Print Kontrast
Raamatututvustaja
Raamatukogust	 PÃµhimÃ¤Ã¤rus
Ãœldinfo Lahtiolekuajad Ajalugu PÃµhimÃ¤Ã¤rus Aastaaruanded Tunnustused EPR meedias
Kultuuriministri 1. juuni 2010. a määrus nr 3
Määrus kehtestatakse "Vabariigi Valitsuse seaduse" § 43 lõike 5 alusel.
§ 1. Eesti Hoiuraamatukogu
(1) Eesti Hoiuraamatukogu (lühend EHR, tõlked Repository Library of Estonia, Speicherbibliothek Estlands, Penoзumapнaя Бuблuomeкa Эcmoнuu) (edaspidi raamatukogu) on Kultuuriministeeriumi valitsemisalas tegutsev ja ministeeriumi hallatav riigiasutus. Raamatukogu on moodustatud kultuuri- ja haridusministri 30. detsembri 1994. a käskkirja nr 271 alusel.
(2) Raamatukogu juhindub oma tegevuses seadustest, Vabariigi Valitsuse määrustest ja korraldustest, kultuuriministri määrustest ja käskkirjadest, teistest õigusaktidest ja rahvusvahelistest lepingutest kooskõlas raamatukogutööd reguleerivate rahvusvaheliste organisatsioonide normide ja põhimõtetega.
(3) Raamatukogul on väikese riigivapi kujutise ja oma nimega pitsat, oma eelarve ning õigusaktidega kooskõlas olev sümboolika.
Raamatukogu asub Tallinnas. Raamatukogu postiaadress on Suur-Sõjamäe 44a, 11415 Tallinn.
TEGEVUS JA ÜLESANDED
§ 3. Raamatukogu põhiülesanded
(1) Raamatukogu põhiülesanded on:
1) moodustada üleriigiline vähekasutatavate trükiste hoiukogu, talletades Eesti teistest raamatukogudest üleantud säilitamist väärivat teaduslikku, tehnilist ja kultuurialast kirjandust ning teha see kättesaadavaks raamatukogudele ja lugejatele;
2) võtta vahetuskogusse vastu teistelt raamatukogudelt, asutustelt, juriidilistelt ja füüsilistelt isikutelt teavikuid ning vahendada neid raamatukogudele oma kogude täiendamiseks või hävinud teavikute asendamiseks;
3) valmistada, komplekteerida, säilitada ja teha kättesaadavaks heliraamatuid, -ajakirju, -ajalehti, punktkirjas ja elektroonilisi teavikuid ning puuteraamatuid nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele.
(2) Oma ülesannete täitmiseks raamatukogu:
1) võtab teistelt Eesti raamatukogudelt vastu ja säilitab harva kasutatavaid, kuid teaduslikku, kultuurilist või ajaloolist väärtust omavaid võõrkeelseid teavikuid;
2) teeb raamatukogus säilitatavad trükised e-kataloogi ESTER kaudu kättesaadavaks kõigile huvilistele;
3) laenutab hoiukogus olevaid trükiseid kohapeal kasutamiseks ja raamatukogudevahelise laenutuse kaudu;
4) saadab lugejatele soovitud teavikutest koopiaid elektrooniliselt;
5) komplekteerib vahetuskogu teistelt raamatukogudelt üleantud teavikute ning juriidilistelt ja füüsilistelt isikutelt saadud annetuste abil;
6) võimaldab teistel raamatukogudel täiendada oma kogusid neile vajalike teavikutega;
7) peab oma kogude kohta arvestust ning kindlustab nende säilimise;
8) valmistab, komplekteerib, säilitab ja teeb kättesaadavaks heliraamatuid, -ajalehti ja -ajakirju, puuteraamatuid, punktkirjas ja elektroonilisi teavikuid nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele;
9) komplekteerib, säilitab ja teeb kättesaadavaks nägemispuudega inimeste tegevust, rehabiliteerimist ja õpetamist käsitlevaid tavakirjas teavikuid;
10) haldab elektroonilist tekstilugemissüsteemi;
11) teeb kättesaadavaks andmed nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele valmistatud või soetatud teavikute kohta e-kataloogis URRAM;
12) teeb teavikud tasuta kättesaadavaks nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele;
13) teeb koostööd Eesti ja välisriikide raamatukogudega;
14) teeb koostööd Eesti ja välisriikide äriühingute, sihtasutuste ja mittetulundusühingutega.
(3) Raamatukogul on õigus:
1) saada hoiukogu täiendamiseks tasuta trükiseid teistelt Eesti raamatukogudelt, suunata hoiukogule mittevajalikud trükised vahetuskogusse;
2) täiendada vahetus- ja Eesti Pimedate Raamatukogu kogusid vahetuse, annetuste ja ostudega;
3) anda teistele raamatukogudele tasuta üle vahetuskogus olevaid teavikuid;
4) kirjastada teavikuid erinevatel andmekandjatel, sealhulgas nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele;
5) anda eksperthinnanguid raamatukogu tegevusvaldkonda puudutavates küsimustes;
6) osutada raamatukogu kasutajatele tasulisi teenuseid ja arendada muud majandustegevust, kasutades saadud vahendeid õigusaktides ettenähtud korras;
7) kasutada sihtotstarbeliselt riigivara ning tagada selle säilimine ja heaperemehelik majandamine;
8) tagada riigieelarveliste vahendite sihipärane ja otstarbekas kasutamine;
9) kuuluda eriala organisatsioonidesse;
10) sooritada muid õigusaktidest ja käesolevast põhimäärusest tulenevaid toiminguid.
§ 4. Direktor
Raamatukogu juhib direktor, kelle nimetab ametisse ja vabastab ametist kultuuriminister.
§ 5. Direktori ülesanded
1) juhib raamatukogu tegevust kooskõlas käesoleva põhimääruse ja seadustega;
2) vastutab raamatukogu tegevust korraldavate õigusaktide täpse ja otstarbeka täitmise eest ning annab aru kultuuriministrile;
3) kinnitab raamatukogu koosseisu ja ametikohtade arvu ning sõlmib, muudab ja lõpetab töölepinguid töötajatega;
4) määrab kindlaks töötajate tööjaotuse, töökohustused ja töötasud;
5) esindab raamatukogu ja volitab vajadusel teisi isikuid;
7) käsutab kooskõlas õigusaktidega raamatukogu valduses olevat riigivara ja rahalisi vahendeid ning tagab nende sihipärase ja otstarbeka kasutamise;
8) annab välja volikirju ja käskkirju;
9) kinnitab töökorralduse reeglid, asjaajamiskorra, samuti muud raamatukogu eeskirjad ja juhendid;
10) kinnitab tasuliste teenuste hinnad.
(2) Direktorit asendab tema äraolekul käskkirjaga määratud asendaja.
§ 6. Raamatukogu struktuuriüksused
(1) Raamatukogu koosneb järgnevatest struktuuriüksustest:
1) vahetusosakond, mille ülesanne on võtta vahetuskogusse vastu teistelt raamatukogudelt, asutustelt ning juriidilistelt ja füüsilistelt isikutelt teavikuid ning vahendada neid raamatukogudele oma kogude täiendamiseks või hävinud teavikute asendamiseks;
2) hoiuosakond, mille ülesanne on säilitada teistelt Eesti raamatukogudelt vastuvõetud harva kasutatavaid võõrkeelseid trükiseid, teha need e-kataloogi ESTER kaudu huvilistele kättesaadavaks ja laenutada neid kohapeal kasutamiseks või raamatukogudevahelise laenutuse kaudu;
3) Eesti Pimedate Raamatukogu (lühend EPR, tõlked Estonian Library for the Blind, Estnische Blindenbibliothek, Эcmoнcкaя Бuблuomeкa для Cлenых), mille ülesanne on valmistada, komplekteerida, säilitada ning teha nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puudega lugejatele kättesaadavaks heliraamatuid, -ajakirju, -ajalehti, punktkirjas ja elektroonilisi teavikuid ning puuteraamatuid, samuti komplekteerida, säilitada ning teha kõigile huvilistele kättesaadavaks nägemispuudega inimeste tegevust, rehabiliteerimist ja õpetamist käsitlevaid tavakirjas teavikuid.
(2) Raamatukogu struktuuriüksuste juhtimise, juhtide ülesanded, õigused ja kohustused, alluvuse ja asendamise korra määrab direktor.
Raamatukogu tegevust nõustab põhimõttelistes küsimustes nõukogu. Nõukogu koosseisu ja põhimääruse kinnitab kultuuriminister direktori ettepanekul.
VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA KONTROLL
§ 8. Vara ja finantseerimine
(1) Raamatukogu valduses oleva vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub "Riigivaraseaduses" või selle alusel kehtestatud korras.
(2) Raamatukogu eelarve kinnitamine ja raha kasutamine toimub õigusaktidega kehtestatud korras.
(3) Raamatukogu võib saada täiendavaid rahalisi vahendeid tema poolt osutatud tasulistest teenustest, lepingutest, annetustest ja muudest laekumistest.
§ 9. Aruandlus ja kontroll
(1) Raamatukogu raamatupidamist korraldab ja statistilist arvestust peab õigusaktides sätestatud korras Kultuuriministeeriumi üldosakonna raamatupidamistalitus.
(2) Raamatukogu esitab oma tegevuse statistilise aruande ja eelarve täitmise aruande õigusaktis sätestatud korras ja õigusaktis ettenähtud tähtaja jooksul Eesti Rahvusraamatukogule ja Kultuuriministeeriumile.
(3) Raamatukogu finantsmajanduslikku, tulemus- ja vastavusauditeid viivad läbi Riigikontroll ja teised selleks volitatud asutused. Siseauditi korraldamine raamatukogus toimub riigiasutuse sisekontrolli süsteemi rakendamiseks õigusaktides ettenähtud korras.
Raamatukogu ümberkorraldamine või tegevuse lõpetamine toimub Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
Kultuuriministri 13. juuni 2007. a määrus nr 9 "Eesti Hoiuraamatukogu põhimäärus" (RTL 2007, 51, 923) tunnistatakse kehtetuks.
Minister Laine JÄNES
Kantsler Siim SUKLES
© Eesti Pimedate Raamatukogu


§ 12 Meditsiiniseadme otstarbekohane kasutamine
§ 15 Tootja vastutus
§ 22 Meditsiiniseadme kliinilise uuringu tegemise õiguse taotlemine
§ 38 Valeandmete esitamine ja andmete muutumisest teatamata jätmine
§ 39 Meditsiiniseadme turule laskmise ja kasutuselevõtu nõuete rikkumine
30.09.2009 RT I 2009, 49, 331 01.01.2010(seaduses asendatud sõnad «Tervishoiuamet» ja «Ravimiamet» sõnaga «Terviseamet» vastavas käändes)
(6) [Kehtetu – RT I 2010, 31, 158 - jõust. 01.10.2010]
(8) [Kehtetu – RT I 2010, 31, 158 - jõust. 01.10.2010]
Meditsiiniseade on instrument, aparaat või seade ja selle õigeks talitluseks vajalik tarkvara, samuti materjal või muu toode, mida kasutatakse inimese puhul, eraldi või kombinatsioonis, ühel või enamal tootja ettenähtud otstarbel ja mille kavandatud põhitoime inimesele ei ole farmakoloogiline, immunoloogiline või ainevahetuslik, kuid mida kasutatakse:
1) haiguste diagnoosimiseks, ärahoidmiseks, jälgimiseks, raviks või leevendamiseks;
2) vigastuse või puude diagnoosimiseks, jälgimiseks, raviks, leevendamiseks või kompenseerimiseks;
4) raseduse vältimiseks.
Abiseade käesoleva seaduse tähenduses on seade, mis eraldi kasutades ei ole meditsiiniseade, kuid mille tootja on spetsiaalselt ette näinud kasutamiseks koos meditsiiniseadmega, et oleks võimalik meditsiiniseadet otstarbekohaselt kasutada.
Aktiivne siirdatav meditsiiniseade on meditsiiniseade, mille talitlus sõltub elektrienergiast või mõnest muust energialiigist, välja arvatud inimkeha poolt otseselt genereeritavast või gravitatsioonienergiast, ning mis on ette nähtud kirurgilisel teel osaliselt või täielikult inimese organismi viimiseks või meditsiinilise protseduuri abil loomulikku kehaavasse viimiseks ja mis jääb sinna ka pärast protseduuri lõppu.
§ 12. Meditsiiniseadme otstarbekohane kasutamine
Meditsiiniseadme otstarbekohane kasutamine käesoleva seaduse tähenduses on seadme kasutus eesmärgil, mille tootja on esitanud seadme märgistuses, kasutusjuhendis ja seadet tutvustavas materjalis.
§ 15. Tootja vastutus
(1) Tootja vastutab meditsiiniseadme nõuetekohase kavandamise, valmistamise, pakendamise ja märgistamise eest, olenemata sellest, kas neid toiminguid korraldab ta ise või seda teeb kolmas isik tema nimel.
(2) Käesolevas seaduses kehtestatud tootja vastutus laieneb ka isikule, kes paneb kokku, pakendab, töötleb, uuendab täielikult või märgistab ühe või mitu valmistoodet või määrab neile kui meditsiiniseadmetele otstarbe ning laseb neid meditsiiniseadmeid oma nime all turule.
(3) Käesoleva paragrahvi lõiget 1 ei kohaldata isikule, kes paneb kokku juba turul olevaid meditsiiniseadmeid või kohandab neid otstarbekohaseks kasutuseks kindla patsiendi jaoks.
4) see on varustatud nõuetekohase teabega, mis on vajalik tootja kindlakstegemiseks ja seadme ohutuks ning otstarbekohaseks kasutamiseks.
(3) Eestis turule lastava ja kasutusele võetava meditsiiniseadmega kaasnev minimaalne teave, mis tagab seadme ohutu ja otstarbekohase kasutamise, esitatakse eesti keeles ja sobivas laadis, arvestades seadme potentsiaalse kasutaja teadmisi. Seadmega kaasnev ülejäänud teave võib olla esitatud mõnes muus potentsiaalsele kasutajale arusaadavas Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi keeles.
1) otstarbekohane kasutus on tagatud nende talitlusnäitajate saavutamisel, mis tootja on ette näinud;
(2) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega nõuded meditsiiniseadme kavandamisele, tootmisele, pakendamisele ja meditsiiniseadmega kaasnevale teabele .
(1) Tootja liigitab meditsiiniseadmeid õige vastavushindamise kohaldamiseks. Liigitamise aluseks on seadme võimalik oht inimese elule ja tervisele ning meditsiiniseadme otstarve.
(6) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega meditsiiniseadmete liigitamise reeglid .
