1-18-8101/63 Riigikohtu kriminaalkolleegium 25.06.2020
Vt RKKKo 1-16-6115/67 p 31; 3-1-1-8-06 p 9; 3-1-1-109-15 p 108. (p 39)
Vt RKKKo 1-18-1247/58 p 33. (p 41)
Kaitsjal on kassatsiooniõigus üksnes osas, milles vaidlustatava kohtuotsusega otsustatakse tema kaitsealuse või kaitsja enda subjektiivsete õiguste ja kohustuste üle. (p 59)
1-16-9171/1411 Riigikohtu kriminaalkolleegium 19.06.2020
1-14-5339/95 Riigikohtu kriminaalkolleegium 19.06.2020
Isiku vangistusest tingimisi ennetähtaegse vabastamise üle otsustamisel peab kohus esmalt kontrollima, kas isik on kandnud ära seaduses ette nähtud osa talle mõistetud karistusest. Formaalsete eelduste olemasolul tuleb KarS § 76 lg 4 kohaselt kontrollida vangistusest tingimisi ennetähtaegse vabastamise materiaalseid eeldusi, mille hindamisel on kohtul ulatuslik otsustusruum. (p 11)
Süüdimõistetu tingimisi ennetähtaegset vabastamata jätmist ei saa põhjendada toimepandud kuriteo raskuse ja selle eest mõistetud karistuse kestusega. Kuriteo raskust on seadusandja arvestanud KarS § 76 lg-tes 1 ja 2 toodud tähtaegade sätestamisel (vt RKKKm 3-1-1-12-17, p-d 16 ja 21; RKKKm 1-09-14104/142, p-d 20 ja 21). Küll aga saab ja ka tuleb KarS § 76 lg 4 kohaselt materiaalsete eelduste kontrollimisel arvestada konkreetse kuriteo toimepanemise asjaolusid, otsustamaks, missuguseid potentsiaalseid riske isiku varasem käitumismuster endas kätkeb (vt RKKKM 1-09-14104/142, p 22). Kuriteo asjaoludena kõnealuses tähenduses tuleb mõista kõiki süüdimõistetu konkreetset tegu iseloomustavaid aspekte, mis võivad retsidiivsusriski mõjutada. (p 12)
Kohtupraktika ei välista, et riik täidab menetluskulude hüvitamise nõude mõne muu isiku pangakontole. Selleks saab taotluse esitada üksnes hüvitise saamiseks õigustatud isik või tema seaduslik esindaja (vt RKKKo 1-17-7111/81, p 25). (p 16)
1-16-9171/1408 Riigikohtu kriminaalkolleegium 18.06.2020
KarS § 75 1
KrMS § 137^1 lg-s 9 ega § 137 lg-s 3 sätestatu ei laiene kohtumenetluses toimuvale elektroonilise valve põhjendatuse kontrollile. (p 14)
Kohtumenetluses elektroonilise valve tähtajale ei kohaldata KarS § 75^1 lg-t 3 ja seda asendustõkendit kohaldatakse üldjuhul tähtaega kindlaks määramata. Samas on kohtul õigus - kui ta peab seda süüdistatava põhiõiguste riive proportsionaalsuse tagamiseks vajalikuks - määrata ka vahistamise elektroonilise valvega asendamisel kindlaks asendustõkendi tähtaja. (p-d 23, 24)
Elektroonilise valve põhjendatuse kontrollimisel kohtumenetluses tuleb aluseks võtta vahistamise põhjendatuse kontrollimiseks ette nähtud kord ja tähtajad (KrMS § 275 lg-d 2-3). Elektroonilise valve põhjendatuse kontrolli määrus on määruskaebe korras vaidlustatav. (p 25)
Tõkendi põhjendatuse kontrollimisest saab kõneleda siis, kui menetleja kontrollib tõkendi kohaldamise jätkamise põhjendatust enne tõkendimäärusega kindlaks määratud tähtaja lõppu, või siis, kui tõkendit on kohaldatud tähtajatult. Tähtajalise tõkendi pikendamine ei ole samastatav tõkendi põhjendatuse kontrollimisega. (p 15)
Tõkendi tähtaja pikendamine tuleb edasikaebeõiguse aspektist võrdsustada uue tõkendi kohaldamisega, kui seda just ei välista erinorm (nagu see on nt vahistamise pikendamise korral kohtueelses menetluses). (p 15)
Elektroonilise valve põhjendatuse kontrolli määrus on määruskaebe korras vaidlustatav. (p 25)
1-19-31/63 Riigikohtu kriminaalkolleegium 18.06.2020
KarS § 7
Jõu tarvitamine ametialaseid ülesandeid täitva ametiisiku poolt on allutatud eriregulatsioonile. Isiku vastutusele võtmiseks KarS § 291 järgi peab muu hulgas hindama, kas ja kui, siis milliseid vahetu sunni kohaldamist reguleerivaid norme ametiisik vägivalda kasutades rikkus. (Vt RKKKo 3-1-1-106-13, p 11.) KarS §-s 291 sätestatud tunnust „ebaseaduslik“ sisustatakse eeskätt korrakaitseseaduse sätetega (vt ka nt RKKKo 1-17-1219/39, p 11 ja RKKKm 3-1-1-55-16, p-d 8-9). (p 13.)
Riigikohus on korduvalt tõlgenduslikult kitsendanud erinevate kuriteokoosseisude rakendusala, võttes muu hulgas arvesse koosseisuga kaitstavat õigushüve ja õigushüve kahjustamise ulatust (nt KarS §-de 255, 394, 141, 133, 121 jt puhul). Praktikas on piiratud ka KarS § 291 lg 1 toimeala. Nii on asutud seisukohale, et mitte igasugust ametiisiku poolt vägivalla tarvitamist ei saa käsitada ebaseadusliku füüsilise jõu kasutamisena. See eeldab jõukasutuse teatavat intensiivsust ja lubatud piiride ilmselget ületamist ning seeläbi kõnesoleva kuriteokoosseisuga kaitstava õigushüve olulist rikkumist. Järelikult ei tähenda korrakaitseseaduse rikkumine vägivalla kasutamise tõttu alati võimuliialdust KarS § 291 mõistes. Lisaks muule on vaja hinnata sedagi, millises ulatuses rikkus ametiisik vägivalda tarvitades korrakaitseseadust. Isiku saab KarS § 291 järgi vastutusele võtta üksnes ilmselgete kuritarvituste korral. (Vt RKKKo 1-17-1219/39, p 16.) (p-d 18, 19.)
Tavapäraselt eelneb vahetu sunni rakendamisele sellise võimalusega hoiatamine (KorS § 76 lg 1 ja § 78 lg 1), kuid KorS § 76 lg-s 2 sätestatud olukordades on vahetut sundi lubatud kasutada ka ilma sellise eelneva hoiatava haldusaktita. (p 14.)
Sõltumata sellest, milline on vahetu sunni lubatavuse alus, peab see alati jääma proportsionaalseks (vt RKKKo 1-17-1219/39, p 13). Korrakaitseorganil tuleb riiklikku järelevalvet teostades järgida KorS §-s 7 nimetatud põhimõtteid. (p 16.)
Riigikohus on korduvalt tõlgenduslikult kitsendanud erinevate kuriteokoosseisude rakendusala, võttes muu hulgas arvesse koosseisuga kaitstavat õigushüve ja õigushüve kahjustamise ulatust (nt KarS §-de 255, 394, 141, 133, 121 jt puhul). Praktikas on piiratud ka KarS § 291 lg 1 toimeala. Nii on asutud kõnesoleva sätte tõlgendamisel seisukohale, et mitte igasugust ametiisiku poolt vägivalla tarvitamist ei saa käsitada ebaseadusliku füüsilise jõu kasutamisena. See eeldab jõukasutuse teatavat intensiivsust ja lubatud piiride ilmselget ületamist ning seeläbi kõnesoleva kuriteokoosseisuga kaitstava õigushüve olulist rikkumist. Järelikult ei tähenda korrakaitseseaduse rikkumine vägivalla kasutamise tõttu alati võimuliialdust KarS § 291 mõistes. Lisaks muule on vaja hinnata sedagi, millises ulatuses rikkus ametiisik vägivalda tarvitades korrakaitseseadust. Isiku saab KarS § 291 järgi vastutusele võtta üksnes ilmselgete kuritarvituste korral. (Vt RKKKo 1-17-1219/39, p 16.) (p-d 18, 19.)
