text:
Millal tulevad kinnisvara ostuga kaasa eelmise omaniku võlad?
Juuli Laanemets • 9. veebruar 2012
Vastab advokaadibüroo Tamme Otsmann Ruus Vabamets jurist Sten Veidebaum
VÕS § 183 kohaselt vastutab ettevõtte üleandja solidaarselt ettevõtte omandajaga kohustuste eest, mis on tekkinud enne ettevõtte üleminekut, muutunud sissenõutavaks või muutuvad sissenõutavaks 5 aasta jooksul peale ettevõtte üleminekut. ).Identiteet loetakse säilinuks ka juhul, kui ettevõtte võõrandamiseelne organisatsiooniline struktuur ei säili, kuid säilib üleantud tootmiselementide vaheline funktsionaalne side, mis võimaldab vara omandajal neid elemente samasuguseks või sarnaseks majandustegevuseks kasutada (Euroopa Kohtu 12.02.2009 otsus asjas C-466/07Klarenberg v Ferrotron Technologies GmbH).
Kui vara võõrandamise tehingu poolte selge tahe ei olnud suunatud ettevõtte, vaid üksikute ettevõtte majandamisega seotud asjade, õiguste või kohustuste võõrandamisele, hindab kohus tagantjärele, kas tehingu tagajärjeks oli ettevõtte kui identifitseeritava majandusüksuse (varakogumi) üleminek ning sellega kaasneb vara omandaja solidaarne vastutus, konkreetse tehingu asjaolude alusel (vt hinnatavate asjaolude kohta ka Liina-Maarja Uuemõisa 21.09.2010. a. blogipostitust SIIN
Riigikohtu 21.12.2011. a. kohtuotsuses (RKTKo 3-2-1-131-11) nõustus Riigikohus alamate kohtute analüüsi ja seisukohaga, et TsÜS § 661 ja VÕS § 180 mõistes oli tegu ettevõtte üleminekuga ka olukorras, kus:• võõrandaja müüs tootmistegevuses kasutatava kinnistu koos selle oluliste osade ja päraldistega 3 kuud peale võõrandaja tegevuse faktilist lõpetamist;• pooled deklareerisid võõrandamislepingus, et nende tahteks ei ole anda üle võõrandaja ettevõte;• võõrandaja kohustus andma omandajale üle oma tegevuse aluseks oleva ja kinnistuga seotud tegevusloa (jäätmeluba);• omandaja alustas kinnistul tegevust 6 kuud peale võõrandaja tegevuse lõppemist;• omandaja alustatud majandustegevus kinnistul ei olnud üks-ühele sama võõrandaja majandustegevusega, kuid piisavalt sarnane (mõlemad tegutsesid jäätmekäitluse valdkonnas);• omandaja ei võtnud üle võõrandaja hanke- ega kliendilepinguid, ka hilisema tegevuse käigus poolte kliendid ei kattunud;• omandaja sõlmis osaga võõrandaja endistest töötajatest töölepingud, seda küll alles peale nende võõrandaja juures töötamise lõppu, kuid põhjusel, et omandaja vajas kinnistul asuva tootmisüksuse tegevuses võõrandajaendiste töötajate teavet ja oskusi.Viidatud kohtuvaidluse esemeks oli tegevuse lõpetanud äriühingu poolt mittekohaselt täidetud müügi- ja laenulepingutest tulenevad võlausaldaja viivis- ja intressinõuded. Ettevõtte ülemineku fakti tuvastamisel ei omistanud kohtud ühelegi üksikule ülalloetletud asjaolule määravat kaalu, vaid lähtus hinnangu andmisel neist kogumina.Kaasuse valguses tuleb märkida, et tootmisvara soetamisel teise ettevõtja käest on risk, et omandajal tuleb vastutada solidaarselt müüja kohustuste eest, küllaltki kõrge. Seetõttu on soovitav kindlustada end ettevõtte eelmise omaniku võlausaldajate võimalike nõuete vastu ja leppida müüjaga kokku, et võlgnetavate kohustuste eest uus omanik ei vastuta ning hankida võlausaldajate nõusolek sellisele kokkuleppele (VÕS § 183 lg 2). Viimane omakorda eeldab, et enne tehingu tegemist selgitatakse välja võimalikult palju müüja võlausaldajaid. Riski aitab maandada ka müüja tagatis ettevõtte üleminekuga kaasnevate kohustuste täitmiseks.

matches:
§ 183
kohus
Riigikohus
§ 661
§ 180
§ 183


text:
3-2-1-108-05 Riigikohus 24.11.2005
Kui töötaja oli ise osaühingu juhatuse liige ja osanik, kellel oli õigus ja kohustus lahendada töö eest tasu maksmise küsimused, siis ei ole hea usu põhimõttega kooskõlas, et ta pöördub töövaidlusorganisse alles aasta pärast töölepingu lõpetamist.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-134-02.
3-2-1-9-05 Riigikohus 14.06.2005
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus nr 3-2-1-3-05.
3-2-1-3-05 Riigikohus 14.06.2005
SpS § 13 lg-st 2 tulenevalt võib sportlase õigustes ja kohustustes kokku leppida mis tahes tsiviilõiguslikus lepingus, sh töölepingus. Pooltevahelise suhte määratlemisel ei piisa ainuüksi spordiklubi ja sportlase vahelise lepingu analüüsist, vaid lähtuda tuleb pooltevahelistel lepingutel põhinenud suhete kompleksist. Otsustamaks selle üle, kas tegemist on töösuhtega, tuleb kaaluda, milline on vaadeldavas suhtes töötaja iseseisvuse määr. Lepingu olemuse määratlemisel tuleb arvestada ka TLS §-s 8 sätestatuga, mille kohaselt loetakse vaidluses lepingu olemuse üle, et pooled sõlmisid töölepingu, kui väidetav tööandja ei tõenda vastupidist või kui pole ilmne, et pooled sõlmisid teistsuguse lepingu.
Kohaliku omavalitsuse hallatava lasteaia tööandjana võib ametiühinguga kollektiivlepingu sõlmida ka linna- või vallavalitsus (KLS § 3 lg 5). Usaldusisiku valimise õigus on ka ametiühingut asutavatel töötajatel.
3-2-1-14-99 Riigikohus 11.01.1999
8. juunil 1996.a jõustunud TLS § 7 p 10 redaktsiooni kohaselt ei laiene töölepingu seadus juriidilise isiku organi liikme suhetele juriidilise isikuga.
3-2-1-53-98 Riigikohus 23.04.1998
Asjaolust, et töölepingut kirjalikult ei sõlmitud, ei tulene töölepinguliste suhte puudumine.
3-2-1-67-96 Riigikohus 15.05.1996
Maakohus tuvastas, et hageja tegelik töölelubamine 1994. a mais tuleb võrdsustada töölepingu sõlmimisega. Ringkonnakohus leidis, et hageja töötamisel alates 1. augustist 1994 puudusid töölepingule iseloomulikud suhted. Pooltevahelisele õigussuhtele hinnangu andmisel tuleb selgitada, kas hagejaga varem sõlmitud tööleping kestis või need suhted lõppesid, lõpetati või muudeti enne 1. augustit 1994.
III-2/1-25/94 Riigikohus 30.06.1994

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 13
§ 3
Riigikohus
§ 7
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus


Kokku: 264| Näitan: 1 - 20
1-16-4665/257 Riigikohtu kriminaalkolleegium 28.05.2020
Süüdistuse tekst peab sisaldama kõiki faktilisi asjaolusid, mis on eelduseks isiku süüditunnistamisele. Süüdistusakti peamine funktsioon on teavitada süüdistatavat talle ette heidetava käitumise olulistest faktilistest asjaoludest ja etteheite õiguslikust sisust, tagades nii tema kaitseõigust (vt nt RKKKo 1-17-9941/80, p 8 ja RKKKo 1-17-1327/52, p 13). Samas ei pea süüdistus sisaldama ega saagi sisaldada kõiki asjaolusid, millega isiku karistamise aluseks olevaid järeldusi põhjendada. Süüdistus on hüpotees, mille tõestamine või ümberlükkamine on kohtumenetluse ülesanne. Põhjendus selle kohta, miks ja millega või kas üldse loetakse mingi süüdistuses kirjeldatud faktiline asjaolu tõendatuks, peab sisalduma kohtuotsuses, mitte süüdistuses. (RKKKo 3-1-1-83-10, p 19 ja RKKKo 3-1-1-66-12, p 9.4.) (p-d 10, 11)
1-20-79/9 Riigikohtu kriminaalkolleegium 21.05.2020
KrMS § 10 lg 6 1
KrMS § 385 lg 1 p 11
KrMS § 385 p 11-s sätestatud edasikaebepiirang ei hõlma määrust, millega ringkonnakohus ei anna sisulist hinnangut kriminaalmenetluse alustamata jätmise või menetluse jätkamisest keeldumise õiguspärasusele, vaid jätab Riigiprokuratuuri määruse peale esitatud kaebuse läbi vaatamata. (Vt ka RKKKm 3-1-1-87-10 ja RKKKm 3-1-1-10-05). (p 22)
Kannatanu õigus esitada kaebus kriminaalmenetluse alustamata jätmise või lõpetamise peale hõlmab ka õigust vaidlustada kriminaalmenetluse esemeks oleva kahtlustuse mahtu ja seda, et kriminaalmenetluse esemeks olevas kuriteos kahtlustatavate ringi ei kuulu mõni isik, kes kannatanu arvates osales menetletava kuriteo toimepanemises. (p 24 jj)
KrMS §-des 207-208 sätestatud korra on seadusandja ette näinud legaliteedipõhimõtte järgimise kohtuliku kontrolli mehhanismina (RKKKm 3-1-1-47-09, p 17). (p 25, vt ka p-d 26-28)
Kannatanul säilib alati õigus esitada uus kuriteoteade (KrMS § 195) täiendava kuriteokahtluse kohta ja kasutada sellele soovitud riigipoolse reaktsiooni mittejärgnemisel KrMS §-des 207-208 ette nähtud õiguskaitsevahendeid. (p 28)
Ehkki süüdistuskohustuskaebust lahendav ringkonnakohus ei juhi kohtueelset menetlust, on ta õigustatud ja kohustatud sisuliselt kontrollima, kas prokuratuur on kriminaalmenetlust mingis osas alustamata jättes või lõpetades järginud kriminaalmenetluse norme ja tõlgendanud õigesti materiaalõigust ega ole toiminud meelevaldselt. (p 29)
Ringkonnakohus hindab süüdistuskohustusmenetluses esmajoones kriminaalmenetluse alustamata jätmise ja lõpetamise õiguspärasust ehk seda, kas uurimisasutuse või prokuratuuri otsustus ei rajane materiaalõiguse vääral tõlgendusel või kriminaalmenetlusõiguse reeglite rikkumisel. Prokuratuuril on väidetava kuriteo tõendamisperspektiivi hindamisel teatud hindamisruum. See tähendab eeskätt seda, et kui prokuratuur ei ole tõendamisvõimaluste käsitlemisel selgelt eksinud, pole ringkonnakohtul alust prokuratuuri kriminaalmenetluse toimetamiseks kohustada. (p 31)
Peaks ringkonnakohus süüdistuskohustusmenetluses leidma, et prokuratuur on jätnud käimasolevas kriminaalmenetluses osa kuriteo tunnustele viitavaid fakte (nt mõne isiku käitumise) alusetult tähelepanuta, ei tähenda see automaatselt seda, et prokuratuuril tuleks tingimata muuta selle - juba poolelioleva - kriminaalmenetluse esemeks oleva kuriteokahtluse sisu. Täiendava kuriteokahtluse uurimine on võimalik ka eraldi kriminaalmenetluses, kui prokuratuur peab seda otstarbekamaks ja kui see ei ole vastuolus topeltkaristamise keelu põhimõttega. (p 32)
Legaliteedipõhimõte ehk kriminaalmenetluse kohustuslikkuse printsiip (KrMS § 6) nõuab riigilt materiaalse karistusõiguse kohaldamist kõigil neil juhtudel, mil ei ole tegemist mõne KrMS §-s 6 nimetatud erandiga. See põhimõte on protsessuaalne vahend, kindlustamaks seadusandja poolt imperatiivsetena kehtestatud karistusõiguse normide elluviimine ja tagamaks, et täitevvõim ei toimiks selleks vajalike sammude astumisel enda suvast lähtuvalt valikuliselt. (p 26)
Legaliteedipõhimõtte järgimiseks ei ole piisav kriminaalmenetluse toimetamise fakt iseenesest. Menetlus peab hõlmama väidetava kuriteo võimaliku toimepanija kõiki käitumisakte, millel on kriminaalmenetluse toimetamiseks piisava tõenäosusega kuriteo tunnused, ja kõiki isikuid, kelle puhul saab rääkida kriminaalmenetluse alustamiseks või jätkamiseks piisavast kahtlusest, et ta on käitunud mõnes kuriteokoosseisus kirjeldatud viisil. (p 27)
4-19-447/47 Riigikohtu kriminaalkolleegium 27.04.2020
Ei ole välistatud olukorrad, kus isikul fikseeritakse narkojoove või tema organismis tuvastatakse kanepi tarvitamise tunnused, kuid vastutust NPALS §-s 15^1 sätestatud aine tarvitamise eest ei järgne. Sõltuvalt asjaoludest võib esineda põhjendatud kahtlus, sh kui esitatakse usutav kaitsetees, mis viib KrMS § 7 lg-s 3 sätestatud in dubio pro reo-põhimõtte rakendamiseni ehk kahtluse menetlusaluse isiku kasuks tõlgendamiseni (vt ka RKKKo 3-1-1-67-15, p 19). (p 15)
Riigikohus on varem märkinud ka seda, et isiku süüküsimuse lahendamisel vaid kaudsetele tõenditele tuginedes tuleb tõendamiseseme suhtes eraldivõetult mitterelevantsetest asjaoludest kujundada selline uue kvaliteediga kogum, mis võimaldab teha tõsikindlaid järeldusi süüteo asjaolude kohta. Sel põhjusel omandab kaudsete tõenditega tõendamisel erilise tähenduse KrMS § 61 lg-s 2 sisalduv nõue hinnata tõendeid nende kogumis. Järelikult eeldab kaudsetele tõenditele tuginev tõendamine juba põhimõtteliselt tõendite paljusust (RKKKo 3-1-1-55-13, p 7 koos viitega RKKKo-le 3-1-1-15-12, p 14). Kriminaalkolleegiumi kogu koosseis peab vajalikuks kõnealust praktikat osaliselt muuta. (p 11)
Ehkki üldjuhul ei saa isiku süüditunnistamine rajaneda vaid ühel kaudsel tõendil, on sellest reeglist võimalikud erandid. Kui isiku kehavedelikus tuvastatakse ettenähtud menetluskorda järgides narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnused (faktiline asjaolu) ja puuduvad muud tõendid (nt narkootilise aine tarvitamist kinnitavad tunnistaja ütlused või isiku valdusest keelatud aine leidmine), ei ole siiski välistatud tõsikindla ning veenva järelduseni jõudmine narkootilise aine eelneva tarvitamise kohta, arvestades seejuures konkreetsele süüteoliigile iseloomulikku kriminoloogilist eripära (vt nt RKKKo 3-1-1-16-04, p 10). Põhimõtteliselt on küll võimalik, et narkojoove või narkootilise aine jäljed inimese organismis on tingitud millestki muust kui narkootilise aine tarvitamisest (manustamisest) isiku enda poolt. Seetõttu osutavad narkojoovet või narkootilise aine jälgede olemasolu kinnitavad tõendid narkootilise aine tarvitamisele kui NPALS § 151 lg 1 koosseisuteole tõesti vaid kaudselt. Samas on tõenäosus, et narkootikumid satuvad inimese organismi muul viisil kui nende tarvitamise tulemusel, üldjuhul äärmiselt väikene. Seega saab olukorras, kus väärteo asjaolusid tervikpildis vaadates puuduvad mis tahes usutavad viited võimalusele, et narkootiline aine võis sattuda inimese organismi muul viisil kui isiku eelneva teadliku tarvitamise tulemusel, vähemalt NPALS § 151 kohaldamise kontekstis tõsikindlalt järeldada, et inimene on narkootilist ainet tarvitanud. (p 13)