(1) Käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud nõuete täitmise kontrollimiseks meditsiiniseadme otstarbekohase kasutamise korral ja ebasoovitavate kõrvalmõjude väljaselgitamiseks annab tootja enne vastavushindamise tegemist meditsiiniseadmele kliinilise hinnangu.
(2) Inimorganismi siirdatavate ja III klassi meditsiiniseadmete puhul antakse kliiniline hinnang kliiniliste andmete alusel. Kliinilised andmed põhinevad meditsiiniseadme otstarbekohast kasutust käsitleval teadus- ja tehnikateabel või tehtud kliinilise uuringu tulemustel ning kus sobiv, kirjalikul aruandel, milles on antud kriitiline hinnang kogutud teadus- ja tehnikateabe kohta.
(3) Kliinilise hinnangu andmisesse kaasatud isikud tagavad andmete konfidentsiaalsuse.
(1) Kliinilise uuringu eesmärk on teha kindlaks järgmised asjaolud:
1) kuivõrd meditsiiniseadme toimivuse näitajad on tavalise kasutamise tingimustes kooskõlas käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud nõuetega;
2) soovimatud kõrvaltoimed meditsiiniseadme tavalise kasutamise tingimustes ning hinnata, kas need kõrvaltoimed võivad kaasneda meditsiiniseadme otstarbekohase kasutamisega.
(2) Tootja või tema volitatud esindaja teeb kliinilise uuringu omal vastutusel. Kliinilise uuringu tegemisse kaasatud professionaalne kasutaja vastutab tootja või volitatud esindaja kõrval kliinilise uuringu tegemise eest isiklikult.
(3) Tootja või tema volitatud esindaja võimaldab Terviseametile ligipääsu kliinilise uuringu kirjalikule aruandele, mis sisaldab kliinilise uuringuga kogutud andmete kriitilist hinnangut ja mille on allkirjastanud kliinilise uuringu teinud professionaalne kasutaja.
(4) Sotsiaalminister kehtestab määrusega nõuded meditsiiniseadme kliinilise uuringu tegemisele .
(5) Kliinilise uuringu andmed on konfidentsiaalsed.
§ 22. Meditsiiniseadme kliinilise uuringu tegemise õiguse taotlemine
(1) Tootja või tema volitatud esindaja peab meditsiiniseadme kliinilise uuringu tegemiseks saama kooskõlastuse kliiniliste uuringute meditsiinieetika komiteelt ravimiseaduses kehtestatud korra ja tingimuste kohaselt, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
(2) Tootja või tema volitatud esindaja esitab meditsiiniseadme kliinilise uuringu tegemise kirjaliku taotluse Terviseametile. Taotluses esitatakse järgmised andmed:
1) uuritavat meditsiiniseadet identifitseerida võimaldav teave;
2) uuringukava;
3) kliiniliste uuringute meditsiinieetika komitee kooskõlastus;
4) uuringut tegeva meditsiiniseadme professionaalse kasutaja nimi ja uuringu eest vastutava isiku nimi;
5) uuringu korraldamise koht, alustamise kuupäev ja planeeritav kestus;
6) kinnitus selle kohta, et kõnealuse meditsiiniseadme puhul on arvestatud käesoleva seaduse §-s 17 nimetatud nõudeid, välja arvatud kliinilise uuringu esemeks olevate asjaolude osas;
7) kinnitus selle kohta, et meditsiiniseadme kliinilise uuringu esemeks olevate asjaolude puhul on tarvitusele võetud kõik ettevaatusabinõud, et kaitsta patsiendi tervist ja tagada tema ohutus.
(3) Terviseamet otsustab meditsiiniseadme kliinilise uuringu korraldamiseks loa andmise või sellest keeldumise, arvestades inimeste tervise või avaliku korraga seotud kaalutlusi:
1) siirdatava meditsiiniseadme, III klassi meditsiiniseadme, II a ja II b klassi pikaajaliselt invasiivse meditsiiniseadme puhul 60 päeva jooksul kõigi nõutud dokumentide esitamise päevast arvates;
2) muude meditsiiniseadmete puhul 10 päeva jooksul kõigi nõutud dokumentide esitamise päevast arvates.
(4) CE-märgiga meditsiiniseadme puhul ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõikeid 1–3, välja arvatud juhul, kui kliiniline uuring tehakse, arvestamata seadme otstarbekohast kasutust.
(5) Taotluses kliinilise uuringu kohta esitatud andmed on konfidentsiaalsed.
(2) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega meditsiiniseadme vastavushindamise korra .
(1) Isik, kes ühendab tootja määratud otstarvet arvestades CE-märgiga meditsiiniseadmeid, selleks et need turule lasta meditsiiniseadmete süsteemina või protseduuripaketina, koostab kinnituskirja, millega ta kinnitab:
(2) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud nõuded ei ole täidetud või kui meditsiiniseadmete ühendamisel on kasutatud CE-märgita meditsiiniseadmeid ning pole järgitud seadmete otstarbekohast kasutust, peetakse meditsiiniseadmete süsteemi või protseduuripaketti uueks meditsiiniseadmeks, mille puhul kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatud nõudeid.
(5) Käesolevas paragrahvis lõigetes 1 ja 3 nimetatud isikud tagavad kinnituskirjade kättesaadavuse Terviseametile viie aasta jooksul alates nende koostamise hetkest.
(1) Tootja võimaldab viie aasta vältel pärast viimase kindlat tüüpi meditsiiniseadme tootmist Terviseametile ligipääsu järgmistele seadmega kaasnevatele dokumentidele:
3) meditsiiniseadme kavandamist, tootmist ja talitlust kirjeldavad dokumendid, mis võimaldavad hinnata seadme nõuetekohasust;
4) teavitatud asutuse väljastatud dokumendid ja aruanded, mis on tootja kontrollimise ajal koostatud.
(2) Tootja või tema volitatud esindaja peab viie aasta vältel pärast viimase tüübihindamise sertifikaadile vastava meditsiiniseadme tootmist võimaldama Terviseametile ligipääsu tüübihindamise sertifikaadile ja selle lisale ning tehnilisele dokumentatsioonile ning käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1 ja 4 nimetatud dokumentidele.
(3) Kui tootja ega tema volitatud esindaja pole asutatud Euroopa Majanduspiirkonnas, peab isik, kes vastutab meditsiiniseadme turule laskmise eest, viie aasta vältel pärast viimase kindlat tüüpi meditsiiniseadme tootmist võimaldama Terviseametile ligipääsu seadmega kaasnevale tehnilisele dokumentatsioonile.
(1) Iga isik, kelle asukoht on Eestis ja kes laseb esmakordselt turule I klassi meditsiiniseadme, tellimusmeditsiiniseadme, meditsiiniseadmete süsteemi, protseduuripaketi või in vitro diagnostikameditsiiniseadme, teavitab kirjalikult mõistliku aja jooksul Terviseametit meditsiiniseadme turule laskmisest ja seadmel tehtud olulistest muudatustest.
(5) Sotsiaalminister kehtestab määrusega meditsiiniseadme turule laskmisest ja meditsiiniseadmel tehtud olulistest muudatustest teavitamise tingimused ja korra .
(8) Sotsiaalminister kehtestab määrusega ohujuhtumist teavitamise korra ja teavitamisvormid .
(1) Meditsiiniseadet võib professionaalselt kasutada kooskõlas meditsiiniseadme otstarbega ja tootja ettenähtud juhistega, arvestades tõenduspõhise meditsiini põhimõtteid, ning kui eeldatav kasu patsiendi tervisele on suurem võimalikust kahjust, arvestades igal üksikjuhul sama eesmärgiga alternatiivsete, vähem ohtlike tegevuste mõjusust, kasu ja riski.
1) meditsiiniseadme kasutustingimused, mille tootja on kehtestanud;
(10) [Kehtetu – RT I 2010, 31, 158 - jõust. 01.10.2010]
(4) Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib järelevalvet teostav ametiisik rakendada sunnivahendit asendustäitmise ja sunniraha seaduses ettenähtud korras. Sunniraha ülemmäär on 30 000 krooni.
§ 38. Valeandmete esitamine ja andmete muutumisest teatamata jätmine
Juriidilise isiku poolt meditsiiniseadmete ja nende turule laskjate ning ohujuhtumite andmekogu volitatud töötlejale valeandmete esitamise eest või andmete muutumisest teatamata jätmise või andmete esitamata jätmise eest –
§ 39. Meditsiiniseadme turule laskmise ja kasutuselevõtu nõuete rikkumine
(1) Meditsiiniseadme turule laskmise või kasutuselevõtu nõuete rikkumise eest –
§ 42- 46.[Käesolevast tekstist välja jäetud.]
1EÜ Nõukogu direktiiv 90/385/EMÜ aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 189, 20.07.1990, lk 17–36), muudetud 93/42/EMÜ (EÜT L 169, 12.07.1993, lk 1), muudetud 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.08.1993, lk 1), täiendatud 90/358/EMÜ (EÜT L 7, 01.11.1994, lk 20); EÜ Nõukogu direktiiv 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta (EÜT L 169, 12.07.1993, lk 1–43), muudetud 98/79/EÜ (EÜT L 331, 07.12.1998, lk 1), muudetud 2000/70/EÜ (EÜT L 313, 13.12.2000, lk 22), muudetud 2001/104/EÜ (EÜT L 6, 10.01.2002, lk 50); Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 98/79/EÜ in vitro diagnostikameditsiiniseadmete kohta (EÜT L 331, 07.12.1998, lk 1–37), täiendatud 98/79/EÜ (EÜT L 22, 29.01.1999, lk 75), täiendatud 98/79/EÜ (EÜT L 6, 10.01.2002, lk 70).


Põhja-Pärnumaa valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri – Riigi Teataja
Põhja-Pärnumaa valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri
Põhja-Pärnumaa valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri - sisukord
§ 6 Liitumistingimuste koostamine
§ 7 Ehitusprojekti koostamine
§ 9 Liitumistasu arvutamise ja maksmise alused
§ 10 Liitumistasu maksmine
§ 11 Liitumislepingu täitmine
RT IV, 28.01.2020, 5
Vastu võetud 22.01.2020 nr 3
(1) Põhja-Pärnumaa valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri (edaspidi eeskiri) sätestab ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise tingimused ja nõuded ning määrab liitumise korra Põhja-Pärnumaa vallas.
(2) Eeskirja sätteid kohaldatakse hoonestusõiguse või muul alusel kasutatava maa ja ehitise juurde kuuluva maa suhtes kinnistuga võrdsetel alustel.
(3) Eeskiri on kohustuslik täitmiseks kõigile ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liituda soovivatele, liitunud ja seda kasutavatele juriidilistele ja füüsilistele isikutele Põhja-Pärnumaa vallas.
3) kinnistu – kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk) või hoonestusõigus käesoleva eeskirja tähenduses;
5) klient – kinnistu omanik, hoonestusõiguse alusel maakasutaja või ehitise kui vallasasja omanik, kelle kinnistu või ehitise veevärk või kanalisatsioon on ühendatud ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga vajaliku torustikuühenduse kaudu ja kellega vee-ettevõtja on sõlminud lepingu ühisveevärgist vee võtmiseks või reo- ning sademevee ärajuhtimiseks;
10) paisutustase – tõenäoline tase, milleni võib tõusta reo- ning sademevee tasapind
12) peatoru – ühisveevärgi või -kanalisatsiooni torustik, mille kaudu toimub kinnistute veega
varustamine või kinnistutelt reo- ning sademevee ärajuhtimine;
16) sademevee kanalisatsioon – ehitised ja seadmed sademevee ärajuhtimiseks ja kanaliseerimiseks;
17) vee-ettevõtja – eraõiguslik juriidiline isik, kes varustab kliendi kinnistu veevärki ühisveevärgi kaudu veega või korraldab ühiskanalisatsiooni kaudu kliendi kinnistu kanalisatsioonist reo- ning sademevee ärajuhtimist;
18) ühisveevärk ja -kanalisatsioon – ehitiste ja seadmete süsteem, mille kaudu toimub kinnistute veega varustamine või reo- ning sademevee ärajuhtimine ja mis on vee-ettevõtja hallatav;
(2) Kinnistu liitumine ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga toimub kinnistu omaniku, hoonestusõiguse või muul alusel maakasutaja või ehitise omaniku (edaspidi liituja) taotlusel tema ja vee-ettevõtja vahel sõlmitud liitumislepingu alusel.
(5) Kui klient soovib kasutada täiendavaid veevarustuse või reo- ning sademevee ärajuhtimise teenuseid (sh saasteainete ärajuhtimist) või kasutada neid ulatuses, millega kaasneb ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni laiendamine või ümberehitamine, käsitletakse seda liitumisena ning see toimub eeskirja kohaselt. Otsuse, millise teenusmahu muutuse korral on vaja taotleda uut liitumist, teeb vee-ettevõtja.
(2) Liitumispunkt rajatakse avalikult kasutatavale maale kuni üks meeter kinnistu piirist väljapoole. Kui liitumispunkti ei ole võimalik määrata eelnimetatud tingimustel, määratakse liitumispunkt vee-ettevõtja ja liituja kokkuleppel.
8) kinnistu plaani (eelistatavalt mõõtkavas 1:500);
§ 6. Liitumistingimuste koostamine
(1) Taotluse esitamise päevast 30 kalendripäeva jooksul koostab vee-ettevõtja taotlejale kirjalikult liitumistingimused, sh piiratud ulatuses liitumise tingimused, või jätab taotluse rahuldamata.
2) lubatavad veevõtu ja reo- ning sademevee ärajuhtimise tarbimisvõimsused (l/s), reo ning sademeveega ära juhtida lubatavad saasteainete kogused ning ärajuhitava vee reostusnäitajad;
5) ehitusprojekti koosseisu kohta esitatavad nõuded;
§ 7. Ehitusprojekti koostamine
(1) Kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni ehitusprojekt (edaspidi ehitusprojekt) peab vastama vee-ettevõtja väljastatud liitumistingimustele ning Põhja-Pärnumaa valla, ühisveevärgi ja kanalisatsiooni kasutamise eeskirja ehitusnõuetele.
(2) Ehitusprojekti koosseisus peavad olema:
4) kinnistu veevärgi ja -kanalisatsioonitorustiku ühenduste sõlmede joonised liitumispunktiks oleva maakraani ja vaatluskaevuga.
(1) Liitumisleping sõlmitakse 30 kalendripäeva jooksul pärast ehitusprojekti vee-ettevõtjale kooskõlastamiseks esitamist, kui ei ole kokku lepitud teisiti. Ehitusprojekt esitatakse lihtköites A4 formaadis paberkandjal ning digitaalselt allkirjastatuna vastavalt Ehitusregistri Ehitusprojekti dokumentide vormistamise nõuetele „Ehitusregistri Juhendmaterjal Lisa 2“ pdf-formaadis.