Õigusabikulu tekkimist tõendab ka kohtutoimikule lisatud menetlusosalise esindaja õigusteenuse osutamise lepingu kuluarvestus ehk lepingu lisa, milles kirjeldatakse õigusabi osutamisel tehtud toiminguid ja nendele kulunud aega, tasu arvestust ja selle maksmise tingimusi. (p 27)
1-18-86/145 Riigikohtu kriminaalkolleegium 16.06.2020
KrMS § 179 lg 1
Ühe kriminaalmenetluse käigus saab süüdistatavalt välja mõista vaid ühe sundraha, mis vastab tema raskeima kuriteo astmele (KrMS § 179 lg 2). Olukorras, kus süüdistatav tunnistatakse esmalt süüdi osaliselt ja edasikaebemenetluses veel mõnes süüdistuses märgitud teos, on tegemist ühe süüdimõistmisega KrMS § 179 lg 1 mõttes. See tähendab, et ka sellises olukorras saab süüdistatavalt välja mõista vaid ühe sundraha. (p 15)
1-19-8852/13 Riigikohtu kriminaalkolleegium 12.06.2020
KrMS § 165 lg 4
AdvS § 44 lg 6
KrMS § 171 lg 4 sätestab, et kuudes arvutamise korral lõpeb tähtaeg viimase kuu vastaval kuupäeval. "Vastav" on KrMS § 171 lg 4 tähenduses tähtaja viimase kuu see kuupäev, mis kannab tähtaja kulgemise esimese päevaga sama numbrit või – juhul kui tähtaja viimases kuus sellise numbriga kuupäeva ei ole – kuu viimane päev (vt RKKKo 3-1-1-14-14, p 756). Tähtaja kulgemise esimeseks päevaks tuleb kuudes arvutatava tähtaja puhul lugeda päev, millest loetakse tähtaja algust (vt viidatud otsuse p 759). (p 28)
Kriminaalmenetluse seadustikus ei sätestata expressis verbis, millal loetakse elektronposti teel edastatud menetlusdokument, sealhulgas ka Riigiprokuratuuri KrMS §-s 207 sätestatud korras tehtud määrus kättesaaduks. Kättesaamiskinnituse õigusliku tähenduse üle otsustamisel on põhjendatult juhinduda analoogiast elektronposti teel kutse kättetoimetamise korraga. KrMS § 165 lg 4 kolmandast lausest tulenevalt on kutse kättesaamise kinnitamata jätmisel õiguslik tähendus vaid juhul, kui kutse on saadetud menetleja poolt välja selgitatud elektronposti aadressile (vt RKKKm 1-19-7121/38 p 6). Kui aga kutse saadetakse isiku enda avaldatud e-posti aadressile, eeldatakse selle kättesaamist saatmise päeval. (p 25)
Kättesaamiskinnituse saatmine võib, kuid ei pruugi kokku langeda ajaga, mil isik koopia kätte saab. KrMS § 208 lg 1 seob kaebetähtaja alguse aga just viimase, s.o koopia saamisega. (p 27)
AdvS § 44 lg 6 järgi peab igal advokaadil olema talle menetlusdokumentide kättetoimetamiseks elektronposti aadress. Kui advokaat avaldas ise menetlejale selle aadressi kui kontakti, mille kaudu on võimalik temaga suhelda, kehtib eeldus, et advokaadi avaldatud aadressil on temaga võimalik põhjendamatu viivituseta ühendust saada ja talle vajalikke dokumente edastada. (p 26)
1-17-11182/201 Riigikohtu kriminaalkolleegium 05.06.2020
KrMS § 341 lg 4 esimesest lausest tulenevalt saab ringkonnakohus määrata seda, millises osas maakohtu menetlust täiendatakse või korratakse, ainult juhul, kui ta otsustab saata kriminaalasja uueks arutamiseks samale kohtukoosseisule. Selle sätte teine lause üksnes täpsustab, et kui kriminaalmenetlusõiguse oluline rikkumine puudutab kohtuotsuse tegemist, saadab ringkonnakohus asja uue otsuse tegemiseks. Ühtlasi on Riigikohus varem selgitanud, et asja saatmine samale kohtukoosseisule on kohane olukorras, kus kohtulikul arutamisel maakohtus on järgitud menetlusõigust ja rikkumised puudutavad üksnes otsuse koostamist, neid rikkumisi saab kõrvaldada ka sama kohtukoosseis (vt RKKKm 3-1-1-24-14, p 6). (p 10)
Pikaajalise vahistuse kestva vajalikkuse kindlakstegemisel peab hindama vahistamisaluse jätkuvat olemasolu ning seda, kui aktiivselt ja ilma põhjendamatute viivitusteta on riik menetlust toimetanud, samuti kas on jõutud õigusriiklikult lubamatu valuläveni, millest alates on vabaduspõhiõiguse edasine riive välistatud (vt RKKKm 1-16-2411/677, p-d 22 ja 25). Kuigi kuriteo raskus ei ole iseseisev vahistamisalus, võib mõnel juhul kuriteo raskusest tulenev võimaliku karistuse raskus tingida näiteks kuritegude jätkuva toimepanemise ohu (vt osutatud määrus nr 1-16-2411/677, p 26). (p-d 12-13)
Justiitsministri 26. juuli 2016. a määruse nr 16 „Advokaadile riigi õigusabi tasu maksmise ja kulude hüvitamise kord“ (edaspidi kord) § 2 lg 1 sätestab, et kohus, uurimisasutus või prokuratuur võib riigi õigusabi osutanud advokaadi põhjendatud taotluse alusel suurendada riigi õigusabi osutamise eest ette nähtud tasu piirmäära kuni 500 protsenti, kui riigi õigusabi osutamine on eriliselt töömahukas. Seega peab kaitsja esitama tasu suurendamise taotluse kohta põhjenduse. Selleks ei piisa üldjuhul üksnes tasutaotluse blanketil riigi õigusabi osutamise käigus tehtud toimingute märkimisest koos ajakuluga. Advokaadil tuleb selgitada, millistel põhjustel kujunes õigusabitoimingute tegemine eriliselt töömahukaks ja miks soovib ta tasu suurendamist just taotletavas ulatuses. Isegi kui selliste põhjenduste lisamine riigi õigusabi infosüsteemis tasutaotluse blanketile on raskendatud, saab need esitada näiteks menetlejale saadetavas kaaskirjas. (p 16)
Sõidukulu hüvitamise ulatus ei sõltu õigusabi toimingute vajalikkusest ega nendele kulunud aja põhjendatusest. Kui korra §-s 17 sätestatud tingimused sõidukulu hüvitamiseks on täidetud, tuleb see hüvitada (RKKKm 1-19-1933/43, p 9). (p 18)
KrMS § 339 lg 1 p 7 järgi tuleb kvalifitseerida üksnes kohtuotsuse põhistamise kohustuse kõige ulatuslikumad rikkumised, mis on käsitatavad KrMS § 339 lg 1 p-s 7 otsesõnu nimetatud kohtuotsuses "põhjenduse puudumisena". Seejuures tuleb silmas pidada, et seadus räägib "põhjenduse" kui terviku, mitte üksikute "põhjenduste" puudumisest. Kohtuotsuses põhjenduse puudumisega on tegemist eeskätt siis, kui kohus jätab seadusliku aluseta kohtuotsuse põhiosa (KrMS § 312) tervikuna või siis mõne süüdistatava või kuriteo osas üldse koostamata. (Vt RKKKo 3-1-1-14-14, p 700.) Ebapiisav põhjendamine on käsitatav menetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 tähenduses (RKKKo 1-17-10162/351, p-d 22-25; vt ka nt RKKKo 1-17-1629/44, p 24). (p-d 24-25)
KrMS § 306 lg 1 p 13 kohaselt peab kohus kohtuotsuse tegemisel lahendama muu hulgas küsimuse, kuidas toimida asitõendite ja kriminaalmenetluses äravõetud, arestitud või konfiskeerimisele kuuluvate muude objektidega. Kohtu otsustus asitõendina ära võetud eseme või muu kriminaalmenetluses ära võetud objekti edasise saatuse kohta peab põhinema konkreetsel seaduslikul alusel ning olema õiguslikult ja faktiliselt põhistatud (vt RKKKo 3-1-1-51-13, p 8). Samas ei ole selle nõude vastu eksimine käsitatav menetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 1 p 7, vaid § 339 lg 2 järgi. (p 26)
