Sõiduautode deklareerimisega seotud muudatused alates 01.12.2014 — Nalog.ee — О налогах Эстонии по-русски
Изменения, связанные с декларированием легковых автомобилей с 01.12.2014
Alates 1. detsembrist 2014 muudetakse käibemaksuseaduse mitmeid paragrahve. Muudatused on seotud ettevõtete poolt ostetavatelt sõiduautodelt ning nende tarbeks tehtud kuludelt sisendkäibemaksu mahaarvamisega.
Lisaks sätestatakse käibemaksuseadusesse „sõiduauto» mõiste, millele hakkavad kehtima sisendkäibemaksu maha arvamise piirangud.
Также в законе о налоге с оборота устанавливается понятие «легковой автомобиль», в отношении которого будут действовать ограничения на вычет включенного налога с оборота.
В значение Закона о налоге с оборота легковым автомобилем считается автомобиль категории M1, полная масса которого не превышает 3500 килограммов, и у которого кроме места водителя не больше 8 посадочных мест. При определении понятия «легковой автомобиль» следует исходить из положения 5 постановления министра экономики и коммуникации № 42 от 13.06.2011 года „Требования к моторным транспортным средствам и к их прицепам и требования к оснащению». Транспортные средства, к обозначению категории которых добавляется буква G, считаются автомобилями-внедорожниками. В то же время прибавление буквы G не изменяет категорию автомобиля, соответственно, если в техническом паспорте указана категория M1G, то имеет место легковой автомобиль или автомобиль категории M1, в отношении которого следует учитывать ограничения при вычете включенного налога с оборота.
Sisendkäibemaksu piirangut ei kohaldata sõiduautode soetamisel juhul, kui sõiduauto soetatakse (sh kapitalirendi tingimustel) edasimüügi eesmärgil või antakse kasutuslepingu alusel teisele isikule kasutamiseks. Lisaks on tingimus, et maksukohustuslane peab tegelema sõiduautode kasutusse andmisega ning ta ei võta neid sõiduautosid muul otstarbel kasutusse, st neid sõiduautosid ettevõtte töötajad ega juhtkond ise ei võta kasutusele.
Muudetud on ka omatarbe mõistet sõiduautode osas. Omatarbena ei käsitata sõiduauto kasutamist ettevõtlusega mitteseotud eesmärgil, väljaarvatud sõiduautod, mida kasutatakse tasu eest korraldatavaks sõitjateveoks ning õppesõiduks. Antud juhul ei ole vahet, millal sõiduauto soetati: kas enne või pärast 1. detsembrit 2014.
Seega ei deklareerita ja ei maksustata käibemaksuga sõiduautode kasutamist ettevõtlusega mitteseotud eesmärkidel. Tasu eest korraldatava sõitjateveo, õppesõidu või muu kategooria sõiduautode kasutamisel ka erasõitudeks, leitakse omatarbe maksustatav väärtus üldistel alustel vastavalt käibemaksuseaduse § 12 lõikele 6. Mitte ühelgi juhul ei ole sõiduauto omatarbe maksustamine seotud erisoodustuse hinnaga tulumaksuseaduse mõistes.
Sisendkäibemaksu ümberarvestus vastavalt rahandusministri 30. märtsi 2004 määrusele nr 39 „Osaliselt mahaarvatud sisendkäibemaksu ümberarvutuse käibedeklaratsioonis kajastamise kord ja soetatud põhivara ning selle tarbeks soetatud kauba või saadud teenuse sisendkäibemaksu korrigeerimise kord“.
Alates 01. detsember 2014 täiendatakse määruse paragrahvi 2 lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Sõiduauto ettevõtluses kasutamise osatähtsuseks loetakse 50%, arvestades käibemaksuseaduse § 29 lõikes 4 ja § 30 lõikes 4 sätestatud erisusi.“
„(10) Kui sõiduauto sisendkäibemaksu on „Käibemaksuseaduse“ § 30 lõike 7 alusel korrigeeritud, siis korrigeerimise perioodi viienda kalendriaasta lõpus või selle sõiduauto võõrandamise kuul, välja arvatud lõikes 9 sätestatud juhul, korrigeeritakse sõiduauto sisendkäibemaksu arvestades kogu korrigeerimise perioodi lähtudes sõiduauto maksustatava käibe tarbeks kasutamise tegelikust osatähtsusest. Kui sõiduauto sisendkäibemaksu on „Käibemaksuseaduse“ § 30 lõike 7 alusel korrigeeritud, siis sellisel juhul ei pea maksukohustuslane sõiduauto sisendkäibemaksu korrigeerima igal kalendriaastal enne korrigeerimise perioodi lõppu või selle sõiduauto võõrandamise kuud.“
Sõiduauto sisendkäibemaksu korrigeerimise aluseks on käibemaksuseaduse § 30 lõige 5. Käibemaksuseaduse § 30 lõikes 7 on sätestatud erinorm sõiduautode ja nende tarbeks tehtud soetuste sisendkäibemaksu mahaarvamise korrigeerimiseks kahe aasta jooksul. Samas ei välista erinorm käibemaksuseaduse § 32 alusel sätestatud põhivara korrigeerimist viie-aastase korrigeerimise perioodi jooksul.
1. Sõiduauto ostetakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks on sellelt 4000 eurot. Auto võetakse kasutusele ettevõtluses ja isiklikeks sõitudeks ning arvatakse maha 50% sisendkäibemaksu ehk 2000 eurot. Sõiduauto võõrandatakse aprillis 2017 hinnaga 15 000 eurot + käibemaks 3000 eurot.
Esimeseks soetamise aastaks loetakse 2014 ja viimaseks kasutusaastaks 2017. Nende kolme aasta jooksul on sisendkäibemaksu õigus maha arvata 50% ehk 2000 / 5 x 3 = 1200 eurot.
2017/2018 eest on õigus maha arvata sisendkäibemaksu 100% ehk 4000 / 5 x 2 = 1600 eurot.
Korrigeerimise tulemusena on õigus sisendkäibemaksu maha arvata 2800 eurot (1200 + 1600). Sõiduauto soetamisel arvati sisendkäibemaksu maha 2000 eurot, seega 2017 aprilli eest esitavas käibedeklaratsioonis on õigus maha arvata täiendavalt sisendkäibemaksu 800 eurot, mis deklareeritakse täpsustuste lahtris 11.
2. Sõiduauto soetatakse jaanuaris 2015 hinnaga 10 000 eurot, käibemaks on sellelt 2000 eurot. Auto võetakse kasutusele ettevõtluses ja erasõitudeks ning sisendkäibemaksu arvatakse maha 50% ehk 1000 eurot. Auto võõrandatakse 2018 hinnaga 4000 eurot + käibemaks 800 eurot. Esimeseks kasutusaastaks loetakse 2015 ja viimaseks kasutusaastaks 2018. Sõiduautot kasutatakse kõigil aastatel nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks. Kuna võõrandatava sõiduauto maksustatav väärtus on väiksem kui ½ vara soetusmaksumusest, ei võeta sisendkäibemaksu korrigeerimisel järelejäänud perioodi arvesse (määruse nr 39 lõige 7). Seega sisendkäibemaksu korrigeerimist sõiduauto võõrandamisel ei tehta.
3. Sõiduauto soetatakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks on sellelt 4000 eurot. Auto võetakse kasutusele ettevõtluses ja erasõitudeks ning sisendkäibemaksu arvatakse maha 50% ehk 2000 eurot. Auto võõrandatakse 2019, seega pärast 5 aasta perioodi lõppemist.
Autot kasutatakse järgmiselt: 2014 nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks, 2015/2016 ainult ettevõtluses, 2017/2018 nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks.
2014 aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot x 50% = 400 eurot. Sisendkäibemaksu arvati maha iga aasta kohta 2000 / 5 = 400 eurot. Ümberarvestust ei tehta.
2015 aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot. Sisendkäibemaksu arvati maha iga aasta kohta 2000 / 5 = 400 eurot. Seega saab lisaks maha arvata 400 eurot, mis kajastatakse 2015 detsembri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
2016 aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot. Sisendkäibemaksu arvati maha iga aasta kohta 2000 / 5 = 400 eurot. Seega saab lisaks maha arvata 400 eurot, mis kajastatakse 2016 detsembri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
2017 aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot x 50% = 400 eurot. Sisendkäibemaksu arvati maha iga aasta kohta 2000 / 5 = 400 eurot. Ümberarvestust ei tehta.
2018 aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot x 50% = 400 eurot. Sisendkäibemaksu arvati maha iga aasta kohta 2000 / 5 = 400 eurot. Ümberarvestust ei tehta.
4. Ettevõttel on nii maksuvaba kui ka maksustatav käive. Maksustatava käibe osakaal on 2015. aastal 70% kogukäibest. Ettevõtte kasutab proportsionaalset mahaarvamismeetodit.
Sõiduauto ostetakse jaanuaris 2015 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks sellelt 4000 eurot. Soetamisel arvati sisendkäibemaksu maha 50% ehk 2000 eurot, kuna hakatakse tegema ka erasõite. Esialgne prognoos oli, et hakatakse kasutama üksnes maksustatava käibe tarbeks. Ühe aasta kohta arvati maha 400 eurot (2000 / 5). Aastatel 2015–2018 kasutatakse sõiduautot nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks ning võõrandatakse 2018 oktoobris hinnaga 10 000 eurot, käibemaks 2000 eurot.
tegeliku kasutuse järgi on sisendkäibemaksu õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 70% (maksustatava käibe osakaal) = 280 eurot. Maha oli arvatud selle aasta eest 400 eurot, seega tagastada tuleb 120 eurot, mis deklareeritakse käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
maksustatava käibe osakaal on 40% kogukäibest. Sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 40% (maksustatava käibe osakaal) = 160 eurot. Maha oli arvatud 400 eurot, seega kuulub tagastamisele 240 eurot, mis deklareeritaks käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
tehakse lõplik sisendkäibemaksu korrigeerimine. Sõiduauto võõrandamise aasta ja sellele järgnev aasta, kui viie aastase perioodi viimane aasta, loetakse kasutamiseks üksnes ettevõtluses maksustatava käibe tarbeks. Seega on õigus kahe aasta lõikes maha arvata 100% sisendkäibemaksu ehk 4000 / 5 = 800 x 2, kokku 1600 eurot. Maha oli arvatud nende kahe aasta eest 400 x 2 = 800 eurot, täiendavalt saab maha arvata kokku mõlema aasta eest 800 eurot, mis kajastatakse 2018 oktoobri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
5. Ettevõttel on nii maksuvaba kui ka maksustatav käive. Maksustatava käibe osakaal on 2015 aastal 30% kogukäibest. Ettevõtte kasutab proportsionaalset mahaarvamismeetodit.
Sõiduauto ostetakse veebruaris 2015 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks sellelt 4000 eurot. Soetamisel arvati sisendkäibemaksu maha 600 eurot järgmise arvestuse järgi: 4000 x 50% = 2000 eurot, kuna hakatakse tegema ka erasõite ja sellest 30% vastavalt maksustatava käibe osakaalule. Viie aasta korrigeerimise perioodi lõikes arvati maha iga aasta kohta 120 eurot (600/5).
