text:
Uncategorized – Riisitera
Mulle ei meeldi inimestest halba rääkida. Tagarääkimine ka ei ole minu teema. Tunnen ennast täiega imelikult kui seltskonnas hakatakse kellestki halvustavas toonis taga rääkima. Ma vahel nendin mõnda fakti ja enamasti räägin inimestest taga kui mul on neist midagi head rääkida. Muidu öeldakse, et surnutest halba ei räägita, siis minu puhul kehti see ka siis kui inimest ruumis ei viibi. See ei ole minu arvates viisakas käitumine. Mulle meeldib inimesele otse öelda, et kuule mulle sinu juures see asi ei meeldi aga ka seda ainult sellepärast, et äkki ta ei teadnuki. Minu reaktsioonid on pigem imestus, üllatunud, ammm mismõttes nagu, rõõmustan, elevil, uudishimulik jne. Kui keegi minuga tänaval kokku satub võib täiesti kindel olla, et mitte ühtegi negatiivset mõtet mul ei teki. Enamasti tekivad negatiivsed emotsioonid need mingid suunatud tegevuse, ütlemise tagajärjel.
Elatise teemal kirjutades jääb mulje nagu ma olen oma tütre isa suhtes väga halvustav või kriitiline, kuigi tegelikult ei ole. Otseselt tema kohta pole ma midagi öelnud, ainult elatise teema osas olen midagi öelnud aga see ei ole mingi isiklik asi. Samas kui ta selle elatisega jama ega lase mul oma lapse ülalpidamises osaleda, siis tahaks teda sitapeaks kutsuda küll. Praegu kokku sattudes olen ma pigem uudishimulik, et kuidas läheb ja mis teeb jne. Aga kuna see on selline personaalne ja isiklkum vestlus, siis ma ei küsi midagi. Tema isiklik elu ei puutu minusse. Räägime lapsest.
Ükskord oli meil mingi stressi teemaline koolitus ja mul on tänaseni meelde jäänud, kuidas koolitaja üsna lõbusalt seletas oma endisest mehest aga samas ütles sama kergelt, et lapsega tegeleb aga elatist mees ei maksa. Eks vaatasid vist kõik, et mismõttes saad oma eksiga läbi kui teine sulle elatist ei maksa? Kuigi minule tuli see ka üllatusena, siis meil on mingismõttes asjad samamoodi. Elatisega olema mõlemad ühesugused mustad, temal on maksmata ja minul selles osas, et kohus ei taha peale konkreetse rahasumma muid vanemlike kohustusi ja ülalpidamist arvesse võtta peale lapse isale makstava elatise. Advokaat on arvamusel, et kui raha pole elatisena kantud, siis pole lapse ülalpidamises osalenud, kuigi rahakandeid on tehtud ja muud lapsevanema kohustused ma täida ära selles osas, mis mul on võimalik. Kõik muud jutud saab räägitud täitsa vabalt aga kui asi puudutab raha, siis nii hästi see ei lähe. Samas oleneb rahast. Kui on mingid reisid, sünnipäevad, suuremad mööblid jms. Mõni asi, mis nõuab suuremaid kulutusi, siis selles osas saame rahast rääkida, et kes maksab ja kuidas maksab. On ka mõningaid teised kulud, mis ainult last puudutavad peamisel. Teater, kino, huviring. Riiete kohta on isa alati öelnud, et pole vaja.
Kui räägime seadusest ja elatisest, siis võib kogu vanematevahelisel suhtlemisele lihtsalt vee peale kallata. Samas toimivad kõik muud asjad ikka samamoodi edasi nagu pole midagi üldse toimumas. Pole viha, ega sõimu ega üldse vaidlemist. Seega juba selle järgi saab öelda, et elatisesüsteem on valesti üles ehitatud, sest see toodab ainult kaklevaid inimesi, kes igas muus olukorras võiksid täiesti normaalselt läbi saada.
Laste pealt oleks see kohe märgata kui on vanemate vahel on probleeme. Mõtlen ka muidu probleeme kui raha jagamine. Peale kohtus käimise mulle ei meenu küll, et oleks üldse mingi muu asjaga vaidlusi olnud. Aa vahel olen ma küll vihaseks saanud, et kui ta tahab kogu ülalpidamist endale aga mina pean ikka vaatama, kuidas lapse kulud oleksid minu juures kaetud. Ja selles osas on küll vaidlusi.
Praegusek on nii palju aega ka mööda läinud. Isale kahjuks ei saa suurt midagi ette heita. Ma mõtlen lapse osas. Lapsevanemaks olemine ei ole mingi võistlus, et kumb on parem. Kõik vanemad üritavad endast parima anda. Ka rahaliselt. Vähemalt need vanemad, kes mõlemad soovivad lapse elus osaleda ja anda oma parima. Kui ma ausalt ütlen võiks kohus vabalt otsustada, et elatist ei maksta ja sellest ei juhtu mitte midagi. Laps ülalpidamiseta ei jääks. Pealegi on praeguseks elanud laps võrdselt mõlema vanema juures – kolm aasta ema ja kolm isa juures, et miks meil üldse mingi elatisvaidlus olema peaks, arvestades, et mõlemad pole ka elatis maksnud. Paraku on nii, et kuna laps minu juures ei ela, siis järelikult mina olen võlgu aga isa ei ole, sest mina olen see ühiskonna poolt vihatud teine vanem. Kohtus on sammuti arutamisel ainult need kolm aastat kui laps on isaga elanud, see, et ta emaga elas ja ema üksinda üleval pidas ja isa isegi ei panustanud muul moel. Keda huvitab? Ja kogu teema on tegelikult ainult minu ja tema raha ümber. Siin pole lapse heaoluga mingit pistmist. Tema on rõõmus ja rõõsa ja hakka lasteaeda lõpetama.
Kui ma oma blogiga alustasin, et minna oma kahe lapsega linna elama, siis ma läiksin linna elama konkreetse plaaniga. Olin selgeks teinud oma üldise majandusliku olukorra ja vaadanud ajaliselt, millal ma peaksin tööle minema, millal lapsed lasteaeda panema jne. Ma olin endale isegi nimekirja valmis kirjutanud, mida mul on vaja linnas kõik kohe ära teha, et mul pärast mingit jama ei tekiks. Kuhu minna ja kelle juurde, uurinud kõiki võimalusi.
Juba esimesel nädalal oli mul pangas nõustamine. Tegime seal statistikat mu majandusliku olukorra kohta ja kaardistasime ära kitsaskohad. Tol päeval sai kõigile ka hoiused teha ja püsiülekandega igakuised maksed kõigile hoiustele täpselt sellises summas, milleta mul oleks võimalik igapäevaselt toime tulla.
Hiljem liitusin Perekeskusega, kus meil käis kohal võlanõustaja ja tema kontakt on mul tänase päevani alles ning aegajalt kui näen mingit suuremat muutust toimumas rahaliselt. Kirjutan talle ja lepime aja kokku. Ütlen kohe ära, et enamus kohalike omavalitsuste juures on tasuta teenusena võlanõustamine. Kui mul natuke rohkem raha oleks, siis ma oleks ise tahtnud koolitusele minna ja võlanõustajaks saada. Praegugi hoian kooitusel silma peal ja kui võimalus avaneb….
Olen koguaeg kuulnud, kuidas inimesed ärkavad alles suures pasas ja teevad asju liiga hilja. Ma pole kunagi selline hiline ärkaja olla tahtnud. Ma pole tahtnud olla viimane, kes saab oma lapse murest või arengu mahajäämusest viimasena teada. Ma ei taha olla viimane, kes mõistab, et mul või kellelgil lähiringkonnas on depressioon, mure, stress jne. Kõige hullem minu jaoks oleks, et ma ei tea, mida sellises olukorras teha. Minu jaoks olen mina ise, minu lähedased ja üldse kõik inimesed väga olulised. Ja mulle on oluline, et inimesed oleksid rõõmsad ja neil läheks hästi. Pigem olengi juba koguaeg selline olnud, kellele läheb teiste õnn palju rohkem korda kui iseenda oma ja sellepärast mul on raske ei öelda kui keegi minu poole abipalvega pöördub, isegi kui mul endal on tööd mägede viisi.
Aga kui sul on endal lapsed, siis laste puhul, et lastel hästi läheks peab kõigepeal sellele vanemal hästi minema. Võtke ükskõik milline laps ja tal on mure peamiselt alati siis kui vanemal on mure. Kui laps on vaene või kodutu või mingi muu suurem mure, siis minu jaoks tähendab see seda, et vanemast tuleks alustada. Muidugi on meie inimesed sitaks negatiivsed ja kriitilised, et taibata, mis mure vanemal tegelikult on. Me tahame lapsi aidata ja vanemaid samal ajal hukka mõista aga see asi ei käi niimoodi tegelikult. Aita vanemat, aitad last.
Isegi kui vanemd pöörduvad oma lastega psühholoogi poole, et tehke minu laps korda, siis psühholoog vaatab ikka kõigepealt vanemale otsa, sest umbes 90% lapsega seotud asjad saavad just vanematest alguse. Sellepärast ma olen enda valdkonnas pigem lastele suunatud ja enda laste puhul iseendale. Õnneks senistel enda laste arenguvestlustel on selgunud, et lastel suuremaid probleeme ei ole. Ei möödu ühtegi nädalat kui Henry ei saaks õpetaja käest koju minnes kiitusi. Küll on ta tubli esineja, või magaja või mängukaaslane. Vahel tuleb ka seda, et ta on millegagi hakkama saanud ja õpetaja annab juhised, et muidu tubli poiss aga vot täna…Kas sellest oleks võimalik kodus rääkida? Ja siis ma mõtlen, et lapsekasvatamine ongi nii lihtne või?
Soovitan kõigil Gordoni Perekoolis ära käia. Seal õpetatakse väga hästi selgeks, kellel on tegelikult probleem. Ma tean, et võib imelik olla seal erinevates rollides olla ja näitemängu teha ( vb pole kõik koolitajad ühtemoodi) aga lõpuks jõuab kohale, et enamus probleemid vanemad mõtlevad enda jaoks välja või nad tahavad teiste probleeme, eriti oma laste probleeme, enda omaks teha ja võtta. Samal ajal aga ei märka, kuidas nad enda probleemid ja mured lastele edasi kannavad.
Mul on võlanõustajalt saadud paberid alles, et kui oluline on enda jaoks raha mustadeks päevadeks kõrvale panna ja kuidas märgata ohumärke, et majanduslikult hakkab halvemini minema ning kuidas kaaluda suuremate ostude või üldse mingite ostude tegemist. Samuti, kuidas oma elamises säästlikult elada. Ütlen ausalt, et väga paljud asjad, kuidas odavalt hakkama saada on mul kodust kaasa tulnud juba loomulikult. Vett ei jäeta jooksma, tuled kustutatakse, prügi sorteeritakse jms. Veel on kirjas, et mida esmajärjekorras tegema peaks ja väga olulisel kohal on PERE EELARVE. Mul läks sellega väga kaua aega, et enda jaoks sobiv süsteem leida, sest minu mõistus töötab täiesti teistmoodi ja teiste näidisjuhendid olid minu jaoks…Ma ütleks hiina keel aga seda ma oskan 😀 Ütleme siis, et raketiteadus.
Muidugi kui raskused tekkisid ja me nädala haiglas veetsime, hiljem praktiliselt kaks kuud kodus. Koduse lapse kõrval tööl käimine, kus peaaegu kogu palga maksad lapsehoidjale on väga kurnav ja meeli nüristav. Nädalavahetusel olid tegelikult nagu tasuta töö tegemine. Hnery nädala sees osa aega veetis Perekeskuse lastehoius. Ja seetõttu kahanesid ka kolme aasta vähehaaval kogutud säästud minema. Lõpuks saab villand kui näed, et töötegemine raha sisse ei too. Kui Henry lõpuks kaheaastaselt kõndima hakkas polnud lasteaias kohta. Käisin Linnavalitsuses lastekaistespetsialisti juures, et mul on lasteaeda lapsele kohta vaja. Ei saanud ja ei saanud. Kirjutasin blogis sellest ja lõpuks päästis üks ajakirjanik mu välja, kes oleks intervjuud tahtnud teha, et miks minu laps kohta ei saa. Siis oli juba järgmisel päeval koht olemas. Mina vahetasin töökohta, käisin tööl. Kui ma aga ükskord kogu lõunasöögi välja oksendasin ja toit enam sees püsida ei tahtnud, siis ma taipasin, et olukord on ikkagi halb. Mulle kerkis pähe mõte, et see küll enam stress ei olla ei saa. Pärast mitmeid haiguslehti, kus tööandja mind juba silmaotsaski ei sallinud, tulin töölt ära. Peamiselt sai ülemus pahaseks, et ma kodus haige olles teist tööd tegin, et hing sisse jääks.
Ojaa, ma mõtlesin ka, et tööd on ju vaja ja 100 muud vabandust, miks ma peaksin tööl edasi käima. Ma viskasin kõik vabandused peast välja. Oli vaja mingid väga suurt muutust. Mu tervis vajas taastumist ja minu lastel oli ema vaja, kes saab nende jaoks olemas olla. Ma olingi aasta aega pm töötu aga mitte kodune. Olen loomu poolest rahutu hing. Kuna mul oli tekkinud oma bränd, siis kulutasin 40 eurot ja õppisin ettevõtjaks. Tutvusin täiesti uue maailmaga. Läbisin lapsehoidja koolituse, taotlesin tegevusluba ja sain selle. Lõpuks astusin ülikooli, sest ma tahtsin ikkagi ming kraadi elus omandada. Mul on siiani näoilme meeles kui teatasin, et lähen hiina keelt õppima.