KrMS § 339 lg 1 p 8 järgi on kriminaalmenetlusõiguse oluline rikkumine see, kui kohtuotsuse resolutiivosa järeldused ei vasta tõendamiseseme tuvastatud asjaoludele. Kohtuotsuse põhi- ja resolutiivosa on omavahel sisulises vastuolus siis, kui kohtu tuvastatud asjaoludest otsuse põhiosas on selle resolutiivosas tehtud objektiivselt ebaõige järeldus ning kohtuotsuse resolutiivosa ei ole loogilises kooskõlas põhiosast tulenevate järeldustega (vt nt RKKKo 3-1-1-15-13, p 10 koos viidetega). Teisiti öeldes tuleb KrMS § 339 lg 1 p 8 kohaldamine kõne alla vaid siis, kui kohtuotsuse resolutiiv- ja põhiosa vasturääkivus puudutab vahetult KrMS §-s 62 sätestatud tõendamiseseme asjaolu ja selle põhjal tehtud järeldust. See peab kätkema olulist ebaselgust, mille puhul pole võimalik aru saada, millise otsustuseni kohus jõudnud on (nt kui isik mõistetakse otsuse resolutiivosas süüdi kuriteo eest, mille puhul on põhiosas leitud, et süü pole tõendatud). Näiteks on kohtupraktikas räägitud sellisest rikkumisest olukorras, kus maakohus on teinud õigeksmõistva otsuse vargusele kaasaaitamises süü tõendamatuse tõttu, aga samal ajal rahuldanud süüdistatava suhtes tsiviilhagi kahju hüvitamise nõude, ehkki pole lugenud tuvastatuks tema poolt kahju tekitamist (vt RKKKo 3-1-1-99-13, p 12.1). KrMS § 339 lg 1 p 8 rikkumist pole aga jaatatud juhul, kui kohtuotsuse põhiosas on analüüsitud isiku vastutust KarS § 414 lg 3 p 2 järgi, samas kui resolutiivosas on ta süüdi mõistetud KarS § 414 lg 2 p 3 järgi (vt RKKKm 3-1-1-50-09, p-d 5 ja 5.3). (p 29)
1-17-4942/31 Riigikohtu kriminaalkolleegium 20.05.2020
KrMS § 508 57 lg 1 p 4
Euroopa Liidu Nõukogu 27. novembri 2008. a raamotsuse 2008/947/JSK artikli 1 lõiget 2 tuleb koostoimes sama raamotsuse artikli 4 lõike 1 punktiga d tõlgendada nii, et sellise kohtuotsuse tunnustamine, millega on mõistetud vangistus, mis on jäetud täitmisele pööramata üksnes tingimusel, et täidetakse seadusjärgset kohustust hoiduda katseajal uue kuriteo toimepanemisest, kuulub selle raamotsuse kohaldamisalasse, kui see seadusjärgne kohustus nähtub nimetatud kohtuotsusest või selle kohtuotsuse alusel tehtud vangistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitlevast otsusest. Seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus (Euroopa Kohtu 26. märtsi 2020. a otsus asjas nr C-2/19). (p 15)
Viidatud otsuse nr C-2/19 punktides 55-58 selgitati muu hulgas, et kohustus hoiduda katseajal uue kuriteo toimepanemisest võib põhimõtteliselt kujutada endast tingimuslikku meedet raamotsuse artikli 2 punkti 7 tähenduses, kui see on üks tingimustest, mis on vangistuse täitmisele pööramata jätmisele seatud. Raamotsuse artikli 2 punktidest 2 ja 7 järeldub, et kohtuotsuse teinud liikmesriigi pädeva asutuse ülesanne on kindlaks määrata tingimused, millistel jäetakse mõistetud vabadusekaotuslik karistus või vabadust piirav meede täitmisele pööramata, võimaldades nii täidesaatva liikmesriigi asutustel kohtuotsuse või karistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitleva otsuse alusel kindlaks teha, milliseid tingimuslikke meetmeid süüdimõistetule on kohaldatud. (p 16)
Süüdistatava karistusest tingimisi vabastamise korral KarS § 73 lg 1 tähenduses saab kõneleda tingimusliku meetme kohaldamisest raamotsuse mõttes. Raamotsus on kohaldatav ka siis, kui karistuse kandmisest tingimisi vabastatud isiku ainuke kohustus on hoiduda katseajal uue kuriteo toimepanemisest. KarS § 73 lg-s 1 nimetatud kohustus kujutab endast tingimuslikku meedet raamotsuse artikli 2 punkti 7 ja artikli 4 lg 1 punkti d tähenduses. KrMS § 508^57 punkti 4 kohaselt võib tingimuslik meede muu hulgas seisneda ka isiku käitumist puudutava juhise andmises. Järelikult on viidatud kriminaalmenetluse seadustiku sättega raamotsuse artikli 4 lg 1 p-s d kirjeldatud meede Eesti õigusesse üle võetud ning liikmesriigi kohtu otsust saab tunnustada ja selle täitmise üle järelevalvet teha ka siis, kui tegemist on karistusest tingimisi vabastamisega analoogiliselt KarS §-ga 73. (p 17)
Olukorras, kus tunnustamiseks esitatud välisriigi kohtu otsusega kindlaks määratud katseaeg on lõppenud ja puuduvad andmed, et süüdimõistetu oleks toime pannud uue kuriteo, puudub seaduslik alus ning võimalus välisriigi kohtu otsust tunnustada ja selle täitmise üle järelevalvet teha, olenemata sellest, kas muud menetlusseaduses loetletud eeldused on täidetud. KrMS § 489^11 lg 1 p 3 alusel lõpetatakse välisriigi kohtuotsuse tunnustamise menetlus määrusega, kui isik on temale kohtuotsuse või muu otsusega pandud kohustused täitnud. Katseaja lõppemine toob vältimatu järelmina kaasa taotluse suhtes alustatud asja menetluse lõpetamise. (p 19)
Lisateabe küsimist peab kohus KrMS § 508^61 kohaselt kaaluma ja kasutama eeskätt siis, kui tunnustamise käigus tekib n-ö põhjendatud kahtlus, keegi menetlusosalistest tõstatab küsimuse lisateabe vajaduse kohta või kohtul endal tekib selle kohta küsimusi (nt vastuolu tunnistuse ning sellele lisatud kohtuotsuse või pädeva asutuse tingimuste määramise kohta tehtud otsusega). (p 20)
Eelotsusetaotluse lahendamisega seotud menetluse puhul on tegemist ühe osaga põhikohtuasjast, mis on vajalik määruskaebuse lahendamiseks ning milles osalemiseks on süüdimõistetul õigus kasutada ka kaitsja abi. Seetõttu tuleb eelotsusetaotluse lahendamisega seotud kulu hüvitamine otsustada määruskaebemenetluse raames. (p 24)
1-17-8089/43 Riigikohtu kriminaalkolleegium 19.05.2020
KrMS § 402 1
Kui kohus ei ole nõuetekohaselt tuvastanud ega põhjendanud, miks kaebaja on sedavõrd ohtlik, et ambulatoorne sundravi tuleb asendada statsionaarse raviga, on see käsitatav kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 mõttes. (p 18)
Psühhiaatrilist sundravi saab kohaldada üksnes selle aluste jätkuval olemasolul. Kui isiku ohtlikkus ja psühhiaatrilise sundravi vajadus on ära langenud, ei ole enam alust sundravi jätkamiseks ja see tuleb lõpetada (RKÜKm 3-1-1-62-16, p 39; vt ka RKKKm 1-10-8154/359, p 16). Statsionaarne sundravi on õigustatud vaid juhul, kui ravivajadusega isik on sedavõrd ohtlik, et see õigustab statsionaarse raviga kaasnevat vabaduspõhiõiguse riivet (RKKKm 3-1-1-105-16, p-d 31, 33). (p 9)
Ohtlikkus KarS § 86 lg 1 tähenduses võib erinevalt tsiviilkorras kinnisesse asutusse paigutamise alustest väljenduda ka sellistes tegudes, mis on suunatud erinevate karistusseadustikuga kaitstud õigushüvede vastu, mitte üksnes elu või tervise vastu. Ohtlikkust tuleb igal üksikjuhul hinnata ja tuvastada, milles ohtlikkuse prognoos seisneb (nt kas ja miks esineb reaalne oht õigusvastaste tegude toimepanemiseks, enesevigastamiseks vm). Sealjuures tuleb arvestada isiku seniseid õigusvastaseid tegusid, tema käitumist ja diagnoositud psüühikahäire iseloomu (nt kuidas väljenduvad või võivad tulevikus väljenduda diagnoosiga kaasnevad ohutegurid). (p 13)
KarS § 86 lg 1 alusel võib psühhiaatrilist sundravi määrata üksnes isikule, kes on oma teo ja vaimse seisundi tõttu ohtlik. Teisisõnu saab sundravi kohaldamise alusena arvestada üksnes ohtlikkust, mis on tingitud sellest konkreetsest psüühikahäirest, mis on kriminaalmenetluses tuvastatud (vt ka RKTKm 3-2-1-155-13, p 39.6). See tähendab ühtlasi, et isiku ohtlikkust ei saa (valdavas osas) sisustada tegudega, mis ei olnud tingitud tema raskest psüühikahäirest. (p 14)
Ohtlikkuse hindamisel isiku varasemale käitumisele tuginemine ei ole välistatud, kuid ka sellisel juhul tuleb kohtul selgelt ja jälgitavalt näidata, miks on olemas jätkuv ning reaalne oht sarnaste tegude toimepanemiseks ka tulevikus (RKKKm 1-16-7389/30, p 15). Isiku seisundit tuleb hinnata kohtumääruse tegemise aja seisuga (RKKKm 1-16-7102/18, p 14). Mida kaugemale sellest kriminaalasja esemeks olnud teod jäävad, seda väiksem on nende mõju isiku ohtlikkuse hinnangule ning seda enam tuleb isiku jätkuvat ohtlikkust põhjendada muude asjaoludega. (p 15)
