Auto katuseraam müük tesla auto müük / Korstna ehituse hind maja müük tartumaa
Auto katuseraam müük tesla auto müük micro center black friday 2020 moncler black friday discount
Armatuur tunni hind pixel 3 black friday germany. meeste joped müük kuuskede müük raplas.akvamariin hind iphone black friday belgium.kollageen müük summuti pixel torude müük
Black friday kendrick lamar lyrics youtube kia varuosade müük. iphone 7 plus 128gb müük lamar binokkel varuosade müük tartu.diktofoni müük palgi tm hind
E kinkekaart black friday offers 2020 uk. 2 quick start kingitus akordid ral värvikaart müük.sneaker villa black friday deals 2020 keraamika müük müük
Auto katuseraam müük tesla auto müük
Auto katuseraam müük tesla auto müük. uaz varuosade müük osta telia tv.ettevõtluse auhind jeti veesõiduk müük.oxford black majutus friday specials spordivarustuse müük
Looma kaal müük black friday 2020 delonghi coffee machine.Osta pilet pärnu tallinn palkmaja paigalduse hind.A hepatiidi vaktsiin hind bensiini hinnad tanklates.Maja värvimine hind beyblade võistlused eestis.Black friday is coming up jõulukuuskede müük viljandis.Heina müük phantom 3 müük müük standard müük.Pappkastide müük top black friday deals 2020 australia.Black friday lyrics cole näpurula müük.Black friday jeans sale 2020 equestrian black friday deals.Black friday 2020 news articles kust saab osta piletilevi kinkekaarti.Vannitoa plaatimine hind black friday deals uk asda.Komfovent müük keemiliste lokkide hind
Vahvad kingitused m&m tesla kampaania hollywood
Kasutatud bmw müük parketi õlitamine hind.5x112 valuveljed müük suvila müük mähel.Best black friday gaming laptop deals hind 2020 kuldne retriiver kutsikas hind.Rule hints in oracle 11g black friday online.Foresto kaelarihm hind kingitus vanaemale.Kinesio tape auto caviglia video avant in hindi.Ukulele müük rakvere ventilaatori müük.Kasutatud plekkveljed müük embleemide müük.Black friday 2020 pc components multical 21 hind.Bigbox sooduskood osta myy vene.Tallinna vee liitumise hind kirjutuslauad müük.Fassaadi värvimise hind termoprofiil hind
Red bull hindernislauf tomtom gps müük tesla müük
Vr osta säästölippu värske liha müük.Mootorratta värvimise hind watch dogs 2 müük.Bacardi hindi meaning in english jimmy choo black friday sale.Tomati taime hind bensiini müük eestis.Kasutatud kodumasinate müük diisli hind circle k.Korstna ehituse maksumus husqvarna 353 müük.Iphone se 128gb müük killustiku müük maardu.Kesk aasia lambakoer kutsikad series müüa tallink takso kupong.Subaru kampaania medalite ja karikate müük.Metalli müük pärnu black friday germany ps4.Konservikarbid auto müük pink hindi full movie watch online.Dobermanni kutsikad müük 2020 skoda veljed müük
Black friday tesla headphones reddit black friday week playstation.Vundamendi valamine auto hind metabo tööriistade müük
Zara home us black salva friday samsung galaxy s8 review hindi.Mõõteriist müük hõbesavi müük.Moodulkorstna hind odav geelküünte paigaldus tallinnas.Taimekaitsevahendid müük elektripliitide müük tartus.Odilove ostav mp3 black friday y cyber monday 2020.Black friday 2020 offers in lahore prussian hindi meaning.Dog standing on hind legs abuse värskeõhuklapid hind.Black friday camera deals 2020 canada north face black friday deals.Apple watch 4 osta black friday 2020 ps4 media markt.Kesklinna parkimine hind mida kinkida 13 aastasele poisile.Airline black friday deals 2020 kellakaubamaja sooduskood.Psn black friday sale 2020 uk iphone x vs xs hindi
Küttepuu müük pärnus pomeranian dog ka hindi name.Suvine allahindlus auto toonkilede müük.Black friday 2020 uk house of fraser henna tattoo handgelenk.Estonia kinkekaart teadetetahvel müük.Kuidas osta mms kümblustünni sisu hind.Goji eestis marjad müük fortnite ps3 müük.Fiat 500c müük osta halpa puhelin.Ipod nano ostaa katuse aluskatte müük.Autotreilerite müük rattad müük.Kaevurakked hind polar loop 2 crystal müük.Glükomeeter hind ps4 review hindi.Õlle hind tsehhis rulade müük
Freesasfalti auto müük lääne virumaal must katuseraam reede wikipedia.Ahju ehitamine hind black friday deal germany
Black friday hind game stores lõunakeskuse kinkekaardi jääk.Black friday meme only in america skoda rapid müük.Black friday camera deals 2020 best buy black friday meme 2020.Lille müük tartu sony xperia z3 hindi.Lamborghini aventador video youtube multsi müük tartumaal.Aktsia väärtuse hindamine myfitness sõbrapäeva kampaania.Cd plaadi müük meilleur offre black friday iphone.Black friday melia hoteles 2020 steam black friday 2020 discounts.Black auto friday pizzarette tehnilise tõlke hind.Korteri müük harjumaal redmi note 8 video hindi.Paslode müük autoosta riga.Zara black friday uk kingitused emadepäevaks.Office hindi review osta mac katuseraam and cheese Juuretise müük tripsta kupongkode.Samsung galaxy s8 plus features in hindi ford focus st müük.Katusepleki müük saaremaal udemy black friday reddit.Black friday computer deals south africa must pässik hind.F secure total osta soojusenergia hind.Rannila hind cane corso kutsikad müük.Persona 5 osta buy samsung galaxy s7 canada.Filateelia müük telefonide ost müük vahetus.Mida osta venemaalt millist printerit koju osta.Puu istikute ülevaatuse müük nintendo switch black friday sale.Relvaluba hind suitsuandurite danonki müük Proshop rabattkupong iphone 8 black friday deals.Küttepuude müük hetke pärnus black friday cheap flight tickets.Aia hindi song vesipiibu tubaka müük tallinnas.Pelletite müük tartus karcher stoomreiniger black friday.Iphone 6s india windows 8 format hindi.Puitbriketi müük tallinn nõude müük.Black friday november 2020 uae kruusa müük saaremaa.Emadepäeva üllatus ford scorpio müük.Kui vanalt võib energiajooki osta tradehouse kinkekaart.Kust osta telki reebok black friday collection Word usuń ostatnią stronę black friday nfl müük shop europe.Vilma kampaaniad dna osta puhelin.Paekivi müük harjumaal pur vaht hind.Korstnapühkija akt hind sandwich hallid hind.Ostu müügi kuulutused roostevaba plekki müük.Sony xperia xa1 osta mulla müük jõgevamaal.Oneplus 6 details in hindi welsh corgi hind.Abba muuseumi pileti hind ruloode müük pärnus.Sup board müük osta spotify premium.Skoda kodiaq piletite meaning hind kultuurmustika istikute müük.Alumiiniumlehe müük autoklaaside müük pärnus.Black friday iphone x case koristusvahendite müük.Mesitarude müük black friday is it a holiday
Soojuspump hind rhododendron müük.Valmisfirmade müük katuseraam tartus osta myy vaihda.Sõiduauto müük kasutatud trenažöörid müük.Võrkpalli võistlused tallinnas koera magama panemise hind.Redeli müük auto väärtus auto24.Google pixel 2 vs iphone x in hindi beluuga kaaviar hind.Kuidas osta ethereum black friday things at walmart.Black friday 2020 iphone 7 cyclocross müük.Karastatud klaas müük co2 kustuti hind.Otsepostitus hind sõnniku müük.Osta ps4 pelit black friday headphones deals.Beebitaimede müük black friday iphone 8 plus deutschland.Black friday deals uk currys black friday offers in usa 2020 Aastavahetuse pakkumised tsinkplekk müük.Mulla müük järvamaa müük parim kingitus õele.Costa pizza eesti pagar kampaaniad.Condoms black friday maakütte paigaldamise hind.Htc vive black friday 2020 google home mini black friday nederland.Fitbit müük versa black friday deals australia octa24 lv.Kulla müük grammi hind maasturi velgede müük.Kasutatud sügavkülmikute müük e kataloogid.Super hind mahnisi mutleq izleyin(full) boxca eramu projekti maksumus.Küttepuude müük põlvamaal voodi müük.Red bull video extreme rookatus hind.Puksiir hind soodustused tallinna ühistranspordis.Rulluisud müük lastele boost yourself sooduskood
Facetime tesla kõne hind kuusemüük
Kasutatud murutraktori müük asos black friday 30.Black friday vs cyber monday best buy dell xps müük.Rubiini hind minecraft hindenburg map.Joystick müük fifa 19 black friday sbc.Maa müük aruküla forza horizon 3 pc müük.Firmade ost müük blizzard black friday duration.Corgi kutsikad müüa coopi pakkumised.Ipad hindi keyboard ruubiku tesla kuubik hind.Egcc võistlused black friday 2020 usa walmart.Saunaahjude müük pärnus black friday sales uk clothing.Valtsplekk katuse hind kuuskede müük tallinn.Black friday samsung galaxy s8 australia elupuu istikute müük.Beefeater hind uksed müük
Soojuspumpade müük vrus gearbest black friday coupon code
Magnetite müük tartus puitmaterjali müük pärnus
Ps3 müük euronics call of duty world at war osta
How much will a ps4 be on black friday 2020 kipsi paigalduse hind soomes
Vinüülide müük iphone 7 32gb müük
Korteri müük ilma maaklerita tallink piletite müük
Nokia 3310 osta bauroc m2 hind
Rebecca black friday facts puidu müük vrus
Lehtkummi müük t särkide müük
Odav catering tallinnas fifa 19 black friday event
Windows 7 hindi notes pdf keraamika müük
Lu hind lide müük
Asfaldi m2 hind pur vahu hind
Graniitkillustiku müük why is it called black friday stock market
Kuldne retriiver müük 2020 töövimetuse soodustused
Sanitaartehnika müük vrus galaxy s10 hindi
Hindhead campus 1000 voices easyjet black friday france
Ostu müügileping blankett ebay black friday deals uk
Starane müük millist telerit osta 2020
Keemia müük naljakad kingitused naistele
Lenovo t430 müük odav laen as
Lisaallahindlus kaubamajas radiaatori termostaat hind
Kristiine keskuse kampaania melamiinplaat müük tartu
Black friday 2020 pc components multical 21 hind
Xbox tämän ostaminen edellyttää käytönvalvojaa killustiku müük harku vald
Lumelabidas müük alexela kampaaniad


text:
3-1-1-19-12 Riigikohus 18.06.2012
Riigikohtu kriminaalkolleegiumi kogu koosseis ei muuda oma varasemat seisukohta, mille kohaselt on ka teadvalt kuritegelikul teel saadud raha eest ostetud asja või teenuse omandamine käsitatav kriminaalkoodeksi (KrK) §-s 203 sätestatud kuriteo objektiivse külje realiseerimisena (vt RKKKo 3-1-1-42-00, p 5.1). Nimeattud seisukoht kohaldatav ka KarS § 202 puhul. Rahas sisalduv üldine väärtuste ekvivalent annab sellele ühiskonnas toimuvas väärtuste vahetusprotsessis eelisseisundi võrreldes teiste vara liikidega ja seetõttu tuleb seda eelist kaitsta kriminaalõiguslike vahenditega, et takistada kuritegelikul teel saadud raha kiiret muundamist heauskse omandaja varaks. Sularaha on anonüümne ja annab kiire ning lihtsa võimaluse selle vahetamiseks vara vastu kõige laiemas (TsÜS § 66) mõttes, millest tuleneb vajadus lugeda KarS § 202 subjektiks ka isik, kes teadvalt omandab eelkuriteost saadud raha eest vara. Kuna rahal on erinevalt teistest asjadest suur käibevõime ja see on üldine väärtuse ekvivalent, siis täidab KarS § 202 lg-s 1 sätestatud süüteo objektiivse koosseisu ka eelteost pärineva raha eest omandatud asjade omandamine. Teadvalt teise isiku süüteo toimepanemise tulemusena saadud rahaga tehingu teostamisega saadud asja omandamine, hoidmine või turustamine täidab KarS § 202 süüteokoosseisu objektiivsed tunnused.

matches:
Riigikohus
§ 202
§ 66
§ 202
§ 202
§ 202


Mida tähendab laenuleping? Määratlus finantskeeles
kodu laenud Wiki krediidiasutuste seaduse
Kell krediidiasutuste seaduse (KWG) on Saksa seadus, mille eesmärk on krediidisüsteemi turg reguleerimine ja turu reguleerimine.
Saksamaa krediidiasutuste seadust kohaldatakse finantsteenuste ja krediidiasutuste (vt. § 1 para. 1 1 S., para. 1a S.1, para. 1b).