Elamise jaoks sain toimetulekutoetust, kuid samal ajal töötasin selle kallal, et leida elus tasakaal, et oleks piisavalt raha ja tervist. Aasta hiljem ja pärast korraliku emotsinaalset mõõna ma lõpuks selleni jõudsin. ka sain kogemusste võrra rikkamaks ja teadlikumaks. Praegu ongi kõik hästi. Ma tunnen oma tervise iseärasusi palju paremini ja tean, kuidas suuremaid hooge ära hoida, et mu igapäevane elu ei oleks koguaeg mõjutatud. Mulle meeldib õppida ja oma tööle mõeldes tahaks lihtsalt rõõmust nutta. Issand pole vist mitte kunagi nii kiiresti tööd leidnud. Kõigest tunniajaga! Ooo ja milliseid võimalusi see mulle annab. Suvel ma tahan oma tööga rohkem hõivatud olla. Õpetada hiina keelt ja teha võõrkeelsete lastega eesti keelset meisterdamist. Tahaksin vene keelt õppida (või noh meelde tuletada, sest lapsena oskasid meie peres kõik lapsed vene keel). Ka rahaliselt oleks kõik hästi kui minu palk ja konto jääks puutumata ning ma saaksin oma rahaga ise majandada. Tegeleda oma laste ülalpidamisega ja maksat võlgnevusi. Ma leian, et hetkel ülikoolis õppides ja poole kohaga töötades on raha piisavalt, et sellega toime tulla (kui kogu mu raha jääks minule endale). Ma ei näe põhjust, miks minu konto peaks arestitud olema või miks mulle ei võiks kätte jääda rohkem kui 305 eurot, eriti kui töötasust tööandja aresti juba maksab. Kohtule olen juba kõik materjalid saatnud. Tõend toimetulekutoetuste kohta, tõend oma tervise kohta, tõend, et võimalusel olen lapse elus osalenud, tõend, et olen sellel perioodil ka isale ülekandeid teinud ja sularahas maksnud. Tõend, et mul on olnud huvi võimalikult palju ise oma lapse elus osaleda. Milline ema ei tahaks oma lapse elus osaled? Ta elab isa juures küll, sest isa soovis seda aga miks ta peab kogu lapse ülalpidamisega tegelema?
Tänu oma blogimisele olen jõudnud väga paljude inimesteni, kes on jaganud oma nõu ja teadmisi ning elavad kaasa sellele, et elatise süsteem lõpuks muudetakse paremaks. Rohkem vanemate keskseks ega oleks niivõrd rahale suunatud. Üksikvanemana ma tean kui raske on üksinda hakkama saada, eriti majanduslikult aga ma eelistaks pigem tuge saada, et mul oleks võimalik ise raha teenida ja ise oma rahaga otstarbekalt majandada (viimast olen siiski erinevatel koolitustel õppinud, näen siiani õudusunenägusi finantsanalüüsidest). Elatise sissenõudmine ei ole raha teenimine ja ma saan alati pahaseks kui ametiasutuses küsitakse lapse isa kohta. Kui ei ole siis ei ole…nii kas te nüüd aitate mul tööd leida ja lasteaiakoha saada?? Elu lõpuni jääb see olukord meelde, kus inimest ei soovita aidata, sest lapsel pole isa. Viimasel kuuel aastal olen kokku puutnud väga paljude vanematega. Neil on vaja abi ja tuge peamiselt tööalaselt, kuid neid pole vaja õpetada (eriti veel ametiasutuses), kuidas elatisega susserdada. Igal vanemal on õigus tööl käia ja igal lapsel on õigus haridusele ning just see peab olema kohaliku omavalitsuse koht tuge pakkumiseks, et perel hästi läheks. Ja kui need punktid on korrektselt täidetud, siis ei olegi mingit elatist vajagi. Vähemalt mitte nii suures mahus. Aga mina näen laiskust. Ei viitsita selle probleemiga tegeleda. Ikka on vanemaid, kes peale vanemahüvitise lõppu last lasteaeda ei saa ja töökohti, kus lastega töötaja ei ole oodatud. Kui ma seekord tööle asusin olin väga üllatunud, et kui inimlikult töötajatesse suhtutakse. Haiguslehel olnud töötajale ei saa osaks negatiivset suhtumist. Haigeks jäänud töötajale soovitakse head paranemist isegi, mitte ei hädaldata, et oh ja ah ees ja taga, töö jääb tegemata ja põhjustatakse lisa stressi. Ma saan 30 ja seni pole kordagi veel kohanud töökeskkonnas nii mõistvat suhtumist ja ausalt motiveerib see tegema enda tööd võimalikult hästi. Ma võtsin isegi ühe lisa õppeaine just selleks, et saaks natuke juurde õppida omast vabast ajast. Ja ka puhkepäevadel ja puhkuse ajal ikka hoian töömeilil silma peal. Töö jaoks vajalike materjale valmistan ette ka töövälisel ajal või kui laps haige on siis midagi saab kodus ikkagi ära teha, kasvõi meeldetuletuseks tööjuhendeid üle vaadata või uusi ideid välja mõelda, et mida lahedat võiks korda saata.
Ma kirjutasin nüüd palju muud juttu lisaks aga eks see annab natuke aimu ikka, mida ma öelda tahan. Mulle ei meeldi istuda ja oodata. Võimalusel tuleks ikka asju ennetada. Enne kui mu poeg sündis, isegi kui ma sain vanemahüvitist, siis ma ikka otsisin võimalust, et aga kui mul seda vanemahüvitist ei ole, et mis mul siis oleks ja kas ma tuleksin toime? Mida mul oleks vaja teha, et tuleksin toime? Võib olla sellepärast olen ikka kuidagi nende kuue aasta jooksul hakkama saanud. Vahel muidugi suure hädaldamisega. Ma isegi tänasel päeval enne hädaldan ja siis mõtlen, et mis mul viga on…nagu ma ei oskaks raamist välja mõelda ja alati on mingi muu võimalus ka olemas. Üks mu sõber üks päev alles ütles, et ah ma tean sind küll…kõigepealt on mingi hull kisa ja hädaldamine aga tegelikult oskad ja saad hakkama igas olukorras.
Ma olen mõnedes blogides sattunud lugema, kus mõne kuu pärast lõppeb vanemahüvitis, kuid pole ühtegi plaani välja mõeldud. Nagu, kus sa enne olid? Juba enne vanemahüvitise saamist tuleks ikka selgeks teha, et see on ikkagi ajutine ja mis siis saab kui seda ei oleks. Mina nt saan vajaduspõhist õppetoetust, mida tuleb iga semestri alguses taodelda. Summa on erinev, ma ei pruugi seda saada jne. Ma olen nendele asjadele mõelnud. Ka sai tööle mindud, et mul oleks raha, sest ega töövõimetoetus ja peretoetus pole suur summa, millega elada. Ka on saadud tegeleda kohtutäituriga aga kui aasta hiljem asi mitte kuhugi liikunud ei ole, siis järelikult ei ole probleem ikkagi minus või, et ma pole piisavalt ära teinud. Kuigi tõsi, ennekõike saavad asjad alguse inimesest endast.
Mu eelmine postitus oleks nagu välk selgest taevast tulnud, sest olen viimasel ajal väga harva kirjutanud. Keegi juba kommenteeris, et miks ma olen nii kaua pead liiva all peitnud ja ei ole asjaga tegelenud. Tegelesin küll. Kui kohus eile teatas, et kohtuistung edasi lükatakse. Ma lihtsalt ei suutnud enam seda jama taluda. Ma olen esitanud kohtusse kaks hagiavaldust. Elatise vähendamise ja elatisvõlgnevuse sundtätitmise osas. Hagiga hakkasin tegelama juba eelmisel kevadel. Praeguseks on elatise vähendamine olnud juba aasta aega muudkui veninud ja veninud ja veninud….Ja niimoodi minu majanduslik olukord aina halvenenud ja halvenenud ja halvenenud. Muidugi ei saa elatise vähendamise hagi ennetavalt sisse anda. Märkad, et vist mõned kuud on kehvem olukord, et teed avalduse. Ei sul peab see halvem olukord juba mõne aja kestnud olema. Kuna elatise vähendamisega selle aasta alguses midagi toimunud ei olnud, esitasin järgmise hagi. Sellel nädalal oleks sundtäitmise asi pidanud asi lahenduse leidma aga ei leidnud, sest teine poole soovis ajapikendust. Aaasta ja üks kuu ning ikka ei midagi!!
Mul on muidugi suur suur aitäh öelda inimesele, kes aitas mul ÕIGE materjali kohtule esitada. See on mu närvid ära söönud lihtsalt, et neid pabereid kokku panna. Ega sulle mingit nimekirja ei anta ette, et mida sul on vaja esitada. Mulle öeldi kolmel korral, et ei võeta asja menetlussegi. Pole vajalike pabereid või on need valesti vormistatud või midagi jumal iganes veel. Iga veedetud tund lapsega, iga kulutatud sent lapsele ja iga isale makstud sent tuleb ette näidata. Iga saadud toestu ja sissetulek. Kõik kolm aastat! Ma olen muidugi oma lapse ülalpidamises osalenud aga kohtus tuleb see kõik kirja panna. Olen nüüd lapsevanem ja kirjuta üles kõik päevad, mis sa viimasel kolmel aastal oma lapsega veetnud oled ja kui palju raha. Lisaks tõestada seda, et kohus tegi oma oletusega vale otsuse juba esimesel korral, kuid keeldub vastutust võtmas. Öeldakse, et kui on juba määratud, siis EI HUVITA ja maksa ära.
Kõik, mida eelmises postituses kirjutasin ja mida ma ka praegu kirjutan, pean olema võimeline need hiljem kohtus kirjalikult tõestama. See pole nii, et ma saan oma blogis öelda, mida tahan. Rahalises mõttes olen ma nagu koduarestis. Ma olen ennegi kirjutanud sellest, kuidas elatisega antakse võime ühe vanema kätte ja isegi kohus ei saa midagi teha. Kusjuures olen märganud, et see on tegelikult ainult vabandus, et ei saa. Asi pole saamises, vaid tahtmises. Muidugi on võimalik kohe praegu lapse isal olukord lahendada kompromissiga, mis oleks mõistlik lahendus. Ega ta väga ei mõista, et raiskab riigi raha ja kohtud on teistest samasuguste asjadega ülekoormatud. Olen püüdnud korduvalt temaga elatise osas kuhugi jõuda aga teda reaalselt ei huvita. Olgu ma surnud, elus või haiglavoodis, siis tema silme ees on ainult eurod. Sama on tema poolt vale väita, et minu poolt on laps ülalpidamiseta. Praegu tõesti on, sest tema sundtäitmisele 305 euroga pole midagi peale hakata. Ja ta väidab, et kohtutäiturilt pole ta midagi saanud. Minu palgatõend aga näitab alates novembris, et tööandja ona maksnud seaduslikus korras töötasust aresti. Kusjuures pärast aresti 250 eurot kannavad nad mulle aga kuna minu konto hõivab juba peretoetus ja töövõimetoetus, siis võetakse ülejäänud töötasu ka ära.
See pole täna tekkinud probleem või see pole probleem, millele ma ei ole lahendust otsinud. Olen otsinud. Olen käinud igalpool, kus vähegi võimalik. Alguses ma otsisin ka endale advokaati kasvõi raha eest, kes aitaks olukorra lahendada. Taotlesin riigiõigus abi ja sain tõsise pettumuse osaliseks. Lõpuks ma tutvusin inimesega, kes mulle kõik punktid ükshaaval puust ja punaselt lahti seletas. Ma mõtlesin õudusega, et kui jube praegune elatise süsteem on. Kui SEE on meie riigi arvates mingi hea moodus laste heaolu jaoks, siis ma vist tõesti elan valel planeedil (või riigis).
Ok, ma sain veidi aru välja lasta. Muidu ma võtan ühe päeva korraga. Kirjutasin täna esseed ja üritasin grupitöös oma osaga panustada. Võõrustasin kahel ööl toredat korealannat, kes täna Riia poole teele asus. Tegin 4 tundi tööd raamatukogus. Hommikul maadlesime Henryga, kes tahtis salli ja mütsi panna lasteaeda, keeldudes nokamütsist. Mu aftoosne stomatiit on lõpuks ära paranenud (kolm afti korraga!!) ja sellega ka peavalud läinud. Õpin hiina keele sõnu ja valmistun eksamiteks. Selles mõttes, et raha pole elus nii oluline. Ümbristevad inimesed on olulised. Seni oleme kuidagi toime tulnud ja midagi tegemata pole jäänud.
Kuna ma aga tean, et peale minu on teisi inimesi ka, kes on sarnase mätta otsas ilma väljapääsuta või normaalse lahenduseta, mis oleks reaalselt mõlemale lapsevanemale mõistlik. Ma lihtsalt ei saa istuda ja mitte midagi öelda. Muidugi ma plaanisin oodata, kuni kohus saab läbi. Siis oleks võimalik mul ehk paremini selgeks teha, et tegelikult ma pole mitte midagi teinud lapsevanemana, et mingit sundtäitmis läbi viia. On see siis minu süü, et elatise vähendamisega kohe ei tegeleta, siis kui seda reaalselt vaja on? Aasta tagasi! Kusjuures olen pidanud need kõik asjad üksinda tegema, ilma emotsionaalse või moraalse toeta. Ilma õigusalase hariduseta ja mind on saatnud ainult mingi negatiivne kriitika, et miks varem ei teinud, miks sa lasid nii kaugele minna ja ikka miks miks miks. Vabandust aga siin ilmas ei sõltu kõik asjad minust. Kolm aastat tagasi ma teadsin palju vähem kui praegu. Sa usaldad ikka neid inimesi, kes peaksid olema valdkonnas pädevad aga isegi kolm aastat hiljem avastan veel praegu, millist kahju see on endaga kaasa toonud. Lihtsalt mingi stamp paberid ja vastused ja väited, mis pole isegi minu enda kohta käivad!