Aastatel 2015–2018 kasutatakse sõiduautot nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks ning võõrandatakse 2018 oktoober hinnaga 10 000 eurot, käibemaks 2000 eurot.
sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 30% = 120 eurot Maha oli arvatud selle aasta eest 600 / 5 = 120 eurot, seega sisendkäibemaksu korrigeerimist ei tule teha.
maksustatava käibe osakaal on 40% kogukäibest. Sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 40% (maksustatava käibe osakaal) = 160 eurot. Sisendkäibemaksu oli maha arvatud aasta kohta 120 eurot, seega täiendavalt saab maha arvata 40 eurot (160 — 120) mis deklareeritaks käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
tehakse lõplik sisendkäibemaksu korrigeerimine. Sõiduauto võõrandamise aasta ja sellele järgnev aasta, kui viie aastase perioodi viimane aasta, loetakse kasutamiseks üksnes ettevõtluses maksustatava käibe tarbeks. Seega on õigus kahe aasta lõikes maha arvata 100% sisendkäibemaksu ehk 4000 / 5 = 800 x 2, kokku 1600 eurot. Maha oli arvatud nende kahe aasta eest 120 x 2 = 240 eurot, täiendavalt saab maha arvata kokku mõlema aasta eest 1360 eurot, mis kajastatakse 2018 oktoobri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
6. Ettevõttel on nii maksuvaba kui ka maksustatav käive. Maksustatava käibe osakaal on 2015. aastal 50% kogukäibest. Ettevõte kasutab proportsionaalset mahaarvamismeetodit.
Sõiduauto ostetakse veebruaris 2015 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks sellelt 4000 eurot. Soetamisel arvati sisendkäibemaksu maha 1000 eurot järgmise arvestuse järgi: 4000 x 50% = 2000 eurot, kuna plaaniti teha ka erasõite ja sellest 50% vastavalt maksustatava käibe osakaalule. Viie aasta korrigeerimise perioodi lõikes arvati maha iga aasta kohta 200 eurot (1000 / 5).
Aastatel 2015–2016 kasutatakse sõiduautot nii ettevõtluses kui ka erasõitudeks, 2017–2018 kasutatakse sõiduautot üksnes ettevõtluses ning võõrandatakse 2018 oktoobris hinnaga 10 000 eurot, käibemaks 2000 eurot.
sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 50% = 200 eurot. Maha oli arvatud selle aasta eest 1000/5 = 200 eurot, seega sisendkäibemaksu korrigeerimist ei tule teha.
maksustatava käibe osakaal on 40% kogukäibest. Sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% x 40% (maksustatava käibe osakaal) = 160 eurot. Sisendkäibemaksu oli maha arvatud aasta kohta 200 eurot, seega tuleb tagastada 40 eurot (200 — 160) mis deklareeritaks käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
tehakse lõplik sisendkäibemaksu korrigeerimine. Sõiduauto võõrandamise aasta ja sellele järgnev aasta, kui viie aastase perioodi viimane aasta, loetakse kasutamiseks üksnes ettevõtluses maksustatava käibe tarbeks. Seega on õigus kahe aasta lõikes maha arvata 100% sisendkäibemaksu ehk 4000 / 5 = 800 x 2, kokku 1600 eurot. Maha oli arvatud nende kahe aasta eest 200 x 2 = 400 eurot, täiendavalt saab maha arvata kokku mõlema aasta eest 1200 eurot, mis kajastatakse 2018 oktoobri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11.
1. Sõiduauto soetatakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot ja soetamisel arvatakse maha 100% sisendkäibemaksust, kokku 4000 eurot. Autot kasutatakse 100% ettevõtluses kahe aasta jooksul detsember 2014 – november 2016. Käibemaksuseaduse § 30 lõikes 7 sätestatud nõue kasutada sõiduautot vähemalt kahe aasta (24 kuud) jooksul üksnes ettevõtluses on täidetud.
Perioodil detsember 2016 kuni detsember 2018 kasutatakse sõiduautot ka eratarbes. Auto müüakse 2019 hinnaga 15 000 eurot + 3000 eurot käibemaks.
Seega tehakse põhivaralt mahaarvatud sisendkäibemaksu korrigeerimine järgnevalt.
2014/2015 detsember ümberarvestust ei tehta, kuna sõiduk oli kasutuses üksnes ettevõtluses, õigus oli maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot, kahe aasta eest kokku 1600 eurot.
2016. aasta eest on sisendkäibemaksu maha arvatud 4000 / 5 = 800 eurot. Ühel kuul ehk detsember 2016 kasutati ka erasõitudeks, seega 800 / 12 = 67 eurot x 50% = 33 eurot tuleb tagastada ja deklareeritakse käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
2017. aasta kohta on sisendkäibemaksu maha arvatud 4000 / 5 = 800 eurot. Kuna kasutati ka eratarbeks, siis oli õigus maha arvata 50% 800 = 400 eurot. Tagastamisele kuulub 400 eurot, mis deklareeritakse detsembri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
2018. aasta kohta on sisendkäibemaksu maha arvatud 4000 / 5 = 800 eurot. Kuna kasutati ka eratarbeks, siis oli õigus maha arvata 50% 800 = 400 eurot. Tagastamisele kuulub 400 eurot, mis deklareeritakse detsembri eest esitatavas käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
2. Sõiduauto soetatakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot ja soetamisel arvatakse maha 100% sisendkäibemaksust (4000 eurot). Autot hakatakse kasutama 100% ettevõtluses. 2016 aprillis kuni võõrandamiseni hakati konkreetse autoga tegema ka erasõite. Sõiduk võõrandatakse veebruaris 2018. Käibemaksuseaduse § 30 lõikes 7 sätestatud nõue kasutada sõiduautot vähemalt kahe aasta jooksul üksnes ettevõtluses ei ole täidetud.
Vastavalt käibemaksuseaduse § 30 lõikele 7 tuleb sisendkäibemaksu esimene ümberarvestus teha 2016 aprillikuu käibedeklaratsioonis arvestades 24-kuulist perioodi. 24 kuulisest perioodist oli 100% mahaarvamise õigusega 16 kuuline periood ning 50% mahaarvamise õigusega 8 kuuline periood.
4000 / 24 = 166.67 eurot x 16 = 2666.67 eurot
Sõiduk võõrandatakse 2018 veebruar, seega tehakse põhivaralt mahaarvatud sisendkäibemaksu korrigeerimine veebruari käibedeklaratsioonis
2016 kasutati kolm kuud ettevõtluse tarbeks ja edaspidi erasõitudeks, seega 4000/5 = 800/12 = 66.66eurot.
2018 on võõrandamise aasta, mis loetakse sõiduauto kasutamiseks üksnes maksustatava käibe tarbeks, seega 4000 / 5 = 800 eurot õigus maha arvata.
3. Sõiduauto soetatakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot ja soetamisel arvatakse maha 100% sisendkäibemaksust (4000 eurot). Auto võõrandatakse veebruar 2019. Sõidukit kasutatakse 100% ettevõtluses, välja arvatud juuli 2015, juuli 2016 ja juuli/august 2018, kus sõidukiga tehti ka erasõite.
Kuna sõidukiga hakati erasõite tegema juba enne kahe aasta möödumist, tuleb esimene sisendkäibemaksu ümberarvestus käibemaksuseaduse § 30 lõike 7 alusel teha juuli 2015 käibedeklaratsioonis arvestades 24 kuulist perioodi, millest kasutati järjestikuselt 7 kuud ettevõtluses ning 17 kuulisel perioodil on õigus sisendkäibemaksu maha arvata 50% ulatuses.
2015 juuli: 4000/24 = 166.67 eurot x 7 = 1166.69 eurot
4000/5 = 800/12 = 66.66 eurot x 50% = 33.33, kokku selle aasta eest õigus sisendkäibemaksu maha arvata 800 — 33.33 = 766.67 eurot
4000/5 = 800/12 = 66.66 eurot x 50% = 33.33x 2, kokku selle aasta eest on sisendkäibemaksu õigus maha arvata 800 — 33.33 — 33.33 = 733.34 eurot
4. Ettevõttel on nii maksuvaba kui ka maksustatav käive. Ettevõtte kasutab otsearvestuse ja proportsionaalse mahaarvamise segameetodit. Sõiduautot kasutatakse 2015–2016 üksnes maksustatava käibe tarbeks (otsearvestus). 2017–2018 kasutatakse sõiduautot ka maksuvaba käibe tarbeks, proportsionaalne arvestus, kus maksustatava käibe osakaal on 70% kogukäibest.
Erasõite ei tehta mitte ühelgi aastal. Seega käibemaksuseaduse § 30 lõikes 7 sätestatud nõue kasutada sõiduautot vähemalt kahe aasta jooksul üksnes ettevõtluses on täidetud.
Sõiduauto ostetakse oktoobris 2015 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks sellelt 4000 eurot. Soetamisel arvati sisendkäibemaksu maha otsearvestusmeetodil 100% ehk 4000 eurot. Ühe aasta kohta arvati maha 800 eurot (4000 / 5). Aastatel 2015–2018 kasutatakse sõiduautot üksnes ettevõtluses ning võõrandatakse 2018 oktoobris hinnaga 10 000 eurot, käibemaks 2000 eurot. Aastatel 2017–2018 võeti sõiduk kasutusele ka maksuvaba käibe tarbeks.
sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot. Maha oli arvatud selle aasta eest 800 eurot, seega sisendkäibemaksu ei korrigeerita.
sisendkäibemaksu on õigus maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot. Maha oli arvatud 800 eurot, seega sisendkäibemaksu ei korrigeerita.
sõidukit kasutati ka maksuvaba käibe tarbeks, seega oli õigus sisendkäibemaksu maha arvata 4000 / 5 x 70% = 560 eurot. Maha oli arvatud 800 eurot, seega tuleb tagastada mahaarvatud käibemaksu 240 eurot, mis deklareeritakse käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
tehakse lõplik sisendkäibemaksu korrigeerimine. Sõiduauto võõrandamise aasta ja sellele järgnev aasta, kui viie aastase perioodi viimane aasta, loetakse kasutamiseks üksnes ettevõtluses maksustatava käibe tarbeks. Seega on õigus kahe aasta lõikes maha arvata 100% sisendkäibemaksu ehk 4000 / 5 = 800 x 2, kokku 1600 eurot. Maha oli arvatud nende kahe aasta eest 800 x 2 = 1600 eurot, seega sisendkäibemaksu ei korrigeerita.
5. Sõiduauto soetatakse detsembris 2014 hinnaga 20 000 eurot, käibemaks 4000 eurot. Ettevõttel on nii maksustatav kui ka maksuvaba käive ning kasutab proportsionaalse mahaarvamise segameetodit. Sisendkäibemaksu arvati maha vastavalt 2014 kujunenud proportsioonile ehk 70% x 4000 = 2800 eurot ehk 560 eurot iga aasta kohta viie aasta arvestuses.
Maksustatava käibe osakaal kogu käibes oli 2014. aastal 70%, 2015. aastal 60%, 2016. aastal 80% ning 2017. ja 2018. aastal 40%. Aastatel 2014–2015 kasutatakse autot 100% ettevõtluses. 2016. a aprillis kuni võõrandamiseni hakati autoga tegema ka erasõite. Sõiduk võõrandatakse veebruaris 2018. Seega käibemaksuseaduse § 30 lõikes 7 sätestatud nõue kasutada sõiduautot vähemalt kahe aasta jooksul üksnes ettevõtluses ei ole täidetud.
2015 tegelik maksustatava käibe osakaal kogukäibest 60%, sisendkäibemaksu oli õigus maha arvata 4000 / 5 x 60% = 480 eurot, seega tuleb juurde maksta 80 eurot, mis deklareeritakse käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 10.
Ühe kuu lõikes kujunes mahaarvatavaks sisendkäibemaksuks 4000 / 24 = 166.67 eurot. Sisendkäibemaksu ümberarvestusel võetakse arvesse ka maksuvaba käive.
2015 on maksustatava käibe osakaal 60%, seega jaanuar–detsember, kokku 12 kuud oli õigus maha arvata 60% x (12 x 166.67) = 1200 eurot.
2016 on maksustatava käibe osakaal 80%, seega jaanuar–märts, kokku 3 kuud oli õigus maha arvata 80% x (3 x 166.67) = 400 eurot.