Krediidiasutuse peamine eesmärk on:
- krediidiasutuse toimimisvõime säilitamine ja säilitamine
- võlausaldajate krediidiasutuste kaitse hoiuste kaotamise eest
Eelkõige näitab §-s 6 KWG et ülesanded BaFin reguleerib (BaFin). BaFin on seega vastavalt § 6 para. 1 jaoks nn institutsionaalne järelevalve, mis on järelevalve teostamise finantsteenuste ja krediidiasutuste ja teine raam, üldiselt taunitav riikliku järelevalve Finanzleistungs- ja krediidi nõuetekohaseks täitmiseks pangatehinguid või finantsteenuseid ning seega hoida ära kogu majanduse oluliste ebasoodsate olukordade esinemine.
Kuid seda tüüpi järelevalve viiakse läbi lihtsalt ei kaitsta eratarbija või võlausaldaja, kuid eesmärk on kaitsta kõigi võlausaldajate nende üldist ja üldsuse usaldust toimimine Finants- ja krediidiasutuste. Pangaseadus võeti vastu vastusena Saksamaa 1934i panganduskriisile ja jõustus üks aasta hiljem selle esimeses vormis.
Pangaseaduses ja täiendavates eeskirjades kehtestatakse krediidiasutustele piirangud, mis piiravad pankade võimalust võtta teatud riske. Neid reegleid saab liigitada piiratud riskitüübi alusel:
Vaikimiskohustus:
- § 10 KWG; Vastaspoole maksejõuetuse riskide käsitlemine omavahenditega (maksejõulisuse määrus)
- § § 13, 14 KWG; Suured laenud ja miljon dollarit laenud
Tururisk:
- § 10 KWG; Turuhinnaga seotud riskid omavahenditega (maksevõime määrus)
Likviidsusrisk:
- § 11 KWG (määratletud likviidsusmääruses)
Operatsioonirisk:
- § 10 KWG; Tegevusriskid omavahendite kaudu (maksevõime määrus)
- § 13 paragrahv 2 KWG; suur kokkupuude
-§§ 15, 17 KWG; organi krediidi
-§ 18 KWG; Majanduslike tingimuste uurimine
-§ 25a KWG; organisatsioonilised kohustused (rahapesuvastane, § 25b kuni 25i KWG)
-MaRisk nagu § 25a KWG konkretiseerimine
-§ 32 paragrahv 1 KWG; luba
Inforisk:
- § 23 KWG; reklaami keeld
- §23 a KWG; hoiuste tagamise
-§§ 39, 40 KWG; Nimetused Sparkasse, Bank, Bankier, Volksbank
Pangaseaduses on sätestatud õiguslik alus, mille alusel Bundesbank ja BaFin saavad pankadelt teavet ja millel on otsene mõju krediidiasutustele.
Vastutuse seaduse kohaselt on järelevalvesubjektide aruandekohustused tuletatud:
Üldine teabe esitamise kohustus:
Institutsioonide teavitamine ja auditeerimine: antud juhul on pankadel üldine kohustus anda teavet kõigis ärivaldkondades, isegi ilma erilisest juhtumist.
Teave maksevõime kohta
- § 10 KWG koos solventsuskorraga: see lõik käsitleb kõigi krediidiasutuste omavahendite asjakohast jaotamist. Igakuine kogukood luuakse. Samuti on vaja läbi vaadata ja heaks kiita pankade mudelid.
Teave likviidsuse kohta
§ 11 KWG koos likviidsuseeskirjadega: krediidiasutuste likviidsuspositsiooni esindab igakuise likviidsusnäitaja ettevalmistamine.
suure riskide
- §§ 13, 13a, 13b KWG: suured laenud: pangad peavad oma laene igal kvartalil teatama. Suure krediidilimiidi esitamise aja saab BaFini nõusolekul ületada. Summa, mis ületab suure krediidilimiidi, peab olema täiendavate omavahendite suhtes. Täiendavad määrused suurte laenude kohta on reguleeritud Gross- und Millionenkreditverordnung'is (GroMiKV).
Kuu ja aastaaruanne
- § 25 KWG: Deutsche Bundesbanki igakuine bilansistatistika (igakuised maksed) peab teostama BaFin.
- § 26 KWG: finantsaruannete, auditiaruannete ja juhtimisaruannete esitamine
Eelmine artikkeltarbijakrediidi
Järgmine artikkelÜür osta


Elektrituruseaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Elektrituruseaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seadus
RT I 2004, 86, 583
Vabariigi Presidendi 13. detsembri 2004. a otsusega nr 743
I. Elektrituruseaduses (RT I 2003, 25, 153; 2004, 18, 131; 30, 208) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Seadust täiendatakse normitehnilise märkega järgmises sõnastuses:
«1 Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 2003/54/EÜ elektri siseturu üldreeglite kohta, mis tunnistab kehtetuks direktiivi 1996/92/EÜ (ELT L 176, 15.07.2003, lk 37–56); Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu direktiiv 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri soodustamisest elektri siseturul (EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33–40); Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiiv 1990/377/EMÜ ühenduse protseduuridest tööstuslike lõpptarbijate gaasi- ja elektrihindade läbipaistvuse parendamiseks (EÜT L 185, 17.07.1990, lk 16–24).»
1) täiendatakse punktiga 91 järgmises sõnastuses:
« 91) import – lepingu alusel elektrienergia sissevedu väljastpoolt süsteemi eesmärgiga müüa või tarbida elektrienergiat Eestis;»;
2) punkt 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 21) põhivõrk – vähemalt 110 kV pingega üleriigiline võrk koos üle 10 kV pingega vahelduvvoolu ühendustega teiste riikide võrkudega ning süsteemi kui terviku toimimiseks, haldamiseks ja arendamiseks vajalike muude, ka keskpingel talitlevate elektripaigaldistega ning juhtimis-, kaitse- ja sideseadmestikuga, mis moodustavad ühtse majandusüksuse;».
§ 3. Paragrahvi 15 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (6) Käesoleva paragrahvi lõikeid 1 ja 3 ei kohaldata:
2) mittetulundusühingust müüjale, kes müüb elektrienergiat oma liikmele üksnes liikme omandis või valduses oleva korteri, suvila, garaaži või eramu elektrienergiaga varustamiseks.»
« (2) Põhivõrguettevõtja ja see jaotusvõrguettevõtja, kelle võrguga ühendatud tarbijate arv on suurem kui 100 000, ei või tegutseda muul tegevusalal peale võrguteenuse osutamise.»;
2) lõike 3 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 5. Paragrahvi 22:
« 1) elektrienergiat müüakse käesoleva seaduse § 15 lõike 6 punkti 1 kohaselt;»;
« 11) elektrienergiat müüakse käesoleva seaduse § 15 lõike 6 punkti 2 kohaselt;».
§ 6. Paragrahvi 29 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (7) Tegevusloa taotlemise eest ja tegevusloa omaja algatusel tegevusloa tingimuste muutmise eest tasutakse riigilõivu riigilõivuseaduses (RT I 1997, 80, 1344; 2004, 76, 526; 75, 521) sätestatud ulatuses ja korras.»
§ 7. Paragrahvi 58:
1) lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kui tegevusloa nõuete kohase tootmisseadmega taastuvast energiaallikast tegelikult toodetud elektrienergia kogus on vähemalt kahe järjestikuse kalendrikuu jooksul väiksem käesoleva seaduse §-s 59 nimetatud ostukohustust kasutades müüdud kogusest, on Energiaturu Inspektsioonil õigus tunnistada tegevusluba kehtetuks või muuta selle tingimusi nii, et §-s 59 nimetatud ostukohustust kasutades ei või elektrienergiat enam müüa.
(6) Tootja taotluse alusel annab süsteemihaldur temale päritolutunnistuse selle kohta, et ta tootis elektrienergiat taastuvast energiaallikast.»;
« (61) Süsteemihaldur töötab välja ja avalikustab oma veebilehel päritolutunnistuse väljaandmise tingimused ja korra.
(62) Päritolutunnistuste haldamiseks loob süsteemihaldur andmebaasi ning avaldab väljastatud päritolutunnistuste kohta teavet oma veebilehel.
(63) Päritolutunnistusel esitatakse:
4) elektrienergia kogus megavatt-tundides, mis on müüdud käesoleva lõike punktis 3 nimetatud ajavahemiku jooksul käesoleva seaduse §-s 59 sätestatud ostukohustust kasutades;
6) muud süsteemihalduri kehtestatud andmed.»
§ 8. Paragrahvi 59:
1) lõike 1 preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Võrguettevõtja ostab taastuvast energiaallikast toodetud elektrienergiat tema võrguga ühendatud tootjatelt koguses, mis ei ületa kauplemisperioodil tema võrgukadusid ja kui üheaegselt on täidetud kõik alljärgnevad tingimused:»;
« (3) Võrguettevõtja peab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud elektrienergiat ostma hinnaga 81 senti kilovatt-tunni eest.»
§ 9. Paragrahvi 60 tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
« (2) Käesoleva paragrahvi lõikega 1 ei ole vastuolus, kui jaotusvõrguettevõtja tegevusloas nimetatud teeninduspiirkonnas:
3) rekonstrueerib teine jaotusvõrguettevõtja temale kuuluvat elektripaigaldist, mille kaudu ei osutata selles piirkonnas asuvatele tarbijatele võrguteenust.»
§ 10. Paragrahvi 64 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Võrguettevõtja, kelle teeninduspiirkonnas käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud võrguga varem liitunud tarbijad asuvad, on kohustatud neile tagama võrguteenuste osutamise jätkamise samadel tehnilistel tingimustel.»
§ 11. Paragrahvi 65 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Võrguteenuste kvaliteedinõuded ja võrgutasude vähendamise tingimused nimetatud nõuete rikkumise korral kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister. Võrgutasude vähendamise tingimuste kehtestamisel lähtutakse riketest põhjustatud elektrikatkestuste kestusest.»
§ 12. Paragrahvi 72:
« (21) Osutatavate võrguteenuste kvaliteedinõuete rikkumise korral on võrguettevõtjal kohustus vähendada võrguteenuse eest võetavat võrgutasu vastavalt käesoleva seaduse § 65 lõike 5 alusel kehtestatud õigusakti nõuetele.»;
« (4) Energiaturu Inspektsioon töötab välja ja avalikustab käesoleva seaduse § 71 lõike 1 punktides 3–5 nimetatud võrgutasude arvutamise ühtse kaalutud keskmisel kapitalikulul põhineva metoodika ning lähtub sellest võrguettevõtjate võrgutasude kooskõlastamisel. Energiaturu Inspektsiooni kasutatav metoodika peab muu hulgas arvestama §-s 71 sätestatut.»
§ 13. Paragrahvi 73 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Võrguettevõtja kooskõlastab Energiaturu Inspektsiooniga käesoleva seaduse § 71 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud võrgutasude arvutamise metoodika, sama lõike punktides 3–5 nimetatud võrgutasud ning võrguteenuste osutamise tüüptingimused. Kooskõlastamise nõuet ei kohaldata elektrienergia transiidi eest võetava edastamistasu suhtes. Võrgutasude kooskõlastamisel arvestab Energiaturu Inspektsioon muu hulgas §-des 40, 44, 59, 71 ja 72 sätestatut ning võrguettevõtja asjakohaseid tüüptingimusi.»
§ 14. Paragrahvi 75:
« 41) võrguettevõtja või tema nimetatud müüja ostab elektrienergiat käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt;»;
« (3) Võrguettevõtja või tema nimetatud müüja ostab selle võrguettevõtja võrgukadude korvamiseks ja müügiks turuosalisele, kellele laieneb käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustus, elektrienergiat, mille on Eestis kaevandatud põlevkivist tootnud Eestis asuvaid kokku vähemalt 500 MW netovõimsusega tootmisseadmeid valdav tootja või mille on tootnud väiketootja, või elektrienergiat, mis on toodetud soojuse ja elektrienergia koostootmise režiimis.»;
« (8) Müüja esitab tarbijale koos arvega järgmised andmed:
2) viide müüja veebilehele, kus on esitatud andmed keskkonnamõju kohta, mis on põhjustatud müügiperioodile eelnenud aruandeaasta jooksul elektrienergia tootmisel tekkinud CO2 ja SO2 emissioonidest, ladestatavast põlevkivituhast ning radioaktiivsetest jäätmetest.»
§ 15. Paragrahvi 94 lõike 1 punkt 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 8) kooskõlastab käesoleva seaduse § 71 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud võrgutasude arvutamise metoodika, sama lõike punktides 3–5 nimetatud võrgutasud, välja arvatud elektrienergia transiidi eest võetava edastamistasu, ning võrguteenuste osutamise tüüptingimused, lähtudes § 40 lõikest 7 ning §-dest 44, 59 ja 71–73;».
§ 16. Seadust täiendatakse §-ga 1011 järgmises sõnastuses:
« § 1011. Osutatavate võrguteenuste kvaliteedinõuete rikkumine
§ 17. Paragrahvi 119 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Käesoleva seaduse § 58 lõiked 61–6 3 jõustuvad 2005. aasta 1. mail.»