Aasta tagasi arestiti minu konto elatise tõttu ja koos lapsega (hetke viie aastane) jääb kahepeale elamiseks 305 eurot. Oleme eelmise aasta maikuust saati 305 euroga hakkama pidanud saama, mistõttu oleme jäänud ilma oma eelmisest elukohast. Võib olla ma peaksin seletama, kuidas selline olukord on tekkinud, et vältida asjatuid kirjavahetusi ja kommentaare aga samas see ei ole praegu oluline. Olen tegelikult korralik inimene. Ka minu jaoks on ikkagi võlg võõra oma ja minu olukord ei ole tekkinud soovimatust arveid maksta, inimesi petta või laiskusest. Õpin ülikoolis, olen osalise töövõimega ja käin tööl. Tegelikult oleks minu sissetulek peretoetus, vajaduspõhine õppetoetus (kui täidan õppekava), töövõimetoetus ( kui aktiivsustingimustele vastan) ja töötasu. Kokku on seda üle 800 euro aga sellest summast saan mina ainult 305 eurot. Ükskõik, milline töö mul ka ei oleks. Ma võin käia tööl rohkem tunde või otsida tasuvama töö, ikka peame toime tulema 305 euroga.
Selle 305 euro eest tuleb tasuda lasteaed, elamiskulud, toidukulu, osta ravimid jms. Proovige järgi, kas teil õnnestub 305 euroga aasta aega ära elada? Kui me nüüd räägime elatisvõlglastest ja viriseme, et nad oma võlgu makstud ei saa, siis mina küsiks, et millise raha eest nad ise elama peaks ja millise raha eest see võlg makstud peaks saama?
Selles 305st eurost peaksin maksma veel teisele lapsele elatist ka. Ja kui elatisvõlglane ei suuda sellest 305 euros elatist maksta, siis tema võlg ei kao kuhugi. Kogu palk võetakse ära võlgnevuse katteks ja ei jäeta kätta piisavalt, et igakuiselt elatist tasuda. Kas see pole mitte ilmselge probleem?
Ma läksin kohtusse ja selgitasin oma olukorda. Kohtunik soovitas tasuvama töö leida. Selgitasin veel korra, et isegi kui ma tasuvama töö leian, siis 305 euroga ma ikkagi elatist ei maksa ja võlg ei kao kuhugi. Teiseks pole neil mitte ühtegi teist lahendust välja pakkuda ja teine pool ei ole nõus kompromissiga. Mitte keegi ei ole nõus kontot aresti alt vabastama, et esiteks meile jääks tavapäraseks elamiseks piisavalt raha ja teiseks oleks võimalik täita tulevikunõudeid. Elatisvõlglastele ei anta tegelikult mitte ühtegi võimalust oma võlgnevusi tasuma. Ega kõik seal võla nimekirjas kohe pätid ja kaabakad ei ole.
Mina pole ka tegelikult enda last ülalpidamiseta jätnud. Kujutate ette kui keegi marsib teie koju ja teatab, et te tegelikult ei panusta piisavalt oma lapse ülalpidamiseks. Kujutage ette, et see inimene käseb teil kõik viimase aasta sendid üle lugeda, mida olete oma lapsele kulutanud ja kui summa ei vasta ootustele (igakuiselt ei ole 500+ ette näidata, siis kuidas sa julged ennast veel mingisuguseks lapsevanemaks pidada?) Vot, aga selline on minu igapäeva elu. Kõik raha tuleb avalikult letti laduda, iga tulu ja kulu ette näidata ja iga väiksemgi oma lapse külastus üles märkida ja ära tõestada. Mõni tunneb kaasa, mõni on kogu olukorras häiritud ja tahaks midagi teha, ülejäänud laiutavad käsi…
Kas te olete mõnda päeva niimoodi oodanud, et kõik ülejäänud asjad tunduvad lihtsalt nii mõtetud? Mina ootasin, ootasin ja nüüd ootan veel. Ma isegi ei tea, kuidas oma tervet lugu kirja panna selliselt, et inimesed valesti aru ei saaks. Selles osas on mul selgelt liiga suured ootused. Võib olla olengi oma elus liiga suur unistaja olnud. Kui mu võluvast printsis konn sai, siis mul oli elus ainult üks unistus…
Minu unistus 6 aastat tagasi:
Ma olen töötanud ja töötanud. Andnud ära oma tervise ja mis kõige valusam – uskunud inimestesse ja nende headusesse.
Tulemus ei ole veel kõige hullem. Täna on veel kodu olemas, homme võib olla enam ei ole.
G2tlin	15 kommentaari
Olen sellel nädalal kodusel rešiimil olnud. Mul tekkis aftoosne stomatiit (kolm afti ja suu nagu kive täis), mis aitasid kaasa mu neuroloogilisele iseärasusele. Ka järjest ilusamaks läinud ilm mõjus sandistavalt. Ja siis ma istun kodus ja olen enda peale kuri ja pahane, et ma ei suuda normaalse inimese kombel funktsioneerida. Arvatavasti on:” Ma ei saa välja tulla, sest päike paistab, ” kõige haledam vabandus, mida ma oma elu jooksul saan korduvalt kuuldavale tuua.
Ometi pole päike see kurjajuur. Mõnikord kui mu pea vatti täis on, siis päike oma eredusega lihtsalt aitab kaasa selle õige ja korraliku migreenihoo tekkimisele. Kõigepealt sa tunned seda tuksuvat peapoolt ja oled igasustele asjadele tundlik (valgus, lõhnad, müra, minul puhul isegi teatud puudutused), kodus suudad veel kuidagi olla aga välja minnes, kus paistab ere päike, on liiklus, on kiirustavaid inimesi, on müra ja lõhnad (lilled) Seetõttu ma käin väljas õhtusel ajal, parim aeg on natukene enne päikeseloojangut. Kuigi ma ikka imestan, et suutsin kaks nädalat Armeenias ära käia, kus oli päikest ja soojakraade ikka mõnuga. Lõunasel ajal olin ma muidugi päris uimane ja vahel magasin enne õhtusööki. Suur erinevus oli muidugi see, et ma ei pidanud seal emaks olemise ja argitoimetusega tegelema, toiduvalmistamine ja koristamine jne.
Kui ma oleks eile välja läinud, siis oleks tekkinud vertigo (need, kes bussis lugeda ei saa, mõistavad ehk), nagu kõnniks kõva tuule käes laevatekil. Ja siis hakkab silme ees sähvima nagu oleks äikesetorm saabunud (kes on pimedas äikesetorimis näinud välgulööki, kuidas see kõik valgeks lööb). Vahel kui see juhub korraks täiesti suvalisel hetkel. Koristan kodus ja siis nagu oleks korraks keegi tule kustu pannud, siis ma tükk aega pean nuputama, et kas tõesti on aeg uusi pirne ostma hakata või see olin kõigest mina ise. Ja siis järgmisena hakkab kätest ja jalgades tunne ära kaduma. Seest iiveldab, valu lööb pähe ja hingamine muutub raskeks, mõnikord lööb valu ka südame juurde rindu. Järgmisel hetkel lamad maas ja inimesed arvavad, et lihtsalt minestasid. Kahte asja, mida siis teha ei tohiks. Püsti aidata ja nuuskpiiritust nina alla panna, ka igasugune patsutamine või löömine ei sobi. Miks? Sest mul on seda juhtunud ja tegelikult olen siis täie teadvuse juures olnud. Teate kui rõve see on kui keegi teid lööb või patsutab ning te keha ei funktsioneeri piisavalt, et märku anda, et te saate aru, mis toimub. Ka minestunud inimest ei tohiks tegelikult püsti tõsta…
Eelnev võis väga igava jutuna tunduda aga see läheb kokku Eesti Lastekirjandus Keskuses toimunud õpipäevaga laste ja noortega tegelevatele raamatukoguhoidjatele. Sellel päeval just rääkisime õpilastest (lastest ja noortest), kes on teistsugused. Igal lastetöötajal on oluline tähele panna laste arengu ja heaoluga seotud iseärasusi. Lapsehoidjaks õppides oli ka erivajadustega lastega väga paljust juttu. Seekord aga sai rääkida kuidagi teise nurga alt, et tundsin ennast ära. Mulle meenusid raskused lugemisel ja kirjutamisel, tunnid logopeedi juures. Mulle meenusid tunnid, kus õpetaja meile kunsti näitas. Sellised väikesed pildikesed, mida ta seina lasi ja lasi meil rääkida, mida ma näeme ja mis emotsioone see meis tekitas. Samuti praegused raskused, kus kool ei taha minu kui teistmoodi õpilase vajadustega arvestada. Tegelikult sain ma probleemi käigus teada olulise fakti. Eelmisel aastal käisin isiklikult kohal, et puudetaotluse juures allkiri anda ja taotlus koos Töötukassa töötajaga veel koos üle vaadata. Nüüd on aga selgus, et minu taotlus on nende poolt menetlemata jäetud. Pean esitama uue taotluse Pensioniametile aga aasta hiljem uue taotluse esitamiseks tähendaks see uuesti arstide juures käimist. Eelmine kord oli juba nii ebameeldiv kogemus. Mind vastuvõtlue registreerinud töötaja oli minu emaili kirjutanud .GOM lõpuga ja mulle ei tulnud arvet kohale. Kui mina aga registratuuri saabusin, oli minu aeg tühistatud. Rääkimata sellest, et neuroloog kirjutas mulle lihtsalt ravimid ja soovitas mehele minna, et siis enam pea ei valuta. Ma tulin Pärnus Tallinnasse, kus peaks olema Peavalu Instituud vms aga selline suhtumine ei ole eriti adekvaatne. Mujal maailmas tegeletakse ikka migreenidega kui neuroloogilise haigusega, mis on kahjustanud inimese närve ja takistab igapäeva elu. Siin on mulle migreeni diagnoosiga ITKs kui Tartu Ülikooli Kliinikumis öeldud kahte asja – võta mees või kui vanaks saad, siis see probleem läheb ise ära. Ainult psüholoogile on saadetud, kes ütleb, et minuga on kõik korras. Rääkimata selles, et ma tean, kuidas stress tekib ja mind on koolitatud koolitustel stressiga toime tulema.
Lisan lõppu päevakava õpipäevast. Mul tekkis seal igasuguseid mõtteid, mida ma võib olla järgmises postitustest rohkem välja toon aga, et seekord postitus liiga pikaks ei venik, siis kirjutan kollastest tomatitest. Läksin poodi ja üle pika aja mõtlesin, et ostan tomateid. Seisin seal suure valiku ees ja püüdsin valida sobivaid tomateid. Mulle jäi kätte karp väikeseid kollaseid tomateid ja mulle tuli järsku meelde, et kui ma esimese lapsega rase olin, mulle meeldisid kollased tomatid. See väike infokild minevikust rabas mind sel hetkel korralikult ja seisin tükk aega seal kollaste tomatite karp pihus ja meenutasin aega kui olin kolmandat kuud rase ja oli kevad ja minule meeldis kollaseid tomateid süüa. Terve tuba oli neid plast kaspe täis. Mulle pole enne üldse meenunud mingi rasedusega seotud iseärasused või kiiksud. Pärast seda kui tütar isa juurde läks ning tema isaga oleme elatiseteemal kohtus käinud. Võib olla see ebameeldiv kogemus on lihtsalt kõik head kogemused samuti ära blokeerinud. Aga mitte ka ainult mineviku kogemused aga ka praegused kogemused jäävad selle suure ja eameeldiva varju alla. Ma ei suuda emarõõme üldse kuidagi tunda või seda väga vähesel määral. Mida sa ikka teed kui inimeste jaoks on raha olulisem. Ei koostööd ega midagi, et tagada kõigile hea äraolemine. Nüüd mul on kodus karp kollaseid tomateid. Pärast gastroskoopiat ma tean, et ma ei tohiks tegelikult tomateid süüa, nagu ka sibulaid ja tsitruseid jms aga vaadata ikka võib ja küll Henry nad ära sööb.
10.30–10.40 Avasõnad / Triin Soone, Eesti Lastekirjanduse Keskus
10.40–11.10 Erivajadusega laps kui lugeja / Ene Varik-Maasik, Tallinna Ülikool
Ettekandes tuleb juttu erivajaduste määratlemisest ja põgusalt erivajaduste klassifikatsioonist. Eelkõige on tähelepanu all lugemisraskustega laste teema: kuidas ja kellel raskused ilmnevad, kuidas neid märgata ja last toetada.
11.10–11.35 Eesti Pimedate Raamatukogu teenused lastele ja noortele / Marja Kivihall, Eesti Pimedate Raamatukogu
Kuidas jõuavad lapsed raamatuteni või kuidas jõuab pimedate raamatukogu lasteni? Saame ülevaate lastele ja noortele suunatud teenustest, heli- ja punktkirjas raamatute valmistamisest ning kirjeldustõlkega filmidest.
11.35-11.50 Puuteraamatutega tutvumine keskuses
11.55–12.30 Kuidas kunst lõhnab? Intellektipuudega lapsed kunstimuuseumis / Jane Meresmaa-Roos, Eesti Kunstimuuseum
Kunsti saab vaadata ja kogeda läbi kõigi meelte. Mis lõhnad on kunstiteostel ja mis maitsega on värvid? Kunstimuuseumi tunnis „Kunst läbi meelte“ saavad lapsed esemeid katsuda, lõhnu ja maitseid tajuda, helipilti kuulata ja pildivärve muuta. Nii muutuvad maalimaastikud elavaks pildiks ja skulptuurid teevad oma häält. Intellektipuudega laste muuseumitunde rikastavad osalejad ise, muutes kunstikogemise vahetult rõõmsaks. Nii muutubki kunst elavaks!
12.30–12.50 Isemoodi eriline raamatus ja päriselt / Katrin Tõnisson, Eesti Lastekirjanduse Keskus
„Isemoodi eriline raamatus ja päriselt“ on teematund, kus arutame lastega erinevuste ja erinev olemise üle. Mõni on kohe nii isemoodi, et sunnib teisi näpuga näitama. Tihti ei tule me selle pealegi, et isemoodi olemisel võib põhjus olla ja kui üksteist tundma õppida, siis võib endale leida väga erilise sõbra. Kas eriline saab olla ka selle poolest, et ulatad abivajajale (sõbra)käe?
Eelregistreerunute toitlustus Maaeluministeeriumi Härraste kohvikus (Lai 39/41)
13.50–14.20 Kuidas õpilaste mitmekesisus kooli rikastab? / Anu Luure, Tallinna Lilleküla Gümnaasium
Umbes 10% Lilleküla Gümnaasiumi õpilaste kodukeel on erinev kooli õppekeelest. Meie kooli koridorides kostub eesti, inglise, itaalia, araabia, tamili, kurdi, vene, hispaania, portugali ja norra keelt. Kas mitmekultuurilisus on rikkus ja mida see koolile annab?
