Geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimisel või geneetiliselt muundatud organisme sisaldava või neist koosneva toote turustamisel teatavaks saanud ohu kohta esitatav ja avalikustatav teave – Riigi Teataja
Geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimisel või geneetiliselt muundatud organisme sisaldava või neist koosneva toote turustamisel teatavaks saanud ohu kohta esitatav ja avalikustatav teave
RTL 2004, 83, 1317
Geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimisel või geneetiliselt muundatud organisme sisaldava või neist koosneva toote turustamisel teatavaks saanud ohu kohta esitatav ja avalikustatav teave1
Vastu võetud 08.06.2004 nr 68
Määrus kehtestatakse «Geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduse» (RT I 2004, 30, 209) § 8 lõike 4 ja § 23 lõike 2 alusel.
Määrus sätestab geneetiliselt muundatud organismide (edaspidi GMO) keskkonda viimise loa (edaspidi luba) või geneetiliselt muundatud organisme sisaldava või neist koosneva toote (edaspidi toode) turustamisloa taotleja, loa või turustamisloa omaja Keskkonnaministeeriumile esitatava teabe sisu nõuded juhul, kui on teatavaks saanud uued andmed GMO keskkonda viimise või toote turustamise ohtlikkuse kohta. Määrus sätestab ka teatavaks saanud ohu korral avalikustatava teabe sisu nõuded.
§ 2. Teave, mis edastatakse Keskkonnaministeeriumile GMO keskkonda viimisega seotud ohu ilmnemisel enne või pärast keskkonda viimise loa andmist
Kui GMO või GMO-de kombinatsiooni keskkonda viimise ohtlikkuse kohta on teatavaks saanud uued andmed, on GMO keskkonda viimise loa taotleja või loa omaja kohustatud esitama Keskkonnaministeeriumile järgmise teabe:
1) GMO keskkonda viimise loa taotluse ja loa registreerimise number;
2) ohtu põhjustava GMO nimetus;
3) GMO keskkonda viimise korral tekkiva ohu ja võimalike tagajärgede kirjeldus, sh ohu leviku teed;
4) ohu ilmnemisest teatanud allikad;
5) teave ohustatud kohast ja mõjupiirkonnast;
6) ohu leviku tõkestamise või vältimise abinõud (tegevuskava);
7) teave, kas GMO-d on sarnasel viisil varem keskkonda viidud ja millises mahus;
8) ohustatud piirkonda kõrvaliste isikute juurdepääsu takistamise vajalikkus;
9) vajaduse korral eeldatava ohu ja tagajärgede likvideerimise tähtaeg;
10) teabe esitaja (nimi, kontaktandmed).
§ 3. GMO keskkonda viimisel ilmnenud ohu korral avalikustatav teave
GMO keskkonda viimisel tekkivast ohust uute andmete teatavaks saamisel avaldab Keskkonnaministeerium vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes järgmise teabe:
1) GMO keskkonda viimisega ilmnenud oht ja selle võimalikud tagajärjed;
2) ohu leviku teed;
3) teave, kas ohuga seotud GMO-d on juba keskkonda viidud;
4) ohustatud piirkond ja GMO keskkonda viimise koht;
5) ohustatud piirkonna märgistus;
6) inimese tervise ja keskkonna kaitseks tarvitusele võetavad abinõud;
7) vajaduse korral eeldatav ohu likvideerimise tähtaeg;
8) kontaktisik ja tema kontaktandmed.
§ 4. Enne või pärast toote turustamisloa andmist ilmnenud ohu korral edastatav teave
Toote turustamisel tekkivast ohust uute andmete teatavaks saamisel tuleb toote turustamisloa taotlejal või turustamisloa omajal edastada Keskkonnaministeeriumile järgmine teave:
1) GMO turustamisloa taotluse või turustamisloa registreerimise number;
2) GMO, millest oht tuleneb;
3) toote nimetus;
4) ohu ja võimalike tagajärgede kirjeldus, sh ohu leviku teed;
5) teave, kas GMO-d või toodet on tegelikult turustatud, turustamise kogused (mahud) ja toote turult kõrvaldamise võimalikkus;
6) turustamise piirkond;
7) tarvitusele võetavad tervise- ja keskkonnakaitsemeetmed (tegevuskava);
8) toote turult kõrvaldamise vajalikkus;
9) vajadusel ohu ja tagajärgede likvideerimise tähtaeg;
10) ohu kohta uute andmete ilmnemise allikad;
11) info esitaja (nimi, kontaktandmed).