Pelgalt alkoholi ja narkootikumide kuritarvitamisega ei saa isiku ohtlikkust õigustada (vt RKKKm 3-1-1-105-16, p-d 47.1-47.2). Pelk väide, et sundravi tuleb kohaldada, kuna ravimite võtmata jätmine ohustab isiku tervist ja tingib seega tema ohtlikkuse iseendale, läheb vastuollu kehtiva kohtupraktikaga, mille kohaselt ei saa sundravi kohaldada üksnes põhjusel, et isik keeldub ravist vabatahtlikult (RKKKm 3-1-1-105-16, p 23; RKTKm 3-2-1-155-13, p 41; vt ka EIKo D.R. vs. Leedu, p 95). (p 17)
KrMS § 4021 lg 2 kohaselt on ambulatoorset sundravi kohaldav tervishoiuteenuse osutaja kohustatud viivitamatult esitama kohtule taotluse ambulatoorse sundravi asendamiseks statsionaarsega, kui ravile määratud isiku ohtlikkus endale või ühiskonnale on kasvanud, ta ei pea kinni raviga seotud nõuetest või kui isiku allutamine statsionaarsele ravile on vajalik ravi eesmärkide saavutamiseks. Ambulatoorse sundravi asendamise statsionaarsega võib kohus KrMS § 4021 lg 1 järgi otsustada muu hulgas tervishoiuteenuse osutaja taotlusel, arvestades sundravil viibiva isiku läbi vaadanud psühhiaatri või arstliku komisjoni arvamust. Avalduse ambulatoorse sundravi statsionaarsega asendamiseks võib KrMS § 402^1 lg 1 alusel esitada ka ravialuse lähedane, seadusjärgne esindaja või kaitsja. (p 8)
Kohtul tuleb KrMS § 402^1 lg 1 alusel esitatud taotluse puhul hinnata, kas isikut on vaja jätkuvalt ravida ning kas ta on muutunud sedavõrd ohtlikuks, et see õigustab temalt vabaduse võtmist. (p 10)
1-18-7408/62 Riigikohtu kriminaalkolleegium 08.05.2020
KarS § 300 1
Riigikohtu praktikas on jätkuva ja korduvate süütegude eristamisel leitud järgmist. Ühe teoga on tegemist siis, kui koosseisu realiseerimisele suunatud osateod kujutavad endast objektiivse kõrvaltvaataja jaoks loomuliku elukäsitluse järgi ühtset käitumist. Hindamaks, kas tegemist on ühe või mitme erineva teoga, tuleb tähelepanu pöörata selle teo objektiivsele avaldumisele. Jätkuv süütegu on ühtsest tahtlusest kantud üldjuhul ajaliselt lähedaste tegudega sama objekti vastu sarnasel viisil toime pandud süütegu. Sarnased on sellised teod, mis ründavad sarnastel asjaoludel sama õigushüve ja täidavad sama süüteokoosseisu ning on omavahel reeglina ka ajaliselt ja ruumiliselt lähedased. Ühtset tahtlust näitab see, kui isiku tahtlus hõlmab juba enne ühe niisuguse teo lõpuleviimist ka järgmise teo. (Vt nt RKKKo 1-15-11032/308, p 34 ning RKKKo 1-17-11432/93, p 9.) Eeltoodud kriteeriumid kogumis aitavad hinnata, kas tegude toimepanemise asjaolud on käsitatavad jätkuva või korduva teona. (p 10)
Isiku sarnane tegutsemismuster, sama õigushüve ründamine ja sama süüteokoosseisu realiseerimine võivad esineda ka korduvuse puhul, mistõttu ei ole need piisavad korduvuse eristamiseks jätkuvusest. Süstemaatiline käitumine, mille eesmärk oli saada varjatult ning teiste isikute kaudu kasu, ei kinnita samuti tegude jätkuvust, kuivõrd ka kuritegude korduva toimepanemise eesmärk võib olla varalise kasu saamine. Toimingupiirangute rikkumine ajaliselt lähedaste või mingis osas kattuvate riigihangete läbiviimisel pole jätkuva teo tuvastamisel määrava tähendusega (vt ka RKKKo 1-15-11032/308, p 36). (p 11)
Riigihangete läbiviimisel on toimingupiirangute rikkumisi võimalik toime panna kuni hankemenetluse lõpuni, s.t kas hankemenetluse tühistamiseni või hankelepingu sõlmimiseni. KarS §-s 300^1 sätestatud koosseisu tuvastamisel ei ole tagajärje saabumine (nt riigihanke võitmine ja/või hankelepingu sõlmimine) oluline, sest kuriteona on karistatav ainuüksi toimingupiirangu rikkumine ehk keelatud toimingu või otsuse tegemine. (p 18)
KarS § 81 lg 7 p 2 kohaselt peatub väärteotunnustega teo aegumine kriminaalmenetluse alustamisel kuni kriminaalmenetluse lõpetamiseni. Väärteotunnustega teo puhul, mis üldreeglina aeguks KarS § 81 lg 3 järgi kahe aasta möödumisel, aegumine KarS § 81 lg 8 teise lause kohaselt siiski ei uuene, kui teost on kriminaalmenetluse lõpetamise hetkeks möödunud kolm aastat (vt ka RKKKo 3-1-1-50-16, p-d 21 ja 28). Sellises olukorras ei ole väärteotunnustega teo osas väärteomenetluse alustamine enam võimalik ning isik tuleb temale esitatud etteheites õigeks mõista (vt RKKKo 3-1-1-22-15, p 14). (p 20)
Süüdimõistmise mahu oluline vähenemine kriminaalmenetluse osaliselt aegumisega lõpetamise ning ühe teo osas süüdistatava õigeksmõistmise tõttu olukorras, kus prokuratuur ei ole kassatsiooni esitanud, tingib süüdistatavale mõistetud karistuse vähendamise. (p 22)
KrMS § 181 lg 1 sätestab, et õigeksmõistva kohtuotsuse korral hüvitab menetluskulud riik (v.a tsiviilhagiga seotud erandid). Kohtupraktika kohaselt tuleb seda normi kohaldada ka isiku osalisel õigeksmõistmisel või kriminaalmenetluse osalisel lõpetamisel. Sellisel juhul jäävad riigi kanda kriminaalmenetluse kulud, mis on tekkinud seoses süüdistuse selle osa menetlemisega, milles isik õigeks mõistetakse või tema suhtes kriminaalmenetlus lõpetatakse. Olukorras, kus kaitsjatasu arvetest ei nähtu, milline osa arvetel näidatud summadest on seotud süüdistuse selle osa menetlemisega, milles süüdistatav õigeks mõistetakse või tema suhtes kriminaalmenetlus lõpetatakse, tuvastab kohus selle asjaolu hinnanguliselt. (Vt viimati RKKKo 1-17-11682/102, p 26.) (p 25)
Kliendil ja kaitsjal ei ole keelatud kokku leppida õigusteenuse osutamise kindlas tasus (AdvS § 61 lg 1 p 2), kuid esitades kohtule valitud kaitsjale makstud tasu hüvitamise taotluse, peab see võimaldama kohtul analüüsida osutatud õigusteenuse põhjendatust KrMS § 175 lg 1 p 1 tähenduses, s.t eelkõige töötunni hinna ja tööaja adekvaatsust. Olukorras, kus kaitsjatasu taotlusest ega arvetest ei nähtu menetlustoimingutele kulutatud aega ega kaitsja tunnihinda, tuvastab kohus ka need asjaolud enda äranägemisel hinnanguliselt, arvestades kohtupraktikat ning mõistlikkuse põhimõtet. (Vt ka RKKKo 3-1-1-14-14, p-d 1067 ja 1068.) (p 26)
Maakohtu otsuses märgitud edasikaebekord, mille kohaselt tuleb apellatsioon esitada ringkonnakohtule maakohtu kaudu, on ekslik, sest juba 29. märtsist 2015 kehtiva KrMS § 319 lg 2 redaktsiooni kohaselt esitatakse apellatsioon otse ringkonnakohtule. (p 29)
1-18-7807/58 Riigikohtu kriminaalkolleegium 07.05.2020
KarS § 294 lg 2 p 2
Varana altkäemaksu eseme tähenduses ei saa käsitada varaühikuid, mille saamisele on (ameti)isikul ka tegelik õigus ja mille ta saaks õiguslikult ka realiseerida. (p 11)
Muu soodustusega on KarS § 294 tähenduses tegemist siis, kui altkäemaksuandja soorituse tulemusena ei parane mitte ametiisiku varaline, vaid tema isiklik või sotsiaalne olukord. Ei ole välistatud, et altkäemaksu esemeks võib olla mõne õigusliku olukorra lahendamine tavapärasest kiiremas korras. Ametiisiku positsiooni paranemist võib sellisel juhul näha täiendava aja- ja rahakulu kokkuhoius. (p 12)