1) liitumisvõimsus (l/s);
2) liitumistasu kalkulatsioon, liitumistasu suurus ja maksmise kord;
3) liitumispunktide asukohad ning väljaehitamise tähtaeg
4) kinnistu liitumise tähtaeg;
6) liitumislepingu juurde kuuluvad lisana liitumistingimused
(3) Kui ehitusprojekt ei vasta eeskirja § 7 lõigete 1 ja 2 nõuetele, on vee-ettevõtjal õigus jätta liitumisleping sõlmimata. Sel juhul tagastatakse ehitusprojekt seda kooskõlastamata, märkides kooskõlastamata jätmise põhjused, andes tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
§ 9. Liitumistasu arvutamise ja maksmise alused
(2) Liitumistasu arvutamine toimub vastavalt vee-ettevõtja koostatud ja seadusest tuleneval juhul Konkurentsiameti või kohaliku omavalitsusega kooskõlastatud liitumistasude arvutamise metoodikale, mis on kättesaadav Konkurentsiameti või kohaliku omavalitsuse veebilehel.
§ 10. Liitumistasu maksmine
2) 50% liitumistasust liitumislepingu kohaste liitumispunktide ehitustööde lõpetamise päevaks;
§ 11. Liitumislepingu täitmine
(1) Liitumislepingu kohaselt tekib liitujal õigus veevarustuse ja reo- ning sademevee ärajuhtimise teenuslepingu sõlmimiseks, kui lepingu osapooled on täitnud liitumislepingulised kohustused ning liitujal on võimalik saada lepingu kohastel liitumistingimustel ühisveevärgist vett ja juhtida ühiskanalisatsiooni reo- ning sademevett..
(2) Liitumislepingu kohased liitumistingimused ning fikseeritud liitumispunktid on teenuslepingu sõlmimisel teenuslepingu osad.
(3) Kinnistu veevärk ja kanalisatsioon peavad olema ehitatud vastavuses ehitusprojektiga Puuduste ilmnemisel vormistatakse puuduste kohta kahes eksemplaris akt, millest üks eksemplar antakse liitujale. Liitujal ei teki teenuslepingu sõlmimise õigust enne puuduste kõrvaldamist.
Eeskirja täitmisel tekkivad liituja ning vee-ettevõtja lahkarvamused lahendatakse nendevaheliste läbirääkimiste teel või pöördutakse lahkarvamuste lahendamiseks valla (linna)valitsuse poole või tehakse seda õigusaktidega sätestatud korras.


text:
Õpilaste teadustööde riikliku konkursi läbiviimise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Õpilaste teadustööde riikliku konkursi läbiviimise tingimused ja kord
Õpilaste teadustööde riikliku konkursi läbiviimise tingimused ja kord - sisukord
§ 1 Konkursi eesmärk
§ 3 Konkursil osalemine
§ 4 Konkursikomisjoni moodustamine ja töökord
§ 6 Konkursitulemused
§ 7 Konkursi luhtumine
RT I, 11.01.2012, 3
[RTL 2003, 116, 1849 - jõust. 17.11.2003]
Vastu võetud 15.11.2001 nr 64
RTL 2001, 124, 1798
jõustumine 26.11.2001
05.11.2002 RTL 2002, 125, 1817 15.11.2002.
07.11.2003 RTL 2003, 116, 1849 17.11.2003
06.02.2007 RTL 2007, 15, 239 16.02.2007
09.01.2012 RT I, 11.01.2012, 2 14.01.2012
Määrus kehtestatakse «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» paragrahvi 13 lõike 2 punkti 8 alusel.
§ 1. Konkursi eesmärk
Õpilaste teadustööde riikliku konkursi (edaspidi konkurss) eesmärk on väärtustada teadus- ja arendustegevust noorte hulgas, stimuleerida noorte aktiivsust teadus- ja arendustegevuse alal ja avaldada tunnustust teadus- ja arendustegevuses väljapaistvaid tulemusi saavutanud noortele.
(1) Konkursi kuulutab käskkirjaga igal aastal hiljemalt 31. detsembriks välja haridus- ja teadusminister. Käskkirjas märgitakse konkursi eelarve, auhindade arv ja suurus, konkursitööle esitatavad nõuded, konkursitöö esitamise koht ja tähtaeg ning esitatavate dokumentide loetelu.
(2) Teade konkursi väljakuulutamise ja konkursitingimuste kohta avaldatakse Haridus- ja Teadusministeeriumi Interneti koduleheküljel.
[RT I, 11.01.2012, 2 - jõust. 14.01.2012]
§ 3. Konkursil osalemine
(1) Konkursil võivad osaleda kõik konkursi väljakuulutamise hetkel 14-19-aastased Eestis õppivad õpilased, Eestis õppivad üliõpilased, kes on õppima asunud konkursi väljakuulutamise aastal, ning nimetatud isikutest koosnevad kuni 3-liikmelised kollektiivid (edaspidi osaleja).
(2) [Kehtetu - RTL 2002, 125, 1817 - jõust. 15.11.2002]
(3) [Kehtetu - RTL 2003, 116, 1849 - jõust. 17.11.2003]
(4) [Kehtetu - RT I, 11.01.2012, 2 - jõust. 14.01.2012]
§ 4. Konkursikomisjoni moodustamine ja töökord
(1) Konkursi läbiviimiseks moodustab haridus- ja teadusminister õigusaktidega sätestatud korras teadus- ja arendustegevuse erinevate valdkondade tunnustatud teadlastest ja Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajast vähemalt 7-liikmelise nõuandva õigusega konkursikomisjoni, nimetab selle esimehe ning kinnitab töökorra.
[RTL 2007, 15, 239 - jõust. 16.02.2007]
(3) [Kehtetu - RT I 2002, 125, 1817 - jõust. 15.11.2002]
(4) [Kehtetu - RTL 2002, 125, 1817 - jõust. 15.11.2002]
(1) Konkurss toimub kahes voorus. Esimeses voorus hindab konkursikomisjon konkursile laekunud konkursitöid ning valib välja konkursitööd, mille autorid kutsutakse teise vooru. Teises voorus toimub intervjuu esimese vooru läbinud konkursitööde autoritega.
(2) Pärast esimest vooru teavitab konkursikomisjon osalejaid kirjalikult või e-posti teel esimese vooru tulemustest, teatades samaaegselt esimese vooru läbinud konkursitööde autoritele teise vooru toimumise aja ja koha.
(3) Kui teise vooru kutsutud osalejal ei ole võimalik intervjuul osaleda, teeb konkursikomisjon otsuse talle esitatud konkursitöö ja dokumentide põhjal.
(4) Kui konkursikomisjoni liige on konkursitöö juhendaja või osaleja lähisugulane, abikaasa või lähihõimlane, ei osale ta selle konkursitöö hindamisel.
(5) Konkursi läbiviimiseks konkursikomisjon:
1) teeb haridus- ja teadusministrile ettepaneku konkursitööle esitatavate nõuete, auhindade suuruse ja arvu kohta;
2) hindab konkursile esitatud konkursitöid;
3) teeb haridus- ja teadusministrile ettepaneku konkursitulemuste kinnitamiseks ja auhindade määramiseks;
4) teeb haridus- ja teadusministrile ettepaneku osaleja(te) kohta, kellel on õigus esindada Eestit iga-aastasel Euroopa Liidu Noorte Teadlaste Konkursil.
(6) Konkursikomisjonil on õigus:
1) kaasata konkursitööde hindamisele eksperte või moodustada konkursitööde hindamiseks alakomisjone, nimetades alakomisjoni esimeheks konkursikomisjoni liikme ning kinnitades alakomisjoni töökorra;
2) teha haridus- ja teadusministrile ettepanek täiendavate auhindade väljaandmiseks;
3) teha haridus- ja teadusministrile ettepanek autasustada tunnustust leidnud konkursitööde juhendajaid;
4) vastava tasemega konkursitööde puudumisel teha haridus- ja teadusministrile ettepanek jätta osa auhindu välja andmata;
5) võrdse tasemega konkursitööde puhul teha haridus- ja teadusministrile ettepanek jagada auhind kahe konkursitöö vahel.
§ 6. Konkursitulemused
(1) Konkursitulemused kinnitab haridus- ja teadusminister käskkirjaga konkursikomisjoni ettepanekule tuginedes.
(2) Konkursitulemused tehakse teatavaks igal aastal hiljemalt 15. maiks Haridus- ja Teadusministeeriumi Interneti koduleheküljel.
§ 7. Konkursi luhtumine
Konkurss loetakse luhtunuks, kui konkursil osalemiseks ei esitatud ühtegi konkursitööd või ükski konkursitöö ei vastanud esitatud nõuetele. Konkursi luhtumisel otsustab haridus- ja teadusminister uue konkursi korraldamise.

matches:
§ 1
§ 3
§ 4
§ 6
§ 7
§ 1
§ 3
§ 4
§ 6
§ 7


text:
13. veebruar 2019 ( *1 )
Eelotsusetaotlus – Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiiv 2006/112/EÜ – Käibemaksu mahaarvamine – Käibemaksu tasumise eest vastutava maksukohustuslase kindlaksmääramine – Erandmeetme tagasiulatuv kohaldamine – Õiguskindluse põhimõte
Kohtuasjas C‑434/17,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági (Zalaegerszegi haldus- ja töökohus, Ungari) 29. juuni 2017. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. juulil 2017, menetluses
Ungari valitsus, esindajad: M. Z Fehér ja G. Koós,
Euroopa Komisjon, esindajad: V. Bottka, A. Sipos ja L. Lozano Palacios,
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 10. detsembri 2015. aasta rakendusotsuse (EL) 2015/2349, millega lubatakse Ungaril kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 193 (ELT 2015, L 330, lk 53, edaspidi „rakendusotsus“), tõlgendamist koostoimes nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (muudetud nõukogu 22. juuli 2013. aasta direktiiviga 2013/43/EL (ELT 2013, L 201, lk 4; edaspidi „käibemaksudirektiiv“)), artikliga 193.
Taotlus on esitatud Human Operator Zrt. ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósági (Ungari maksu- ja tolliameti vaiete lahendamise osakond; edaspidi „vaiete osakond“) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab käibemaksuga maksustatavate teenuste saajaks oleva maksukohustuslase poolt käibemaksu tasumist.
Käibemaksudirektiivi artikkel 193 sätestab:
Selle direktiivi artikkel 199 on sõnastatud järgmiselt:
„1. Liikmesriigid võivad sätestada, et käibemaksu tasumise eest vastutav isik on maksukohustuslane, kellele osutatakse ükskõik millist järgmist teenust või tehakse ükskõik milline järgmine tarne:
kinnisvaraga seotud ehitusteenused, sealhulgas remondi-, puhastus-, hooldus-, ümberehitus- ja lammutusteenused ning artikli 14 lõike 3 alusel kaubatarnena käsitatav ehitustööde üleandmine;
punktis a loetletud tegevusega seotud personaliteenused;
Selle direktiivi artikli 395 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Nõukogu võib ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmed käesoleva direktiivi sätetest erandite tegemiseks eesmärgiga lihtsustada maksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.“
Euroopa Komisjoni talitustes vastavalt 23. detsembril 2014 ja 8. mail 2015 registreeritud kirjadega taotles Ungari luba võtta erimeede käibemaksudirektiivi artiklist 193 erandi tegemiseks käibemaksu tasumise eest vastutava isiku osas, et võidelda teatavate pettuste vastu ajutist tööjõudu vahendavate ettevõtjate valdkonnas. Nõukogu andis sellele taotlusele rakendusotsusega heakskiidu.
Rakendusotsuse artiklis 1 on sätestatud:
„Erandina [käibemaksudirektiivi] artiklist 193 lubatakse Ungaril ette näha, et käibemaksu tasumise eest vastutav isik on maksukohustuslane, kellele on antud kasutada personali, kes tegutseb muudes tegevusvaldkondades kui need, mis on hõlmatud [käibemaksudirektiivi] artikli 199 lõike 1 punktiga a.“
Rakendusotsuse artikli 2 kohaselt kehtib see otsus kuni 31. detsembrini 2017.
2007. aasta käibemaksuseaduse nr CXXVII (az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény) § 60 oli põhikohtuasja vaidluse ajal kehtinud redaktsioonis, mis jõustus 1. jaanuaril 2015 (edaspidi „käibemaksuseadus“), sõnastatud järgmiselt:
„1. Kaubatarne või teenuste osutamise korral, mil maksu tasub kauba soetaja või teenuse saaja, tuleb tasumisele kuuluva maksu summa kindlaks määrata
tehingu toimumist tõendava arve või muu dokumendi kättesaamisel,
tasu maksmisel või
tehingu tegemisele järgneva kuu viieteistkümnendal päeval.
2. Lõikes 1 loetletud tingimuste hulgast on kohaldatav see tingimus, mis saabub kõige varem.“
Selle seaduse §-s 142 on sätestatud:
„1. Maksu tasub kauba soetaja või teenuse saaja:
kaubatarne või teenuseosutamise jaoks – sealhulgas juhul, kui selle tingimuseks ei ole haldusorgani välja antud ehitusluba või haldusmenetlus ehitustegevuse alustamise kinnitamiseks – töötajate rendileandmise, töötajate lähetuse, personali kasutusseandmise ning haridusasutuse kutseühingu teenuse kasutamisel.
3. Lõiget 1 kohaldatakse tingimusel, et tehingu täitmisega seotud pooltest:
igaüks on riigis registreeritud maksukohustuslane ning
ühelgi ei ole sellist käesolevas seaduses sätestatud õiguslikku seisundit, mille alusel ei saaks temalt maksu maksmist nõuda.
Nimetatud seaduse § 294 lõige 1 näeb ette:
„1. Kui lõigetes 2 ja 3 ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesoleva seaduse § 142 lõike 1 punkti c […] esimest korda tehingutele, mis tehakse 1. jaanuaril 2015 või hiljem.“
Human Operator on Ungaris asuv äriühing, mille põhitegevus on tööjõu vahendamine, töötajate rendileandmine ja muud personalihaldusteenused.
Human Operator kasutas oma klientidele nende teenuste osutamiseks teenuste osutamise lepingute kaudu teisi äriühinguid, kes andsid oma töötajaid Human Operatori klientide kasutusse.
Human Operator võttis vastu nimetatud äriühingutelt saadud arved, mis olid koostatud tavapäraste maksustamiseeskirjade kohaselt, millel oli märgitud asjaomaste teenuste objektina „muud personalihaldusteenused“ ning millel oli välja toodud käibemaks, mille Human Operator arvas maha.
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Vas Megyei Adó- és Vámigazgatósága (Ungari maksu- ja tolliameti Vasi komitaadi maksude osakond, edaspidi „esimese astme maksuhaldur“) viis kaebaja juures läbi revisjoni, et kontrollida 2015. aasta jaanuari käibedeklaratsioone.