Arvestades kanepi tarvitamise viise (eeskätt suitsetamine), on äärmiselt vähetõenäoline ning pigem vaid teoreetilist laadi võimalus, et kanepis sisalduv toimeaine THC satub isiku organismi ilma tema enda teota. Samuti ei ole senises kohtupraktikas kerkinud esile olukordi, kus oleks tõsiselt võetavalt tõstatatud kahtlus kanepi tahtevastase või teadmatu manustamise kohta. Erinevalt näiteks GHB-st ehk nn korgijoogist puudub kanepil ka selline kõrvalmõju, mis tahtevastast manustamist põhjendaks (nt uimastamise ja seksuaalse ärakasutamise eesmärk). (p 14)
Mõistagi ei ole välistatud olukorrad, kus isikul fikseeritakse narkojoove või tema organismis tuvastatakse kanepi tarvitamise tunnused, kuid vastutust NPALS §-s 15^1 sätestatud aine tarvitamise eest ei järgne. Sõltuvalt asjaoludest võib esineda põhjendatud kahtlus, sh kui esitatakse usutav kaitsetees, mis viib KrMS § 7 lg-s 3 sätestatud in dubio pro reo-põhimõtte rakendamiseni ehk kahtluse menetlusaluse isiku kasuks tõlgendamiseni (vt ka RKKKo 3-1-1-67-15, p 19). (p 15)
1-15-6483/415 Riigikohtu kriminaalkolleegium 08.04.2020
KrMS § 18 lg 4
KrMS § 385 p 20 kohaselt pole määruskaebe korras edasi kaevatav maakohtu protokolliline määrus, millega lahendati kaitsja taotlus ja võeti seisukoht küsimuses, kas rahvakohtuniku asendamise tõttu muutunud kohtukoosseis peab alustama kriminaalasja arutamist algusest peale. Tegemist on menetluse käiku korraldava lahendiga (vt nt RKKKm 1-16-10503/150, p 34). KrMS § 385 p-s 20 sätestatud edasikaebepiirangu tõttu ei ole võimalik sättes toodud määruse peale esitatud määruskaebuse väidete põhjendatust sisuliselt hinnata, vaid kaebuses sisalduvat kriitikat saab KrMS § 383 lg 2 kohaselt vajadusel korrata kohtuotsuse peale esitatavas apellatsioonis. (p 19)
Ekslik on arvamus, et määruskaebuse esitamise lubatavust saab põhjendada erandlike asjaoludega, s.o kriminaalmenetlusõiguse olulise rikkumisega. Asjas nr 3-1-1-22-16 tehtud lahendi punktides 15–18 asus kriminaalkolleegiumi kogu koosseis ühesele seisukohale, et kohus on menetluslikult pädev kontrollima üksnes lubatava kaebuse põhjendatust. Olukorras, kus isik on esitanud kaebuse sellise kohtulahendi peale, mida seadus ei võimalda vaidlustada, on kaebuse läbi vaatamata jätmise ainuke alternatiiv edasikaebepiirangu põhiseadusevastaseks tunnistamine ja kohaldamata jätmine. (Vt RKKKm 3-1-1-22-16, p 15; RKKKm 3-1-1-23-16, p-d 23 ja 24; RKKKm 1-17-1205/147, p 22; RKKKm 3-1-1-3-17, p 29). Määruskaebuse lubatavuse aspektist pole asjasse puutuv see, kas kriminaalasja tehiolud on erandlikud või rikub maakohtu määrus oluliselt süüdistatavate põhiõigusi. (p 20)
Kui maakohus tuvastab menetlusosaliste poolt nende õiguste kuritarvitamise, võib see kriminaalasja edasisel arutamisel olla oluline menetlusaja mõistlikkuse hindamisel (vt nt RKKKo 3-1-1-81-11, p 19; vt ka vahistamise jätkuva põhjendatusega seonduvalt RKKKm 1-16-9171/1206, p 14 ja RKKKm 1-16-2411/677, p-d 34–38). (p 21)
Seadusandja on KrMS § 339 lg 1 p-des 1–11 sätestatud kriminaalmenetlusõiguse olulisi rikkumisi hinnanud sedavõrd kaalukateks vigadeks, et nende tuvastamise korral ei saa kohtuliku arutamise tulemina kujunenud kohtulahendit ühelgi juhul pidada sisuliselt õigeks. Seetõttu puudub eelneval menetlusel kohtulahendit legitimeeriv toime, mis omakorda tingib kohtumenetluse osalise või täieliku kordamise samas kohtuastmes. (Vt RKKKo 3-1-1-73-14, p 11 ja RKKKm 3-1-1-37-11, p 12.1.) (p 23)
Otsustamaks, missugusel juhul saab kõneleda kohtulahendi tegemisest ebaseaduslikus kohtukoosseisus, tuleb arvestada ühest küljest seda, millised nõuded seab menetlusseadustik kohtukoosseisu moodustamisele, teisalt aga hinnata kohtulahendi tegemist reguleerivaid sätteid. (p 24)
Kriminaalmenetluse seadustiku kohaselt arutab maakohtus esimese astme kuritegude kriminaalasju eesistujast ja kahest rahvakohtunikust koosnev kohtukoosseis (§ 18 lg 1), teise astme kuritegude kriminaalasju ning kriminaalasju lihtmenetluses aga kohtunik ainuisikuliselt (§ 18 lg 2). Lisaks on KrMS § 18 lg 4 järgi võimalik kaasata kohtuistungile varukohtunik või varurahvakohtunik juhuks, mil kriminaalasja kohtulik arutamine on aeganõudev ja võib tekkida vajadus kohtunik või rahvakohtunik asendada. Ringkonnakohtus arutab kriminaalasja vähemalt kolmest ringkonnakohtunikust koosnev kohtukoosseis, kuhu võib kaasata ka sama kohturingkonna maakohtu kohtuniku (§ 19 lg-d 1 ja 2). Eelmenetlust võib maa- või ringkonnakohtu kohtunik toimetada ainuisikuliselt (§ 18 lg 5 ja § 19 lg 1 teine lause), v.a eelistungi korraldamisel KrMS § 327 lg-s 2 nimetatud juhtudel. Nende nõuete eiramisest piisab, et tuvastada KrMS § 339 lg 1 p-s 1 sätestatud menetlusõiguse rikkumine. Tegemist pole aga ainukeste kriminaalmenetluse reeglitega, mille rikkumine tähendab seda, et kohtulahend on tehtud ebaseaduslikus kohtukoosseisus. (p 25)
Kõik kohtuotsuse tegemisel osalevad kohtunikud peavad olema osalenud ka asja arutamisel, vastasel juhul on tegemist KrMS § 339 lg 1 p-s 1 sätestatud rikkumisega (vt RKKKo 3-1-1-122-05, p 7). Teisisõnu on KrMS § 339 lg 1 p-s 1 sätestatud vea lugemine kriminaalmenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks mõeldud tagama ka KrMS §-s 15 väljendatud kohtuliku arutamise vahetuse nõude täitmist ja seeläbi ka seadusliku ning põhjendatud kohtulahendi tegemist (vt RKKKo 3-1-1-73-14, p 12). (p 26)
KrMS § 339 lg 1 p 1 rikkumisena on käsitatud sedagi, kui apellatsioonimenetluses teeb kohtuotsuse eelistungil osalenud kohtukoosseisust erinev kohtukoosseis ja eelmenetluses on tehtud otsustusi, mis mõjutavad kriminaalasja edasise arutamise käiku ning apellatsioonimenetluse tulemusena kujunenud kohtuotsuse sisu (vt RKKKo 3-1-1-73-14, p 15). Olukorras, kus kriminaalasja arutav kohtukoosseis enne kohtuniku pensioneerumist lahendini ei jõua, antakse kriminaalasja menetlemine üle uuele kohtukoosseisule, kes peab alustama süüküsimuse lahendamist otsast peale (vt RKKKm 1-16-9171/1206, p 13). (p 27)
Riigikohtu praktikast tuleb ühemõtteliselt arusaam, et kohtukoosseisu seaduslikkuse kontrollimisel ei saa piirduda KrMS §-des 18 ja 19 ette nähtud formaalsete kriteeriumite järgimisega, vaid nõutav on muu hulgas seegi, et kooskõlas kõnealuste sätetega moodustatud kohtukoosseis on arutanud kriminaalasja algusest lõpuni. Kui kohtukoosseis kriminaalasja arutamise kestel muutub, tuleb alustada asja arutamisega algusest peale. Erandi saab teha siis, kui on täidetud KrMS § 18 lg-s 4 sätestatud eeldused. (p 28)
KrMS § 15 lg 1 kehtestab kohtuliku arutamise vahetuse põhimõtte, mis väljendub selles, et maakohtu lahend võib tugineda vaid tõenditele, mida on kohtulikul arutamisel esitatud ja vahetult uuritud ning mis on protokollitud. Eriti oluliseks võib kohtuliku arutamise vahetuse põhimõtte järgimist pidada isikuliste tõendiallikate puhul, sest ristküsitluse tulemusena saadud ütluste usaldusväärsusele antav hinnang ei pruugi sõltuda ainult ütluste sisust, vaid ka sellest, kuidas ülekuulatav ristküsitlusel käitus. Kohtuistungi protokolli ja helisalvestise põhjal ei pruugi tutvuja tajuda kõiki nüansse, mis võivad oluliselt mõjutada tõendiallika usaldusväärsuse kohta tehtavaid järeldusi. Sellega haakub ka KrMS § 18 lg-s 4 sisalduv erand, mis võimaldab juhul, kui kriminaalasja kohtulik arutamine on aeganõudev, kaasata kohtumäärusega kohtuistungile varukohtuniku või varurahvakohtuniku, kes viibib kohtuliku arutamise ajal istungisaalis. Kohtukoosseisust kohtuniku või rahvakohtuniku väljalangemise korral asendatakse ta varukohtuniku või varurahvakohtunikuga ning tõendite vahetu uurimise juures viibimise tõttu ei too sellisel juhul kohtukoosseisu liikme muutus kaasa vajadust alustada kohtulikku uurimist algusest peale. Ühtlasi järeldub KrMS § 18 lg 4 teisest lausest üheselt, et kohtukoosseisust kohtuniku või rahvakohtuniku väljalangemise korral on teda võimalik asendada üksnes varukohtuniku või varurahvakohtunikuga ehk vaid sellise kohtuniku või rahvakohtunikuga, kes on sama lõike esimese lause kohaselt viibinud kogu kohtuliku arutamise ajal istungisaalis. (p 29)
Ka KrMS § 15 lg-s 1 sisalduv tõendite vahetu ja suulise uurimise põhimõte võimaldab erandeid (viimati RKKKm 1-12-5921/425, p 11). Samas KrMS § 18 lg-s 4 ette nähtud kohtukoosseisu liikme asendamise korrast erandi tegemise võimalust seadus ette ei näe. Seetõttu ei ole võimalik kehtiva menetlusseaduse tõlgendamisel lähtuda EIK praktikast, milles on mõnel juhul tõepoolest aktsepteeritud menetluse uuesti alustamata jätmist erandlike asjaolude tõttu (vt nt EIK 6. detsembri 2016. a otsus asjas Škaro vs. Horvaatia, p 44, 9. juuli 2002. a otsus asjas P. K. vs. Soome ja 10. veebruari 2005. a otsus asjas Graviano vs. Itaalia, p 51). De lege ferenda võib seadusandja näha ette kriminaalasja arutava kohtukoosseisu muutmiseks sellise korra, mis võimaldaks piirata tõendite vahetu uurimise põhimõtet kooskõlas EIK praktikaga. Oluline on aga rõhutada, et Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist (EIÕK) ega selle kohaldamispraktikast ei saa tuletada selliseid täiendavaid põhiõiguste piiramise aluseid, mida riigisisene õigus ei sätesta. EIÕK kehtestab põhiõiguste kaitse miinimumstandardid, millega võrreldes võib riigisisene õigus ette näha ulatuslikuma kaitse. (Vt RKKKm 1-16-2411/677, p 17; vrd ka RKKKo 3-1-1-125-06, p 9.) (p 30)
Kriminaalmenetluse seadustik ei reguleeri sõnaselgelt olukorda, kuidas peaks üldkorras esimese ja teise astme kuritegusid puudutavat kriminaalasja arutav kohtukoosseis toimima siis, kui prokuratuur muudab süüdistust või loobub osaliselt süüdistusest nii, et muudatuse tulemusena jääb menetluse esemeks üksnes teise astme kuritegu. Teisisõnu, kas sellisel juhul tohib kriminaalasja arutamist jätkata kohtunik ainuisikuliselt või peab asja edasi arutama kolmeliikmelises kohtukoosseisus. Lühi- ja kokkuleppemenetluse puhul on see üheselt reguleeritud: KrMS § 18 lg 2, § 2371 lg 1 ja § 250 lg 1 kohaselt saab kohtunik jätkata asja arutamist ainuisikuliselt. Sel moel toimimise lubatavust saab eelkõige põhjendada lihtmenetlustes tõendite uurimise, kohtuliku arutamise tingimuste ning kohtulahendi sisu kohta kehtestatud nõuetega (vt nt KrMS § 233 lg 1, § 237 lg 4, § 238 ja §-d 247–249). Üldmenetluses sarnaseid kohtukoosseisu muutmise aluseid ette nähtud ei ole. Juhul, kui näiteks prokuröri süüdistusest osalise loobumise tõttu piirdub üldmenetluses arutatav kriminaalasi teise astme kuriteo või kuritegudega, on asja arutamist pädev jätkama maakohtunik ainuisikuliselt (KrMS § 18 lg 2). KrMS § 14 lg 2 ls 1 kohaselt vabastab süüdistusest loobumine kohtu menetluse jätkamise kohustusest ja kohus peab tegema menetlust jätkamata õigeksmõistva otsuse (KrMS § 301). Kuigi kohtulik arutamine hõlmab kohtupraktikas juurdunud arusaama järgi ka kohtuotsuse tegemist (vt nt RKKKm 3-1-1-54-14, p 6.2), toetab sellist järeldust õigeksmõistmise lõplikkus ja prokuröril puuduv edasikaebeõigus (KrMS § 318 lg 3 p 5). (p 31)
Ka KrMS § 15 lg-s 1 sisalduv tõendite vahetu ja suulise uurimise põhimõte võimaldab erandeid (viimati RKKKm 1-12-5921/425, p 11). Samas KrMS § 18 lg-s 4 ette nähtud kohtukoosseisu liikme asendamise korrast erandi tegemise võimalust seadus ette ei näe. Seetõttu ei ole võimalik kehtiva menetlusseaduse tõlgendamisel lähtuda EIK praktikast, milles on mõnel juhul tõepoolest aktsepteeritud menetluse uuesti alustamata jätmist erandlike asjaolude tõttu (vt nt EIK 6. detsembri 2016. a otsus asjas Škaro vs. Horvaatia, p 44, 9. juuli 2002. a otsus asjas P. K. vs. Soome ja 10. veebruari 2005. a otsus asjas Graviano vs. Itaalia, p 51). De lege ferenda võib seadusandja näha ette kriminaalasja arutava kohtukoosseisu muutmiseks sellise korra, mis võimaldaks piirata tõendite vahetu uurimise põhimõtet kooskõlas EIK praktikaga. Oluline on aga rõhutada, et Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist (EIÕK) ega selle kohaldamispraktikast ei saa tuletada selliseid täiendavaid põhiõiguste piiramise aluseid, mida riigisisene õigus ei sätesta. EIÕK kehtestab põhiõiguste kaitse miinimumstandardid, millega võrreldes võib riigisisene õigus ette näha ulatuslikuma kaitse. (Vt RKKKm 1-16-2411/677, p 17; vrd ka RKKKo 3-1-1-125-06, p 9.) ( 30)
1-19-2627/29 Riigikohtu kriminaalkolleegium 27.03.2020
NPALS § 2
KrMS § 105
Nõue, et narkojoobe tekitamiseks vajaliku puhta aine koguse tuvastamiseks on tingimata vaja teha ekspertiis, ei ole absoluutne. (p 22)
Riigikohtu praktikas (RKKKo 1-17-8179/92, p-d 13 ja 16; RKKKo 3-1-1-68-09, p 8.5; RKKKo 3-1-1-121-06, p 13; RKKKo 3-1-1-95-16, p 28) on ekspertiisi vältimatust eitatud eeskätt olukordades, kus narkootilist või psühhotroopset ainet kätte ei saadud või kus ekspertiisi tegemine oli muudest asjaoludest tulenevalt objektiivselt välistatud. (p-d 23 ja 24)
Olukorras, kus tellitud aine saabus Eestisse originaalpakendis, on võimalik teha tõsikindlaid järeldusi psühhotroopset ainet sisaldavate tablettide, sh selle toimeaine ning puhta koguse kohta ka vaid pakendile kantud teabele tuginevalt. Nimelt ei tule KrMS § 105 lg-t 2 tõlgendada selliselt, et menetlejal puudub kriminaalasjas vaieldamatult olulise tähtsusega küsimuse lahendamise viiside osas igasugune kaalutlusõigus. Siingi on mõne esitatud faktiväite kontrollimiseks ning vajadusel ekspertiisiga kummutamiseks vajalik põhjendatud kahtlus, s.t peavad esinema tõenduslikult tõsiselt võetavad viited, mis seaksid vaieldava tõendamiseseme asjaolu kahtluse alla (RKKKo 1-17-5760/47, p 11). Olukorras, kus puudub tõsiselt võetav kahtlus pakendil oleva informatsiooni tõepärasuses, ei ole puhta aine koguse tuvastamiseks ekspertiisi tegemine kohustuslik. (p-d 25 ja 26)