Sõiduautoga hakati tegema omasõite alates 2016 aprill kuni sõiduauto võõrandamiseni, ehk 8 kuud 24 kuulisest perioodist, s.t aprill 2016 – november 2016. Arvestades maksustatava käibe osakaalu kogukäibest (80%) oli sisendkäibemaksu õigus maha arvata 80% x (8 x 166.67 x 50%) = 533.34.
Kokku oli 24 kuulise perioodi jooksul õigus maha arvata sisendkäibemaksu 2250 eurot (1716.67 + 533.34). Sisendkäibemaksu oli maha arvatud 2720 (2800 — 80) eurot, seega aprillikuu käibedeklaratsiooni lahtris 10 tuleb deklareerida tagasi makstav käibemaks 470 eurot (2720 — 2250).
2014 oli õigus maha arvata 4000 / 5 x 70% = 560 eurot, maha oli arvatud 560 eurot.
2015 oli õigus maha arvata 4000 / 5 x 60% = 480 eurot, maha oli arvatud 480 eurot.
2016 oli õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% (erasõidud) x 80% (maksustatav käive) = 320 eurot. Maha oli arvatud kokku 560 — 470 = 90 eurot, seega täiendavalt maha arvatav 230 (320 — 90) eurot.
2017 oli õigus maha arvata 4000 / 5 x 50% (erasõidud) x 40% (maksustatav käive) = 160 eurot. Maha oli arvatud 560, seega tuleb tagasi maksta 400 eurot.
2018 on sõiduauto võõrandamise aasta loetakse kasutamiseks üksnes ettevõtluses maksustatava käibe tarbeks. Sisendkäibemaksu oli õigus maha arvata 4000 / 5 = 800 eurot. Maha oli arvatud 560 eurot. Seega täiendavalt saab maha arvata 800 — 560 = 240 eurot.
2018 veebruar käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11 deklareeritakse 70 eurot (230 — 400 + 240).
1. Sõiduauto soetamine pärast 01.12.2014
1) Kui reisijate veoga tegelev ettevõte ostab endale väikse bussi 8+1 kohta (kategooria siiski M1), kas siis läheb see ka n-ö firmaauto alla?
Kui reisijateveoga tegelev ettevõte ostab pärast 01.12.2014 väikese bussi kategoorias M1 ja bussi ei kasutata isiklikeks sõitudeks, saab nii bussi soetamisel kui ka selle tarbeks tehtud kuludelt maha arvata sisendkäibemaksu 100%. Kui selle bussiga hakatakse ikkagi tegema oma isiklikke sõite enne kahe aasta möödumist bussi soetamisest, tuleb teha mahaarvatud sisendkäibemaksu korrigeerimine. Sellel kuul, kui tehti isiklikke sõite, saab selle bussiga seotud kuludelt maha arvata vaid 50% sisendkäibemaksu.
2) Kuidas toimub käibemaksu maha arvamine sõiduauto soetamisel, kui sõiduauto müüakse kolmandale isikule 4–6 kuud pärast sõiduauto soetust (proovisõidukid), lisades kolmandale isikule müügil 20% käibemaksu. Kas 50% või kasutan proportsiooni vastavalt ettevõtluses kasutada olnud ajale?
Kui sõiduauto soetatakse pärast 01.12.2014 müügieesmärgil, lahutatakse maha sisendkäibemaks 100% ja sõidukiga tehakse proovisõite, kuid ei kasutata isiklikeks sõitudeks, siis saab sõiduki kasutamist lugeda 100% ettevõtluse tarbeks. Kui sisendkäibemaks on 100% maha arvatud ja esimese 24 kuu jooksul hakatakse tegema ka isiklike sõite, tuleb teha mahaarvatud sisendkäibemaksu ümberarvestus (vt näited kodulehel).
Kui sõiduauto võõrandatakse samal aastal, kui soetatakse ja sõiduki soetamisel on sisendkäibemaksu maha arvatud vähem kui 100%, siis saab teha võõrandamise kuul sisendkäibemaksu korrigeerimine. Korrigeerimisel saab maha arvata ka selle sisendkäibemaksu, mis soetamisel jäi maha arvamata. Tulemus deklareeritakse käibedeklaratsiooni täpsustuste lahtris 11 „Enammakstud käibemaks“.
Kui sõidukit kasutati ka erasõitudeks ja seetõttu arvati sõiduki kuludelt maha sisendkäibemaksu 50% ulatuses, siis kulude osas korrigeerimisi ei tehta.
3) Ettevõte ostab ühendusesiseselt sõiduauto, millele kohaldatakse 50% suurust sisendkäibemaksu maha arvamist. Palun näidet käibemaksuarvestusest sõiduki ostuarve kajastamisel (pöördmaksustamisest).
Euroopa Liidust sõiduauto soetamisel näidatakse maksustatav väärtus käibedeklaratsiooni lahtris 1, käibemaksusumma lahtris 4 ja mahaarvatav sisendkäibemaks lahtris 5. Mahaarvatav käibemaks on sõiduautode puhul 50% lahtris 4 näidatust. Infolahtritest tuleb täita lahtrid 5.2, 5.4, 6 ja 6.1.
4) Kas käibemaksu mahaarvamise piirang kulude osas kehtib ainult neile autodele, mis soetatud peale novembrit, või ka varem soetatud ja kasutuses olevate M1 autode puhul?
Sisendkäibemaksu ümberarvestus tuleb teha ainult sellele sisendkäibemaksu osale, mille mahaarvamise õigus oli detsembrikuu käibedeklaratsioonis.
2. Sõiduauto kuludelt sisendkäibemaksu maha arvamine
1) Kas seadusemuudatus kehtib ka varasemalt ettevõttesse soetatud autodele ja kas varem soetatud sõiduauto kasutamisest peab MTA-d teavitama? Kuidas sel juhul toimub kütuse ja remondi jne. kulusse kandmine? Ka 100%? Sisendkäibemaksu osaline mahaarvamine toimub proportsiooni järgi.
Käibemaksu mahaarvamise piirang sõidukite kuludele kehtib kõikidele sõidukitele, mida kasutatakse nii ettevõtluses kui ka isiklikeks sõitudeks, sõltumata soetamise ajast.
Sõiduauto enda soetamiselt sisendkäibemaksu mahaarvamisel on oluline, millal sõiduk soetatakse. Kui sõiduauto on soetatud enne 1.12.2014, siis soetamisel mahaarvatud sisendkäibemaksu osas ümberarvestust ei tehta.
Pärast 1. detsembrit soetatud sõidukilt saab maha arvata 50% sisendkäibemaksu (kui tehakse erasõite) ja maha arvatud sisendkäibemaksu korrigeerimisele kehtivad uued reeglid.
MTA teavitamiseks on alates 1. detsembrist kehtival käibedeklaratsioonil vastavad lahtrid 5.3 ja 5.4.
Kui sisendkäibemaksu mahaarvamine toimub proportsionaalselt ja tegemist on sõidukitega, mida kasutatakse ka erasõitudeks, siis vähendatakse mahaarvatavat sisendkäibemaksu (50%) vastavalt maksuvaba käibe proportsioonile.
2) Kui firma sõiduauto sattub liiklusõnnetusse, siis vastavalt meie kindlustusfirma seletustele nemad hüvitavad meile kahjumi ilma käibemaksuta, mille meie peaksime ise kinni maksma autoremondi firmale. Kui liikluskindlustuses oli süüdi teine liikleja, kas sel juhul on võimalik arvesse võtta remondi eest tasutud käibemaks täies ulatuses? Kui mitte, siis see ei ole ju õiglane, sest süüdi oli ju teine pool mitte meie.
Kas kindlustusfirma hüvitab kahju koos käibemaksuga või ilma, see sõltub kindlustusvõtja ja kindlustusandja sõlmitud kindlustuslepingutest ning võimalikest kokkulepetest. Sisendkäibemaksu 100% mahaarvamise õigus remondi eest tasutud summast on võimalik üksnes juhul, kui teete arve edasi koos käibemaksuga süüdiolevale poolele. Samas tekib kohustus tasuda ära arvel näidatud käibemaks ka juhul, kui teine pool keeldub maksmast.
3) Autode müügi ja remondiga tegelev ettevõte soetab proovisõidu- ja asendusautosid lühiajaliste kasutusrendi lepingutega ja pakub neid samal ajal aktiivselt müügiks. Lepingu esimeselt osamakselt (10–20% sõiduki soetushinnast) küsitakse tagasi 100% sisendkäibemaksust. Oletame, et ühe autoga tehakse teisel kuul erasõite, seega rendimakselt ja muudelt autoga tehtud kulutustelt küsitakse tagasi 50% sisendkäibemaksust. Kolmandal kuul leitakse autole ostja, liisingleping lõpetatakse ja auto müüakse kliendile. Kas selle näite puhul võib nii esimest kui ka teist rendi osamakset käsitleda kui kasutuskulu (summad erinevad üle 10 korra), mille maksuarvestus on kuupõhine? Kas lepingu lõpetamise momendil on vaja teha mingeid korrigeerimisi?
Kui sõidukeid soetatakse kasutusrendi tingimustel, siis käibemaksuseaduse mõistes ostetakse teenust. See tähendab, et ka esimese osamakse puhul on tegemist teenusega. Teenuse arvetelt, kaasaarvatud esimene osamakse, saab sisendkäibemaksu maha arvata vastavalt sellele, kuidas konkreetset sõidukit vastaval maksustamisperioodil kasutati. Kui erasõite ei tehtud, siis saab maksustamisperioodi arvetelt maha arvata 100% sisendkäibemaksu. Kui tehakse ka erasõite, siis sellel maksustamisperioodil sõiduauto tarbeks soetatud teenuste arvetelt saab maha arvata 50%.
Kasutusrendi tingimustel sõiduki soetamisel ja selle edasi võõrandamise korral, ei tule käibemaksuseaduse alusel teha korrigeerimisi.
Käibemaksupiirang sõidukite kuludele kehtib kõikidele sõidukitele, mida kasutatakse nii ettevõtluses kui ka isiklikeks sõitudeks, sõltumata sõiduki soetamise ajast.
Sõiduauto enda soetamiselt sisendkäibemaksu mahaarvamisel on oluline, millal sõiduk soetatakse. Kui sõiduauto on soetatud enne 01.12.2014, siis soetamisel tasutud sisendkäibemaksu osas ümberarvestust ei tehta. Pärast 1. detsembrit soetatud sõidukilt maha arvatud sisendkäibemaksu korrigeerimisele kehtivad uued reeglid, st kui sõiduki soetamisel on sisendkäibemaksu 100% mahaarvatud, peab sõiduk olema üksnes ettevõtluse tarbeks kasutusel 24 kuud, välja arvatud sõiduki võõrandamisel enne nimetatud tähtaega.
5) Ettevõtte sõiduautodega tehakse ka erasõite, peetakse sõidupäevikut. Erasõitude osakaal kuude lõikes on erinev: ühel kuul 30%, teisel kuul 80%. Millise proportsiooni järgi võib käibemaksu tagasi küsida? Kas seda proportsiooni peab kuu lõikes jälgima või on see mingi perioodi keskmine? Või võib hoolimata erasõitude osakaalust ikkagi 50% käibemaksu tagasi küsida?
Ei ole oluline see, kuipalju erasõite tehakse. Sisendkäibemaksu saab maha arvata ikkagi ainult 50% eeldusel, et ettevõttel puudub maksuvaba käive.
6) Ettevõttes on kehtestatud kord, et müügiisikud ei tee erasõite. Sõidupäevikud on elektroonilised. Käibemaksu on sõiduauto kuludelt arvestatud 100%. Nüüd aga on tekkinud olukord, kus kuu lõpus selgub, et müügiisik on reeglit rikkunud ja siiski sooritanud 7 kilomeetrit erasõitu. Seni on töötaja selle ettevõttele hüvitanud, aga kuidas sellisel juhul käibemaksu osas käituda?