Revisjoni tulemusel tegi esimese astme maksuhaldur 22. augustil 2016 otsuse, milles tuvastas käibemaksu erinevuse summas 46065000 Ungari forintit (HUF) (ligikaudu 150000 eurot) ja kohustas Human Operatorit nimetatud summat tasuma.
Esimese astme maksuhaldur leidis, et Human Operator oli käibemaksuseaduse § 60 alusel käibemaksu tasumise eest vastutav isik kõikide tehingute puhul, mis olid seotud 2015. aasta jaanuari deklaratsioonidega, ning määras kindlaks tasumisele kuuluva käibemaksusumma, võttes selle arvutamisel aluseks summad, mis olid märgitud põhikohtuasjas kõnealuste teenuste osutamise kohta Human Operatori poolt vastu võetud arvetele.
Esimese astme maksuhaldur tugines selles osas rakendusotsusele, mis volitab Ungari valitsust erandina käibemaksudirektiivi artiklist 193 kohaldama pöördmaksustamise mehhanismi, mis on ette nähtud käibemaksuseaduse § 142 lõike 1 punktis c. Maksuhaldur järeldas sellest sättest, mis jõustus 1. jaanuaril 2015, et pöördmaksustamine oli antud kuupäevast alates kohaldatav, kuna Ungari valitsus oli käesoleva kohtuotsuse punktis 6 viidatud taotluses sõnaselgelt soovinud, et taotletavat erandit tuleb alates nimetatud kuupäevast kohaldada.
Vaiete lahendamise osakond, kuhu Human Operator pöördus, jättis käesoleva kohtuotsuse punktis 16 viidatud otsuse 25. jaanuari 2017. aasta otsusega muutmata.
Esimese astme maksuhaldur viis Human Operatoris läbi teisi kontrolle, mis puudutasid teisi perioode, ja tegi nende kohta kuus otsust, mis hõlmasid ajavahemikke 1. veebruarist 2015 kuni 31. juulini 2015. Nende otsustega kohustas ta Human Operatorit tasuma nimetatud perioodi eest käibemaksu summas 387714000 forintit (ligikaudu 1,27 miljonit eurot).
Human Operator pöördus uuesti vaiete lahendamise osakonna poole, misjärel jättis viimane 13. ja 25. jaanuaril 2017 eelmises punktis nimetatud esimese astme maksuhalduri otsused muutmata.
Kuna Human Operator leidis, et rakendusotsuses selle tagasiulatuva kohaldamise kohta sõnaselgete sätete puudumise tõttu ei saanud Ungari valitsus seda kohaldada enne 11. detsembrit 2015, mil see otsus oli Ungarile teatavaks tehtud, siis esitas ta käesoleva kohtuotsuse punktides 19 ja 21 nimetatud otsuste peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule kaebuse.
Nimetatud kohtu sõnul on põhikohtuasja vaidluse lahendamiseks vaja kindlaks määrata rakendusotsuse jõustumise kuupäev ehk kuupäev, millest alates oli nimetatud otsuses ette nähtud luba muutunud kohaldatavaks.
Neil asjaoludel otsustas Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Zalaegerszegi haldus- ja töökohus, Ungari) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [rakendusotsust] tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline Ungari halduspraktika, et [käibemaksudirektiivi] artiklist 193 eespool nimetatud rakendusotsusega lubatud erandit sisaldav liikmesriigi seaduse säte jõustus alates 1. jaanuarist 2015 ning on kohaldatav alates sellest kuupäevast, kuigi eespool nimetatud rakendusotsus ei sisalda ühtegi sätet tagasiulatuva jõu või tagasiulatuva kohaldatavuse kohta, kuid Ungari oli oma erandi kohaldamise taotluses märkinud selle kohaldatavuse alguskuupäevaks nimelt selle kuupäeva?“
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub oma küsimusega sisuliselt selgitada, kas liidu õigusega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette meetme võtmise erandi tegemiseks käibemaksudirektiivi artiklist 193 enne, kui liidu õigusakt, mis lubab nimetatud erandit, on seda taotlenud liikmesriigile teatavaks tehtud, olgugi et esiteks ei ole nimetatud liidu õigusaktis mainitud selle jõustumist ega kuupäeva, millest alates on see kohaldatav, ning teiseks, kui nimetatud liikmesriik on väljendanud soovi kohaldada seda erandit tagasiulatuvalt.
Sellega seoses lubab rakendusotsuse artikkel 1 Ungaril ette näha erandi käibemaksudirektiivi artiklis 193 sätestatud maksustamise üldreeglist nii, et käibemaksu tasumise eest vastutav isik on maksukohustuslane, kellele on antud kasutada personali, kes tegutseb muudes tegevusvaldkondades kui need, mis on hõlmatud selle direktiivi artikli 199 lõike 1 punktiga a.
Käibemaksuseaduse § 142 lõike 1 punkt c näeb ette, et teenuse saajal tuleb tasuda käibemaksu kaubatarne või teenuseosutamise korral, mis on seotud töötajate rendileandmise, töötajate lähetuse, personali kasutusseandmise ning haridusasutuse kutseühingu teenuse kasutamisel. See säte jõustus 1. jaanuaril 2015 ning eelotsusetaotluse kohaselt kohaldavad Ungari maksuhaldurid seda alates nimetatud kuupäevast.
Ent rakendusotsusest, mis lubab käibemaksudirektiivi artiklist 193 niisugust erandit teha, teatati Ungari valitsusele alles 11. detsembril 2015.
Lisaks ei ole selles otsuses kordagi mainitud kuupäeva selle jõustumise kohta või kuupäeva, millest alates hakatakse selles ette nähtud erandit kohaldama. Samuti ei täpsusta rakendusotsus ajavahemikku, mille ulatuses selle kehtivus laieneb, nähes ette üksnes selle kehtivuse lõppemise kuupäeva, mis oli määratud 31. detsembriks 2017.
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et käibemaksudirektiivi artikli 199 puhul, mis lubab liikmesriikidel kasutada selle artikli lõike 1 punktides a–g nimetatud olukordades pöördmaksustamise mehhanismi, mille kohaselt tasub käibemaksu maksukohustuslane, kellega tehakse käibemaksuga maksustatav tehing, leidis Euroopa Kohus, et nimetatud säte on erand viidatud direktiivi artiklis 193 sätestatud põhimõttest ning seetõttu tuleb seda tõlgendada kitsalt, mis ei tohi aga viia selleni, et erand kaotab oma mõju (vt selle kohta 13. juuni 2013. aasta kohtuotsus Promociones y Construcciones BJ 200, C‑125/12, EU:C:2013:392, punktid 23 ja 31 ning seal viidatud kohtupraktika, ja 26. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Farkas, C‑564/15, EU:C:2017:302, punkt 25).
Seejärel, kuna rakendusotsuses puuduvad sätted, millega kehtestatakse selle jõustumise kuupäev või selles ette nähtud erandi kohaldamise alguskuupäev, siis tuleb kasutada selle ajalise mõju kindlaksmääramiseks üldtunnustatud tõlgenduspõhimõtteid, arvestades nii selle otsuse sõnastust, eesmärki kui ka ülesehitust (vt selle kohta 12. novembri 1981. aasta kohtuotsus Meridionale Industria Salumi jt, 212/80–217/80, EU:C:1981:270, punkt 8).
Vastavalt ELTL artikli 297 lõike 2 kolmandale lõigule, mis kujutab endast üldreeglit nende otsuste jõustumise osas, milles on märgitud adressaat, jõustuvad niisugused otsused nende teatavakstegemisel oma adressaatidele. Kuna antud juhul tehti rakendusotsus Ungari valitsusele teatavaks 11. detsembril 2015, tuleb asuda seisukohale, et see jõustus nimetatud kuupäeval.
Seda tõsiasja ei lükka ümber ka Ungari valitsuse seisukohad. Vastupidi sellele, mida pakub nimetatud valitsus, ei ole asjakohane selle kuupäeva kindlaksmääramiseks, millest alates rakendusotsus jõustus, esiteks asjaolu, et komisjon märkis oma ettepanekus nõukogu rakendusotsuse kohta, millega lubatakse Ungaril kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112 artiklist 193 [COM(2015) 557 final], sõnaselgelt, et teda teavitati, et Ungari oli hakanud taotletud erandit kohaldama ilma, et ta oleks ära oodanud rakendusotsuse vastuvõtmise, teiseks asjaolu, et selle otsuse artikkel 2 nägi ette kehtivuse lõppemise kuupäevaks 31. detsembri 2017, ja kolmandaks asjaolu, et komisjon teatas Ungarile saadetud kirjas oma kavatsusest rahuldada nimetatud liikmesriigi taotlus, mis puudutab taotletava erandi kohaldamise kestust, ja soovitas määrata selle kestuseks kolm aastat.
Tuleb märkida, et õiguskindluse põhimõte, mis on üks liidu õiguse üldpõhimõtetest, nõuab, et õigusnormid oleksid selged ja täpsed ning nende tagajärjed etteaimatavad (18. novembri 2008. aasta kohtuotsus Förster, C‑158/07, EU:C:2008:630, punkt 67).
Õiguskindluse nõuet tuleb eriti rangelt järgida siis, kui tegemist on õigusnormidega, mis võivad tekitada rahalisi kohustusi, et asjaomastel isikutel oleks võimalik täpselt teada oma kohustuste ulatust (29. aprilli 2004. aasta kohtuotsus Sudholz, C‑17/01, EU:C:2004:242, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
Samuti on Euroopa Kohus otsustanud, et selleks, et järgida õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtteid, tuleb liidu materiaalõigusnorme üldjuhul tõlgendada nii, et neid kohaldatakse ainult olukordades, mis on tekkinud pärast nende jõustumist (vt selle kohta 24. septembri 2002. aasta kohtuotsus Falck ja Acciaierie di Bolzano vs. komisjon, C‑74/00 P ja C‑75/00 P, EU:C:2002:524, punkt 119). Nii on õiguskindluse põhimõttega üldjuhul vastuolus, kui liidu õigusakti ajalise kehtivuse alguspunkt on määratud olenevalt olukorrast enne selle avaldamist või teatavakstegemist, samas on Euroopa Kohus leidnud, et erandjuhtudel võib see olla teisiti, kui seda nõuab üldine huvi ja kui huvitatud isikute õiguspäraseid ootusi on nõuetekohaselt arvestatud (vt selle kohta 30. septembri 1982. aasta kohtuotsus Amylum vs. nõukogu, 108/81, EU:C:1982:322, punkt 4, 26. aprilli 2005. aasta kohtuotsus Goed Wonen, C‑376/02, EU:C:2005:251, punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 28. novembri 2006. aasta kohtuotsus parlament vs. nõukogu, C‑413/04, EU:C:2006:741, punkt 75 ja seal viidatud kohtupraktika).
Seega, arvestades ELTL artikli 297 lõike 2 kolmandas lõigus sätestatud reeglit ja kuna rakendusotsuses puudub säte selle tagasiulatuva kohaldamise kohta, siis ei saa järeldada, et seda otsust saab tagasiulatuvalt kohaldada. Sellest järeldub, et Ungari valitsusel ei olnud õigust rakendada pöördmaksustamist teenuste puhul, mida ei ole käibemaksudirektiivi artikli 199 lõike 1 punktis a märgitud, enne kui Ungarile oli rakendusotsus, mis pöördmaksustamist lubab, teatavaks tehtud.
Lisaks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilik vastus seoses käibemaksu tasumise eest vastutava isiku kindlaksmääramisega sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, tuleb märkida, et eraõiguslikud isikud võivad kõigil juhtudel, kui direktiivi sätted on nende sätete sisu silmas pidades tingimusteta ja piisavalt täpsed, neile liikmesriigi kohtus riigi vastu tugineda nii juhul, kui viimane on jätnud direktiivi liikmesriigi õigusesse ettenähtud tähtaja jooksul üle võtmata, kui ka juhul, kui direktiiv on üle võetud ebaõigesti (vt selle kohta 6. veebruari 2014. aasta kohtuotsus E.ON Global Commodities, C‑323/12, EU:C:2014:53, punkt 56 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 15. mai 2014. aasta kohtuotsus, Almos Agrárkülkereskedelmi, C‑337/13, EU:C:2014:328, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika). Euroopa Kohus on samuti leidnud, et liidu õigusnorm on tingimusteta siis, kui selles sätestatud kohustus ei ole seotud ühegi tingimusega ja selle rakendamine või mõju ei ole seatud sõltuvusse ühegi õigusakti vastuvõtmisest liidu institutsioonide või liikmesriikide poolt (vt 15. mai 2014. aasta kohtuotsus Almos Agrárkülkereskedelmi, C‑337/13, EU:C:2014:328, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).
Antud asja puhul näeb käibemaksudirektiivi artikkel 193 ette, et käibemaksu tasub maksukohustuslane, kelle kaubatarned või teenuste osutamine on maksustatav, välja arvatud juhtudel, kui vastavalt artiklitele 194–199b ja artiklile 202 tasub maksu teine isik.
Järelikult puudub liikmesriigil igasugune kaalutlusõigus seoses käibemaksudirektiivi artikliga 193 kehtestatud üldreegli ajalise kohaldamise tingimustega.
Kuna käibemaksudirektiivi artikli 199 lõike 1 punktis a sätestatud erandi kohaldamise tingimused ei ole täidetud, võivad maksukohustuslased liikmesriigi kohtutes asjaomase liikmesriigi vastu selle direktiivi artiklile 193 tugineda. Antud asjas on nimetatud direktiivi artiklis 193 sätestatud üldreegel niisiis kohaldatav ning rakendusotsuse jõustumisele eelnenud perioodil vastutavad käibemaksu tasumise eest maksukohustuslased, kes on osutanud põhikohtuasjas kõnealuseid teenuseid.
Eelnevat arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et liidu õigusega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette meetme võtmise erandi tegemiseks käibemaksudirektiivi artiklist 193 enne, kui liidu õigusakt, mis lubab nimetatud erandit, on seda taotlenud liikmesriigile teatavaks tehtud, olgugi et nimetatud liidu õigusaktis ei ole mainitud selle jõustumist ega kuupäeva, millest alates on see kohaldatav, ning isegi kui nimetatud liikmesriik on väljendanud soovi kohaldada seda erandit tagasiulatuvalt.
Liidu õigusega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette meetme võtmise erandi tegemiseks nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (muudetud nõukogu 22. juuli 2013. aasta direktiiviga 2013/43/EL), artiklist 193 enne, kui liidu õigusakt, mis lubab nimetatud erandit, on seda taotlenud liikmesriigile teatavaks tehtud, olgugi et nimetatud liidu õigusaktis ei ole mainitud selle jõustumist ega kuupäeva, millest alates on see kohaldatav, ning isegi kui nimetatud liikmesriik on väljendanud soovi kohaldada seda erandit tagasiulatuvalt.
