“Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 3.5 “Katseprojektid” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
“Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 3.5 “Katseprojektid” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord
Jõustumine: 01.01.202601.09.201512.03.201201.01.201101.04.2010
RTL 2010, 16, 295
Määruses sätestatakse rakenduskava meetme 3.5 «Katseprojektid» (edaspidi meede 3.5) raames toetatavad tegevused, abikõlblikud ja mitteabikõlblikud kulud, katseprojektide toetuse (edaspidi toetus) taotleja ja taotluse kohta esitatavad nõuded, toetuse maksimaalne määr, taotluse menetlemise tingimused ja kord, taotluse hindamise kriteeriumid ja taotluse hindamise kord, taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise tingimused ja kord, toetuse väljamaksete tegemise tingimused ja kord ning toetuse saaja kohustused.
(1) Meetme 3.5 raames toetatakse järgmisi tegevusi:
1) püügivahendite selektiivsuse parendamiseks sobiva meetodi ja selektiivse püügivahendi katsetamine;
2) alternatiivse püügikorraldusmeetodi katsetamine;
3) uuendusliku tehnoloogia tehnilise teostatavuse või majandusliku elujõulisuse katsetamine;
4) uuendusliku majandamiskava ja püügikoormuse jaotuskava katsetamine.
(2) Toetatava tegevuse elluviimist ei või alustada varem ja kuludokumendid ei või olla väljastatud varem kui Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi Amet) taotluse esitamise päeval.
(3) Toetatav tegevus peab olema ellu viidud toetuse kasutamise kavas sätestatud aja jooksul, kuid mitte hiljem kui 30. juuniks 2015. a.
§ 3. Toetuse kasutamise kava ja toetuse määr
(1) Toetust antakse üksnes toetuse kasutamise kavas nimetatud projekti elluviimiseks. Toetuse kasutamise kava, mis sisaldab projekti nimetust, toetuse maksimaalset suurust, projekti sisu ja elluviimise tingimusi, kehtestab põllumajandusminister, arvestades toetuse andmiseks ettenähtud eelarve mahtu ning «Kalandusturu korraldamise seaduse» § 66 alusel moodustatud kalandusnõukogu arvamust.
(2) Toetuse kasutamise kavas nimetatakse üksnes selline projekt, mille tegevuste elluviimise kohta on varem koostatud teaduslik uuring või antud teaduslik hinnang.
(3) Toetuse kasutamise kava avalikustatakse Ameti veebilehel kümne tööpäeva jooksul arvates kava kehtestamisest.
(4) Toetust antakse abikõlblike kulude maksumuse hüvitamiseks kuni 100% abikõlblike kulude maksumusest.
(1) Abikõlblik on kulu, mis on vajalik projekti elluviimiseks ning on kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 artiklis 55 sätestatud nõuetega.
1) tolli-, sisseveo- ja muu maks, mida hüvitatakse, tasaarveldatakse või kustutatakse muul moel ning mis ei moodusta osa Eesti maksusüsteemist;
3) sularahas tehtud kulutus, teenustasu pangatoimingu eest, intress, tagatismakse ja finantsteenusega seotud muu kulu;
4) juriidiliseks konsultatsiooniks ja raamatupidamisteenuse eest tasumiseks tehtud kulutus;
5) projekti üldkulud, mis ületavad 20% projekti kogumaksumusest. Projekti üldkuludena käsitatakse bürootarvete kulu, sideteenuste kulu, infotehnoloogia seadmete ning kontoritehnika hooldus- ja remondikulu, kommunaalkulu, ruumide ja maa rentimise kulu, valveteenuse kulu, maamaksu kulu ning teadusasutuse ja ülikooli üldkululõivu;
7) tulumaksuga maksustatav reisikindlustuskulu, sõidu- ja majutuskulu;
8) amortisatsioonikulu;
9) viivis, trahv ja muu rahaline karistus, kohtukulu, riigilõiv;
10) maa ja olemasoleva ehitise ostmise või liisimise kulu;
11) kulu, mis on sisuliselt ja majanduslikult ebaotstarbekas ning mis ei ole vajalik tegevuse eesmärgi saavutamiseks;
12) töölepingu ning töövõtu-, käsundus- või muu teenuse osutamiseks sõlmitud võlaõigusliku lepingu alusel makstud tasu selles osas, mille suurus ületab Eesti keskmise tasu suuruse sarnase töö eest;
13) nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 55 lõikes 5 sätestatud kulu.
3. peatükk NÕUDED TOETUSE TAOTLEJA KOHTA
Toetust võib taotleda avalik-õiguslikust juriidilisest isikust teadus- ja arendusasutus «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» § 3 tähenduses ning riigiasutus.
§ 7. Taotleja usaldusväärsus
Taotleja peab olema usaldusväärne, mida muu hulgas kinnitab taotleja vastavus järgmistele nõuetele:
4) taotleja ei saa sama kulu hüvitamiseks raha riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest.
(1) Kui taotleja soovib võlaõigusliku lepingu alusel tellida kolmanda isiku käest projekti elluviimiseks vajaliku töö või teenuse, mille käibemaksuta maksumus ületab 156 466 krooni, või soetada projekti elluviimiseks vajalikku vara, mille käibemaksuta maksumus ületab nimetatud summa, teeb taotleja hinnapakkumuse esitamise ettepaneku vähemalt kolmele asjakohast teenust osutavale või vara müüvale isikule. Kui töö, teenuse või vara käibemaksuta maksumus ei ületa 156 466 krooni, teeb taotleja hinnapakkumuse esitamise ettepaneku ühele asjakohast teenust osutavale või vara müüvale isikule.
(2) Taotleja võib teha vähem kui kolm hinnapakkumuse esitamise ettepanekut, kui asjakohast teenust osutab või vara müüb vähem kui kolm isikut, esitades koos taotlusega sellekohase teabe.
(3) Taotleja valitud hinnapakkumus ei tohi olla põhjendamatult kõrge võrreldes sarnase töö, teenuse või vara keskmise maksumusega. Kui taotleja ei ole valinud odavaimat hinnapakkumust, põhjendab ta tehtud valikut.
(2) Ühe taotluse alusel võib taotleda toetust üksnes ühe toetuse kasutamise kavas nimetatud projekti elluviimiseks.
3) paragrahvis 8 nimetatud hinnapakkumuste koopiad;
4) tehtud valiku põhjendus, kui taotleja ei ole valinud odavaimat hinnapakkumust;
5) vajaduse korral §-s 9 nimetatud dokument;
6) riikliku maksu maksuvõla olemasolu korral mitte varasema kui taotluse esitamise kuule eelnenud kuu esimese päeva seisuga väljastatud Maksu- ja Tolliameti tõend maksuvõla tasumise ajatamise ja maksude ajakava kohaselt tasumise kohta.
(3) Kui taotleja taotleb projekti või projekti üksiku tegevuse elluviimiseks toetust samal ajal mitme meetme raames või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, esitab ta koos taotlusega sellekohase teabe.
Taotleja teavitab Ametit viivitamata kirjalikult §-s 11 nimetatud dokumentides esitatud andmete muutumisest või muust ilmnenud asjaolust, mis võib mõjutada taotluse kohta otsuse tegemist.
§ 14. Taotluste hindamine ja taotluste paremusjärjestuse moodustamine
(1) Kui toetuse kasutamise kavas nimetatud ühe projekti kohta on nõuetekohaseks tunnistatud vähemalt kaks taotlust, hindab Amet nõuetekohaseks tunnistatud taotlusi.
(2) Taotluste hindamise korral loetakse paremaks selline taotlus, mis näeb ette projekti elluviimise väiksema toetuse summa abil. Kui vähemalt kaks taotlust näevad ette projekti elluviimise sama suure toetuse summa abil, loetakse paremaks varem esitatud taotlus.
(3) Taotluste hindamise tulemuste alusel moodustab Amet taotluste paremusjärjestuse.
(1) Toetuse kasutamise kavas nimetatud projekti kohta teeb Amet ühe taotluse rahuldamise otsuse. Kui toetuse kasutamise kavas nimetatud ühe projekti kohta on esitatud vähemalt kaks taotlust, teeb Amet taotluse rahuldamise otsuse selle taotluse kohta, mis tuli taotluste hindamise tulemuste alusel moodustatud paremusjärjestuses esimesele kohale.
(2) Taotluste paremusjärjestuses teisele ja järgnevatele kohtadele tulnud taotluste kohta teeb Amet «Kalandusturu korraldamise seaduse» § 197 lõike 7 alusel taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
(3) Amet võib teha taotluse osalise rahuldamise otsuse, kui toetust taotletakse mitteabikõlbliku kulu hüvitamiseks. Taotluse osalise rahuldamise otsuse tegemise korral võib muuta taotletud summat või projekti tegevusi tingimusel, et toetuse summa ei suurene ning saavutatakse projekti eesmärgid.
(5) Amet teeb taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse 35 tööpäeva jooksul arvates taotluse esitamise tähtaja lõppemisest.
(1) Toetus makstakse välja üksnes abikõlblike kulude hüvitamiseks. Kui projekti elluviimisega teenitakse kasumit, makstakse toetus välja ainult nende abikõlblike kulude hüvitamiseks, mille katmiseks ei piisa teenitud kasumist.
(2) Toetus makstakse välja üksnes juhul, kui toetuse saaja on tegevuse elluviimisel järginud kõiki «Kalandusturu korraldamise seaduses», selles määruses ja toetuse kasutamise kavas sätestatud asjakohaseid nõudeid.
(3) Töö ja teenus, mille kulude hüvitamiseks taotletakse toetuse väljamakse tegemist, peavad olema lõpetatud ja toetuse saaja peab olema need vastu võtnud ning võlaõigusliku lepingu alusel kolmanda isiku käest tellitud töö ja teenuse puhul nende eest ka tasunud.
(4) Toetuse saaja peab olema vara, mille soetamise kulude hüvitamiseks taotletakse toetuse väljamakse tegemist, vastu võtnud ning selle eest tasunud.
(5) Toetus makstakse välja üksnes juhul, kui projekti elluviimise käigus tekkinud autori varalised õigused on tasuta üle antud riigile, kusjuures tehingus määratakse riigivara valitsejaks Põllumajandusministeerium (edaspidi ministeerium).
(6) Ministeerium teavitab Ametit autori varaliste õiguste üleandmisest kümne tööpäeva jooksul.
(7) Ministeerium võib loobuda projekti elluviimise käigus tekkinud autori varaliste õiguste ülevõtmisest, kui nende ülevõtmiseks puudub avalik huvi. Sellisel juhul ei kohaldata toetuse väljamakse tegemise suhtes lõiget 5.
(1) Toetuse saaja esitab toetuse väljamaksmiseks pärast projekti täielikku või osadena elluviimist ja selle eest täielikult või osadena tasumist, kuid mitte varem kui pärast taotluse rahuldamise otsuse kättesaamist Ametile lisas 3 toodud vormi kohase väljamaksetaotluse koos järgmiste dokumentidega:
1) lisas 4 toodud vormi kohane projekti elluviimise aruanne;
2) selle isiku, kellelt toetuse saaja tellis töö või teenuse või ostis kaupa, väljastatud arve-saatelehe või arve koopia;
3) punktides 1 ja 2 nimetatud dokumentides märgitud rahalise kohustuse tasumist tõendava maksekorralduse või pangakonto väljavõtte koopia;
4) töö või teenuse üleandmist-vastuvõtmist tõendava dokumendi koopia, kui tegemist on tellitud töö või teenusega.
(2) Lõike 1 punktis 2 nimetatud arve-saatelehe või arve koopial näidatud tehingu sisu peab vastama arve väljastanud isiku hinnapakkumusele.
(1) Amet teeb toetuse väljamakse tegemise või väljamakse tegemisest keeldumise otsuse 40 tööpäeva jooksul arvates §-s 17 nimetatud väljamaksetaotluse ja nõuetekohaste dokumentide saamisest.
(2) Amet teeb toetuse väljamakse tegemisest keeldumise otsuse, kui taotleja ei ole täitnud §-s 16 sätestatud toetuse väljamakse tegemise tingimusi, ei ole esitanud § 17 lõike 1 punktides 1–4 nimetatud dokumente või kui tehakse kindlaks taotluse rahuldamata jätmise alus.
(3) Amet teeb toetuse väljamakse tegemise või väljamakse tegemisest keeldumise otsuse toetuse saajale teatavaks kümne tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
(4) Amet maksab toetusraha toetuse saajale kümne tööpäeva jooksul arvates toetuse väljamakse tegemise otsuse tegemisest.
(1) Toetuse saaja kasutab toetust sihtotstarbeliselt ja mõistlikult ning kõige säästlikumal viisil, järgides toetatava tegevuse elluviimisel «Kalandusturu korraldamise seaduses», selles määruses ja toetuse kasutamise kavas sätestatud asjakohaseid nõudeid.
(2) Toetuse saaja peab jooksvalt arvestust projekti elluviimisega seotud tulude ja kulude üle. Projekti elluviimisega teenitud kasumit kasutab toetuse saaja sama projekti abikõlblike kulude katmiseks.
(3) Toetuse saaja esitab kolme kuu jooksul arvates projekti täielikust elluviimisest Ametile projekti elluviimise kohta kirjaliku ülevaate, mis koosneb järgmistest osadest:
1) sissejuhatus, kus selgitatakse projekti eesmärke, nende saavutamise viisi ja lahenduse originaalsust;
2) tehtud tegevuste ja olulisemate tulemuste praktilise väärtuse kirjeldus ja analüüs;
3) projekti tulemuste lühitutvustus nii eesti kui ka inglise keeles.
(4) Amet avalikustab lõikes 3 nimetatud ülevaate oma veebilehel 30 päeva jooksul arvates ülevaate saamisest.
(6) Kuni viie aasta möödumiseni viimase väljamakse tegemisest arvates teavitab toetuse saaja viivitamata Ametit kirjalikult:
§ 21. Toetuse taotlemine 2010. aastal
Toetuse taotlemisel 2010. aastal ei kohaldata § 2 lõiget 2, kui tegevuse elluviimist ei ole alustatud ning kuludokumendid ei ole väljastatud varem kui 1. jaanuaril 2010. aastal.
§ 22. Määruste muutmine
(1) Põllumajandusministri 27. augusti 2009. a määrust nr 92 ««Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava» meetme 3.1 «Ühistegevuse» tegevuse «Muud ühistegevused» raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord» (RTL 2009, 70, 1030; 85, 1238) muudetakse järgmiselt:
1) paragrahvi 8 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:«(2) Taotleja võib teha vähem kui kolm hinnapakkumuse esitamise ettepanekut, kui asjakohast teenust osutab või vara müüb vähem kui kolm isikut, esitades koos taotlusega sellekohase teabe.»;
2) paragrahvi 19 lõikes 11 asendatakse sõnad «Koos väljamaksetaotlusega» sõnadega «Kolme kuu jooksul pärast projekti täielikku elluviimist»;
3) paragrahvi 19 lõikes 3 asendatakse sõnad « Kuni seitsme aasta möödumiseni taotluse rahuldamise otsuse» sõnadega «Kuni viie aasta möödumiseni viimase väljamakse».