Kui maksustamisperioodil on tehtud erasõite (kas lubatult või mittelubatult), saab sellel maksustamisperioodil sõiduauto kuludelt sisendkäibemaksu maha arvata ainult 50%. Kui käibedeklaratsioon on juba esitatud, tuleb deklaratsiooni parandada Kui auto on soetatud peale 1.detsembrit ja sõiduauto soetamiselt on sisendkäibemaksu maha arvatud 100%, tuleb korrigeerida nimetatud kuul ka sõiduauto soetamisel mahaarvatud sisendkäibemaksu. Kui järgmisel maksustamisperioodil erasõite ei tehta, saab kuludelt sisendkäibemaksu maha arvata 100%.
7) Firma kasutab sõiduautot ainult ettevõtluse tarbeks ja erasõite ei tee. Sõiduautol on GPS ja tehtud sõitude kohta peetakse sõidupäevikut, öine parkimine toimub firma territooriumil. Kas sel juhul võib küsida 100% käibemaksu tagasi kütuse, remondi jne kuludelt, kui 100% sõite on tehtud ettevõtluse tarbeks? Kas peab ka MTA-d teavitama?
Jah, kui firma tegevus ei sisalda maksuvaba käivet ning kehtestatud korrast tegelikult ka kinni peetakse. MTA teavitamine toimub alates detsember 2014 eest esitataval käibedeklaratsioonil, lahtrites 5.3 ja 5.4.
8) Kas odomeetri alusel täidetav sõidupäevik on piisav alus tõendamiseks, et erasõite pole või peavad olema tingimata GPS-i andmed tõendamiseks?
Käibemaksuseadus ei kehtesta konkreetseid tõendamise nõudeid, seega GPS ei ole kohustuslik. Kontrollimisel vaatab maksuhaldur seda, millised nõuded/eeskirjad ettevõte ise oma sõiduautode kasutamisele on seadnud ja kuidas nendest kinnipidamist jälgitakse. Sõidupäeviku kasutamisel tuleb sinna lisaks odomeetri näidule märkida ka sõidu eesmärk ning kui muud asjaolud (ettevõte tegevuse iseloom, tankimiste andmed jne) ei tekita kahtlusi, et sõidupäeviku andmed võiksid olla valed, siis aktsepteeritaksegi sõidupäevikusse kirja pandut.
9) Firmal on müügiesindajad üle Eesti erinevates piirkondades. Töökoht on kodukontor ja auto pargitakse kodus. Sõitude kohta peetakse päevikut, erasõite ei tehta. Kas see on aktsepteeritav 100% ettevõtluse kulu?
Kui tegu on ettevõttele kuuluva sõiduautoga ning tõesti erasõite ei tehta, saab sisendkäibemaksu maha arvata 100%. Aga näiteks juhul, kui müügiesindaja peres rohkem autosid pole, tema kodukontori lähedal puudub ühistransport vm, siis ei ole eluliselt usutav, et tööandja autot erasõitudeks ei kasutata.
10) Kas tegemist on erasõiduga, kui töötaja sõidab õhtul ettevõtte autoga koju, kuna järgmisel hommikul peab varakult liikuma töölähetusse, mis on elukohale märksa lähemal kui ettevõtte juriidiline asukoht?
Kui töötaja sõidab õhtul koju sellepärast, et tööandja jaoks on soodsam varahommikust lähetust kodust alustada (nt jääb ära kulutus takso kasutamisele, kodust on lähetuse sihtkohta lühem maa kui töökoha asukohast), saab selle sõidu lugeda ettevõtlusega seotud sõiduks. Tingimusel, et sõidetakse koju ja isiklikke sõite enne lähetust sõidukiga ei tehta.
1) Ettevõttes on N1 kategooria sõiduk, millega tehakse ainult ettevõtlusega seotud sõite, kuid auto ei ole pargitud töövälisel ajal ettevõtte parklasse, vaid on kasutaja käes 24h. Tegemist on avariimeeskonnale kuuluva sõidukiga, kes peab reageerima olenemata kellaajast. Kas see uus muudatus üldse puudutab N1 kategooria sõidukeid? Teine küsimus, sama olukord M1 kategooria sõiduki puhul?
Ettevõttes kasutuses olevatele sõidukitele kehtivad üldised reeglid – erasõitudeks kasutamisel piiratakse sisendkäibemaksu mahaarvamist. Seega, kui avariimeeskonnale kuuluv sõiduk on küll kasutaja käes 24 tundi, aga seda ei kasutata oma isiklikeks sõitudeks, siis on endiselt tegemist ettevõtluses kasutuses oleva sõidukiga. Kui tehakse isiklikke sõite, siis N1 kategooria sõiduki kasutamisel erasõitudeks tuleb maksustada omatarvet ning M1 kategooria sõiduk muutub automaatselt sellel kuul nn 50% sõidukiks ja selle tarbeks tehtud kõikidelt kuludelt saab maha arvata üksnes 50% arvetel näidatud käibemaksust.
2) Kas saan õigesti aru, et sisendkäibemaksu 50% mahaarvamise korral ei pea enam erisoodustuse 256 euro pealt maksma käibemaksu?
Kui pärast 01.12.2014 soetatud sõiduautolt on sisendkäibemaksu on maha arvatud 50%, siis isiklike sõitudega omatarvet ei teki ja 256 euro pealt ei tule käibemaksu maksta.
3) Firmal on üks rendilepinguga kasutusel olev sõiduauto. Kui ma deklareerin omatarbe 256 eurot täies mahus, s.t maksan käibe-, sotsiaal- ja tulumaksu, arvestan 50% varuosadelt käibemaksu, kas see on piisav, et mitte pidada sõidupäevikut ja arvutada muid proportsioone? See oleks kõige arusaadavam ja lihtsam.
Jah, kui te arvate sõiduauto kuludelt sisendkäibemaksu maha 50% ulatuses ja tasute maksud erisoodustuse ülempiirilt (256 eurot), siis ei pea te täiendavalt maksuhaldurile midagi tõendama või sõidupäevikut pidama.
Tähelepanu juhime sellele, et sõiduauto puhul ei tule enam maksta käibemaksu omatarbelt ehk erisoodustuse hinnalt.
4. Maksustatav ja maksuvaba käive
1) Kui firmal on nii maksustatav kui ka maksuvaba käive, siis firmale uue sõiduauto ostmisel (oktoobris 2014) kasutati sisendkäibemaksu maha arvamisel proportsiooni (maksustatava käibe suhe kogukäibesse), mis moodustas 47%. Kuna maksuvaba tulu-kulu on ka ettevõtlusega seotud tulu-kulu, siis kasutatakse käibemaksu arvestamiseks segameetodit. Kuidas toimida alates 1. detsembrist? Kui sõiduautot kasutatakse ainult ettevõtluses, siis mitu protsenti saab sisendkäibemaksu maha arvata, ja kui kasutatakse ka omatarbeks, siis mitu protsenti sellisel juhul?
Kui sõiduk soetati enne 1. detsembrit 2014 ja sisendkäibemaksu arvati maha vastavalt proportsioonile 47%, siis selle sisendkäibemaksu korrigeerimine käib tavakorras, s.t viie aasta jooksul tuleb sisendkäibemaksu korrigeerida vastavalt maksustatava käibe osakaalule kogukäibes. Sõiduauto tarbeks soetatud kuludelt (kütus, remont jne) saab ka enne 1.detsembrit soetatud autode puhul maha arvata sisendkäibemaksu vastavalt sellele, kas vastaval maksustamisperioodil tehakse erasõite või mitte. Kui erasõite ei tehta ja sõiduauto on kasutusel üksnes ettevõtluses, saab sisendkäibemaksu maha arvata arvestades maksustatava käibe suhet kogukäibesse, s.o 47%. Kui tehakse ka erasõite, siis tuleb sõiduki kuludelt mahaarvatavat sisendkäibemaksu (50%) korrigeerida omakorda kasutatava proportsiooniga.
Üldpõhimõte sõidukikuludelt sisendkäibemaksu mahaarvamisel erasõitude ja maksuvaba käibe puhul on:
sisendkäibemaks x 50% x 47% (maksustatava käibe osakaal).
5. FIE ja sõiduauto kulud
1) Kui FIE kasutab sõiduautot oma tootmise tarbeks, kannab ta sõiduautoga seotud kulud tootmisele %-iga (näiteks 70% ulatuses). Kas 50%-line käibemaksu tagasiküsimine arvestatakse sellest protsendiga arvestatud summast (või algarvest)?
FIE saab sisendkäibemaksu maha arvata sõiduautolt kuni 50% temale esitatud algarvest. Kuna küsimuses viitate, et auto kasutusest on ettevõtlusega seotud 70%, siis ülejäänud 30% on järelikult eratarbeks kasutamine ning sellisel juhul saate alates 1. detsembrist sisendkäibemaksu maha arvata ainult 50%.
Vastupidisel juhul näiteks, kui FIE ettevõtluse osa on 30% ja eratarbeks kasutamine 70%, siis saab sisendkäibemaksu maha arvata sõiduauto kuludelt ainult 30%.


Jahitunnistuse taotleja koolitamise, jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise, tunnistuse taotlemise ning tunnistuse andmise kord. Jahitunnistuse vorm. – Riigi Teataja
Jahitunnistuse taotleja koolitamise, jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise, tunnistuse taotlemise ning tunnistuse andmise kord. Jahitunnistuse vorm.
RTL 2003, 35, 522
Vastu võetud 05.03.2003 nr 18
Määrus kehtestatakse «Jahiseaduse» (RT I 2002, 41, 252; 63, 387; 2003, 13, 70) § 29 lõike 8 alusel.
JAHITUNNISTUSE TAOTLEJA KOOLITAMINE
§ 1. Koolituse eesmärk
Jahitunnistuse taotleja koolitamise (edaspidi koolitamine) eesmärk on jahipidamisõigust taotleva isiku ettevalmistamine iseseisvaks jahipidamiseks.
§ 2. Nõuded koolitajale
Koolitajal peavad olemas olema:
1) õpperuumid või nende kasutamise võimalus;
2) «Relvaseaduse» (RT I 2001, 65, 377; 88, 531; 102, 673; 2002, 29, 175; 53, 336; 61, 375; 63, 387; 110, 653) §-s 84 toodud tingimustele vastav lasketiir või laskepaik või nende kasutamise võimalus;
3) õppekogud lastud uluki liigi ja vanuse määramiseks ning audiovisuaalsed vahendid õppe läbiviimiseks;
4) laskekatse sooritamiseks siledaraudne jahirelv või väikesekaliibriline ääretulepadruniga vintrelv või nende kasutamise võimalus.
§ 3. Koolituse õppekava ja -maht
(1) Määrus kehtestab õppekava ja -mahu jahitunnistust taotleva isiku koolituseks. Õppekava on esitatud määruse lisas 1.
(2) Määrus kehtestab õppekava ja -mahu jahitunnistust omava jahimehe koolituseks. Õppekava on esitatud määruse lisas 2.
(3) Ühe õppetunni kestus on 45 minutit.
§ 4. Õpperühma suurus
(1) Jahitunnistust taotlevate isikute koolitusel võib õpperühmas olla kuni 30 õpilast.
(2) Jahitunnistust omavate jahimeeste koolitusel võib õpperühmas olla kuni 100 õpilast.
§ 5. Jahitunnistust taotleva isiku teadmiste hindamine
(1) Jahitunnistust taotleva isiku (edaspidi taotleja) teadmiste hindamiseks võib koolitaja teostada õppekavas ettenähtud teemade osas vahekontrolli. Vajadusel võib anda lisakoolitust.
(2) Koolitus lõpeb koolitaja poolt korraldatud jahiteooriaeksami ja laskekatsega. Jahiteooriaeksami küsimustiku kinnitab koolitaja.