§ 5. Toote turustamisel ilmnenud ohu korral avalikustatav teave
Toote turustamisel tekkivast ohust uute andmete teatavaks saamisel avaldab Keskkonnaministeerium vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes järgmise teabe:
1) seoses GMO turustamisega ilmnenud oht ja võimalikud tagajärjed;
3) toote turustamise piirkond;
4) ohtu põhjustava toote nimi ja kirjeldus;
5) inimese tervise ja keskkonna kaitseks võetavad abinõud;
6) eeldatav ohu likvideerimise tähtaeg;
7) kontaktisik ja tema kontaktandmed.
1 Euroopa Parlamendi ja EL nõukogu direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (Euroopa Liidu Teataja L 106 17/04/2001, lk 1–38).


Kontrollproovide võtmise kord ning kogused ja kontrollimise kord – Riigi Teataja
Kontrollproovide võtmise kord ning kogused ja kontrollimise kord
Kontrollproovide võtmise kord ning kogused ja kontrollimise kord1
Vastu võetud 28.03.2001 nr 107
RT I 2001, 32, 177
5. 02. 2002 nr 68 (RT I 2002, 18, 100), jõust. 16. 02. 2002
Määrus kehtestatakse «Aiandustoodete seaduse» (RT I 2000, 89, 579) § 72 lõike 3 alusel.
(1) Käesolev määrus reguleerib aiandustoodetest kontrollproovide võtmist aiandustoote kvaliteedi nõuetekohasuse kontrollimiseks vastavalt «Aiandustoodete seaduse» §-dele 13, 14 ja 15.
(2) Kontrollproovide võtmise õigus on Taimetoodangu Inspektsiooni ja Tarbijakaitseameti järelevalveametnikul vastavalt «Aiandustoodete seaduse» § 68 lõigetele 1 ja 2.
(3) Kontrollproovide võtmise õigus laieneb Taimetoodangu Inspektsiooni poolt volitatud isikule vastavalt «Aiandustoodete seaduse» § 72 lõikele 4.
(4) Kontrollproov võetakse kõikidest aiandustoodetest, millele «Aiandustoodete seaduse» § 11 lõike 1 alusel on kehtestatud kvaliteedinõuded ja mis kuuluvad Eesti kaupade nomenklatuuri järgmistesse kaubagruppidesse:
Grupp 07 – värske köögivili:
Valge peakapsas ja punane peakapsas
Kera-artišokid
magus ja mahe paprika
käharendiivia ja eskariool (Cichorium endivia)
Grupp 08 – värsked puuviljad ja marjad:
mandariinid (k.a tangeriinid ja satsumad); klementiinid, vilkingid ja sarnased tsitrushübriidid
0808 10 20 00,
0808 10 50 00,
virsikud ja nektariinid
Kiivid.
[RT I 2002, 18, 100 - jõust. 16. 02. 2002]
§2. Kontrollproovi võtmine
(1) Kontrollproov võetakse «Aiandustoodete seaduse» §-des 13, 14 ja 15 sätestatud ajal ja kohas.
(2) Kontrollproovi võtmine on aiandustoote kogusest või partiist teatava koguse ajutine eraldamine aiandustoote nõuetekohasuse kontrollimiseks. Aiandustooteid võetakse kontrollprooviks mitme üksikproovina juhusliku valiku teel.
(3) Üksikproov on aiandustoote kogusest või partiist eraldatud üksikpakend või ühest kohast eraldatud teatav kogus pakendamata aiandustoodet. Üksikproovid võetakse mitmest erinevast kohast ühesuguste omadustega aiandustoodetest.