( *1 )	Kohtumenetluse keel: ungari.

matches:
§ 60
§ 294
§ 142
§ 60
§ 142
kohus
§ 142
Kohus
Kohus
Kohus


Avaliku ürituse korraldamine Palamuse vallas – Riigi Teataja
Avaliku ürituse korraldamine Palamuse vallas
Avaliku ürituse korraldamine Palamuse vallas - sisukord
2 Ürituse korraldamise nõuded
§ 3 Ürituse korraldamiseks taotluse esitamine
§ 5 Ürituse korraldaja kohustused
§ 6 Pürotehniliste toodete kasutamine
§ 7 Kaubandustegevus üritusel
Palamuse Vallavolikogu
RT IV, 03.07.2014, 39
Vastu võetud 26.06.2014 nr 13
Määrus kehtestatakse “Korrakaitseseaduse“ § 59 lõike 1 alusel.
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse avaliku ürituse korraldamise ja pidamise nõuded Palamuse vallas.
(2) Avalik üritus (edaspidi üritus) on avalikus kohas toimuv ja avalikkusele avatud lõbustusüritus, võistlus, etendus, kaubandusüritus või muu sellesarnane inimeste koos olemine, mis ei ole koosolek.
(3) Määrus on täitmiseks kohustuslik kõigile Palamuse valla haldusterritooriumil elavatele, tegutsevatele ja viibivatele füüsilistele ja juriidilistele isikutele.
(4) Käesoleva määrusega reguleerimata juhtudel otsustab üksikküsimused Palamuse Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
2. peatükk Ürituse korraldamise nõuded
(1) Üritust võib korraldada füüsiline või juriidiline isik.
(3) Vabas õhus ürituse korraldajad on kohustatud tagama piisava hulga teisaldatavate välitualettide ja jäätmemahutite olemasolu ning kasutatavuse kogu ürituse kestel.
(4) Ürituse korraldaja on kohustatud korraldama ürituse territooriumi ja sellega piirnevate alade koristamise ürituse korraldamiseks loa andmise korralduses sätestatud ajaks.
§ 3. Ürituse korraldamiseks taotluse esitamine
(1) Ürituse korraldaja esitab vähemalt 14 tööpäeva enne ürituse toimumise päeva loa taotluse koos kõigi nõutud lisadokumentidega vallavalitsuse kantseleisse, kus ürituse loa taotlus registreeritakse dokumendiregistris.
(2) Loa taotluses märgitakse järgmine:
1) ürituse nimetus ja vorm;
2) ürituse kirjeldus;
3) üritusel osalejate eeldatav arv;
4) ürituse läbiviimise koht;
6) ürituse korraldajaga sidepidamiseks telefon, e-post jms;
9) turvaskeem ja andmed isiku kohta, kes vastutab avaliku korra turvalisuse eest;
10) korraldamisega kaasnev kaubandustegevus, alkohoolsete jookide müük.
(3) Ürituse loa taotlusele kirjutab alla korraldaja.
(1) Vallavalitsus vaatab loa taotluse läbi oma istungil ning vajadusel nõuab ürituse korraldajalt täiendavate dokumentide ja/või kooskõlastuste esitamist.
(2) Vallavalitsus annab ürituse korraldamiseks loa 10 tööpäeva või mõistliku aja jooksul viimase nõuetekohase dokumendi ja/või kooskõlastuse saamisest arvates või jätab loa andmata, viidates põhjustele, mis on loa välja andmata jätmise aluseks.
(3) Vallavalitsuse otsus vormistatakse korraldusega, milles märgitakse:
2) ürituse korraldaja nimi, aadress Eestis, isikukood/registrinumber, telefoninumber ja e-posti aasdress;
3) ürituse läbiviimise koht ning osavõtjate kogunemiskoht ja liikumismarsruut (nende olemasolu korral);
4) ürituse alguse ja lõpu kuupäev ning kellaaeg;
5) ürituse korraldamise eest vastutaja ja tema kontaktandmed;
6) tingimused ja ettekirjutused ürituse korraldamiseks.
(4) Vallavalitsus võib jätta ürituse läbiviimise loa andmata, kui:
1) ürituse korraldamise loa taotlus ei vasta kehtestatud nõuetele või ei ole esitatud õigeaegselt;
2) samal ajal ja samas kohas või liikumismarsruudil on varem lubatud teise ürituse korraldamine;
3) üritus on loa taotluses märgitud ajal ja kohas oma sisult mittesobilik;
4) ürituse korraldamise loa taotluses nimetatud ürituse läbiviimine ei ole lubatud Eesti Vabariigi või Palamuse valla õigusaktidest tulenevalt;
5) korraldaja ei ole täitnud ürituse loa taotluse kooskõlastanud ametkondade ettekirjutusi;
6) esineb muu avaliku ürituse korraldamist takistav asjaolu;
(5) Ürituse korraldamiseks loa andmise keeldumisest peab vallavalitsus korraldajale teatama mõistliku aja jooksul keelduva otsustuse vastuvõtmisest.
(6) Vallavalitsus teavitab viivitamata asukohajärgset prefektuuri ürituse korraldamiseks loa andmisest.
§ 5. Ürituse korraldaja kohustused
4) täitma politsei ning päästeameti ametniku korraldusi;
5) tagama avaliku korra ja heakorra nõuded;
6) täitma vallavalitsuse ja üritust kooskõlastavate ametkondade ettekirjutusi.
7) korraldama ürituse territooriumi ja sellega piirnevate alade koristamise, sh jäätmete eemaldamise, ürituse korraldamiseks loa andmise korralduses sätestatud ajaks.
§ 6. Pürotehniliste toodete kasutamine
(1) Avalikel üritustel, asulates ja muudel tiheasustusega aladel ilutulestiku korraldamiseks klasside III ja IV pürotehnilise tootega (keskmine ja suur ilutulestik) peab olema vallavalitsuse luba.
(2) Ilutulestiku korraldamise loa saamiseks esitab ilutulestikku korraldada sooviv isik vallavalitsusele taotluse, milles peavad sisalduma:
4) kinnitus Päästeameti ning Politsei- ja Piirivalveameti teavitamise kohta.
(3) Vallavalitsus vaatab ilutulestiku korraldamise loa taotluse läbi ja teeb vastava otsuse taotluse saabumise päevast arvates viie tööpäeva jooksul.
(4) Vallavalitsus võib keelduda ilutulestiku korraldamise loa andmisest kui ilutulestiku korraldamine rikuks avalikku korda või kahjustaks inimeste elu, tervist, vara või keskkonda ja rakendatavad ohutusabinõud ei oleks piisavad õnnetuste vältimiseks või kui taotlus ei ole nõuetekohane.
§ 7. Kaubandustegevus üritusel
(1) Üritusel võib kaupa või teenust müüa kooskõlastatult ürituse korraldajaga kaubandustegevuse seaduse sätete alusel.
(2) Vabas õhus toimuval üritusel võib kooskõlastatult vallavalitsusega (ürituse korraldaja) müüa alkohoolseid jooke etanoolisisaldusega kuni 22 mahuprotsenti (kaasa arvatud, s.o lahja alkohoolne jook) alkohoolse jaemüügiõiguse olemasolul.
(3) Siseruumides toimuval üritusel võib müüa kooskõlastatult vallavalitsusega kangeid alkohoolseid jooke (etanoolisisaldusega üle 22 mahuprotsendi). Alkohoolse joogi jaemüügiõiguse taotlemine üritusele on sätestatud alkoholiseaduses.
(2) Palamuse vallale üritusega tekitatud materiaalne kahju kuulub hüvitamisele ürituse korraldaja poolt.
(1) Järelevalvet käesolevas korras ja ürituse korraldamise loas toodud tingimuste täitmise üle teostatakse vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
(2) Õigusakte rikkuvat üritust on politseil ja vallavalitsusel õigus katkestada.


text:
Open Data: the state of the Europea... by ePSI Platform 12193 views
Auli Kutt , Web & Tech at OuiShare at OuiShare
1. Avaandmete kasutuspotentsiaali uuring 15. juuli 2014
2. 2 Dokumendi andmed ID: A-001 Nimetus: Avaandmete kasutuspotentsiaali uuring Teema lühitutvustus: Millised on õiguslikud aspektid – piirangud ja võimalused (nt EL direktiiv -1999/ 93/EC, Eesti seadusandlus) avaandmete kasutamisel autentimisprotsessis? Kuidas on jagatud vastutus CRL-s sisalduva informatsiooni osas sertifitseerimisasutuse ja tema poolt väljastatud CRL-l baseeruva autentimisteenuse osutajale? Millised delikaatsete isikuandmete kaitsega seotud küsimused seejuures võivad kerkida? Staatus VER.0.1 Kategooria: A1-T Dokumendi number: CBTS0004-12 Organisatsioon: Cross Borders Trust Services OÜ Koostas: Liisi Jürgen Alusdokument: Hankedokument – Avaandmete (Open Data) kasutuspotentsiaali uuringu lähteülessanne; Cross Borders Trust Services OÜ Pakkumine – Avaandmete (Open Data) kasutuspotentsiaali uuring Seotud dokumendi: Allikad: Kehtivad õigusaktid: Isikuandmete kaitse seadus (RT I 2007, 24, 127) Direktiiv 1999/93/EU Direktiiv 95/46/EU Muu Isikuandmete kaitse seaduse seletuskiri (kättesaadav: http://www.aki.kaitse/oigusaktid) Kohtupraktika Riigikohtu lahend nr 3-3-1-57-03 (http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=1-57-03) Riigikohtu lahend nr 3-3-1-46-10 http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-46-10 Riigikohtu lahend nr 3-3-1-70-11 http://www.riigikohus.ee/?id=11&tekst=RK/3-3-1-70-11
3. 3 1. Dokumendi ajalugu Versioon Koostas Muudatus Aeg 0.1 Liisi Jürgen Dokumendi algversioon 15.07.2014 Uuringu teostamine on kaasrahastatud EASi toel Euroopa Regionaalarengu Fondist.
4. 4 1. Autentimisprotsess - õiguslikud aspektid – piirangud ja võimalused avaandmete kasutamisel autentimisprotsessis? 1.1. Kohaldatav õigus EU õigus ei ole siiani toetanud aktiivselt piiriüleseid e-teenuseid ja e-teenuseid toetavaid toiminguid nagu näiteks e-autentimine.1 EU seadusandja ei ole (selgelt) defineerinud mitmeid olulisi mõisteid ning sätestanud (vajalikke) ühtlustavaid nõudeid. Direktiiv 1999/93/EC ei kasuta mõistet “autentimine” ja/või “autentimisprotsess”. Eesti digitaalallkirja seadus baseerub direktiivil 1999/93/EC ning sellest tulenevalt ei kasuta ka Eesti seadusandja digitaalallkirja seaduses nimetatud mõistet. Samuti ei kasuta direktiiv 95/46/EU mõistet “autentimine” ja/või “autentimisprotsess”. Üldtuntud käsitluse kohaselt on autentimisprotsess kellegi või millegi autentsuse kontroll ehk isiku puhul isiku autentsuse (identiteedi) kontrollimine ja tõestamine. Kuna autentimise eesmärk on teatud andmete töötlemise tagajärel teha kindlaks isik, siis autentimisprotsessi juures tuleb tähelepanu pöörata isikuandmete kaitse seadusele (edaspidi IKS). IKS reguleerib isikuandmete töötlemise tingimusi ja korda. Seaduse üldine kohaldavus ei sõltu töötlemise viisist k.a automatiseeritud juhtudel. Samuti ei kasuta direktiiv 1999/93 mõistet “avaandmed”. Avaandmete mõiste sisutamisel lähtub Analüüsi autor Hanke kutses toodud käsitlusest, mille kohaselt avaandmete (open data) all mõistame kõigile avalikult vabalt kasutamiseks antud, veebist kättesaadavaid, masinloetavas formaadis andmeid ilma kasutamis-, patentide- ja levitamispiiranguteta. Üldjuhul, kui seaduses ei ole andmete hankimise eest ette nähtud tasu, saab avaandmeid kätte tasuta ja ilma ligipääsupiiranguteta. 1.2. Isikuandmed ja avaandmed Direktiivi 95/46/EÜ artikkel 2 sätestab legaaldefinitsioonid. Punkt a kohaselt on isikuandmed igasugune teave tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku (edaspidi ”andmesubjekt”) kohta. Tuvastatav isik on isik, keda saab otseselt või kaudselt tuvastada, eelkõige isikukoodi põhjal või ühe või mitme tema füüsilisele, füsioloogilisele, vaimsele, majanduslikule, kultuurilisele või sotsiaalsele identsusele omase joone põhjal. Punkt b sätestab, et isikuandmete töötlemine (edaspidi ”töötlemine”) – iga isikuandmetega tehtav toiming või toimingute kogum, olenemata sellest, kas see on automatiseeritud või mitte, näiteks kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, kohandamine või muutmine, väljavõtete tegemine, päringu teostamine, kasutamine, üleandmine, levitamine või muul moel avaldamine, ühitamine või ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine. 1 EU edaspidi kehtima hakkavate õigusaktide projektid lubavad arvata, et üsna varsti olukord muutub, normid defineerivad ühesemalt nõuded ja tingimused.