Altkäemaksu võtmisest KarS § 294 tähenduses saab kõneleda vaid siis, kui osapoolte kokkulepe kirjeldab ametiisiku poolt toime pandud või temalt tulevikus oodatavat käitumist piisavalt konkreetsel määral. Kuna kuriteokoosseis räägib üksnes ametiseisundi kasutamisest mingi hüve saamise eest, siis ei pea ametialane tegu, mille ametiisik paneb toime või jätab toime panemata, olema ühemõtteliselt kindlaks määratud. Piisab sellest, kui see on mingilgi määral konkretiseeritav. Nõutavat konkreetsust teo osas ei ole näiteks juhul, kui soodustus antakse selle eest, et ametiisik on lihtsalt oma ametiülesandeid täitnud, või selle eest, et ta täidaks neid tulevikus. Kuivõrd niisuguses olukorras ei ole pooltevahelises kokkuleppes mingilgi moel ametiisiku tegu kindlaks määratud, ei saa lugeda soodustust antuks mõne teo eest. Samas ei pea ametiisiku tegu olema kindlaks määratud viimase kui detailini. Ametiisikult oodatav piisavalt konkretiseeritud tegu on tuvastatav ka juhul, kui pooled lepivad vähemalt üldjoontes kokku, kuidas ja millise eesmärgi nimel ametiisik oma ametiseisundit kasutades peab tegutsema hakkama. (Vt RKKKo 3-1-1-31-14, p 21.1.) Abstraktne lubadus toetada koalitsioonile ja linnapeale kasulike otsuste vastuvõtmist volikogus ning kindlustada linnapea positsiooni ei ole piisavalt konkretiseeritud tegu. Sellises olukorras on tegemist ametiisiku n-ö üldise heasoovlikkusega, mis ei vasta ametialase teo piisava määratletuse nõudele. (p 13)
Kohtu pädevus kohtulikul arutamisel ei piirdu isiku teole karistusõigusliku hinnangu andmisel üksnes selle kontrollimisega, kas tegu vastab süüdistusaktis märgitud karistusseaduse sättele, vaid hõlmab ka kohtu aktiivset rolli materiaalõigusliku olukorra väljaselgitamisel (vt RKKKo 1-17-5210/59, p 34). (p 12)
Õigusteenuse osutajal on õigus kliendiga selliselt kokku leppida, et isegi kui töötunde kulub tegelikkuses rohkem, siis arve esitatakse väiksema arvu tundide eest. Kokkulepitud ajamahtu ületavad tunnid jäävad sel juhul tasustamata. Alust advokaadi tunnitasu ümberarvutamiseks selline kokkulepe ei anna. (p 16)
Advokaadile riigi õigusabi tasu maksmise ja kulude hüvitamise korra § 17 lg 1 näeb sõidukulu hüvitamise ette üksnes advokaadi taotlusel. Kohtul ei ole ilma vastava taotluseta alust määrata hüvitist sõiduauto kasutamise eest. (p 20)
1-19-7121/38 Riigikohtu kriminaalkolleegium 05.05.2020
KrMS § 165 lg 4 kolmandast lausest tulenevalt ei ole kutse kinnitamata jätmisel adressaadi poolt alati õiguslikku tähendust. Vaid juhul, kui vastust ei saadeta menetleja poolt välja selgitatud elektronposti aadressil saadetud kutsele, peab kutse saatja kutsuma isiku kohtusse tavaposti kasutades. Juhul, kui menetleja on kasutanud kutse saatmisel sellist meiliaadressi, mida ta ei ole ise välja selgitanud, ei ole adressaadi kättesaamiskinnituse saabumata jäämise korral vajalik saata kutset allkirja vastu väljastatava postisaadetisena või anda seda üle allkirja vastu. Elektronposti aadress, mida menetleja ei ole ise välja selgitanud, saab KrMS § 165 lg 4 kolmanda lause tähenduses olla üksnes selline meiliaadress, mille on menetlejale teatavaks teinud menetlusosaline. Kõik ülejäänud viisid, kuidas menetleja võib elektronposti aadressist teadlikuks saada (nt otsib menetleja menetlusosalise tööandja meiliaadressi üles Interneti abil, saab sellest teadlikuks tööandjale helistades, kasutab oma andmebaasis salvestatud aadressi), tuleb lugeda elektronposti aadressi väljaselgitamiseks menetleja poolt KrMS § 165 lg 4 kolmanda lause mõttes. Juhul, kui menetleja saadab kutse e-posti aadressile, mille ta on ise välja selgitanud, kuid jätab kolme tööpäeva jooksul arvates selle saatmisest kutse kättesaamise kohta kinnituse saamata jätmise korral kutse allkirja vastu väljastatava postisaadetisena saatmata või kutse allkirja vastu üle andmata, pole isikut menetleja juurde kutsutud (vt RKKKm 3-1-1-11-13, p-d 12 ja 13). (p 6)
Trahvihoiatuseta isiku trahvimine on kriminaalmenetlusõiguse oluline rikkumine (vt nt RKKKm 1-16-10503/126, p 7 ja RKKKm 3-1-1-80-16, p 15). (p 8)
Kokku: 546| Näitan: 1 - 20


Tegevuskava kohta esitatavad nõuded ja tegevuskava muutmise kord ning tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord ning taotluste vormid – Riigi Teataja
Tegevuskava kohta esitatavad nõuded ja tegevuskava muutmise kord ning tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord ning taotluste vormid
Tegevuskava kohta esitatavad nõuded ja tegevuskava muutmise kord ning tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord ning taotluste vormid - sisukord
§ 2 Tegevuskavale esitatavad nõuded
§ 3 Tegevuskava muutmise kord
§ 4 Turustatud toodangu väärtuse arvutamise alused
§ 5 Tootjaorganisatsiooni toetuse taotluse esitamine
RTL 2004, 103, 1680
Vastu võetud 21.07.2004 nr 122
Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» RT I 2004, 24, 163; 34, 236) § 37 lõigete 2 ja 3 ning Euroopa Komisjoni määruse 1433/2003/EÜ, milles sätestatakse Euroopa Liidu Nõukogu määruse 2200/96/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses rakendusfondide, rakenduskavade ja rahalise abiga (ELT L 203, 12.08.2003, lk 25–38), artikli 3 lõigete 3 ja 6, artikli 4 lõike 1, artikli 6 lõike 2, artikli 10 lõike 1, artikli 15 lõike 3 ning artikli 20 lõike 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse tootjaorganisatsiooni ja tootjaorganisatsioonide liidu tegevuskava kohta esitatavad nõuded ja tegevuskava muutmise kord ning tootjaorganisatsiooni toetuse saamiseks esitatavad nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord ning taotluse vorm.
§ 2. Tegevuskavale esitatavad nõuded
(1) Tegevuskava peab vastama Euroopa Komisjoni määruse 1433/2003/EÜ artiklis 8 toodud nõuetele.
(2) Kui tegevuskava hõlmab katsetootmist, peab tegevus vastama järgmistele nõuetele:
1) toodang on turul uudne;
2) katsetootmine kestab vähemalt viis ja mitte rohkem kui seitse aastat;
3) tootmine on mahus, mis võimaldab anda katsetootmisele objektiivseid hinnanguid.
(3) Tootjaorganisatsioonide liit võib esitada osalise tegevuskava.
§ 3. Tegevuskava muutmise kord
Tootjaorganisatsioon võib jooksva aasta tegevuskava kulutusi Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti (edaspidi PRIA ) eelneva heakskiiduta muuta 5% ulatuses.
§ 4. Turustatud toodangu väärtuse arvutamise alused
(1) Tegevusfondi võib teha sissemakseid tootjaorganisatsiooni kasumist 80% ulatuses.
(2) Kui tootjaorganisatsiooni liikmete arv aasta jooksul ei ole muutunud ning lahkunud ja liitunud liikmed kokku on oma toodangut turustanud mitte rohkem kui 12 kuu jooksul, siis arvestatakse see aasta turustatud toodangu väärtusesse.
(3) Tootjaorganisatsiooni liikmete turustatud toodangu väärtuse arvutamiseks erinevatel töötlemisetappidel kasutatakse järgmisi vähendusprotsente:
1) pestud toode – 10%;
2) pestud ja pakitud toode – 25%;
3) vaakumpakendis toode – 40%.
(4) Euroopa Komisjoni määruse 1433/2003/EÜ artikli 4 lõikes 1 toodud võrdlusperiood märgitakse tegevuskavas ja selle kinnitab PRIA.
(5) Tootjaorganisatsioon peab liikmetelt turustamiseks võetud toodangu ja turustatud toodangu üle arvestust digitaalses andmebaasis.
§ 5. Tootjaorganisatsiooni toetuse taotluse esitamine
(1) Tootjaorganisatsiooni toetuse või toetuse jääksumma saamiseks esitab taotleja lisas 1 toodud vormi kohase taotluse.
(2) Toetuse ettemakse saamiseks esitab taotleja lisas 2 toodud vormi kohase taotluse. Toetuse ettemakse taotlemisel esitatakse koos taotlusega kuludokumentide koopia eelmise ettemakse kasutamise kohta.
(3) Toetuse osalise makse saamiseks esitab taotleja lisas 3 toodud vormi kohase taotluse.
(1) PRIA vaatab taotluse ja sellele lisatud dokumendid läbi ning kontrollib nende vastavust toetuse saamise nõuetele.