(2) Põllumajandusministri 25. jaanuari 2010. a määrust nr 3 «2010. aastal toetatavad «Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava» meetmed ja tegevuste liigid» (RTL 2010, 5, 89) täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
«11) meede 3.5 «Katseprojektid».»
Määruse § 22 lõige 1 jõustub 1. aprillil 2010. a.
põllumajandusministri ülesannetes Juhan PARTS
Määruse lisad on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 26.03.2010. a resolutsioon nr 17-1/10-01095.
RT I, 05.12.2014, 26


Kose valla vallasõbralikuma ettevõtte tunnustuse avaldamise kord – Riigi Teataja
Kose valla vallasõbralikuma ettevõtte tunnustuse avaldamise kord
Kose valla vallasõbralikuma ettevõtte tunnustuse avaldamise kord - sisukord
§ 2 TUNNUSTAMISE ALUSED
§ 3 TUNNUSTAMISE AVALIKUSTAMINE
RT IV, 28.12.2017, 39
Vastu võetud 21.01.2010 nr 14
RT IV, 19.04.2013, 65
jõustumine 25.01.2010
21.12.2017 RT IV, 28.12.2017, 15 31.12.2017
Määrus kehtestatakse “Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” § 6 lõike 3 punkti 2, § 14 lõike 1 alusel.
Kose vald avaldab tunnustust Kose valla vallasõbralikumale ettevõttele Kose valla teeneteplaadi andmisega.
§ 2. TUNNUSTAMISE ALUSED
(1) Vallasõbralikuma ettevõtte nimetus antakse Kose vallas tegutsevale, jätkusuutlikule ettevõttele või ettevõtte Kose vallas asuvale allüksusele, kes on andnud oma pikaajalise tegutsemisega Kose vallas tööd Kose valla elanikele ning on mitmeti toetanud Kose valda tema ettevõtmistes.
(2) Vallasõbralikuma ettevõtte tunnustuse andmise otsustab Kose Vallavolikogu.
[RT IV, 28.12.2017, 15 - jõust. 31.12.2017]
(3) Vallasõbralikuma ettevõtte tunnustus omistatakse kahes kategoorias:
1) väikeettevõte, kuni 15 töötajat
2) suurettevõte, 15 ja enam töötajat
(4) Vallavalitsus kuulutab vallasõbralikuma ettevõtte kandidaatide esitamise välja hiljemalt 1.detsembril. Põhjendatud vabas vormis ettepanekuid vallasõbralikuma ettevõtte tunnustuse omistamise kohta, võivad teha kõik juriidilised ja füüsilised isikud, Kose vallavalitsus, Kose Vallavolikogu ja selle komisjonid.
(5) Vallavalitsus saadab kõigile tähtajaks saabunud ettepanekutes äramärgitud ettevõtetele laiali täiendavad küsitlusankeedid (Lisa 1). Tagastatud ankeetide ja varem tehtud ettepanekute põhjal langetab komisjon otsuse.
(6) Komisjon teeb ettepaneku tunnustamise kinnitamise kohta vallavolikogule hiljemalt jaanuari volikogu korralise istungi ajaks.
(7) Vallasõbralikuma ettevõtte nimetust antakse üks kord aastas. Sobiva kandidaadi puudumisel võib komisjon otsustada tunnustust mitte välja anda.
§ 3. TUNNUSTAMISE AVALIKUSTAMINE
(1) Vallasõbralikuma ettevõtte nimetusega kaasnev Kose teeneteplaat antakse üle Kose Vallavalitsuse poolt korraldataval Eesti Vabariigi aastapäeva pidulikul aktusel.
(2) Vallavalitsus avalikustab aasta vallasõbralikuma ettevõtte valla kodulehel ja valla lehes.
(1) Kose valla tunnustuse saaja ei omanda eriõigusi.
(2) Tunnustus (Kose valla teeneteplaat) ei kuulu asendamisele.
(3) Kose valla teeneteplaadi saajate kohta peab arvestust Kose Vallavalitsuse kantselei.
Lisa 1 Kose valla vallasõbralikuma ettevõtte väljaselgitamise küsitlusankeet


(LKindlS)
redaktsioon 01.09.2017 - 01.01.2019 [RT I, 04.07.2017, 127]
(1) Fondile kohaldatakse kindlustustegevuse seaduse §-s 52, § 83 lõigetes 1 ja 3, § 96 lõigetes 1 ja 7, § 99 lõike 1 punktides 1-5, 7 ja 8 ning lõikes 2, § 106 lõigetes 2 ja 5, § 108 lõigetes 1 ja 2 ning §-des 129, 217-220, 253 ja 264 kindlustusandja kohta sätestatut.
(3) Eesti rahvastikuregistri volitatud töötleja esitab registrisse kindlustusvõtjate, sõidukiomanike, vastutavate kasutajate, kahjustatud isikute ja kindlustusjuhtumi põhjustanud sõidukijuhtide rahvastikuregistri seaduse § 21 lõike 1 punktides 1-4, 6, 61, 9, 91 ja 14 nimetatudandmed.


Majandus- ja taristuministri määruste muutmine – Riigi Teataja
Majandus- ja taristuministri määruste muutmine
RT I, 26.05.2017, 11
Vastu võetud 22.05.2017 nr 25
Määrus kehtestatakse toote nõuetele vastavuse seaduse § 5 lõike 4, Vabariigi Valitsuse 26. augusti 2010. a määruse nr 123 „Volituste andmine tootele nõuete ja vastavushindamise korra kehtestamiseks ning turujärelevalveasutuse määramiseks” § 1 lõike 1 punkti 14, lõike 2 ja ehitusseadustiku § 11 lõike 4 alusel.
§ 1. Majandus- ja taristuministri 15. aprilli 2015. a määruses nr 30 „Pürotehnilisele tootele, selle pakendile, pürotehnilise tootega kaasnevale teabele ja märgistusele ning pürotehnilise toote nõuetele vastavuse tõendamisele esitatavad nõuded” tehakse järgmised muudatused:
„Määrus kehtestatakse toote nõuetele vastavuse seaduse § 5 lõike 4, Vabariigi Valitsuse 26. augusti 2010. a määruse nr 123 „Volituste andmine tootele nõuete ja vastavushindamise korra kehtestamiseks ning turujärelevalveasutuse määramiseks” § 1 lõike 1 punkti 14, lõike 2 ja lõhkematerjaliseaduse § 50 lõike 2 ja § 501 lõike 3 alusel.”;
2) määrust täiendatakse paragrahviga 11 järgmises sõnastuses:
„§ 11. Turujärelevalveasutus
Käesolevas määruses sätestatud nõuete täitmise üle teeb turujärelevalvet Tehnilise Järelevalve Amet.”.
§ 2. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 1. juuni 2005. a määruse nr 63 „Lõhkematerjalitehasele esitatavad nõuded” preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse ehitusseadustiku § 11 lõike 4 ja lõhkematerjaliseaduse § 25 lõike 3 alusel.”.
§ 3. Majandus- ja kommunikatsiooniministri 7. augusti 2012. a määruse nr 57 „Lõhkematerjalilaole, lõhkematerjali ja pürotehnilise toote hoidmisele esitatavad nõuded” preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse ehitusseadustiku § 11 lõike 4 ja lõhkematerjaliseaduse § 13 lõike 7, § 36 lõike 4, § 53 lõike 5 ja § 56 lõike 3 alusel.”.


Ohtlike ainete lubatava heite piirväärtused toodanguühiku kohta - sisukord
§ 1 Elavhõbeda heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 2 Kaadmiumi heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 3 Pentaklorofenooli heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 4 Heksaklorobutadieeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 5 Triklorometaani heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 6 Trikloroeteeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 7 Tetrakloroeteeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 8 Triklorobenseeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 9 Heksaklorobenseeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 10 1,2-dikloroetaani heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 11 Heksaklorotsükloheksaani heite piirväärtused toodanguühiku kohta
Määrus kehtestatakse «Veeseaduse» § 2611 lõike 6 alusel.
§ 3. Pentaklorofenooli heite piirväärtused toodanguühiku kohta
§ 4. Heksaklorobutadieeni heite piirväärtused toodanguühiku kohta
1) klorometaanide tootmisel metanoolist või metanoolist ja metaanist (metanooli hüdrokloreerimine ning metüülkloriidi kloorimine) 10 g CHCl3 1 t klorometaanide tootmisvõimsuse kohta;
(1) Tetrakloroeteeni (tetrakloroetüleen, perkloroetüleen, PER, C2Cl4, CAS nr 127-18-4) heite kuu keskmised piirväärtused toodanguühiku kohta on järgmised:


PS Planet - PS4, PS3, PS Vita • Vaata teemat - Mängude Glitchid/Bugid/Naljakad momendid
Mängude Glitchid/Bugid/Naljakad momendid
21 postitust • 1. leht 3-st • 1, 2, 3
Postitas ThaPhoenix » 25 Sept 2010, 08:44
Tervist, tuli selline mõte, et võiks teha teema kus kõik kirjeldavad või näitavad pilte glitchidest/bugidest/naljakatest momenditest mis neil juhtunud on .
NB!Pilt on tehtud telefoniga .
Re: Mängude Glitchid/Bugid/Naljakad momendid
Postitas FanBoy » 25 Sept 2010, 09:31
Sellist asja olen kohanud.
Postitas Tom-D » 25 Sept 2010, 10:08
Mul juba aastaid konto youtubes aga esimest korda panin ka mingi video reaalselt üles Mängisin Prince of Persiat PS3 peal ja mingil hetkel jooksin kogemata üle katuse ääre ja minu üllatuseks prints mitte ei kukkunud vaid jooksis õhus ohjeldamatult edasi. Filmitud moblaga kuna see oli esimene asi mis kätte juhtus.
Postitas taskurebane » 25 Sept 2010, 20:08
Kah paar pilti, mõlemad GTA IV -st.
Postitas Eddynstain » 01 Okt 2010, 14:32
Just Cause 2 glitch avastasin kah ise ja recordisin Just Cause 2 game recorderiga suvel.
Ma ei tea kas keegi veel sellist glitchi on kohanud. see oli mingis lennujaamas.
Postitas Eddynstain » 01 Okt 2010, 14:34
Tom-D kirjutas: Mul juba aastaid konto youtubes aga esimest korda panin ka mingi video reaalselt üles Mängisin Prince of Persiat PS3 peal ja mingil hetkel jooksin kogemata üle katuse ääre ja minu üllatuseks prints mitte ei kukkunud vaid jooksis õhus ohjeldamatult edasi. Filmitud moblaga kuna see oli esimene asi mis kätte juhtus.
OT: Sul päris hea kaameraga telefon.
Postitas Tom-D » 01 Okt 2010, 14:39
OT: täiesti tavaline Nokia 5800 Xpressmusic.
Postitas keionommik » 12 Okt 2010, 16:42
endal siis M.A.G is mingi jama ei näinud omal relvi ja käsirelva ning granaati polnudki
Postitas Eddynstain » 12 Okt 2010, 18:07
Sellist asja olen proovinud Gta`s.
Ps3e`l see ei tööta nii hästi kui arvutil aga vähemalt töötab.
Postitas taskurebane » 12 Okt 2010, 18:51
Eddynstain kirjutas: Sellist asja olen proovinud Gta`s.
Ka PS3el töötab see ideaalselt. On vaid üks kindel kiigepaar, teatud kohas, teatud kurvi peal, mis lennutab masina kõrgele-kõrgele majade kohale. Eriti hea on siis, kui meelitad sinna mõne mölaka tänavalt....


text:
1-16-9178/33 Riigikohtu kriminaalkolleegium 12.10.2017
KarS § 121 lg 2 p 1
KarS § 263 lg 1
KarS § 263 objektiivsete tunnuste täitmine eeldab ka 1. juulil 2014 jõustunud karistusseaduse redaktsiooni järgi teo toimepanemist avalikus kohas, selle tuvastamist, kuidas või millega objektiivselt avalikku korda rikuti, selle asjasse mittepuutuva füüsilise isiku olemasolu, keda teoga häiriti või ohustati, ja samuti KarS § 263 lg 1 p-s 1 või 2 nimetatud kvalifitseeriva koosseisutunnuse kindlakstegemist (vt RKKKo 3-1-1-15-17 p 21 jj). (p 8)
KarS § 5 lg 2 lausetest 2 ja 3 nähtub, et seadusel, mis välistab teo karistatavuse, karistamise vangistusega või lühendab vangistust, on tagasiulatuv jõud isiku suhtes, kes kannab temale jõustunud otsusega mõistetud vangistust või kellele jõustunud otsusega mõistetud vangistus pööratakse täitmisele. Sellisel juhul vähendatakse karistust uues seaduses samasuguse teo eest ette nähtud karistuse ülemmäärani, või kui tegu ei ole enam kuriteona karistatav, vabastatakse isik vangistusest. Eelnevast tulenevalt ei mõjuta kergem karistusseadus KarS § 65 lg 2 alusel liitkaristuse mõistmist, vaid võib anda aluse üksnes liitkaristuse täitmisele pööramise korral karistust vähendada. (p 15)
KarS § 5 lg-s 2 peetakse vangistuse täitmisele pööramise all silmas üksnes neid olukordi, kus isik asub reaalselt vangistust kandma. (p 15)
3-2-1-67-17 Riigikohus 20.06.2017
TsMS § 459
Kui elatise väljamõistmise kompromissi kinnitamise määruses ei ole märgitud elatise väljamõistmise aluseks olnud asjaolusid või ei ole asjaolusid märgitud piisavalt, tuleb toimiku põhjal kindlaks teha hagi aluseks olnud asjaolud ja vastuväidetes välja toodud asjaolud ning lugeda need eelduslikult kompromissi kinnitamisel aluseks võetuks. Samuti tuleb eeldada, et kompromissis ette nähtud elatisega on lapse vajadused kaetud. Kompromissi muutmiseks tuleb aga tuvastada, kas mõni väidetud ja eelduslikult aluseks võetud asjaolu on muutunud (vt RKTKo nr 3-2-1-9-17, p 37.1.). (p 11)
Tõlgendust muutev Riigikohtu lahend ei muuda tõlgendust üksnes selle lahendi jaoks, vaid kõigi lahendite jaoks, vastasel juhul võiks olla tegemist ebavõrdse kohtlemisega teiste sarnaste samal ajal menetletavate asjadega (vt ka RKTKo nr 3-2-1-9-17, p 13). (p 11)
Üksnes TsMS §-s 459 sätestatud eeldustel võib nõuda kohtus perioodiliselt tulevikus makstava elatise maksete suuruse muutmist, kui oluliselt on muutunud maksete suurust või kestust mõjutavad asjaolud, mille alusel on tehtud nõude rahuldamise lahend, ja hagi esitamise aluseks olevad asjaolud on tekkinud pärast asja arutamise lõpetamist, mille kestel oleks võinud haginõuet suurendada või vastuväiteid esitada. Elatise suuruse muutmise üle otsustades peab kohus võtma üldjuhul aluseks eelmise kohtulahendi asjaolud ja tuvastama, kas need on sedavõrd muutunud, et annavad alust elatise suurust muuta (RKTKo nr 3-2-1-35-17, p-d 32, 36; RKTKo nr 3-2-1-124-15, p 11). (p 9)
Ülalpidamiskohustuse rikkumine ei välista isiku õigust taotleda TsMS § 459 alusel perioodiliselt tulevikus makstava elatise maksete suuruse muutmist. (p 12)
3-1-1-34-17 Riigikohus 12.06.2017
Ekslikult 2 kuu võrra pikema liitkaristuse mõistmine on käsitatav materiaalõiguse ebaõige kohaldamisena, mis tingib kohtuotsuse osalise tühistamise ja tühistatud osas uue otsuse tegemise (p 8).