5. 5 IKS § 4 lg 1 sätestab, et isikuandmed on mistahes andmed tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku kohta, sõltumata sellest, millisel kujul või millises vormis need andmed on. IKS seletuskiri selgitab, et ei ole olemas füüsilise isiku kohta käivaid andmeid, mis ei ole IKS tähenduses isikuandmed.2 EU õigus läbi direktiivi 95/46/EU sätestab kohustuse kaitsta mistahes isikuandmeid. Isiku tuvastatavuse hindamisel tuleb igal üksikjuhtumil arvesse võtta kõiki vahendeid, mida andmete töötleja võib andmesubjekti3 tuvastamiseks tõenäoliselt kasutada. IKS regulatsiooni laienemiseks ei ole oluline, kas andmesubjekt on tuvastatav otse või kaudselt (üldiste tunnuste või omaduste põhjal või andmete kasutamise kontekstist tulenevalt). Isikuandmeteks IKS tähenduses ei ole füüsiliste isikute kohta käivad andmed, mille puhul ei ole andmesubjekt otse ega kaudselt tuvastatav. Seega ei pea IKS-s ettenähtud nõudeid rakendama anonüümsete andmete töötlemisel, kui andmesubjekti ei ole ka muul viisil võimalik tuvastada.4 Avaandmed kui sellised on andmete kogum, mis ei oma IKS tähenduses ainult siis tähendust, kui ükski andmesubjekt ei ole avaandmete hulka kuuluvate andmete juhul tuvastatav. Andmesubjekt ei tohi olla tuvastatav ei otse ega kaudselt. Kui avaandmete hulka kuulub andmeid, mille tagajärjel on võimalik andmesubjekt ehk isik tuvastada, kas otseselt või kaudselt, siis kohaldub IKS. Samas on autentimise eesmärk isiku kindlaks tegemine. Konkreetse autentimise eesmärk ei pruugi olla isiku täielik tuvastamine, tehes kindlaks isiku nimi, isikukood vms. Autentimise eesmärk võib olla ka isiku osaline tuvastamine või pseudonüümi tuvastamine. Igal juhul on tegu nö kaudse isikutuvastamisega, mis kuulub IKS reguleerimisalasse. 1.3. Kui kohaldub IKS? IKS sätestab nõuded andmetega töötlemisele. IKS § 5 sätestab isikuandmete töötlemise definitsiooni, mille kohaselt isikuandmete töötlemine on iga isikuandmetega tehtav toiming, sealhulgas isikuandmete kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, muutmine ja avalikustamine, juurdepääsu võimaldamine isikuandmetele, päringute teostamine ja väljavõtete tegemine, isikuandmete kasutamine, edastamine, ristkasutamine, ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine, või mitu eelnimetatud toimingut, sõltumata toimingute teostamise viisist ja kasutatavatest vahenditest. Töötlemine hõlmab igasuguseid isikuandmetega tehtavaid toiminguid. Põhimõtteliselt kõik toimingud isikuandmetega on IKS tähenduses isikuandmete töötlemine. IKS sätestab §-s 6 isikuandmete töötlemise põhimõtted, millele peab isikuandmete töötlemine vastama. Isikuandmete töötleja on kohustatud isikuandmete töötlemisel järgima järgmisi põhimõtteid: ● seaduslikkuse põhimõte – isikuandmeid võib koguda vaid ausal ja seaduslikul teel; 2 IKS Seletuskiri § 4 selgitus teine taane. 3 IKS § 8 kohaselt on andmesubjekt isik, kelle isikuandmeid töödeldakse. 4 IKS Seletuskiri § 4 selgitus teine taane.
6. 6 IKS seletuskiri selgitab, et andmete töötlemise õigluse huvides peab andmesubjektil olema võimalik saada töötlemisest teada ja juhul, kui andmeid kogutakse tema enda käest, tuleb teda täpselt ja täies ulatuses teavitada andmete kogumise asjaoludest. ● eesmärgikohasuse põhimõte – isikuandmeid võib koguda üksnes määratletud ja õiguspäraste eesmärkide saavutamiseks ning neid ei või töödelda viisil, mis ei ole andmetöötluse eesmärkidega kooskõlas; IKS selgitab, et andmetöötluse eesmärk peab olema kindlaks määratud enne andmete kogumist ja sama eesmärgiga peab seonduma ka järgnev andmete töötlemine. See ei tähenda siiski, et eesmärgi hilisem muutmine oleks täielikult välistatud, kuid üldjuhul tuleb igal uuel eesmärgil töötlemiseks saada andmesubjekti selgelt väljendatud nõusolek. Isikuandmete eesmärgikohase töötlemisega ei peeta siiski vastuolus olevaks andmete töötlemist teadusuuringu või statistika vajadusteks. Töötlemise eesmärgikohasuse põhimõttega seondub ka kohustus töödelda andmesubjekti tuvastamist võimaldavaid isikuandmeid üksnes niikaua, kui see on vajalik seoses andmete kogumise või hilisema töötlemise eesmärkidega; erand kehtib vaid teaduse ja statistika vajadustest lähtudes. ● minimaalsuse põhimõte – isikuandmeid võib koguda vaid ulatuses, mis on vajalik määratletud eesmärkide saavutamiseks; Direktiiv 95/46/EÜ artikkel 6 lg 1 p b kohaselt võib isikuandmeid koguda üksnes ulatuses, mis on vältimatult vajalik andmetöötluse eesmärgi saavutamiseks. ● kasutuse piiramise põhimõte – isikuandmeid võib muudel eesmärkidel kasutada üksnes andmesubjekti nõusolekul või selleks pädeva organi loal; Enne andmete kogumist määratletud töötlemiseesmärkidest on võimalik hiljem kõrvale kalduda üldjuhul vaid andmesubjekti nõusolekul; erand kehtib vaid teaduse ja statistika vajadustest lähtudes (põhimõte tuleneb direktiivi artikli 6 lõike 1 punktist b, vt direktiivi preambuli punktid 29, 34). ● andmete kvaliteedi põhimõte – isikuandmed peavad olema ajakohased, täielikud ning vajalikud seatud andmetöötluse eesmärgi saavutamiseks; See punkt hõlmab endas seletuskirja kohaselt kahte eesmärki. Esiteks, kui isikuandmeid juba töödeldakse, siis tuleks seda teha korrektselt, põhjendamatu isiku eraellu sekkumiseta, eeldusel, et kogutud andmete ebapiisavuse või nende ebatäpsuse või mitteajakohasuse tõttu jääks saavutamata see oluline töötlemise eesmärk, mis sellist isiku privaatsfääri sekkumist õigustas. Teiseks piirab see põhimõte aga isikuandmete kogumist suuremas ulatuses, kui on vältimatult vajalik andmetöötluse eesmärgi saavutamiseks. IKS teotub direktiivi 95/46/EÜ artikel 6 lõike 1 punktidele c ja d. Andmete kvaliteedi põhimõte sisaldab ka kohustust töödelda andmesubjekti tuvastamist võimaldavaid isikuandmeid üksnes juhul, kui see on vajalik seoses andmete kogumise või hilisema töötlemise eesmärkidega (põhineb direktiivi 95/46/EÜ artiklil 6 lõike 1 punkt e). Erandi saab siiski teha teaduse ja statistika vajadusi silmas pidades.
7. 7 ● turvalisuse põhimõte – isikuandmete kaitseks tuleb rakendada turvameetmeid, et kaitsta neid tahtmatu või volitamata töötlemise, avalikukstuleku või hävimise eest; Isikuandmete töötlemisel andmesubjektide õiguste ja vabaduste kaitsmise vajadus eeldab, et nii andmetöötlussüsteemi kavandamise kui ka andmete töötlemise ajal tuleb rakendada vajalikke tehnilisi ja korralduslikke meetmeid, et tagada andmete turvalisus ja eelkõige välistada andmete omavolilise töötlemise võimalus. Andmete töötlemisel tuleb igal ajal andmete tagada selline turvalisuse tase, mis on võimalik saavutada parimat, mõistlike kulutustega kättesaadavat, tehnoloogiat kasutades. Tuleb arvestada konkreetse töötlemisviisiga seotud riske ja kaitstavate andmete laadi. Mida delikaatsemat laadi andmed ning suurem tahtmatu või volitamata töötlemise oht, seda tõhusamad peavad olema ka rakendatavad turvameetmed. See säte (IKS § 6 p 7) kaitseb isikuandmete töötlejat selliselt, et andmekaitse järelevalveasutus võib nõuda isikuandmete töötlejalt ebaproportsionaalsete turvameetmete rakendamist. (Direktiiv 95/46/EÜ artikkel 17 lg 1; vt preambuli punkti 46). ● individuaalse osaluse põhimõte – andmesubjekti tuleb teavitada tema kohta kogutavatest andmetest, talle tuleb võimaldada juurdepääs tema kohta käivatele andmetele ja tal on õigus nõuda ebatäpsete või eksitavate andmete parandamist. tulenevalt individuaalse osaluse põhimõttest peab andmesubjektidele olema andmete töötlemise õigluse huvides tagatud võimalus saada teada oma andmete töötlemisest, töötlejatest ja töötlemise eesmärkidest, samuti üldjuhul otsustada enda kohta käivate andmete töötlemiseks nõusoleku andmise või mitteandmise üle (v.a erandid ja piirangud). Andmesubjektil peab olema ka võimalik esitada vastuväiteid tema andmete töötlemisele ning andmete ebatäpsuse või mittetäielikkuse korral ning nõuda oma isikuandmete parandamist. Tähelepanu tuleb pöörata, et nimetatud individuaalse osaluse põhimõte laieneb ka surnud isiku andmete töötlemisele, sellisel juhul realiseerivad andmesubjekti õigusi surnu pärijad. (IKS põhimõte tuleneb direktiiv 95/46/EÜ artiklitest 10–14 ning preambuli punktidest 38–43) 1.4. Isikuandmete töötlemise lubatavus IKS § 10 lg 1 sätestab, et isikuandmete töötlemine on lubatud üksnes andmesubjekti nõusolekul, kui seadus ei sätesta teisiti. Nagu juba säte ise reguleerib, siis andmesubjekti nõusolekuta tohib andmeid töödelda vaid seaduses ettenähtud juhtudel. IKS § 10 lg 2 sätestab erisuse haldusorganile, mille kohaselt haldusorgan võib isikuandmeid töödelda üksnes avaliku ülesande täitmise käigus seaduse, välislepingu või Euroopa Liidu Nõukogu või Euroopa Komisjoni otsekohalduva õigusaktiga ettenähtud kohustuse täitmiseks. Seega võib haldusorgan töödelda isikuandmeid täites kohustusi, mis tulenevad seadustes või muust kõrgemast õigusaktist, kui see on seotud avalike ülesannete täitmisega.
8. 8 1.5. Kokkuvõte Avaandmed, mis sisaldavad andmeid, mis lubavad isegi kaudselt isiku tuvastamist on isikuandmete töötlemine IKS tähenduses ja seega peab isikuandmete töötleja oma tegevuse kooskõlastama IKS-st ja direktiivist 95/46/EÜ tulenevate nõuete ja põhimõtetega. Direktiivi puhul tuleb arvestada, et direktiiv ei kohaldu otse vaid liikmesriik on kohustatud direktiivi üle võtma siseriiklikku õigussüsteemi. Seega peab Eestis isikuandmeid töötlev isik oma tegevuses olema kooskõlas Eesti siseriikliku õigusega. IKS § 7 lg 1 sätestab, et isikuandmete töötleja on füüsiline või juriidiline isik, välismaa äriühingu filiaal või riigi- või kohaliku omavalitsuse asutus, kes töötleb või kelle ülesandel töödeldakse isikuandmeid. IKS § 7 lg 2 sätestab, et isikuandmete töötleja määrab kindlaks: (i) isikuandmete töötlemise eesmärgid; (ii) töödeldavate isikuandmete koosseisu; (iii) isikuandmete töötlemise korra ja viisi; (iv) isikuandmete kolmandatele isikutele edastamise lubamise. Need on põhilised kohustused, samas lasub isikuandmete töötlejal IKS alusel veel kohustusi ja nõue kinni pidada IKS-s sätestatud andmete töötlemise põhimõtetest. Kasutajat peab teavitama, et teenuse kasutamisel tema isikuandmeid töödeldakse. Kasutajal peab jääma õigus keelduda, et tema isikuandmeid töödeldakse. Teenuseosutaja ei pea sellisel juhul teenust osutama. 2. Vastutus 2.1. Vastutus direktiivi 1999/93 alusel Direktiiv 1999/93 ei kasuta mõistet sertifitseerimisasutus. Direktiiv 1999/93 artikkel 2 p 11 sätestab, et sertifitseerimisteenuste osutaja on üksus või juriidiline või füüsiline isik, kes väljastab sertifikaate või osutab muid elektrooniliste allkirjadega seotud teenuseid. Kuna küsimuses on viidatud direktiivile 1999/93, siis käesoleva Analüüsi autor toob välja direktiivis 1999/93 käsitletud vastutuse käsitluse. Direktiiv 1999/93 sätestab artiklis 6 vastuse sätet. Artikkel 6 lg 1 sätestab, et liikmesriigid tagavad vähemalt, et sertifitseerimisteenuste osutaja, kes väljastab üldsusele sertifikaadi nõuetekohase sertifikaadina või annab üldsusele sellise sertifikaadi kohta tagatise, vastutab üksusele või juriidilisele või füüsilisele isikule, kes põhjendatult tugineb sellele sertifikaadile, põhjustatud kahju eest seoses järgmiste asjaoludega:
9. 9 a) nõuetekohases sertifikaadis selle väljastamise ajal sisalduva teabe õigsus ja see, et sertifikaat sisaldab kõiki nõuetekohasele sertifikaadile ettenähtud andmeid; b) kindlus selles, et sertifikaadi väljastamise ajal olid nõuetekohases sertifikaadis määratletud allakirjutaja valduses allkirja andmiseks vajalikud andmed, mis vastavad sertifikaadis esitatud või määratletud allkirja ehtsuse tõendamiseks vajalikele andmetele; c) kindlus selles, et allkirja andmiseks ja selle ehtsuse tõendamiseks vajalikke andmeid saab kasutada teineteist täiendaval viisil juhtudel, kui sertifitseerimisteenuste osutaja on loonud need mõlemad, välja arvatud juhul, kui sertifitseerimisteenuste osutaja tõestab, et ta ei ole tegutsenud ettevaatamatult. Sertifitseerimisteenuste osutajal on õigus vastutust piirata. Nimelt artikkel 6 lg 4 sätestab, et liikmesriigid tagavad, et sertifitseerimisteenuste osutaja võib märkida nõuetekohasele sertifikaadile nende tehingute väärtuse ülemmäära, milleks sertifikaati saab kasutada, tingimusel et see ülemmäär on kolmandatele isikutele arusaadav. Sertifitseerimisteenuste osutaja ei vastuta kahju eest, mis tuleneb selle ülemmäära ületamisest. Direktiiv näeb ette, et nende suhtes, kes osutavad sertifitseerimisteenuseid üldsusele, kehtivad siseriiklikud vastutust käsitlevad normid, see tähendab, et sertifitseerimisteenuse osutaja vastutab kahju tekitamisel Eesti siseriikliku õiguse alusel. 2.2. Vastutus IKS alusel IKS § 7 lg 3 sätestab, et isikuandmete töötleja (edaspidi vastutav töötleja) võib haldusakti või lepinguga volitada isikuandmeid töötlema teist isikut või asutust (edaspidi volitatud töötleja), kui seadusest või määrusest ei tulene teisiti. IKS § 7 lg 4 sätestab, et vastutav töötleja annab volitatud töötlejale kohustuslikke juhiseid isikuandmete töötlemiseks ja vastutab selle eest, et volitatud töötleja täidab isikuandmete töötlemise nõudeid. Seaduses sätestatud nõuded määrab volitatud töötleja jaoks kindlaks vastutav töötleja. IKS § 7 lg 5 sätestab, et volitatud töötleja võib isikuandmete töötlemist edasi volitada üksnes vastutava töötleja kirjalikul nõusolekul ning tingimusel, et ei ületata volitatud töötleja volituste mahtu. Volitatud töötleja määramise õigus on vastutavale töötlejale, kellel lasub vastutus töötlemise nõuetekohase korraldamise eest ja kes peab saama vajaduse korral volitatud töötlejalt ka töötlemisõiguse ära võtta. Kui vastutav töötleja on haldusorgan, siis võib volitatud töötleja määramiseks anda haldusakti või sõlmida halduslepingu. Seejuures tuleb halduslepingu sõlmimisel muu hulgas lähtuda halduskoostöö seadusest. Legaliteedi põhimõttest lähtuvalt peab haldusorganite tegevus olema alati tagasiviidav seaduse sättele, mis tähendab, et igasugune