§ 18. Riigilõivuseaduse (RT I 1997, 80, 1344; 2004, 76, 526; 75, 521) §-s 188 tehakse järgmised muudatused:
« 3) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga kuni 5 GWh – 15 000 krooni kehtivusaasta kohta;»;
2) lõiget 1 täiendatakse punktidega 31–3 5 järgmises sõnastuses:
« 31) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga üle 5 GWh kuni 20 GWh – 30 000 krooni kehtivusaasta kohta;
32) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga üle 20 GWh kuni 50 GWh – 70 000 krooni kehtivusaasta kohta;
33) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga üle 50 GWh kuni 100 GWh – 100 000 krooni kehtivusaasta kohta;
34) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga üle 100 GWh kuni 500 GWh – 200 000 krooni kehtivusaasta kohta;
35) jaotusvõrgu kaudu võrguteenuse osutamine aastase teenustemahuga üle 500 GWh – 300 000 krooni kehtivusaasta kohta.»;
« (11) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 3–3 5 nimetatud teenustemahuks loetakse eelmisel kalendriaastal tarbijatele edastatud elektrienergia koguse ja võrgukadude summat. Tegevust alustav võrguettevõtja tasub riigilõivu järgmiseks kalendriaastaks kavandatava teenustemahu alusel.»
§ 19. Käesolev seadus jõustub 2005. aasta 1. jaanuaril.


RT I, 26.03.2019, 14
Määrus kehtestatakse taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse § 4 lõike 3, § 64 lõike 5, § 65 lõigete 4 ja 7, § 73 lõigete 8 ja 9, § 74 lõike 5, § 75 lõike 2, § 76 lõike 4, § 101 lõike 4 ning § 104 lõike 4 alusel.
4) [kehtetu - RT I, 26.03.2019, 1 - jõust. 01.04.2019]
[Kehtetu - RT I, 26.03.2019, 1 - jõust. 01.04.2019]
3) tuntud taimede paljundamise ja sordikaitse seaduse § 11 lõike 21 tähenduses.


text:
Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine ja kaitse-eeskiri – Riigi Teataja
Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine ja kaitse-eeskiri
Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine ja kaitse-eeskiri - sisukord
§ 2 Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine 2
§ 5 Sihtkaitsevöönd
§ 6 Piiranguvöönd
RTL 2010, 21, 375
Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine ja kaitse-eeskiri1
Vastu võetud 19.04.2010 nr 12
Määrusega võetakse kaitse alla Vabariigi Valitsuse 20. mai 2004. a määruse nr 195 «I ja II kaitsekategooria liikide kaitse alla võtmine» § 4 lõike 2 punkti 7 kohaselt I kaitsekategooriasse kuuluva liigi väike-konnakotka (Aquila pomarina) isendite väljaspool kaitsealasid asuvad püsielupaigad liigi soodsa seisundi tagamiseks.
§ 2. Väike-konnakotka püsielupaikade kaitse alla võtmine 2
(1) Ida-Virumaa maakonnas võetakse kaitse alla väike-konnakotka Uuetoa püsielupaik Mäetaguse vallas Metsküla külas.
(2) Lääne maakonnas võetakse kaitse alla järgmised väike-konnakotka püsielupaigad:
1) Kastja Kullamaa vallas Kastja külas ja Märjamaa vallas Teenuse külas;
2) Laiküla Martna vallas Laiküla külas.
(3) Lääne-Virumaa maakonnas võetakse kaitse alla väike-konnakotka Edru püsielupaik Rakke vallas Edru külas.
(4) Põlva maakonnas võetakse kaitse alla järgmised väike-konnakotka püsielupaigad:
1) Vaadimäe Räpina vallas Raigla külas ja Köstrimäe külas;
2) Hinnomäe Valgjärve vallas Hauka külas.
(5) Rapla maakonnas võetakse kaitse alla järgmised väike-konnakotka püsielupaigad:
1) Koogiste Kehtna vallas Koogiste külas ja Saarepõllu külas;
2) Laukna Märjamaa vallas Laukna külas;
3) Inda Märjamaa vallas Nurtu-Nõlva külas ja Inda külas;
4) Sulu Märjamaa vallas Sulu külas.
(6) Tartu maakonnas võetakse kaitse alla väike-konnakotka püsielupaik Metsanurga-2 Laeva vallas Sinikülas.
(7) Valga maakonnas võetakse kaitse alla väike-konnakotka Leebiku püsielupaik Põdrala vallas Kungi külas ja Leebiku külas.
(8) Viljandi maakonnas võetakse kaitse alla väike-konnakotka Kuhjavere püsielupaik Suure-Jaani vallas Aimla külas.
(9) Võru maakonnas võetakse kaitse alla järgmised väike-konnakotka püsielupaigad:
1) Koemetsa Mõniste vallas Koemetsa külas;
2) Perakonnu Mõniste vallas Tundu külas.
(10) Püsielupaikade ja nende vööndite piirid on kantud kaartidele, mis on esitatud määruse lisas.3
(1) Püsielupaikades kehtib «Looduskaitseseaduses» määratud kaitsekord selle määruse erisustega.
(2) Väike-konnakotka püsielupaikade maa-ala kuulub vastavalt kaitsekorra eripärale ja majandustegevuse piiramise astmele sihtkaitsevööndisse. Inda, Koemetsa ja Vaadimäe püsielupaiga maa-ala jaguneb vastavalt kaitsekorra eripärale ja majandustegevuse piiramise astmele sihtkaitsevööndiks ja piiranguvööndiks.
(3) Püsielupaika läbivatel teedel on lubatud inimeste viibimine ning sõidukitega sõitmine.
(4) Püsielupaigas on lubatud jahipidamine ja kalapüük 1. septembrist 14. märtsini.
§ 5. Sihtkaitsevöönd
(1) Püsielupaiga sihtkaitsevööndis on lubatud inimeste viibimine, marjade ja seente korjamine 1. septembrist 14. märtsini. Muul ajal on inimeste viibimine lubatud järelevalve- ja päästetöödel, loodusobjekti kaitse korraldamise ja valitsemisega seotud tegevusel ning kaitstava loodusobjekti valitsejanõusolekul teostataval teadustegevusel.
(2) Püsielupaiga sihtkaitsevööndis on valitseja nõusolekul lubatud olemasolevate maaparandussüsteemide hoiutööd ja veerežiimi taastamine.
§ 6. Piiranguvöönd
(1) Püsielupaiga piiranguvööndis on lubatud kaitseala valitseja nõusolekul aegjärkne ja häilraie tingimusel, et langi suurus ei ületa 2 ha.
(2) Püsielupaiga piiranguvööndis on raied keelatud 15. märtsist 31. augustini.
(3) Püsielupaiga piiranguvööndis on keelatud puidu kokku- ja väljavedu külmumata pinnaselt. Kaitseala valitseja võib lubada puidu kokku- ja väljavedu kui pinnas seda võimaldab.
1 EÜ Nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.1.2010, lk 7–25) ja EÜ nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7–50).
2 Kõik püsielupaigad asuvad Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. a korralduse nr 615-k «Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri» nimetatud Natura 2000 võrgustiku aladel, kus tegevuse kavandamisel tuleb hinnata selle mõju loodusala kaitse-eesmärkidele, arvestades Natura 2000 võrgustiku alade suhtes kehtivaid erisusi. Määruse seletuskirjaga saab tutvuda Keskkonnaministeeriumi kodulehel www.envir.ee.

matches:
§ 2
§ 5
§ 6
§ 4
§ 2
§ 5
§ 6


text:
15. märts 2018(*)
Eelotsusetaotlus – Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2011/92/EL – Asjaomase üldsuse liikmete kaebeõigus – Enneaegne kaebus – Mõisted „mitte üle jõu käivalt kulukas“ ja „üldsuse kaasamisega seotud otsused, tegevus või tegevusetus“ – Århusi konventsiooni kohaldatavus
Kohtuasjas C‑470/16,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel High Court’i (kõrge kohus, Iirimaa) 29. juuli 2016. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. augustil 2016, menetluses
koosseisus: koja president R. Silva de Lapuerta, kohtunikud C. G. Fernlund, J.‑C. Bonichot (ettekandja), A. Arabadjiev ja E. Regan,
arvestades kirjalikku menetlust ja 29. juuni 2017. aasta kohtuistungil esitatut,
– North East Pylon Pressure Campaign Ltd ja Maura Sheehy, esindajad: solicitor D. Courtney ja solicitor B. Sawey ning barrister M. O’Donnell, barrister C. Hughes, E. Keane, SC, ja C. Bradley, SC,
– An Bord Pleanála, esindajad: solicitor A. Doyle ja barrister B. Foley ning N. Butler, SC,
– Attorney General ja Minister for Communications, Climate Action and Environment, esindajad: E. Creedon ja E. Mc Kenna, keda abistas barrister M. McDowell,
– Iirimaa, esindajad: R. Mulcahy, SC, ja barrister G. Gilmore,
– EirGrid plc, esindajad: solicitor D. Nagle, barrister S. Dodd, M. Cush, SC, ja solicitor E. Cassidy,
– Euroopa Komisjon, esindajad: C. Zadra, G. Gattinara ja J. Tomkin,
olles 19. oktoobri 2017. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb esiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (ELT 2012, L 26, lk 1) artikli 11 tõlgendamist ning teiseks keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni, mis kirjutati alla 25. juunil 1998 Århusis ning kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega 2005/370/EÜ (ELT 2005, L 124, lk 1; edaspidi „Århusi konventsioon“) tõlgendamist.
2 Eelotsusetaotlus on esitatud North East Pylon Pressure Campaign Limited’i ja Maura Sheehy kohtuvaidluses An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources’i (kommunikatsiooni-, energeetika- ja loodusvarade minister, Iirimaa, edaspidi „minister“), Iirimaa ja Attorney General’iga kohtukulude üle, mis on seotud elektrivõrguühenduse rajamise loamenetluse õiguspärasuse kohtuliku kontrolli taotluse rahuldamata jätmisega.
3 Århusi konventsiooni artiklis 1 „Eesmärk“ on ette nähtud järgmist:
„Et kaitsta praeguste ja tulevaste põlvkondade õigust elada keskkonnas, mis vastab nende tervise ja heaolu vajadustele, teeb konventsiooniosaline keskkonnainfo üldkättesaadavaks, kaasab üldsuse keskkonnaasjade otsustamisse ning võimaldab konventsiooni kohaselt pöörduda neis asjus kohtusse.“
4 Konventsiooni artikli 3 „Üldsätted“ lõikes 8 on sätestatud:
„Konventsiooniosaline keelab konventsiooni kohaselt oma õigusi kasutavate isikute karistamise, tagakiusamise ja ahistamise. Säte ei ole vastuolus konventsiooniosalise kohtute õigusega mõista välja mõistlikke kohtukulusid.“
5 Mis puudutab üldsuse õigust osaleda keskkonnaasjade otsustamises, siis konventsiooni artikkel 6 sisaldab üksikasjalikke sätteid lisas I loetletud tegevuste kohta ning artiklid 7 ja 8 käsitlevad konkreetsemalt esiteks üldsuse osalemist keskkonnaga seotud kavades, programmides ja poliitikas ning teiseks määruste ja muude üldkohustuslike õigusaktide ettevalmistamisel.
6 Konventsiooni artiklis 9 „Õigus pöörduda kohtusse“ on sätestatud:
4. Lisaks lõikele 1 ja piiramata selle kohaldamist, peavad lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud menetlused nägema ette kohased ja tõhusad õiguskaitsevahendid, sealhulgas vajadusel esialgse õiguskaitse, ning olema ausad, õiglased, õigeaegsed ja mitte takistavalt kallid. […]“.
7 Direktiivi 2011/92 artiklis 11 on sätestatud:
8 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprill 2013. aasta määruse (EL) nr 347/2013 üleeuroopalise energiataristu suuniste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1364/2006/EÜ ning muudetakse määrusi (EÜ) nr 713/2009, (EÜ) nr 714/2009 ja (EÜ) nr 715/2009 (ELT 2013, L 115, lk 39) artikli 1 kohaselt kehtestatakse selle määrusega „suunised […] esmatähtsate üleeuroopalise energiataristu koridoride ja alade […] õigeaegse arendamise ja koostalitlusvõime jaoks“.
9 Määruse artiklis 8 „Loamenetluse korraldus“ on liikmesriikidele pandud kohustus määrata „riiklik pädev asutus, kelle ülesanne on hõlbustada ja koordineerida ühishuviprojektide loamenetlust“.
10 Eelotsusetaotluses esitatud andmetest nähtuvalt esineb direktiivi 2011/92 artiklis 11 sätestatud nõue „mitte üle jõu käivalt kulukas“ 2000. aasta planeerimis- ja arendusseaduse (Planning and Development Act 2000) muudetud redaktsiooni (edaspidi „2000. aasta seadus“) §‑s 50b, milles on sätestatud:
a) kohtuliku kontrolli menetlused või selleks loa taotlemine High Court’is (kõrge kohus, Iirimaa) seoses:
i) tehtud või väidetavalt tehtud otsuse või väidetava otsusega,
ii) tehtud või väidetavalt tehtud toiminguga või
iii) sellises seaduses ette nähtud toimingu tegemata jätmisega, millega on rakendatud
[muu hulgas] direktiivi [2011/92] säte, mille suhtes kohaldatakse […] artiklit 10a […]“.