KrMS § 173 lg 1 p 1 ja § 175 lg 1 p 1 kohaselt kuulub kriminaalmenetluse kulude hulka valitud kaitsjale makstud mõistliku suurusega tasu. Riigikohus on varem märkinud, et kassatsioonimenetluses tuleb valitud kaitsjale makstud tasu mõistlikkust hinnates muu hulgas võtta arvesse, millises ulatuses on kassatsiooni argumendid põhjendatud (vt RKKKo kriminaalasjas nr 3-1-1-6-16, p 36). Samuti sätestab KrMS § 175 lg 2, et kui menetlusosalisel on mitu kaitsjat või esindajat, arvatakse menetluskulude hulka neile makstud tasu suuruses, mis ei ületa ühele kaitsjale või esindajale tavapäraselt makstavat mõistliku suurusega tasu. Osutatud sätte mõtte kohaselt ei saa ühe ja sama kaitseülesande täitmise eest mitmele kaitsjale makstud tasu menetluskulude hulka arvata suuremas ulatuses kui see, mida oleks võimalik pidada ühele kaitsjale või esindajale sama ülesande täitmise eest makstavaks mõistlikuks tasuks (vt RKKKm kriminaalasjas nr 3-1-1-63-13, p 23 ja RKKKm kriminaalasjas nr 3-1-1-22-17, p 59) (p 11).
3-1-1-24-17 Riigikohus 24.05.2017
KarS § 83 lg 3 p 2
Süüteo toimepanemise vahetu objekti saab konfiskeerida üksnes seaduses sätestatud juhul. KarS § 385 puhul ei ole selle süüteo vahetu objekti konfiskeerimist ette nähtud. Järelikult on kolmanda isiku vara arestimine süüteo vahetu objekti konfiskeerimise tagamiseks KarS § 385 alusel esitatud kahtlustuse puhul välistatud. (p 16)
KarS § 385 alusel on mh karistatav füüsilisest isikust võlgniku poolt ajutise halduri ees võlgniku vara olulises ulatuses varjamine. See koosseis tagab pankrotiseaduse (PankrS) § 22 lg 3 p-st 1 ja lõikest 4 tulenevat teabe andmise kohustust pankrotimenetluses. (p 10)
KarS § 394 lg 1 järgi on karistatav rahapesu. Süüteo vahetu objekt rahapesu tähenduses on kuritegeliku tegevuse tulemusel saadud vara või selle asemel saadud vara, mille tõelist olemust, päritolu, asukohta, käsutamisviisi, ümberpaigutamist, omandiõigust või varaga seotud muid õigusi on rahapesu toimepanija varjanud või saladuses hoidnud või mida ta on muundanud, üle kandnud, omandanud, vallanud või kasutanud eesmärgiga varjata või hoida saladuses vara ebaseaduslikku päritolu või abistada kuritegelikus tegevuses osalenud isikut, et ta saaks hoiduda oma tegude õiguslikest tagajärgedest (vt rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse § 4 lg 1) (RKKKm asjas nr 3-1-1-97-13, p 20). Õige on küll seisukoht, et KarS § 385 koosseisu mõttes ei ole oluline, kas võlgnik omandas vara seaduslikul või ebaseaduslikul teel. Samas on vara päritolu määrava tähtsusega KarS § 394 koosseisu täidetuse hindamisel. Selle koosseisu täidab üksnes kuritegeliku tegevuse tulemusel saadud vara pesemine. (p 11)
Pelgalt vara pankrotimenetluses varjamise fakt ei muuda seda kuritegelikuks tuluks. (p 12)
Vara liikumine pankrotivara hulka ei võta isikult selle omandiõigust, vaid üksnes piirab omandiõigust. PankrS § 35 lg 1 p 1 järgi moodustub võlgniku varast pankroti väljakuulutamisel pankrotivara ning § 36 lg 1 järgi läheb pankroti väljakuulutamisega võlgniku õigus pankrotivara valitseda ja käsutada üle pankrotihaldurile, kui seadusest ei tulene teisiti. Pankrotivara on PankrS § 108 lg 2 järgi vara, mis oli võlgnikul olemas pankroti väljakuulutamise ajal, samuti vara, mis nõutakse või võidetakse tagasi või mille võlgnik omandab pankrotimenetluse ajal. See tähendab, et pankrotivara on kogu vara, mis võlgnikul on pankroti väljakuulutamise ajal, mitte ainult see vara, mille arvel rahuldatakse võlausaldajate nõuded, ja see on nii isegi juhul, kui pankrotivara väärtus osutub suuremaks kui võlausaldajate nõuded (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi määrus asjas nr 3-2-1-12-16, p 16). Seega ei omanda isik KarS §-s 385 sätestatud süüteo toimepanemisega vara. Vara mittevarjamisel selle liikumine pankrotivara hulka ei muuda vara omanikku, vaid kitsendab käsutuskeeluga omandiõiguse teostamist. (p 14)
Vara liikumine pankrotivara hulka ei võta isikult selle omandiõigust, vaid üksnes piirab omandiõigust. PankrS § 35 lg 1 p 1 järgi moodustub võlgniku varast pankroti väljakuulutamisel pankrotivara ning § 36 lg 1 järgi läheb pankroti väljakuulutamisega võlgniku õigus pankrotivara valitseda ja käsutada üle pankrotihaldurile, kui seadusest ei tulene teisiti. Pankrotivara on PankrS § 108 lg 2 järgi vara, mis oli võlgnikul olemas pankroti väljakuulutamise ajal, samuti vara, mis nõutakse või võidetakse tagasi või mille võlgnik omandab pankrotimenetluse ajal. See tähendab, et pankrotivara on kogu vara, mis võlgnikul on pankroti väljakuulutamise ajal, mitte ainult see vara, mille arvel rahuldatakse võlausaldajate nõuded, ja see on nii isegi juhul, kui pankrotivara väärtus osutub suuremaks kui võlausaldajate nõuded (RKTKm asjas nr 3-2-1-12-16, p 16). Seega ei omanda isik KarS §-s 385 sätestatud süüteo toimepanemisega vara. Vara mittevarjamisel selle liikumine pankrotivara hulka ei muuda vara omanikku, vaid kitsendab käsutuskeeluga omandiõiguse teostamist. (p 14)
3-1-1-101-16 Riigikohus 10.04.2017
KarS § 237 3 lg 1
KrMS § 63 lg 1^1 kohaselt sõltub julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe tõendina kasutamise lubatavus esmalt riigi peaprokuröri otsusest. Juhul, kui riigi peaprokurör ei pea julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetluses tõendina esitamist vajalikuks ega võimalikuks, pole selle teabe tõendina kasutamine lubatud. (p 23)
Teiseks tuleb KrMS § 63 lg-st 11 nähtuvalt arvestada teabehanke korras saadud teabe tõendina kasutamise üle otsustamisel KrMS § 1261 lg-s 2 ja § 1267 lg-s 2 nimetatud piiranguid. KrMS § 1267 lg 2 kohaselt ei kasutata tõendina sama seadustiku §-s 72 nimetatud isiku poolt edastatavat teavet või sellisele isikule teise isiku poolt edastatavat teavet, mis on saadud salajasel pealtkuulamisel või -vaatamisel, kui teabe sisuks on isikule ameti- või kutsetegevuses teatavaks saanud asjaolud. KrMS § 1261 lg 2 reguleerib aga jälitustoiminguga teabe kogumisele eelnevat etappi ja sätestab, et jälitustoiming on kriminaalmenetluse seadustikus sätestatud alustel lubatud, kui andmete kogumine muude toimingutega või tõendite kogumine muude menetlustoimingutega ei ole võimalik, ei ole õigel ajal võimalik või on oluliselt raskendatud või kui see võib kahjustada kriminaalmenetluse huve (nn ultima ratio-põhimõte). KrMS § 63 lg-s 11 nimetatud otsustuse tegemise ajaks on teave julgeolekuasutuste seaduses sätestatud alustel ja korras juba kogutud ning teabe tõendina kasutamise lubatavuse üle otsustamisel tuleb selle eripära arvestada. Teisisõnu on julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetlusse tõendina esitamine KrMS § 63 lg-st 11 ja § 1261 lg-st 2 lähtudes lubatud juhul, kui sama teabe kogumine kriminaalmenetluses ei ole võimalik, ei ole õigel ajal võimalik või on oluliselt raskendatud või kui see võib kahjustada kriminaalmenetluse huve (vt ka Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 23. veebruari 2017. a määrus kohtuasjas nr 3-1-1-112-16, p 30). Kui eelloetletud tingimused pole täidetud, ei ole julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetlusse esitamine ultima ratio-põhimõttega kooskõlas ja selle teabe tõendina kasutamine pole lubatud. (p 24)
Kriminaalasjas kogutud tõendite lubatavusele annab lõpliku hinnangu kohus. Sellest tulenevalt otsustab riigi peaprokurör KrMS § 63 lg 11 kohaselt kohtueelses menetluses küll julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetluses tõendina esitamise üle, kuid tõendi lubatavust puudutavat vaidlust lahendades on kriminaalasja arutav kohus pädev kontrollima riigi peaprokuröri kõnealuse otsustuse seaduslikkust ning hindama, kas julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe kriminaalmenetluses tõendina esitamisel arvestati KrMS § 1261 lg-s 2 ja § 126^7 lg-s 2 nimetatud piiranguid. Samuti on kriminaalasja arutaval kohtul õigus kontrollida, kas tõendina esitatud teabe kogumiseks oli halduskohtu luba ja kas teabe tõendina kasutamine on kooskõlas muude kriminaalmenetluse üldpõhimõtetega. (p 25)
KrMS § 63 lg 1 kohaselt on tõend kahtlustatava, süüdistatava, kannatanu, tunnistaja või asjatundja ütlus, ekspertiisiakt, eksperdi antud ütlus ekspertiisiakti selgitamisel, asitõend, uurimistoimingu, kohtuistungi ja jälitustoimingu protokoll või videosalvestis, samuti muu dokument ning foto või film või muu teabetalletus. Julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe põhjal koostatud teabehanketoimingute kokkuvõtted on käsitatavad muu dokumendina KrMS § 63 lg 1 mõttes. (p 20)
Julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teavet pole vaja jälitustoimingu protokollis vormistada. Kriminaalmenetluse seadustik ei sätesta nõuet, mille kohaselt tuleb mõnes muus menetluses (nt järelevalvemenetluses) tehtud toimingutega saadud teave, mis on vormistatud selles menetluses kehtivate nõuete järgi, kriminaalmenetluses kasutamiseks vormistada ümber analoogilise toimingu protokollis. Teistes menetlustes kogutud teave esitatakse kriminaalmenetluses oma esialgsel kujul. (p 21)
Tõendamiseseme asjaolude tuvastamiseks võib kasutada üksnes KrMS § 63 lg-s 1 loetletud tõendiliike (nn rangeid tõendeid) (vt nt Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 1. märtsi 2006. a otsus kriminaalasjas nr 3-1-1-142-05, p 10; 28. veebruari 2007. a otsus kriminaalasjas nr 3-1-1-105-06, p 11 ja 7. märtsi 2007. a otsus kriminaalasjas nr 3-1-1-12-06, p 16). (p 19)
KrMS § 63 lg 1 kohaselt on tõend kahtlustatava, süüdistatava, kannatanu, tunnistaja või asjatundja ütlus, ekspertiisiakt, eksperdi antud ütlus ekspertiisiakti selgitamisel, asitõend, uurimistoimingu, kohtuistungi ja jälitustoimingu protokoll või videosalvestis, samuti muu dokument ning foto või film või muu teabetalletus. Julgeolekuasutuste seaduse alusel kogutud teabe põhjal koostatud teabehanketoimingute kokkuvõtted käsitatavad muu dokumendina KrMS § 63 lg 1 mõttes. (p 20)
terrorikuriteo ja selle toimepanemisele suunatud tegevuse rahastamine ning toetamine
KarS § 2373 lg 1 kirjeldab alternatiivselt mitmeid koosseisupäraseid tegusid, alustades KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo rahastamisest või muul viisil toetamisest, jätkates terroristliku ühenduse või terroristi (isiku, kelle tegevus on suunatud KarS §-s 237 sätestatud kuriteo toimepanemisele) rahastamise või muul viisil toetamisega ja lõpetades vahendite kättesaadavaks tegemise või kogumisega, teades, et neid vahendeid võidakse kasutada täielikult või osaliselt KarS §-s 237, 2371 või 237^2 sätestatud kuriteo toimepanemiseks. Isiku vastutusele võtmise eeldused loetletud koosseisualternatiivide puhul on erinevad. (p 12)
Kui isik tunnistatakse süüdi KarS § 2373 lg 1 esimese koosseisualternatiivi järgi (s.o KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo rahastamises või muul viisil toetamises), tuleb lisaks rahastamisele või toetamisele tuvastada, millise KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo soodustamisele oli rahastamine või toetamine suunatud. See, kas KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuritegu või selle katse pannakse toime või mitte, ei ole toetaja vastutusele võtmise seisukohalt oluline. Kui isik tunnistatakse süüdi aga KarS § 2373 lg 1 teise koosseisualternatiivi järgi (s.o terroristliku ühenduse või terroristi rahastamises või muul viisil toetamises), tuleb välja selgitada, millist terroristlikku ühendust või terroristi isik rahastas või muul viisil toetas. Võrreldes esimese koosseisualternatiiviga on seos terrorikuritegudega kaudsem ja pole tähtis, kas ja millise konkreetse kuriteo ettevalmistamisele oli toetus suunatud. Määrav on terroristi või terroristliku ühenduse ebaseadusliku tegevuse üldisem teadlik toetamine. Juhul, kui isik tunnistatakse süüdi kolmanda koosseisualternatiivi järgi (s.o vahendite kättesaadavaks tegemises või kogumises, teades, et neid vahendeid võidakse kasutada täielikult või osaliselt. KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo toimepanemiseks), tuleb lisaks vahendite kättesaadavaks tegemisele või kogumisele tuvastada üksnes isiku teadmine, et neid kogutud või kättesaadavaks tehtud vahendeid võidakse põhimõtteliselt kasutada KarS §-s 237, 2371 või 2372 sätestatud kuriteo toimepanemiseks. (p 15)
3-1-1-9-17 Riigikohus 22.03.2017