Kuigi narkootiliste ja psühhotroopsete ainete käitlemise mõiste karistusõiguses on autonoomne, saab KarS § 184 lg 1 koosseisu objektiivseteks tunnusteks olevate osategude avatud loetelu sisustamisel lähtuda NPALS § 2 p-s 3 toodud definitsioonist (RKKKo 3-1-1-56-15, p 10). (p 33)
NPALS § 2 p 21 järgi on sissevedu aine tolliprotseduuri vabasse ringlusse lubamine ehk import või ainete toimetamine Euroopa Liidu liikmesriigist või Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigist Eestisse. KarS § 184 lg 1 sisustamisel saab küll lähtuda eelviidatud definitsioonist, kuid silmas tuleb pidada, et nimetatud seadus reguleerib narkootiliste ja psühhotroopsete ainete lubatud käitlemise korda. Rangelt NPALS § 2 p-st 21 tulenevast sisseveo definitsioonist lähtudes tekiks kuriteokoosseisule vastava käitlemisteo lõpuleviimise määratlemisel põhjendamatu erisus sõltuvalt sellest, millisest riigist aine Eestisse toimetatakse. Kui aine toimetataks Eestisse Euroopa Liidu või Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigist, oleks käitlemisteo lõpuleviimine seotud riigipiiri ületamisega ning liiduväliste riikide puhul tolliprotseduuri rakendamisega. Selline eristamine ei oleks ilmselgelt mõistlik. (p 34)
Seetõttu on Riigikohus ka väljaspool Euroopa tolliterritooriumi asuvast riigist Eestisse keelatud kauba (huuletubakas) tellimisega seonduvalt süüteo lõpuleviimise ja katse eristamisel rõhutanud, et lähtuda tuleb riigipiiri, mitte tollipiiri ületamisest. Keelatud kauba riiki toimetamise piirangute eesmärk (kaitstav õigushüve) pole riigi maksulaekumiste kaitse, vaid Eesti Vabariigis keelatud kauba käitlemise välistamine (RKKKo 3-1-1-73-16, p 8). Narkootilise ja psühhotroopse aine sisseveo kui käitlemisteo sisustamist sarnasel viisil toetab ka KarS § 392 kehtetuks tunnistamine 1. jaanuarist 2015. See karistusnorm nägi muu keelatud kauba hulgas ette ka vastutuse narkootiliste või psühhotroopsete ainete üle riigipiiri toimetamise eest. Seaduseelnõu seletuskirjas viidati, et suures koguses narkootilise või psühhotroopse aine üle piiri vedu on käsitatav aine käitlemisena ning KarS § 184, mis näeb ette vastutuse „ebaseadusliku käitlemise“ eest, hõlmab endas NPALS §-st 2 tulenevalt ka sisse- ja väljaveo (vt seletuskiri karistusseadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 554 SE (Riigikogu XII koosseis) juurde, lk 89). Seadusandja tahet lugeda KarS § 184 lg 1 kohaselt karistatavaks varem KarS § 392 järgi kvalifitseeritud narkootilise või psühhotroopse aine üle riigipiiri toimetamine on kinnitanud ka kohtupraktika (vt RKKKo 3-1-1-60-15, p 7.3). Samuti toetab sellist tõlgendust võrdlus KarS § 183 lg-ga 1, mis sätestab vastutuse aine väikeses koguses ebaseadusliku käitlemise eest, nimetades ühe karistatava osateona aine süstemaatiliselt üle riigipiiri toimetamise. (p 35)
Narkootilise või psühhotroopse aine ebaseaduslik sissevedu on lõpuleviidud Eesti Vabariigi territooriumile jõudmisega, st riigipiiri ületamisega, olenemata riigist, kust kaupa Eestisse toimetatakse. Ka juhul, kui Maksu- ja Tolliamet peab postisaadetise Eestisse jõudes kinni, on tegemist lõpuleviidud süüteoga. (p 36)
1-17-11682/102 Riigikohtu kriminaalkolleegium 13.03.2020
Surmaga kaotab kahtlustatav/süüdistatav menetlusosalise staatuse ja temast saab isik, kes oma eluajal teadis tõendamiseseme asjaolusid, st tunnistaja KrMS § 66 lg 1 mõistes. Sellise isiku varem antud ütluste avaldamine on võimalik KrMS § 291 lg 1 p 1 alusel (vt RKKKo 3-1-1-80-08, p-d 10 ja 12). (p 22)
Ka olukorras, kus KrMS § 291 lg 1 p 1 ja lg 3 tingimused on täidetud, võib avaldatud ütluste kasutamise otsuse tegemisel välistada KrMS § 15 lg-s 3 sisalduv reegel. Selle kohaselt ei või kohtuotsus tugineda üksnes või valdavas ulatuses selle isiku ütlustele, keda süüdistataval ega kaitsjal ei olnud võimalik küsitleda. Tõend, millele kohtulahend tugineb KrMS § 15 lg 3 tähenduses "valdavas ulatuses", on selline, mis on kriminaalasja lahendamise seisukohalt määrava või otsustava tähendusega (vt RKKKo 3-1-1-89-12, p-d 19 ja 20 ning RKKKo 3-1-1-41-13, p 10). (p 23)
KrMS § 181 lg 1 sätestab, et õigeksmõistva kohtuotsuse korral hüvitab menetluskulud riik (v.a tsiviilhagiga seotud erandid). Kohtupraktika kohaselt tuleb seda normi kohaldada ka isiku osalisel õigeksmõistmisel või kriminaalmenetluse osalisel lõpetamisel. Sellisel juhul jäävad riigi kanda kriminaalmenetluse kulud, mis on tekkinud seoses süüdistuse selle osa menetlemisega, milles isik õigeks mõistetakse või tema suhtes kriminaalmenetlus lõpetatakse. Olukorras, kus kaitsjatasu arvetest ei nähtu, milline osa arvetel näidatud summadest on seotud süüdistuse selle osa menetlemisega, milles süüdistatav õigeks mõistetakse või tema suhtes kriminaalmenetlus lõpetatakse, tuvastab kohus selle asjaolu hinnanguliselt (vt RKKKo 1-15-9051/62, p 42). (p 26)
1-17-6021/333 Riigikohtu kriminaalkolleegium 05.03.2020
KrMS § 341 lg-s 5 sätestatud reformatio in peius-keelust tuleneb muu hulgas, et kui ringkonnakohus tühistab maakohtu otsuse üksnes kaitsja apellatsiooni põhjal, ei või esimese astme kohus asja uuesti arutades mõista süüdistatavale raskemat karistust kui see, mis oli mõistetud tühistatud otsusega (vt ka RKKKo 1-18-117/65, p 13). Ühe erandina kehtestab aga KrMS § 341 lg 6 teine lause, et esimese astme kohus võib raskendada süüdistatava olukorda juhul, kui seda taotleti prokuröri või kannatanu apellatsioonis, mille põhjendatust ei saanud ringkonnakohus asja uueks arutamiseks saatmisel hinnata. (p 16)
Olukorras, kus prokurör on vaidlustanud maakohtu otsuse ja ringkonnakohus tühistab lahendi täies ulatuses, andmata seejuures hinnangut prokuröri argumentidele, tuleb tema kaebus jätta läbi vaatamata (vt ka mutatis mutandis RKKKo 3-1-1-89-11, p-d 23 ja 24-24.2 ning RKKKo 3-1-1-90-11, p-d 14-16). Jättes prokuröri kaebuse aga rahuldamata, võtab ringkonnakohus maakohtult uue otsuse tegemisel võimaluse süüdistatavate karistust raskendada. Prokurör saaks niisuguse olukorra kujunemist vältida, esitades Riigikohtule seaduses ette nähtud tähtaja jooksul määruskaebuse. Kui ta seda ei tee, langeb ära võimalus karistada süüdistatavaid uue otsusega raskemalt võrreldes tühistatud otsusega. Kaebeõiguse kasutamata jätmisega loobub prokurör sisuliselt võimalusest uue otsuse tegemisel süüdistatavate karistuste raskendamiseks. (p-d 18-19)
Arutades üldmenetluses uuesti süüdistatava kuritegu, mille kohta varem toimunud lühimenetluses tehtud otsuse vaidlustas üksnes süüdistatava kaitsja, ei ole kohus seotud lühimenetluses KrMS § 238 lg 2 alusel vähendatud karistuse raskendamise keeluga. (p 14)
Vahistuse põhjendatuse kontrollimine asendustõkendi kohaldamiseks esitatud taotluse lahendamisel pole iseenesest välistatud. Sel viisil toimimine eeldab, et muude küsimuste kõrval peab kohus eraldi hindama, kas vahistamine jääb mõistliku aja piiridesse, ja otsustama, kas vahi all pidamise saab tunnistada põhjendatuks. Kohtul tuleb vahistuse põhjendatuse kontrollimise kavatsusest kohtumenetluse pooli teavitada ja võimaldada neil märgitud küsimuses arvamust avaldada. Kohtumääruses peab siis ka selgitama, et vahistuse põhjendatuse kontrollimise osas on kohtumäärus KrMS § 383 lg 1 kohaselt edasi kaevatav. Lisaks tuleb järgida KrMS § 275 lg-s 4 märgitud kohustust teavitada sama paragrahvi 2. lõikes nimetatud määrusest kohtu esimeest. (p 34)
Kui kohus kontrollib eelnevalt kirjeldatud nõudeid järgides vahistuse põhjendatust koos asendustõkendi kohaldamiseks esitatud taotluse lahendamisega, aitab see vältida osaliselt kattuvates küsimustes mitme kohtuistungi korraldamist, korduvat seisukohtade esitamist ja eraldi menetlusdokumentide vormistamist. Samas ei halvenda sel moel toimimine süüdistatava jaoks mõeldud tagatist, mille eesmärgiks on põhiõiguste riive regulaarne ja sisuline kontroll. Kui kohus kontrollib vahistuse põhjendatust kohtumenetluse poole taotlusest lähtudes, ei pea ta oma algatusel veel kord sama küsimust lahendama, vaid sel juhul tuleb KrMS § 275 lg-s 2 märgitud 6-kuulist tähtaega arvestada taotluse lahendamise kohta määruse tegemisest. (p 35)
Seaduseelnõu nr 599 SE algteksti käsitlevas seletuskirjas märgiti kokkuvõtlikult, et sama moodi kui KrMS §-s 130, on kavas seada ajalised piirangud ka esimese astme kohtu menetluses toimuvale vahi all pidamisele. Seega sooviti KrMS §-s 275 sätestada, et esimese astme kohtu menetluse ajal ei või süüdistatav olla üldjuhul vahistatud üle ühe aasta. Kohtule vahistamisaja kehtestamisel oli kaks eesmärki: kindlustada paremini isiku põhiõigustega kooskõlas olev menetlus ja välistada juhtumid, kus isik unustatakse vahi alla; distsiplineerida menetlejat. KrMS §-des 130 ja 275 märgitud tähtaegade puhul oli aga kolm läbipõimunud eesmärki: anda (nagu iga teinegi menetlustähtaeg) teatud garantii mõistliku menetlusaja saavutamiseks; osutada punase joonena, millal lõpeb menetleja kaalutlusõigus põrkuvate huvide ja õiguste tasakaalustamisel ehk millal isiku õigus vabadusele kaalub üles muud konkurendid, sõltumata kaasuse üksikasjadest (v.a erandid); anda kaudselt piirid erilise hoolikuse hindamiseks, kuna soovitakse kehtestada eelduslik tähtaeg teatud menetlusfaasi läbimiseks kriminaalasjades, kui puuduvad erandlikud asjaolud. Seaduseelnõu teisel lugemisel tehtud muudatusettepanekuga nr 74 siiski loobuti jäiga üldise vahistustähtaja sätestamisest. Selle asemel nähti KrMS § 137 eeskujul ette kontrollimeetmed vahi all pidamise tähtaja üle kohtumenetluses. Lisaks märgiti ettepanekus, et KrMS § 275 lg-st 4 tulenev kohustus annab kohtu esimehele võimaluse võtta ebaproportsionaalselt pikaajalise vahistuses viibimise korral tarvitusele kohased administratiivsed või distsiplinaarsed meetmed. (p-d 36-37)
Arvamust, mille kohaselt tuleb isik KrMS § 275 lg-s 2 sätestatud tähtaja järgimata jätmisel vahi alt vabastada, võiks aktsepteerida vaid juhul, kui seaduseelnõu oleks vastu võetud algtekstis kirjeldatud kujul ja muudatusettepanekut poleks arvestatud. KrMS § 275 redaktsioon võeti vastu muudatusettepanekus toodud kujul ja sellisena kehtib see säte ka praegu. Kuna kehtiv menetlusseaduse redaktsioon kohtumenetluses vahistamise tähtaega ette ei näe, ei saa KrMS § 275 lg 2 sisustamisel kõigile eelnõu algteksti käsitleva seletuskirja põhjendustele tugineda ja võrdlust kohtueelses menetluses kehtiva vahistamise regulatsiooni eesmärkidega ei teki. Mööndes, et kohtumenetluses kehtiv vahistuse põhjendatuse kontroll peab kindlustama isiku põhiõiguste parema kaitse ja distsiplineerima menetlejat, pole selle menetlustoimingu tegemata jätmist seotud tõkendimääruse toime lõppemisega nii nagu kohtueelses menetluses. Järelikult ei tulene seadusest nõuet, et süüdistatav tuleb igal juhul vahi alt vabastada, kui tema vahistuse põhjendatust 6-kuulise tähtaja vältel ei kontrollitud. (p 38)
Vahistamismääruse täitmise peatamise saavad tingida vaid kaalukad ja erandlikud asjaolud, mis välistaksid igal juhul vahistamise kohaldamise (vt RKKKm 3-1-1-126-05, p 8). KrMS § 275 lg-s 2 nimetatud tähtaja rikkumine iseenesest selliste kaalukate ja erandlike asjaolude olemasolust kõneleda ei võimalda, sest sellisel juhul ei saa veel kõneleda isiku vahi all pidamise eelduste puudumisest ega vahistuse mõistliku aja möödumisest. Kuigi KrMS § 275 lg-s 2 sätestatud tähtaja rikkumisega luuakse oht süüdistatava vabaduspõhiõiguse põhjendamatuks riiveks, tuleb vabaduspõhiõiguse rikkumine siiski eraldi tuvastada. Järelikult ei saa KrMS § 275 lg 2 nõuete eiramine iseenesest kaasa tuua süüdistatava vahi alt vabastamist. (p 39)
Põhjendamatu on väita, et KS § 45 lg 11 kohaselt saab kohtuasja ümber jagada vaid siis, kui kohtunik ei tee mõjuva põhjuseta vajalikku menetlustoimingut. Osutatud sätte teise alternatiivi järgi on asja ümberjagamine lubatav ka juhul, kui on ilmne, et kohtuniku poolt menetlustoimingu tegemiseks planeeritud aeg või muu menetluse korraldus ei taga menetluse läbiviimist mõistliku aja jooksul. Sellises olukorras on kohtu esimehel muu hulgas õigus KS § 45 lg 11 p-dele 3 ja 4 tuginevalt jaotada kohtunike vahel kohtuasju ümber või kalduda kõrvale tööjaotusplaanist. (p 45)


3-1-1-18-13 Riigikohus 18.02.2013
Juhul kui ringkonnakohus leiab, et prokuratuur ei ole tõendanud, et prokuratuuri apellatsiooni allkirjastanud prokuröri abil on ProkS § 7 lg-st 2 tulenevalt õigus apellatsiooniõiguse teostamisel prokuratuuri esindada, tuleb apellatsioon KrMS § 326 lg 1 ja § 321 lg 3 alusel määrusega käiguta jätta ja anda prokuratuurile tähtaeg prokuröri abi esindusõiguse kinnitamiseks või ümberlükkamiseks. Alles siis, kui prokuratuur prokuröri abi volitust määratud tähtajaks ei kinnita, tuleb apellatsioon KrMS § 326 lg 2 ja § 323 lg 2 p 2 alusel läbi vaatamata jätta.