10. 10 isikuandmete töötlemine, kui seda teeb avaliku võimu kandja, peab toimuma seaduse või määruse alusel (isikuandmete töötlemine peab olema vajalik asutusele pandud ülesannete täitmiseks). Vastutav töötleja ei vabane vastutusest nende isikuandmete töötlemise eest, mida töötleb volitatud töötleja. Üldjuhul on kõik isikuandmete töötlejad vastutavad töötlejad. Isikuandmete töötlejateks on kõik isikud ja asutused, kes isikuandmeid töötlevad. Eraõiguslike isikuandmete töötlejatel on kohustus, et isikuandmete töötlemiseks nõusoleku küsimisel peab isikuandmete töötleja teavitama andmesubjekte ka tema andmete töötlemisest volitatud töötleja poolt (IKS § 12 lg 2 p 3). Andmesubjektil peab olema ülevaade, kes tema kohta käivaid andmeid töötleb. Seega on kohustus teavitada andemesubjekti mh volitatud töötlejast. 2.3. Kokkuvõte Ükski isik sh haldusorgan ei vastuta direktiiv 1999/93 alusel, kui nad ei väljasta sertifikaate direktiivi 1999/93 tähenduses. IKS alusel vastutab isikuandmete töötleja. Vastutab nii vastutav kui ka volitatud isikuandmetega töötleja. 3. Delikaatsete isikuandmete kaitse (Millised delikaatsete isikuandmete kaitsega seotud küsimused seejuures võivad kerkida?) 3.1. Delikaatsed isikuandmed Eestis õigusruumis defineerib mõisted isikuandmed ja delikaatsed isikuandmed isikuandmete kaitse seadus. Nimetatud seaduse § 4 lg 1 sätestab, et isikuandmed on mistahes andmed tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku kohta, sõltumata sellest, millisel kujul või millises vormis need andmed on. Sama seaduse sama paragrahvi lg 2 sätestab delikaatsete isikuandmete mõiste, mille kohaselt delikaatsed isikuandmed on (i) poliitilised vaated, (ii) usulisi ja maailmavaatelisi veendumusi kirjeldavad andmed, välja arvatud andmed seadusega ettenähtud korras registreeritud eraõiguslike juriidiliste isikute liikmeks olemise kohta, (iii) etnilist päritolu ja rassilist kuuluvust kirjeldavad andmed; (iv) andmed terviseseisundi või puude kohta; (v) andmed pärilikkuse informatsiooni kohta; (vi) biomeetrilised andmed (eelkõige sõrmejälje-, peopesajälje- ja silmaiirisekujutis ning geeniandmed); (vii) andmed seksuaalelu kohta;
11. 11 (viii) andmed ametiühingu liikmelisuse kohta; (ix) andmed süüteo toimepanemise või selle ohvriks langemise kohta enne avalikku kohtuistungit või õigusrikkumise asjas otsuse langetamist või asja menetluse lõpetamist. 3.2. Delikaatsete isikuandmete töötlemine Isikuandmete tööltemise seaduse § 5 sätestab, et isikuandmete töötlemine on iga isikuandmetega tehtav toiming, sealhulgas isikuandmete kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, muutmine ja avalikustamine, juurdepääsu võimaldamine isikuandmetele, päringute teostamine ja väljavõtete tegemine, isikuandmete kasutamine, edastamine, ristkasutamine, ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine, või mitu eelnimetatud toimingut, sõltumata toimingute teostamise viisist ja kasutatavatest vahenditest. IKS § 12 lg 4 delikaatsete isikuandmete töötlemiseks tuleb isikule selgitada, et tegemist on delikaatsete isikuandmetega ning võtta selle kohta kirjalikku taasesitamist võimaldav nõusolek. IKS § 14 lg 1 p 4 kohaselt isikuandmete töötlemine on lubatud andmesubjekti nõusolekuta, kui isikuandmeid töödeldakse andmesubjektiga sõlmitud lepingu täitmiseks või lepingu täitmise tagamiseks, välja arvatud delikaatsete isikuandmete töötlemine. Riigikohtu praktika on vastavalt IKS muudatustele muutunud. Nimelt Riigikohtu lahendis nr 3-3-1- 57-03 selgitatakse, et 1. oktoobrini 2003 kehtinud IAKS § 8 lg 1 p 5 lubas mittedelikaatsete isikuandmete töötlemist ilma isiku nõusolekuta, kui töötlemise eesmärk on kolmanda isiku, kellele andmed üle antakse, õigustatud huvide arvestamine, kui andmesubjekti huvid ei ole olulisemad. 2011. aastal muutis Riigikohus oma seisukohta lähtudes IKS uuest redaktsioonist. Riigikohus selgitab kohtuotsuses nr 3-3-1-70-11, et kui krediidivõimelisuse hindamise või muul samasugusel eesmärgil töödeldavate andmete edastamine on IKS § 11 lg 7 alusel välistatud, tuleb kooskõlas IKS § 6 p-s 2 sätestatud eesmärgikohasuse põhimõttega lõpetada nende igasugune töötlemine IKS § 11 lg 6 alusel. Riigikohus nr 3-3-1-46-10 sedastab, et IKS § 21 lg 2 p 3 välistab sõnaselgelt andmesubjekti õiguse nõuda tema kohta kogutud isikuandmete kustutamist või sulgemist, kui andmed on kogutud seaduse alusel. Kuna kinnipeeturegistrisse kogutud andmed on kogutud seaduse alusel (VangS § 51 koostoimes põhimäärusega), ei ole kinnipeetaval õigust nõuda tema kohta kogutud isikuandmete kustutamist või sulgemist. Kinnipeetaval ei ole õigust pääseda kinnipeeturegistris tema kohta olevate andmete juurde, sest kinnipeeturegistrile on piiratud juurdepääs ja andmeid väljastatakse isikule, kellel on seadusest tulenevalt asutusesiseseks tunnistatud teabele juurdepääsuõigus. Kuna andmete parandamise nõudmine eeldab, et kinnipeetaval oleks juurdepääs tema kohta tehtud kandele, ei saa ta nõuda nende andmete parandamist, mis pole talle saanud õiguspäraselt teatavaks. Analoogia põhjal saab öelda, et see kehtib ka muudele registritele, aga alus peab tulema seadusest. Ainult seadus tohib reguleerida registri tähtsust. Avaandmete töötlemisest andmesubjekti nõudel ei saa keelduda, kuna avaandmed ei ole seaduse alusel loodud register, mille andmeid on kogutud, et
12. 12 täita seadusest tulevaid kohustusi ja nõudeid. Seega on andmete töötlejal, kes töötleb avaandmeid, kohustus muuta neid andmesubjekti nõusolekul. IKS § 27 sätestab delikaatsete isikuandmete töötlemise registreerimise kohustuse. Delikaatsete isikuandmete töötlemine on keelatud, kui Andmekaitse Inspektsioon ei ole delikaatsete isikuandmete töötlemist registreerinud, välja arvatud, kui isikuandmete töötleja ei ole määranud kindlaks IKS §-s 30 sätestatud isikuandmete kaitse eest vastutavat isikut. Andmekaitse Inspektsioon keeldub delikaatsete isikuandmete töötlemise registreerimisest, kui: (i) töötlemiseks puudub seaduslik alus; (ii) töötlemise tingimus ei vasta käesolevas seaduses, muus seaduses või selle alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud nõudele; (iii) rakendatud isikuandmete organisatsioonilised, füüsilised ja infotehnilised turvameetmed ei taga IKS-s sätestatud nõudeid. IKS § 42 sätestab, et delikaatsete isikuandmete töötlemise registreerimiskohustuse, isikuandmete kaitse turvameetmete või isikuandmete töötlemise muude nõuete eiramise eest karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut ning sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, karistatakse rahatrahviga kuni 32 000 eurot. 3.3. Kokkuvõte IKS defineerib väga selgelt, millised andmed kvalifitseeruvad delikaatseteks isikuandmeteks. IKS sätestab piirangud ja nõuded delikaatsete isikuandmete töötlemisele. Samuti näeb seadusandja ette, et juriidilist isikut karistatakse delikaatse isikuandmete töötlemise registreerimiskohustuse rikkumise ja/või isikuandmete töötlemisel ettenähtud turvanõuete rikkumisel rahatrahviga kuni 32 000 eurot. CRL-i abil autentimise stsenaariumid CRL (Certificate Revocation List) ehk tühistusnimekiri on CA (Certification Authority) ehk sertifitseerimisteenuse osutaja poolt sertifitseerimisahela salajase võtmega signeeritud tühistatud sertifikaatide seerianumbrite nimekiri. CRL ise ei sisalda isikuandmeid, vaid ainult tühistatud sertifikaatide seerianumbreid.
13. 13 Joonis 1. Positiivne stsenaarium, mille korral CRL kontrollimisel saadakse korrektne vastus. Kuna teenusepakkujal on tol ajahetkel värskeim tühistusnimekiri on tulemus korrektne.
14. 14 Joonis 2. Negatiivne stsenaarium. Teenusepakkuja annab ligipääsu andmetele hoolimata sellest et kasutaja sertifikaat on tühistatud, kuna viimane tühistusnimekiri ei ole veel teenusepakkujani jõudnud. Et tühistusnimekirja vastu autentimisel ei ole võimalik tagada sertifikaadi kehtivusinfo ajakohasust, siis ei ole soovitatav antud meetodi kasutamine kõrget turvalisust nõudvates keskkondades. Näide: Sertifitseerimiskeskus uuendab tühistusnimekirja 2 korda ööpäevas. Seega halvimal juhul jääb ründajale 12 tundi + teenusepakkuja tühistusnimekirja uuendamise intervall eduka ründe sooritamiseks peale kasutajapoolset sertifikaatide tühistamise teate edastamist. Tulenevalt eelnevast on mõistlik tühistusnimekirja kasutamisel autentimiseks alati teostada riskide hindamine ning hinnata infosüsteemi väärkasutamisest tulenevaid ohtusid. Riskide hindamisel võib aluseks võtta näiteks ISKE rakendusjuhendi versioonis 7.00 leiduvad järgmised riskiastmed:  R0 – turvaintsidendiga (st info käideldavuse ja/või konfidentsiaalsuse ja/või tervikluse nõuete mittetäitmisega) ei kaasne märkimisväärseid kahjusid;  R1 – kaasnevad vähe olulised kahjud, turvaintsident (st info käideldavuse ja/või konfidentsiaalsuse ja/või tervikluse nõuete mittetäitmine) põhjustab tõenäoliselt märkimisväärseid takistusi asutuse funktsiooni täitmisele või märkimisväärseid rahalisi kaotusi;
15. 15  R2 - kaasnevad olulised kahjud, turvaintsident (st info käideldavuse ja/või konfidentsiaalsuse ja/või tervikluse nõuete mittetäitmine) põhjustab tõenäoliselt olulise takistuse asutuse funktsiooni täitmisele või ohtu inimeste tervisele või keskkonnasaaste ohtu või olulisi rahalisi kaotusi;  R3 - kaasnevad väga olulised (missioonikriitilised) kahjud, turvaintsident (st info käideldavuse ja/või konfidentsiaalsuse ja/või tervikluse nõuete mittetäitmine) põhjustab tõenäoliselt asutuse funktsiooni täitmatajätmise või märkimisväärseid häireid riigikorralduses või ohtu inimelule või keskkonnasaastet või väga olulisi rahalisi kaotusi. Kõrgema riskiastmega kui R0 on tühistusnimekirja kasutamine ebasoovitatav, kindlasti ei tohiks tühistusnimekirjaga autentimist kasutada kõrgemal tasemel kui R1. 4. Kasutatud allikad https://www.ria.ee/public/ISKE/iske_rakendusjuhend_7_00.pdf
Targa linna klastri rahvusvahelistumise strateegia
Public Procurement of Innovation as an Instrument for Smart City needs
Estonian Smart City Competences and Entrepreneurship
Challenges and opportunities of Smart Buildings

matches:
§ 4
§ 5
§ 4
§ 8
§ 4
§ 6
§ 10
§ 10
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 12
§ 4
§ 5
§ 12
§ 14
§ 8
Riigikohus
Riigikohus
§ 11
§ 6
§ 11
Riigikohus
§ 21
§ 51
§ 27
§ 42


Esileht > Järelevalve ja kokkuvõtted > Narkootikumide lähteained
Narkootikumide lähteained [1]
Käitlemisnõuded sõltuvad sellest, millise kategooria lähteaineid ning millisel eesmärgil käideldakse. Kui lähteaine on näiteks ka ravimi toimeaine kehtivad lisaks ravimite [2] käitlemise nõuded. Peamised lähteainete käitlemise liigid on järgmised:
Tegevusluba ja registreerimine. Lähteaineid käitlevad ettevõtted on kohustatud sõltuvalt käideldavast lähteainest ning käitlemise liigist ja ulatusest taotlema lähteainete käitlemise tegevusloa või end registreerima. Vaata siit [4], millal on ettevõttel tegevusloa taotlemise või registreerimise kohustus.
Lähteainete käitlemise tegevusloa taotlus [5]
Lähteainete käitlemise registreerimise taotlus [6]
Impordiluba ja ekspordiluba. Lähteaineid käitlevad ettevõtted on kohustatud sõltuvalt käideldavast lähteainest ning käitlemise liigist ja ulatusest taotlema lähteainete impordi- või ekspordiloa. Vaata siit [7], millal on ettevõttel impordi- või ekspordiloa taotlemise kohustus. Impordi- ja ekspordiloa taotlused:
Lähteainete impordiloa taotlus [8]
Lähteainete ekspordiloa taotlus [9]
NB! Tegevusloa ning impordi- ja ekspordiloa taotlemisele on ette nähtud riigilõivud [10].
Vastutava isiku määramine. 1. ja 2. kategooria lähteainete turuleviimisel ning enne lähteainete käitlemise tegevusloa/registreerimise taotlemist peab ettevõte määrama lähteainetega kauplemise eest vastutava töötaja [11].
Dokumenteerimine. Kõik tehingud, mis lõpevad 1. ja 2. kategooriasse kuuluvate lähteainete turuleviimisega, peavad olema dokumenteeritud [12].