Varasemaid karistatusi saab uue karistuse mõistmisel arvestada üksnes tingimusel, et need ei ole karistusregistrist kustutatud ja et need varasemad õigusrikkumised on seotud uue kuriteoga (vt nt RKKKo asjas nr 3-1-1-79-03, p 14 ja RKKKo asjas nr 3-1-1-111-12, p 5). Nimetatud keeld laieneb ka väärteoasjadele. Registrist kustutatud karistusandmed ei saa olla aluseks mõistetava karistuse individualiseerimisel eripreventiivses tähenduses, kuna see ei arvesta isiku vahepealset õiguskuulekat käitumist ja kaugeneb karistusseadustiku § 56 lg 1 aluseks olevast teosüü põhimõttest (RKKKo asjas nr 3-1-1-70-16, p 10). (p 9)
Kui kohus on lisakaristuse kohaldamisel otsesõnu arvestanud isiku varasemaid kustunud karistusi ja omistanud neile isiku teosüüd suurendava toime, tingib see puudus kohtuotsuse osalise tühistamise mõistetud lisakaristuse osas. (p 10)
3-1-1-6-17 Riigikohus 20.03.2017
Arusaam isiku süüst KarS § 56 lg 1 ls 1 tähenduses tekib eeskätt vahetult suulise kohtumenetluse käigus, kus kohtul kujuneb veendumus nii toimepanija isikust kui ka tema teost. Kuna aga kohus otsustab karistuse seadusele ja enda siseveendumusele tuginedes, saab selle valik olla korralises edasikaebemenetluses kohtuotsuse tühistamise aluseks eelkõige siis, kui on tuvastatav selge materiaal- või menetlusõiguslik rikkumine nimetatud küsimuse lahendamisel, sellel konkreetsel eksimusel on olnud vahetu toime kohtu siseveendumuse kujunemisele ja see on toonud kaasa süüteo raskusele või süüdimõistetud isikule selgelt mittevastava karistuse mõistmise (vt RKKKo nr 3-1-1-70-16, p 11). (p 7)
Karistuse mõistmisel tuleb võtta lähtepunktiks karistusseadustiku eriosa normi sanktsiooni keskmine määr. Seejärel tuvastatakse süüdistatava süü suurus ja karistust kergendavad ning raskendavad asjaolud, mille põhjal saadakse süüdlase süü suurusele vastav karistuse määr (vt nt RKKKo nr 3-1-1-77-11, p 11 ja nr 3-1-1-52-13, p 19). Lisaks isiku süüle tuleb KarS § 56 kohaselt arvestada eri- ja üldpreventiivseid kaalutlusi, s.o võimalust mõjutada süüdlast edaspidi hoiduma süütegude toimepanemisest, ning õiguskorra kaitsmise huvisid (vt nt RKKKo nr 3-1-1-76-12, p 7 ja nr 3-1-1-52-13, p 19). (p 9)
Sõiduki juhtimise õiguse äravõtmine teenib eeskätt eripreventiivseid eesmärke: see peab tagama, et isik ei saaks enam samalaadseid rikkumisi toime panna. Kuna korduva rikkuja puhul on tõenäolisem võimalus, et ta paneb tulevikus uuesti toime samaliigilise süüteo, on see ka üks alus, mille põhjal saab hinnata sõiduki juhtimise õiguse äravõtmise vajalikkust. (Vt RKKKo nr 3-1-1-122-13, p-d 9 ja 11). (p 16)
Olukorras, kus menetlusalusele isikule määratud korduvad rahatrahvid ei ole mõjutanud teda uute süütegude toimepanemisest hoiduma, ei täidaks uue rahatrahvi kohaldamine eripreventiivset eesmärki, kuna see on ennast konkreetse isiku puhul karistusliigina ammendanud. Isik, kes eirab vaatamata korduvatele karistustele jätkuvalt ja tahtlikult liiklusseaduse nõudeid, on teistele liiklejatele ohtlik ning ta tuleb liiklusest kõrvaldada. (p 16)
Üldpreventiivseid eesmärke silmas pidades ei tohi kohaldatav karistus anda ühiskonnale signaali, justkui ei taunitaks õiguskorras süütegude korduvat toimepanekut oluliselt rangemal viisil. Lubatud sõidukiiruse ületamine suurendab liiklusõnnetusse sattumise tõenäosust ja võib liiklusõnnetuse korral põhjustada raskemaid tagajärgi. Seega ei saa väita, et lubatud sõidukiiruse ületamise puhul on tegemist vähetähtsa õigusrikkumiste liigiga, kuna sellega seatakse ohtu kaalukad õigushüved. Sellistele rikkumistele peab riik reageerima rangelt. Liiklusnõudeid korduvalt rikkunud isikute jätkuvalt leebe karistusõiguslik kohtlemine ei aita liiklusolukorra paranemisele kaasa. (p 18-19)
Varasemaid karistatusi saab uue karistuse mõistmisel arvestada tingimusel, et need ei ole karistusregistrist kustutatud ja et need varasemad õigusrikkumised on seotud uue süüteoga (vt RKKKo nr 3-1-1-70-16, p 9). (p 13)
Liiklussüüteo toime pannud isikute hulgas näib olevat levinud arusaam, nagu kujutaks juhtimisõiguse äravõtmine endast võimalikest enim piiranguid kaasa toovat karistusliiki, mida tuleks kohaldada üksnes erandjuhtudel. Tegelikult see nii ei ole, sest KarS § 50 lg 2 kohaselt ei või mootorsõiduki juhtimise õigust ära võtta üksnes isikult, kes kasutab mootorsõidukit liikumispuude tõttu. (p 17)
3-1-2-4-16 Riigikohus 28.02.2017
KarS § 64 lg 3
KrMS § 485 lg 2
Kohtulikult karistatud isikute üleandmise Euroopa konventsiooni artikli 10 lg 2, KrMS § 484 lg 2 ja KarS § 64 lg 3 kohaselt ei tohi täideviidav karistus ületada isiku elukohariigi seaduse ning Eesti karistusseadustikuga ette nähtud karistuse ülemmäära. (p 6)
KrMS ei reguleeri täpsemalt seda, kuidas toimub menetluskulude hüvitamine teistmismenetluses, kuid KrMS § 186 lg-s 3 märgitu kohaselt võib teistmisavalduse rahuldamata jätmise korral menetluskulude hüvitamise panna avaldajale. Kui teistmisavaldus ei jää tagajärjetuks avalduses esitatud argumentide põhjendamatuse tõttu, ei ole põhjendatud jätta valitud kaitsjale makstud tasu süüdistatava kanda. (p 19)
Teistmise alused on loetletud ammendavalt KrMS § 366 p-des 1–10. (p 9)
Kuna KrMS § 485 lg 4 näeb sõnaselgelt ette süüdistatava, kaitsja, kolmanda isiku ning prokuratuuri õiguse vaidlustada kohtumäärust, millega kohus otsustab välisriigi kohtuotsuse täpsustamise, saavad nii süüdimõistetu kui ka tema kaitsja korralises edasikaebemenetluses vaidlustada maakohtu määrust, millest ebaseaduslik vabaduspõhiõiguse riive tuleneb. Sellises olukorras puudub alus väita, et isik ei ole saanud oma õiguste ja vabaduste rikkumise kaitseks pöörduda kohtusse ja et sellest lähtudes on tal tekkinud individuaalkaebuse esitamise õigus. (p 13)
Tunnustamismäärust tegev kohus ei mõista karistust ja samuti puudub kohtul alus süüdimõistetu tegude ümberkvalifitseerimiseks Eesti karistusseadustiku järgi (vt RKKKo nr 3-1-1-25-14, p 13). Kooskõlas KrMS § 484 lg-s 1 ja § 485 lg-s 2 märgituga peab kohus üksnes kontrollima, missugustele karistusseadustiku eriosa paragrahvidele süüdimõistetu teod vastavad ning määrama kindlaks Eestis täidetava karistuse. (p 7)
Riigi poolt määratud kaitsja kohustusi rikkuv tegevus annab aluse kaebuse esitamise tähtaja ennistamiseks (vt RKKKo nr 3-1-2-3-13, p-d 15–17 ja 3-1-2-2-12, p 7.2). Kui riigi poolt määratud kaitsja ei pööra tähelepanu sellele, et Eestis täidetava ja ärakantava liitkaristuse tähtaeg pole kooskõlas konventsiooni, kriminaalmenetluse seadustiku ning karistusseadustiku nõuetega, võib järeldada, et ta ei ole talle pandud kohustusi täitnud piisava hoolsusega, vältimaks kaitsealuse õigusi rikkuva kohtulahendi tegemist. (p 15)
PS §-dest 13, 14 ja 15 ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaldamispraktikast tuletatud individuaalkaebuse esitamise õigus on juhul, kui isikul ei ole ühtegi muud tõhusat kohtuliku kaitse võimalust. Kui aga mingi kohtuliku kaitse õigus on isikule siiski tagatud, on tema individuaalkaebus lubamatu olenemata sellest, kas individuaalkaebuse esitamise ajaks on isik olemasolevat kohtuliku kaitse võimalust kasutanud või mitte. Individuaalkaebuse esitamise õigust ei teki ka olukorras, mil kohtuliku kaitse võimalus jäeti õigel ajal kasutamata (vt RKPJVm nr 3-4-1-18-10, p 9). (p 11)
Jälitustoiminguks loa andmise määrus peab KrMS § 145 lg 1 p 1 kohaselt olema kirjalikult vormistatud ja põhistatud menetlusotsustus (vt RKKKo nr 3-1-1-14-14, p 770). (p 28)
Jälitustoimingut lubava kohtumääruse põhjenduses peab sisalduma kohtu selge ja arusaadav argumentatsioon mh ka jälitustoimingu vajalikkuse kohta KrMS § 126^1 lg 2 mõttes (vt RKKKo nr 3-1-1-14-14 p 771). (p 28)
Kriminaalmenetluse huvide kahjustamisega KrMS § 1261 lg 2 viimase alternatiivi mõttes võib olla tegemist eeskätt siis, kui tõendusteabe õigeaegne kogumine jälitustoiminguid kasutamata ei ole küll võimatu ega oluliselt raskendatud, kuid erakordselt suur avalik menetlushuvi kuriteo avastamise vastu (nt inimohvritega terrorikuriteo puhul) muudab jälitustoimingutest loobumisega kaasneva tõendite kogumise ebaõnnestumise riski ühiskondlikus plaanis talumatuks. KarS § 3891 tunnustel toimuvas kriminaalmenetluses võib jälitustoimingu vajalikkuse põhjendamine KrMS § 126^1 lg 2 viimasele alternatiivile tuginedes tulla kõne alla vaid väga erandlikul juhul. (p 30)
Jälitustoimingu eelduste olemasolu põhistamisel ei saa piirduda jälitustoimingu vajalikkuse deklaratiivset laadi tõdemisega. Kohtu järeldused peavad olema seostatud olemasoleva tõendusliku baasiga (vt RKKKo nr 3-1-1-14-14, p 772). Järeldamaks, et tõendite õigeaegne kogumine jälitustoiminguid kasutamata on välistatud või oluliselt raskendatud, võib tõepoolest tugineda mh kriminoloogilistele teadmistele. Kuid ka selliste argumentide puhul ei saa piirduda üldsõnaliste lausungitega. Jälitustoimingu vajalikkuse tuvastamisel kehtib küll lihtsustatud põhjendamisstandard, samuti ei pea jälitustoiminguks loa andmisel näitama, et teiste tõendikogumisviiside kasutamine on tõsikindlalt välistatud. See ei tähenda aga seda, et jälitustoimingu lubade põhistus võiks rajaneda standardsetel ja deklaratiivsetel formuleeringutel. Kohtumäärusest peavad nähtuma konkreetsed – kriminaalasja tehioludest ja uurimise senisest käigust lähtuvad – põhjendused selle kohta, millised asjaolud välistavad tõendite kogumise muude menetlustoimingutega või raskendavad seda oluliselt (vt RKKKo nr 3-1-1-14-14, p-d 772–775). Teisisõnu peavad kohtumääruse põhjendused kõnealuses küsimuses olema seotud faktiliste asjaoludega (vt RKKKo 3-1-1-68-14, p 22.3). (p 31)
Kohtu põhjendus jälitustoimingu vajalikkuse kohta võib mh tugineda ka prokuratuuri taotluse asjakohastel argumentidel, kui need kajastuvad kohtumääruse tekstis. (p 33)
Prokuratuuri ja kohtu põhjendus jälitustoimingute vajalikkuse kohta ei tohi olla sedavõrd abstraktne, et selle saaks sisuliselt muutmata kujul üle kanda ükskõik millises mingit liiki kuriteo (nt maksukuriteo) asjas antavasse jälitustoimingu loa teksti. KrMS § 126^1 lg 2 mõtte kohaselt ei saa eeldada, et mingit liiki kuritegude puhul on jälitustoimingud vajalikud. (p 33)
Jälitustoimingu vajalikkuse põhjendus ei saa rajaneda üksnes või eelkõige asjaoludel, mis iseloomustavad kas kõiki või mõnd konkreetset liiki kuritegusid väga üldiselt. Näiteks argumendil, et kuritegu on pandud toime varjatult, pole üldisel kujul esitatuna jälitustoimingu vajalikkuse üle otsustamisel kaalu, sest tüüpiliselt varjavadki toimepanijad enda kuritegu. (p 36)
Jälitustoimingu vajalikkuse põhjendamisel on ainetu viidata üldiselt kriminaaltoimikus ja jälitustoimikus asuvale teabele. Kohtu siseveendumuse kujunemine peab olema jälgitav kohtumääruse teksti põhjal, kriminaal- ja jälitustoimikuga eraldi tutvumata. Ka eesmärk tuvastada arvatava kuriteo kohta tõde ei õigusta iseenesest jälitustoimingute tegemist, sest kriminaalmenetlus on alati sellisest eesmärgist kantud. (p 43)
Olukorras, kus kohus peab otsustama jälitustoimingu loa andmise üle mitme sellise isiku suhtes, keda kahtlustatakse sama kuriteo ühises toimepanemises, ei pruugi alati olla võimalik ega vajalik hinnata kuriteokahtluse põhjendatust ja ultima ratio-nõude järgimist iga toimepanija osas eraldi. (p 50)
Ringkonnakohtu viga seaduse kohaldamisel ei saa panna isikule kohustust menetluskulu kandmiseks. (p 53)
Valitud kaitsjale makstud tasu kui KrMS § 175 lg 1 p-s 1 nimetatud menetluskulu saab tekkida üksnes kaitsealusel ja tuleb hüvitada kaitsealusele, mitte advokaadibüroo pidajale. (p 56)
Menetluskulu saab jätta isiku kanda, kui see kulu on tekkinud tal endal. Valitud kaitsjale makstud tasu kui menetluskulu ei teki riigil, vaid kaitsealusel. Kui menetluskulu hüvitamise kohustus lasub isikul, kellel endal seda kulu ei tekkinud, tuleb kulu temalt õigustatud isiku kasuks välja mõista. (p 56)
Kokku: 370| Näitan: 1 - 20

matches:
§ 121
§ 263
§ 263
§ 263
§ 5
§ 65
§ 5
Riigikohus
§ 459
kohus
§ 459
Riigikohus
§ 173
§ 175
Riigikohus
§ 175
Riigikohus
§ 83
§ 385
§ 385
§ 385
§ 22
§ 394
§ 4
§ 385
§ 394
§ 35
§ 36
§ 108
§ 35
§ 36
§ 108
Riigikohus
§ 237
§ 63
§ 63
§ 1261
§ 1267
§ 1267
§ 1261
§ 63
§ 63
§ 1261
§ 63
kohus
§ 1261
§ 126
§ 63
§ 63
§ 63
§ 63
§ 63
§ 2373
§ 2373
§ 2373
Riigikohus
§ 56
kohus
Riigikohus
§ 56
kohus
§ 56
§ 50
Riigikohus
§ 64
§ 485
§ 484
§ 64
§ 186
§ 366
§ 485
kohus
kohus
§ 484
§ 485
kohus
§ 145
§ 126
§ 1261
§ 3891
§ 126
§ 126
kohus
§ 175


28.10.2010 otsus nr 750
§ 1. Ülikooliseaduses (RT I 1995, 12, 119; 2010, 22, 108) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 punktid 3 ja 31 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„3) institutsionaalne akrediteerimine – välishindamine, mille käigus hinnatakse ülikooli juhtimise, töökorralduse, õppe- ja teadustegevuse ning õppe- ja uurimiskeskkonna vastavust õigusaktidele, ülikooli eesmärkidele ja arengukavale;