KrMS § 339 lg 1 p 4 loeb kriminaalmenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks selle, kui prokurör ei ole kohtumenetluses osalenud, kuigi prokuröri osavõtt oli kohustuslik. Tulenevalt KrMS § 270 lg-st 1 on prokuröri osavõtt kohtuistungist üldjuhul kohustuslik kohtuliku arutamise kõigis staadiumides, seega ka kohtuotsuse kuulutamisel, mis on kohtuliku arutamise osa (vt RKKKo 3-1-1-106-06, p 8.2). Erandina ei ole prokurör KrMS § 236 lg 4, § 246 lg 3 ja § 256^4 lg 5 kohaselt kohustatud osalema kohtuotsuse kuulutamisel lühi-, kokkuleppe- ja kiirmenetluses.
KrMS § 339 lg 1 p 4 loeb kriminaalmenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks selle, kui prokurör ei ole kohtumenetluses osalenud, kuigi prokuröri osavõtt oli kohustuslik. Tulenevalt KrMS § 270 lg-st 1 on prokuröri osavõtt kohtuistungist üldjuhul kohustuslik kohtuliku arutamise kõigis staadiumides, seega ka kohtuotsuse kuulutamisel, mis on kohtuliku arutamise osa (vt RKKKo 3-1-1-106-06, p 8.2). Erandina ei ole prokurör KrMS § 236 lg 4, § 246 lg 3 ja § 256^4 lg 5 kohaselt kohustatud osalema kohtuotsuse kuulutamisel lühi-, kokkuleppe- ja kiirmenetluses. Prokuratuuri kui kriminaalkohtumenetluse poole menetluslikud õigused ja kohustused seotud konkreetse prokuröri isikuga, vaid kuuluvad prokuratuurile tervikuna. Prokurör üksnes teostab prokuratuuri volitusi (KrMS § 30 lg 2), olles seega sisuliselt vaid prokuratuuri esindaja. Sõltumata prokuratuuri sisemisest töökorraldusest ja ülesannete jaotusest on n-ö välissuhtes (s.o suhtes teiste kohtumenetluse poolte ja kohtuga) reeglina iga prokurör pädev esindama prokuratuuri mis tahes kriminaalasjas. Prokuratuuriseaduse süstemaatilise tõlgendamise pinnalt üheselt mõistetav, et prokuröri mõiste hõlmab ka prokuröri abi (ProkS § 7). Tulenevalt ProkS § 7 lg 2 on prokuröri abi pädev teostama üldkorras kohtusse saadetud kriminaalasjas prokuratuuri menetluslikke õigusi ja täitma prokuratuuri kohustusi üksnes juhul, kui kõrgemalseisev prokurör on talle selleks volituse andnud, ja vaid ulatuses, mis ei välju antud volituse piiridest. Selleks, et prokuröri abi õigus üldmenetluses prokuratuuri esindada, samuti selle ulatus oleks kohtule ja kohtumenetluse pooltele nähtav, peab prokuratuur ProkS § 7 lg-s 2 nimetatud volituse andmist kohtus tõendama. Prokuröri abi õigust üldmenetluses kohtus prokuratuuri esindada tõendab kas talle kõrgemalseisva prokuröri poolt antud volikiri (või ka kirjalik korraldus teatud ülesannete täitmiseks) või kõrgemalseisva prokuröri poolt kohtuistungil suuliselt antud ja protokollitud või KrMS § 156 korras helisalvestatud volitus. Lisaks sellele võib kõrgemalseisva prokuröri volituse olemasolu nähtuda tema allkirjastatud menetlusdokumentidest (nt apellatsioonist või määruskaebusest). Kõrgemalseisva prokuröri poolt ProkS § 7 lg 2 alusel antav volitus ei saa hõlmata kõiki ametisolevaid prokuröri abisid, vaid üksnes ühte või mitut nimeliselt määratletud prokuröri abi. Seega peab ka kõrgemalseisva prokuröri poolt kohtule esitatav kirjalik või suuline kinnitus prokuröri abil ProkS § 7 lg-s 2 nimetatud volituste olemasolu kohta sisaldama konkreetse(te) prokuröri abi(de) nime(sid), kellele volitus on antud või antakse. ProkS § 7 lg 2 eesmärk on riikliku süüdistuse huvide kaitse ja seega saab vajalike volitusteta prokuröri abi osalemine üldmenetluses kahjustada üksnes prokuratuuri, mitte menetlusosaliste huve. Seega on põhimõtteliselt lubatav seegi, kui prokuratuur prokuröri abi tegevuse tagantjärele heaks kiidab. Juhul kui ringkonnakohus leiab, et prokuratuur ei ole tõendanud, et prokuratuuri apellatsiooni allkirjastanud prokuröri abil on ProkS § 7 lg-st 2 tulenevalt õigus apellatsiooniõiguse teostamisel prokuratuuri esindada, tuleb apellatsioon KrMS § 326 lg 1 ja § 321 lg 3 alusel määrusega käiguta jätta ja anda prokuratuurile tähtaeg prokuröri abi esindusõiguse kinnitamiseks või ümberlükkamiseks. Alles siis, kui prokuratuur prokuröri abi volitust määratud tähtajaks ei kinnita, tuleb apellatsioon KrMS § 326 lg 2 ja § 323 lg 2 p 2 alusel läbi vaatamata jätta.


Mida teha, kas lasta koondada või lahkuda ise töölt? - Tööõigus - vastused.ee
Mida teha, kas lasta koondada või...
Küsimus: Mida teha, kas lasta koondada või lahkuda ise töölt?28.06.2011
Töötan momendil õpetajana. Tähtajatu tööleping. Eelmisel kuul teatas tööandja kirjalikult, et ei kindlusta järgmisel õppeaastal täit töökohta.(0,5) Mida teha? Kas lasta end koondada või lahkuda ise töölt omal soovil? Kas on mõtekas töötuna end registreerida?
Millal saab töölt lahkumise hüvitist?
Tööandja võib tööaja korraldust ühepoolselt muuta, kui muudatused tulenevad tööandja ettevõtte vajadustest ja on mõlemapoolseid huve arvestades mõistlikud (TLS § 47 lg 4).
Kui tööandja ei saa ettenägematutest, temast mitteolenevatest majanduslikest asjaoludest tulenevalt anda töötajale kokkulepitud ulatuses tööd, võib ta töötasu kuni kolmeks kuuks 12-kuulise ajavahemiku jooksul vähendada mõistliku ulatuseni, kuid mitte alla Vabariigi Valitsuse kehtestatud töötasu alammäära, kui kokkulepitud töötasu maksmine oleks tööandjale ebamõistlikult koormav (TLS §37 lg 1).
Ülejäänud juhtudel on tööandja kohutatud kindlustama töötajale töö ning maksma töö eest töötasu kokkulepitud tingimustel (TLS § 28 lg 2 p 2)
Töölepingu tingimuste muutmine saab toimuda vaid poolte kokkuleppel. See eeldab kahes eksemplaris lepingu lisas kokkuleppe sõlmimist, kuhu mõlemad pooled alla kirjutavad.
Kui 0,5 koormusega töötamine ei ole vastuvõetav, on Teil õigus tööleping üles öelda ning saada töölepingu ülesütlemise hüvitist sarnaselt olukorraga, kui tööandja ütleb töölepingu üles majanduslikel põhjustel ehk siis töötajal on õigus saada nn koondamishüvitist, kui ütleb töölepingu üles TLS §37 lg 1 põhjusel. Etteteatamise aeg viis tööpäeva ette (TLS § 37 lg 5).
Töölepingu ülesütlemisel koondamise tõttu maksab tööandja töötajale hüvitist töötaja ühe kuu keskmise töötasu ulatuses (TLS § 100 lg 1)
Töölepingu ülesütlemisel koondamise tõttu on töötajal õigus saada kindlustushüvitist koondamise korral töötuskindlustuse seaduses ettenähtud tingimustel ja korras (TLS § 100 lg 2).
Tingimustega saate tutvuda allolevalt lingilt:
https://www.riigiteataja.ee/akt/103032011019?leiaKehtiv#para8
Mõistlik on alati ennast töötuna arvele võtta. Omal soovil lahkudes ehk töölepingu korralisel ülesütlemisel, võtate endalt õiguse hüvitisele, kuna see on Teie vaba soov ja tahe.
Tööandja on kohustatud lõpparve välja maksma töölepingu lõpetamise päeval.
Parimaid lahendusi soovides,


§ 2 Keskkonnaseire ja selle eesmärgid
§ 3 Riiklik keskkonnaseire
§ 4 Kohaliku omavalitsuse keskkonnaseire
§ 5 Ettevõtja keskkonnaseire
§ 6 Riikliku keskkonnaseire struktuur
§ 61 Välisõhu kvaliteedi seireks kasutatavad mõõtemeetodid
§ 7 Keskkonnaseire andmete hoidmine
§ 8 Keskkonnaseire andmete avaldamine, kasutamine ja väljastamine
§ 9 Keskkonnaseire andmete kasutamine ohtliku keskkonnaseisundi ilmnemisel
§ 10 Keskkonnaseire andmete õigsuse tagamine
§ 11 Keskkonnaseirejaam või -ala
§ 111 Välisõhu seirejaamade paigaldamine
§ 12 Keskkonnaseirejaama või -ala rajamine
§ 13 Keskkonnaseirejaama või -ala kaitse
§ 131 Keskkonnaseirejaama või -ala kahjustamine
§ 132 Menetlus
§ 14 Seaduse rakendamine
RT I, 23.03.2015, 283
Vastu võetud 20.01.1999
RT I 1999, 10, 154
jõustumine 15.02.1999
05.05.2004 RT I 2004, 43, 298 30.09.2004
04.05.2005 RT I 2005, 29, 214 05.06.2005
Käesolev seadus sätestab keskkonnaseire korralduse, saadud andmete töötlemise ja hoidmise korra ning keskkonnaseire teostajate ja kinnisasja omanike või valdajate vahelised suhted.
§ 2. Keskkonnaseire ja selle eesmärgid
(1) Keskkonnaseire on keskkonnaseisundi ja seda mõjutavate tegurite järjepidev jälgimine, mis hõlmab keskkonnavaatlusi ja -analüüse ning vaatlusandmete töötlemist.
(2) Keskkonnaseire eesmärgid on:
1) keskkonda mõjutavate tegurite hindamine ja analüüsimine;
2) meteoroloogiliste ja hüdroloogiliste tegurite ning nende muutuste jälgimine, hindamine ja prognoosimine;
3) keskkonnaseisundi hindamine ja selle muutuste prognoosimine;
4) taastuvate loodusvarade seisundi ja hulga määramine;
5) abinõude rakendamist või täiendavat uurimist nõudvate keskkonnamuutuste väljaselgitamine;
6) saasteainete kauglevi jälgimine ja rahvusvaheliste lepingute alusel võrdlusuuringute tegemine;
7) keskkonnaseisundit iseloomustavate näitajate süsteemi arendamine ja täiendamine;
8) lähteandmete saamine programmide, planeeringute ja arengukavade koostamiseks.
[RT I 2005, 29, 214 - jõust. 05.06.2005]
§ 3. Riiklik keskkonnaseire
(1) Riiklikku keskkonnaseiret korraldab Keskkonnaministeerium.
(2) Riiklikku keskkonnaseiret teostatakse valdkonna eest vastutava ministri kinnitatud programmi alusel. Riikliku keskkonnaseire programm peab sisaldama:
1) allprogrammide nimetusi;
2) kavandatavate tööde kirjeldust;
3) andmeid allprogrammide vastutavate täitjate kohta;
4) programmi täitmiseks ettenähtud vahendeid.
(3) Riiklikku keskkonnaseire programmi finantseeritakse:
2) rahvusvaheliste programmide eelarvetest;
(4) Riikliku keskkonnaseire koostisosa võib olla ka rahvusvaheliste programmide alusel tehtav keskkonnaseire. Neid töid finantseeritakse käesoleva paragrahvi lõike 3 punkti 2 alusel.