(2) Taotleja majandusliku olukorra ja tegevuskava teostamiseks rahaliste vahendite piisavuse väljaselgitamiseks ning taotluses esitatud toetuse määra hindamiseks võrdleb PRIA arvutivõrgu kaudu taotluse andmeid Justiitsministeeriumi Registrikeskuse kohtute registriosakondade keskandmebaasi viimase esitatud majandusaasta aruande andmetega.
(3) Viimase esitatud majandusaasta aruande andmete põhjal taotleja majandustegevuse jätkusuutlikkuse hindamiseks tehakse kindlaks, kas tema maksevõime näitaja on suurem kui 1,0, likviidsuskordaja on suurem kui 0,3, käiberentaabluse näitaja on suurem kui 0% ja võlakordaja ei ole suurem kui 2,3. Selleks arvutatakse taotluse esitamisele vahetult eelnenud majandusaasta kohta märgitud finantsmajanduslike näitajate alusel:
1) maksevõime näitaja, mille saamiseks jagatakse käibevara summa lühiajaliste kohustuste summaga;
2) likviidsuskordaja, mille saamiseks jagatakse käibevara summa, millest on maha arvatud varude summa, lühiajaliste kohustuste summaga;
3) käiberentaabluse näitaja, mille saamiseks jagatakse puhaskasumi summa netokäibe summaga;
4) võlakordaja, mille saamiseks jagatakse pikaajaliste ja lühiajaliste kohustuste summa omakapitali summaga.
PRIA teeb otsuse toetuse määramise või taotluse rahuldamata jätmise kohta 15 tööpäeva jooksul arvates vajalike dokumentide esitamisest ning toetuse määramise otsuse korral arvutab toetuse suuruse.


§ 2. <!- END 1 -!> Välisriigi õiguse kohaldamine
(1) Kui seaduse <!- START 2 -!> , välislepingu, käesoleva seaduse § 1 lõikes 2 nimetatud Euroopa Liidu määruse või tehingu kohaselt kuulub kohaldamisele välisriigi õigus, kohaldab kohus seda sellest sõltumata, kas selle kohaldamist taotletakse või mitte.
§ 3. Mitme õigu <!- END 2 -!> skorraga riik
Kui käesoleva seaduse säte v <!- START 3 -!> iitab mitme õiguskorraga riigi õigusele, kohaldatakse selle riigi õigusega ettenähtud õiguskorda. Kui selle riigi õiguses vastavad sätted puuduvad, kohaldatakse õiguskorda, millega õigussuhte asjaolud on kõige tugevamalt seotud.
§ 4. Välisriigi <!- END 3 -!> õiguse väljaselgitamine
(1) Kohaldatava välisriigi õi <!- START 4 -!> guse sisu tehakse kindlaks asja menetleva kohtu poolt. Menetleval kohtul on õigus nõuda selleks poolte kaasabi.
§ 5. Haldusorga <!- END 4 -!> ni ja notari õigused välisriigi õiguse kohaldamisel
Käesolevas seaduses kohtu kohta sätestatut <!- START 5 -!> kohaldatakse ka haldusorganitele ja notaritele.
<!- END 5 -!> me="para6lg1"> (1) Kui käesolev seadus näeb ette välisriigi õiguse kohal <!- START 6 -!> damise (edasiviide), kohaldatakse selle riigi rahvusvahelise eraõiguse norme. Kui need näevad ette Eesti õiguse kohaldamise (tagasisaade), kohaldatakse Eesti materiaalõiguse norme.
Välisrii <!- END 6 -!> gi õigust ei kohaldata, kui selle kohaldamine viiks tulemuseni <!- START 7 -!> , mis on ilmselgelt vastuolus Eesti õiguse oluliste põhimõtetega (avaliku korraga). Sellisel juhul kohaldatakse Eesti õigust.
Tehing <!- END 7 -!> on vormiliselt kehtiv, kui see vastab tehingule kohaldatava õig <!- START 8 -!> use või tehingu tegemise riigi õiguse vorminõuetele.
(1) Eeldus <!- END 8 -!> tele, mille korral esindaja tehtud tehing tekitab esindataval <!- START 9 -!> e õigusi ja kohustusi kolmanda isiku suhtes, kohaldatakse selle riigi õigust, kus esindaja tegutses.
Füüsilise isiku elukoha kindlaksmääramisel kohaldatakse Eesti õigust. <!- START 10 -!>
(1) Füüsilise isiku kodakondsus määratakse selle riigi õiguse järgi, m <!- START 11 -!> ille kodakondsuse üle otsustatakse.
"para12lg1"> (1) Füüsilise isiku õigus- ja teovõimele kohaldatakse tema elukohariig <!- START 12 -!> i õigust.
< <!- END 12 -!> /a>(1) Surnuks tunnistamise eeldustele ja tagajärgedele kohaldatakse tead <!- START 13 -!> mata kadunu viimase teadaoleva elukohariigi õigust.
§ 14.<!- END 13 -!> ="para14"> Juriidilisele isikule kohaldatav õigus
(1) Juriidilisele isikule kohaldatakse selle riigi õigust, mille kohas <!- START 14 -!> elt ta on asutatud.
Juriidilisele isikule kohaldatava õiguse alusel määratakse eelkõige:< <!- START 15 -!> br> 1) juriidilise isiku õiguslik olemus;
Juriidili <!- END 15 -!> ne isik ei või tugineda oma organi esindusõiguse või juriidilise isiku end <!- START 16 -!> a õigusvõime piirangule, mis on tehingu teise poole elukoha või tegevuskoha õigusele tundmatu. See ei kehti juhul, kui teine pool sellisest piirangust teadis.
<!- END 16 -!> > (1) Käesolevas osas sätestatut kohaldatakse ka muudele organiseeritud isikute ühendu <!- START 17 -!> stele ja varakogumitele.
§ 18. Asjaõigus <!- END 17 -!> ele kohaldatav õigus
(1) Asjaõiguse tekkimine ja lõppemine määratakse selle riigi õiguse järgi, kus asi a <!- START 18 -!> sus asjaõiguse tekkimise või lõppemise ajal.
<!- END 18 -!> > Kui asjaõiguse tekkimine või lõppemine toimub üldõigusjärgluse teel, eelkõige perek <!- START 19 -!> onna- või pärimisõiguse alusel, kohaldatakse sellele õigust, mida kohaldatakse õigusjärglusele tervikuna, välja arvatud juhul kui ja niivõrd kuivõrd asja asukohariigi õiguse kohaselt tuleb ka üldõigusjärgluse korral kohaldada asja asukohariigi õigust.
(1) Teel olevale a <!- END 19 -!> sjale tehingu alusel asjaõiguse tekkimisele ja lõppemisele kohalda <!- START 20 -!> takse asja sihtkohariigi õigust.
(1) Kaubadokumendi <!- END 20 -!> le kohaldatakse kaubadokumendis endas sätestatud õigust. Kui dokum <!- START 21 -!> endis ei ole kohaldatavat õigust määratud, kohaldatakse kaubadokumendile selle riigi õigust, kus asub dokumendi väljaandja tegevuskoht. Teel oleva asja kohta välja antud kaubadokumendile kohaldatakse asja sihtkohariigi õigust.
(1) Õhu-, vee <!- END 21 -!> - ja raudteesõidukile kohaldatakse selle päritoluriigi õigust. Päritolu <!- START 22 -!> riik on:
Intellektu <!- END 22 -!> aalsele varale, selle tekkimisele, sisule, lõppemisele ja kaitsele kohald <!- START 23 -!> atakse selle riigi õigust, mille territooriumi jaoks sellele kaitset taotletakse.
(1) Aktsiale, võlakohustusele ja muule õigusele, mida väljendatakse registrikande <!- START 23b1 -!> kaudu (registreeritud väärtpaber), kohaldatakse selle riigi õigust, kus vastavat registrit peetakse.
§ 25. Õiguse vali <!- START 24 -!> k
Isik võib testamendi või pärimislepinguga määrata, et tema p <!- END 24 -!> ärandile kohaldatakse tema kodakondsuse riigi õigust. Selline mää <!- START 25 -!> rang muutub kehtetuks, kui isik on surma hetkeks vastava riigi kodakondsuse kaotanud.
Pärimisele kohaldatav õigus määrab ära eelkõige <!- END 25 -!> :
<!- START 26 -!> 2) pärimisvõime ja pärimiskõlbmatuse;
(1) Testamendi vormile kohaldatakse Ha <!- END 26 -!> agi 1961. aasta testamendi vormile kohaldatava õiguse konventsiooni (RT II 1998, 16/17, <!- START 27 -!> 28).
(1) Isik võib testamenti koostada, muuta või tüh <!- END 27 -!> istada, kui tal on selline võime selle riigi õiguse järgi, kus oli tema elukoh <!- START 28 -!> t testamendi koostamise, muutmise või tühistamise ajal. Kui isikul selle riigi õiguse järgi testamendi tegemise võimet ei olnud, võib ta testamenti koostada, muuta või tühistada, kui seda lubab selle riigi õigus, mille kodanik ta oli testamendi koostamise, muutmise või tühistamise ajal.