(4) Üksikproovide võtmise kohad aiandustoodete kogusest või partiist määrab järelevalveametnik või selleks volitatud isik.
(5) Samaaegselt kontrollitava aiandustoote mitme koguse või partii puhul tehakse kindlaks, kas koguseid või partiisid on võimalik eristada märgistuse abil. Kui neid on võimalik eristada, võetakse proov igast kogusest või partiist eraldi. Kui neid ei ole võimalik eristada, võib kõiki koguseid või partiisid, mis on ühesugused tooteliigi, päritolumaa, ettevõtja, kvaliteediklassi ja vajaduse korral sordi või suuruse alusel, käsitada ühe koguse või partiina.
§3. Kontrollproovi kogus
(1) Kontrollproov moodustatakse kindlast hulgast aiandustoodete kogust või partiid esindavatest üksikproovidest.
(2) Üksikproovide arvu ja kontrollproovi koguse määrab järelevalveametnik või selleks volitatud isik. Kontrollproovi kogus peab olema piisav aiandustoote koguse või partii kõigile kehtestatud nõuetele vastavuse määramiseks. Kui puu- ja köögiviljad on suure massiga ehk üle 2 kg ühiku kohta, võetakse kontrollprooviks üksikproove vähemalt viis eksemplari.
(3) Koguse või partii teistkordsel kontrollimisel või järelkontrollimisel tuleb võtta kontrollproov vastavuses määruse lisas toodud kontrollproovide kogustega.
(4) Aiandustoote koguse või partii võib tunnistada mittenõuetekohaseks vaid siis, kui kontrollproovi kogus vastab määruse lisas toodud kontrollproovide kogustele.
§4. Vähendatud proov
Värske puu- ja köögivilja sisu kvaliteedi nõuetekohasuse kontrollimiseks võib kontrollproovist võtta vähendatud proove, kui selleks on põhjendatud vajadus. Vähendatud proov on kontrollproovist võetud esindav kogus, mis on piisav aiandustoote koguse või partii mõnele kindlale nõudele vastavuse kontrollimiseks. Vähendatud proovi kogus ei või ületada 10% kontrollproovist.
§5. Kontrollimise kord
(1) Aiandustoodete koguse või partii vastavust «Aiandustoodete seaduse» § 11 lõike 1 alusel kehtestatud nõuetele kontrollitakse kontrollproovi alusel ja selle kontrollimise tulemused laiendatakse kogusele või partiile, millest kontrollproov on võetud.
(2) Pakendi, pakendamise ning märgistuse ja aiandustoodete nõuetekohasust kontrollitakse visuaalselt. Kui aiandustoodete suurusele ja massile on kehtestatud nõudeid, siis lisandub visuaalsele kontrollile suuruse ja massi määramine selleks kohaste mõõtevahenditega.
(3) Nõuetele mittevastavuse kahtluse korral kontrollitakse aiandustoodete sisu vähendatud proovist.
(4) Kontrollimiseks pakitakse kontrollproov lahti. Aiandustoodet võib kontrollida seda lahti pakkimata, kui pakendi liik ja laad seda võimaldavad.
(5) Nõuetele mittevastavate aiandustoodete osa määratakse protsentides tükiarvu või massi suhtes. Massi määramiseks kasutatakse kolmanda täpsusklassi kaale.
(6) Aiandustoodete koguse või partii kontrollimise tulemused protokollitakse vastavuses «Aiandustoodete seaduse» §-ga 73. Nõuetekohasele aiandustoodete kogusele või partiile antakse välja kvaliteeditõend.
§6. Teistkordne kontroll ja järelkontroll
(1) Aiandustoote kogust või partiid võib teist korda kontrollida, kui ühe kontrollimise põhjal koguse või partii tunnistamine nõuetekohaseks on raskendatud.
(2) Aiandustoote kogust või partiid peab teist korda kontrollima, kui määruse lisas ettenähtud kogusest väiksem kontrollproov osutus nõuetele mittevastavaks.