(3) Jahiteooriaeksam peab hõlmama õppekava sisu täies ulatuses. Jahiteooriaeksam loetakse sooritatuks, kui õigesti on vastatud vähemalt 90% koolitaja poolt koostatud küsimustele.
(4) Laskekatse sooritamiseks valib koolitaja selle määruse § 13 lõikes 1 toodud võimalustest ja vahenditest sobiva.
(5) Laskekatse sooritatuks lugemisel tuleb vastavalt laskekatse sooritamiseks valitud vahendist ja võimalusest lähtuda selle määruse § 14 lõikes 2 või § 15 lõikes 6 või § 16 lõikes 4 toodud kriteeriumist.
(6) Jahiteooriaeksami ja laskekatse edukalt sooritanud isikule annab koolitaja tunnistuse, millele on märgitud koolituse korraldanud asutuse nimetus, väljaõppe aeg ja koht.
§ 6. Jahitunnistuse pikendamist taotleva jahimehe koolitus
(1) Jahitunnistuse pikendamist taotlev jahimees peab olema läbinud jahindusalase koolituse määruse lisas 2 toodud õppekava kohaselt.
(2) Jahitunnistuse pikendamist taotleva jahimehe koolitus lõpeb ilma jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamiseta.
(3) Koolituse läbinud jahimehele väljastab koolitaja tunnistuse, millele on märgitud koolituse korraldanud asutuse nimetus, väljaõppe aeg ja koht.
JAHITEOORIAEKSAMI JA LASKEKATSE SOORITAMINE
JAHITUNNISTUSE SAAMISEKS
§ 7. Eksamineerimise eesmärk
Jahitunnistuse taotleja eksamineerimise eesmärk on kontrollida taotleja jahialaseid teadmisi ja jahirelva praktilise käsitsemise oskust.
§ 8. Eksamikomisjon
Taotlejat eksamineerib ja laskekatset võtab vastu keskkonnateenistuse juhataja poolt moodustatud eksamikomisjon (edaspidi komisjon). Komisjonis on kuus liiget. Komisjoni esimehe määrab komisjoni liikmete hulgast keskkonnateenistuse juhataja.
§ 9. Komisjoni töökord
(1) Komisjoni esimees nimetab komisjoni koosseisust komisjoni aseesimehe, kes asendab komisjoni esimeest tema äraolekul, ja sekretäri.
(2) Jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise aja ja koha määrab komisjoni esimees. Eksamineerimine toimub jahitunnistust taotlevate isikute olemasolul vastavalt vajadusele.
(3) Komisjoni sekretär teavitab jahiteooriaeksami ja laskekatse toimumise ajast ja kohast kõiki komisjoni liikmeid ja jahitunnistust taotlevaid isikuid kirjalikult.
(4) Komisjon on otsustusvõimeline, kui kohal on vähemalt neli liiget, nende hulgas komisjoni esimees või aseesimees.
(5) Jahiteooriaeksami ja laskekatse tulemused ja komisjoni otsuse protokollib komisjoni sekretär. Protokollile kirjutavad alla jahiteooriaeksami ja laskekatse vastu võtnud komisjoni liikmed. Jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise protokolle säilitab keskkonnateenistus viis aastat.
(6) Jahiteooriaeksami tulemustest teavitab komisjon eksamineeritavat kohe pärast vastuste kontrollimist ja hindamist.
§ 10. Jahiteooriaeksamile ja laskekatse sooritamisele lubamise tingimused
(1) Jahiteooriaeksamile lubatakse isik, kes on saanud selle määruse lisas 1 toodud õppekava järgi koolituse ja omab tunnistust koolituse läbimise kohta.
(2) Laskekatse sooritamisele lubatakse isik, kes on sooritanud edukalt jahiteooriaeksami.
(3) Jahitunnistuse taotleja ei tohi sooritada jahiteooriaeksamit ja laskekatset varem kui üks kuu enne «Jahiseaduse» § 29 lõikes 3 nimetatud vanuse alammäära saavutamist.
§ 11. Jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamine
(1) Jahiteooriaeksam ja laskekatse sooritatakse koolitaja asukohajärgses või isiku elukohajärgses keskkonnateenistuses.
(2) Komisjon tuvastab jahitunnistuse taotleja isiku vahetult enne jahiteooriaeksami või laskekatse sooritamist isikut tõendava dokumendi kontrollimisega. Isiku tuvastamise õigsust tõendab komisjoni esimees oma allkirjaga jahiteooriaeksami ja laskekatse protokollil.
(3) Enne jahiteooriaeksami või laskekatse sooritamise algust tutvustab komisjon eksamineeritavale eksamil kehtivaid nõudeid ja korda.
(4) Eksamineeritaval on jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise ajal keelatud kasutada abivahendeid, samuti kõrvaliste isikute suunavaid märkusi, mis võivad mõjutada jahiteoorieksami või laskekatse iseseisvat sooritamist.
(5) Kui eksamineeritav rikub jahiteooriaeksami või laskekatse sooritamise korda, katkestatakse jahiteooriaeksami või laskekatse sooritus ja selle sooritamine ei lähe arvesse. Jahiteooriaeksami või laskekatse sooritamata jätmise põhjus märgitakse eksamiprotokolli.
(6) Jahiteooriaeksamit võib komisjoni esimehe ja eksamineeritava vahelisel kokkuleppel vastu võtta ka võõrkeeles.
(7) Laskekatse sooritatakse laskeinstruktori juhendamisel.
(8) Jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritanule väljastab komisjon õiendi, mis kinnitab jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamist. Õiendi vorm on toodud käesoleva määruse lisas 3.
(9) Sooritatud jahiteooriaeksam on kehtiv üks aasta arvates õiendi väljastamise päevast.
§ 12. Jahiteooriaeksam
(1) Jahiteooriaeksam koosneb kirjalikust testist ja praktiliste ülesannete lahendamisest.
(2) Jahiteooriaeksamil vastab eksamineeritav 60 küsimusele. Küsimustele vastamiseks antakse aega 60 minutit. Jahiteooriaeksamil võib komisjon kasutada tehnilisi vahendeid.
(3) Jahiteooriaeksam peab sisaldama vähemalt viit küsimust igast käesoleva määruse lisas 1 toodud õppekava teemast. Jahiteooriaeksami küsimustiku kinnitab keskkonnateenistuse juhataja.
(4) Jahiteooriaeksami sooritamiseks antud aja lõppemisel vastamata jäänud küsimused loetakse valesti vastatuks.
(5) Jahiteooriaeksam loetakse sooritatuks, kui õigesti on vastatud vähemalt 54 küsimusele.
§ 13. Laskekatse sooritamise vahendid ja võimalused
(1) Laskekatse sooritatakse siledaraudsest jahirelvast «Compact Sporting» rajal või kaarrajal või väiksekaliibrilisest ääretulepadruniga vintrelvast seisvale märgile.
(2) Laskekatse sooritamiseks valib komisjon ühe selle paragrahvi lõikes 1 esitatud võimalustest.
§ 14. Laskekatse väikesekaliibrilisest ääretulepadruniga vintrelvast
(1) Laskekatse väikesekaliibrilisest ääretulepadruniga vintrelvast sooritatakse:
1) spordipüssist püstiasendis laskmisele kehtestatud võistlusmääruste kohaselt;
2) lastes spordipüssimärklehte, mille tabamisala läbimõõt on 15,3 cm;
3) laskekauguselt 50 meetrit;
4) kümne üksiklasuga, mille sooritamiseks on aega 20 minutit.
(2) Laskekatse loetakse sooritatuks, kui kümnest lasust vähemalt üheksa on tabanud märklehe tabamisala.
(3) Laskekatse sooritusaja jooksul tegemata jäänud lasud loetakse möödalaskudeks.
§ 15. Laskekatse siledaraudsest jahirelvast «Compact Sporting» rajal
(1) Laskekatse siledaraudsest jahirelvast sooritatakse harjutuse «Compact Sporting» jaoks kehtestatud võistlusmääruste kohaselt:
1) hoides relva ooteasendis või õlas;
2) lastes viitteistkümmet märgiheitemasinast lennutatavat märki.
(2) Märke võib lasta paarislaskudega.
(3) Eksamikomisjon võib laskekatse vastuvõtmisel kasutada 2–5 märgiheitemasinat.
(4) «Compact Sporting» raja kasutamisel teavitab komisjon eelnevalt eksamineeritavat märkide väljalennutamise järjekorrast ja lennusuundadest ning näidatakse märgi lendu.
(5) Ühel laskekohal lastakse mitte enam kui kolme märki.
(6) Laskekatse loetakse sooritatuks, kui viieteistkümnest märgist on tabatud vähemalt seitse märki.
§ 16. Laskekatse siledaraudsest jahirelvast kaarrajal
(1) Laskekatse siledaraudsest jahirelvast sooritatakse kaarraja harjutuse jaoks kehtestatud võistlusmääruste kohaselt:
2) lastes viitteistkümmet märgiheitemasinast lennutatavat märki;
3) laskepaikades 1-7A+B ja 7B.
(3) Eksamineeritavat teavitatakse eelnevalt märkide väljalennutamise järjekorrast ning näidatakse märgi lendu.
(4) Laskekatse loetakse sooritatuks, kui viieteistkümnest märgist on tabatud vähemalt seitse märki.
§ 17. Jahiteooriaeksami ja laskekatse kordamine
(1) Kui eksamineeritav jahiteooriaeksamit ei sooritanud, võib ta esitada kirjaliku taotluse eksami kordamiseks komisjoni esimehe määratud ajal, kuid mitte varem kui 30 päeva arvates eksami sooritamise päevast.
(2) Kui eksamineeritav ei sooritanud laskekatset, võib ta esitada kirjaliku taotluse katse kordamiseks komisjoni esimehe määratud ajal, kuid mitte varem kui 15 päeva pärast katse sooritamata jätmise päevast arvates.
§ 18. Vaidluse lahendamine
(1) Jahiteooriaeksami tulemuse võib vaidlustada 7 päeva jooksul eksami sooritamise päevast arvates. Selleks peab eksamineeritav esitama kirjaliku avalduse komisjoni esimehele. Komisjoni esimees vastab avaldusele kirjalikult 7 päeva jooksul avalduse laekumise kuupäevast arvates.
(2) Kui eksamineeritav vaidlustab laskekatse tulemuse, peab ta sellest kohe pärast eksamitulemuse teadasaamist teatama kirjalikult komisjoni esimehele. Komisjoni esimees vastab avaldusele kirjalikult 7 päeva jooksul.
(3) Jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise käigus tekkinud vaidlused lahendab komisjoni esimees.
JAHITUNNISTUSE TAOTLEMINE JA ANDMINE
§ 19. Jahitunnistuse taotlemiseks vajalikud materjalid
(1) Jahitunnistuse saamiseks peab taotleja esitama elukohajärgsele keskkonnateenistusele järgmised materjalid:
1) vabas vormis taotluse;
2) õiendi jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise kohta;
3) kaks nõuetekohast dokumendifotot suurusega 45 × 35 mm (mis vastab isiku vanusele).
1) taotleja nime, isikukoodi, aadressi ning kontaktandmeid;
2) taotluse esitamise kuupäeva ja taotleja allkirja.
§ 20. Jahitunnistuse taotlemine välisriigis kehtiva jahitunnistuse alusel
(1) Jahitunnistuse saamiseks välisriigis kehtiva jahitunnistuse alusel peab taotleja esitama elukohajärgsele keskkonnateenistusele järgmised materjalid:
2) koopia temale välisriigis antud kehtivast jahitunnistusest.
