsus õiguste piiramise aluse kõrval riigi aktiivset tegevust kriminaalmenetluse toimetamisel (RKKKm 3-1-1-9-12, p 19; RKKKm 3-1-1-69-14, p 9.1 ning RKKKo 3-1-1-54-16, p 31). (p 40)
Vahistus võib mingil hetkel muutuda ebaproportsionaalseks isegi juhul, kui esinevad jätkuvalt vahistamise alused. Sellises olukorras peab kohus kaaluma isiku vahi all pidamise asendamist mõne kergemaliigilise tõkendiga (RKKKm 3-1-1-9-12, p 13 ning RKKKm 3-1-1-110-10, p-d 11 ja 15), kusjuures kõige sobilikum alternatiiv vahi all pidamisele on üldjuhul elektrooniline valve (RKKKm 3-1-1-9-12, p 13). (p 43)
Süüdistataval ning kaitsjal on võimalusele pärast tunnistaja(t)e ja kannatanu(te) kohtus ülekuulamist taotleda suhtlemispiirangute põhjendatuse kontrolli. Samuti peavad nii prokurör kui ka kohus oma algatusel kaaluma, kas suhtlemispiirangu kohaldamine pärast tunnistajate ja kannatanute ülekuulamist on jätkuvalt põhjendatud. (RKKKm 3-1-1-69-14, p 9.4.) Samas võib ka pärast tunnistajate kohtus ülekuulamist olla jätkuvalt põhjendatud süüdistatava vahi all hoidmine uute kuritegude toimepanemise ohu tõttu, arvestades süüdistatavale esitatud süüdistuste sisu, tema käitumist, s.t vägivaldsust ja väljapressimist, mille tõttu oli alust arvata, et süüdistatav võib vabadusse saades enda ähvardused tunnistajatele kättemaksmiseks täide viia (vrd EIK 5. juuni 2018. a otsus asjas Štvrtecký vs. Slovakkia, p-d 62-63). (p 41)
3-1-1-9-12 Riigikohus 27.02.2012
KrMS § 137^1 lg 9 võimaldab määruskaebe korras vaidlustada muuhulgas ka elektroonilise valve kohaldamata jätmist analoogiliselt sellega, nagu on lubatud määruskaebe korras vaidlustada ka vahistamise kohaldamata jätmist. Kokkuvõtvalt kujutab elektroonilise valve kohaldamata jätmise määrus endast erandit neist määrustest, millega jäetakse rahuldamata isiku taotlus asendada talle kohaldatud vahistamine kergemaliigilise tõkendiga.
Pidades silmas, et KrMS § 127 lg 1 kohaselt arvestatakse tõkendit valides muuhulgas tõendite hävitamise, muutmise ja võltsimise võimalikkust ning muid tõkendi kohaldamise seisukohalt tähtsaid asjaolusid, tuleb kohtul olukorras, kus vaidlustatakse vahistamise kestvat põhjendatust, hinnata vältimatult ka KrMS § 143^1 ja VangS § 102 alusel kehtestatud lisapiirangute põhjendatust. Kuna isik kaevata elektroonilise valve kohaldamata jätmise peale, siis peaks tal samaaegselt olema ka võimalus vaidlustada nende lisapiirangute tühistamata jätmine. Lisapiirangute tühistamata jätmise määruse vaidlustamist ei piira ükski KrMS §-s 385 loetletud alus.
Jäädes varasemas praktikas väljendatud seisukohtade juurde, ei ole kolleegiumi hinnangul aktsepteeritav olukord, mil isik viibib pikaajaliselt vahi all vaid kohtuliku arutamise katkematuse põhimõtte tõttu. Liiati arvestades asjaolu, et nimetatud põhimõtte eesmärk on vastupidine – võimalikult kiire lahendini jõudmine. Vältimaks seega süüdistatavate põhiõiguste rikkumist, on isiku vahi all pidamisele kõige sobilikum alternatiiv kriminaalmenetluse tagamiseks üldjuhul elektroonilise valve kohaldamine. (Vt ka RKKKm 3-1-1-110-10, p-d 14 ja 15).

matches:
Kohus
§ 130
§ 320
§ 22
§ 320
§ 22
§ 322
§ 1431
§ 102
§ 1431
kohus
kohus
kohus
Riigikohus
§ 137
§ 127
§ 143
§ 102