14.20–14.50 Kiusamisest vaba lasteaed ja kool / Merit Lage, Lastekaitse Liit
Igas raamatukogus käib lasterühmi, kus kiusamine võib silma hakata. Ettekandes antakse nõu, kuidas kiusamissituatsioonide tunnistajaks sattununa käituda ja tutvustatakse “Kiusamisest vabaks!” programmi. Uurime, mis osa on programmis lastekirjandusel.
14.50–15.20 Tänapäeva laste muredest ja probleemidest psühholoogi pilgu läbi / Rita Rätsepp, näitleja ja psühholoog
Kunagine matkasell, praegu suht printsess
Ma olen juba lapsest peale ilge ringikondaja olnud. Võib olla on see ka perekonna viga, sest selline telkimine, looduses grillimine ja metsas kolamine on meil kõigil tavapärane. Ja muidugi oma lastele õpetan ka sellised halvad kombed külge juba varakult. Oleme omadega rabas ja kanjonis olnud.
Tegelikult lugesin Susanna blogi käsipagasiga reismisest ja mulle meenus Katrin, kes kunagi poolel matkateel avastuse tegi. Ta jäi järsku keset metsateed seisma ja teatas jumala tõsisel (sellisel pool paanikas) häälel: “Kõik asjad sai kaasa aga kahvel jäi maha!” (see võis vabalt nuga ka olla, vot ei mäleta enam) Ülejäänud teest püüdsime teda lohutada ja nalja visata, et ega see nüüd nii suur mure ka ei ole kui kõik muu (ehk pool elamist) kaasas on. Me olime nii põhikooliealised ja ega me kaugel ei käinud ka metsas matkamas. Minu ema maamaja juures on 4km metsa minnes Saeveski metsaonn, see jääb ka Ikla-Oandu matkateele ja seega kõik jalutavad ka meil maja eest mööda.
Varem me reisime ikka asjad selgas ja võtsime niipalju kui jaksamise. Nüüd oleme laisad ja pakime pool elamist autosse kaasa, et võimalikult mugav oleks ja kõik vajalik kaasas, ka noad ja kahvlid. Eelmine suvi jäi ainult autodest ka väheks. Kaasas oli ka kaks suurt haagisuvilat (viimane pilt). Panin mõned suvalised pildid lõpetuseks. Sel aastal läheb osa seltskonda Rootsi ja mingi nädalavahetuse suvine reis terve perega on ka jälle tulemas. Eelmine kord ma teadsin, kuhu me lähme, siis seekord pole aimugi. Alguses pidime Kihnu minema, Hiiumaale on tahetud ja seekord ma pakkusin kuhugi Rakvere ja Narva kanti. Seekord oli vaja võimalikult odavat reisi, sest meil on sel aastal mitu juubelit ja kaks lasteaia lõpetajat.
Ükskord rabas
Saeveskil grillimas 2009 või 2010, kõrval vahetusõpilane Saksamaalt
Ükskord käisime vihmaga kummipaadiga karjääris 😀 Pärast sai sooja boršši
Kui terve pere reisile läheb
Ei väike ega suur
On üks kindel põhjus, miks ma ei soovi blogiauhindadega tegemist teha. Mulle lihtsalt ei meeldi inimesed, kes teisi avalikult solvavad ega taipa isegi vabandust paluda. Samas ma usun, et see inimene isegi ei tea, mida ta valesti ütles ja mida sa siis rumalaksest veel ootad. Nö nende SUURTE BLOGIJATE hulgas on selline teiste isiklik solvamine ja mõnitamine väga tavapärane. Minul sellist kommet ei ole, sest ma ei järelda blogide põhjal, millise iseloomuga inimesega tegemist on, väljaarvatud juhul kui inimese kriitika ei ole ole blogipostituses püsitatud teema kohta, vaid sompliment (või laus solvang) inimese enda pihta. Teise isiklik solvamine näitab nii mõndagi iseloomu kohta.
Hiljuti käisin väljas. Mul ei ole ammu nii lõbus olnud ja inimesed ütlesid, et nad ei tunne mind äragi…See on sellepärast, et mõned on harjunud inimesi nägema ainult teatud keskkonnas (nt klassiruumis). Blogijad blogijaid blogikeskkonnas (ainult sotsiaalmeedias). Kuigi EBA on tore üritus, mis võimaldada blogijaid omavahel tutvuda ka muus keskkonnas kui läbi Interneti ja wifi ühenduse…siis on see veidi ebaõnnestunud üritus ka korraldaja poolt, kes võiks inimestega (blogijatega) päriselt tutvuda. Seda eriti enne isikliku kriitika tegemist. Kuigi EBAl olen mõne blogijaga kohtunud, siis reaalselt tunnen väga vähe blogijaid. Mõnele olen isegi oma lapsehoidjateenust pakkunud.
Jah, osalt on see isiklik pahameel korraldaja osas aga sama kehtib ka kõigi teiste kohta, kes käivad mu blogi (ja üldse blogisid) lugemas või sealsel üritusel. Millal te võtate vaevaks, et õpite üksteist päriselt tundma, mitte ei lahmi nagu lapsed mööda sotsiaalmeediat solvanguid jagades blogipostituste põhjal? Ma olen päris palju näinud, kuidas üks mõtteavaldus on viinud korraliku solvangutepildumiseni blogija enda pihta, keda enamus isegi ei tunne. Ma varem alati artulesin asjade üle, mille kohta ma midagi teadnud ja esitasin endale küsimusi…ja siis keegi ikka leiab, et mul on mingi konkreetne arvamus asjast. Mulle meeldis alati oma tegevusi analüüsida ja mõelda, et mis oleks ikkagi parim võimalik lahendus ja hakkab aga jälle mingi isiklik solvamine pihta…Ma pole ideaalne ja see on nagu esimestkorda lapsevanemaks saamine, kus sa lihtsalt alati ei teagi, mida tegema peaks. Ma siiani ei tea, kuidas ma saaks elatise osas parima võimaliku lahenduse mõlemale osapoolele ja kõik mis ma teen tundub hoopis järjekordne maailmalõpp. Torka või silm peast välja!
6 aastat tagasi, täpselt tänasel päeval jäin ma oma lapsega üksinda. Saadeti Soomest koos minu seitsme asja ja lapsega minema. Ma siiani mäletan asjade autosse pakkimist. Kohvi pakkumist (ta pakkus kohvi, paris siis auto ja ütles, et mine too endale siis….). Laevasõitu. Oma lapse silmi ja nägu. See oleks nagu kõik eile olnud ja see oli ühtlasi ka minu esimene emadepäev. Peale lasteaias peetava emadepäeva kontserdi ma tänaseni ei tea, mis tähendus sellel võiks teistel emadel olla või kuidas nad seda tähistavad. Ma püüan lihtsalt igapäevaselt üksinda asjatades mitte aru kaotada. Piisab magamata öödest, räsitud olekust ja mustadest nõudest kraanikausis. Ma isegi ei häbene, et ma selline räsitud tuust olen. Samas on mul väga vedanud, sest kui mulle tulebki halvustam kommentaar, siis head inimesed mu ümber helistavad mulle või kirjutavad. Ükskord kutsuti isegi tasuta reisile Armeeniasse!! Jah, väga paljudel on keegi kodus neid ootamas, kes pakub tuge ja armastust ja hoiab maapeal ja aitab igas olukorras leida parima lahenduse. Veab teil, sest minu pea on sageli kadunud…
Seega olen blogimisest kuidagi eemale jäänud. Ma praegu ei suudaks ühegi isikliku solvanguga, mis käib kauge kaarega alati mööda blogiteemast (minu isiklik kogemus mingi teema juures ei ole blogiteemaks) ja on otse minu pihta visatud pask. Ma olen 5 aastat tagasi pandud eesmärgid saavutanud. Ma tahtsin tööd ja sain töö. Praegune töö on parim! ( Aga jälle üks nõme olukord, sest ma ei tahaks elada tööpärast linnas, kus ma tegelikult elada ei taha ja mul pole aimugi, mida ma aasta pärast tegema peaksin…niuniu) Tahtsin ülikoolis käia ja saan ülikoolis käia. Ma tahstin, et mu lastel oleks lõputult võimalusi huviringideks ja hariduse omandamiseks ning neil ongi need võimalused olemas. Samas argimured on enamasti samad, mis mõnel teisel. Raha on alati kõigil pigem murekoht kui mingi rõõmuallikas. Mingit tasakaalu töö, kooli, kodu ja tervis vehal otsida on pea võimatu.
See teekond, milles ma olnud olen on väga kirev. Mul on olnud huvitav seda teistega jagada. Tagasivaadates on mul tõsiselt vedanud. Alati oleks võinud hullemini minna. Kui ma blogima hakkasin, siis mul polnud aimugi, kuhu ma välja jõuan aga ma lihtsalt tahtsin elada ja teekonda jagada. Kui teiselt on enamasti, et teen selle ja selle kõigepealt ära, et siis hakkan elama. Minu jaoks on alati oluline olnud praegune hetk. Võib olla ma lihtsalt ei viitsi muretseda, mis edasi saab ja pigem suudaksin enda jaoks ainult õudsaid asju ette kujutada. Muidugi päris selline suhtumine ei ole, et pärast mind tulgu või veeuputus. Tänased tegevused peaksid ikka olema sellised, et ka tulevikus oleks hea olla. kui praegusel hetkel hästi elada, siis tulevik on ka hea. Nt kui täna prügi maha ei viska, siis homme pole ka tänav must.
Öised naerukajakad
Ei saanud eile öösel und. Sirvisin Instagrami ja sattusin millegi naljaka peale, mis mind kõva häälega naerma ajas. Kui vait jäin kuulsin, kuidas Henry ka naerab, läbi une. Naersin jälle, sest see oli lihtsalt nii naljakas.
Tal on kombeks vahel öösel läbi une midagi rääkida aga seekord naeris minuga kaasa. Natukese aja pärast ärkas naerdes üles ja teatas, et ta tahab pissile. Tagasi tulles ütlesin talle, et ta rohkem läbi une ei naeraks. Tegelikult on see jube kriipi kui pimedas järsku keegi rääkima hakkab. Umbes sama kui jalutad pimedas toas ringi ja astud mänguasjale, mis lõugama pistab. Henry aga teatas lustakalt: “Naeran ikka!” Oh well!
Rohkem nagu ei oska pikemalt rääkida, sest ma valutan viimasel ajal nii palju pead ja vabadel hetkedel teen tööd ja püüan eksamiteks valmistuda. Ja kõik see kokku kingib mulle need unetud ööd. Kevade saabumine ka oma erinevate lõhnade, tolmu ja päikesega eriti kaasa ei aita. Tuleb toas püsida ja vahelduseks raamatuid lugeda, vahelduseks hiina keelseid.
捶捶腰
老老像棵树，
我想啄木鸟，
举起两个小拳头，
我给姥姥捶腰。
捶得姥姥咯咯笑，
不疼，不疼，不疼了。
By 尹世霖
Olen pilves
Issand ma ei mäletagi, millal ma enda üle viimati nii uhke olin.
Igatahes ma sain oma HSK testi tulemused teada ja ma olen uhke B1 tasemel hiina keele valdaja. See on 1,5 aasta õppimise tulemus. Kuulamine 90 punkti, lugemine 73 punkti ja kirjutamine 52. Kirjutamisega jäime me kursaõega ajahätta. Liiga pikalt kõhlesin selle asemel, et vähemalt midagi kirja panna.
Kokku on võimalik 300 punkti (iga osa 100) saada ja läbimiseks peab saama 180 punti. Kui me prooviteste tegime, siis ma sain 160 punkti ja osad ülesanded jäid välja. Ma polnud üldse kindel, et ma proovitestis tegemata jäänud osade peale ülejäänud 20 puntki kokku saan. Ma lihtsalt hoidsin pöidlaid ja loodsind kõrvu kikitades oma parima oskuse peale. Kirjutamine on siiani minu nõrgim koht. Lugemine, rääkimine ja eriti just kuulamine tuleb kõige paremini välja.
Sügisel tuleks algtaseme suuline osa teha ja võib olla HSK4, viimane on kaheldav.
Parim osa on muidugi see, et kui ma eelmisel aastal alustasin kukkusin esimesel korral kõigil hiina keele eksamitel läbi. Pidin alati kaks korda tegema 😀 Eelmisel aastal kas esimesel või teisel semestril sain hiina keele eksami E, mis tähendab, et mu keskmine hinne on väga madal. Olin enda peale nii pahane, sestma teadsin, et oleksin võimeline palju parema tulemuse saama. Mul võib kõva pea olla aga arvestades oma varasemaid hindeid, siis need olid üle keskmise. Sain kiitusi ja puha õpitulemuste eest.
Sellel aastal on hiina keelega paremini läinud. Samas ma ei tunne, et õpin rohkem. Pigem just vähem. Võib olla hiina keele õpetamine algajatele on aidanud oskuse paranemisel kaasa.
Ma lähen naudin oma töö vilju korea seebikaid vahtides 😀
Põhjas. Kuidas jääda inimeseks?
Leidsin sellise pealkirja 😀 Tegu mingi lavastusega, ei teagi, mis sisu on….Aga pealkiri on tabav. Sobib mu blogiga hästi kokku, sest tõsiselt. Kui sulle tundub, et kogu maailm on paha. Oled majanduslikult laostunud. Mingid tundeterroristid käivad anonüümselt su blogis somplimente jagamas. No selline andmine käib koguaeg vastu päid ja jalgu, et tahaks lihtsalt käed rusikasse suruda ja häälepaelad valla lasta, sest lihtsalt enam ei oska mitte kuidagi järsku oma emotsioone väljendada. Imelik mõelda, et täiskasvanud inimestel tuleb ette olukordi, kus nad ei oska oma emotsioone enam väljendada.