§ 21. Jahitunnistuse taotlemine tunnistuse kaotamise või kasutamiskõlbmatuks muutumise korral
(1) Jahitunnistuse saamiseks tunnistuse kaotamise või kasutamiskõlbmatuks muutumise korral peab taotleja esitama elukohajärgsele keskkonnateenistusele järgmised materjalid:
2) nõuetekohase dokumendifoto suurusega 45 × 35 mm (mis vastab isiku vanusele);
3) jahitunnistuse kasutamiskõlbmatuks muutumise korral kasutamiskõlbmatu jahitunnistuse.
§ 22. Taotluse läbivaatamine
(1) Keskkonnateenistus kontrollib taotluse vastavust selle määruse nõuetele ja taotluses esitatud andmete õigsust selle saamisest arvates 15 päeva jooksul.
(2) Kui jahitunnistuse taotlemiseks vajalikud materjalid ei vasta selle määruse nõuetele, määrab keskkonnateenistus tähtaja puuduste kõrvaldamiseks. Kui puudusi ei ole tähtaja jooksul kõrvaldatud, võib keskkonnateenistus jätta taotlemiseks esitatud materjalid läbi vaatamata ning saadab otsuse koopia materjalide läbivaatamata jätmise kohta 15 päeva jooksul keskkonnateenistuse poolt puuduste kõrvaldamiseks määratud tähtaja möödumisest.
§ 23. Jahitunnistuse andmine või selle andmisest keeldumine
Keskkonnateenistus teeb jahitunnistuse andmise või selle andmisest keeldumise otsuse 10 päeva jooksul pärast nõuetekohase taotluse saamist.
JAHITUNNISTUSE VORM
§ 24. Jahitunnistuse vorm
(1) Määrus kehtestab jahitunnistuse vormi, mis on esitatud määruse lisas 4.
(2) Jahitunnistus on:
1) trükitud paberile mõõtmetega 100 × 70 mm tekstiga mõlemal küljel;
2) varustatud vähemalt ühe turvamärgisega.
§ 25. Välisriigi kodanikust jahimehe jahitunnistuse vorm
(1) Määrus kehtestab välisriigi kodanikust jahimehe jahitunnistuse vormi, mis on esitatud määruse lisas 5.
(2) Välisriigi kodanikust jahimehe jahitunnistus on:
Keskkonnaministri 5. märtsi 2003. a määruse nr 18 «Jahitunnistuse taotleja koolitamise, jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise, tunnistuse taotlemise ning tunnistuse andmise kord. Jahitunnistuse vorm»
JAHITUNNISTUST TAOTLEVA ISIKU KOOLITUSE ÕPPEKAVA
Teooria Praktika
ULUKIBIOLOOGIA
Ökoloogia alused 1
Jahiulukid. Suurulukite ja muude tähtsamate jahiulukite levik, arvukus, elupaik, toitumine, sigimine ja käitumine liikide lõikes. 4
Jahiulukiliikide määramine. Ulukite jäljed ja tegutsemisjäljed. Jahiulukite vanuse määramine. 2 2
Ulukite haigused. Veterinaarabinõud haiguse leviku tõkestamiseks. 1
Kaitsealused loomaliigid, nende määramine ning nende kaitseks rakendatavad abinõud. 1 1
Loendus ja selle erinevad meetodid, tulemuste läbitöötamine ja üldistus. 2
Ulukihoole ja selle viisid. Söödaehitised ja -rajatised. Söödapõllud. Ulukite kasvatamine tehiskeskkonnas. 2
Ulukikahjustuste ennetamise ja vähendamise võtted. Metsamajanduse võtted ulukite loodusliku toidubaasi suurendamiseks. 1
Jahimaade korraldamise alused. Organisatsioonilised ja majanduslikud abinõud jahipiirkonna tegevuse planeerimisel. 1
KESKKONNAKAITSE Keskkonnakaitse alused. Keskkonnakaitsealased õigusaktid. Kaitsealad. 1
JAHIALASED ÕIGUSAKTID Jahiseadus ja selle alusel välja antud õigusaktid. 4
Relvaseadus. Loomastiku kaitse ja kasutamise seadus. Rahvusvahelised loomastiku kaitset ja kasutust reguleerivad õigusaktid. 1
Jahipidamisviisid, nende ökoloogiline ja majanduslik analüüs. Valiklaskmise alused.
Jahi praktiline korraldamine.
Ohutustehnika jahil 1
Jahikoerad ja nende hindamise alused. Jahikoera kasvatamine ja õpetamine. 3
Jahitrofeed, nende vääristamine ja hindamise alused. 1 2
Jahieetika. Jahikombestik ja jahisignaalid. 1
Jahisaagi esmane töötlemine. 1
JAHIRELVAD, LASKEMOON JA LASKMINE
Jahirelvad, nende tehniline iseloomustus. 1
Laskemoon. Padrunite laadimine. Ballistika alused. 1
Ohutustehnika relvade hoidmisel ja käsitsemisel. 1
Laskmisvõtted jahil ja laskmine lasketiirus. 2 12
ESMAABI Esmaabi jahil juhtunud õnnetuse korral. 3
Kokku: 38 18
JAHITUNNISTUSE PIKENDAMIST TAOTLEVA JAHIMEHE KOOLITUSE ÕPPEKAVA
TEEMA NIMETUS TUNDIDE ARV
ULUKIBIOLOOGIA Kaitstavad ja jahitavad loomaliigid. Liikide määramine. Jahiulukite vanuse määramine. Ulukite haigused. Ulukite loendus ja selle meetodid. 3
ULUKIHOOLE Ulukihoole ja selle viisid. Ulukikahjustuste ennetamise ja vähendamise võtted. Metsamajanduse võtted ulukite loodusliku toidubaasi parandamiseks. 1
JAHIPIDAMINE Valiklaskmise alused. Jahikoerad ja nende õpetamine. Jahieetika. Jahitrofeed ja nende vääristamine ning hindamine. 2
JAHIALASED ÕIGUSAKTID Jahiseadus ja selle alusel välja antud õigusaktid. Jahinduslikku tegevust reguleerivad kvoodid, litsentsid. 2
Keskkonnaministri 5. märtsi 2003. a määruse nr 18 «Jahitunnistuse taotleja koolitamise, jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise, tunnistuse taotlemise ning tunnistuse andmise kord. Jahitunnistuse vorm.»
JAHITEOORIAEKSAMI JA LASKEKATSE SOORITAMIST TÕENDAVA
ÕIENDI VORM
Õiend jahiteooriaeksami ja laskekatse sooritamise kohta
Nimi...............................................................................................................................
on sooritanud jahiteooriaeksami
/Jahiteooriaeksami sooritamise kuupäev/
on sooritanud laskekatse
/Laskekatse sooritamise kuupäev/
Õiendi väljaandja .........................................................................................................
Väljaandmise aeg..........................................................................................................
/ Kuupäev/
Pitser .........................................................................................................................
/Väljaandja nimi ja allkiri/
JAHITUNNISTUS EST EESTI
HUNTING LICENCE ESTONIA
Perekonnanimi ............................................................................................................
Eesnimi .......................................................................................................................
Elukoht .......................................................................................................................
Sünnikoht ...................................................................................................................
Sünniaeg .....................................................................................................................
Isikukood .....................................................................................
Omaniku foto
Välja antud ...................................................................................
Erimärkused .................................................................................
Väljaandja ....................................................................................
Omaniku allkiri .............................................................................
Jahitunnistuse number
Kehtiv kuni ................................................................................................................
Väljaandja pitser / allkiri
Väljaandja pitser /allkiri
VÄLISRIIGI KODANIKUST JAHIMEHE JAHITUNNISTUSE VORM
VÄLISRIIGI KODANIKU JAHITUNNISTUS
HUNTING LICENCE FOR FOREIGN CITIZEN
Perekonnanimi ..........................................................................................................
Eesnimi .....................................................................................................................
Elukoht .....................................................................................................................
Isikukood .................................................................................................................
Välja antud ................................................................................................................
Erimärkused ..............................................................................................................
Väljaandja .................................................................................................................
Omaniku allkiri ..........................................................................................................
Jahitunnistus kehtib koos isikuttõendava dokumendiga
Hunting licence is valid with an identification dokument


Politseiseaduse, välismaalaste seaduse, väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse, isikut tõendavate dokumentide seaduse ning piirivalveseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Politseiseaduse, välismaalaste seaduse, väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse, isikut tõendavate dokumentide seaduse ning piirivalveseaduse muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 28. novembri 2007. a otsusega nr 201
§ 1. Politseiseaduse muutmine
Politseiseaduses (RT I 1990, 10, 113; 2007, 42, 303) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Välislepingu või Euroopa Liidu õigusakti alusel võib politsei tegevuses osaleda Euroopa Liidu liikmesriigi pädeva asutuse ametnik, kellele politsei tegevuses osalemise ajal laienevad käesoleva seaduse § 13 lõike 1 punktides 1–22, 5–7 ja 15, § 14 lõigetes 6–9, § 15 lõikes 1 ja lõike 2 punktis 1 ning §-s 151 sätestatud õigused ja kohustused. Euroopa Liidu pädeva asutuse ametnike osalemise politsei tegevuses otsustab siseminister.»;
« § 31. Oht
Oht käesoleva seaduse tähenduses on olukord, kus esineb lähitulevikus õiguserikkumise toimumise piisav tõenäosus.»;
« 2) ohu väljaselgitamiseks, tõrjumiseks või õiguserikkumise kõrvaldamiseks tuvastada isiku kehtiva isikut tõendava dokumendi ja/või tema küsitlemise alusel tema isikusamasus, dokumendi puudumise või dokumendi võltsimiskahtluse korral toimetada ta isikusamasuse tuvastamiseks politsei ametiruumi;»;
4) paragrahvi 13 lõiget 1 täiendatakse punktidega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
« 21) isikusamasuse tuvastamisel kontrollida, kas isik on tagaotsitav;
22) politseiametniku või kolmandate isikute ohutuse tagamiseks teostada õiguserikkumise toimepanemises kahtlustatava isiku ja tema asjade läbivaatust;»;
5) paragrahvi 13 lõiget 1 täiendatakse punktiga 61 järgmises sõnastuses:
« 61) pidada kinni isikuid, kes oma vanuse või terviseseisundi tõttu vajavad abi ning toimetada nad seaduses ettenähtud turvalisse kohta või anda üle pädevale organile vältimatu sotsiaalabi osutamiseks;»;
6) paragrahvi 13 lõike 1 punkti 91 lõppu lisatakse sõnad «või Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva riigi poolt kohaldatud ja Schengeni konventsiooni kohaselt Schengeni infosüsteemi kantud Schengeni sissesõidukeeldu;»;
7) seadust täiendatakse peatükiga IV1 järgmises sõnastuses:
SCHENGENI KONVENTSIOONIST TULENEVAD POLITSEI ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
Piiriülene jälitamine
Piiriülest jälitamist toimetava välisriigi politseiametniku vastu või tema poolt toimepandud kuriteo korral võrdsustatakse ta Eesti politseiametnikuga.»