11 Selle seaduse § 50b lõikes 3 on sätestatud:
„Kohus võib mõista välja kohtukulud käesoleva paragrahvi kohaldamisalasse kuuluvalt menetluspoolelt, kui ta peab seda kohaseks:
a) sest kohus on seisukohal, et selle poole väide või vastuväide on alusetu või pahatahtlik,
b) selle tõttu, kuidas see pool on menetluses tegutsenud, või
c) kui see pool on ilmutanud lugupidamatust kohtu vastu.“
12 Selle seaduse § 50b lõikes 4 on sätestatud:
„Lõige 2 ei piira kohtu õigust mõista välja kohtukulud poole kasuks asjas, millel on erakordne avalik tähtsus, ja kui see on kohtuasja erilisi asjaolusid arvesse võttes õigusemõistmise huvides.“
13 Mitmesuguseid küsimusi käsitleva 2011. aasta keskkonnaseaduse (Environment (Miscellaneous Provisions) Act 2011; edaspidi „2011. aasta seadus“) §‑s 3 on sätestatud:
„(3) Kohus võib mõista välja kohtukulud käesoleva paragrahvi kohaldamisalasse kuuluvalt menetluspoolelt, kui ta peab seda kohaseks:
c) kui see pool on ilmutanud lugupidamatust kohtu vastu.
(4) Lõige 1 ei piira kohtu õigust mõista välja kohtukulud poole kasuks asjas, millel on erakordne avalik tähtsus, ja kui see on kohtuasja erilisi asjaolusid arvesse võttes õigusemõistmise huvides.
14 Iirimaa 2011. aasta seaduse § 4 lõikes 1 on sätestatud:
„Paragrahvi 3 kohaldatakse isiku avaldusel algatatud tsiviilasjades – v.a lõikes 3 viidatud tsiviilasjad –,
a) mille eesmärk on tagada õigusnormidest tuleneva nõude täitmine või lõikes 4 nimetatud litsentsi, loa, kontsessiooni või muu nõusolekuga seotud tingimuse või muu nõude täitmine, või
b) mis on algatatud seoses sellise litsentsi, loa, kontsessiooni või nõusoleku rikkumise või täitmata jätmisega,
15 Iirimaa 2011. aasta seaduse § 8 kohustab kohtuid võtma vajaduse korral omal algatusel arvesse Århusi konventsiooni.
16 Iirimaa riigile kuuluv elektri võrguettevõtja EirGrid plc taotles 2015. aastal luba püstitada umbes 300 kõrgepingeliinimasti 138 km ulatuses, et ühendada Iirimaa ja Põhja-Iirimaa elektrijaotusvõrgud ning tagada kogu saarel elektrivarustuse stabiilsus.
17 Kõnealuse projekti, mille Euroopa Komisjon on määruse nr 347/2013 alusel määratlenud „ühishuviprojektina“, on vaidlustanud surverühm North East Pylon Pressure Campaign (edaspidi „NEPP“), mis esindab paljusid maaomanikke ja elanikke, keda projekt võib mõjutada. Määruse artikli 8 alusel selle projekti loamenetluse hõlbustamiseks ja koordineerimiseks määratud riiklik asutus on Iirimaa planeerimiskaebuste amet An Bord Pleanála.
18 An Bord Pleanála on ka asutus, kes vastutab sellele projektile teostusloa andmise eest. Pärast seda, kui EinGrid oli vormikohaselt taotlenud projektile teostusluba ja esitanud keskkonnamõju hinnangu, kutsus amet 7. märtsiks 2016 kokku istungi.
19 NEPP ja Maura Sheehy püüdsid 4. märtsil 2016 projektile teostusloa andmise menetlust vaidlustada, eeskätt üritades ära hoida istungi pidamist. Selleks paluti menetlusluba kohtuliku kontrolli taotlemiseks ja taotleti esialgset õiguskaitset.
20 Euroopa Kohtule esitatud toimikust nähtuvalt esitati 16 nõuet ja nende põhjendamiseks ligikaudu 40 väidet, milles väideti muu hulgas, et EirGrid on muutnud teavet, mis esialgu sisaldus keskkonnamõju aruandes, mille ta oli kohustatud direktiivi 2011/92 alusel esitama, keskkonnamõju deklaratsioonid ja Natura 2000 hindamisaruanne olid puudulikud, teostusloa menetlus oli õigusvastane, EirGridi loataotlus ei olnud siseriikliku õigusega kooskõlas, An Bord Pleanála istungi korraldamisel rikuti õiglase menetluse nõudeid ning viimati nimetatu oli seetõttu, et tema kooseisu oli määranud minister, objektiivselt erapoolik.
21 Kuna esialgse õiguskaitse taotlus jäeti rahuldamata, toimus An Bord Pleanála istung ettenähtud ajal.
22 Loamenetlus jätkus ning asja ärakuulamise eest vastutav kohtunik lubas kaebajatel lisada vastustajate hulka An Bord Pleanála määranud ministri ja Attorney General’i ning neil lubati ka täiendada kaebust An Bord Pleanála pädevaks asutuseks määramise vaidlustamisega. EirGrid astus menetlusse.
23 Pärast neli päeva toimunud kohtuistungeid otsustas eelotsusetaotluse esitanud kohus 12. mail 2016 jätta kohtuliku kontrolli menetlusloa andmata põhjendusel, et Iirimaa õiguse kohaselt peab enne kohtusse pöördumist ära ootama An Bord Pleanála lõpliku otsuse ning seetõttu oli kaebus, millele taotleti menetlusluba, enneaegne.
24 Menetluses, mis viis käesoleva eelotsusetaotluse esitamiseni, on poolte vahel vaidlus menetlusloa taotlemisega seotud kohtukulude üle, mille summa ületab 500 000 eurot.
25 Eeskätt on väidetud, et NEPP ja M. Sheehy ei saa tugineda direktiivi 2011/92 artiklile 11, sest menetlusloa taotlus ei piirdu vaid väitega, et keskkonnamõju hindamise menetluses on puudusi.
26 Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on kahtlusi, kas Iirimaa õigus on kooskõlas direktiivi 2011/92 sätetega ja Århusi konventsiooni sätetega, mis kehtestavad nõude, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad.
27 Seoses sellega täpsustab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et Iirimaa ei ole vastu võtnud sätet, millega võetaks üle direktiivi 2011/92 artikli 11 lõige 2. Seetõttu ei ole kindlaks määratud, millises menetluse etapis võib selles direktiivis ette nähtud kaebuse esitada, ning igal Iirimaa kohtul tuleb juhtumipõhiselt hinnata, kas talle esitatud kaebus on esitatud õiges menetlusetapis või on see enneaegne või hilinenud. Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et 2011. aasta seadus on Århusi konventsioonist kitsam, sest selle seaduse kohtukuludele kohaldamise tingimuseks on väidetava õigusvastasuse ja keskkonnakahju vaheline seos.
28 Neil asjaoludel otsustas High Court (kõrge kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Võttes arvesse liikmesriigi õigussüsteemi, kus seadusandja ei ole sõnaselgelt ja lõplikult sätestanud, millises menetluse etapis tuleb otsus vaidlustada, ning kus kohus peab selle iga konkreetse taotluse puhul vastavalt common law normidele eraldi kindlaks määrama, siis kas [direktiivi 2011/92] artikli 11 lõikes 4 sätestatud tingimus, et menetlus ei tohi olla „üle jõu käivalt kulukas“, kehtib liikmesriigi kohtu menetluse suhtes, mille eesmärk on teha kindlaks, kas asjaomane taotlus on esitatud õiges etapis?
4. Kas liikmesriigi kohus peaks tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks liidu keskkonnaõiguse kohaldamisalasse kuuluvates valdkondades tõlgendama liikmesriigi õigust võimalikult suurel määral kooskõlas [Århusi konventsiooni] artikli 9 lõikes 3 sätestatud eesmärkidega
a) menetluses, mille raames kontrollitakse [määruse nr 347/2013] alusel ühishuviprojektina määratletud projekti teostusloa menetluse õiguspärasust, ja/või
b) menetluses, mille raames kontrollitakse projekti teostusloa menetluse õiguspärasust, kui projekt mõjutab nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivis 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta [(EÜT 1992, L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102)] sätestatud Euroopa ala?
5. Kui neljanda küsimuse punktidele a ja/või b tuleb vastata jaatavalt, siis kas nõue, et taotleja peab olema „siseriiklike õigusaktide nõuetele vastav […], juhul kui need nõuded on sätestatud“, välistab konventsiooni käsitamise vahetult kohaldatavana olukorras, kus taotluse esitajad vastavad kõikidele liikmesriigi õiguses sätestatud taotluse esitamise tingimustele ja/või neil on ilmselgelt õigus esitada taotlus
b) menetluses, mille raames kontrollitakse projekti teostusloa menetluse õiguspärasust, kui projekt mõjutab [direktiivis 92/43] sätestatud Euroopa ala?
6. Kas liikmesriik saab oma õigusaktides ette näha erandeid reeglist, et keskkonnamenetlus ei tohi olla üle jõu käivalt kulukas, kui [direktiivis 2011/92] ja Århusi konventsioonis ei ole selliseid erandeid ette nähtud?
7. Kas Århusi konventsiooniga on muu hulgas kooskõlas siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt on konventsiooni artikli 9 lõiget 4 rakendavate siseriiklike õigusnormide kohaldamise tingimuseks põhjuslik seos väidetava õigusvastase tegevuse või otsuse ja keskkonnakahju vahel, kusjuures normi eesmärk on tagada, et keskkonnamenetlus ei ole üle jõu käivalt kulukas?“
29 Esimese ja kolmanda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2011/92 artikli 11 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, kehtib sellises liikmesriigi kohtu menetluses nagu põhikohtuasjas kõnealune menetlus, milles tehakse kindlaks, kas projekti teostusloa menetluse käigus võib anda kaebusele menetlusloa, kui see liikmesriik ei ole kindlaks määranud, millises menetlusetapis võib kaebuse esitada.
30 Nagu Euroopa Kohus on juba otsustanud, puudutab direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõue kõiki rahalisi kulusid, mis tekivad kohtumenetluses osalemisel. Niisiis tuleb menetluse üle jõu käivat kulukust hinnata tervikuna, võttes arvesse kõiki menetlusosalisel tekkinud kulusid (vt selle kohta 11. aprilli 2013. aasta kohtuotsus, Edwards ja Pallikaropoulos, C‑260/11, EU:C:2013:221, punktid 27 ja 28).
31 Sellest järeldub, et kui siseriikliku menetlusõiguse kohaselt peab enne direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõudega hõlmatud kaebuse esitamist taotlema menetlusluba, peavad selle menetlusloa taotlemisega seotud kohtukulud olema samuti hõlmatud.
32 See kehtib eelkõige juhul, kui siseriikliku õigusega ei ole nagu põhikohtuasjaski kindlaks määratud, millises menetluse etapis võib kaebuse esitada, nagu direktiivi 2011/92 artikli 11 lõige 2 seda nõuab, mistõttu on selle menetluse eesmärk kindlaks teha, kas kaebus on esitatud õiges menetlusetapis.
33 Seejuures ei oma tähtsust asjaolu, et kohtuliku kontrolli menetlusloa taotlus esitati menetluses, mille tulemusel võidakse anda projektile teostusluba, mitte aga seda menetlust lõpetava otsuse peale. Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktides 101–108 märkis, ei nõua ega keela direktiiv 2011/92 seda, et üle jõu käivate kulude vastase tagatisega hõlmatud kaebused esitataks loamenetlust lõpetavate otsuste peale, võttes arvesse keskkonnaotsuste tegemise protsesside paljusust, vaid direktiiv näeb kõigest ette liikmesriikide kohustuse määrata kindlaks, mis etapis võib kaebuse esitada.
34 Seetõttu tuleb esimesele ja kolmandale küsimusele vastata, et direktiivi 2011/92 artikli 11 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, kehtib sellises liikmesriigi kohtu menetluses nagu põhikohtuasjas kõnealune menetlus, milles tehakse kindlaks, kas projekti teostusloa menetluse käigus võib anda kaebusele menetlusloa, ning seda enam on see nii, kui see liikmesriik ei ole kindlaks määranud, millises menetlusetapis võib kaebuse esitada.
35 Teise küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas juhul, kui kaebaja esitab väiteid nii keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemist käsitlevate sätete rikkumise kohta kui ka muude sätete rikkumise kohta, kehtib direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, kogu sellise vaidlustusega seotud kulude suhtes või üksnes kulude suhtes, mis on seotud üldsuse osalemist käsitlevatele sätetele tugineva osaga kaebusest.
36 Selle kohta olgu märgitud, et direktiivi 2011/92 artikli 11 lõike 1 sõnastusest nähtuvalt on kaebused, millele laieneb üle jõu käiva kulukuse vastane kaitse, kaebused, millega vaidlustatakse otsuseid, tegevust ja tegevusetust „seoses käesoleva direktiivi sätete kohase üldsuse kaasamisega“. Niisiis järeldub selle sätte grammatilisest tõlgendusest, et sätte kohaldamisalasse kuuluvad vaid need vaidluse aspektid, mis puudutavad üldsuse õigust osaleda otsustamises vastavalt direktiivis sätestatud üksikasjalikele eeskirjadele.