Meil kõigil on oma lugu rääkida ja mõni olukord, kus lihtsalt arrrgghhh. No mida sa teed siis!!?? Üldjuhul kukub see välja nagu mõne lapse käitumine. Nemad on sellised osavad olevused, kes ei oska emotsioonide väljendamiseks sõnu kasutada, eriti kui veel ei oska rääkidagi.
Mida teeb inimene, kes on viimase piirini viidud? Teiste kohta ma rääkida ei oska aga mina nutan. Tegelikult ma nutan väga sageli. Isegi rõõmust. See pole oluline.
Ma pole ka kõige parem nõuandja nendes asjades. Mida ma muidugi vahepeal õppinud olen on see, et ei ole sellist asja nagu negatiivsed või positiivsed emotsioonid, vaid ongi emotsioonid. Miks arvatakse, et viha on negatiivne emotsioon, mida tunda ei tohi. Tohib ikka! Aga sellel ei tohi lasta võimsust võtta. Inimesed suudavad ka ülemäära rõõmsad olla ja ka seeläbi inimestele kahju tuua. Näiteks rumalalt soovitada depressioonis inimesele, et ole rõõmsam ja küll on elus palju asju, mille nimel elada. Teate kui üks tuttav ütles mulle, et mul on lapsed ju kelle nimel elada. Noh ütleme nii, et see ei teinud mu enesetunnet paremaks, vaid pani veel hullemini tundma. Su positiivsus võib väga halvasti mõjuda.
Nii ma siis tean, et mul on emotsioonid ja ma tunnen neid. Rõõm, kurbus, viha ja ma olengi siis rõõmus või kurb või vihane aga mitte ülemäära ja ma teadvustan endale, et juba homme päev võin täiesti teistsuguse emotsiooniga ärgata.
Ma olen ühes teises postituses kirjutanud, et oled see, mis sildi sa endale külge paned. See halb asi sinu elus ei ole igavene, eriti kui sa igapäevaselt selle kallal tööd teed ja see ei määra, mis inimene sa tegelikult oled. Mul aitavad kaks asja selgusele jõuda, milline inimene ma olen. Üks on see kui ma mõtlen, milline inimene ma varem olin…ehk siis rõõmus ja positiivne. Teine asi on minu pikkus. Kamoon kui ma suudan täiesti mööda vaadata faktis, et ma olen kuradi lühike ja see on eluaegne viga, siis teised probleemid on selle kõrval nii väikesed. Ja ma olen suutnud selle väikese asja nagu enda kasv muuta enda elu kõige positiivsemaks märgiks. Ja kui ma mõtlen kõigile sündmustele, mis on mu pikkusega esinenud, siis ma lihtsal ei suuda kaua kurb, masendunud ja stressis olla. Mulle tuleb meelde, kes ma olen…Kuigi praegu võiks ma hoopis kella vaadata ja endale meelde tuletada, et aeg on voodisse minna.
Igal inimesel on mingi üks asi, mis teeb temas just tema. Ja kui põhja satud, siis sa oled see inimene ikka edasi. Sa ei ole läbikukkunud või põrunud ega elu pole mingi matemaatika eksam sul. Et saad valede vastuste eest halva hinde. Päris elus ei pane keegi hindeid. Noh mõni paneb ka aga need pole lõplikud hinded. Ja kui ära sured, siis keegi ei mõtle sinust halvasti. Surnutest halba ei räägita. Aga kui praegu räägitakse, siis saab midagi ära teha. ALATI saab midagi ära teha, et kuhugi jõuda.
Mul pole küll majanduslikult midagi ette näidata või tervise osas aga noh karjääriredelil olen liikunud täpselt sinna, kuhu ma jõuda soovisin. Väiksemas mahus. Ja mul on jäänud ainult üks aasta veel ülikooli, juhul kui ma eksamid tehtud saan. 2013 aastal oli mul unistus, et ma kolin kodust välja, leian tööd ja lõpetan ülikooli. Nüüd on see kõik käega katsutav.
PS. Lugesin nüüd, millest see etendus räägib ja tundub huvitav. Meie globaalses külas on juba Gorki näidendis püstitatud küsimused mõneti ehk isegi teravamad kui kunagi varem. Mil määral mõjutab keskkond inimese käidavat rada? Kas on veel põhjust rääkida vabast tahtest? Kuidas kujundavad meie ihasid ja võimalusi ühiskondlikult määratud vabadused, olgu nii positiivsest või negatiivsest definitsioonist lähtudes? Ja kuidas jääda inimeseks, kui oled endaga põhjas? Või tuleb inimeseks kõigepealt saada?

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus


text:
Kutsehaigusega tekitatud mittevaralise kahju hüvitamine - Pluss
Kutsehaigusega tekitatud mittevaralise kahju hüvitamine
http://www.nc.ee/?id=11&tekst=RK/3-2-1-142-16
Riigikohtu 01.02.2017 lahend nr3-2-1-142-16
TsMS § 233 lg1
Isik esitas maakohtule hagi OÜ vastu kutsehaigusega tekitatud varalise ja mittevaralise kahju hüvitamiseks. Maakohus rahuldas hagi osaliselt ja mõistis kostjalt isiku kasuks välja kutsehaigusega tekitatud saamata jäänud tulu ning perioodilise hüvitise, mille arvutamise aluseks töövõimekaotus 40% ulatuses. Isik esitas apellatsioonkaebuse ringkonnakohtusse. Ringkonnakohus tühistas maakohtu otsuse osaliselt ja tegi tühistatud osas uue otsuse, millega määras töövõimekaotuseks 50% ja mõistis kostjalt isiku kasuks välja mittevaralise kahju hüvitise.
Isik esitas kassatsioonkaebuse, milles palub tühistada ringkonnakohtu otsuse osas, millega vähendati väljamõistetud kahjuhüvitist 50% võrra. Kostja esitas vastukassatsioonkaebuse ringkonnakohtu otsuse tühistamiseks ning maakohtu otsuse jõusse jätmiseks.
1.Võlaõigusseaduse (VÕS) § 139 lg-d 1-3 võimaldavad isiku tervise kahjustamise korral vähendada varalise kahju tekitamise eest väljamõistetavat hüvitist, kui kahju tekitamisele aitas kaasa kahjustatud isiku tahtlus või raske hooletus.
2.Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse § 14 lg 1 p-st 6, töölepingu seaduse § 15 lg-st 1 ja lg 2 p-st 5 ja Riigikohtu praktikast tuleneb töötaja kohustus teavitada tööandjat töötamisega seotud olulisest asjaoludest, sh töötamisega seotud terviseprobleemidest või tervisekahjustusest, ning hoiduda oma tervise kahjustamisest.
3.Kahju õigusvastase tekitamise korral tervise kahjustamisega tuleb mittevaralise kahju hüvitisena VÕS § 134 lg 2 järgi alati maksta kahjustatud isikule mõistlik rahasumma.
4.Kuna mittevaralise kahju täpse suuruse tõendamine ei ole võimalik, otsustab hüvitise suuruse kooskõlas VÕS § 127 lg 6 esimeses lauses, VÕS § 134 lg-s 5 ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 233 lg-s 1 sätestatuga kohus, pidades silmas kõiki asjaolusid, mille arvestamata jätmine võiks kaasa tuua ebaõiglase hüvitise.
5.Hüvitise ebaõiglasele suurusele tuginemine kohtuotsuse vaidlustamisel on võimalik näiteks juhul, kui kohus on rikkunud diskretsiooni piire ja mõistnud välja ilmselgelt sümboolse hüvitise.
6.Kui hageja on palunud mõista välja õiglase hüvitise kohtu äranägemisel ja hüvitis ei ole sümboolse suurusega, siis ei ole kohtuotsuse vaidlustamisel võimalik nõuda hüvitise suurendamist.
Riigikohus jättis kassatsioonkaebuse ja vastukassatsioonkaebuse rahuldamata ning ringkonnakohtu otsuse muutmata.

matches:
§ 233
§ 139
§ 14
§ 15
§ 134
§ 127
§ 134
§ 233
kohus
Riigikohus


(1) Fondi eesmärk on tagada käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja ulatuses krediidiasutuse klientide (edaspidi hoiustaja), investeerimisasutuse klientide (edaspidi investor), kohustusliku pensionifondi osakuomanike (edaspidi osakuomanik) ja kindlustusandjate pensionilepingute kindlustusvõtjate (edaspidi kindlustusvõtja) poolt paigutatud vahendite kaitse, suurendades seeläbi finantssektori usaldusväärsust ja stabiilsust.
1) kogub krediidiasutustelt, investeerimisasutustelt, kohustuslike pensionifondide valitsejatelt (edaspidi pensionifondivalitseja) ja pensionilepinguid sõlmivatelt kindlustusandjatelt (edaspidi kindlustusandja) ühekordseid ja kvartaliosamakseid;
(3) Fond juhindub oma tegevuses käesolevast seadusest, Fondi põhikirjast (edaspidi põhikiri) ja teistest õigusaktidest. Põhikirja kinnitab ja selles teeb muudatusi Vabariigi Valitsus rahandusministri ettepanekul .
4) pensionilepingute osafond.
(1) Fondi nimi on «Tagatisfond» ning osafondide nimetused on «hoiuste tagamise osafond», «investorikaitse osafond», «pensionikaitse osafond» ja «pensionilepingute osafond».
4) nimetab ametisse ja kutsub tagasi Fondi juhataja (edaspidi juhataja );
9) kinnitab, lähtudes käesoleva seaduse §-des 81-84 sätestatust, Fondi vara paigutamise täpsemad alused ja korra;
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 5–8 nimetatud organisatsioonid määrab rahandusminister. Kui nimetatud organisatsioonid ei ole 30 päeva jooksul, alates rahandusministri poolt vastava ettepaneku tegemisest, nõukogu liiget nimetanud või kui nimetamisel on rikutud käesolevas seaduses või põhikirjas sätestatut, nimetab puuduva nõukogu liikme Inspektsioon.
(2) Volituste tähtaja lõppemisel jätkab nõukogu oma tegevust kuni nõukogu uue koosseisu esimese koosolekuni. Nimetatud perioodil hoidub nõukogu vältimatu vajaduseta käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktides 1, 2, 4-6, 8-10, 12-14 ja 16 nimetatud otsuste tegemisest.
(2) Nõukogu koosolekut kokku kutsumata ei ole nõukogul õigust võtta vastu otsuseid käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktides 1-5 ja 8-15 nimetatud küsimustes.
1) teeb nõukogule ettepaneku käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktides 1-3, 6 ja 8-17 nimetatud otsuste tegemiseks;
(2) Hoiused tagatakse ja hüvitatakse koos hoiuste peatamise päevaks kogunenud intressiga, kuid mitte rohkem kui 50 000 euro suuruses summas iga hoiustaja kohta ühes krediidiasutuses. – kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 2008. aasta 9. oktoobrist
5) muu Eestis filiaali omava välisriigi krediidiasutuse asukohariigi õigusaktides sätestatud sündmuse või toimingu päev, mis oma tagajärgedelt on sarnane käesoleva lõike punktides 1-4 sätestatuga ja mille saabumisel kuuluvad hoiused nimetatud õigusaktide kohaselt hüvitamisele.
(1) Käesoleva seaduse alusel ei tagata filiaali hoiustajate hoiuseid (edaspidi filiaali hoius), mis on selle krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagatud samasuguses või suuremas ulatuses, kui näeb ette käesolev seadus. Krediidiasutuse asukohariigiks käesoleva seaduse tähenduses loetakse riik, kus krediidiasutus on registreeritud ja kelle pädev organ on talle väljastanud tegevusloa.
(1) Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi (edaspidi lepinguriik ) krediidiasutuse Eesti filiaali hoiused tagatakse käesoleva seaduse kohaselt üksnes krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagamata ulatuses.
8) finantseerimisasutus krediidiasutuste seaduse tähenduses;
(3) Osafondi arvel ei tagata ega hüvitata vahendeid, mis on antud krediidiasutuse käsutusse ja mida arvestatakse krediidiasutuste seaduse §-s 72 nimetatud krediidiasutuse omavahendite koosseisus.
(5) Osafondi arvel ei tagata ega hüvitata hoiust, mis kuulub juriidilisele isikule, mille vähemalt kaks kolmest alljärgnevast majandusnäitajast on viimase kinnitatud majandusaasta aruande põhjal suuremad kui:
1) bilansi maht – 3 650 000 eurot;
2) aasta netokäive – 7 300 000 eurot;
3) aasta keskmine töötajate arv - 50 inimest.
(1) Kvartaliosamakse (edaspidi käesolevas jaos osamakse) arvutatakse, lähtudes krediidiasutuse või filiaali hoiuste summast, osamakse tasumisele eelneva kvartali viimase pangapäeva seisuga. Hoiuste summa hulka ei arvata käesoleva seaduse § 30 lõike 1 punktides 1-9 ning lõigetes 3 ja 5 nimetatud hoiustajate hoiuseid, samuti käesoleva seaduse § 27 lõikes 1 ja § 29 lõikes 1 nimetatud filiaali hoiuseid. Välisvaluutas nomineeritud hoiuste summa arvutatakse ümber Eesti kroonidesse Eesti Panga kursi alusel.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud hoiuste summa ja tasumisele kuuluva osamakse suuruse arvutab krediidiasutus. Aruande osamakse suuruse kohta esitab krediidiasutus Fondile käesoleva seaduse § 92 lõike 2 alusel sätestatud korras .
(3) Käesoleva seaduse § 28 lõikes 1 nimetatud juhul määratakse iga filiaali jaoks eraldi osamakse määr, mis arvutatakse, lähtudes vajadusest tagada osafondi arvel hoiuste hüvitamine Eestis filiaali asutanud krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagamata ulatuses.
(2) Eesti Panga president kehtestab käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 2 alusel esitatavate andmete täpsema loetelu ja nende esitamise korra .
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1-5 sätestatut ei kohaldata käesoleva seaduse § 43 lõike 1 punktis 3 nimetatud investeerimisasutuse filiaali suhtes.