§ 2. Välismaalaste seaduse muutmine
Välismaalaste seaduses (RT I 1993, 44, 637; 2007, 61, 389) tehakse järgmised muudatused:
« (5) Käesoleva seaduse sätteid kohaldatakse Eesti Vabariigile siduvas välislepingus toodud erisusi arvestades.»;
2) paragrahvi 105 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Kui transiitviisa antakse humanitaarsetel kaalutlustel, riiklikest huvidest lähtuvalt või rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks välismaalasele, kes ei vasta viisa andmise nõuetele või riiki sisenemise, riigis viibimise või riigist lahkumise tingimustele, piiratakse viisa territoriaalset kehtivust Eesti Vabariigi territooriumiga. Kokkuleppel Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva liikmesriigiga võib nimetatud territooriumit selle liikmesriigi territooriumi võrra laiendada.»;
3) paragrahvi 106 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
« (7) Kui lühiajaline viisa antakse humanitaarsetel kaalutlustel, riiklikest huvidest lähtuvalt või rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks välismaalasele, kes ei vasta viisa andmise nõuetele või riiki sisenemise, riigis viibimise või riigist lahkumise tingimustele, piiratakse viisa territoriaalset kehtivust Eesti Vabariigi territooriumiga. Kokkuleppel Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva liikmesriigiga võib nimetatud territooriumit selle liikmesriigi territooriumi võrra laiendada.»;
4) paragrahvi 1010 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Viisat ei anta, kui välismaalase suhtes on Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva riigi poolt kohaldatud ja Schengeni konventsiooni kohaselt Schengeni infosüsteemi kantud Schengeni sissesõidukeeld. Erandina võib nimetatud välismaalasele anda viisa, mille territoriaalne kehtivus piirdub Eesti Vabariigi territooriumiga, kui välismaalase Eestisse saabumine on vajalik humanitaarsetel kaalutlustel, riiklikes huvides või rahvusvahelise kohustuse tõttu. Kokkuleppel teise Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva liikmesriigiga võib nimetatud territooriumit selle liikmesriigi territooriumi võrra laiendada.»;
5) paragrahvi 1024 täiendatakse lõigetega 51 ja 52 järgmises sõnastuses:
« (51) Viibimisaeg lõpetatakse ennetähtaegselt, kui välismaalase suhtes on kohaldatud sissesõidukeeldu.
(52) Viibimisaeg lõpetatakse ennetähtaegselt, kui Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva riigi poolt on välismaalase suhtes kohaldatud sissesõidukeeldu ja andmed selle kohta on Schengeni konventsiooni kohaselt kantud Schengeni infosüsteemi. Viibimisaega ei lõpetata ennetähtaegselt, kui välismaalase Eestis viibimine on vajalik humanitaarsetel kaalutlustel, riiklikes huvides või rahvusvahelise kohustuse tõttu.»;
6) paragrahvi 1025 täiendatakse lõigetega 41 ja 42 järgmises sõnastuses:
« (41) Viisa tunnistatakse kehtetuks, kui välismaalase suhtes on kohaldatud sissesõidukeeldu.
(42) Viisa tunnistatakse kehtetuks, kui Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva riigi poolt on välismaalase suhtes kohaldatud sissesõidukeeldu ja andmed selle kohta on Schengeni konventsiooni kohaselt kantud Schengeni infosüsteemi. Viisat ei tunnistata kehtetuks, kui välismaalase Eestis viibimine on vajalik humanitaarsetel kaalutlustel, riiklikes huvides või rahvusvahelise kohustuse tõttu.»;
7) paragrahvi 12 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Elamisluba ei anta ega pikendata, kui välismaalase suhtes on Euroopa Liidu ühtsesse viisaruumi kuuluva riigi poolt kohaldatud ja Schengeni konventsiooni kohaselt Schengeni infosüsteemi kantud Schengeni sissesõidukeeld. Erandina võib nimetatud välismaalasele anda tähtajalise elamisloa ja seda pikendada, kui välismaalase Eestisse saabumine või Eestis elamine on vajalik humanitaarsetel kaalutlustel või rahvusvahelise kohustuse tõttu.»
Väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduses (RT I 1998, 98/99, 1575; 2007, 9, 44) tehakse järgmised muudatused:
« (3) Käesoleva seaduse sätteid kohaldatakse Eesti Vabariigile siduvas välislepingus toodud erisusi arvestades.»;
2) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 33 järgmises sõnastuses:
« (33) Välismaalane, kelle suhtes kehtib nõukogu direktiivi 2001/40/EÜ kolmandate riikide kodanike väljasaatmise otsuste vastastikuse tunnustamise kohta (EÜT L 149, 2.06.2001, lk 34–36) artiklis 3 nimetatud alustel tehtud väljasaatmise otsus, mis ei ole otsuse teinud riigi poolt tühistatud ega peatatud, saadetakse Eestist välja ilma ettekirjutust tegemata ja halduskohtu loata.»;
3) paragrahvi 14 lõiget 4 täiendatakse punktiga 4 järgmises sõnastuses:
« 4) käesoleva paragrahvi lõikes 33 nimetatud välismaalasel on elamisluba või ta on Euroopa Liidu, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi või Šveitsi Konföderatsiooni kodanik või tema perekonnaliige.»;
4) paragrahvi 15 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Käesoleva seaduse § 14 lõigetes 1–3 ja 31–33 sätestatud väljasaatmise aluse olemasolul peab piirivalveametnik, kodakondsus- ja migratsiooniametnik või politseiametnik välismaalase kinni ja korraldab tema Eestist lahkumise.»;
5) seadust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
« § 151. Isiku kinnipidamine
7) kinnipidamisel kasutatud esemete loetelu ja nende kasutamise põhjus.»;
6) paragrahvi 2613 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Kui käesoleva seaduse § 14 lõikes 33 nimetatud väljasaadetaval puuduvad piisavad rahalised vahendid tema Eestist väljasaatmise kulude kandmiseks, nõutakse väljasaatmise otsuse tunnustamisel väljasaatmisega kaasnevad kulud sisse väljasaatmise otsuse teinud riigilt vastavalt nõukogu otsusele 2004/191/EÜ, millega kehtestatakse kolmandate riikide kodanike väljasaatmise otsuste vastastikust tunnustamist käsitleva direktiivi 2001/40/EÜ kohaldamisest tuleneva rahalise tasakaalustamatuse kompenseerimise kriteeriumid ja praktiline kord (ELT L 60, 27.02.2004, lk 55–57).»;
7) paragrahvi 28 lõikes 4 asendatakse sõna «varjupaika» sõnadega «rahvusvahelist kaitset»;
8) paragrahvi 281 lõiget 1 täiendatakse punktiga 8 järgmises sõnastuses:
« 8) kelle suhtes kehtib nõukogu direktiivi 2001/40/EÜ kolmandate riikide kodanike väljasaatmise otsuste vastastikuse tunnustamise kohta (EÜT L 149, 2.06.2001, lk 34–36) artiklis 3 nimetatud alustel tehtud väljasaatmise otsus, mis ei ole otsuse teinud riigi poolt tühistatud ega peatatud.»;
9) paragrahvi 31 lõiget 3 täiendatakse punktiga 81 järgmises sõnastuses:
« 81) Euroopa Liidu liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni elamisloa või elamisõiguse omamine;»;
10) paragrahvi 32 lõiget 1 täiendatakse pärast sõnu «põhjendatud ettepanekul» sõnadega «või Schengeni konventsiooniga ühinenud riigi, välja arvatud Eesti, pädeva asutuse taotlusel.»;
11) paragrahvi 32 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Schengeni konventsiooniga ühinenud riigi, välja arvatud Eesti, pädeva asutuse taotlusel sissesõidukeelu kehtetuks tunnistamisel käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud juhul kustutatakse sissesõidukeelu andmed Schengeni infosüsteemist. Siseministri või tema poolt volitatud Siseministeeriumi kõrgema ametniku otsusel võib sissesõidukeelu jätta kehtima ainult sissesõidukeeldude riiklikus registris.»;
12) paragrahv 33 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 33. Sissesõidukeeldude andmekogu ja Schengeni infosüsteem
Parandatud täheviga sõnas „Sissesõidukeelu“. Alus: „Riigi Teataja seadus“ § 10 lõige 3 ja Riigikogu Kantselei 10.02.2012 kiri nr 4-14/12-7/1.
(6) Sissesõidukeeldude andmekogusse ja Schengeni konventsiooni kohaselt Schengeni infosüsteemi kantud andmetel on õiguslik tähendus välismaalasele seadusliku aluse andmisel, pikendamisel ja kehtetuks tunnistamisel riiki sisenemiseks, riigis viibimiseks ja riigist lahkumiseks.»;
13) paragrahvi 331 lõikes 1 asendatakse sõna «registrisse» sõnaga «andmekogusse»;
14) seadust täiendatakse §-dega 335–337 järgmises sõnastuses:
« § 335. Schengeni sissesõidukeeld
Välislepingust, Euroopa Liidu õigusaktist või muust õigusaktist tulenevate kohustuste täitmiseks võib töödelda välisriigilt või rahvusvaheliselt organisatsioonilt saadud isikuandmeid.»
Isikut tõendavate dokumentide seadust (RT I 1999, 25, 365; 2006, 29, 221) täiendatakse §-ga 152 järgmises sõnastuses:
« § 152. Isikut tõendavate dokumentide andmekogu
(2) Andmekogu pidamise eesmärk on pidada arvestust Kodakondsus- ja Migratsiooniameti poolt Eesti kodanikele ja välismaalastele isikut tõendavate dokumentide väljaandmise ja kehtetuks tunnistamise üle ning isikut tõendavat dokumenti taotlenud isikute kohta, et tagada riigi sisejulgeolek.
(3) Andmekogusse kantud andmetel on õiguslik tähendus.»
§ 5. Piirivalveseaduse muutmine
Piirivalveseaduses (RT I 1994, 54, 903; 2007, 24, 126) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 4 lõike 1 punkt 10 tunnistatakse kehtetuks;
« § 71. Piirikontrolli andmekogu
(1) Piirivalve peab oma ülesannete täitmiseks piirikontrolli andmekogu, mille eesmärk on piirikontrolli läbivate isikute ja sõidukite üle arvestuse pidamine ja kontrolli teostamine, et tagada riigi sisejulgeolek.
(2) Piirikontrolli andmekogu asutab ja andmekogu põhimääruse kehtestab siseminister määrusega.
(3) Piirikontrolli andmekogu põhimääruses sätestatakse andmekogu ametlik nimetus, asutamise eesmärk ja ülesehitus, andmekogu pidamise organisatsiooniline struktuur, andmekogusse kantavate andmete ammendav loetelu, andmekogusse kantud andmete säilitamise tähtajad, neile juurdepääsu kord ja viis ning andmetele juurdepääsuks õigustatud isikute ring, andmekogusse kantavate andmete vastuvõtmise ja neile juurdepääsu üle arvestuse pidamise kord.»
Käesolev seadus jõustub Eesti lõplikul ühinemisel Euroopa Liidu ühtse viisaruumiga.


RT I, 26.04.2019, 3
RT I, 10.12.2015, 5
16.05.2018 RT I, 19.05.2018, 3 23.05.2018
16.07.2018 RT I, 19.07.2018, 4 15.08.2018
22.04.2019 RT I, 26.04.2019, 1 30.04.2019
(1) Lühiajalise töötamise registreerimise taotlemiseks esitab tööandja Politsei- ja Piirivalveametile lühiajalise Eestis töötamise registreerimise taotluse (edaspidi taotlus), millele on lisatud käesolevas määruses ette nähtud dokumendid.
[RT I, 19.07.2018, 4 - jõust. 15.08.2018]
(11) Tööandja käesoleva määruse tähenduses on:
1) tööandja või tema volitatud isik, kes soovib välismaalast lühiajaliselt Eestisse tööle kutsuda;
2) tööandja või tema volitatud isik, kes tegutseb Eestis renditöö vahendajana, kui lühiajalise töötamise registreerimist taotletakse välismaalaste seaduse § 106 lõike 7 alusel;
3) teise Schengeni konventsioon liikmesriigi tööandja või tema volitatud isik, kui lühiajalise töötamise registreerimist taotletakse välismaalaste seaduse § 106 lõike 17 alusel.
(4) Välismaalaste seaduse § 106 lõigetes 14, 13 ja 17 nimetatud juhul esitab tööandja või tema volitatud isik Politsei- ja Piirivalveametile enne välismaalase tööle asumist teate välismaalase lühiajalise Eestis töötamise registreerimiseks.
(31) Elektrooniliselt esitatav taotlus allkirjastatakse digitaalselt või esitatakse üheselt isikusamasuse kontrollimist võimaldava elektroonilise kanali kaudu.