§ 4. Kohaliku omavalitsuse keskkonnaseire
(1) Kohalik omavalitsus teostab keskkonnaseiret temale seadusega pandud ülesannete täitmiseks või oma töö korraldamiseks. Kohaliku omavalitsuse keskkonnaseiret finantseeritakse:
1) riigieelarvest kohalikule omavalitsusele ettenähtud sihtotstarbelistest eraldistest;
3) [kehtetu - RT I 1999, 54, 583 - jõust. 23.06.1999]
(2) Kohaliku omavalitsuse tehtavat ja rahvusvahelise programmi koosseisu kuuluvat keskkonnaseiret finantseeritakse selle programmi eelarvest.
(3) Kohaliku omavalitsuse keskkonnaseire aluseks on valla või linna keskkonnaseire programm. Keskkonnaseire programmi täitmise ja selle alusel kogutavate keskkonnaseire andmete töötlemise ja säilitamise korra kehtestab kohalik omavalitsus.
§ 5. Ettevõtja keskkonnaseire
(1) Ettevõtja teostab keskkonnaseiret oma kulul tema tegevuse või sellega keskkonda suunatavate heitmete mõjupiirkonnas:
1) ettevõtja enda soovil oma tarbeks;
2) ettevõtjale seaduse alusel antud keskkonnaregistri seaduse § 2 lõike 2 punktis 1 nimetatud keskkonnaloaga määratud mahus ja korras.
(2) Ettevõtja tegevuse või sellega keskkonda suunatavate heitmete mõjupiirkond määratakse loodusvara kasutusõiguse loa või saasteloaga.
(3) Ettevõtja enda soovil teostatava keskkonnaseire korra kehtestab ettevõtja ja selle keskkonnaseire andmeid ei saa pöörata tema vastu keskkonnaseisundi kahjustamise tõendamisel.
(4) Keskkonnaloa alusel tehtud keskkonnaseire andmed esitab ettevõtja nimetatud loaga määratud tähtajaks loa andjale ja tegevuskoha kohalikule omavalitsusele.
§ 6. Riikliku keskkonnaseire struktuur
(1) Riikliku keskkonnaseire programmi täitmist korraldavad üldkoordinaator, seirenõukogu ja allprogrammide vastutavad täitjad.
(2) Keskkonnaseire üldkoordinaator on Keskkonnaministeerium, kes vastutab keskkonnaseire programmi täitmise eest ja korraldab riikliku keskkonnaseire allprogrammide tööd.
(3) Valdkonna eest vastutav minister moodustab valitsusasutuste esindajatest ja teistest asjatundjatest seirenõukogu, vajaduse korral kaasates kohalike omavalitsuste üksuste üleriigiliste liitude esindajaid.
(31) Seirenõukogu ülesanded on:
1) keskkonnaseire korraldajate nõustamine;
2) keskkonnaseire tulemuste üldistamise korraldamine ja ettepanekute tegemine keskkonnaseire programmide muutmiseks;
3) keskkonnaseire programmide ja allprogrammide kinnitamine;
4) keskkonnaseire aruannete kinnitamine ja keskkonnaregistrile edastamine.
(4) Allprogrammi vastutav täitja juhib riikliku keskkonnaseire allprogrammi tööd. Allprogrammi vastutava täitja nimetab valdkonna eest vastutav minister. Allprogrammi vastutava täitjaga sõlmib lepingu ja seireprogrammi täitmist kontrollib valdkonna eest vastutava ministri volitatud isik.
(5) Riikliku keskkonnaseire allprogrammide teostamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister oma määrusega, milles sätestatakse keskkonnaseire:
1) eesmärk;
2) metoodika ja läbiviimise kord;
3) jaama või ala täpsed geograafilised koordinaadid;
4) andmete kogumise, edastamise ja säilitamise tingimused;
5) andmete kvaliteedi tagamise nõuded.
(6) Riikliku keskkonnaseire allprogrammi vastutav täitja:
1) informeerib maavanemat ja valla- või linnavalitsust hiljemalt 10 päeva enne keskkonnaseire tööde algust nende haldusalas teostatavast keskkonnaseirest;
2) annab allprogrammi ulatuses hinnangu keskkonnaseisundile ja selle muutustele;
3) üldistab teabe, koondab ja töötleb allprogrammi andmeid ning edastab need seirenõukogule.
(7) [Kehtetu - RT I 2005, 29, 214 - jõust. 05.06.2005]
§ 61. Välisõhu kvaliteedi seireks kasutatavad mõõtemeetodid
Välisõhu kvaliteedi seireks kasutatakse standarditud rahvusvaheliselt tunnustatud mõõtemeetodeid.
[RT I 2004, 43, 298 - jõust. 30.09.2004]
§ 7. Keskkonnaseire andmete hoidmine
(1) Keskkonnaseire andmeid hoitakse keskkonnaregistris.
(2) Riigi, kohaliku omavalitsuse ja ettevõtja tehtud keskkonnaseire andmete kasutamine ning andmevahetus riigi teiste andmekogudega toimub andmekogude pidamist kindlustavate süsteemide kaudu, arvestades keskkonnaregistri seaduses sätestatud piiranguid.
§ 8. Keskkonnaseire andmete avaldamine, kasutamine ja väljastamine
(1) Juurdepääs keskkonnaseire andmetele ning nende väljastamine ja avalikustamine toimub keskkonnaregistri seaduses sätestatud korras.
(2) [Kehtetu - RT I 2005, 29, 214 - jõust. 05.06.2005]
(3) [Kehtetu - RT I 2005, 29, 214 - jõust. 05.06.2005]
(4) Keskkonnaseire andmete kasutamisel ja avaldamisel on kohustuslik viidata seire vastutavale täitjale ja allprogrammile, mille alusel töö tehti.
(5) [Kehtetu - RT I 2005, 29, 214 - jõust. 05.06.2005]
(6) [Kehtetu - RT I 2000, 92, 597 - jõust. 01.01.2001]
§ 9. Keskkonnaseire andmete kasutamine ohtliku keskkonnaseisundi ilmnemisel
Kui keskkonnaseirejaama või -ala andmed näitavad tekkivat ohtu keskkonnale, on keskkonnaseire allprogrammi vastutav täitja kohustatud sellest viivitamata teatama Keskkonnainspektsioonile, Keskkonnaametile ning ohustatud ala asukoha kohalikule omavalitsusele, pinna- ja põhjavee ning õhu ja mulla saastamise korral ka Terviseametile.
§ 10. Keskkonnaseire andmete õigsuse tagamine
(1) Riikliku keskkonnaseire andmete õigsuse eest vastutab keskkonnaseire allprogrammi vastutav täitja.
(2) Riigi keskkonnaseire tarbeks võivad proove analüüsida ning mõõtmisi teha asjakohasteks analüüsideks akrediteeritud laboratooriumid.
(3) Kohaliku omavalitsuse ja ettevõtja keskkonnaseire andmeid tuleb koguda, töödelda ja edastada riikliku keskkonnaseire andmete kogumiseks, töötlemiseks ja edastamiseks kehtestatud nõuete kohaselt.
§ 11. Keskkonnaseirejaam või -ala
(1) Keskkonnaseirejaam või -ala on koht vaatlusvõrgus, kus tehakse keskkonnaseire allprogrammiga määratud vaatlusi ja mõõtmisi. Keskkonnaseirejaamas on alalised või alalised ja ajutised keskkonnaseireehitised koos seadmetega. Keskkonnaseirealal alalised keskkonnaseireehitised puuduvad.
(2) Riikliku keskkonnaseire jaam või ala on:
1) riikliku keskkonnaseire püsialal paiknev keskkonnaseirejaam või -ala;
2) muu riiklik keskkonnaseirejaam või -ala.
(3) Riikliku keskkonnaseire püsiala on pikaajalise riikliku ja rahvusvahelise keskkonnaseire kompleksseks läbiviimiseks määratud territoorium. Riikliku keskkonnaseire püsiala määrab valdkonna eest vastutava ministri ettepanekul Vabariigi Valitsus.
(4) Muus riikliku keskkonnaseire jaamas või alal ei pea vaatlused olema pikaajalised ja seal ei teostata rahvusvahelise keskkonnaseire kompleksseid vaatlusi. Muu riikliku keskkonnaseire jaama või ala määrab seirenõukogu ettepanekul valdkonna eest vastutav minister.
(5) Riikliku keskkonnaseire püsialal võib keskkonnaseiret katkestada või lõpetada valdkonna eest vastutava ministri ettepanekul Vabariigi Valitsus. Muus riikliku keskkonnaseire jaamas või alal teostatakse keskkonnaseiret või lõpetatakse see seirenõukogu otsuse alusel.
§ 111. Välisõhu seirejaamade paigaldamine
Välisõhu riiklike seirejaamade paigaldamine peab võimaldama saada saastatuse taseme võrreldavaid andmeid kogu riigi territooriumilt.
§ 12. Keskkonnaseirejaama või -ala rajamine
(1) Uue keskkonnaseirejaama või -ala rajamine toimub käesoleva seaduse ning asjaõigusseaduse ja sellest tulenevate õigusaktide alusel.
(2) Keskkonnaseirejaama ja -ala rajamise, remondi ning jaamas ja alal teostatava vaatlusega tekkiv kahju tuleb maaomanikule või -valdajale hüvitada, kui lepinguga ei ole sätestatud teisiti. Kui keskkonnaseirejaama või -ala olemasolu takistab kinnisasja otstarbekat kasutamist, on kinnisasja omanikul õigus nõuda kinnisasja või selle osa väljaostmist riigi poolt.
(3) Maa võõrandamisel kanduvad sellel asuva keskkonnaseirejaama või -alaga seotud kohustused uuele maaomanikule.
(4) Keskkonnaseirejaama või -ala tähistuse ja tähistamise korra kinnitab valdkonna eest vastutav minister oma määrusega.
§ 13. Keskkonnaseirejaama või -ala kaitse
(1) Kinnisasja omanik või valdaja ei tohi piirata keskkonnaseire vahetu teostaja, samuti Keskkonnaministeeriumi volitatud isiku ja allprogrammi vastutava täitja või volitatud isiku juurdepääsu keskkonnaseirejaamale või -alale.
(2) Keskkonnaseirejaama või -ala kahjustamine või kasutamiskõlbmatuks muutmine on keelatud.
§ 131. Keskkonnaseirejaama või -ala kahjustamine
(1) Keskkonnaseirejaama või -ala kahjustamise eest –
(2) Keskkonnaseirejaama või -ala kasutamiskõlbmatuks muutmise või kahjustamise eest ulatuses, mis põhjustas keskkonnaseire programmi katkemise, –
§ 132. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-s 131 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-s 131 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Keskkonnainspektsioon.
§ 14. Seaduse rakendamine
Keskkonnaseire andmeid hoitakse kuni keskkonnakaitse valdkonda käsitlevate andmete riigi põhiregistrisse koondamiseni Keskkonnaministeeriumis riigiasutuse andmekoguna.


text:
Rasedate traumaatiliste ajukahjustuste tagajärgede laad ja omadused - Ravi
Patoloogilised protsessid, mis tekivad mehaanilise traumaga vahetult pärast selle rakendamist, läbivad kogu haiguse kestel keerulise arengu kuni jääktingimusteni ja moodustavad traumaatilise ajuhaiguse. Peavigastuste, ajukoorme, ekstrapüramidaalse süsteemi subkortikaalsete tuumade korral võib olla mõjutatud tüvirakkude moodustumisest, kuid kõige sagedamini esineb aju difuusne kahjustus. Selles patoloogiliste reaktsioonide kompleksis, mis on tekkinud vastuseks ajukahjustusele, toimib keha tervikuna kaitsemehhanismidega, mis määravad traumaatilise haiguse tulemuse.
Uuriti 107 rasedat naist, kes olid vanuses 18 kuni 40 aastat, kes varem kannatasid (1. rühm - 71 naist) või aju (2. rühm - 36 naist).
Aju põrkumine toimus raseduse ajal 2, aasta jooksul enne rasedust - 12, 1 kuni 3 - 22, 3 kuni 6 aastat - 15, enam kui 6 aastat varem rasedus - 20 patsiendil.
Ajuhaigus raseduse ajal esines 2, aasta jooksul enne rasedust - 2, 1 kuni 3 - viies, 3 kuni 6 aasta jooksul - 18, enam kui 6 aastat enne rasedus - 9 patsiendil.
Kerge ärritus esines 48,5%, mõõdukas raskusaste 45,7% ja raske 5,8% -l naistest. Pärast ajukahjustust olid need arvud vastavalt 46,9%, 25,0% ja 28,1%. Traumaatilist ajukahjustust, kombineerituna teiste organite kahjustustega (seljaaju, vaagna luud, neerud jne) pärast aju kokkutõmbumist täheldati 10% ja pärast aju kontusiooni - 46,9% naistest. Igas kaheksandas naises olid aju mitu kokkutõmbumist - 2–11 korda (peamiselt sportlastel), samas kui korduvad ajukahjustused - ainult ühes. Rasedad naised täheldati sünnitusjärgses kliinikus, neid uuriti ja raviti sünnitusjärgses osakonnas sünnitusarst-günekoloog, neuropatoloog, terapeut ja okulaar.
Üleantud kraniocerebraalse vigastuse fakt ja olemus määrati kindlaks meditsiiniasutuste anamneesi ja meditsiiniliste andmete põhjal, kus patsiendid olid pärast vigastusi. Osakonnas läbisid patsiendid põhjaliku kliinilise ja laboratoorsed uuringud ja ravi, võttes arvesse traumaatilise ajukahjustuse laadi ja mõju. Lisaks viidi läbi kesknärvisüsteemi erilised neurofüsioloogilised ja ultraheliuuringud.
Rasedate uuringute käigus ilmnesid järgmised ekstragenitaalsed haigused. Hüpertensiivse I astme hüpertensiooni või hüpertensiivse vegetatiivse veresoonkonna düstooniat täheldati pärast aju kokkutõmbumist 27,3%, pärast aju kontusiooni - 18,5% juhtudest, ülekaalulisus - 13,0% ja 14,8% juhtudest, haigused kilpnääre - 14,8% ja 13,0% juhtudest, rasedate naiste krooniline püelonefriit või püelonefriit - vastavalt 18,8% ja 22,2% juhtudest. Joonisel fig. 1 on näidatud kaasnevate haiguste protsent rasedatel naistel, kes on kannatanud traumaatilise ajukahjustuse all.
Tabelis 1 on toodud traumaatiliste ajukahjustuste mõjude neuroloogiliste ilmingute olemus ja sagedus naistel.
Neerude neuroloogiliste ilmingute olemus ja sagedus (%) naistel rasedusperioodil vastavalt kliinilise ja neuroloogilise uuringu andmetele
Põrumine raseduse ajal
Põrumine on üks levinumaid vigastusi täiskasvanutel ja lastel. Languse või insuldi tõttu esineb kerge aju kolju või pehme koe kahjustus, mille tulemuseks on närvikoe funktsiooni halvenemine. Kuid see protsess ei põhjusta tavaliselt pöördumatuid tagajärgi. Raske on öelda, kuidas haigused astmeliselt arenevad. Paljud arstid usuvad, et ärrituse tekkimisel esineb närvisüsteemi rakkude häireid. Võimalik kudede nihkumine, aju keskuste vaheliste ühenduste katkemine, närvirakkude alatoitumine. Kokkupõrke tõttu on võimalikud väikesed komplikatsioonid, mida on raske MRI abil tuvastada. Mõnikord kaotab inimene teadvuse, kuid mitte alati võib seda märgata. Teadvuse kaotus võib kesta mõnest sekundist mõne minutini.