31) õppekavagrupi kvaliteedi hindamine – välishindamine, mille käigus hinnatakse õppekavade ning nende alusel toimuva õppe ja õppealase arendustegevuse vastavust õigusaktidele, riigisisestele ja rahvusvahelistele standarditele ja arengusuundadele eesmärgiga anda soovitusi õppe kvaliteedi parandamiseks;”;
2) paragrahvi 8 lõige 21 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 12 lõiked 2–4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Institutsionaalse akrediteerimise tulemusel kõrghariduse kvaliteediagentuur:
(4) Institutsionaalse akrediteerimisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest või ülikooli taotlusel ülikooli eelarve kaudu. Kui ülikool taotleb akrediteerimise läbiviimist välisriigi kvaliteediagentuurilt, kaetakse akrediteerimisega seotud kulud riigieelarvest reaalselt tehtud kulude ulatuses ja mahus, mis ei ületa kulusid, mis kuuluksid katmisele siseriiklikult korraldatava institutsionaalse akrediteerimise puhul.”;
4) paragrahvi 12 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 2 nimetatud juhul algatab haridus- ja teadusminister võimaluse korral õppekavagruppides õppe läbiviimise ja vastavate akadeemiliste kraadide või diplomite väljastamise õiguse andmise mõnele teisele õppeasutusele koos kohustusega tagada õppekavagrupis õppe läbiviimiseks vajalik kvaliteet ja ressursid ning võimalikult paljudele selle õppekavagrupi üliõpilastele võimalus õpinguid jätkata. Sellistel asjaoludel õppekavagrupis õppe läbiviimise õiguse andmise menetlusele ei kohaldata käesoleva seaduse § 223 lõikeid 2 ja 3 ning ekspertiisi kulud kaetakse riigieelarvest.”;
5) paragrahvi 122 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Õppekavagrupi kvaliteedi hindamisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest või ülikooli taotlusel ülikooli eelarve kaudu. Kui ülikool taotleb õppekavagrupi kvaliteedi hindamise läbiviimist välisriigi kvaliteediagentuurilt, kaetakse hindamisega seotud kulud riigieelarvest reaalselt tehtud kulude ulatuses ja mahus, mis ei ületa kulusid, mis kuuluksid katmisele siseriiklikult korraldatava õppekavagrupi kvaliteedi hindamise puhul.”;
6) paragrahvi 14 lõike 3 punktis 6 asendatakse tekstiosa „§ 122 lõikele 3” tekstiosaga „§ 168 lõikele 2”;
7) paragrahvi 567 lõiget 10 täiendatakse pärast sõnu „üks kord aastas” tekstiosaga „, 2010. ja 2011. aastal kuni kaks korda aastas”;
8) paragrahvi 567 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Kui kõrghariduse kvaliteediagentuur teeb haridus- ja teadusministrile käesoleva paragrahvi lõike 8 punktis 3 nimetatud ettepaneku või kolmandat korda käesoleva paragrahvi lõike 8 punktis 2 nimetatud ettepaneku, ei esita haridus- ja teadusminister seda Vabariigi Valitsusele ning kinnitab käskkirjaga otsuse mitte anda ülikoolile õigust õppekavagrupis õpet läbi viia ega väljastada vastavaid akadeemilisi kraade ja diplomeid. Ülikool lõpetab vastuvõtu ja õppetöö selles õppekavagrupis ning tagab koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga üliõpilastele võimaluse jätkata õpinguid samas või teises õppeasutuses samal või lähedasel õppesuunal.”
§ 2. Erakooliseaduses (RT I 1998, 57, 859; 2010, 44, 262) tehakse järgmised muudatused:
„(2) Kutseõppeasutuse ja täiskasvanute koolitusasutuse koolitusluba on tähtajaline, kehtivusega mitte vähem kui üks õppeaasta, ning tähtaja määramisel arvestatakse erakooli õppekavaga kehtestatud nominaalse õppeaja kestust.”;
2) paragrahvi 6 lõike 1 punktis 9 asendatakse tekstiosa „§ 122 lõikele 3” tekstiosaga „§ 168 lõikele 2”;
„(1) Ülikooli ja kõrgkooli institutsionaalne akrediteerimine on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppeasutuse juhtimise, töökorralduse, õppe- ja teadustegevuse ning õppe- ja uurimiskeskkonna vastavust õigusaktidele, õppeasutuse eesmärkidele ja arengukavale.”;
4) paragrahvi 14 lõiked 3–5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Institutsionaalse akrediteerimise tulemusel kõrghariduse kvaliteediagentuur:
(5) Institutsionaalse akrediteerimisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest või erakooli pidaja taotlusel erakooli pidaja eelarve kaudu. Kui institutsionaalse akrediteerimise läbiviimist taotletakse välisriigi kvaliteediagentuurilt, kaetakse akrediteerimisega seotud kulud riigieelarvest reaalselt tehtud kulude ulatuses ja mahus, mis ei ületa kulusid, mis kuuluksid katmisele siseriiklikult korraldatava institutsionaalse akrediteerimise puhul.”;
5) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 nimetatud juhul algatab haridus- ja teadusminister võimaluse korral õppekavagruppides õppe läbiviimise ja vastavate akadeemiliste kraadide või diplomite väljastamise õiguse andmise mõnele teisele õppeasutusele koos kohustusega tagada õppekavagrupis õppe läbiviimiseks vajalik kvaliteet ja ressursid ning võimalikult paljudele selle õppekavagrupi üliõpilastele võimalus õpinguid jätkata. Sellistel asjaoludel õppekavagrupis õppe läbiviimise õiguse andmise menetlusele ei kohaldata käesoleva seaduse § 51 lõikeid 3–5 ning ekspertiisi kulud kaetakse riigieelarvest.”;
6) paragrahvi 14 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Õppekavagrupi kvaliteedi hindamine on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppekavade ning nende alusel toimuva õppe ja õppealase arendustegevuse vastavust õigusaktidele, riigisisestele ja rahvusvahelistele standarditele ja arengusuundadele eesmärgiga anda soovitusi õppe kvaliteedi parandamiseks.”;
7) paragrahvi 14 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Õppekavagrupi kvaliteedi hindamisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest. Kui erakooli pidaja taotleb õppekavagrupi kvaliteedi hindamise läbiviimist välisriigi kvaliteediagentuurilt, kaetakse hindamisega seotud kulud riigieelarvest reaalselt tehtud kulude ulatuses ja mahus, mis ei ületa kulusid, mis kuuluksid katmisele siseriiklikult korraldatava institutsionaalse akrediteerimise puhul.”;
8) paragrahvi 33 lõiget 6 täiendatakse pärast sõnu „üks kord aastas” tekstiosaga „, 2010. ja 2011. aastal kuni kaks korda aastas”;
9) paragrahvi 33 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Kui kõrghariduse kvaliteediagentuur teeb haridus- ja teadusministrile käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 3 nimetatud ettepaneku või kolmandat korda käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 nimetatud ettepaneku, ei esita haridus- ja teadusminister seda Vabariigi Valitsusele ning kinnitab käskkirjaga otsuse mitte anda erakoolile õigust õppekavagrupis õpet läbi viia ega väljastada vastavaid akadeemilisi kraade ja diplomeid. Erakool lõpetab vastuvõtu ja õppetöö selles õppekavagrupis ning tagab koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga üliõpilastele võimaluse jätkata õpinguid samas või teises õppeasutuses samal või lähedasel õppesuunal.”
§ 3. Rakenduskõrgkooli seaduses (RT I 1998, 61, 980; 2010, 7, 29) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 lõike 4 punktis 42 asendatakse tekstiosa „§ 122 lõikele 3” tekstiosaga „§ 168 lõikele 2”;
„(1) Rakenduskõrgkooli institutsionaalne akrediteerimine on välishindamine, mille käigus hinnatakse rakenduskõrgkooli juhtimise, töökorralduse, õppe- ja teadustegevuse ning õppe- ja uurimiskeskkonna vastavust õigusaktidele, rakenduskõrgkooli eesmärkidele ja arengukavale.”;
3) paragrahvi 21 lõiget 2 täiendatakse pärast sõnu „või temaga” sõnadega „ja ministeeriumiga, mille valitsemisalasse rakenduskõrgkool kuulub,”;
4) paragrahvi 21 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
2) teeb Vabariigi Valitsusele ettepaneku tunnistada rakenduskõrgkoolile antud õigus õppekavagruppides õpet läbi viia ja vastavaid akadeemilisi kraade ja diplomeid väljastada kehtetuks ning algatab rakenduskõrgkooli ümberkorraldamise või tegevuse lõpetamise.”;
5) paragrahvi 21 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 nimetatud juhul algatab haridus- ja teadusminister võimaluse korral õppekavagruppides õppe läbiviimise ja vastavate akadeemiliste kraadide või diplomite väljastamise õiguse andmise mõnele teisele õppeasutusele koos kohustusega tagada õppekavagrupis õppe läbiviimiseks vajalik kvaliteet ja ressursid ning võimalikult paljudele selle õppekavagrupi üliõpilastele võimalus õpinguid jätkata. Sellistel asjaoludel õppekavagrupis õppe läbiviimise õiguse andmise menetlusele ei kohaldata käesoleva seaduse § 161 lõikeid 2–5 ning ekspertiisi kulud kaetakse riigieelarvest.”;
6) paragrahvi 211 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Õppekavagrupi kvaliteedi hindamine on välishindamine, mille käigus hinnatakse õppekavade ning nende alusel toimuva õppe ja õppealase arendustegevuse vastavust õigusaktidele, riigisisestele ja rahvusvahelistele standarditele ja arengusuundadele eesmärgiga anda soovitusi õppe kvaliteedi parandamiseks.”;
7) paragrahvi 211 lõiget 2 täiendatakse pärast sõnu „või temaga” sõnadega „ja ministeeriumiga, mille valitsemisalasse rakenduskõrgkool kuulub,”;
8) paragrahvi 35 lõiget 9 täiendatakse pärast sõnu „üks kord aastas” tekstiosaga „, 2010. ja 2011. aastal kuni kaks korda aastas”;
9) paragrahvi 35 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(10) Kui kõrghariduse kvaliteediagentuur teeb haridus- ja teadusministrile käesoleva paragrahvi lõike 7 punktis 3 nimetatud ettepaneku või kolmandat korda käesoleva paragrahvi lõike 7 punktis 2 nimetatud ettepaneku, ei esita haridus- ja teadusminister seda Vabariigi Valitsusele ning kinnitab käskkirjaga otsuse mitte anda rakenduskõrgkoolile õigust õppekavagrupis õpet läbi viia ega väljastada vastavaid akadeemilisi kraade ja diplomeid. Rakenduskõrgkool lõpetab vastuvõtu ja õppetöö selles õppekavagrupis ning tagab koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga üliõpilastele võimaluse jätkata õpinguid samas või teises õppeasutuses samal või lähedasel õppesuunal.”
§ 4. Ülikooliseaduse, erakooliseaduse ja rakenduskõrgkooli seaduse ning nendega seonduvate seaduste muutmise seaduses (RT I 2008, 34, 208) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahviga 29 täiendatavat ülikooliseaduse § 223 lõiget 4 täiendatakse neljanda lausega järgmises sõnastuses:
„Ekspertiisi kulud kannab taotleja, välja arvatud § 12 lõikes 5 nimetatud juhul.”;
2) paragrahviga 29 täiendatavat ülikooliseaduse § 223 lõike 8 punkti 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) riikliku järelevalve käigus on tuvastatud, et käesoleva paragrahvi lõike 3 punktide 1–3 alusel hinnatav õppe kvaliteet on olulisel määral halvenenud või ülikooli juhtimine, töökorraldus, õppe- ja teadustegevus ning õppe- ja uurimiskeskkond ei vasta nõuetele;”;
3) paragrahviga 52 täiendatavat erakooliseaduse § 51 lõiget 6 täiendatakse neljanda lausega järgmises sõnastuses:
„Ekspertiisi kulud kannab taotleja, välja arvatud § 14 lõikes 51 nimetatud juhul.”;
4) paragrahviga 52 täiendatavat erakooliseaduse § 51 lõike 10 punkti 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) riikliku järelevalve käigus on tuvastatud, et käesoleva paragrahvi lõike 4 punktide 4, 5 ja 8 alusel hinnatav õppe kvaliteet on olulisel määral halvenenud või õppeasutuse juhtimine, töökorraldus, õppe- ja teadustegevus ning õppe- ja uurimiskeskkond ei vasta nõuetele;”;
5) paragrahvi 80 punktiga 4 muudetavat rakenduskõrgkooli seaduse § 152 lõiget 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Rakenduskõrgkoolile antakse magistriõppe läbiviimise õigus õppekavapõhiselt, kohaldades õiguse taotlemisele, taotluse menetlemisele ning õppekaval õppe läbiviimise õiguse kehtetuks tunnistamisele käesoleva seaduse § 161 lõigetes 2–12 kehtestatud korda käesolevast paragrahvist tulenevate erisustega. Pärast magistriõppe õppekaval õppe läbiviimise õiguse andmist kantakse õppekava Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemi.”;
6) paragrahviga 82 täiendatavat rakenduskõrgkooli seaduse § 161 lõiget 6 täiendatakse neljanda lausega järgmises sõnastuses:
„Ekspertiisi kulud kannab taotleja, välja arvatud § 21 lõikes 6 nimetatud juhul.”;
7) paragrahviga 82 täiendatavat rakenduskõrgkooli seaduse § 161 lõike 11 punkti 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) teenistusliku või riikliku järelevalve käigus on tuvastatud, et käesoleva paragrahvi lõike 5 punktide 1–3 alusel hinnatav õppe kvaliteet on olulisel määral halvenenud või rakenduskõrgkooli juhtimine, töökorraldus, õppe- ja teadustegevus ning õppe- ja uurimiskeskkond ei vasta nõuetele;”.