[RT I, 26.04.2019, 1 - jõust. 30.04.2019]
(4) Taotluse allkirjastamisega või elektroonilise kanali kaudu esitamisega kinnitab tööandja, et kõik taotlusel olevad andmed ja taotlusele lisatud dokumendid on õiged ning välismaalase lühiajalise Eestis töötamise registreerimise tingimused on täidetud.
(1) Taotluse esitamisel posti teel või elektrooniliselt võib käesolevas määruses sätestatud dokumendi asemel esitada selle koopia. Taotluse elektroonilisel esitamisel lisatakse käesolevas määruses sätestatud dokumendid taotlusele elektrooniliselt.
(6) Lühiajalise Eestis töötamise registreerimise taotlemisel välismaalaste seaduse § 106 lõike 16 alusel töötamiseks praktika korras, kinnitab taotleja taotluse allkirjastamisega, et töötamine praktika korras toimub kutseõppe eesmärgil välisriigis asuva õppeasutuse vahendusel või välisriigis asuva õppeasutuse suunamisel ning on õppeprogrammi osa.
[RT I, 19.05.2018, 3 - jõust. 23.05.2018]
(10) Lühiajalise Eestis töötamise registreerimise taotlemisel välismaalaste seaduse § 106 lõike 15 alusel töötamiseks praktika korras esitatakse leping, milles sisalduvad järgmised andmed:
1) praktikaprogrammi kirjeldus;
2) praktika algus- ja lõppkuupäev;
3) praktika koht ja juhendamise tingimused;
4) praktikatundide arv;
5) lepingupoolte õigused ja kohustused.
(11) Lühiajalise Eestis töötamise registreerimise taotlemisel välismaalaste seaduse § 1061 alusel tegutsemiseks lapsehoidja-koduabilisena esitatakse leping, milles sisalduvad järgmised andmed:
1) välismaalase õigused ja kohustused;
2) välismaalase tööülesanded;
3) välismaalase töötundide arv;
4) välismaalasele makstava tasu suurus.
(12) Lühiajalise töötamise registreerimise taotlemisel välismaalaste seaduse § 106 lõike 17 alusel kinnitab taotleja taotluse allkirjastamisega, et välismaalase Eestis töötamine on seotud teises Schengeni konventsiooni liikmesriigis registreeritud ettevõtte asumisega Eestisse seoses teenuste osutamisega ning välismaalasel on selle liikmesriigi pädeva asutuse antud viisa või elamisluba ja tal on nimetatud liikmesriigis töötamise õigus.
(2) Välismaalaste seaduse § 106 lõigetes 14, 13 ja 17 nimetatud juhul loetakse välismaalase lühiajaline Eestis töötamine registreerituks alates samast kalendripäevast, kui tööandja või tema volitatud isik esitab käesolevas määruses sätestatud korras Politsei- ja Piirivalveametile teate välismaalase lühiajalise Eestis töötamise registreerimiseks.
(4) Kui välismaalaste seaduse § 106 lõigetes 14, 13 ja 17 ning § 1071 lõike 1 punktis 2 nimetatud juhul jäetakse lühiajalise Eestis töötamise registreerimise teates esitamata käesolevas määruses nõutud andmed või esineb muid puudusi, määrab Politsei- ja Piirivalveamet taotlejale puuduste kõrvaldamiseks mõistliku tähtaja.


Tänavanime määramine Nõmme linnaosas
Tallinna Linnavalitsus 23.04.2008 määrus number 34 [RT IV, 27.06.2013, 45]
Jõustumine: 28.04.2008
Redaktsiooni kehtivus: 28.04.2008 - ... [RT IV, 27.06.2013, 45]
23. aprill 2008 nr 34
Määrus kehtestatakse Kohanimeseaduse § 3 lg 7 p 1, § 4 lg 1 p 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 13 lg 2 p-de 1 ja 2 ning Tallinna Linnavolikogu 3. märtsi 2005 määrusega nr 18 kinnitatud Tallinna kohanimede määramise korra p-de 1.3.3, 2.2.2 ja 3.5 alusel ning tulenevalt aadresside korrastamise vajadusest.
§ 1. Määrata Nõmme linnaosas Männiku asumis Männiku teega paralleelsele kvartalisisesele tänavale, mis asub Männiku tee 123/14 krundil ning on põhja-lõunasuunaline, nimeks Väike-Männiku tänav vastavalt lisale.
§ 2. Tallinna Linnaplaneerimise Ametil määrata Väike-Männiku tänava nime alusel moodustatavatele kinnistutele aadressid.
§ 3. Nõmme Linnaosa Valitsusel kindlustada uute tänavasiltide ja aadressi numbrimärkide paigaldamine.
§ 4. Määrus jõustub 28. aprillil 2008.
23. aprilli 2008 määruse nr 34
“Tänavanime määramine Nõmme linnaosas”
Väike-Männiku tänava skeem


text:
3-1-1-8-07 Riigikohus 16.04.2007
Alates 1. jaanuarist 2007. a kehtib KarS § 74 uus redaktsioon. Selle paragrahvi 5. lõige näeb sarnaselt varemkehtinuga tahtliku kuriteo eest vangistuse kohaldamisel ette liitkaristuse moodustamise KarS § 65 lg 2 järgi ja vangistuse täitmisele pööramise. Kuid erinevalt varasemast võimaldab seadus nüüd vangistuse täitmisele pööramisel asendada see üldkasuliku tööga KarS §-s 69 sätestatud tingimustel ja korras.
3-1-1-99-06 Riigikohus 20.02.2007
KarS §-st 56 lähtudes peab kohus pärast kuriteo toimepanemise tuvastamist süü suurusest lähtuvalt andma karistuse liiki ja määra sisaldava põhjendatud karistusõigusliku hinnangu toimepandud kuriteole. Karistusseadustiku mõtte kohaselt tuleb sellise hinnangu andmisel keskenduda põhiliselt teole ja üldjuhul ei tohi süüdistatava isik kuriteost lahutatult olla iseseisvaks karistuse liigi ning määra valiku aluseks. Samas tuleb siiski vältimatult arvestada süüdistatava isikuga eripreventiivsest prognoosist lähtuvalt. Kellegi tegelik karistuslik mõjutamine saab toimuda vaid inimese hoiakute muutmise kaudu ja seega konkreetse isiku omadusi arvestades. Seetõttu peabki karistuse eripreventiivse eesmärgi saavutamiseks arvestama ka süüdlase isikut (vt RKKKo nr 3-1-1-40-04). Eriti tähelepanelikult tuleb arvestada isikut alaealisele karistuse kohaldamisel ja et alaealisele karistuseks vangistuse kohaldamine peab olema pigem erandlik (vt RKKKo nr 3-1-1-14-06). Alaealise mõjutamise eesmärgiks on esmajoones kasvatamine, aga mitte karistamine. Karistuse mõistmisel tuleb seetõttu tähele panna, et see kujundaks alaealises arusaama ühiskondlike normide sidususest ka tema suhtes ning ei muutuks takistuseks tema ühiskondlikul integreerumisel.
Karistusseadustikus ei sisaldu otsest keeldu vabastada tingimuslikult karistusest ka sellist isikut, kellele on KarS §-st 66 lähtuvalt määratud karistuse kandmine ositi. Karistusseadustiku mõttega aga ei saa siiski nende kahe karistusõigusliku meetme ühendamist lugeda kooskõlas olevaks juba seetõttu, et praktiliselt võimatu on katseaega sobitada ositi kantava karistusega.
Karistuse kandmisest osalise vabastamise instituudi eesmärk on üksnes nn šokivangistus, mida tuleb sisustada eripreventiivselt kui isiku tõsist hoiatamist lühiajalise - s. o mõnekuulise vangistusega (vt RKKKo nr 3-1-1-41-04 ja nr 3-1-1-21-05). Osalisel karistusest tingimuslikul vabastamisel tuleb kohesele ärakandmisele määratavat karistust käsitada igal juhul vaid kuudes vältava lühivangistusena. Selline lühivangistuse määramine võib kõne alla tulla siis, kui kohus pärast seda, kui on kirja pannud veenvad põhjendused isiku tingimuslikult karistusest vabastamiseks, leiab siiski, et katseaja toime võiks sellele konkreetsele isikule mõjuda oluliselt distsiplineerivamalt, kui ta on vahetult kogenud, mida kujutab endast ja milliste tegelike vabadusepiirangutega on vangistus seotud. Karistusest tingimuslik vabastamine ei ole karistuse liik. Süüdistatava karistusest tingimuslik vabastamata jätmine on selline diskretsiooniotsus, mida kohus ei pea eraldi põhjendama. Süüdistatava karistusest tingimuslikuks vabastamiseks ei pea mõlemad KarS §-des 73 ja 74 nimetatud alused (s.t nii kuriteo toimepanemise asjaolud kui ka süüdlase isik) olema märkimisväärsete erisustega. Süüdistatava karistusest tingimuslikku vabastamist saab lugeda seaduslikuks ka siis, kui kohtuotsuses on veenvalt põhjendatud kas kuriteo toimepanemise asjaolusid või süüdlase isikut iseloomustavate tunnuste märkimisväärset eripära (vt ka RKKKo nr 3-1-1-40-04). Karistuse kandmisest tingimuslik vabastamine võib üldjuhul kõne alla tulla kergemate süütegude ja lühiajalisemate vangistuste puhul. KarS §-de 73 ja 74 esimestes lõigetes sätestatust ei tulene karistusest tingimusliku vabastamise keeldu ka raskemate kuritegude puhul, kuid seda siiski vaid tingimusel, et selline vabastamine on põhjendatav samaaegselt nii kuriteo toimepanemise asjaolusid kui ka süüdlase isikut iseloomustavatest erandlikest asjaoludest lähtuvalt (vt RKKKo nr 3-1-1-80-04).
Välistatud on isiku karistusest tingimuslik vabastamine, kelle karistus tulenevalt KarS §-st 69 on juba asendatud üldkasuliku tööga. KarS §-s 69 ette nähtud üldkasuliku töö näol on tegemist sellise vangistuse alternatiiviga, mille kohaldamata jätmise puhul tuleb isikul asuda reaalset vangistust kandma (üldkasulik töö kui reaalse vangistuse vältimise viimane võimalus).
apellatsioonist loobumine
Kriminaalmenetluse seadustikus eristatakse ühelt poolt apellatsiooni- või kassatsiooniõigusest loobumist (KrMS § 315 lg 7 ja § 342 lg 1) ning teiselt poolt apellatsioonist või kassatsioonist loobumist (KrMS §-d 333 ja 358). Apellatsioonist või kassatsioonist loobumine saab kõne alla tulla alles pärast seda, kui kaebused on esitatud ja nende vastavust nõuetele on juba aktsepteeritud - ehk teisiti öeldes - kui apellatsiooni- või kassatsiooniõigus on juba realiseeritud. Apellatsioonist või kassatsioonist loobumine on kitsapiirilise toimega ja selle järelmid - kas kaebuse läbivaatamata jätmine või kaebemenetluse lõpetamine - puudutavad vaid loobunut, ega mõjuta menetlust kaebusest mitteloobunute suhtes.
Süüdistatava ja tema kaitsja kassatsiooniteatise esitamata jätmise käsitamisel kassatsioonist loobumisena ja kohtuotsuses süüdistatava huvides esitatud apellatsiooni käsitlemata jätmisel on ringkonnakohus rikkunud KrMS § 315 lg-s 7 sätestatut ulatuses, mida on alust käsitada kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisena KrMS § 339 lg 2 mõttes ning mis toob kaasa kohtuotsuse tühistamise.

matches:
Riigikohus
§ 74
§ 65
Riigikohus
kohus
kohus
kohus
§ 315
§ 342
§ 315
§ 339