Põrutuse põhjus on alati kindel kahju. Seda on võimalik saada erinevatel viisidel ja erinevates tingimustes:
,ebaõnnestunud langusega,
peaga löögi tagajärjel
tootmises,
Tingimus võib esineda mitte ainult otsese löögi, vaid ka pea liikumise järsu aeglustamisega, mis põhjustab aju toimimise häirimist.
Trauma raskusaste on erinev. Kerge ärritusega sümptomid nagu:
lühiajaline nägemispuudulikkus,
Mõõduka ärrituse korral esinevad samad ilmingud ja lisatakse järgmised andmed:
koonuste ja nahaaluste hematoomide moodustumine;
ärritus, mis on põhjustatud eredast valgusest, müra;
tõusuteel juhtub minestamine;
on hirmu tunne, hallutsinatsioonid, pettused.
Pärast ärritust võib naine raseda üldist nõrkust. Lisaks võivad nahavärvi muutused, migreenihood. Valu tunded paiknevad enamikul juhtudel kaelas, neil on pulseeriv iseloom.
Harva võib ahendusega kaasneda sellised sümptomid nagu:
vererõhu hüpata,
temperatuuri rikkumine,
õpilaste ebanormaalne struktuur,
Kõik sümptomid ilmnevad individuaalselt ja ei ole ühised kõigile patsientidele.
Raseduse diagnoosimine raseduse ajal
Enamikul juhtudel teeb diagnoosi arst, tuginedes raseda naise kliinilisele pildile. On selgunud, kas pea või pea oli löök, kas patsient kaotas lühikese aja teadvuse. Uuringu käigus määrab traumatoloog kindlaks tsooni kahjustamise ulatuse, teeb prognoosi. Menetluskompleks hõlmab mitte ainult visuaalset kontrolli ja ülevaatust. See koosneb järgmistest uuringutest:
Emakakaela ja kolju röntgenikiirus (pragud ja luumurrud, väljatõrjumine on välistatud);
entsefalograafia / echoencephaloscopy (varjatud kahjustuste olemasolu või puudumine aju veresoontes);
kompuutertomograafia, et põhjalikult uurida kogu ala.
Diagnostilised testid võivad hõlmata ka uurimist ja konsulteerimist okulaariga. See spetsialist kontrollib laevu, nägemisnärvi pea. Ta suudab määrata hemorraagia, hematoomide olemasolu või puudumise.
Umbes üheksakümmend seitsmel juhul ei tekita ärritus mingeid tüsistusi ja lõpeb täieliku taastumisega. Ülejäänud kolme protsendi puhul võib tekkida postkommotsionnogo sündroom, mis on asteeniliste ilmingute kompleks. See hõlmab selliseid komplikatsioone nagu:
kontsentratsioonihäire,
suurenenud ärritus ja ärevus,
kehv liikumisvõime,
unehäired ja söögiisu häired.
Sümptomid võivad esineda patsientidel, kellel oli varem olnud närvisüsteemi haigusi. Need tekivad ka siis, kui arsti ettekirjutused ei ole täidetud. Võimalikud varased tagajärjed on järgmised:
Ühe või mitme aasta pärast esineb komplikatsioone. Trauma võib põhjustada selliseid haigusi:
vegetatiivne veresoonte düstoonia,
luure häire
posttraumaatiline vestibulopaatia.
Kui raseduse olukorrale iseloomulikud väikesed sümptomid on olemas, tuleb viivitamatult konsulteerida arstiga. On soovitav, et tulevaste emadega oleks see perioodi ajal sugulaste või sõprade hulgast. Tulevikus peavad nad järgima kõiki arsti ettekirjutusi ja soovitusi.
On rangelt keelatud võtta ravimeid, mida ei ole määranud spetsialist. Samuti ei saa te kasutada traditsioonilise meditsiini tööriistu. Enda ebaõige ravi võib põhjustada teatud tüsistusi.
Rasestunud naised, kellel on peapööritus, paigutatakse enamasti haiglasse. See on tingitud asjaolust, et traumajärgsel perioodil võib olla ettearvamatu kurss (intrakraniaalse hematoomi, subarahnoidaalse hemorraagia ilmumine). Esimesed kakskümmend neli tundi peavad rasedad jälgima voodipesu. Ilmsete komplikatsioonide puudumisel laieneb see.
Arst võib määrata ravimeid. Ravi hõlmab sümptomaatiliste abinõude võtmist, näiteks:
valuvaigistid peavalu kõrvaldamiseks (põletikuvastased ravimid, mis ei sisalda steroide, kombineeritud ravimid);
ravimid, mis kõrvaldavad pearingluse;
rahustid (rasedatele naistele määratakse enamikel juhtudel taimeekstraktidel põhinevad ravimid, et mitte lootele kahjustada);
unetus - unerohud;
ravimid üldiseks tugevdamiseks (vitamiinid, toonilised ravimid).
Aju metabolilist tuge võivad teostada neuroprotektorid - rühm, mis sisaldab suurt hulka ravimeid. Keskmiselt saavad rasedad naised haiglas veeta umbes nädal. Neile antakse ka raha, mis on mõeldud vereringe parandamiseks. Nõuetekohase ja piisava ravi korral toimub täielik taastumine.
Konkreetsed ja konkreetsed ennetusmeetmed puuduvad. Tulevased emad võivad vähendada vigastuste ohtu, näiteks kanda autos turvavööd, ületada hoolikalt teed, säilitada maja puhtust (põrandate märjad pinnad, rasvajäägid võivad põhjustada kukkumist ja verevalumeid). Töötavad emad suudavad paremini täita kõiki ohutusmeetmeid.
Küsimus: ärritus rasedatel naistel?
Minu rasedus oli 20 nädalat vana, mul oli ärritus, olin teadlik, mul oli peavalu, mitte iiveldus. Tühjendatud palderjan, glütsiin, diureetilised maitsetaimed
Kahjuks on ilma isikliku uurimiseta ja tutvumata uurimistulemustega võimatu anda konkreetseid soovitusi raviks teie kirjeldatud olukorras. Teile määratud ravi on täiesti adekvaatne, kahjuks ei saa raseduse ajal kasutada tugevaid valuvaigisteid. Kui peavalu ei kao ja ettekirjutatud ravi ei avalda positiivset mõju, pöörduge kindlasti arsti-neuroloogi poole; Täiendava teabe saamiseks ärrituse sümptomite, diagnoosimise ja ravi kohta saate lugeda meie nimesektsioonist: Aju põrumine.
Ükski laps ei ole imendunud ärrituse või kerge traumaatilise ajukahjustuse suhtes. Nii lapsehoidja kui ka vanemad lapsed võivad vigastada. Piisava ravi korral kaovad lapse hajumise nähud 2-3 päeva jooksul.
Ebaühtlane peavigastus võib põhjustada tõsiseid tagajärgi, isegi surma. Kuidas teha kindlaks, kas laps on pärast vigastust põrkunud? Ja millist abi saavad vanemad enne kiirabi saabumist pakkuda?
Trauma või lapse aju äkilise pidurdamise korral häiritakse veresoonte õige liikumise suunda. Selle tulemusena muutub koljusisene rõhk aju aine suurusest ja ventrikulaarses süsteemis olevast CSF-i kogusest.
Kuid intrakraniaalne hüpertensioon pärast traumat võib olla märk hematoomist, kasvajast (mis ei ole etioloogiliselt seotud vigastusega, kuid mis on pärast seda edasi arenenud), aine põletikulistest protsessidest või ajukatetest.
Sellistel juhtudel on alati fokaalsed sümptomid: erinevused paremal ja vasakul olevates refleksides, patoloogiliste reflekside ühepoolne ilmumine.
See võib põhjustada peavigastusi ja põhjustada võimalikku ärritust:
Imikutel - kukkumine voodist või muutuvast laudast.
Lapsed, kes hakkavad kõndima - langevad kõrguse kõrgusest (kuid voodit, lauda, tooli ei tühistata).
Kas eelkooliealised lapsed - vale käitumine mänguväljakul.
Kooliõpilastel - kehalise kasvatuse hellitamine - võitleb sulle meeldiva tütarlapse, jalgrattaga või mopeedi (mootorratta) eest.
Vanemad lapsed, uskuge mind, leiavad, kust vigastada, mõnikord kaasneb sellega alkohoolne või narkootiline mürgistus.
Põrkumine väljendub alati üldises neuroloogilises sümptomias ilma patoloogiliste reflekside ilmnemiseta ja ilma häiritud inervatsioonita. Aju südamepuudulikkusega laste tserebrospinaalse hüpertensiooni sümptomid võivad ilmneda mitte vahetult pärast vigastust. Seetõttu on vanemad kohustatud hoolikalt jälgima laste seisundit mitu päeva pärast vigastust.
Lühiajaline teadvusekaotus (kuni 5 minutit) - kõige sagedasem ja kõige usaldusväärsem sümptom. Kuigi mõnedel lastel võib olla ainult uimastamise märke.
Suunamise rikkumine ruumis ja ajal.
Peavalud. Laps ei räägi sulle oma peavalust, kuid tema käitumine (nutmine, kapriisid), sagedane tagasitõmbumine, paistetus ja unehäired peaksid tekitama idee kokkutõmbumisest, kui neid sümptomeid eelnes lapse langemine.
Kalduvus hüpotensioonile.
Silmade valu liikumisel.
Ajutine rabismus on laste püsimajäämise märk.
Vere kiirustamine näole.
Võimetus lugeda peenprint.
See on oluline! Tüsistumata aju ärritusega ei suurene lapse temperatuur.
Mitte kõik need sümptomid ei ilmne teie lapse ärritusega. Võib-olla kombinatsioon mitmest neist, ilming erineva raskusastmega. Kuid lühiajalised teadvusekaotused, nägemishäired ja peavalud on kohustuslikud märgid.
Üks esimestest diagnoosimärkidest, mis on seotud aju ärritusega lapsel, saate ise kindlaks teha. Vaata oma silmadesse. Põrumist võib tunnustada erinevate õpilaste suuruste, tahtmatute liikumiste ja valgusreaktsioonide tõttu. Tavaliselt on heledas valguses õpilased kitsendatud.
Riistvara-uuringud - oftalmoskoopia - näitab nägemisnärvi nibu turset.
Kolju luude pragude ja murdude välistamiseks tehakse radiograafia ja arvutitomograafia.
Välistada lahtised kahjustused - kajakefalograafia.
Imikutel on neurosonograafial oluline roll: aju ultraheliuuringu liik. Vanematel täiskasvanutel ei võimalda kolju luude paksus aju muutusi objektiivselt hinnata.
Aju aktiivsuse määramiseks on ette nähtud elektroenkefalograafia.
Harvadel juhtudel, kui kahtlustatakse hemorraagiat või põletikku, viiakse läbi nimmepunkti ajal võetud vedelikukatse.
Teie abi enne arsti saabumist
Te ise ei saa diagnoosi teha. Kõigepealt helistage hädaabinumbrile. Pidage meeles kõiki lapse sümptomeid, rääkige neist ja nende kestusest arstile, kes välistab või diagnoosib ärrituse ja määrab sobiva ravi.
Kui laps on teadvusel, asetage ta horisontaalsele pinnale ja asetage padi oma pea alla. Vabastage tihendusrõivad, andke õhule juurdepääs. Oksendamise vältimiseks pöörake seda küljele. Looge lapsele täielik rahu. Viige see ise.
Mida teha, kui lapsel on ärrituse ajal depressioon või teadvuse puudumine? Ärge püüdke seda ise elustada. Seda saab ainult kahjustada. Pange laps "säästmisasendisse": keerake selle külge sisse ja painutage oma jäsemeid nii, et see ei saaks pöörata selja või kõhuga.
Kui asjad on tõesti halvad ja lapsel ei ole hingamist ega südamelööki, alustage elustamismeetmete kompleksi.
Ainult arst määrab lapse ärrituse raskuse, mis määrab edasise ravi.
Lihtne aste ei vaja haiglaravi, kõiki tegevusi saab teha kodus. Laps on soovitatav täielik puhkus ja voodi puhata, keelatakse televiisori vaatamine, lugemine, vidinate kasutamine. Harvadel juhtudel on ette nähtud valuvaigistid ja rahustid. Erilist tähelepanu tuleb pöörata lapse toitumisele. Toit peaks olema terve, kangendatud, murdosa. Joo palju vett.
Mõõduka raskusega lapse haiglasse haiglasse umbes nädal. Teda uuritakse, sedatiivseid rahustajaid, vahendeid aju turse leevendamiseks.
Rasketel juhtudel saadetakse patsient intensiivravi osakonda, sest taaselustavad arstid peavad ravima lapse raskeid ärritusi. Haiglas pakutakse sümptomaatilist ravi ja intensiivravi.
Lapse ärrituse tagajärjed
Sageli ei liigu põrutus ilma jälgedeta. Kogu lapse elu ja siis täiskasvanu elu jooksul järgivad kannatuse traumad. Suurenenud ärrituvus, meeleolu muutused kalduvus depressioonile, suurenenud väsimus, talumatus atmosfäärirõhu ja ümbritseva keskkonna temperatuuri järsu muutuse suhtes. Võimalik on ebamõistlik peavalu, peapööritus, unehäired, suurenenud tundlikkus nakkusele.
Need sümptomid sobivad kommutatsioonijärgse sündroomi kontseptsiooniga. Mõnikord muutub see nii raskeks, et see nõuab meditsiinilist sekkumist. Kuid üsna raske on vabaneda post-commotion sündroomist ja taastusravi hilineb mitu kuud. Seetõttu, mida varem lapse peavigastuse järel pöördute arsti poole, seda kiiremini tekib põrutusest tingitud mõju.
Kokkupõrke ärahoidmine väheneb tähelepanelikule suhtumisele lapse vastu ja peaaja vigastuste õigeaegne osutamine.
Ärge jätke lapse järelevalveta vahetuslauale või voodi servale sekundiks. Kõik hooldusvahendid peavad olema käepärast.
Kõndimise õppimisel kasutage spetsiaalseid rihmasid. Kui laps armunud käijale, eemalda kõik takistused oma teelt, lase tal õppida kõndima toas, kus on madalaimad künnised või ilma nendeta.
Jalgrattaga sõitmisel kandke oma lapse kiivrit.
Sama kehtib mopeedi ja mootorratta kohta. Teil on alati võimalik valida kiivri disain, mida laps naudis.
Õpetage oma last korralikult langema. See osa aitab maadelda.
Komarovsky umbes sümptomid ärritus laps
Teadaolev arst nõuab peavigastuse kohustuslikku arstlikku läbivaatust. Lõppude lõpuks säästab õigeaegne ravi teid paljude tagajärgede eest tulevikus. Ja peamine murenemise ilming lapsele
Komarovski, nagu ka teised lastearstid, nimetab lühiajalist teadvusekaotust. Sellisel juhul on meditsiinilise abi otsimine vajalik ja niipea kui võimalik.
Ärge raputage oma lapsi - videot
Mõnikord teeb poiss vihane. Ta tahab hästi raputada ja tundub, et ta rahustab. Vaadake, mis juhtub beebi aju jõulise raputamisega.
Keegi, isegi väga passiivne laps, ei saa vigastusi vältida. Kõige ohtlikum on peavigastus. Olge oma lapse suhtes tähelepanelik. Hoolimata kolju struktuuri füsioloogilistest omadustest, võib nende luude elastsus ja fontaneli olemasolu, mis kaitseb aju mehaaniliste mõjutuste eest, tekkida igas vanuses. Kutsuge kiirabi ja andke lapsele täielik rahu. Ärge tegelege amatööriga, sa võid olukorda veelgi süvendada.