(5) Osafondi arvel ei tagata ega hüvitata investeeringut, mis kuulub juriidilisele isikule, mille vähemalt kaks kolmest alljärgnevast majandusnäitajast on viimase kinnitatud majandusaasta aruande põhjal suuremad kui:
(2) Ühekordse osamakse tasub investeerimisasutus ühe kuu jooksul, alates talle tegevusloa või vastava õiguse andmise otsuse teatavakstegemisest.
(2) Osamakse suuruse arvutamisel ei arvata investeeringute mahu hulka kutseliste investorite ning käesoleva seaduse § 44 lõikes 2 ja § 48 lõike 1 punktides 1-4 ning lõikes 5 nimetatud investeeringuid, samuti käesoleva seaduse § 45 lõikes 1 ja § 47 lõikes 1 nimetatud filiaali investeeringuid.
(6) Rahandusminister kehtestab osamakse suuruse määramise täpsemad alused ja korra .
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud investeeringute mahud ning raha ja väärtpaberite väärtus arvutatakse rahandusministri kehtestatud korra kohaselt
(1) Fondi kohustus hüvitada investeeringud käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras tekib investeerimisteenuseid osutava krediidiasutuse investeeringute puhul hoiuste peatamise päeval, teiste investeerimisasutuste investeeringute puhul varaseimal järgmistest päevadest (edaspidi käesolevas jaos hüvitamispäev ):
3) fondivalitseja tegevusloa või investeerimisfondide seaduse § 13 lõike 1 punktis 1 või 11 nimetatud õiguse kehtetuks tunnistamise päev, kui tegevusloa või õiguse kehtetuks tunnistamise aluseks oli investeeringutega seotud kohustuste täitmata jätmine fondivalitseja poolt;
4) muu Eestis filiaali omava välisriigi investeerimisasutuse asukohariigi õigusaktides sätestatud sündmuse või toimingu päev, mis on oma tagajärgedelt sarnane käesoleva lõike punktides 1-3 sätestatuga ja mille saabumisel kuuluvad investeeringud nimetatud õigusaktide kohaselt hüvitamisele.
(2) Rahandusminister kehtestab käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel esitatavate andmete täpsema loetelu ja nende esitamise korra .
4) käesoleva paragrahvi punktides 1-3 nimetatud isiku abikaasa;
(4) Fond määrab igale isikule makstava hüvitise suuruse Inspektsiooni, pensionifondivalitseja, registripidaja ning teiste isikute poolt esitatud andmete alusel, lähtudes käesoleva seaduse §-des 61-63 sätestatust.
(4) Osafondi arvel võib toetada pensionilepingute kindlustusportfelli üleandmist teisele kindlustusandjale, kui kindlustusandja pensionilepingutele vastavate kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste summa ületab pensionilepingute kindlustusportfellile vastavat seotud vara ning:
1) kindlustusandja tegevusluba tunnistatakse kehtetuks kindlustustegevuse seaduse § 26 alusel;
2) kindlustusandjale kehtestatakse kindlustustegevuse seaduse § 103 lõikes 1 sätestatud erirežiim;
(1) Toetussumma leitakse pensionilepingutele vastavate kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste ning kindlustusportfellile vastava seotud vara vahena.
(2) Kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste suuruse leidmisel võetakse aluseks:
5) kindlustustegevuse seaduse § 76 lõike 2 alusel kehtestatud pensionilepingute kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste arvustamisel kasutatav intressimäär;
(1) Ühekordne osamakse on 25 000 krooni.
(2) Inspektsioon korraldab kindlustusportfelli üleandmiseks konkursi, esitades konkursi tingimustes kindlustusportfelli vastuvõtmise pakkumise tegemiseks vajalikud andmed, sealhulgas kindlustusportfelli seotud vara suurust kirjeldavad andmed ning käesoleva seaduse § 733 lõike 2 punktides 1–4 nimetatud andmed.
(3) Kindlustusportfelli vastuvõtmise pakkumises esitab konkursil osalev kindlustusandja kindlustusportfellile vastavate kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste suuruse, mis on vastavuses käesoleva seaduse §-des 732 ja 733 sätestatuga, omavahendite normatiivi arvutuse ning kindlustusportfelli vastuvõtmiseks vajaliku toetussumma suuruse.
(4) Kindlustusportfell antakse üle kindlustusandjale, kelle kindlustusportfelli vastuvõtmise pakkumise kohaselt on osafondi arvel makstav toetussumma väikseim, tingimusel, et tema omavahendid ja seotud vara vastavad pärast kindlustusportfelli vastuvõtmist kindlustustegevuse seaduses kehtestatud nõuetele.
(6) Kindlustusportfelli üleandja, vastuvõtja ja Fond sõlmivad kindlustustegevuse seaduse §-s 89 sätestatud kindlustusportfelli üleandmise lepingu.
(7) Käesolevas seaduses sätestatud korras kindlustusportfelli üleandmise suhtes ei kohaldata kindlustustegevuse seaduse § 88 lõiget 8, § 89 lõike 1 teist lauset ja lõiget 3 ning § 90 ja 91.
Fondiosalise poolt käesoleva seaduse §-s 33, 34, 51, 52, 66, 67, 736 või 737 sätestatud tähtpäevaks osamakse tasumata jätmise või osalise tasumise korral arvestab Fond viivist tasumata summalt 0,2 protsenti päevas.
4) investeerimisfondi osakud, mille vara võib investeerida üksnes käesoleva lõike punktides 1-3 nimetatud väärtpaberitesse ja hoiustesse.
(3) Kontole laekunud osamaksed peavad olema paigutatud vastavalt käesoleva seaduse §-des 81-83 sätestatule hiljemalt kolme tööpäeva jooksul, arvates nende laekumisest.
(3) Fondi majandusaasta aruande sisu ja koostamise korra kehtestab rahandusminister .
2) investorikaitse osafondi, pensionikaitse osafondi ja pensionilepingute osafondi osas rahandusministri kehtestatud ulatuses ja korras.
(3) Fond on kohustatud viivitamata teavitama fondiosalisi ning käesoleva seaduse § 38 lõikes 1 ja § 57 lõikes 1 nimetatud haldureid käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktide 8, 11, 111ja 13 alusel tehtud otsustest.
Fond osaleb nõukogu määratud ulatuses hoiuste tagamise, investori- ja pensionikaitse ning elukindlustuslepingute toetamise alases rahvusvahelises koostöös.
§ 97–107. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1-3 sätestatut ei kohaldata Eesti krediidi- või investeerimisasutuse lepinguriigis tegutseva filiaali suhtes, kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud ning käesoleva seaduse §-s 110 sätestatud piirmääradest tulenev tagamise ulatuse vahe on tagatud filiaali asukohariigi tagamisskeemi kohaselt.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud hoiuste ja investeeringute tagamisele kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 28 ning § 46 lõigetes 1-5 sätestatut.


Sotsiaalministri määruste muutmine – Riigi Teataja
Sotsiaalministri määruste muutmine
RT I, 29.12.2012, 59
Vastu võetud 27.12.2012 nr 58
Määrus kehtestatakse elatisabi seaduse § 5 lõike 5 ja § 10 lõike 6, ohvriabi seaduse § 62 lõike 4 ja § 19 lõike 4, puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 16 lõike 3 ja § 17 lõike 1, riikliku matusetoetuse seaduse § 7 lõike 3 ning riikliku pensionikindlustuse seaduse § 16 lõike 91, § 31 lõike 2, § 35 ja § 39 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 14. detsembri 2007. a määruse nr 86 „Elatisabi taotlemise avalduse vorm” muutmine
Sotsiaalministri 14. detsembri 2007. a määruse nr 86 „Elatisabi taotlemise avalduse vorm” lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga 1.
§ 2. Sotsiaalministri 7. novembri 2007. a määruse nr 71 „Elatisnõude võlgnikule saadetava teate vorm” muutmine
Sotsiaalministri 7. novembri 2007. a määruse nr 71 „Elatisnõude võlgnikule saadetava teate vorm” lisas asendatakse sõna „arveldusarve” sõnaga „arvelduskonto”.
§ 3. Sotsiaalministri 29. jaanuari 2004. a määruse nr 10 „Kuriteoohvritele makstava riikliku hüvitise taotlemise vorm ja vajalike dokumentide loetelu” muutmine
Sotsiaalministri 29. jaanuari 2004. a määruses nr 10 „Kuriteoohvritele makstava riikliku hüvitise taotlemise vorm ja vajalike dokumentide loetelu” tehakse järgmised muudatused:
1) kogu määruse tekstis asendatakse sõna „pensioniamet” sõnaga „Sotsiaalkindlustusamet” ning sõna „Maksuamet” tekstiosaga „Maksu- ja Tolliamet” vastavas käändes;
2) paragrahvi 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 1 punktis 4 asendatakse tekstiosa „kohtuotsus eestkoste määramise” tekstiosaga „kohtumäärus eestkoste seadmise”;
4) paragrahvi 1 punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
„5) lapse sünnitunnistus juhul, kui alaealise hüvitistaotlusele kirjutab alla lapse vanem ning andmed ei ole kantud rahvastikuregistrisse.”;
5) paragrahvi 2 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ajutise töövõimetuse korral hüvitise taotlemiseks esitab taotleja tõendi tööandja makstud töövõimetushüvitise suuruse kohta.”;
6) paragrahvi 2 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 2 lõike 4 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) ohvri surma tõendav dokument juhul, kui andmed ei ole kantud rahvastikuregistrisse;”;
8) paragrahvi 3 lõike 1 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) ohvri ajutise töövõimetuse korral Eesti Haigekassa (edaspidi Haigekassa) andmed ajutise töövõimetuse perioodi ja määratud hüvitise suuruse kohta;”;
9) paragrahvi 3 lõike 1 punkt 8 tunnistatakse kehtetuks;
10) määruse lisa 1 asendatakse käesoleva määruse lisaga 2.
§ 4. Sotsiaalministri 31. detsembri 2001. a määruse nr 163 „Pensioniavalduse vorm ja pensionitunnistuse vorm” muutmine
Sotsiaalministri 31. detsembri 2001. a määruses nr 163 „Pensioniavalduse vorm ja pensionitunnistuse vorm” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõike 7 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) pensionitunnistuse väljaandja;”;
2) paragrahvi 2 lõiked 8–10 sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Pensionitunnistuse 2., 3., 4. ja 5. leheküljel on andmed pensioni liigi ja määramise tähtaja kohta. Andmed kinnitab Sotsiaalkindlustusameti peadirektori volitatud isik allkirja ja pitseriga.
(9) Pensionitunnistuse 6. ja 7. leheküljel on andmed puude raskusastme ja puude tähtaja kohta. Andmed kinnitab Sotsiaalkindlustusameti peadirektori volitatud isik allkirja ja pitseriga.
(10) Pensionitunnistuse annab pensionärile välja Sotsiaalkindlustusamet pärast pensioni määramist.”;
3) määruse lisa 1 asendatakse käesoleva määruse lisaga 3;
4) määruse lisas 2 asendatakse tekstiosa „elukohajärgsele pensioniametile” sõnaga „Sotsiaalkindlustusametile”;
5) määruse lisas 2 jäetakse välja tekstiosa „Pensioniamet osakond”.
§ 5. Sotsiaalministri 26. jaanuari 2007. a määruse nr 10 „Psühholoogilise abi kulude hüvitamise kord ja hüvitise taotluse vorm ning nõutavate dokumentide loetelu” muutmine
Sotsiaalministri 26. jaanuari 2007. a määruse nr 10 „Psühholoogilise abi kulude hüvitamise kord ja hüvitise taotluse vorm ning nõutavate dokumentide loetelu” lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga 4.
§ 6. Sotsiaalministri 12. septembri 2008. a määruse nr 49 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramise ja väljamaksmise kord ning tähtajad” muutmine
Sotsiaalministri 12. septembri 2008. a määruses nr 49 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramise ja väljamaksmise kord ning tähtajad” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Sotsiaaltoetuste taotlemiseks esitab isik või tema seaduslik esindaja Sotsiaalkindlustusametile taotluse koos vajalike põhi- ja täiendavate dokumentidega. Õigus taotleda sotsiaaltoetust iseseisvalt on isikul alates 16. eluaastast.”;
2) paragrahvi 51 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Üleminekul puudega tööealise inimese toetuse maksmiselt puudega vanaduspensioniealise inimese toetuse maksmisele puude raskusastme korduval tuvastamisel enne ühe aasta möödumist toetuse maksmise lõpetamisest uue taotluse esitamist ei nõuta.”;
3) paragrahvi 10 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks.
§ 7. Sotsiaalministri 16. jaanuari 2002. a määruse nr 16 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste taotlemiseks vajalike täiendavate dokumentide loetelu ja dokumentide vormid” muutmine
Sotsiaalministri 16. jaanuari 2002. a määruses nr 16 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste taotlemiseks vajalike täiendavate dokumentide loetelu ja dokumentide vormid” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 ja § 4 punkti 1 täiendatakse lauseosaga järgmises sõnastuses:
„, kui andmed ei ole kättesaadavad rahvastikuregistrist”;
2) paragrahvi 4 punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
„2) õppeasutuse teatis või õpilaspilet lapse õppimise kohta põhikoolis, gümnaasiumis või kutseõppeasutuses, kui andmed ei ole kättesaadavad Eesti hariduse infosüsteemist ning toetust taotleb 16–19-aastast last kasvatav vanem;”;
3) paragrahvi 4 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) perekonnaseisu tõendav dokument või toetuse taotleja omakäeline kinnitus, et ta kasvatab last üksinda, kui andmed ei ole kättesaadavad rahvastikuregistrist ning toetust taotleb last üksi kasvatav puudega isik;”;
4) paragrahvi 5 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) õppeasutuse teatis õppimise kohta, õpilaspilet või üliõpilaspilet, kui andmed ei ole kättesaadavad Eesti hariduse infosüsteemist;”;
5) määruse lisas asendatakse tekstiosa „Sotsiaalkindlustusameti………pensioniamet” ja sõna „Pensioniamet” sõnaga „Sotsiaalkindlustusamet” vastavas käändes;
6) määruse lisas asendatakse sõna „arveldusarve” sõnaga „arvelduskonto”;
7) määruse lisast jäetakse välja tekstiosa „üksikvanema tõend”.