(3) Teistkordseks kontrolliks võetakse kontrollproov vastavalt § 3 lõikele 3.
Teistkordse kontrolli lõpptulemustes arvestatakse mõlema kontrollimise tulemusi.
(4) Järelkontroll on nõuetele mittevastavaks tunnistatud koguse või partii vastavusse viimise järel tehtud kvaliteedi nõuetekohasuse määramine § 3 lõike 3 kohaselt võetud kontrollproovi alusel.
(5) Järelkontrolli tulemuste arvestamisel esialgse kontrollimise tulemusi arvesse ei võeta.
1 Euroopa Ühenduste Komisjoni määrus EMÜ/2251/92 (EÜT L 219, 4.08.1992, lk 9)
Vabariigi Valitsuse 28. märtsi 2001. a määruse nr 107 «Kontrollproovide võtmise kord ning kogused ja kontrollimise kord»
PAKENDATUD JA PAKENDAMATA AIANDUSTOODETEST TEISTKORDSEL JA JÄRELKONTROLLIL VÕETAVATE KONTROLLPROOVIDE VÄHIMAD KOGUSED
Pakendatud aiandustoodete partii
Pakendamata aiandustoodete koguse või partii
pakendite arv, tk
üksikproovide vähim arv, tk
mass või tükiarv, kg või tk
üksikproovi vähim kogus, kg või tk
101 kuni 300
101 kuni 500
301 kuni 500
vähemalt 15
vähemalt 100


10 RIIKLIK JÄRELEVALVE JA ERISÄTTED
§ 535 Riiklik järelevalve
§ 536 Riikliku järelevalve erimeetmed
§ 537 Riikliku järelevalve erisused
§ 538 Bussijaamade kindlaksmääramine
§ 539 Sunniraha määr
§ 54 Ühissõidukina kasutatavale bussile ja sõiduautole esitatavad nõuded
§ 5412 Puudega ja piiratud liikumisvõimega sõitjale kindlaksmääratud bussijaamades ja bussides abi osutamata jätmine
§ 5413 Sõitjale tühistatud või hilinenud reisi korral abi osutamata jätmine
§ 5414 Teabe andmata jätmine
§ 5415 Menetlus
§ 57 Haldusõiguserikkumiste seadustiku muutmine
§ 58 Riigilõivuseaduse muutmine
RT I, 12.07.2014, 164
06.06.2012 RT I, 28.06.2012, 3 08.07.2012
27.02.2014 RT I, 13.03.2014, 128 23.03.2014
(14) Sõitjateveo korraldamisel bussidega lähtutakse lisaks käesolevale seadusele Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) nr 181/2011, mis käsitleb bussisõitjate õigusi ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 55, 28.02.2011, lk 1–12).
[RT I, 13.03.2014, 128 - jõust. 23.03.2014]
(5) Käesolevas seaduses reguleeritud ettevõtja majandustegevuse alustamisele, teostamisele ja lõppemisele kohaldatakse majandustegevuse seadustiku üldosa seadust, võttes arvesse käesolevas seaduses sätestatud erisusi.
1) ühistransport on tegevusloa alusel korraldatav tasuline sõitjatevedu ning laeva-, väikelaeva- ja parvlaevaliinidel tasuline sõidukite ülevedu (edaspidi ühistransporditeenus). Ühistransporditeenust osutatakse liiniveo, juhuveo või taksoveo korras. Ühistransporditeenuse osutaja, kes teostab liinivedu 40 000 elanikuga või suuremas omavalitsusüksuses, on hädaolukorra seaduse § 34 lõike 9 punktis 5 nimetatud elutähtsa teenuse osutaja. Ühistransporditeenuse osutaja, kes teostab liinivedu Eesti mandri ja suursaarte vahelistel parvlaevaliinidel, on üldhuviteenuse osutaja majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse tähenduses;
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 4 nimetatud teenindustaseme normid ning töö- ja teenuste mahu arvutamise metoodika kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(3) Maanteeameti põhimääruse kinnitab valdkonna eest vastutav minister.