Peavalud raseduse ajal pärast ajukahjustuse ajukahjustust
Tere, 8. aprillil tabasin ma oma pea ja sain cmst aju ärrituse, kahe nädala pärast sain rasedaks. Nüüd on mul 12 nädalat ja 6 raseduspäeva hästi, kuid igapäevased tõsised peavalud on piinlikud, rõhk enne raputamist oli normaalne (100/60) ja nüüd on see madal (86/54). Ütle mulle, kuidas ma saan peavalu ravida ja vererõhku normaliseerida? Võib-olla on intravenoosselt ükski kaader? Terapeut nõustas patsiendi vanust: 20 aastat
Raseduse ärritus
Kas raseduse ajal traumaatilise ajukahjustuse diagnoosi alusel on võimalik minu abikaasa ja selle artikli eest ??
Tere Jah Võite. Teie avalduse kohaselt peate algatama kriminaalasja Vene Föderatsiooni kriminaalkoodeksi artikli 115 esimese osa või artikli 166 esimese osa alusel. Või seetõttu, et kuriteo kvalifikatsioon määratakse sõltuvalt vigastuse raskusest pärast kohtuprotsessi. meditsiinilised teadmised. Õnn kaasa. V.
See oli õnnetus 26. august 2017. Olen ka vigastatud ja rase, oli aju ärritus.
Õnnetusjuhtumi süüdlasel ei ole kindlustusseltsi ja auto ei ole seal. Mida ma peaksin tegema, kus taotlen mulle tekitatud kahju?
Kui pöördute kohtusse, kas peate maksma kohtus või mitte mingisugust tasu?
Ja kas on võimalik ilma advokaadita kohtus teha?
Tere, peate kõigepealt maksma õnnetuse toimepanijale riigilõivu, et esitada vaidlus kohtueelse vaidluse lahendamiseks, kirjutada hüvitise summa moraalse kahju ja tervisekahjustuse eest, täpsustada vastamisaeg ja siis võite esitada nõude kostja elukohajärgsele kohtule ja koguda kogu raha Kohtus on sellistest nõuetest internetis näidiseid.
Tere! Saata õnnetuse toimepanijale kohtueelne nõue moraalse ja materiaalse kahju hüvitamiseks posti teel tähitud kirjaga, milles on teatis ja investeeringute inventuur, ja keeldumise korral esitada kohtule hagiavaldus vastavalt art. Vene Föderatsiooni tsiviilkoodeksi 1064, arvestades tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklite 131, 132 nõudeid. Riigi tollimaks peab maksma vastavalt artiklile 5. Maksuseadustiku 333.19. Parem on palgata advokaat, sest teil ei ole vajalikke teadmisi kohtupraktikast.
Kindlustaja süüdlase puudumisel tervisekahjustuste hüvitamine täidab PCA-d, PCA veebilehel on kogu teave, mida lugeda. Moraalne kahju saab süüdlasest taastuda. Varale tekitatud kahju peab samuti toimepanijalt taastuma.
Millise artikli järgi võib raseduse ajal põrkuda?
Millise artikli järgi võib raseduse ajal põrkuda? Määrake FMS. Ma ei arva, et see maksaks artiklit 116 - vähemalt 115 ja võib-olla kunsti tulemusena. 111 Kriminaalkoodeksi.
Hea õhtu, Ljudmila. Vene Föderatsiooni kriminaalseadustikust, artikkel 116. Võitlused või muud füüsilist valu põhjustanud vägivaldsed toimingud, mis ei sisaldanud käesoleva seadustiku artiklis 115 nimetatud tagajärgi seoses lähedaste, samuti huligaani motiividega või poliitilise, ideoloogilise, rassilise, rahvuslikku või religioosset vihkamist või vaenust, mis põhineb vihkamisel või vaenulikkusel mis tahes sotsiaalse rühma vastu, - karistatakse kohustusliku tööga kuni kolmsada kuuskümmend tundi või parandustööd mõneks ajaks umbes üks aasta, või piiramise kuni kaks aastat, või üldkasuliku kuni kaks aastat, või vabadusekaotusega kuni kuus kuud, või vangistusega kuni kaks aastat. Märkus Käesolevas artiklis nimetatud isikute all peetakse silmas lähedasi sugulasi (abikaasa, vanemad, lapsed, lapsendajad, lapsendatud lapsed, õed-vennad, vanavanemad, lapselapsed) eestkostjaid, hooldajaid ja isikuid, kes on isikuga seotud vara kes tegid käesolevas artiklis sätestatud teo või isikut, kes teda juhtis. Aju ärritusega - artikkel 115. Kerge kehavigastuse tahtlik sissetungimine 1. Väikeste kehavigastuste tahtlik tekitamine, mis põhjustas lühiajalise tervisehäire või alaealise üldise töövõime kaotamine - karistatakse rahatrahviga kuni nelikümmend tuhat rubla või süüdimõistetud isiku palga või muu sissetuleku ulatuses kuni kolmeks kuuks või kohustusliku tööga kuni neljasada kaheksakümmend tundi või parandustöödeks kuni ühe aasta jooksul või vahistamist. kuni neli kuud. 2. Sama teo toimus: a) huligaanidest; b) mis põhineb poliitilisel, ideoloogilisel, rassilisel, rahvuslikul või usulisel vihkamisel või vaenulikkusel või vihkamisel või vaenulikkusel mis tahes sotsiaalse rühma vastu; c) relvade või relvana kasutatavate esemete kasutamisega - karistatakse kohustusliku tööga kuni kolmsada kuuskümmend tundi või parandustööle kuni üheks aastaks või vabaduse piiramine kuni kaks aastat või sunniviisiline töö kuni kaks aastat või kuni kuue kuu pikkune vahistamine või kuni kahe aasta pikkune vangistus. Aga kui loote kaotus juhtub, siis artikkel 111. Raske kehavigastuse tahtlik sissetungimine 1. Raske kehavigastuse tahtlik sattumine, inimelule ohtlik või nägemise, kõne, kuulmise või organi või organite kadumine. raseduse, vaimse häire, narkomaania haiguse või narkootikumide kuritarvitamise lõpetamine või isiku kustutamatu kustutamise või üldise puude olulise püsiva kaotuse tekitamine vähemalt ühe kolmandiku või ilmselt veini puhul Foot täis töövõimetuse, - karistatakse vangistusega kuni kaheksa aastat. Noh, jumalake, ma arvan, et see ei juhtu. Aidake VKEdel panna kõik oma kohale. Soovin teile oma kodus tervist ja rahu!
Minu õde tabas autot, ta oli rase, ta sai ärrituse, kohus otsustas artikli 12.27 2. osa ja ütles, et tahad, et ta oleks vana mees vanast, kuid ta oli ka purjus. Nad ütlevad talle andeks.
Imeline! Andke talle andeks. Ja kes on süüdi asjaolus, et ta purjus ronimise taga? Kirjutage nõue ravikulude sissenõudmiseks ja kurjategijale moraalse kahju hüvitamiseks.
Tean, et vana mees peab rohkem aru saama oma vastutusest. Kahju hüvitamise kohustust ei ole tühistatud, see tuleb adresseerida kindlustusandjale kindlustushüvitise saamiseks. Ja kohtus nõue süüdlasele.
Teie õel on täielik õigus hüvitisele tema tervisele tekitatud kahju eest. Ärge kuulake kedagi, pöörduge õnnetuse toimepanija poole.
Tere! Vene Föderatsiooni halduskoodeksi artikli 12.27 2. osa kohaselt kaotab sõidukijuht Igorilt õigused üheks kuni üheksaks aastaks või allub talle halduslik vahistamine. Ja kui teie õde kahjustab, on see teie otsustada. Õnn ja hea!
Kui purjus, pole midagi juhtida. Peaksid täiesti mõistma. Lase oma õel kohtusse kohtusse pöörduda mittevaralise kahju hüvitamiseks. Sa võid nõuda 50 tuhat.
Lisaks kunstile. 12.27, kui õnnetuse tagajärjel tekitati kahju valgusele või inimeste keskmisele tervisele, peaks olema teine kunst. 12.24 Halduskoodeks? Miks teda ei loeta? Keegi ei tohiks andeks anda. Nõuda täielikku halduskohustust. Plus purjus sõitmine. Lisaks pöörduge kohtusse moraalse ja materiaalse kahju sissenõudmiseks tsiviilmenetluses.
Ma tahan oma türannimehe lahkuda. Kui olin 2. lapsega rase, oli mul põrutus. Nüüd on lapsed vanuses 9 ja 5 aastat. Palun lubage mul minna, ma nõustun vahetama 3 km korterit. Eelmine 2 km korter kuulus mulle enne pulmi, siis lisandus kapitali matt, muutus kolmeks rubla. Tal on 1/10 osa. Ja ta ei anna seda üles. Mida saab teha? Abi
Sellises olukorras on võimalik tunnustada abikaasa osakaalu selle osa sundlülitamisel.
Ma sattusin tööõnnetusse, rindkere kokkutõmbumisse, aju ärritusesse, rase. Nimmepiirkonna muljumine, kas ma võin arvestada maksetega (mittevaraline kahju ja kindlustus),
Kui Te esitate nõude ja keeldute, pöörduge kohtusse
Tere Victoria Jah, saate lugeda. Te peaksite kaebuse esitama tööandjale keeldumise korral, mis peaks pöörduma kohtusse ja otsustama küsimuse kohtus. Kui vajate abi vajalike dokumentide koostamisel ja teie küsimuse lahendamisel, aitan mul hea meelega.
Sain õnnetuse 12 rasedusnädalal. Selle tulemusena sai ta ärritus. eksam pokozala, mis põhjustas kerget kehavigastust. Süüdi tunnistas süüdi. Palun öelge mulle, kui palju moraalset kahju ma sellest saada saan?
täpsustage, mida teie arvates vajalik on. kohus langeb.
Kuidas avastada laste ärritust
Väikesed lapsed seisavad tihti silmitsi ohtudega ja muredega, mõned neist õpetavad talle uut elu ja mõned võivad ohustada. Kuidas mõista, et teie lapsel on ärritus, kui ta kukkus ja tabas oma pea või kui probleem juhtus, kui te ei näinud last?
Mida teha, sest sa ei saa alati lapset silmist näha ja kurdavad ning öelda, et ta langes ja tabas last, võib lihtsalt karta? Mürgistuse märke lapsel on üsna ilmne, ärge paanikas, lihtsalt olge tähelepanelik oma lapse seisundile ja te teate probleemist kohe, kui see tekib.
Ajukahjustuse sümptomid
Kui laps ei öelnud, et ta oma peaga tabas, võib terviseprobleeme tuvastada järgmiste sümptomite järgi:
Väga väikestel lastel (esimese 12 elukuu jooksul) ei esine ärritust kõige heledamate sümptomitega. Näiteks ei kaota laps teadvust ja ei saa kogeda amneesia täiskasvanuna, kuid tihti pisar see pisaralt, sülitab tugevalt pärast söömist, muretseb palju ja nutab ilma põhjuseta. Laps võib keelduda rinnaga või süüa palju vähem kui tavaliselt.
Vastsündinutel ja väikelastel tekkinud põrumine on väga sagedane diagnoos, sest lihased ja kuded ei ole veel väga tugevad ja aju saab kergesti ümber paigutada. Seetõttu võib mõnikord isegi hooletu liikumishäire põhjustada ärritust, seda nimetatakse lapse värisemise sündroomiks. Tavaliselt põhjustab see ainult kerget värinat.
2-3-aastaselt ei saa laps sümptomeid veel kirjeldada, kuid täiskasvanu võib neid näha. Laps on kosmoses veidi ebamugav, tunneb ennast haigena ja oksendab, on probleeme koordineerimisega. Laps muutub aeglaseks, ei taha mängida, sageli libiseb või lihtsalt valetab.
5-6-aastaselt võib laps juba öelda, mida ta tunneb. Pärast sügist küsige, kas ta näeb hästi, kas tal on tähti või linde nagu karikatuure. Samuti võib laps kaebada, et tal on peavalu ja valu läheb uuesti ja jätkub.
On veel üks ärrituse sümptom, mis ilmneb ainult lastel ja väga harva täiskasvanutel. Kohe pärast kokkupõrget põhjustavat mõju võib laps kogeda pimedust, mis möödub paar tundi pärast kokkupõrget. Kuigi arstid ei suuda selle nähtuse põhjust seletada, kuid see on kaasas laste ärrituse märke.
Teie esimesed sammud vigastuste avastamiseks
Niipea, kui mõistate, et teie lapsel võib tekkida põrutus - see võib olla pärast insulti ja pärast mõningate sümptomite ilmnemist peate kohe tegutsema.
Esiteks, kui märgid on tõsised ja hääldatavad, helistage kiirabi. Kirjeldage probleemi ja sümptomeid, siis saadetakse meeskond arstiga, kes mõistab laste vigastusi. Tõenäoliselt saadetakse laps kohe haiglasse, kus on neurokirurg või hea neuropatoloog.
Kui arstid tulevad teie juurde, jätke laps horisontaalsesse asendisse, kui ta ei ole väga halb, siis pani ta voodisse, annab tasuta juurdepääsu värske õhu kätte ja viibige lähedal, kui laps hakkab ennast haige. Kui ta on haige, siis saate lapse niiske rätikuga pühkida.
Kindlasti helistage kiirabile, kui laps, vähemalt paar sekundit pärast löök, kaotas teadvuse. See on kõige tõsisem sümptom, mis peaks tekitama ärevust.
Kui teadvuse ja koordineerimise puudumisega ei ole probleeme, siis võite lapse arsti juurde viia, kõige tähtsam, ärge seda järgmisel päeval edasi lükake. Väliste kahjustuste ja sümptomite puudumine ei tähenda, et kõik on korras.
Kokkupõrke ravi ja diagnoosimise meetodid
Kui kahtlustate lapse raputamist, proovige seda maksimaalselt uurida. Hädaarstid võivad läbi viia mõningaid kiireid teste, kontrollida keha üldist seisundit, kuid nad teostavad haiglas täieliku läbivaatuse tomograafi, EEG või neurosonograafiaga.
Sõltuvalt vigastuse raskusastmest ja ärrituse astmest saadab arst kas lapsele, keda ravitakse, kohustuslike külastustega neuropatoloogi või jätab selle vaatlusalasse haiglasse.
Koduse režiimi korral ravitakse põrutusest tingitud mõjusid täieliku ülejäänud patsiendiga, voodikohta ja teda hooldades. Tavaliselt 15-20 päeva pärast naaseb laps normaalselt.
Kui see on vajalik, siis lisaks täielikule puhkusele ja ravile. Traditsiooniliselt on see rahustunud iiveldusest, valuvaigistitest peavalu, rahustite eest.
Millised võiksid olla kokkupõrke tagajärjed lastel?
Nõuetekohase ravi korral on võimalik vältida peaaegu kõiki kokkupõrke tagajärgi. Ebaõige ja enneaegse ravi korral võivad tagajärjed olla rasked vigastused, aju turse, mälukaotus, neuroosid ja psühhoos. Pealegi võib viimane esineda mitu aastat pärast vigastust.
Selline probleem on aju ärritus, mis on üks peamisi peavigastusi, mille ajufunktsioon on halvenenud. Ühiste vigastuste hulgas on nad 35–40%. Löögi põhjused võivad olla väga erinevad. Need on spordivigastused ja tööstuslikud, kriminaalsed ja kodused. Paljud võivad kogeda sellist ebameeldivat kahju: väikestest aktiivsetest lastest sportlasteni, noortest vanuriteni.