(1) Pärimislepingule kohaldat <!- END 28 -!> akse selle riigi õigust, kus oli pärandaja elukoht lepingu sõlmimise hetkel, või käesoleva seadus <!- START 29 -!> e §-s 25 nimetatud juhul isiku kodakondsuse riigi õigust. Kohaldatav õigus määrab ära pärimislepingu lubatavuse, kehtivuse, sisu, siduvuse ja pärimisõiguslikud tagajärjed.
1. peatükk VÕLAÕIGUSE ÜLDSÄTTED JA LEPINGUD < <!- END 29 -!> /h2>
Käesoleva jao sätteid ei kohaldata juriidiliste isikute asutamislepingutele, samuti juriidilise isiku organite ja osanike või <!- START 30 -!> liikmete isiklikule seadusest tulenevale vastutusele juriidilise isiku kohustuste eest.
Käesolevas peatükis sätestatu <!- END 30 -!> ei mõjuta nende Eesti õiguse sätete kohaldamist, mida tuleb kohaldada, sõltumata lepingule koha <!- START 31 -!> ldatavast õigusest.
(1) Lepingule kohaldatakse selle riigi õigust, mi <!- END 31 -!> lle kohaldamises pooled on kokku leppinud.
(2) <!- START 32 -!> Pooled võivad valida kohaldatava õiguse kogu lepingule või selle osale, kui leping on selliselt jagatav.
(1) Kui lepingule kohaldatavat õ <!- END 32 -!> igust ei ole käesoleva seaduse § 32 kohaselt valitud, kohaldatakse lepingule selle riigi õigus <!- START 33 -!> t, millega leping on kõige tugevamalt seotud. Kui leping on osadeks jagatav ning lepingu mõni osa on iseseisvalt tugevamalt seotud mõne teise riigiga, võib sellele osale kohaldada selle teise riigi õigust.
(1) Tarbijalepingute puhul ei tohi õiguse valik viia selle <!- END 33 -!> ni, et tarbijalt võetakse talle tema elukohariigi imperatiivsete sät <!- START 34 -!> etega tagatud kaitse:
(1) Töölepingu puhul ei tohi õiguse valik viia selleni, et töö <!- END 34 -!> tajalt võetakse kaitse, mis talle on tagatud selle riigi õiguse <!- START 35 -!> imperatiivsete sätetega, mis kuuluksid kohaldamisele õiguse valiku puudumisel vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 2.
(1) Lepingu või selle sätte kehtivus määratakse <!- END 35 -!> riigi õiguse alusel, mis kuuluks kohaldamisele, kui leping või selle säte olek <!- START 36 -!> s kehtiv.
(1) Kui leping sõlmitakse isikute vahel, kes as <!- END 36 -!> uvad eri riikides, on leping vormiliselt kehtiv, kui see vastab neist riikidest <!- START 37 -!> ühe riigi õiguse vorminõuetele või lepingule kohaldatava õiguse vorminõuetele.
(1) Nõude loovutamise korral kohaldatakse uue ja vana võ <!- END 37 -!> lausaldaja vahelisele suhtele selle riigi õigust, millele allub uue ja <!- START 38 -!> vana võlausaldaja vaheline leping.
(1) Kui kolmas isik peab rahuldama võlausald <!- END 38 -!> aja nõude, määrab kolmanda isiku kohustusele kohaldatav õigus, kas tal on õigus ka <!- START 39 -!> sutada võlgniku suhtes õigusi, mis võlausaldajal olid võlgniku suhtes nendevahelisele suhtele kohaldatava õiguse kohaselt.
<!- END 39 -!> name="para40lg1"> Käesoleva jao sätteid kohaldatakse kindlustuslepingutele, mille puhul kindlustatakse Eesti või Euroopa Liidu liikmesriikide t <!- START 40 -!> erritooriumidel asuvaid kindlustusriske. Käesoleva jao sätteid ei kohaldata edasikindlustuslepingutele.
(1) Mitte-elukindlustuslepingute korral on kindlus <!- END 40 -!> tusriski asukohariigiks:
1) kinnisasjadega, e <!- START 41 -!> elkõige ehitiste ja rajatistega seotud riskide kindlustamisel ning sama lepinguga hõlmatud sisustusega seotud riskide kindlustamisel nende asjade asukohariik;
Lepingule kohaldatakse poolte valitud õigus <!- END 41 -!> t, kui:
1) kindlustatav kindlustusrisk ja kindlustu <!- START 42 -!> svõtja elukoht või juhtorgani asukoht asuvad samas Euroopa Liidu liikmesriigis, mis lubab vaba õiguse valikut;
(1) Kui mit <!- END 42 -!> te-elukindlustusleping ei vasta käesoleva seaduse §-s 42 toodud tingimustele, võivad pooled siiski valida lepingule <!- START 43 -!> kohaldatavaks õiguseks:
(1) Kui elukindlu <!- END 43 -!> stusleping ei vasta käesoleva seaduse § 42 punktis 1 toodud tingimustele, võivad pooled siiski valida kohalda <!- START 44 -!> tavaks õiguseks selle riigi õiguse, mida lubab kindlustusriski asukohariigi õigus.
(1) Kui pooled ei ole kindlustus <!- END 44 -!> lepingule kohaldatava õiguse suhtes kokku leppinud ja kindlustusvõtja elukoht või juhtorgan ni <!- START 45 -!> ng kindlustusrisk asuvad sama riigi territooriumil, kohaldatakse selle riigi õigust.
(1) Kohustusliku kindlustuse lepingule kohaldatakse <!- END 45 -!> selle riigi õigust, mis näeb ette kindlustuslepingu sõlmimise kohustuse.<!- START 46 -!> p>
Muus osas kohaldatakse kindlustuslepingutele ü <!- END 46 -!> ldisi lepingule kohaldatava õiguse kohta käivaid sätteid.
<!- START 47 -!> >2. peatükk LEPINGUVÄLISED KOHUSTUSED
§ 48. Kohaldamisala <!- END 47 -!>
[RT I 2009, 59 <!- START 48 -!> , 385 - jõus <!- END 48 -!> t. 01.01.2010]
(1) Kohustuse täitmisest tulenevale alusetu rikastumise nõudele kohaldatakse selle riigi õigust, mida kohaldatakse tegelikule või eeldatavale õigussuhte <!- START 48b1 -!> le, mille alusel kohustus täideti.
(1) Käsundita asjaajamisest tulenevale nõudele kohaldatakse selle riigi õigust, <!- END 48b1 -!> kus käsundita asjaajaja teo tegi.
(2) Teise <!- START 49 -!> isiku kohustuse täitmisest tulenevatele nõuetele kohaldatakse sellele kohustusele kohaldatavat õigust.
(1) Kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevale nõudele kohaldatakse se <!- END 49 -!> lle riigi õigust, kus kahju tekkimise aluseks olev tegu tehti või sündmus toimus.< <!- START 50 -!> /p>
Kannatanu võib oma nõude esitada vahetult kahju hüvitamiseks <!- END 50 -!> kohustatud isiku kindlustusandja vastu, kui seda näeb ette kahju hüvitamisele või kindlustus <!- START 51 -!> lepingule kohaldatav õigus.
Kui kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevale nõudele koh <!- END 51 -!> aldatakse välisriigi õigust, ei saa Eestis välja mõista oluliselt suuremaid hüvitisi, kui sed <!- START 52 -!> a näeks sellise kahju korral ette Eesti õigus.
(1) Kui lepinguväline kohustus on tugevamalt seotud mõne teise riigi õigusega kui sellega <!- END 52 -!> , mis kuuluks kohaldamisele käesoleva peatüki sätete kohaselt, ko <!- START 53 -!> haldatakse teise riigi õigust.
Pärast lepinguvälise kohustuse tekkimise aluseks olevat sündmuse toimumist või teo tegemis <!- END 53 -!> t võivad pooled kokku leppida Eesti õiguse kohaldamises. Õiguse valik ei mõju <!- START 54 -!> ta kolmandate isikute õigusi.
§ 55. Abielu sõlm <!- END 54 -!> imise korrale kohaldatav õigus
(2) Välismaal sõlmitud abielu loetakse Eestis kehtivaks, <!- START 55 -!> kui see toimus abielu sõlmimise riigi õiguse abielu sõlmimise korra kohaselt ja vastas sisuliste eelduste poolest mõlema abikaasa elukohariigi õigusele.
(1) Abielu sõlmimise eeldustele ja sõlmimise takistustele ning sellest <!- END 55 -!> tulenevatele tagajärgedele kohaldatakse abielluja elukohariigi õigust.
<!- START 56 -!> (2) Kui Eesti kodanikul puudub mõni tema elukohariigi õigusest tulenev abielu sõlmimise eeldus, kohaldatakse Eesti õigust, kui selle järgi oleks abielu sõlmimise eeldused olemas.
(1) Abielu üldised õiguslikud tagajärjed määratakse selle riigi õigusega, kus o <!- END 56 -!> n abikaasade ühine elukoht.