37 Seda seisukohta kinnitab direktiivi 2011/92 artikli 11 lõike 1 kontekstipõhine tõlgendamine.
38 Lisaks teavet, otsustamises üldsuse osalemist ja õiguskaitse kättesaadavust käsitlevatele sätetele sisaldab direktiiv ka üldisemalt teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise alaseid ühtlustamisnorme.
39 Direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 1 üksnes üldsuse kaasamist käsitlevatele direktiivi sätetele sõnaselge viitamise tõttu tuleb pidada liidu seadusandja eesmärgiks jätta üle jõu käivate kulude vastase tagatise alt välja kaebused, mis põhinevad direktiivi muudel sätetel või koguni muudel liidu või liikmesriikide õigusaktidel.
40 Sellist tõlgendust ei kummuta direktiivi 2011/92 eesmärk, mis direktiivi põhjendustest 19–21 nähtuvalt seisneb Århusi konventsiooni artikli 9 lõigete 2 ja 4 sätete ülevõtmises teisesesse õigusesse.
41 Selliste kaebuste ulatuse määratlemiseks, mis ei tohi osutuda üle jõu käivalt kulukaks, viidatakse neis sätetes endis nimelt konventsiooni „artikli 6 alusel tehtud“ otsuse, tegevuse või tegevusetuse vaidlustamisele, ehk teisisõnu peetakse silmas sätteid, mis reguleerivad keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemist, ilma et see piiraks võimalust siseriiklikus õiguses teisiti sätestada ja laiendada seda tagatist konventsiooni muudele asjakohastele sätetele.
42 Kuna liidu seadusandja eesmärk oli kõigest võtta liidu õigusesse üle Århusi konventsiooni artikli 9 lõigetes 2 ja 4 sätestatud nõue, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, siis väljuks selle eesmärgi piiridest direktiivi 2011/92 tähenduses nõude mis tahes tõlgendus, mille kohaselt oleks see nõue kohaldatav laiemalt, kui vaid kaebustele direktiivis määratletud üldsuse kaasamise korraga seotud otsuste, tegevuse või tegevusetuse peale.
43 Kui – nagu põhikohtuasjas kohtukulude jaotamise menetluseni viinud menetlusloa taotluse puhul – direktiiviga 2011/92 hõlmatud protsessi peale esitatud kaebuses on esitatud üldsuse osalemist käsitlevatest sätetest tuletatud õigusväited läbisegi teist laadi argumentidega, siis on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne ex aequo et bono ning vastavalt kohaldatavatele siseriiklikele menetlusnormidele teha kindlaks kumbagi liiki argumentidega seotud kulud, et tagada, et mitte üle jõu käiva kulukuse nõuet kohaldatakse sellele osale kaebusest, mis põhineb üldsuse osalemist käsitlevatel sätetel.
44 Eeltoodust lähtuvalt tuleb teisele küsimusele vastata, et juhul, kui kaebaja esitab väiteid nii keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemist käsitlevate sätete rikkumise kohta kui ka muude sätete rikkumise kohta, kehtib direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, üksnes kulude suhtes, mis on seotud üldsuse osalemist käsitlevate sätete rikkumisele tugineva osaga kaebusest.
45 Neljanda ja viienda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas ja mil määral tuleb Århusi konventsiooni artikli 9 lõikeid 3 ja 4 tõlgendada nii, et nõue, et tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks liidu keskkonnaõiguse kohaldamisalasse kuuluvates valdkondades ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, kehtib ka vaidluse selliste aspektide suhtes, mida direktiivi 2011/92 alusel teisele küsimusele antud vastusest nähtuvalt see nõue ei hõlma, ning milliseid järeldusi tuleb jaatava vastuse korral sellest niisuguses vaidluses nagu põhikohtuasjas siseriiklikul kohtul teha.
46 Olgu meenutatud, et Euroopa Kohus on pädev vastama eelotsuse küsimustele selle kohta, kuidas tõlgendada Århusi konventsiooni, millele ühendus kirjutas alla ja mille ühendus kiitis seejärel heaks otsusega 2005/370 ning mille sätted on seetõttu liidu õiguskorra lahutamatu osa (8. märtsi 2011. aasta kohtuotsus, Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, EU:C:2011:125, punkt 30).
47 Kui konventsiooni artikli 9 lõige 2 näeb ette kaebeõiguse, et tagada üldsuse õigus osaleda keskkonnaasjade otsustamises, siis sama artikli lõige 3 puudutab üldisemalt asjaomase üldsuse kaebeõigust, et vaidlustada eraõiguslike isikute või avaliku võimu organi tegevus või tegevusetus, mis on vastuolus siseriiklike keskkonnaõigusnormidega.
48 Nimetatud artikli lõige 4 – milles on täpsustatud, millised need menetlused peaksid olema, ning eelkõige et need ei tohi olla takistavalt kallid – kehtib sõnaselgelt nii lõikes 3 nimetatud menetluste suhtes kui ka muu hulgas lõikes 2 nimetatud menetluste suhtes.
49 Järelikult tuleb Århusi konventsioonis sätestatud nõuet, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla takistavalt kallid, pidada kohaldatavaks ka sellisele menetlusele nagu põhikohtuasjas, kuivõrd selle eesmärk on siseriiklikule keskkonnaõigusele tuginedes vaidlustada projekti teostusloa menetlus.
50 Euroopa Kohus on korduvalt otsustanud, et kui liidu õiguse normi saab kohaldada nii siseriikliku kui ka liidu õiguse reguleerimisalasse jäävates olukordades, siis on liidul kindel huvi, et sõltumata sellest, millistel tingimustel seda normi kohaldatakse, tõlgendataks seda ühetaoliselt, et tulevikus ära hoida üksteisest erinevaid tõlgendusi (8. märtsi 2011. aasta kohtuotsus, Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, EU:C:2011:125, punkt 42 ja seal viidatud kohtupraktika).
51 Sellest tuleneb, et Århusi konventsiooni artikli 9 lõigetele 3 ja 4 on üle kantav tõlgendus, mis on esitatud vastuses esimesele küsimusele, mis käsitleb teatud kohtumenetluste üle jõu käivat kulukust keelava nõude kohaldatavust liikmesriigi kohtu menetluses, milles otsustatakse menetlusloa andmine.
52 Mis puudutab järeldusi, mis tuleb sellest teha liikmesriigi kohtul niisuguses vaidluses nagu põhikohtuasjas, siis olgu meenutatud, et Århusi konventsiooni artikli 9 lõige 3 ega lõige 4 ei näe ette ühtegi tingimusetut ja piisavalt täpset kohustust, mis võiks eraõiguslike isikute õiguslikku olukorda otseselt mõjutada (vt selle kohta 8. märtsi 2011. aasta kohtuotsus, Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, EU:C:2011:125, punkt 45, ja 28. juuli 2016. aasta kohtuotsus, Ordre des barreaux francophones et germanophone jt, C‑543/14, EU:C:2016:605, punkt 50).
53 Siiski tuleb märkida, et kuigi nendel sätetel ei ole vahetut õigusmõju, on nende eesmärk võimaldada tagada keskkonna tõhus kaitse.
54 Kuna puuduvad liidu menetlusnormid nende kohtuasjade läbivaatamiseks, mille eesmärk on tagada isikutele liidu õigusest tulenevate õiguste kaitse, siis tuleb need menetlusnormid sätestada iga liikmesriigi õiguskorras ning liikmesriigid on kohustatud igal üksikjuhtumil tagama nende õiguste tõhusa kaitse (vt analoogia alusel eelkõige 8. märtsi 2011. aasta kohtuotsus, Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, EU:C:2011:125, punkt 47).
55 Nagu väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, ei tohi menetlusnormid, mis on kehtestatud nende kohtuasjade läbivaatamiseks, mille eesmärk on tagada isikutele liidu õigusest tulenevate õiguste kaitse, olla ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul (võrdväärsuse põhimõte) ja need ei tohi muuta liidu õiguskorraga antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte) (vt eelkõige 15. aprilli 2008. aasta kohtuotsus, Impact, C‑268/06, EU:C:2008:223, punkt 46).
56 Seega ei ole mõeldav anda Århusi konventsiooni artikli 9 lõigetele 3 ja 4 – ilma liidu keskkonnaõiguse, antud juhul direktiivi 2011/92 ja määruse nr 347/2013 tõhusat kaitset ohtu seadmata – niisugust tõlgendust, mis muudaks liidu õiguskorraga antud õiguste kasutamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (vt analoogia alusel 8. märtsi 2011. aasta kohtuotsus, Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, EU:C:2011:125, punkt 49).
57 Järelikult, kui kõne all on siseriikliku keskkonnaõiguse kohaldamine, sealhulgas määruse nr 347/2013 tähenduses ühishuviprojekti rakendamine, on liikmesriigi kohtu ülesanne anda siseriiklikule menetlusõigusele tõlgendus, mis oleks võimalikult suurel määral kooskõlas Århusi konventsiooni artikli 9 lõigetes 3 ja 4 sätestatud eesmärkidega, nii et kohtumenetlused ei oleks üle jõu käivalt kulukad.
58 Eeltoodust lähtuvalt tuleb neljandale ja viiendale küsimusele vastata, et Århusi konventsiooni artikli 9 lõikeid 3 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks liidu keskkonnaõiguse kohaldamisalasse kuuluvates valdkondades kehtib nõue, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, ka menetluse selliste aspektide suhtes, mida direktiivi 2011/92 alusel teisele küsimusele antud vastusest nähtuvalt see nõue ei hõlma, kui kaebaja eesmärk on siseriikliku keskkonnaõiguse järgimise tagamine. Nimetatud sätetel puudub vahetu õigusmõju, kuid liikmesriigi kohtu ülesanne on anda siseriiklikule menetlusõigusele tõlgendus, mis oleks nendega võimalikult suurel määral kooskõlas.
59 Kuuenda ja seitsmenda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas liikmesriik võib ette näha erandi Århusi konventsioonis ja direktiivis 2011/92 sätestatud nõudest, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, juhtumiks kui kaebus on tunnistatud alusetuks või pahatahtlikuks või kui puudub seos siseriikliku keskkonnaõiguse väidetava rikkumise ja keskkonnakahju vahel.
60 Seoses sellega olgu meenutatud, et nii direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 kui ka Århusi konventsiooni artikli 9 lõikes 4 sätestatud nõue, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, ei keela siseriiklikel kohtutel kohtukulude väljamõistmist kaebajalt. See tuleneb otseselt Århusi konventsioonist, millega tuleb liidu õigusaktid viia vastavusse, sest konventsiooni artikli 3 lõikes 8 on täpsustatud, et selle sättega ei mõjutata kuidagi siseriiklike kohtute õigust mõista välja mõistlikke kohtukulusid (vt analoogia alusel 11. aprilli 2013. aasta kohtuotsus, Edwards ja Pallikaropoulos, C‑260/11, EU:C:2013:221, punktid 25 ja 26).
61 Järelikult on siseriiklikul kohtul võimalik võtta arvesse niisuguseid tegureid nagu kaebaja väljavaated edule ja tema kaebuse võimalik alusetus või pahatahtlikkus, tingimusel et kaebajalt väljamõistetavad kohtukulud ei ole ebamõistlikult suured.
62 Mis puudutab küsimust, kas kohtukulude valdkonnas Århusi konventsiooni rakendav siseriiklik õigusakt, nagu 2011. aasta seadus, võib seada teatud kohtumenetluste üle jõu käivat kulukust keelava nõude kohaldamise tingimuseks piisava seose olemasolu siseriikliku keskkonnaõiguse väidetava rikkumise ja keskkonnakahju vahel, siis olgu viidatud konventsiooni enda sõnastusele.
63 Vastavalt konventsiooni artikli 9 lõigetele 3 ja 4 nende koostoimes on see nõue kohaldatav menetlustes, mille eesmärk on vaidlustada eraõigusliku isiku või avaliku võimu organi tegevus või tegevusetus, „mis on vastuolus siseriiklike keskkonnaõigusnormidega“.
64 Seega on konventsiooniosalised ühemõtteliselt soovinud kohaldada üle jõu käiva kulukuse vastast kaitset kaebustele, mille eesmärk on tagada üldiselt keskkonnaõiguse järgimine, ega ole seadnud seda kaitset sõltuvusse tõendamisest, et esineb mingi seos olemasoleva või võimaliku keskkonnakahjuga.
65 Seetõttu tuleb kuuendale ja seitsmendale küsimusele vastata, et liikmesriik ei või ette näha erandit Århusi konventsiooni artikli 9 lõikes 4 ja direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõudest, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, juhtumiks kui kaebus on tunnistatud alusetuks või pahatahtlikuks või kui puudub seos siseriikliku keskkonnaõiguse väidetava rikkumise ja keskkonnakahju vahel.