Aju struktuur on selline, et on olemas mõned mehhanismid selle kõige olulisema inimorganismi kaitsmiseks vigastuste ja kahjulike mõjude eest.
Esiteks on aju luu voodis, kolju sees, mis kaitseb aju kindlalt igasuguste kahjulike mõjude eest.
Teiseks, aju on kaetud mitmete membraanidega (kõvad, arahnoidsed, pehmed), nende vahel liiguvad kaks tüüpi vedelikke: seroosne ja tserebrospinaalne (CSF), mis lisaks põhifunktsioonidele mängivad ka kaitsvat rolli.
Lisaks on aju struktuuril omadusi, mis on suunatud kaitsele: aju ja teised aju osad on eraldatud ja kaetud nn purjega, need on teatud tüüpi sidemed, mis toetavad aju, teataval määral mängivad nad amortisaatori rolli. See tähendab, et loodus on hoolitsenud aju korduva kaitse eest.
Peamised ärrituse sümptomid on:
teadvuse kaotus Võib olla erineva kestusega ja erineva ulatusega. Lühiajaline teadvusekaotus võib kesta vaid paar sekundit ja isegi märkamata, võib-olla 5-20 minutit ja kuni mitu tundi. Rasketel juhtudel ei too inimene teadvust väga pikka aega (kuni kuu või rohkem, siis räägivad nad juba koomast). Mida lühem on teadvuse kadumise periood, seda lihtsam on sellise kahju tagajärg ja vastupidi;
iiveldus pärast vigastust, mõnikord oksendamine;
nõrkus, letargia, pearinglus, silmade valu, tinnitus;
unenägu, mälu, päevane unisus võib sageli ilmneda;
pearinglus, söögiisu häired;
ebajärjekindel kõne, heli ja fotofoobia.
On vaja teada ja meeles pidada, et need sümptomid ei pea tingimata olema selgelt ja erksalt avaldunud, erinevate inimestega on sümptomid kustutatud ja häired on häiritud. Seetõttu ei saa peavigastuste korral olukorda ilma kontrollita jätta, tuleb viivitamatult ja viivitamatult konsulteerida arstiga. Tuleb meeles pidada, et kui vigastus jäi märkamatuks või ei esinenud märke ärritustest, võib nn hilise aju turse esineda 2-5 tunni jooksul ja inimese seisund halveneb järsult järsult, tagajärjed võivad olla äärmiselt tõsised, isegi kirurgilised.
Sõltuvalt kahjustuse tõsidusest ja teadvusekaotuse kestusest on kolm peamist ärrituse taset: kerge, mõõdukas ja raske. Pärast 15-20 minuti möödumist pärast lühiajalist teadvusekaotust tunneb inimene normaalset. Kui tekib mõõdukas ärrituse aste, on sümptomid tugevamad, teadvuse kadumine on pikem, 20 minuti möödumisel vigastusest seisund ei parane. Raske rikutud elutähtsate tunnustega: häiritud südametegevus, hingamine, rõhu langus, meditsiiniline abi on vaja kiiresti, prognoos võib olla kõige tõsisem.
Kraniocerebraalse vigastuse ohvrile tuleks anda esmaabi - kui ta tuli oma meeltesse pärast teadvuse kaotamist - püstitada, kergelt oma peaga, et jälgida tema seisundit; ja kui see on endiselt teadvuseta - siis on parem panna see paremale küljele, et pea natuke tagasi visata ja kergelt alla pöörata (seda on lihtsam hingata), vasakule käele ja jalgale painutada. Neid, keda põrutatakse, peaks uurima neuroloog ja uurima näidustuste kohaselt. Ravi peab saama haiglasse. Isegi kui ärritus oli kerge, kestab haiglaravi 1-3 päeva, voodirežiim on vajalik, seda tuleb järgida, raskemates juhtudel kuni 10 päeva ja seejärel vajadusel ambulatoorset ravi.
Aju ärrituse ravi
Aju ärrituse ravi on üsna pikk protsess. Arstide ülesanne on kõigepealt kõrvaldada intrakraniaalse verejooksu ja aju paistetuse tõenäosus, määrata kindlaks, kas teistele organitele on varjatud kahjustusi ja loomulikult eemaldada kõik vigastuse negatiivsed mõjud: normaliseerida inimese seisundit, leevendada peavalu, mäluhäireid, pearinglust jne. Selleks nimetatakse okulisti konsulteerimine (silma aluse kontrollitakse laevade muutuste suhtes), selle tulemuste põhjal kolju röntgenikiirgus, konsulteerimine neuropatoloogiga ja vajadusel neurokirurgiga.
Valuvaigisteid on ette nähtud: pentalgin, baralgin, sedalgin, analgin, rahustid (rahustid): fenibut, fenasepaam, corvalol, motherwort.
Samuti on ette nähtud anetüütilised ravimid (cerrucal). Aju täieliku funktsiooni taastamiseks ja tüsistuste ärahoidmiseks määratakse ravimid mitte varem kui nädal pärast vigastust, mis parandavad aju rakkude aju- ja ainevahetusprotsesside toimimist ja seisundit. See on Nootropil, Piracetam, Cavinton, Theonikol. Neid ravimeid võetakse pikka aega pärast arsti poolt väljakirjutatud haiglaravi (kuni mitu kuud), neil on kasulik mõju ajus, parandatakse vereringet ja kõrvaldatakse vigastuste soovimatud mõjud.
On vaja võtta vitamiine, paremini mikroelementidega, aga ka adaptogeene, nagu ženšenn, eleutherokokk ja schisandra. Nad parandavad kahjulike keskkonnategurite sallivust, parandavad ainevahetust.
Muidugi ei ole alati võimalik vältida õnnetust, kukkumist või vigastust, kuid siiski on alati väärt, et teie, oma lapsed oleksid tähelepanelik ja arukas. Kui kasutate rulluisutamist, rula, kasutage kindlasti kaitsevahendeid, kiivrit. Autos sõites on turvavööd kohustuslikud, väikesed lapsed veetakse autoistmel. Talvel libedatel tänavatel peaksite olema eriti ettevaatlik, et kasutada jalatsite libisemisvastaseid padjaid. Ärge jätke väikelapsi mänguväljakutel ilma kontrollita; Paljud laste vigastused, mis on tingitud karussellist sõitmisest ja kiigedest ilma täiskasvanute järelvalveta.
Tserebraalne halvatus lastel: põhjused, sümptomid, ravi
Ajukahjustust nimetatakse lühiajaliselt tserebraalseks halvatuseks, see on terve ajuhaiguste rühm. Peamised põhjused on see.
Mikrokiir on alati häire ja hädas inimesele; aju maksejõuetuse märk. Kui esineb väike insult.
Lapse välimus perekonnas on seotud mitte ainult rõõmuga, vaid ka vastutusega, mis langeb vanemate õlgadele. Nüüd olete vastutav arengu ja tervise eest.
Loodus toimis hästi meie pea ehituse usaldusväärsuse tõttu, kuid on siiski juhtumeid, mida saab kirjeldada kolme sõnaga: „Shel, langes.
Hüppas pahkluu kohal südametunnistus. Selle põhifunktsioon on tugi, see toimib suurepäraselt, harilikult kaaluga kaaludes.
Olulise arteriaalse hüpertensiooni esinemise ja arengu hüpotees on eeldus, et hüpertensioon algab kõige sagedamini.
Noor, rõõmsameelne ja seltskondlik õpetaja, lemmik lapsed, kooli poeetiliste õhtude korraldaja on juba mõnda aega muutunud.
Stroke on aju vereringe, haiguse, rikkumine, kahjuks mitte haruldane. Igal aastal on 25-30 lööki iga 10 tuhande kohta.
Mida teha jalgade venitamisel? Kui venitad jalga, proovige oma jalgade lööki ravida järgmiselt. Üks peeneks hakitud.
Õõnsuste moodustumist, mis on täis vedelat või kooritud verd, nimetatakse hematoomiks. Sarnased verejooksud mitmesugustes kudedes.
Jäsemete luumurrud on meditsiinipraktikas kõige tavalisemad. Reeglina on sellistel vigastustel leibkonna iseloom ja neid nähakse sagedamini.
Raseduse ärritusega
Loodan, et ma nõustun Venemaa Föderatsiooni tööseadustiku artiklite 173 - 199 sätetega. Kuid isegi ilma nõusolekuta või enam, töötingimuste täitmine toimub igal juhul või tuleb märkida juhi number. Te võite olla kohal töökohal, sest vastavalt Venemaa Föderatsiooni Tööjõu seadustiku artiklile 152 on ette nähtud, et puhkus antakse töötajatele, kes on nimetatud artikli 27 punktis 2 ja käesoleva juhendi punktides 7-10.
Pärijad, keda tööandja saadab kirjalikult väljaõppeks hiljemalt kaks nädalat enne kalendriaasta algust käesoleva seadustiku artiklis 372 ettenähtud viisil kohalike eeskirjade vastuvõtmiseks.
(muudetud 30. juuni 2006. aasta föderaalseadusega 90-ФЗ)
(vt eelmise väljaande teksti)
Kui jätate selle artikli esimeses ja teises osas kindlaksmääratud tähtajad hea põhjuse vahele, on tööandjal õigus otsustada töötaja palgast maha arvata hiljemalt üks kuu alates ettemaksu tagastamise tähtaja lõppemisest, võlgade tagasimaksmisest või ebaõigesti arvutatud maksetest ja kui töötaja ei vaidlusta kinnipidamise põhjuseid ja suurust.
Töötajale enammakstud palka (sealhulgas tööõiguse või muu tööõiguse norme sisaldava õigusakti ebakorrektne kohaldamine) ei saa temalt tagasi nõuda, välja arvatud järgmistel juhtudel:
loendamisviga
kui üksikute töövaidluste läbivaatamise eest vastutav asutus tunnistas töötaja süü seoses töönormide rikkumisega (käesoleva seadustiku artikli 155 kolmas osa) või lihtne (käesoleva seadustiku artikli 157 kolmas osa),
kui palk oli töötajale üle makstud kohtu poolt kehtestatud ebaseaduslike meetmete tõttu.
Erandiks on seadus.
Rahaliste kohustuste sularahata ülekandmiseks vajalike dokumentide loetelu on lubatud ainult siis, kui antud välisriigi kodanik või kodakondsuseta isik peab tööandjalt nõudma töötajalt tööd, mida ei ole töölepinguga ette nähtud. Töö koodeksi artikkel 159 lubab teil maksta rahalist hüvitist kasutamata puhkuse eest. Lisaks on Venemaa Föderatsiooni 10. jaanuari 2007. aasta seadus, 29-ФЗ „Venemaa Föderatsiooni pensionifondi, Venemaa Föderatsiooni sotsiaalkindlustusfondi, Föderaalse kohustusliku ravikindlustuse fondi ja muude haridusviiside ning haiguste all kannatavate isikute kindlustusmaksete kohta isik ei tohi ületada viit aastat trahviga kuni üks miljon rubla või diskvalifitseerimine ühe kuni kolme aasta jooksul.
Kohus võib laenulepingu alusel võla suurust alimentide väljamaksmiseks suurendada vastavalt artiklile 2 vastava summa erinevusele. Vene Föderatsiooni tsiviilseadustiku 115 ja 117 kohaselt kohaldatakse teist osa just kasutusõiguse kaotuse tunnustamisel või kõigi nende õiguste tagastamisel.
Kui kohus vastab teie nõudmistele, võite esitada kohtule taotluse, et võlgnik kohtule uuesti lisada viie päeva jooksul alates vastuse saamisest. Kui te võite esitada kaebuse ja pöörduda kohtusse tühistamishagi esitamise nõudega, kui pärandi avamise päeval makstav intress ei tasu tehtud mahaarvamisi, määrab kohus läbivaatuse ja nõuab tasumata raha maksmist.
Lugupidamisega, advokaat Skrkipip Lipevich
Võite valida kohtus ja valmistada ette kutse volikirja koopia. Ärge pöörama tähelepanu pettuse nõudmise võimalusele, sest see õigus tunnistab nõude alimentide vähendamiseks (kohus pärast nõude esitamist vanemate või abikaasa varale ei saanud aidata, kuid tõestada seda erinevas summas, et saada tagasi võimalikest maksetest 2 3 raha eest ja ravikulud jne.
Üldiselt on küsimus selles, milline on teie puhul kahju tekkimise tõenäosus juhtumi toimikus.
Nõue tuleb pöörduda advokaadi poole.
See sõltub sellest, kuidas ta korterit omab (Vene Föderatsiooni tsiviilseadustiku artikkel 1109). Kui sellist kokkulepet käsitatakse üürniku pereliikmena selles korteris, kui te saate omandisertifikaadi.
Artikkel 1159. Pärandi vastuvõtmise viisid
1. Pärandi vastuvõtmine toimub pärandi avamise kohas notarile esitamise teel või vastavalt seadusele volitatud välja andma pärandiõiguse tunnistuse pärija ametlikule avaldusele, millega võetakse vastu pärand või pärija pärand tunnistuse väljastamiseks.
Vene Föderatsiooni tsiviilseadustiku artiklis 3333 võib kohus abikaasa laenu tagasimaksmise kohustusest vabastada ja selle intressi maksustatakse teisele inimesele 14 korteris. Sellisel juhul ostetakse kohustus kinnisvara omandiõiguse tunnustamise alusel vastavalt artiklile 5. Vene Föderatsiooni tsiviilkoodeksi 249, peab ta hüvitama tekitatud kahju, koostama asjakohase lepingu.
Pöörake tähelepanu artikli 3 lõikele 3. Tsiviilseadustiku 252.
Kui maja ei ole müügilepinguga nõus, on vaja lepingu sõlmimisega kaasneda õigusemõistmine lihtsas kirjalikus vormis. Selle korteri maksmise teenuste maksumus tuleb saata USRRile. Sel juhul peate deklareerima võla väljamaksmise. Kuid selleks on vaja maksta, et võlgnik saabub summa ja võlgnevuse eest, esitan avalduse koos uue dokumendi lisamisega tehtud töö kohta.
Pärast kohtuprotsessi saab kohtult taotleda isaduse tunnustamise fakti tuvastamist enne nende omandamist.
Suurepärane praktiline kogemus. On küsimusi või on probleeme, ma aitan sind 1946.
tel.921-907-53-36
Kriminaalasja uurimise käigus on soovitatav esitada avaldus kinnisvara vahistamiseks kui kohtumõistmise turvameede.
Kohtu poolt sellisel juhul tellitud summad saavad lihtsamaks ja kiiremaks.
Kas laps (lootele) võib raseduse ajal saada seksuaalse ärrituse või muu trauma?
Laps on akvaariumi kala. Niikaua kui akvaarium on terved, ei ähvarda ärritus seda.
Olete juba küsinud, milline vastus kommentaarides oli:
On võimalik kahjustada seksi näiteks raseduse katkemise ohuga. Kuid mitte sellepärast, et te raseite lapse peenise peaga (te ei saa emaka juurde, kui suureks väärikuseks sa ei oleks), vaid ainult siis, kui emakas on vähenenud. Suuremat kahju võib teha näiteks STD-de ülekandmisel emale.
Vestibulaarsete seadmete uurimine Diagnostika
KistaPortal Sclerosis
Mõjud pärast kraniotomiat on oma olemuselt ja prognoosi raskusastmelt erinevad. See on tingitud igasuguse sekkumise traumast kolju ja aju sisekeskkonnas ning sekkumist põhjustanud asjaoludest.

matches: kohus kohus Kohus kohus kohus kohus