(2) Kui abikaasadel on elukoht <!- START 57 -!> eri riikides, kuid neil on ühine kodakondsus, määratakse abielu üldised õiguslikud tagajärjed selle riigi õigusega, mille kodanikud nad on.
(1) Abikaasade varalistele õigustele kohaldatakse abikaasade poolt <!- END 57 -!> valitud õigust. Abikaasad võivad varalistele õigustele kohaldatavaks õiguseks valida ühe abikaasa elu <!- START 58 -!> kohariigi õiguse või ühe abikaasa kodakondsuse riigi õiguse, sõltumata käesoleva seaduse § 11 lõikes 2 sätestatust.
Kui vähemalt ühe abikaasa elukoht on Eestis või kui vähemalt üks abikaasa tegeleb Eestis <!- END 58 -!> majandus- või kutsetegevusega, saavad abikaasad kolmandate isikute suhtes Eest <!- START 59 -!> i õigusest erinevatele varalistele õigustele tugineda üksnes juhul, kui kolmas isik sellest õigussuhte tekkimise ajal teadis või pidi teadma.
(1) Abielu lahutamisele kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 57 ni <!- END 59 -!> metatud õigust lahutusmenetluse alustamise ajal.
(2) Kui abielu lahutamin <!- START 60 -!> e ei ole käesoleva seaduse §-s 57 nimetatud õiguse järgi lubatud või on lubatud ainult väga rangetel tingimustel, kohaldatakse selle asemel Eesti õigust, kui ühel abikaasal on elukoht Eestis või Eesti kodakondsus või kui tal oli abielu sõlmimise ajal elukoht Eestis või Eesti kodakondsus.
Perekonnasuhetest tulenevatele ülalpidamiskohustustele kohaldatakse ülalpi <!- END 60 -!> damiskohustustele kohaldatava õiguse 1973. aasta 2. oktoobri Haagi konventsiooni (RT II 1999, <!- START 61 -!> 24, 140).
(1) P <!- END 61 -!> õlvnemise tuvastamisele ja vaidlustamisele kohaldatakse lapse sünniaegse elukohariigi õigust.
(2) Vanema suhtes võib põlvnemist tuva <!- START 62 -!> stada ja vaidlustada ka vanema elukohariigi õiguse järgi. Vanem võib lapse omaks võtta oma elukohariigi õiguse järgi.
(1) Lapsendamisele kohaldatakse lapsendaja elukohariigi õigust. Lapsendamisel abikaasade poolt kohaldat <!- END 62 -!> akse lapsendamisele abielu üldistele õiguslikele tagajärgedele ko <!- START 63 -!> haldatavat õigust lapsendamise ajal.
Kui lapsendamisele kohaldatakse välisriigi õigust või lapsendamine on toimunud v <!- END 63 -!> älisriigi kohtuotsuse alusel, on sellel Eestis samasugune tähendus nagu õiguse kohaselt <!- START 64 -!> , mille alusel lapsendamine toimus.
Vanema ja lapse vahelistele perekonnaõiguslikele suhetele kohaldatakse lapse eluko <!- END 64 -!> hariigi õigust.
§ 66. Eestkoste ja hoold <!- START 65 -!> us
Eestkoste ja hoolduse suhtes kohaldatakse selle riigi õigust, kus eestkoste ja hooldus seataks <!- END 65 -!> e.
<!- START 66 -!> >
Käesolev seadus jõustub sell <!- END 66 -!> e rakendamise seaduses sätestatud ajast.


Kinnipeetava paigutamine vanglasse - ALLIKALOEND
Kinnipeetava paigutamine vanglasse
January 27. 2011 13:28:07
AVALEHT > ALLIKALOEND
• Õigusaktid<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />
– Karistusseadustik (KarS)
– Kriminaalmenetluse seadustik (KrMS)
– Vangla sisekorraeeskiri (VSKE)
– Vangistusseadus (VangS)
– Haldusmenetluse seadus (HMS)
– justiitsministri 29.11.2000 määrus nr 55 "Täitmisplaan"
• Kohtulahendid
– RKHK 3-3-1-40-07: "Kohus möönis küll, et kaebuse esitaja paigutamine läbiotsimiste ajaks niiskesse du¨iruumi, kambris tualeti kasutuskõlbmatuks muutmine ning läbiotsimise tagajärjel kambris tekitatud segadus võisid olla kaebuse esitajale ebameeldivad, ent sellega seotud 20 000 krooni suuruse moraalse kahju tekkimist ei ole kaebuse esitaja kaebuses kuidagi mõistlikult selgitanud ega põhjendanud. [--] Sellise kahju tõendatuse korral on isikul küll õigus kahju eest saada rahalist hüvitist, kuid selle hüvitise saamist või mittesaamist ei saa pidada isiku jaoks sedavõrd oluliseks küsimuseks."
– RKHK 3-3-1-91-06: "[O]n vahistatute ja kinnipeetavate suhtes Vangistusseaduses ettenähtud kinnipidamistingimused erinevad. Vahistatuid hoitakse kinnipeetavatest ja üksteisest eraldi, nende liikumis- ja suhtlemisvabadus on süüdimõistetutega võrreldes oluliselt piiratum. Kinnipeetava pidamine vahistatule ettenähtud tingimustes rikub ka kinnipeetavate võrdse kohtlemise põhimõtet. Kuigi vahistatul on Vangistusseaduse kohaselt mõningaid eeliseid süüdimõistetutega võrreldes (nt võib vahistatu VangS § 98 lg 1 ja VSE § 57 lg 4 kohaselt saada pakke, samas kinnipeetaval on VSE § 57 lg 1 kohaselt lubatud omada üksnes vanglasse saabumisel kaasa võetud asju ja vangla vahendusel soetatud isiklikke asju), on olulisemate põhiõiguste osas vahistatu kinnipidamisre¸iim süüdimõistetu omast rangem. [--]Kui kohus tuvastab, et vanglaametnikel pidi asjaoludest tulenevalt tekkima põhjendatud kahtlus, et J. K. suhtes tehtud süüdimõistev kohtuotsus on jõustunud, oleks Tartu Vangla pidanud haldusülesannete täitmisel nõutavat hoolsuskohustust järgides astuma viivitamata samme selleks, et selgitada välja, kas kaebaja suhtes tehtud süüdimõistev kohtuotsus on jõustunud või mitte. Kui Tartu Vangla ka pärast põhjendatud kahtluse ilmnemist jättis J. K. suhtes tehtud süüdimõistva kohtuotsuse jõustumise asjaolud viivitamata välja selgitamata, on ka vangla süüdi J. K. alusetus vahistatutele ettenähtud tingimustes kinnipidamises."
– RKHK 3-3-1-14-06: "VangS § 7 lg-st 2; § 8 lg-st 1; §-st 45; § 69 lg 2 p-st 4, lg-st 4 ja Vangla sisekorraeeskirja § 6 lg-test 2 ja 7 tulenevalt ei ole kartserikamber kinnipeetava majutamiseks ettenähtud ruum kinnises vanglas, vaid karistuse kandmiseks - kartserisse paigutamiseks - ettenähtud ruum. [..]Tartu Vanglal ei olnud õigust hoida V. R. kartserikambris pärast tema kartserisse paigutamise karistuse kandmist, rikutud oli V. R. õigust olla eraldatud lukustatud kambris. Eraldatud lukustatud kambris on võrreldes majutamiseks ettenähtud kambris viibimisega üksainus kitsendus - piirang vabalt liikuda. [--]Vanglal oleks kinnipeetava alusetult kartserisse jätmise asemel olnud võimalik kaaluda kinnipeetava ümberpaigutamist teise vanglasse, kui Tartu Vanglas ei leidunud sobivat kambrit. VangS § 19, mida täpsustab Vangla sisekorraeeskirja § 11, võimaldab kinnipeetava paigutada ühest kinnisest vanglast teise või ühest avavanglast teise, kui see on vajalik kinnipeetava individuaalse täitmiskava elluviimiseks, vangistuse täideviimise eesmärkide saavutamiseks või julgeoleku kaalutlustel. Tulenevalt eelnevast leiab Riigikohtu halduskolleegium, et V. R.-le tekitati mittevaralist kahju süüliselt tema väärikuse alandamisega alusetu kartseris hoidmise teel."
– RKHK 3-3-1-14-06:"Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee soovitus Rec(2006)2 Euroopa Vanglareeglistiku kohta toonitab preambulas, et vabaduskaotusliku karistuse kohaldamine ja kinnipeetavate kohtlemine eeldab julgeolekuabinõude ja distsipliiniga arvestamist, kuid samal ajal tuleb tagada vanglas tingimused, mis ei riiva inimväärikust. Euroopa Vanglareeglistiku punkti 18.1 kohaselt tuleb kinnipeetava majutamisel austada tema inimväärikust, tagada võimalikul määral tema privaatsus, tervishoiu ja hügieeninõuete järgmine, ventilatsioon, valgustus ja küte."