Käesoleva seaduse § 1 punkt 4, § 2 punkt 5, § 3 punkt 5 ning § 4 jõustuvad 2011. aasta 1. jaanuaril.


30.07.2004/129 ( RTL 2004, 109, 1748) 20.08.2004
20.10.2004/169 ( RTL 2004, 137, 2112) 31.10.2004
29.03.2005/34 (RTL 2005, 38, 546 ) 10.04.2005
Määrus kehtestatakse « Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» (RT I 2004, 24, 163) § 6 lõike 3, § 27 lõigete 2 ja 3, § 28 ja § 29; Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ, millega kehtestatakse tasu piima- ja piimatootesektoris (ELT L 270, 21.10.2003, lk 123–136), artikli 6 lõike 1, artikli 7, artikli 10 lõike 3, artikli 12 lõigete 1 ja 2, artikli 13 lõike 1, artikli 14 lõike 1, artikli 15 lõike 2 ja artikli 17 lõike 1 ning Euroopa Komisjoni määruse 595/2004/EÜ, milles sätestatakse Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 94, 31.3.2004, lk 22–32), artikli 8 lõike 2, artikli 10 lõike 2, artikli 11 lõike 2, artikli 12 lõike 1, artikli 13 lõigete 1 ja 2, artikli 15 lõike 1 ja artikli 16 lõike 1 alusel.
§2. Kvoodireserv
(4) PRIA avaldab igal kvoodiaastal 1. juuni seisuga reservis olevate piima tarnimise ja piima otseturustamise kvoodikoguste suurused ametlikus väljaandes “Ametlikud teadaanded”.
(5) 1. juuni seisuga reservis olevaid piima tarnimise ja piima otseturustamise kvoodikoguseid, välja arvatud Euroopa Komisjoni määruse 1788/2003/EÜ artikli 15 lõike 1 alusel kehtestatud tähtaja jooksul reservi arvatud kogused ning lõikes 2 nimetatud erireservi kogused, kasutab PRIA põllumajandustootjale piima tarnimise või otseturustamise individuaalse kvoodi määramiseks või suurendamiseks.
§3. Kvoodinõukogu
§4. Tasu maksmise alus
§5. Individuaalse kvoodi muutmine üleandmise teel
(1) Põllumajandustootja piimatootmisettevõtte või selle organisatsiooniliselt terviklikuks üksuseks oleva osa (edaspidi piimatootmisüksus) üleminekul, kui sellega kaasneb piima tarnimise vähendamine, võib üleandja anda piimatootmisüksusele vastava individuaalse kvoodi osa üle omandajale, kui viimane vastab Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ artikli 5 punktis c antud põllumajandustootja mõistele.
(2) Lõikes 1 nimetatud üleandjale peab tema individuaalse kvoodi osa olema määratud vähemalt 12 kuud enne individuaalse kvoodi osa üleandmist.
[RTL 2005, 38, 546 – jõust. 10. 04. 2005]
§6. Individuaalse kvoodi vähendamine olulise mittetäitmise korral
(1) Kvoodiaasta jooksul individuaalse kvoodi alla 70%-lise täitmise korral vähendab PRIA selle põllumajandustootja kvoodikogust, arvates 50% kasutamata jäänud kvoodikogusest reservi.
(3) Lõikes 1 nimetatud vähendamise otsustab PRIA 1. juuniks ning vähendamine jõustub selle kvoodiaasta alguses, mis järgneb kvoodiaastale, mille jooksul kvooti ei täidetud.
§7. Individuaalse kvoodi kehtetuks tunnistamine
§8. Reservist uuele põllumajandustootjale individuaalse kvoodi määramine
(1) Pärast 1. maid 2004. a tarnimiseks piima tootmist alustada sooviv põllumajandustootja esitab ajavahemikus 1. juunist kuni 1. märtsini PRIA-le lisas 2 toodud taotluse käimasoleval kvoodiaastal reservist individuaalse kvoodi määramiseks.
(2) PRIA vaatab põllumajandustootja esitatud taotluse läbi ning otsustab individuaalse kvoodi määramise või määramata jätmise taotluste saabumise järjekorras taotluse saamise päevast alates 30 tööpäeva jooksul, lähtudes:
1) reservi suurusest 1. juuni seisuga 10% ulatuses;
2) taotlejale kuuluva piima tootmist võimaldava maa, nõuetekohaste hoonete ja seadmete ning loomakohtade ning taotluse esitamise kuupäeva seisuga põllumajandusloomade registrisse kantud piimalehmade olemasolust;
3) nõudest, et PRIA ei ole taotleja suhtes teinud § 5 lõikes 4 või § 7 lõikes 1 sätestatud individuaalse kvoodi kehtetuks tunnistamise otsust taotluse esitamisele eelnenud 12 kuu jooksul.
(3) Lõikes 1 nimetatud taotluse alusel põllumajandustootjale individuaalse kvoodi määramiseks teostab PRIA taotleja juures kohapealset kontrolli.
(4) PRIA arvutab lõikes 1 nimetatud individuaalse kvoodi suuruse, korrutades taotluses märgitud põllumajandustootjale kuuluvate põllumajandusloomade registrisse kantud piimalehmade arvu jõudluskontrolli all olnud piimalehmade keskmise piimatoodangu suurusega lehma kohta eelmisel kvoodiaastal.
§9. Reservist individuaalse kvoodi suurendamine
(1) Põllumajandustootjal on õigus taotleda talle määratud individuaalse kvoodi suurendamist reservist, esitades ajavahemikus 1. juunist kuni 1. juulini PRIA-le lisas 3 toodud taotluse.
1) reservi suurusest 1. juuni seisuga, millest on maha arvatud 10% §-s 8 nimetatud põllumajandustootjate esitatud taotluste rahuldamiseks;
2) põllumajandustootjal 1. aprilli seisuga põllumajandusloomade registrisse kantud piimalehmade arvust ja põllumajandustootjale kuuluvate piimalehmade keskmisest piimatoodangust lehma kohta eelmisel kvoodiaastal;
3) suurendamist taotlenud põllumajandustootja vähemalt 90%-lisest individuaalse kvoodi täitmisest eelmisel kvoodiaastal.
§10. Kokkuostja heakskiitmine
(1) «Toiduseaduse» (RT I 1999, 30, 415; 2002, 13, 81; 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177) alusel 1. mai 2004. a seisuga tunnustatud piimatöötlemisettevõtete nimekirja avaldab Veterinaar- ja Toiduamet viivitamata oma veebilehel. Pärast nimetatud tähtpäeva tehtud tunnustamise otsusest, tunnustamise otsuse kehtivuse peatamise ja tunnustamise otsuse kehtetuks tunnistamise otsusest teavitab Veterinaar- ja Toiduamet PRIA-t viivitamata.
(2) Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ artikli 5 punktis e nimetatud kokkuostjana tegutsemiseks heakskiidu saamiseks esitab isik PRIA-le lisas 4 toodud taotluse.
[RTL 2004, 109, 1748- jõust. 20. 08.2004]
§11. Piima väljaviimine teise liikmesriiki ja sissetoomine teisest liikmesriigist
§12. Tarnitud piimakogused
§13. Kokkuostja poolt andmete esitamine
§14. Kasutamata jäänud individuaalse kvoodi või selle osa arvestamine
(1) Pärast §-s 13 nimetatud andmete põhjal Euroopa Komisjoni määruse 595/2004/EÜ artikli 10 lõike 1 ja Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ artikli 10 lõikega 2 sätestatu alusel tootmiskvoodi ületamise selgumist vähendab PRIA proportsionaalselt kõigi individuaalset kvooti ületanud põllumajandustootjate tarnitud piimakoguseid individuaalse kvoodi täitmata jätnud põllumajandustootjate täitmata jäetud kvoodikoguste ning reservis oleva kvoodikoguse ulatuses.
§15. Individuaalse kvoodi ületamise eest arvestatud tasu kinnipidamine
§16. Põhjendamatult kinnipeetud või makstud tasu või selle osa tagasimaksmine
§17. Tasu maksmise alus
§18. Individuaalse kvoodi muutmine
§19. Põllumajandustootja andmete esitamine
§20. Kasutamata jäänud individuaalse kvoodi või selle osa arvestamine
§21. Individuaalse kvoodi ületamisel arvestatava tasu maksmine
§22. Otseturustatud piimakogused ja piimatoodete piimaekvivalendid
1) juust –10,5 kg piima;
2) pehme juust –8,5 kg piima;
3) kodujuust –7 kg piima;
5) jogurt –0,9 kg piima .
§23. Individuaalse kvoodi muutmine turustamisviisist lähtudes
§24. Põllumajandustootja ja kokkuostja teavitamine
(5) PRIA saadab individuaalset kvooti omavale põllumajandustootjale 1. novembriks kvoodiaasta kuue esimese kuu ja 1. veebruariks kvoodiaasta üheksa esimese kuu andmed tootmiskvoodi ja individuaalse kvoodi täitmise kohta ning 1. juuniks § 14 lõikes 1 ja § 20 lõikes 1 nimetatud arvestuste alusel saadud andmed.
§25. Määruse rakendamine
(2) Paragrahvi 10 lõikes 2 nimetatud isiku, kelle piimatöötlemisettevõte on «Toiduseaduse» (RT I 1999, 30, 415; 2002, 13, 81; 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177) alusel 1. mai 2004. a seisuga Veterinaar- ja Toiduameti poolt tunnustatud, tunnistab PRIA heakskiidetud kokkuostjaks.
§26. Individuaalse kvoodi vähendamine tootmiskvoodi vähendamise korral
(1) Kui «Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse» (RT I 2000, 82, 526; 2001, 42, 235; 88, 531; 2002, 16, 93; 56, 352; 96, 556; 2003, 15, 84; 23, 139; 51, 352, 81, 547; 88, 591 ja 593; 2004, 12, 81) § 1091 lõike 3 alusel põllumajandustootjatele määratud ning sama seaduse § 109 1 lõike 4 alusel korrigeeritud piima tarnimise või piima otseturustamise individuaalsete kvootide suurused kokku ületavad Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1788/2003/EÜ lisas I toodud Eesti tootmiskvoodi suuruseid, vähendab PRIA võrdse kohtlemise põhimõtet järgides võrdeliselt kõikide põllumajandustootjate individuaalsete kvootide suuruseid eelnimetatud ületamise osa ulatuses.
§261. Individuaalse kvoodi suurendamine kvoodi tegeliku täitmise alusel
Põllumajandusministri 26. aprilli 2004. a määruse nr 70 «Piima tootmiskvoodi rakendamise määramise, muutmise ning üleandmise, samuti reservi moodustamise, reservi suuruse ning selle kasutamise täpsemad nõuded ja kord, tootmiskvoodi täitmise kohta andmete esitamise ja arvestuse pidamise ning kvoodi suuruse korrigeerimise ja ekvivalentkoguste täpsemad nõuded ning tootmiskvoodi ületamise korral makstava tasu sissenõudmise, maksmise ja tagasimaksmise täpsem kord»
Ühistaotlus individuaalse kvoodi osa üleandmiseks
1. KVOODI ÜLEANDJA ANDMED
ÄRIREGISTRIKOOD:
MAKSUKOHUSTUSLASTE REGISTRI REGISTRIKOOD:
RIIGI- JA KOHALIKU OMAVALITSUSE ASUTUSTE RIIKLIKU REGISTRI REGISTRIKOOD:
2. KVOODI SAAJA ANDMED
3. ÜLEANTAVA KVOODI OSA SUURUS
TARNIMISE INDIVIDUAALNE KVOOT (kg)
Sellest üleandja poolt jooksval kvoodiaastal täidetud kvoodikogus (kg)
OTSETURUSTAMISE INDIVIDUAALNE KVOOT (kg)
4. PIIMATOOTMISÜKSUSE ÜLEMINEKUT TÕENDAV DOKUMENT:
………���………………………………………………………………………………………
KÄESOLEVAGA KINNITAME TAOTLUSES ESITATUD ANDMETE ÕIGSUST NING VÕIMALDAME NENDE KONTROLLIMIST.
KVOODI ÜLEANDJA ALLKIRI:
KUUPÄEV: …………………
KVOODI SAAJA ALLKIRI:
Põllumajandusministri 26. aprilli 2004. a määruse nr 70 «Piima tootmiskvoodi rakendamise, määramise, muutmise ning üleandmise, samuti reservi moodustamise, reservi suuruse ning selle kasutamise täpsemad nõuded ja kord, tootmiskvoodi täitmise kohta andmete esitamise ja arvestuse pidamise ning kvoodi suuruse korrigeerimise ja ekvivalentkoguste täpsemad nõuded ning tootmiskvoodi ületamise korral makstava tasu sissenõudmise, maksmise ja tagasimaksmise täpsem kord»
Taotlus uuele põllumajandustootjale individuaalse kvoodi määramiseks
2. TAOTLEJALE KUULUVATE PIIMALEHMADE ARV
Piimalehmade arv, mille alusel individuaalse kvoodi määramist taotletakse :
3. TAOTLETAV INDIVIDUAALNE KVOOT
TAOTLETAVA INDIVIDUAALSE KVOODI SUURUS (kg)
KÄESOLEVAGA KINNITAN TAOTLUSES ESITATUD ANDMETE ÕIGSUST NING VÕIMALDAN NENDE KONTROLLIMIST.