1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 11 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, kehtib sellises liikmesriigi kohtu menetluses nagu põhikohtuasjas kõnealune menetlus, milles tehakse kindlaks, kas projekti teostusloa menetluse käigus võib anda kaebusele menetlusloa, ning seda enam on see nii, kui see liikmesriik ei ole kindlaks määranud, millises menetlusetapis võib kaebuse esitada.
2. Juhul kui kaebaja esitab väiteid nii keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemist käsitlevate sätete rikkumise kohta kui ka muude sätete rikkumise kohta, kehtib direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõue, mille kohaselt ei tohi teatud kohtumenetlused olla üle jõu käivalt kulukad, üksnes kulude suhtes, mis on seotud üldsuse osalemist käsitlevate sätete rikkumisele tugineva osaga kaebusest.
3. Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni, mis kirjutati alla 25. juunil 1998 Århusis ning kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega 2005/370/EÜ, artikli 9 lõikeid 3 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks liidu keskkonnaõiguse kohaldamisalasse kuuluvates valdkondades kehtib nõue, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, ka menetluse selliste aspektide suhtes, mida käesoleva resolutsiooni punktis 2 direktiivi 2011/92 alusel antud vastusest nähtuvalt see nõue ei hõlma, kui kaebaja eesmärk on siseriikliku keskkonnaõiguse järgimise tagamine. Nimetatud sätetel puudub vahetu õigusmõju, kuid liikmesriigi kohtu ülesanne on anda siseriiklikule menetlusõigusele tõlgendus, mis oleks nendega võimalikult suurel määral kooskõlas.
4. Liikmesriik ei või ette näha erandit keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni artikli 9 lõikes 4 ja direktiivi 2011/92 artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõudest, et teatud kohtumenetlused ei tohi olla üle jõu käivalt kulukad, juhtumiks kui kaebus on tunnistatud alusetuks või pahatahtlikuks või kui puudub seos siseriikliku keskkonnaõiguse väidetava rikkumise ja keskkonnakahju vahel.

matches:
§ 50
kohus
§ 50
Kohus
§ 4
§ 8
kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus
kohus
Kohus
Kohus
kohus


§ 2 Muusikakooli tegevuse eesmärk ja ülesanded
§ 3 Õppekavavälise tegevuse korraldus
§ 5 Õppenõukogu töökord
§ 8 Õppurite õigused ning kohustused
§ 9 Õppeperiood ja õppevaheajad
§ 10 Finantseerimise, majandamise ja asjaajamise alused
§ 11 Muusikakooli ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise alused ja kord
§ 12 Põhimääruse muutmine
RT IV, 11.09.2019, 5
Vastu võetud 03.09.2019 nr 9
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 35 lg 2, huvikooli seaduse § 7 lg 2 ning Võru Vallavolikogu 14.03.2018 määruse nr 26 „Võru valla põhimäärus“ § 77 lg 3 alusel.
(1) Muusikakooli nimi on Vastseliina Muusikakool (edaspidi muusikakool).
(2) Muusikakooli asukoht on Petseri 6, Vastseliina alevik, Võru vald, 65201 Võru maakond, Eesti Vabariik.
(3) Muusikakooli õiguslik seisund:
1) muusikakool on Võru Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav munitsipaalhuvikool;
2) muusikakool juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigis kehtivatest õigusaktidest, Võru valla õigusaktidest ja käesolevast põhimäärusest.
(4) Muusikakoolil on pitsat ning sümboolika, mille kirjelduse ja kasutamise korra kinnitab muusikakooli direktor.
(5) Muusikakooli õppetöö ja asjaajamine toimub eesti keeles.
(1) Muusikakooli tegevuse eesmärk on pakkuda muusikalist haridust ja võimalusi isiksuse mitmekülgseks muusikaliseks arenguks.
(2) Muusikakooli ülesanded on:
1) tagada kvaliteetne pilli- ja lauluõpe ning üldmuusikaline ettevalmistus õppekavade alusel, mis võimaldavad soovijatel jätkata muusikaõpinguid järgmise taseme muusikaõppeasutuses;
2) tagada pillide ja laulueriala õppega kaasnevate muusikateoreetiliste- ja lisaainete õpetamine;
3) laste ja noorte muusikaliste võimete avastamine ja kavakindel arendamine;
4) muusikakultuuri (sh kohaliku kultuurielu) rikastamine ja jätkusuutlikkuse tagamine.
§ 3. Õppekavavälise tegevuse korraldus
(1) Õppekava toetavateks õppekavavälisteks tegevusteks on huvitegevus, mis toimub ringides, stuudiotes, klubides.
(2) Huvitegevus on muusikakoolis toimuv või muusikakooli korraldatud muusikakooli õppekava läbimist toetav või muu õppekavaväline tegevus. Huvitegevuses kasutatakse erinevaid õppevorme ja ‑meetodeid, sealhulgas ringid.
(3) Õppuril on õigus kasutada õppekavavälises tegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, õppe-, tehnilisi ja muid vahendeid muusikakooli kodukorras sätestatud korras.
(4) Õppekavavälise tegevuse kulude katmine võib toimuda õppekavavälises tegevuses osalejate kaasrahastamisel.
§ 4. Struktuur ja struktuuriüksuste ülesanded
(1) Muusikalise hariduse andmine toimub õppeastmetes.
4) lisaõpe 1-3 aastat;
5) täiskasvanute õpe.
1) eelõppe ülesandeks on arendada laste ja noorte muusikalisi võimeid, loovust ja koostööd;
2) noorema astme ülesandeks on muusikaliste algteadmiste omandamine ja õppurite loomevõime kavakindel arendamine;
3) vanema astme ülesandeks on muusikaliste teadmiste ja oskuste kavakindel edasiarendamine ning võimaluse korral õppurite ettevalmistamine professionaalse muusikahariduse omandamiseks;
4) lisaõppe ülesandeks on muusikakooli lõpetanud õppurite oskuste süvendatud edasi arendamine ning nende suunamine aktiivsele osalemisele kultuurielus ja/või professionaalse muusikahariduse omandamisele muusikalist keskharidust andvates õppeasutustes;
5) täiskasvanute õppe ülesandeks on täiskasvanud õppurite muusika-alaste oskuste arendamine.
§ 5. Õppenõukogu töökord
(1) Õppenõukogu töövorm on koosolek, mis toimub vähemalt neli korda aastas.
(2) Õppenõukogu kutsub kokku direktor või tema asendajaks määratud isik. Õppenõukogu toimumisest teavitatakse kõiki liikmeid vähemalt viis päeva enne koosoleku toimumist.
(4) Otsuseid võtab õppenõukogu vastu hääletamise teel. Õppenõukogu otsused võetakse vastu kohalolijate häälteenamusega.
(5) Õppenõukogu koosolekud protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija.
(1) Hoolekogu koosseisu moodustamise algatab iga õppeaasta algul muusikakooli direktor.
(2) Hoolekogu moodustab ja selle arvulise suuruse ning koosseisu kinnitab Võru Vallavalitsus direktori ettepanekul.
(3) Hoolekogu liikmekandidaatide nimekirja koostamisel lähtub direktor järgmistest põhimõtetest:
1) vanemate esindajaks on õpilaste vanemate seast vanemate poolt valitud isikud;
2) huvikooli toetava organisatsiooni esindaja kooskõlastatakse organisatsiooniga, keda liige hoolekogus esindab;
3) õppurite esindaja või õpilasomavalitsuse olemasolul selle esindaja nimetatakse õpilasesinduse poolt või õpilasesinduse puudumisel valitakse õpilaste esindaja õpilaste poolt;
4) õppe- ja kasvatustegevusega seotud koolitöötajate esindaja valitakse õppenõukogu koosolekul.
(4) Kooli pidaja esindaja ja tema volituste kestuse muusikakooli hoolekogus nimetab Võru Vallavolikogu.
(5) Muusikakooli direktor esitab hiljemalt 31. oktoobriks vallavalitsusele hoolekogusse valitud esindajate andmed ning esindajaks valimise otsused.
(6) Hoolekogu töö korraldamine.
2) hoolekogu juhib, hoolekogu tööd korraldab ja koosolekut juhatab hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees;
3) hoolekogu töövorm on koosolek;
4) hoolekogu korralised koosolekud toimuvad õppeaasta kestel vähemalt kaks korda;
5) hoolekogu korralise koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees. Hoolekogu uue koosseisu esimese koosoleku kutsub kokku muusikakooli direktor;
6) korralise koosoleku toimumise aja, koha ja päevakorra teatab koosoleku kokkukutsuja hoolekogu liikmetele kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis vähemalt viis tööpäeva enne koosoleku toimumist. Koosoleku dokumendid saadetakse hoolekogu liikmetele koos korralise koosoleku teatega;
7) kiirete ja edasilükkamatute küsimuste otsustamiseks kutsub hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees, omal initsiatiivil või vähemalt kolme hoolekogu liikme nõudmisel või direktori ettepanekul kokku erakorralise koosoleku hiljemalt viie päeva jooksul ettepaneku saamisest;
8) erakorralise koosoleku toimumise aja, koha ja päevakorra teatab koosoleku kokkukutsuja hoolekogu liikmetele kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis vähemalt kolm päeva enne koosoleku toimumist. Koosoleku dokumendid saadetakse hoolekogu liikmetele koos erakorralise koosoleku teatega;
9) igal hoolekogu liikmel on õigus avaldada koosolekul oma arvamust, esineda arutatavates küsimustes selgitustega ning teha otsuse suhtes ettepanekuid;
10) hoolekogu koosolekust võtab sõnaõigusega osa muusikakooli direktor;
11) hoolekogu koosolekust võivad osa võtta muusikakooli üle järelevalvet teostavad ametiisikud. Teised isikud võivad hoolekogu koosolekust osa võtta hoolekogu esimehe, tema äraolekul aseesimehe kutsel või loal.
(7) Hoolekogu koosoleku protokoll.
1) hoolekogu koosolekud protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija;
2) protokoll saadetakse hiljemalt seitsmendal tööpäeval pärast hoolekogu koosoleku toimumist hoolekogu liikmetele ja muusikakooli direktorile;
3) hoolekogu protokollid koos muude hoolekogu tööd puudutavate dokumentidega säilitatakse vastavalt muusikakooli asjaajamiskorrale.
(1) Koolitöötajad on muusikakooli direktor, õppe- ja kasvatustegevusega seotud töötajad ning teised töötajad.
(3) Muusikakooli töötajate struktuuri kinnitab vallavalitsus.
(4) Muusikakooli töötaja õigused:
4) saada teavet muusikakooli juhtimisest.
(5) Muusikakooli töötaja kohustused:
1) täita oma tööülesandeid täpselt, õigeaegselt ja kohusetundlikult;
2) osaleda erialasel täiendusõppel;
3) hoida oma käitumise ja tegevusega muusikakooli mainet.
§ 8. Õppurite õigused ning kohustused
(1) Õppurid on muusikakoolis õppivad lapsed, noored või täiskasvanud.
(2) Õppuril on õigus:
1) tutvuda enne muusikakooli õppima asumist ja õppimise ajal õppekavade, muusikakooli põhimääruse ning kodukorraga;
2) nõuda muusikakooli õppekavale vastavat tegevust;
5) kasutada muid seaduse ja muusikakooli põhimäärusega kehtestatud õigusi.
(4) Alaealise õppuri käsutusse antud inventari eest kannab materiaalset vastutust lapsevanem (eestkostja, hooldaja) vastavalt kehtivale seadusandlusele.
§ 9. Õppeperiood ja õppevaheajad
(3) Õppeperiood kestab vähemalt 170 õppepäeva.
(4) Õppeperioodi ja õppevaheaegade aja ning kestuse õppeaasta kohta kinnitab muusikakooli direktor käskkirjaga.
§ 10. Finantseerimise, majandamise ja asjaajamise alused
(1) Finantseerimine ja majandamine
1) muusikakoolil on oma eelarve, mille kinnitab kooli pidaja;
2) muusikakooli eelarve tulud moodustuvad riigi- ja vallaeelarve eraldistest, muusikakooli põhitegevusega seotud tasuliste teenuste osutamisel saadud tulust, sihtasutustelt laekunud summadest, annetustest ja muusikakooli põhimääruses sätestatud muusikakooli õppekavavälisest tegevusest saadud tuludest ning muudest vahenditest. Muusikakooli kulud kaetakse kooli pidaja poolt kinnitatud eelarve alusel.
(2) Asjaajamine ja aruandlus:
1) muusikakoolil on direktori käskkirjaga kehtestatud asjaajamise kord, mis peab vastama riigi ja valla õigusaktidega sätestatud nõuetele;
2) muusikakool esitab oma tegevuse kohta finants- ja statistilisi aruandeid õigusaktidega kehtestatud ulatuses ja korras ning tähtaegadel.
(3) Muusikakoolil võib olla arengukava. Arengukava koostamise tingimused ja kord on sätestatud volikogu poolt kinnitatud õigusaktis.
§ 11. Muusikakooli ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise alused ja kord
(2) Muusikakooli ümberkorraldamine või tegevuse lõpetamine toimub pärast õppeaasta lõppu.