§ 8. Sotsiaalministri 23. septembri 2008. a määruse nr 57 „Püsiva töövõimetuse, selle tekkimise aja, põhjuse ja kestuse tuvastamise tingimused ja kord ning töövõimetuse põhjuste loetelu” muutmine
Sotsiaalministri 23. septembri 2008. a määruses nr 57 „Püsiva töövõimetuse, selle tekkimise aja, põhjuse ja kestuse tuvastamise tingimused ja kord ning töövõimetuse põhjuste loetelu” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 pealkiri sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9. Lapsinvaliidi või alla 18-aastase lapseeast invaliidi invaliidsuse tuvastamine tagasiulatuvalt”;
2) paragrahvi 9 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui isik taotleb lapsinvaliidi või alla 18-aastase lapseeast invaliidi invaliidsuse tuvastamist tagasiulatuvalt ning ekspertiisitaotlus ja terviseseisundi kirjeldus sisaldavad lapsinvaliidi või alla 18-aastase lapseeast invaliidi invaliidsuse tagasiulatuvaks tuvastamiseks piisavalt andmeid, tuvastab Sotsiaalkindlustusamet lapsinvaliidi või alla 18-aastase lapseeast invaliidi invaliidsuse tagasiulatuvalt.”;
3) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui isik taotleb töövõimetuspensioni määramist tulenevalt seaduse § 15 lõikes 21 sätestatust, teeb Sotsiaalkindlustusamet kindlaks, kas püsiva töövõimetuse ja lapsinvaliidi invaliidsuse on põhjustanud sama haigus või vigastus.”;
4) paragrahvi 9 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Lõikes 1 sätestatud lapsinvaliidi või alla 18-aastase lapseeast invaliidi invaliidsuse tuvastamist tagasiulatuvalt võib taotleda isik, tema seaduslik esindaja või teda lapsena vähemalt kaheksa aastat kasvatanud isik tema või tema seadusliku esindaja kirjalikul nõusolekul.”;
5) paragrahv 15 tunnistatakse kehtetuks.
§ 9. Sotsiaalministri 1. märtsi 2001. a määruse nr 29 „Riikliku matusetoetuse avalduse vormi kehtestamine” muutmine
Sotsiaalministri 1. märtsi 2001. a määruses nr 29 „Riikliku matusetoetuse avalduse vormi kehtestamine” lisa asendatakse käesoleva määruse lisaga 5.
§ 10. Sotsiaalministri 31. detsembri 2001. a määruse nr 167 „Riikliku pensioni määramise, ümberarvutamise ja maksmise juhend” muutmine
Sotsiaalministri 31. detsembri 2001. a määruses nr 167 „Riikliku pensioni määramise, ümberarvutamise ja maksmise juhend” tehakse järgmised muudatused:
1) kogu määruse tekstis asendatakse sõna „pensioniamet” ja tekstiosa „elukohajärgne pensioniamet” sõnaga „Sotsiaalkindlustusamet” vastavas käändes;
2) kogu määruse tekstis asendatakse sõna „pensionikomisjon” sõnaga „Sotsiaalkindlustusamet”;
3) paragrahvi 3 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 5 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvid 7–9 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 10 lõigetes 1 ja 2 asendatakse tekstiosa „10” tekstiosaga „15”;
7) paragrahvi 11 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Pensioni mittemääramisel edastab Sotsiaalkindlustusamet pensionitaotlejale otsuse ja esitatud originaaldokumendid viie tööpäeva jooksul otsuse tegemise päevast arvates.”;
8) paragrahvi 12 lõige 3 sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Üleminekul töövõimetuspensionilt vanaduspensionile või ennetähtaegsele vanaduspensionile seaduse § 19 alusel võetakse vanaduspensioni või ennetähtaegse vanaduspensioni arvutamisel aluseks töövõimetuspensioni või ennetähtaegse vanaduspensioni määramisel ja maksmisel arvesse võetud pensionistaaž.”;
9) paragrahvi 16 lõike 1 punkte 1 ja 2, § 23 lõike 1 punkte 1 ja 2, § 23 lõike 2 punkte 1 ja 2 ning § 51 lõike 4 punkti 3 täiendatakse lauseosaga järgmises sõnastuses:
„, kui selle kohta ei ole kantud andmed rahvastikuregistrisse”;
10) paragrahvi 16 lõike 1 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) eestkostja või hooldaja lisab vastavalt kohtumääruse eestkostja määramise kohta või hoolduse seadmise otsuse;”;
11) paragrahvi 16 lõike 1 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 16 lõike 2 punkt 1 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 17 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 19 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 22 senine sõnastus loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
„(2) Isikule, kellele makstakse rahvapensioni seaduse § 22 lõike 1 punkti 2 alusel ja kes on tunnistatud tagasiulatuvalt lapsinvaliidiks ning kellel kooskõlas seaduse § 15 lõikega 21 pensionistaaži nõue puudub, määratakse töövõimetuspension avalduse esitamisest, kuid mitte varem kui otsuse tegemise päevast.”;
16) paragrahvi 23 lõike 2 punkt 3 sõnastatakse järgmiselt:
„3) õppeasutuse tõend 18- kuni 24-aastase perekonnaliikme gümnaasiumi või kutseõppeasutuse päevases õppevormis või täiskoormusega või meditsiinilistel näidustustel muus õppevormis õppimise kohta või ülikooli või rakenduskõrgkooli statsionaarses õppevormis või täiskoormusega õppimise kohta, kui selle kohta ei ole kantud andmed Eesti hariduse infosüsteemi.”;
17) paragrahvi 23 lõike 2 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
„4) kohtumäärus eestkostja määramise kohta;”;
18) paragrahvi 27 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Pensioniosa eraldamist taotlev perekonnaliige esitab avalduse Sotsiaalkindlustusametile, kes vormistab pensioniosa eraldamise otsuse.”;
19) paragrahvi 31 lõiget 6 täiendatakse pärast tekstiosa „§ 14 lõikes” tekstiosaga „1 või ”;
20) paragrahv 35 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahvi 36 lõike 1 sissejuhatav lauseosa sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Pensioni makstakse iga kuu jooksva kuu eest vastavalt pensionäri soovile:”;
22) paragrahvi 36 lõike 1 punktides 1, 2 ja 4 asendatakse sõna „arveldusarvele” sõnaga „arvelduskontole”;
23) paragrahvid 39 ja 40 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 49 lõikes 1 asendatakse tekstiosa „pensioniameti direktori või tema asetäitja või struktuuriüksuse juhi” sõnaga „Sotsiaalkindlustusameti”;
25) paragrahvi 51 lõike 4 punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
„5) kohtumäärus eestkostja määramise kohta.”;
26) paragrahv 52 tunnistatakse kehtetuks;
27) määrust täiendatakse §-ga 623 järgmises sõnastuses:
„§ 623. Väikelapse eest hoolitsemise aja või lapse kasvatamise aja arvestamine teise õigustatud isiku pensioniõigusliku staaži hulka
(1) Isik, kelle pensioniõigusliku staaži hulka on arvatud seaduse § 28 lõike 2 punktis 7 sätestatud väikelapse eest hoolitsemise aeg või seaduse § 28 lõike 2 punktis 12 sätestatud lapse kasvatamise aeg, võib märgitud pensioniõigusliku staaži perioodidest loobuda samadele pensioniõigusliku staaži perioodidele õigust omava teise isiku kasuks.
(2) Isiku, kelle pensioniõigusliku staaži hulka oli arvatud seaduse § 28 lõike 2 punktis 7 sätestatud väikelapse eest hoolitsemise aeg või seaduse § 28 lõike 2 punktis 12 sätestatud lapse kasvatamise aeg, surma korral arvatakse märgitud perioodid samadele pensioniõigusliku staaži perioodidele õigust omava teise isiku pensioniõigusliku staaži hulka.”.
(1) Määrus jõustub 1. jaanuaril 2013. a.
(2) Määruse § 8 ja § 10 punkt 15 jõustuvad 1. mail 2013. a.
Kantsleri ülesannetes
Lisa 1 Elatisabi taotlemise avalduse vorm
Lisa 2 Hüvitistaotluse vorm
Lisa 3 Pensioniavalduse vorm
Lisa 4 Psühholoogilise abi kulude hüvitise taotluse vorm
Lisa 5 Riikliku matusetoetuse avalduse vorm


Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetus – Riigi Teataja
Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetus - sisukord
§ 5 Toetuse kasutamise kava
§ 9 Tegevuskava ja tegevuskava aruanne
§ 10 Toetuse maksmise tingimused
§ 11 Toetuse maksmise kord
RT I, 13.05.2020, 7
Vastu võetud 12.10.2015 nr 10
RT I, 14.10.2015, 4
jõustumine 17.10.2015
08.05.2020 RT I, 13.05.2020, 1 15.05.2020
Määrusega kehtestatakse „Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava 2014–2020ˮ (edaspidi rakenduskava) meetme „Inimkapitali ja suhtevõrgustike edendamineˮ raames toetuse (edaspidi toetus) andmise ja kasutamise tingimused ja kord ning toetuse kasutamise kava koostamise tingimused ja kord.
(1) Toetust antakse teadus- ja arendusasutuste, vesiviljelussektori ettevõtjate ning riigiasutuste vahelise koostöö soodustamiseks, vesiviljelusalase teabe, sealhulgas oskusteabe, nõuande ja heade tavade levitamiseks, elukestva õppe ning vesiviljelussektori ettevõtjate majandustegevusega seonduvate uuringute ja katseprojektide korraldamiseks.
Abikõlblik on § 2 lõikes 1 nimetatud tegevuste elluviimiseks vajalik kulu, mis on mõistlik ja majanduslikult otstarbekas ning on tehtud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 65 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011 (ELT L 149, 20.05.2014, lk 1–66) artikliga 25.
2) tolli-, sisseveo- või muu maks, mida hüvitatakse, tasaarveldatakse või kustutakse muul moel ning mis ei moodusta osa Eesti maksusüsteemist;
3) tellitud töö või teenuse kulu, kui taotleja või taotleja juhatuse liige omab osalust töö teinud või teenuse osutanud juriidilises isikus või kuulub töö teinud või teenuse osutanud juriidilise isiku juhatusse või nõukokku;
4) sularahas tehtud kulutus;
5) teenustasu pangatoimingu eest, intress;
7) amortisatsioonikulu;
8) viivis, trahv ja muu rahaline karistus, kohtukulu, riigilõiv;
9) maa ja olemasoleva ehitise ostmise, rentimise või liisimise kulu;
10) kulu, mis on sisuliselt ja majanduslikult ebaotstarbekas või mis ei ole vajalik tegevuse elluviimiseks;
11) käibemaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 69 lõike 3 punktis c sätestatud juhul;
12) kulu, mis on tehtud enne Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile toetuse taotluse esitamist.
§ 5. Toetuse kasutamise kava
(2) Toetuse kasutamise kavas nimetatakse isikuna, kes võib selle alusel toetust taotleda, avalik-õiguslikust juriidilisest isikust teadus- ja arendusasutus teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse tähenduses (edaspidi teadus- ja arendusasutus).
(3) Maaeluministeerium avalikustab oma veebilehel ning ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded teate, milles kutsub teadus- ja arendusasutusi esitama taotlust nende nimetamiseks toetuse kasutamise kavas. Teadus- ja arendusasutus, kes soovib toetuse kasutamise kava alusel toetust taotleda, esitab teates toodud tähtaja jooksul Maaeluministeeriumile taotluse, milles sisalduvad lisas 1 nimetatud andmed.
(4) Maaeluministeerium valib vastavalt lisas 2 toodud metoodikale teadus- ja arendusasutuse, kes võib kava alusel toetust taotleda.
(5) Teadus- ja arendusasutuseks, kes võib toetuse kasutamise kava alusel toetust taotleda, ei nimetata teadus- ja arendusasutust, kelle taotlus saab hindamisel vähemalt ühe lisas 2 nimetatud kriteeriumi eest null punkti.
(6) Toetuse kasutamise kavas määratakse muu hulgas kindlaks teadus- ja arendusasutuste, vesiviljelussektori ettevõtjate esindusorganisatsioonide ning riigiasutuste vahelises koostöös § 2 lõikes 1 nimetatud tegevuste elluviimise täpsemad tingimused, sealhulgas tingimused kokkuleppepoolte esinduskogu (edaspidi nõukogu) moodustamise kohta.
(7) Toetuse kasutamise kava avalikustatakse Maaeluministeeriumi veebilehel.
(1) Toetust võib taotleda toetuse kasutamise kavas nimetatud teadus- ja arendusasutus, kes vastab kalandusturu korraldamise seaduse § 27 lõikes 2 sätestatud nõuetele ning on sõlminud § 2 lõikes 1 nimetatud tegevuste elluviimiseks koostöökokkuleppe toetuse kasutamise kavas nimetatud isikute ja asutustega (edaspidi taotleja).
(2) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) taotluse selleks ettenähtud tähtajal. PRIA teatab taotluse esitamise tähtaja ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded arvestusega, et teate avaldamise ja taotluse esitamise tähtaja alguse vahele jääks vähemalt 10 päeva.
(3) Toetuse taotlemiseks esitab toetuse kasutamise kavas nimetatud taotleja järgmised dokumendid:
1) taotlus, milles sisalduvad lisas 3 nimetatud andmed;
2) lõikes 1 nimetatud koostöökokkulepe;
3) kinnitus, et taotleja järgib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõike 1 punktides c ja d nimetatud nõudeid ega ole pannud toime sama määruse artikli 10 lõikes 3 nimetatud pettust.
(1) PRIA kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ja toetuse saamise nõuetele vastavust, lähtudes kalandusturu korraldamise seaduse §-st 28 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõikest 5.
(2) Taotlust ei hinnata kalandusturu korraldamise seaduse § 29 alusel.
(3) Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse teeb PRIA 35 tööpäeva jooksul arvates taotluse esitamisest.