TAOTLEJA ALLKIRI: ………………………………
KUUPÄEV: ……………………
Põllumajandusministri 26. aprilli 2004. a määruses nr 70 “ Piima tootmiskvoodi rakendamise, määramise, muutmise ning üleandmise, samuti reservi moodustamise, reservi suuruse ning selle kasutamise täpsemad nõuded ja kord, tootmiskvoodi täitmise kohta andmete esitamise ja arvestuse pidamise ning kvoodi suuruse korrigeerimise ja ekvivalentkoguste täpsemad nõuded ning tootmiskvoodi ületamise korral makstava tasu sissenõudmise, maksmise ning tagasimaksmise täpsem kord”
(Põllumajandusministri 29. märtsi 2005. a määruse nr 34 sõnastuses)
Taotlus individuaalse kvoodi suurendamiseks
2. INDIVIDUAALSE KVOODI SUURENDAMISE ALUS
TAOTLETAVA INDIVIDUAALSE KVOODI SUURUS (kg):
Märkus: tabelisse märgitakse kvoodisuurused, mida põllumajandustootja soovib jooksvast
kvoodiaastast alates kasutama hakata (enne suurendamise taotlemist põllumajandustootjale
määratud kvoodisuurus ja taotletav täiendav kvoodisuurus kokku).
lisa 4 (Põllumajandusministri 30. juuli 2004. a määruse nr 129 sõnastuses)
HEAKSKIIDU TAOTLUS
Piima kokkuostjale esitatud nõuete täitmise kohta
Füüsiline isik:
Äriühing:
Äriregistrikood
Esindaja eesnimi:
Esindaja perekonnanimi:
TAOTLEJA AADRESS
Tänav/maja/talu
Faks/e-post
VETERINAAR- JA TOIDUAMETI TUNNUSTAMISE OTSUSE NUMBER:
Tähtajalise tunnustamise korral märkida selle kehtivuse lõpp 1peavad märkima isikud, kelle ettevõte on "Toiduseaduse" (RT I 1999, 30, 415; 2002, 13, 81; 61, 375; 63, 387; 102, 603; 2004, 27, 177; 34, 236) alusel Veterinaar- ja Toiduameti poolt tunnustatud
KÄESOLEVAGA KINNITAN, ET VASTAN HEAKSKIIDU SAAMISEKS ESITATAVATELE NÕUETELE, KINNITAN TAOTLUSES ESITATUD ANDMETE ÕIGSUST NING VÕIMALDAN KONTROLLIDA HEAKSKIIDU SAAMISEKS ESITATAVATE NÕUETE TÄITMIST.
KUUPÄEV: ………………………
(RTL 2004, 109, 1748- jõust 20.08.2004)
ANDMETE ESITAMISE VORM
Kokkuostja poolt esitatavad andmed tarnimise individuaalsete kvootide täitmise kohta
1. ANDMETE ESITAJA
RIIGI- VÕI KOHALIKU OMAVALITSUSE ASUTUSE NIMI:
2. ANDMETE ESITAJA AADRESS
3. ANDMETE ESITAMISE PERIOOD
Kvoodiaasta:
Kalendrikuu1:
1 Täidetakse lõppenud kalendrikuu kohta andmete esitamisel
4. ANDMED PÕLLUMAJANDUSTOOTJATE KOHTA KOKKU
Põllumajandustootjatelt kokkuostetud piima kogus (kg)
Põllumajandustootjatelt kokkuostetud piima keskmine rasvaprotsent
Märkus: põllumajandustootjatelt kokkuostetud piima kogus ja kaalutud keskmine rasvaprotsent põllumajandustootjate kaupa esitada lisana.
Lisa …… lehel
KÄESOLEVAGA KINNITAN ESITATUD ANDMETE ÕIGSUST NING VÕIMALDAN NENDE KONTROLLIMIST.
ANDMETE ESITAJA ALLKIRI:
Andmete lisa
Äriregistri- või isikukood
Põllumajandustootja nimi
Toorpiima kogus (kg)
Rasva %
Põllumajandustootja poolt esitatavad andmed otseturustamise individuaalse kvoodi täitmise kohta
2. ANDMETE ESITAMISE PERIOOD
APRILL – JUUNI
JUULI – SEPTEMBER
OKTOOBER – DETSEMBER
KVOODIAASTA ARUANNE
3. OTSETURUSTATUD PIIMA JA PIIMATOODETE KOGUSED
Piim, piimatoode
KOORE RASVAPROTSENT …%
PEHME JUUST
Märkus: Liitrites väljendatud piimakoguse ümberarvutamiseks kilogrammideks korrutatakse seda koefitsiendiga 1,03.
ANDMETE ESITAJA ALLKIRI: ………………………
Taotlus individuaalse kvoodi muutmiseks turustamisviisist lähtudes
2. INDIVIDUAALSE KVOODI MUUTMINE TURUSTAMISVIISIST LÄHTUDES
Taotlen individuaalse kvoodi muutmist:
Tarnimisest otseturustamiseks
Otseturustamisest tarnimiseks
MUUDETAVA INDIVIDUAALSE KVOODI OSA SUURUS (kg):
Taotlen individuaalse kvoodi:
LÕPLIKKU
AJUTIST
muutmist
3. ANDMED JOOKSVAL KVOODIAASTAL TURUSTATUD PIIMAKOGUSTE KOHTA
PIIMA KOKKUOSTJALE on tarnitud (kg):
PIIMATOOTEID KOKKUOSTJALE NING PIIMA JA PIIMATOOTEID OTSE LÕPPTARBIJALE on turustatud (kg):
4. TURUSTAMISVIISIST LÄHTUVA MUUTMISE TAOTLEMIST PÕHJUSTANUD ASJAOLUD:


text:
Eesti Vabariigi põhiseadus / XV PEATÜKK XV PEATÜKK PÕHISEADUSE MUUTMINE
1.PS-ga sooviti luua stabiilne raamistik, et langetada poliitilisi valikuid riigi ja ühiskonna arengualternatiivide vahel. PS pidi selleks olema piisavalt pikaealine ka ilma muutmiseta. Nii pikaealisuse tagamiseks kui ka PS-le normihierarhias kõrgeima koha kindlustamiseks pidi PS muutmine omakorda olema piisavalt keeruline. PS muutmise sätted ongi kujundatud selliselt, et tegemist oleks võrdlemisi jäiga ehk raskesti muudetava põhiseadusega.
2.Kuigi PS stabiilsus on poliitilise ja ühiskondliku stabiilsuse tagamiseks olulise tähendusega, ei tohiks see muutuda iseseisvaks eesmärgiks. PS ning ühiskond ja poliitiline kord mõjutavad vastastikku teineteise stabiilsust. Ühiskonnas ja poliitilises korras võivad toimuda muutused, mis siiski nõuavad ka muudatusi PS-s.
3.PS muutmisena siinse peatüki tähenduses tuleb mõista PS ja PSTS teksti ümberkujundamist ehk täiendamist, asendamist või väljajätmist PS-s sätestatud menetluskorda järgides.
4.PS ei muutu paraku ainult siis, kui PS teksti kujundatakse ümber selleks kehtestatud menetlust järgides. Kuna PS teksti on võrdlemisi keeruline ümber teha, kuid samas on PS-ga loodud põhiseaduslikkuse kohtuliku järelevalve süsteem, siis muutub PS ka tekstile kohtutes antud tõlgenduste kaudu. Samuti muutub PS seda rakendavate poliitiliste organite poolt nende praktikas antud tõlgenduste kaudu. Mõned nõnda tekkinud lahendustest (mis kinnitatakse enamasti õigustloovates aktides) saavad hiljem kinnituse ka kohtuliku tõlgenduse abil (nt Riigikontrolli pädevuse laiendamine, vt RKPJKo, 19.03.2009, 3-4-1-17-08). Mõned sellistest lahendustest tunnistatakse aga Riigikohtus põhiseaduslikkuse järelevalve menetluses põhiseadusvastaseks (nt PS § 75 muutmise katse, RKÜKo, 23.02.2009, 3-4-1-18-08). Mõned niisugustest lahendustest ei jõua kohtu ette hindamiseks ning omandavad vaikimisi põhiseaduspärase staatuse (nt õiguskantsleri ombudsmanipädevus kohaliku omavalitsuse üksuse asutuste üle (ÕKS § 19), KOV õigus algatada põhiseaduslikkuse järelevalve menetlus Riigikohtus (PSJKS § 7). PS muutmine teksti muutmata kas tõlgenduse teel või praktika kaudu ei saa enamasti sündida poliitilise ja asjatundjate konsensuseta vaidlusaluse lahenduse vajalikkuses ja põhimõttelises sobivuses Eesti põhikorda. Niisugune konsensus võib mõjutada ka kohut selle üle otsustamisel, kas valitud lahendus tuleks lugeda põhiseadusega kooskõlas või vastuolus olevaks või kas selle küsimuse esitamine on üldse põhjendatud.
5.PS võib muuta, tehes muudatusi kogu teksti ulatustes või tehes üksikmuudatusi, mis puudutavad kindlat valdkonda. Eesti PS on seni muudetud üksikmuudatustena. Samas on korduvalt tehtud ettepanekuid ka kogu PS teksti ulatuslikuks, kuid siiski mitte põhikorda tervikuna muutvaks muutmiseks (vt Eesti Vabariigi põhiseaduse ekspertiisikomisjoni lõpparuanne; R. Maruste. Miks põhiseadus vajab korrastamist. Riigikogu Toimetised 22, 2010). Kui põhikord tervikuna ulatuslikke muudatusi ei vaja, siis oleks muu seas ka avaliku arutelu hajumise vältimiseks hea keskenduda PS muutmisele üksikuid teemasid puudutavate muudatuste teel.
6.PS muutmiseks on tehtud arvukaid ettepanekuid. PS muutmise eelnõu algatamiseni on neist jõudnud 23. Neist omakorda on formaalse muudatuseni jõudnud vaid viis algatust (KOV volikogu valimine neljaks aastaks, PS täiendamine seoses EL-ga liitumisega, eesti keele kaitse sätestamine preambulis, riigikaitse juhtimise korrastamine, valimisea langetamine kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel).
7.Ulatuslikema mõjuga neist muudatusest on EL-ga ühinemisest tingitu (vt PSTS komm-d). EL-ga ühinemise riigiõiguslikuks heakskiitmiseks kaaluti kaht põhimõttelist lahendust: PS põhiteksti ühinemisest tingitud muudatuste ja täienduste tegemist või PS põhiteksti muutmata jätmist ja sellele EL-ga ühinemist võimaldava eraldiseisva akti lisamist. Valituks osutus teine variant. PSTS heakskiitmisega muudeti oluliselt põhiseaduse kohaldamise tingimusi Eesti EL kuulumise ajaks, kuid mitte PS põhiteksti ennast. Riigikohtu sõnutsi tuleb PS teksti edaspidi lugeda alati koos PSTS-ga (RKPJKa, 11.05.2006, 3-4-1-3-06). Seda tõlgendust kasutades on Riigikohus PSTS toel leidnud PS § 3 lg 1 ja peatüki “Rahvas” kohta, et neisse tuleb teksti mõttes “juurde kirjutada” (RKÜKo, 01.07.2010, 3-4-1-33-09, p-d 39 ja 40). Lisaks on Riigikohus leidnud, et tulenevalt toimunud muutusest saab PS tekstist kohaldada seda osa, mis ei ole EL õigusega vastuolus ning et peatub nende põhiseaduse sätete toime, mis ei ole kooskõlas EL õigusega (RKPJKa, 11.05.2006, 3-4-1-3-06). Sellele tõlgendusele tuginedes on Riigikohus leidnud, et kohaldada ei ole võimalik PS § 111 (RKPJKa, 11.05.2006, 3-4-1-3-06, p 18), teatud juhtudel ka PS § 152 lg 2 (RKPJKo, 26.06.2008, 3-4-1-5-08, p 30). Sisuliselt tähendab see nende sätete mittekohaldatavaks muutmist EL-i kuulumise ajaks. Sätted küll kehtivad edasi, kuid võimalus nende kohaldamiseks on peatunud. Nii PSTS kui seda puudutava Riigikohtu praktika kriitika põhineb peamiselt väitel, et enam ei ole selge, milliseid PS sätteid on muudetud ja milliseid sätteid ei saa EL-i kuulumise ajal kohaldada.
8.Euroopa Liidu edasine sügavam lõimumine ja sellega kaasnev pädevuste delegeerimine Euroopa Liidule võib teadmata tulevikus ja ebamäärastel tingimustel tuua taas kaasa vajaduse põhiseadust muuta või täiendada. Nimelt otsustas Riigikohus, et PSTS ei ole volituseks legitimeerida Euroopa Liidu lõimumisprotsessi ega piiramatult delegeerida Eesti pädevust Euroopa Liidule (vt selle kohta RKÜKo, 12.07.2012, 3-4-1-6-12, p-d 222 ja 223).
9.Kommentaaride kirjutamise ajal oli avalikkuses taas õhus ettepanek taastada PS-s 1920. aasta ja 1933. aasta põhiseaduste eeskujul rahvaalgatuse võimalus. PS ulatuslikuma muutmise küsimuses aga paistab poliitiline ja õigusteaduslik üksmeel ning avalik arvamus olevat koondunud seisukoha ümber, et niisugust muutmist PS ei vaja.

matches:
§ 75
§ 19
§ 7
Riigikohus
§ 3
Riigikohus
Riigikohus
§ 111
§ 152


Hooldajatoetuse ja puudega inimese toetuse määramise ja maksmise kord Sonda vallas – Riigi Teataja
Hooldajatoetuse ja puudega inimese toetuse määramise ja maksmise kord Sonda vallas
Hooldajatoetuse ja puudega inimese toetuse määramise ja maksmise kord Sonda vallas - sisukord
§ 3 Hooldajatoetusele õigust omav isik
§ 5 Hooldusvajaduse väljaselgitamine ja hindamine
§ 6 Hooldaja määramine
§ 8 Hooldajatoetuse määramine
§ 10 Hooldajatoetuste maksmise peatamine
§ 12 Määratud hooldajatoetuse suuruse muutmine ümberarvutamine
§ 13 Puudega inimese toetuse taotlemine
§ 14 Puudega inimese toetuse määramine ja maksmine
§ 15 Puudega inimese toetuse määramisest keeldumine
§ 16 Puudega inimese toetuse maksmise lõpetamine
RT IV, 24.01.2013, 52
Vastu võetud 14.01.2013 nr 2
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja § 22 lõike 1 punkt 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 23 lg 1 alusel.
Käesoleva korra eesmärgiks on kehtestada puuetega inimestele toimetuleku toetamise, sotsiaalteenuste osutamise, sotsiaaltoetuste maksmise, hoolduse seadmise, hooldaja määramise, hooldajatoetuse maksmise ja muu abi osutamise tingimused Sonda vallas.