Kliendideklaratsioon. Iga registreeritud ettevõtja, kes tarnib kliendile 1. või 2. kategooriasse kuuluvat lähteainet, peab saama kliendilt deklaratsiooni [13], milles on näidatud lähteaine kasutusotstarve.
Aruandlus. 1. ja 2. kategooria lähteainete käitlemise kohta tuleb iga aasta 15. veebruariks esitada aastaaruanne [14]. Palume aruanne esitada elektrooniliselt ning digitaalselt allkirjastatuna e-posti aadressile info@ravimiamet.ee [15].
Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seadus [16] (mõiste § 2 punkt 2, muus osas § 2, § 41, § 6, § 7, § 9)
Narkootikumide lähteaineid käsitlevate Euroopa Liidu õigusaktidega täidetakse narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastast Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni [17], mis võeti vastu 1988. aastal. Kõnealuse konventsiooni artikkel 12 käsitleb narkootikumide lähteaineid.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004 [18] narkootikumide lähteainete kohta. Määruses kehtestatakse ühendusesisese kaubanduse järelevalvet reguleerivad põhieeskirjad. Määrust kohaldatakse nii Euroopa Liidus kui ka teistes Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikides (Norra, Liechtenstein ja Island).
Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 111/2005 [19], millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad. Määruses kehtestatakse väliskaubanduse järelevalvet reguleerivad põhieeskirjad.
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/1011, 24. aprill 2015 [20], millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta ja nõukogu määrust (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse liidu ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad, ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 1277/2005.
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/1013, 25. juuni 2015 [21], millega kehtestatakse eeskirjad seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta ning nõukogu määrusega (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse liidu ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad.
Lehekülg: https://www.ravimiamet.ee/narkootikumide-lahteained?group=6
[1] https://www.ravimiamet.ee/narkootikumide-lahteained
[2] https://www.ravimiamet.ee/tegevusload-ravimite-kaitlemiseks-ja-vahendamiseks
[3] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_kaitlemisega_seonduvad_kohustused.pdf
[4] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/tegevusluba-registreerimine_11.07.18.pdf
[5] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_tegevusloa_taotlus.docx
[6] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_registreerimistaotlus_0.docx
[7] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_import-eksport_12.02.2019.pdf
[8] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_impordiloa_taotlus_0.docx
[9] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/lahteainete_ekspordiloa_taotlus_0.docx
[10] https://www.ravimiamet.ee/riigiloivud
[11] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/vastutav_isik.pdf
[12] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/dokumenteerimine.pdf
[13] https://www.ravimiamet.ee/sites/default/files/kliendideklaratsioon.pdf
[14] https://www.ravimiamet.ee/lahteainete-kaitlemise-aastaaruanne
[15] mailto:info@ravimiamet.ee
[16] http://ravimiamet.ee/rt-narkootiliste-ja-psyhhotroopsete-ainete-seadus
[17] https://www.riigiteataja.ee/akt/78195
[18] https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?qid=1554794825589&uri=CELEX:32004R0273
[19] https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=CELEX:32005R0111
[20] http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=uriserv:OJ.L_.2015.162.01.0012.01.EST
[21] http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=uriserv:OJ.L_.2015.162.01.0033.01.EST


Lasteaed Vigri põhimäärus – Riigi Teataja
Lasteaed Vigri põhimäärus
Lasteaed Vigri põhimäärus - sisukord
§ 2 Lasteaia struktuur ja juhtimine
§ 3 Lasteaia personal
§ 4 Õppe-ja kasvatustöö korraldus
§ 5 Lapsed ja lapsevanemad
§ 6 Lasteaia vara, finantseerimine, aruandlus
§ 7 Sisehindamine lasteaias
§ 8 Riiklik järelevalve ja dokumentide haldus
§ 9 Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
§ 10 Põhimääruse uuendamise kord
RT IV, 09.07.2014, 13
Vastu võetud 12.11.2010 nr 21
RT IV, 09.10.2012, 9
26.06.2014 RT IV, 09.07.2014, 1 12.07.2014
(1) Lasteaed Vigri (edaspidi nimetatud lasteaed), asukohaga Hiiu maakond, Kõrgessaare vald, Tööstuse tee 16, on koolieelne lasteasutus koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist võimaldav õppeasutus.
(2) Lasteaia kõrgemalseisvaks organiks on Kõrgessaare Vallavalitsus
(3) Oma tegevuses juhindub lasteaed Eesti Vabariigi seadustest ja teistest õigusaktidest, Kõrgessaare Vallavolikogu ja Vallavalitsuse õigusaktidest, käesolevast põhimäärusest ning lasteaia töösisekorraeeskirjadest
(4) Lasteaial on oma eelarve, mille kinnitab Kõrgessaare Vallavolikogu, oma nimetusega pitsat ja sümboolika.
[Kehtetu - RT IV, 09.07.2014, 1 - jõust. 12.07.2014]
(6) Lasteaia suhtlemiskeeleks on eesti keel.
(7) Lasteaed võib oma ülesannete täitmiseks:
1) kasutada rahalisi vahendeid eelarve piires;
2) vallata, kasutada ja käsutada vara vastavalt Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kehtestatud vallavara valitsemise korrale, teostades selleks õigustoiminguid nii füüsiliste kui ka juriidiliste isikutega nii Eesti Vabariigis, kui ka välismaal;
3) teha Kõrgessaare Vallavalitsusele ettepanekuid eelarve koostamiseks ja muutmiseks;
4) korraldada oma töötajate täiendõpet ja kvalifikatsiooni tõstmist.
§ 2. Lasteaia struktuur ja juhtimine
(1) Lasteaias on moodustatud vastavalt vanusele liitrühm ja aiarühm.
1) lasteaiarühmad jagunevad:
- liitrühm poolteist kuni neljaaastased lapsed;
- vanem aiarühm viie- kuni seitsmeaastased lapsed.
2) rühma registreeritud laste arv lasteaias on:
- lasteaiarühmas kuni 20 last (lisaks Koolieelse lasteasutuse seaduse § 7 lg 1 lubatud suurendada hoolekogu ettepanekul kuni 4 lapse võrra);
- liitrühmas kuni 18 last (lisaks 28.10.2010 vallavalitsuse korraldus nr 256 suurendada 2 lapse võrra).
(2) Rühmad moodustab lasteaia direktor lähtudes vajadusest ja võimalustest.
(3) Lasteaia juures on alaliselt tegutsev hoolekogu, kelle ülesandeks on jälgida, et õppe-ja kasvatustegevus vastaks laste arengule ja huvidele ning teha sellesuunalist koostööd lasteaia personaliga.
(4) Hoolekogu koosseis, kuhu kuuluvad lastevanemate esindajad, valitakse lastevanemate üld-või rühmakoosolekutel. Pedagoogiline nõukogu valib oma esindaja ning vallavalitsus nimetab oma esindaja.
(5) Hoolekogu koosseis valitakse üheks aastaks, tema koosseisu ja töökorra kinnitab, teeb vajaduse korral muudatusi Kõrgessaare Vallavalitsus.
(6) Hoolekogu ülesanded, pädevus, moodustamise alused ja volituste tähtaeg sätestatakse hoolekogu töökorras.
(7) Lasteaia tööd juhib direktor, kelle kinnitab ametisse Kõrgessaare Vallavalitsus, töölepingu sõlmib, muudab ja ütleb üles vallavanem.
(8) Lasteaia direktori ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss.
(9) Lasteaia direktor:
1) juhib õppe-, kasvatus-, tervishoiu-, majandus-, ja finantstegevust koostöös personali ja hoolekoguga;
2) tagab õppekava täitmise lasteaias;
3) koostab lasteaia aastaeelarve taotlused ja esitab need Kõrgessaare Vallavalitsusele;
4) vastutab Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kehtestatud korras lasteaia vara säilimise ja sihipärase kasutamise eest;
5) esindab lasteaeda kõigis õigustoimingutes;
6) on tööandja õigusi omavaks isikuks lasteaia personalile;
7) esitab vallavolikogule kinnitamiseks lasteaia struktuuri ja koosseisunimestiku ning ametipalgad;
8) tagab personalile ohutud töötingimused, tutvustab töösisekorraeeskirju, töökaitse ja tuleohutuse nõudeid;
10) on aruandekohuslik lasteaia hoolekogu ja Kõrgessaare Vallavalitsuse ees;
11) täidab muid ülesandeid, mis talle on pandud seaduse ja Kõrgessaare Vallavalitsuse ning vallavolikogu õigusaktidega.
§ 3. Lasteaia personal
(1) Lasteaia personaliks on pedagoogid, õpetaja abid ning majandamist tagavad töötajad.
(2) Personali koosseisu ja ametipalgad määrab lasteaia direktor Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kinnitatud eelarveliste vahendite piires.
(3) Pedagoogide vabade ametikohtade täitmiseks korraldab lasteaia direktor konkursi.
(4) Pedagoogidena võivad töötada kesk-eri või kõrgemat pedagoogilist haridust omavad isikud.
(5) Lasteaia töötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks töölepingute, ametijuhendite ja lasteaia töösisekorraeeskirjadega.
(6) Lasteaia töötajatega sõlmib, muudab ja ütleb üles töölepinguid direktor.
(7) Lasteaia personali ülesandeks on tagada lasteaia häireteta töö ja majandamine ning vara korrasolek.
§ 4. Õppe-ja kasvatustöö korraldus
(1) Lasteaia õppe-ja kasvatustöö aluseks on õppekava, mis on koostatud vastavalt vabariigi valitsuse määrusega kinnitatud alushariduse raamõppekavale.
(2) Lasteaia õppekava täiendatakse pidevalt õppeaasta vältel vastavalt kuu-ja nädalaplaanidele, kalendrile. Õppekava analüüsitakse igal aastal augustikuu pedagoogilisel nõupidamisel. Õppekava uuendatakse vastavalt vajadusele. Õppekava tutvustatakse hoolekogu koosolekul. Õppekava kinnitab lasteaia direktor.
(3) Lasteaial on oma nädala-ja päevakava, arvestades paikkonna kultuurilist omapära ja laste seaduslike esindajate soove.
(4) Lasteaed on avatud esmaspäevast reedeni 11 tundi päevas 7.00 – 18.00
§ 5. Lapsed ja lapsevanemad
(1) Laste lasteaeda vastuvõtmine ja väljaarvamine toimub vastavalt Kõrgessaare Vallavalitsuse poolt kehtestatud korrale.
(2) Lastel on lasteaias õigus vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale ja päevakavale, eneseusaldust ja vaimset erksust toetavale tegevusele ning õpetajate igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel.
(3) Lapsevanematel on õigus:
1) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära vanematele sobival ajal lasteaia päevakava arvestades;
3) tutvuda lasteaia õppe-ja päevakavaga;
(4) Lapsevanemad on kohustatud:
3) tasuma Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kehtestatud maksud;
4) informeerima lapse puudumisest või lahkumisest.
§ 6. Lasteaia vara, finantseerimine, aruandlus
(1) Lasteaia vara moodustavad talle Kõrgessaare Vallavalitsuse poolt valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kehtestatud vallavara valitsemise korrale.
(3) Lasteaial on oma eelarve, mille kinnitab Kõrgessaare Vallavolikogu
(4) Lasteaed saab oma rahalised vahendid:
2) lapsevanemate maksetest;
3) füüsiliste ja juriidiliste isikute sihtannetustest;
4) riigieelarve vahenditest Täiskasvanute koolituse seaduses sätestatu alustel;
5) projektidest.
(5) Lasteaia eelarvedistsipliinist kinnipidamist ja finantsmajanduslikku tegevust kontrollib Kõrgessaare Vallavalitsus.
(6) Lasteaia dokumentatsiooni peetakse Haridus-ja Teadusministeeriumi poolt kehtestatud korras.
(7) Lasteaia raamatupidamislikku arvestust peetakse Kõrgessaare Vallavalitsuses seadusega kehtestatud korras.
(8) Lasteaed esitab oma tegevuse kohta statistilist aruandlust vastavalt kehtestatud korrale ja tähtaegadele.
§ 7. Sisehindamine lasteaias
(1) Lasteaias viiakse läbi sisehindamist. Sisehindamine on pidev protsess, mille eesmärk on tagada laste arengut toetavad tingimused ja lasteaia järjepidev areng, selgitades välja lasteaia tugevused ning parendusvaldkonnad, millest lähtuvalt koostatakse arengukava tegevuskava.
Nimetatud eesmärgist lähtuvalt analüüsitakse lasteaia sisehindamisel õppe- ja kasvatustegevust ja juhtimist ning hinnatakse nende tulemuslikkust.
§ 8. Riiklik järelevalve ja dokumentide haldus
(1) Riiklikku järelevalvet lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri ülesandel Hiiu maavanem koos Hiiu Maavalitsuse haridus- ja sotsiaalosakonnaga.
(2) Riikliku järelevalve prioriteedid, temaatilise riikliku järelevalve läbiviimise, selle tulemuste vormistamise ning tulemustest teavitamise korra kehtestab haridus- ja teadusminister igaks õppeaastaks enne eelmise õppeaasta lõppu.
(3) Riikliku järelevalve tulemused vormistatakse õiendiga. Õiendi kinnitab Hiiu maavanem.
(4) Õiend tehakse lasteaiale ning Kõrgessaare Vallavalitsusele teatavaks 60 kalendripäeva jooksul järelevalve läbiviimise algusest arvates.
(5) Lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelu ja nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
§ 9. Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Lasteaia ümberkorraldamise ja ümberkujundamise teostab Kõrgessaare Vallavolikogu otsusel Kõrgessaare Vallavalitsus. Ümberkorraldamise või ümberkujundamise otsus tehase arvestusega, et sellest on võimalik teavitada kirjalikult Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanemat, lasteaeda ja laste seaduslikke esindajaid vähemalt viis kuud enne ümberkorraldamise või ümberkujundamise tähtaega.
(2) Kõrgessaare Vallavalitsus on kohustatud algatama lasteaia tegevuse lõpetamise, kui Kõrgessaare Vallavolikogu on võtnud vastu otsuse, et lasteaia edasine tegevus on muutunud ebaotstarbekaks.
(3) Lasteaia tegevuse lõpetamisel tagab Kõrgessaare Vallavalitsus lastele võimaluse jätkata lasteaia teenuse kasutamist teises lasteasutuses.
§ 10. Põhimääruse uuendamise kord
(1) Lasteaia põhimäärus vaadatakse üle ja tehakse parandusi kord 5 (viie) aasta jooksul;
(2) Põhimääruse kinnitamine ja selle muutmine toimub Kõrgessaare Vallavolikogu poolt kehtestatud korras.
(2) Määrus jõustub 01.01.2011.