(3) Muusikakooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise otsus tehakse teatavaks õppuritele, lapsevanematele, koolitöötajatele ning Eesti Hariduse Infosüsteemi volitatud töötlejale vähemalt neli kuud enne kooli õppeperioodi lõppu.
§ 12. Põhimääruse muutmine
Põhimääruses muudatuste ja täienduste tegemise või uue põhimääruse kinnitamise otsustab vallavalitsus.


text:
Paul Varul > Arvevabrikutest kohtupraktika valguses
Maksu- ja Tolliamet on viimasel aja teatanud mitmest töövõidust seoses arvevabrikute likvideerimisega, samas näitab statistika ikkagi fiktiivsete arvete kasutamise ja käibemaksupettuste arvu kasvu. Kuigi arvevabrikute teenuseid kasutavad nii ostjad kui ka müüjad, satub tegelikkuses maksuhalduri hammaste vahele ikkagi teenuse või kauba ostja. Kas sellise praktika põhjuseks on tõsiasi, et ostja on üldjuhul olemas ja tal on piisavalt vara, millele maksuhaldur saab sissenõude pöörata, või on tegutseva ettevõtte (kelleks on enamasti ostja) juhtkonna kartus võimalike sanktsioonide kohaldamise ees suurem, teavad vaid asjaosalised ise.
Käesoleva artikli eesmärk on anda ülevaade kohtupraktikast ja tuua välja asjaolud, mille esinemisel ostja ei vastuta maksuõigusrikkumise eest, olukorras, kus maksuhaldur on tuvastanud, et teenuse või kauba müügiarve on fiktiivne või on toime pandud maksupettus.
Peamine kriteerium on küsimus, kas ostja on käitunud heauskselt või mitte. Kui ostja on käitunud tehingus heauskselt, puudub alus piirata tema sisendmaksu mahaarvamise õigust ka siis, kui on tuvastatud, et arve väljastanud isik ei ole ostjale teenust osutanud või kaupa müünud või on müüja toime pannud maksupettuse. Riigikohus1 märgib selles küsimuses järgmist: “Käibemaksupettusega saab olla tegemist siis, kui müüja väljastab ostjale arve, kuid müüja jätab arvel näidatud käibemaksu riigile tasumata. Selles olukorras tekib riigil nõudeõigus müüja vastu. Ostjal ei ole kohustust kontrollida, kas müüja tasub riigile käibemaksu, ning üldjuhul pole see tal ka võimalik. Kui ostja on käitunud heauskselt, siis puudub alus piirata ostjal sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust.”
Heausksuse hindamisel omab tähendust, kas ostja eeldas tehingu tegemisel, et tehingu teine pool on arvel märgitud isik. Riigikohus2 on seisukohal, et “maksukohustuslasest ostja on tegutsenud heas usus, kui ta eeldas, et arvel kauba müüjana märgitud isik on ka tegelik kauba müüja, ning kui ta on sealjuures üles näidanud äris nõutavat või tavapärast hoolsust müüja isikusamasuse tuvastamiseks”. Tingimus “(põhjendatult) eeldas” tähendab eelkõige seda, et ostja ei teadnud ega pidanudki teadma, et arvel märgitud isik pole tegelik müüja. Ehkki maksustamise praktikas on levinud maksuhalduri etteheide maksumaksjale, et viimane ei ole tõendanud, et tema tehingupartner on enda maksukohustuse korrektselt täitnud, on Riigikohus3 seisukohal, et “panna ostjale juhtumil, kui vorminõuetele vastaval arvel müüjana märgitud isik on kantud käibemaksukohustuslaste registrisse, kohustus kontrollida ka müüja esindaja volitusi ja seda, kas müüja käitub maksuõigussuhetes õiguspäraselt, oleks ebamõistlikult koormav nõue, mille täitmine pole alati võimalikki”.
Ostja heausksuse hindamisel on kindlasti oluline ka kauba olemasolu ja võimalus tõendada osutatud teenuse kasutamist ostja ettevõtluses. Kui kauba olemasolu või teenuse saamist ning nende kasutamist ostja ettevõtluses ei ole võimalik tõendada, on ostja heas usus käitumine küsitav. Riigikohus4 märgib, et “juhtudel, kus vaidlus kauba või teenuse olemasolu üle puudub, kaup on reaalselt olemas ja teenust on osutatud, kuid seda ei saadud arvel märgitud registreeritud käibemaksukohustuslaselt, kuulub tõendamisele ka ostja pahausksus. Kui ostja on käitunud heauskselt, siis puudub alus piirata ostjal sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust”. Riigikohus5 lisab, et “ostja hoolsuskohustuse ulatuse hindamiseks tuleb arvestada ka kaumaba või teenuse iseärasusi ning sedalaadi kaupade ja teenuste müügi puhul nõutavaid või tavapäraseid tingimusi” ning täpsustab6, et näiteks “hoolsusnõuet on eiratud siis, kui ostja on ostnud vedelkütust, saamata kaasa nõutavat vastavussertifikaati, mis võimaldaks muuhulgas tuvastada ka tegelikku müüjat”. Riigikohtu viimase seisukoha puhul on oluline tähele panna, et Riigikohus leidis, et kogumis teiste tõenditega tõendab vastavussertifikaadi puudumine tehingute mittetoimumist.
Riigikohtu seisukohtadest ei saa teha järeldust, et kui teiste tõenditega on tõendatud tehingute toimumine, võimaldab üksnes vastavussertifikaadi puudumine teha vastupidise järelduse, st et tehingut ei ole toimunud. Eeltoodut kinnitavad ka Riigikohtu7 järgmised seisukohad: “Käibemaksuga maksustamisel ei saa olla karistavat iseloomu. Käibemaksu kumuleerumist tuleb vältida ka siis, kui on aset leidnud maksupettus.” /../ “Eeltoodud seisukoht ei ole vastuolus vaidlusalusel perioodil kehtinud käibemaksuseaduse § 22 lõikega 1 ja § 28 lõikega 1. Nõue, et arvel oleks märgitud ostja nimi ja aadress, on vajalik selleks, et vältida ühe ja sama arve alusel sisendkäibemaksu mahaarvamist mitme isiku poolt. Kui kohtuotsusega tuvastatakse, et arvel näidatud isiku asemel on ostjaks teine isik, siis on sellega ühtlasi ka tagatud, et sisendkäibemaksu saab maha arvata ainult üks isik – see, kes on arvel märgitud kauba tegelik ostja. Arvel märgitud fiktiivne ostja aga kaotab sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse.”
Riigikohus viitab järelduste tegemisel ka Euroopa Kohtu8 seisukohtadele. Viimati viidatud Riigikohtu asjas oli samuti tegemist kütuse (põlevkiviõli) ostu-müügiga ja ka nendes tehingutes oli vastavussertifikaadi olemasolu nõutav. Kuigi viimase üle ei olnud vaidlust, oli selles asjas kesksel kohal maksumaksja võimaliku kuritarvituse kindlakstegemine. See kohtuasi lahenes lõpuks nii, et (fiktiivne) isik, kes oli dokumentide alusel müünud maksumaksjale kütust, asendati teise (reaalse) isikuga. Riigikohus ei näinud probleemi asjaolus, et kui kohus tuvastab, et tegelik suhe ei olnud mitte arve väljastanud isiku ja ostja vahel, vaid kolmanda isiku ja ostja vahel, siis saab ostja kasutada enda arvepidamises nn tegelikule olukorrale mittevastavaid arveid.
Riigikohtu halduskolleegiumi praktikast tuleneb, et sisendkäibemaksu mahaarvamine või tagastamise taotlemine võib olla alusetu eeskätt näiteks juhtudel, kui tehingu poolte vahel esineb pettusele viitav seos. Riigikohus9 on seda selgitanud järgmiselt: “Käibemaksu tagastamist taotleva äriühingu võimalikku osavõttu maksupettusest kinnitavad näiteks andmed taotleja ja tehingu teise poole – käibemaksukohustuse täitmata jätnud äriühingu – pettusele viitava seose kohta. Osavõtt maksupettusest võib seisneda eelkõige selles, et tehingu teise poole majandustegevust korraldavad isikud tegutsevad kas käibemaksu tagastamist taotleva äriühingu juhatuse liikmete juhiste alusel, nende kontrolli all, eelneval kokkuleppel või teadmisel. Osavõtt maksupettusest võib tähendada näiteks seda, et ostja poolt müüjale käibemaksuna tasutud rahasumma tagastatakse ostjale või ostjaga seotud isikutele, s.t ostja saab maksupettusest majanduslikku kasu. Ostja seotusele maksupettusega võivad viidata mitmesugused asjaolud, näiteks ostja juhatuse liikmete tihedad perekondlikud, töö- või ärialased suhted maksuseadust rikkunud müüja esindusõiguslike isikute või majandustegevust korraldavate isikutega. Ostja seotusele maksupettusega võivad viidata ka andmed selle kohta, kelle kasutusse on läinud ostja poolt müüjale makstud raha.”. Riigikohus10 on täiendavalt selgitanud, et ostja osalemise kohta maksupettuses tekitab põhjendatud kahtluse asjaolu, kui teenuse osutamise ajal on ostja töötaja võtnud müüja arvelduskontolt välja sularaha. Kohtuasjas, milles tuvastati, et ostja majandustegevust korraldanud isikute ja töötajate valdusest leiti müüja arvelduskontode pangakaardid, kasutajatunnused ja pangaparoolid, ning kuna müüja arvelduskontodelt võeti välja sularaha ja see läks ostjaga seotud isikute kätte, on Riigikohtu11 hinnangul tegemist ostja seotusega maksupettusega.
Arvete tasumisega seonduvalt on Riigikohus12 leidnud, et suure summa tasumine sularahas või arve tasumata jätmine võib kogumis teiste tõenditega võimaldada teha järelduse tehingu fiktiivsuse kohta. Teisalt on Riigikohus13 selgitanud, et suures summas sularahaga tasumine võib tekitada ka üksnes ebamäärast kahtlust maksupettuse toimepanemise suhtes.
Kui ostja on käitunud tehingus heauskselt, st kui ta põhjendatult eeldas (st ei teadnud ega pidanudki teadma), et arvel märgitud isik pole tegelik müüja, ning on täitnud hoolsuskohustuse, siis puudub alus piirata ostjal sisendmaksu mahaarvamise õigust ka siis, kui on tuvastatud, et arve väljastanud isik ei ole ostjale teenust osutanud või kaupa müünud või on müüja toime pannud maksupettuse. Kas ostja on käitunud heauskselt, tuleb hinnata konkreetsete asjaolude pinnalt ning siin ei ole võimalik üldist reeglit kehtestada.
Kui aga ostja osavõtt maksupettusest on tõendatud, siis on sisendkäibemaksu mahaarvamine või tagastamine välistatud. Riigikohus on mitmes lahendis kinnitanud madalama astme kohtute järeldusi ja ka ise selgitanud, et ostja osalemisest maksupettuses, mis välistab ostja heauskse käitumise, võivad tõendada järgmised asjaolud: 1) müüja majandustegevust korraldavad isikud ei kinnita tehingute toimimist; 2) müüjal puuduvad vahendid ja oskused tehingute täitmiseks; 3) müüjal puudub reaalne äritegevus; 4) müüja tegutseb ostja majandustegevust korraldavate isikute juhtimisel või kontrolli all; 5) ostja ja müüja tegevust korraldavate isikute tihedad perekondlikud, töö- või ärialased suhted; 6) ostja täidab tehingu suure summana sularahas; 7) kaupa või teenust ostja reaalselt ei omanda; 8) müüjale makstud raha antakse ostja või ostjaga seotud isikute kasutusse, st ostja saab majanduslikku kasu; 9) tehingud tehakse varjamaks kauba omatarbeks kasutamist; 10) ostja kasutab tehingute tõendamiseks võltsitud dokumente.
Põhjendatud kahtlustuse ja maksupettuses osalemise tõendamine on aga maksuhalduri kohustus (MKS § 46 lg 2 ja 95 lg 2 ning § 150 lg 2).
1Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 6.03.2002 otsus nr 3-4-1-1-02 (p 16).
2Riigikohtu halduskolleegiumi 12.06.2003 otsus nr 3-3-1-32-03 (p 10).
3Riigikohtu halduskolleegiumi 20.06.2003 otsus nr 3-3-1-49-03 (p 18).
4Riigikohtu halduskolleegiumi 19.05.2009 otsus nr 3-3-1-32-09 (p 10).
5Riigikohtu halduskolleegiumi 12.06.2003 otsus nr 3-3-1-32-03 (p 12).
6Riigikohtu halduskolleegiumi 5.06.2006 otsus nr 3-3-1-34-06 (p 16).
7Riigikohtu halduskolleegiumi 7.12.2006 otsus nr 3-3-1-63-06 (p-d 13 ja 15).
8Euroopa Kohtu 21.02.2006 otsus kohtuasjas Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd vs Commissioners of Customs & Excise (C-255/02).
9Riigikohtu halduskolleegiumi 5.05.2003 otsus nr 3-3-1-39-03 (p 12).
10Riigikohtu halduskolleegiumi 2.10.2003 otsus nr 3-3-1-50-03 (p 10).