1) hooldatav - kõrvalabi, juhendamist või järelvalvet vajav raske või sügava puudega 3-16-aastane laps või kõrvalabi, juhendamist või järelvalvet vajav 16-aastane ja vanem raske või sügava puudega isik;
2) puudega alaealise isiku hooldaja – tema seaduslik esindaja või perekonnas hooldaja;
3) täisealise puudega isiku hooldaja – vallavalitsuse korraldusega määratud isik, kes tagab hooldatavale kõrvalabi, juhendamist ja järelvalvet;
4) hooldusvajadus – hooldatava vajadus kõrvalabi, juhendamise ja järelevalve järele igapäevaelu toimingute sooritamisel igal ööpäeval või ööpäevaringselt;
5) hindamisinstrument - ekspertide poolt väljatöötatud küsimustik, mille alusel selgitatakse välja hooldusvajadus;
6) hooldajatoetus – valla eelarvest selleks ettenähtud vahenditest regulaarselt makstav toetus raske ja sügava puudega täisealise isiku hooldajale, kes tagab puudega inimesele kõrvalabi, juhendamise või järelevalve igal ööpäeval või ööpäevaringselt;
7) puudega lapse hooldajatoetus – valla eelarvest selleks ettenähtud vahenditest regulaarselt makstav toetus 3-18-aastase raske või sügava puudega lapse ühele vanemale või võõrasvanemale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise ja hooldamise tõttu;
8) puudega inimese toetus – valla eelarvest hooldajatoetuseks ettenähtud vahenditest raske või sügava puudega inimesele regulaarselt makstav rahaline toetus, mille abil inimene korraldab ise oma hoolduse erinevate abistajate või teenuste kaasabil. Toetus on mõeldud teenuste ostmiseks, mida vallavalitsusel ei ole inimesele võimalik pakkuda;
9) koduhooldusteenus - isikule kodustes tingimustes osutatavad teenused, mis aitavad tal harjumuspärases keskkonnas toime tulla.
§ 3. Hooldajatoetusele õigust omav isik
(1) Hooldajatoetust määratakse ja makstakse isikule, kelle enda ja kelle hooldatava, eestkostetava või puudega lapse elukoht on Eesti rahvastikuregistri andmetel ja kelle tegelik elukoht on Sonda vald. Kui hooldatava elukohana Eesti rahvastikuregistris on registreeritud Sonda vald, kuid tegelik elukoht on teises omavalitsuses, hooldajatoetust ei maksta.
(2) Hooldajatoetust makstakse hooldajale, kes ei ole hooldatava suhtes perekonnaseaduse alusel ülalpidamiskohustusega isik (abikaasa, vanem, täisealine laps, vanavanem, lapselaps, täisealine võõras- või kasulaps), välja arvatud juhul, kui puudega isiku hooldusvajadust on määratletud järgmiste kriteeriumidega:
1) puudega isik on lamaja haige või liigub ainult ratastooli abil;
2) puudega isik vajab ööpäevaringset järelevalvet oma psüühilise seisundi tõttu;
3) puudega isik vajab abi söömisel, riietumisel, hügieenitoimingutel ja liikumisel;
4) puudega isiku pereliige on töövõimelises eas ning ei saa töötada hooldamise tõttu;
5) koduhooldusteenuse osutamisega või lisatoetuse maksmisega ei ole võimalik tagada puudega isiku toimetulekut
(3) Ühele hooldajale ei määrata hooldajatoetust rohkem kui kahe hooldatava eest.
(1) Hooldaja määramiseks ja hooldajatoetuse taotlemiseks esitab puudega inimene, tema hooldaja või eestkostja Sonda Vallavalitsusele:
1) kirjaliku vormikohase taotluse (Lisa 1);
2) taotleja/hooldatava ja hooldaja isikut tõendavad dokumendid;
3) Sotsiaalkindlustusameti otsuse puude raskusastme tuvastamise kohta;
4) hooldatava rehabilitatsiooniplaan selle olemasolul;
5) kohtu määrus eestkostja määramise kohta.
(2) Puudega lapse hooldajatoetuse taotlemiseks esitab puudega lapse seaduslik esindaja Sonda Vallavalitsusele:
1) kirjaliku vormikohase taotluse (Lisa 2);
2) taotleja ja hooldatava isikut tõendavad dokumendid või lapse puhul sünnitunnistus;
3) Sotsiaalkindlustusameti otsus puude raskusastme tuvastamise kohta;
5) koopia/ärakiri kohtu määrusest eestkostja määramise kohta või lepingust perekonnas hooldamise kohta;
6) tööraamat või muu dokument mittetöötamise kohta;
7) teise vanema kirjalik nõusolek, kui kumbki vanem ei tööta, või teise vanema puudumisel taotleja omakäeline kinnitus, et ta kasvatab puudega last üksinda.
(3) Sotsiaalametnikul on õigus nõuda täiendavaid dokumente või selgitusi taotluses esitatud andmete õigsuse tõestamiseks.
(4) Kui taotleja ei esita kõiki vajalikke andmeid või dokumente, teeb vallavalitsus otsuse hooldajatoetuse määramise või määramata jätmise kohta olemasolevate dokumentide alusel.
(5) Toetuse taotleja vastutab esitatud andmete ja dokumentide õigsuse eest.
(6) Hooldajatoetuse taotlemise avalduse alusel hinnatakse isiku hooldusvajadus.
§ 5. Hooldusvajaduse väljaselgitamine ja hindamine
(1) Hooldajatoetuse määramise aluseks on sotsiaalametniku poolt hooldusvajaduse hindamiseks koostatud hindamisinstrument ja hooldaja vastavus käesoleva korraga sätestatud tingimustele.
(2) Sotsiaalametnikul on õigus hooldusvajaduse väljaselgitamiseks ja hindamiseks külastada taotleja kodu ning küsitleda hooldust vajava isiku lähedasi ja kogukonna liikmeid ning arvestada erialaspetsialistide arvamust.
(3) Hindamine võib toimuda kliendi kodus, senise hooldaja kodus, sotsiaalasutuses vm, kus viibivad klient ja tema hooldusvajaduse objektiivseks hindamiseks vajalikud isikud.
(4) Vallavalitsus teeb otsuse toetuse maksmiseks või sellest keeldumiseks, arvestades hooldusvajaduse hindamisinstrumenti, ühe kuu jooksul avalduse registreerimisest.
(5) Vajadusel võib vallavalitsus hooldusvajaduse hindamise ja hooldaja määramise aega pikendada.
§ 6. Hooldaja määramine
(1) Hooldaja määrab Sonda Vallavalitsus korraldusega.
(2) Hooldajaks ei määrata inimest:
1) kellele on määratud raske või sügav puue;
3) kes õpib statsionaarses õppevormis.
(3) Hooldus seatakse kui isiku toimetulekut ei ole võimalik tagada muude teenuste, täiendavate toetuste või muu abi osutamisega.
(4) Hooldajat ei määrata töötavale puudega isikule.
1) hooldada klienti vastavalt kliendi vajadustele ja hindamisinstrumendis sisalduvale hooldusplaanile;
2) teha koostööd sotsiaalametnike, vajadusel arstide, õdede jt spetsialistidega kliendi paremaks hooldamiseks;
3) võtta osa talle pakutavatest koolitustest ja enesetäiendusvõimalustest;
4) teatada hiljemalt 10 päeva jooksul vallavalitsusele kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa hooldajatoetuse maksmise lõpetamise, peatamise või suuruse muutuse.
§ 8. Hooldajatoetuse määramine
(1) Hooldajatoetuse suuruse kinnitab Sonda Vallavalitsus hooldaja määramise korraldusega.
(2) Sotsiaalametnik vaatab läbi hindamisinstrumendi ja teeb vallavalitsusele ettepaneku hooldajatoetuse määramiseks või sellest keeldumiseks ning annab hinnangu puudega inimesele vajalike teenuste kohta.
(3) Otsus hooldajatoetuse määramise või määramata jätmise kohta koos vastava põhjendusega tehakse taotlejale teatavaks kirjalikus vormis viie tööpäeva jooksul, arvates otsuse tegemise päevast.
(4) Hooldajatoetust puudega lapse hooldajale määratakse järgmistes suurustes:
1) 3-16-aastase raske või sügava puudega lapse ühele vanemale või võõrasvanemale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu, 20 eurot kuus;
2) 16-18-aastase raske puudega lapse ühele vanemale või võõrasvanemale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu, 16 eurot kuus;
3) 16-18-aastase sügava puudega lapse ühele vanemale või võõrasvanemale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu, 26 eurot kuus.
(5) Hooldajatoetust puudega täisealise isiku hooldajale määratakse järgmistes suurustes:
1) 18-aastase ja vanema sügava puudega inimese hooldajale 26 eurot kuus;
2) 18-aastase ja vanema raske puudega inimese hooldajale 16 eurot kuus.
(6) Hooldajatoetus määratakse otsuse tegemisele järgneva kuu 1. kuupäevast.
(7) Hooldajatoetus määratakse ajaks, kui isik vastab käesolevas määruses sätestatud toetuse saamise tingimustele.
(8) Hooldajatoetust ei määrata:
1) kui hooldatav kasutab Sonda valla poolt osutatavat koduhooldusteenust;
2) kui hooldatav saab Sonda valla poolt makstavat puudega inimese toetust;
3) kui toetuse taotleja ei vasta muudele käesolevas korras esitatud tingimustele.
(1) Hooldajatoetus kantakse taotleja kirjalikus taotluses näidatud pangakontole hiljemalt hooldajatoetuse maksmise kuu 25. kuupäeval või makstakse sularahas vallavalitsuse kassast alates hooldajatoetuse maksmise kuu 25. kuupäevast.
(2) Hooldajatoetusega kaasnevad riiklikud maksud tasub vallavalitsus.
§ 10. Hooldajatoetuste maksmise peatamine
(1) Hooldajatoetuse maksmine peatatakse vallavalitsuse korraldusega, kui toetuse saaja või hooldatav viibib järjest üle kahe kuu haiglaravil (haigla teatise alusel).
(2) Hooldajatoetuse maksmist jätkatakse maksmise peatamise asjaolude äralangemisel.
2) kui hooldaja ei täida või loobub temale hooldaja määramise korraldusega pandud kohustustest;
3) kui hooldatav soovib uue hooldaja määramist;
4) hooldatava paigutamisel hoolekandeasutusse;
5) hooldatava või hooldaja elama asumisel teise omavalitsuse territooriumile;
7) hooldatava või hooldaja surma korral;
8) hooldusvajaduse hindamisel ilmnenud hoolduse mittevajamise tõttu;
9) kui saabuvad käesoleva korra § 8 lõike 8 loetletud asjaolud;
10) muul põhjusel, kui hooldatav või hooldaja ei vasta enam käesolevas korras või muudes õigusaktides sätestatud tingimustele.
§ 12. Määratud hooldajatoetuse suuruse muutmine ümberarvutamine
Määratud hooldajatoetuse suuruse muutmist tingivate asjaolude tekkimisel arvutatakse hooldajatoetus ümber nende asjaolude tekkimise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
§ 13. Puudega inimese toetuse taotlemine
Puudega inimese toetuse taotlemiseks esitab puudega inimene Sonda Vallavalitsusele:
2) taotleja isikut tõendav dokument;
4) rehabilitatsiooniplaani selle olemasolul.
§ 14. Puudega inimese toetuse määramine ja maksmine
(1) Sotsiaalametnik vaatab läbi hindamisinstrumendi ja teeb ettepaneku puudega inimese toetuse määramise või mittemääramise kohta. Toetuse määrab Sonda Vallavalitsus korraldusega.
(2) Puudega inimese toetus määratakse raske või sügava puudega isikule, kellel on hindamistulemusena tuvastatud hooldusvajadus, kuid talle ei ole määratud hooldajat ning ta korraldab oma hoolduse erinevate abistajate või teenuste kaasabil või kui tema puudest tingitud lisakulutused on suured.
(3) Puudega inimese toetust määratakse järgmistes suurustes:
1) sügava puudega inimesele 26 eurot kuus;
2) raske puudega inimesele 16 eurot kuus.
(4) Puudega inimese toetuse maksmise tähtaja lõppemisel jätkatakse toetuse maksmist uue puude tuvastamise otsuse alguse kuupäevast.
(5) Puudega inimese toetus kantakse taotleja kirjalikus avalduses näidatud pangakontole hiljemalt puudega inimese toetuse maksmise kuu 25. kuupäeval või makstakse sularahas vallavalitsuse kassast alates puudega inimese toetuse maksmise kuu 25. kuupäevast.
(6) Puudega inimese toetust makstakse hooldajatoetuseks eraldatud rahalistest vahenditest.
§ 15. Puudega inimese toetuse määramisest keeldumine
(1) Puudega inimese toetust ei määrata, kui:
1) kui toetuse taotleja kasutab Sonda valla poolt osutatavat koduhooldusteenust;
2) kui toetuse taotleja kasutab Sonda valla poolt makstavat hooldekoduteenust;
3) kui toetuse taotleja hooldaja või eestkostja saab Sonda valla poolt makstavat hooldajatoetust;
4) kui toetuse taotleja ei vasta muudele käesolevas korras esitatud tingimustele.
(2) Otsus puudega inimese toetuse määramise või määramata jätmise kohta koos vastava põhjendusega tehakse taotlejale teatavaks kirjalikus vormis viie tööpäeva jooksul, arvates otsuse tegemise päevast.
§ 16. Puudega inimese toetuse maksmise lõpetamine
Puudega inimese toetuse maksmine lõpetatakse, kui:
1) isikul ei esine enam kulutusi kõrvalabile - inimese toimetulek paraneb ja langeb ära põhjus toimetulekut toetavate teenuste ostmiseks;
2) isik asub kasutama sotsiaalteenuseid (nt. valla poolsed koduhooldusteenused), mis tagavad tema toimetuleku;
3) puudega inimesele määratakse hooldaja;
4) puudega inimese elama asumisel teise omavalitsuse territooriumile;
5) puudega inimese surma korral;
6) puudega inimese paigutamisel hoolekandeasutusse;
7) Sotsiaalkindlustusameti otsuse (puude raskusastme tuvastamise kohta) tähtaja möödumisel.
(1) Tunnistada kehtetuks Sonda Vallavolikogu 03.05.2005.a. määrus nr 30 „Hooldajatoetuse maksmise kord Sonda vallas“.
(2) Tunnistada kehtetuks Sonda Vallavolikogu 03.05.2005.a. määrus nr 31 „Puudega inimese toetuse taotlemise, määramise ja maksmise kord Sonda vallas“.
(3) Tunnistada kehtetuks Sonda Vallavolikogu 23.09.2005.a. määrus nr 38 „Sonda Vallavolikogu 03.05.2005 määruse nr 30 muutmine“.
(4) Tunnistada kehtetuks Sonda Vallavolikogu 23.09.2005.a. määrus nr 39 „Sonda Vallavolikogu 03.05.2005 määruse nr 31 muutmine“.
(5) Tunnistada kehtetuks Sonda Vallavolikogu 17.02.2009.a. määrus nr 4 „Puudega lapse hooldajale hooldajatoetuse maksmise kord“.
(6) Määrus jõustub kolmandal päeval peale avalikustamist. Määrust rakendatakse tagasiulatuvalt 01. jaanuarist 2013.a.