(4) PRIA teeb taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse toetuse saajale teatavaks kümne tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
§ 9. Tegevuskava ja tegevuskava aruanne
(1) Toetuse saaja koostab igaks eelarveaastaks tegevuskava, milles sisalduvad lisas 4 nimetatud andmed. Tegevuskava kiidab heaks nõukogu.
(2) Nõukogu poolt heaks kiidetud tegevuskava esitatakse Maaeluministeeriumile ja PRIA-le hiljemalt asjakohasele eelarveaastale eelneva kalendriaasta 1. novembriks.
(3) Toetuse saaja koostab tegevuskava rakendamise aruande, milles sisalduvad lisas 5 nimetatud andmed. Tegevuskava rakendamise aruande kiidab heaks nõukogu.
(4) Nõukogu poolt heaks kiidetud tegevuskava rakendamise aruanne esitatakse Maaeluministeeriumile ja PRIA-le hiljemalt asjakohasele eelarveaastale järgneva kalendriaasta 1. veebruariks.
§ 10. Toetuse maksmise tingimused
(1) Toetust makstakse üksnes nende abikõlblike kulude hüvitamiseks, mis on tehtud § 9 lõikes 1 nimetatud tegevuskavas toodud tegevuste elluviimiseks ja tegevuskavas asjakohase tegevuse rahastamiseks ettenähtud vahendite ulatuses.
(4) Kui taotleja taotleb toetatava tegevuse elluviimiseks toetust samal ajal mitme meetme raames või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, esitab ta koos taotlusega sellekohase teabe.
(5) [Kehtetu - RT I, 06.09.2019, 1 - jõust. 09.09.2019]
§ 11. Toetuse maksmise kord
(1) Toetuse maksmiseks esitab toetuse saaja tasutud kulude kohta PRIA-le ühe kuu jooksul arvates eelnenud kvartali lõpust lisas 6 esitatud nõuetele vastava maksetaotluse koos järgmiste dokumentide ärakirjadega:
1) selle isiku väljastatud arve-saateleht või arve, kellelt toetuse saaja tellis töö või teenuse või ostis kaupa;
2) punktis 1 nimetatud dokumentides märgitud rahalise kohustuse tasumist tõendav maksekorraldus või pangakonto väljavõte;
3) töö või teenuse üleandmist-vastuvõtmist tõendav dokument, kui tegemist on tellitud töö või teenusega;
4) töötaja tööjõukulude esmakordsel makse taotlemisel töötajaga sõlmitud tööleping, töövõtulepingu alusel teenust osutava isiku puhul töövõtuleping või käsunduslepingu alusel teenust osutava isiku puhul käsundusleping, milledes on välja toodud toetatava tegevusega seotud tööjõukulude osakaal tööjõukulude brutosummas;
5) esmakordsel makse taotlemisel töötaja või ametniku kohta dokument, milles on kirjeldatud toetatava tegevusega seotud tööülesanded;
[RT I, 13.05.2020, 1 - jõust. 15.05.2020]
6) töötaja kuu töötasu arvestuse kohta tööjõukulude arvestusleht, millel on näha tööpäevad, töötasu, puhkusetasu, puhkusetoetus, lapsepuhkuse tasu, haigushüvitis, sotsiaalmaks, töötuskindlustusmakse ja palgakulu kokku koos juurdearvestusega;
8) dokument töösuhte lõpetamise kohta;
9) töötaja lähetuskulusid tõendav dokument;
10) töötaja koolitusel osalemist tõendav dokument selle olemasolu korral;
11) ürituste puhul lisaks kuludokumendile ja selle alusel arve tasumist tõendavale dokumendile üritusest osavõtjate nimekiri ning ürituse päevakava;
12) hankedokumendid, juhul kui need ei ole kättesaadavad riigihangete registrist või kui neid ei ole varem PRIA-le esitatud, ja hankija otsus pärast pakkumuste läbivaatamist.
(11) Toetuse saaja tööjõukulu arvestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 68a lõike 5 kohaselt.
(2) Lõike 1 punktides 6–9 nimetatud dokumendid esitatakse, kui maksetaotlus esitatakse personalikulude hüvitamiseks.
(3) PRIA teeb toetuse maksmise või toetuse maksmisest keeldumise otsuse 40 tööpäeva jooksul arvates lõikes 1 nimetatud dokumentide saamisest.
(4) PRIA teeb toetuse maksmisest keeldumise otsuse toetuse saajale teatavaks kümne tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
(5) PRIA teeb toetuse makse toetuse saaja arvelduskontole kümne tööpäeva jooksul arvates toetuse maksmise otsuse tegemisest.
(1) Toetuse saaja kasutab toetust sihtotstarbeliselt ja mõistlikult ning kõige säästlikumal viisil, järgides toetatava tegevuse elluviimisel kalandusturu korraldamise seaduses, määruses ja toetuse kasutamise kavas sätestatud asjakohaseid nõudeid.
(2) Toetuse saaja täidab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 artikli 10 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõudeid.
(3) Toetuse saaja avalikustab uuringu ja katseprojekti lõpparuanded oma veebilehel 30 tööpäeva jooksul arvates uuringu ja katseprojekti üleandmist-vastuvõtmist tõendava dokumendi kuupäevast.
Lisa 1 Toetuse kasutamise kavas teadus- ja arendusasutuse nimetamise taotlusele esitatavad nõuded
Lisa 2 Toetuse kasutamise kavas teadus- ja arendusasutuse nimetamise taotluse metoodika
Lisa 3 Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetuse taotlusele esitatavad nõuded
Lisa 4 Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetuse tegevuskavale esitatavad nõuded
Lisa 5 Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetuse tegevuskava aruandele esitatavad nõuded
Lisa 6 Teadlaste ja vesiviljelusettevõtjate koostöötoetuse maksetaotlusele esitatavad nõuded


§ 3 Eluruumi kasutusse andmise põhimõtted
§ 6 Taotluse mitterahuldamine
§ 8 Üürilepingu lõpetamine, lõppemine
§ 10 Üür ja kulude tasumine
§ 11 Eluruumi kasutamine
RT IV, 07.05.2019, 31
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lg 1 p 2 ja Elva Vallavolikogu 26.03.2018 määruse nr 23 „Elva vallavara valitsemise kord“ § 2 lõige 3 alusel.
Määrusega sätestatakse munitsipaaleluruumi mõiste, kasutusse andmise põhimõtted, üürilepingu sõlmimise, pikendamise ja lepingu lõpetamise kord ning üürniku õigused, kohustused ning piirangud munitsipaalkorteri kasutamisel (edaspidi määrus).
(1) Munitsipaaleluruum (edaspidi eluruum) on Elva vallale kuuluv elamu, korter või muu omaette ruum, mis on kasutatav alaliseks elamiseks ja vastab eluruumidele esitatavatele nõuetele.
(2) Sotsiaaleluruum on eluruum, milles osutatakse eluruumi tagamise teenust isikule, kes ei ole sotsiaalmajanduslikust olukorrast tulenevalt võimeline enda ja oma perekonna vajadustele vastavat eluruumi tagama.
(3) Tööandja eluruum on eluruum, mida võib kasutusse anda valla ametiasutusega või valla ametiasutuse hallatava asutusega teenistus- või töösuhtes olevale isikule.
§ 3. Eluruumi kasutusse andmise põhimõtted
(1) Eluruumi võib anda kasutusse:
1) sotsiaaleluruumina;
2) tööandja eluruumina;
3) muudel põhjendatud juhtudel eluruumi vajavale isikule.
(2) Sotsiaaleluruumina võib anda kasutusse volikogu poolt sotsiaaleluruumiks kinnitatud eluruumi või muud vaba olevat eluruumi. Sotsiaaleluruumiks kinnitatud eluruumi ei või anda kasutusele muudel juhtudel.
(3) Sotsiaaleluruumina antakse eluruumi kasutusele vastavalt Elva Vallavolikogu määrusele „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise kord Elva vallas“.
(4) Tööandja eluruumina antakse eluruum kasutusse valla ametiasutusega või valla ametiasutuse hallatava asutusega töö- või teenistussuhtes olevale isikule, kes on vajalik valla jaoks olulise avaliku teenuse osutamiseks (õpetaja, kvalifitseeritud spetsialist) ning ei oma eluruumi Elva vallas või Elva valda ümbritsevate kohalike omavalitsuste territooriumil.
(5) Sotsiaaleluruumina võib eluruumi kasutusse anda tähtajaga kuni üks aasta, tööandja eluruumi töö- või teenistussuhte ajaks ja muudel põhjendatud juhtudel tähtajaga kuni viis aastat.
(6) Vaba eluruumi võib anda vajadusel kasutada varjupaigana, kus abivajav isik saab ajutist öömaja, abi ja tuge ning kaitset.
(7) Eluruumi võib kasutusse anda isikule, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Elva vald või isikule, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel ei ole Elva vald, kuid kes tegelikult viibib või elab alaliselt Elva valla haldusterritooriumil ning kellele vastavalt sotsiaalhoolekande seadusele tuleb anda vältimatut sotsiaalabi, välja arvatud tööandja eluruumi kasutusse andmisel.
(8) Eluruumide üürimäärad kehtestab vallavalitsus korraldusega.
(1) Eluruumi kasutamiseks esitab taotleja või taotleja esindaja vallavalitsusele kirjaliku või elektroonilise vabas vormis avalduse.
(3) Vallavalitsusel õigus vajadusel taotlejalt nõuda täiendavaid dokumente ja andmeid.
(4) Asutus, kes vajab oma töötajale või teenistujale tööandja eluruumi, peab esitama vallavalitsusele põhjendatud taotluse, näidates ära:
3) muud otsustamisel vajalikud põhjendused ja dokumendid.
(1) Eluruumi vabanemisel kontrollitakse, kas vabanenud eluruum on vajalik kasutusse anda sotsiaaleluruumina. Juhul, kui eluruumi ei vajata sotsiaaleluruumina, võib eluruumi üürile anda määruse paragrahvi 3 lõike 1 punktides 2 ja 3 sätestatud juhtudel.
(2) Juhul kui eluruumi ei ole vajalik kasutada sotsiaaleluruumina, antakse eluruum kasutusse määruse paragrahvi 3 lõikes 1 punktis 2 ja 3 juhtudel.
(3) Eluruumi kasutusse andmise otsustab vallavalitsus korraldusega.
§ 6. Taotluse mitterahuldamine
(2) Taotluse mitterahuldamise korral saadab vallavalitsus taotlejale põhjendatud otsuse taotlus rahuldamata jätmise kohta.
(1) Eluruumi kasutamiseks sõlmitakse kirjalik üürileping.
(2) Üürnik peab sõlmima üürilepingu kümne tööpäeva jooksul arvates vastava ettepaneku saamises. Nimetatud tähtaja jooksul üürilepingu sõlmimata jätmisel on vallavalitsusel või osakonnal õigus tunnistada vastav otsus kehtetuks.
(3) Eluruum antakse üürnikule üle aktiga, kus on kirjeldatud eluruumi seisund, on fikseeritud eluruumi elektri-, vee-, gaasi-, soojus- või muude mõõdikute näidud ning varade loetelu.
§ 8. Üürilepingu lõpetamine, lõppemine
(1) Üürnik võib eluruumi üürilepingu ennetähtaegselt üles öelda, esitades vastava avalduse vallavalitsusele vähemalt kaks nädalat enne üürilepingu lõpetamist.
(2) Vallavalitsus võib eluruumi üürilepingu ennetähtaegselt lõpetada juhul, kui eluruumi üürnik ja temaga koos elavad isikud rikuvad pidevalt üürilepingu tingimusi.
(3) Üürilepingu lõpetamise vormistab vallavalitsus korraldusega käesoleva paragrahvis 2 sätestatud juhul.
(4) Üürileping lõpeb:
2) töö- või teenistussuhte lõppemisega;
3) üürniku surmaga.
(5) Üürilepingu lõppemise, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõike 4 punkti 3 korral, või lõpetamise korral, annab üürnik eluruumi ja seal asuva vara üürileandjale üle akti alusel.
(1) Üürilepingu tähtaja möödumisel ja eluruumi kasutamise vajaduse säilimisel, võib üürniku põhjendatud avalduse alusel eluruumi üürilepingut pikendada.
(2) Eluruumi üürilepingu pikendamiseks esitatakse avaldus vallavalitsusele vähemalt üks kuu enne eluruumi üürilepingu lõppemist.
(3) Eluruumi üürilepingu pikendamisest võib keelduda juhul, kui isik ei ole täitnud üürilepingust tulenevaid kohustusi lepingu järgselt.
(4) Juhul, kui üürnik ei ole täitnud kõiki üürilepingujärgseid kohustusi, kuid isikul säilib määruses sätestatud alustel õigus ja vajadus eluruumile ning ta ei ole ise võimeline eluruumi endale või oma perekonnale tagama ja kui eluruumi mitteandmine ohustab oluliselt isiku või tema perekonna toimetulekut, elu või tervist, võib vallavalitsus anda taotlejale kasutusele senisest vähem heakorrastatud ja väiksemaid kulutusi nõudva eluruumi.
§ 10. Üür ja kulude tasumine
(1) Eluruumide üürimäärad kehtestab vallavalitsus korraldusega.
(2) Eluruumi üüri ja kõrvalkulud tasub eluruumi üürnik vastavalt üürilepingus sätestatud suuruses ja tähtaegadel.
(3) Eluruumi remondikohustus määratakse kindlaks üürilepingus.
§ 11. Eluruumi kasutamine
(1) Eluruumi kasutatakse vastavalt elamuseadusele ja üürilepingule, kusjuures eluruumile kasutamisele ei laiene elamuseaduse § 32 (üürniku eesõigus uue üürilepingu sõlmimiseks) ega võlaõigusseaduses eluruumi üürimise kohta sätestatu.
(2) Eluruumi üürnikul on keelatud majutada üürile antud eluruumi isikuid, kes ei vasta seaduses sätestatud nõuetele, välja arvatud üürileandja kirjaliku nõusoleku alusel.
(3) Eluruumi üürnik ei või anda eluruumi allkasutusse kolmandatele isikutele.