11Riigikohtu halduskolleegiumi 28.09.2006 otsus nr 3-3-1-47-06 (p 11).
12Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 6.03.2002 otsus nr 3-4-1-1-02 (p 16).
13Riigikohtu halduskolleegiumi 6.04.2006 otsus nr 3-3-1-8-06 (p 14).

matches:
Riigikohus
§ 22
§ 28
Riigikohus
Riigikohus
kohus
Riigikohus
§ 46
§ 150


text:
3-4-1-17-13 Riigikohus 21.01.2014
Proportsionaalsuse põhimõttele vastavust kontrollib kohus järjestikku kolmel astmel − kõigepealt abinõu sobivust, siis vajalikkust ja vajadusel ka proportsionaalsust kitsamas tähenduses ehk mõõdukust. Sobiv on abinõu, mis soodustab piirangu eesmärgi saavutamist, ja sobivuse seisukohalt on vaieldamatult ebaproportsionaalne abinõu, mis ühelgi juhul ei soodusta piirangu eesmärgi saavutamist. Abinõu on vajalik, kui eesmärki ei ole võimalik saavutada mõne teise, kuid isikut vähem koormava abinõuga, mis on vähemalt sama efektiivne kui esimene. Abinõu mõõdukuse üle otsustamiseks tuleb kaaluda ühelt poolt põhiõigusse sekkumise ulatust ja intensiivsust, teiselt poolt aga eesmärkide tähtsust. (p-d 32-35)
Põhiõiguse riive on selle kaitseala iga ebasoodus mõjutamine. Hagilt riigilõivu tasumise kohustus ja riigilõivu määr riivavad esmajoones PS § 15 lõike 1 esimeses lauses sätestatud igaühe põhiõigust kohtusse pöörduda ehk põhiõigust, mis peab tagama õiguste lünkadeta kohtuliku kaitse. (p-d 26-27)
PS § 15 lõike 1 esimeses lauses sätestatud põhiõiguse piiramise õigustusena saab arvestada üksnes teisi põhiõigusi või põhiseaduslikke väärtusi. (p 28) Tsiviilkohtumenetluses on riigilõivu esmaseks eesmärgiks tagada, et toiminguosaline hüvitaks riigi tehtava avalik-õigusliku toimingu kulutused kas täielikult või osaliselt. Riigilõivu eesmärk on ka põhjendamatute ja pahatahtlike kaebuste esitamise vältimine ehk menetlusökonoomia. Menetlusökonoomia ja menetlusosaliste osavõtt õigusemõistmise kulude kandmisest on hagimenetluse riigilõivude legitiimseteks eesmärkideks. (p-d 29-31)
Tsiviilasjade riigilõivude väga suured määrad on õigustanud nende suhtes normikontrolli, kus vaidlustatud riigilõivumäära ilmne ebaproportsionaalsus legitiimsetel eesmärkidel on selgunud võrdluses Eesti keskmise brutokuupalga määra ja töötasu alammääraga, samuti võrdluses ühe tsiviilasja keskmise arvestusliku kuluga kohtus. (p-d 34-36) Tunduvalt madalamat riigilõivumäära (35 000 kr) ei saa pidada Eesti praeguses ühiskonnas ebaproportsionaalseks ainuüksi Eesti keskmisest brutokuupalgast, töötasu alammäärast ja ühe tsiviilasja keskmisest arvestuslikust kulust lähtuvalt. Mida väiksem on riigilõivumäär, seda väiksem on põhiõigustesse sekkumise ulatus ja intensiivsus. Sellises olukorras tuleb riigilõivumäära põhiseaduspärasuse hindamisel lähtuda sellest, kuidas see mõjutab menetlusosalist, kellel lasus kohustus riigilõiv tasuda. (p 37) Üldkogu võttis 35 000 krooni suuruse riigilõivu proportsionaalsuse hindamisel lisaks arvesse hageja isikut ja õigusvaidluse olemust ning hagiavalduse eset (vrd Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 15. detsembri 2009. aasta otsus asjas nr 3-4-1-25-09, punkt 26). (p 40)
Hageja on saanud pärast riigilõivu tasumist osaleda kohtumenetluses maakohtus ning tema suhtes on tehtud ka kohtulahend. Seega sai hageja enda õiguste kaitseks kohtusse pöörduda ning õiglase kohtumenetluse. Seega on kohtusse pöördumise õiguse riive väiksema intensiivsusega. Hagejal oli tõhus võimalus oma põhiõigusi kohtus kaitsta. (p 38)
Euroopa Inimõiguste Kohus ei ole välistanud osanikelt täiendavate sissemaksete tegemise nõuet äriühingule määratud riigilõivu tasumiseks, kui nad oleksid selleks suutelised. (p 41)
Hagiavalduse esitamise ajal TsMS § 181 lõikes 3.1 sätestatud võimalus taotleda menetlusabi 35 000 kroonise riigilõivu osamaksetena tasumisena kehtis ka juriidilisele isikule. (p 42) Vt ka Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 9. novembri 2010. aasta määrus asjas nr 3-2-1-95-10, p 9.
Lõivumäär 35 000 krooni ei ulatu menetlusökonoomia huvides kehtestatud selgelt põhiseadusvastaseks peetava määrani. Praeguses kohtuasjas hagiavalduselt tasumisele kuuluvat riigilõivu määra saab üldkogu hinnangul pidada eraõigusliku juriidilise isiku majandussuhetest tulenevas vaidluses selliseks, mida tuleb lugeda mõõdukaks kohtusse pöördumise õiguse riiveks. Praegusel juhul ei ole ilmselgelt ületatud seadusandjale antud diskretsioonipiire (RLS § 4 lõige 2). Seega on hagilt hinnaga üle 300 000 krooni kuni 350 000 krooni tasuda tulev riigilõiv 35 000 krooni PS § 15 lõike 1 esimesest lausest tuleneva kohtusse pöördumise põhiõiguse riivena proportsionaalne. (p 43)
3-4-1-28-13 Riigikohus 04.11.2013
Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad eeskätt PS § 15 lõike 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole. Riigikohus on leidnud, et kõrgest riigilõivumäärast tulenev põhiõiguste riive ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne. (p 17) Riigilõiv 75 000 krooni, mida tuli tasuda hagiavalduselt hagihinnaga üle 900 000 krooni kuni 1 000 000 krooni, on põhiseadusega vastuolus. (p 18)
3-4-1-33-13 Riigikohus 04.11.2013
Riigilõiv 115 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 2 000 000 krooni kuni 2 500 000 krooni, on juba tunnistatud põhiseadusega vastuolus olevaks (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 12. septembri 2013. aasta otsus asjas nr 3-4-1-18-13). (p 18)
3-4-1-40-13 Riigikohus 29.10.2013
Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad eeskätt PS § 15 lõike 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole. Riigikohus on leidnud, et kõrgest riigilõivumäärast tulenev põhiõiguste riive ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne. (p 17) Riigilõiv 160 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas üle 3 500 000 krooni kuni 4 000 000 krooni, on põhiseadusega vastuolus. (p 19)
3-4-1-37-13 Riigikohus 28.10.2013
Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad eeskätt PS § 15 lõike 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole. Riigikohus on leidnud, et kõrgest riigilõivumäärast tulenev põhiõiguste riive ei ole olnud menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne. (p 22) Riigilõiv 130 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 2 500 000 krooni kuni 3 000 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne abinõu. (p 24)
3-4-1-34-13 Riigikohus 23.10.2013
Riigilõiv 5432 eurot 49 senti, mis tuli tasuda hagi esitamisel tsiviilasjas hinnaga üle 63 911 euro 64 sendi kuni 95 867 eurot 47 senti, on põhiseadusega vastuolus. Normi ei ole võimalik ega vajalik kehtetuks tunnistada, kuna seadusandja on normi juba ise kehtetuks tunnistanud. (p 12)
3-4-1-31-13 Riigikohus 22.10.2013
Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad eeskätt PS § 15 lõike 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole. Riigikohus on leidnud, et kõrgest riigilõivumäärast tulenev põhiõiguste riive ei ole olnud menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks proportsionaalne. (p 20) Riigilõiv 240 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 6 000 000 krooni kuni 7 000 000 krooni, on põhiseadusega vastuolus. (p 23)
Maakohtusse hagiavaldusi esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. (p 34) Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. Kohtusse pöördumise või edasikaebeõiguse riive on ka juhul, kui riigilõiv oli enne põhiseaduse vastasuse väite esitamist juba tasutud. PS § 15 lõikest 1 tuleneva kohtusse pöördumise õiguse võimalikku rikkumist saab kontrollida sõltumata sellest, kuidas lahendati riigilõivu tasumisest vabastamise küsimus. (p 35) Riigilõiv 115 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduse esitamisel tsiviilasjas hinnaga üle 2 000 000 krooni kuni 2 500 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks vajalik abinõu. (p 37)
Riigilõivu tasunud isik või isik, kelle eest lõiv tasuti, saab PS § 15 lõike 1 alusel enamtasutud riigilõivu tagastamise taotluse esitamisel nõuda kohtulahendi jõustumiseni riigilõivumäära põhiseaduspärasuse kontrollimist. Ringkonnakohus, lahendades hagejate taotlusi tunnistada hagiavalduselt nõutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas lõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 29)
3-4-1-26-13 Riigikohus 12.09.2013
Maakohtusse hagiavaldust esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. (p 16) Riigilõiv 85 000 krooni, mida tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 1 000 000 krooni kuni 1 500 000 krooni, on juba tunnistatud põhiseadusevastaseks (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 11. juuni 2013. aasta otsus asjas nr 3-4-1-15-13). (p 19)
Ülemäärase riigilõivu väljamõistmine vähendab kostja vara väärtust ning takistab selle vaba kasutamist. Vara on omandipõhiõiguse (PS § 32) kaitsealas. Seega riivab ülemäärane riigilõiv kostja omandipõhiõigust (PS § 32 lõiked 1 ja 3). (p 18)
Riigilõivu tasunud isik või isik, kelle eest lõiv tasuti, saab PS § 15 lõike 1 alusel enamtasutud riigilõivu tagastamise taotluse esitamisel nõuda kohtulahendi jõustumiseni riigilõivumäära põhiseaduspärasuse kontrollimist. Maakohus, lahendades hageja taotlust tunnistada hagiavalduselt tasutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada nõutud enamtasutud riigilõiv, pidi kontrollima, kas tasutud riigilõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 19)
Maakohtusse hagiavaldust esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. (p 22) Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. Kohtusse pöördumise või edasikaebeõiguse riive on ka juhul, kui riigilõiv oli enne põhiseaduse vastasuse väite esitamist juba tasutud. (p 23) Riigilõiv 85 000 krooni, mis tuli hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 1 000 000 krooni kuni 1 500 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks vajalik abinõu. (p 25)
3-4-1-5-13 Riigikohus 18.04.2013
Maakohus, lahendades hageja taotlust tunnistada hagiavalduselt tasutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada nõutud enamtasutud riigilõiv, ning ringkonnakohus, lahendades hageja kaebust maakohtu määruse peale, millega jäeti riigilõivu tagastamise taotlus rahuldamata, pidid kontrollima, kas tasutud riigilõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 22)
Riigilõivu tasunud isik või isik, kelle eest lõiv tasuti, saab PS § 15 lõike 1 alusel enamtasutud riigilõivu tagastamise taotluse esitamisel nõuda kohtulahendi jõustumiseni riigilõivumäära põhiseaduspärasuse kontrollimist. Maakohus, lahendades hageja taotlust tunnistada hagiavalduselt tasutud riigilõiv põhiseadusvastaseks ja tagastada nõutud enamtasutud riigilõiv, ning ringkonnakohus, lahendades hageja kaebust maakohtu määruse peale, millega jäeti riigilõivu tagastamise taotlus rahuldamata, pidid kontrollima, kas tasutud riigilõiv on põhiseaduspärane (PS § 15 lõige 2 ja § 152). (p 22)
Maakohtusse hagiavaldust esitades kasutatakse PS § 15 lõikest 1 tulenevat igaühe õigust oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse pöörduda. (p 25) Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad PS § 15 lõikes 1 sätestatud põhiõigust. Kohtusse pöördumist või edasikaebeõigust riivatakse ka juhul, kui riigilõiv oli enne põhiseaduse vastasuse väite esitamist juba tasutud. (p 26) Riigilõiv 100 000 krooni, mis tuli tasuda hagiavalduselt tsiviilasjas hinnaga üle 1 500 000 krooni kuni 2 000 000 krooni, ei ole menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise eesmärkide saavutamiseks vajalik abinõu. (p 28)

matches:
Riigikohus
kohus
§ 15
§ 15
Kohus
§ 181
§ 4
§ 15
Riigikohus
§ 15
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 15
Riigikohus
Riigikohus
§ 15
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 15
Riigikohus
§ 15
§ 15
§ 15
§ 15
§ 15
§ 152
Riigikohus
§ 15
§ 15
§ 32
§ 32
§ 15
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15
Riigikohus
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15
§ 152
§ 15
§ 15