(13) Raudteeliikluses võib pädev ametiasutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõike 6 alusel sõlmida avaliku teenindamise otselepingu.
1) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium või valdkonna eest vastutava ministri volitatud ametiasutus raudteeliikluses korraldataval sõitjateveol (välja arvatud linnasisene vedu);
2) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium või valdkonna eest vastutava ministri volitatud ametiasutus laeva-, väikelaeva- ja parvlaeva- ning lennuliikluses korraldataval maakondadevahelisel ja üleriigilisel sõitjateveol;
(6) Kui omavalitsusüksuste ühinemise tulemusel tekib endise maakonnaliini asemele valla- või linnaliin, siis korraldab ja rahastab seda liini kehtiva avaliku teenindamise lepingu lõppemiseni nimetatud lepingu sõlminud pädev ametiasutus. Ühinemise tulemusena tekkinud omavalitsusüksuse taotlusel korraldab ja rahastab riigieelarvest avaliku teenindamise lepingu alusel teenindatava maakonnaliini asemel ühinenud omavalitsusüksuse piires tekkinud valla- või linnaliini käesoleva seaduse § 12 lõike 1 punktis 3 või lõikes 2 nimetatud pädev ametiasutus seni avaliku teenindamise lepingu alusel teenindatud maakonnaliini liinitöömahu ja mõistliku toetusmäära ulatuses vähemalt neli aastat uue avaliku teenindamise lepingu sõlmimisest alates.
(1) Riigieelarvest ühistranspordi toetamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kord reguleerib toetuste vajaduse arvestust, omavalitsusüksuste ja maavalitsuste asjakohaste taotluste esitamist ja koondamist ning riigieelarves ettenähtud toetuste jaotamist ja nende kasutamise kontrollimist.
(4) Ühistranspordi toetusraha tagasimaksmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
1) valdkonna eest vastutav minister või tema volitatud ametiasutus raudteeliikluses korraldataval sõitjateveol, välja arvatud linnasisene vedu;
2) valdkonna eest vastutav minister või tema volitatud ametiasutus laeva-, väikelaeva- ja parvlaeva- ning lennuliikluses korraldataval maakondadevahelisel ja üleriigilisel sõitjateveol;
(4) Taksomeetri kohandamine on nõuetekohase metroloogilise kontrolli läbinud taksomeetri paigaldamine mootorsõidukile, taksomeetri reguleerimine ja näitude kontrollimine ning taksomeetri ja selle ühenduste, mis võimaldavad muuta mõõtetulemust, plommimine ettevõtja poolt, kelle pädevust on hinnatud mõõteseaduse § 5 kohaselt ja kes omab nõuetekohast pädevust tõendavat tunnistust. Taksomeetri kohandamise tingimused ja korra ning lubatud veapiirid taksomeetri kasutamisel kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(1) Statsionaarses õppes põhiharidust, üldkeskharidust või kutseharidust omandavale õpilasele (edaspidi õpilane) hüvitatakse kommertsliinil sõidu kulu riigieelarvest sõidusoodustuseks eraldatud rahaliste vahendite arvelt kuni 100 protsenti pileti täishinnast. Sõidukulu iga-aastase hüvitamise ulatuse määrab Vabariigi Valitsus.
2) veeliikluses valdkonna eest vastutav minister käesoleva seaduse § 15 lõike 1 punktis 3 nimetatud laeva-, väikelaeva- ja parvlaevaliinile;
(3) Ühenduse tegevusloa ja ühenduse tegevusloa tõestatud koopia andmise võib Vabariigi Valitsuse korralduse alusel volitada mittetulundusühingule. Sellekohase halduslepingu sõlmib valdkonna eest vastutav minister.
(7) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega ühenduse tegevusloa ja taksoveoloa alusel korraldatava sõitjateveo veokorraldaja kvalifikatsiooninõuded, koolituskursuse õppekava, koolitustunnistuse vormi ning loetelu ülikoolide ja rakenduskõrgkoolide õppekavadest, mille lõpetajale antud diplom on aluseks isiku osaliseks või täielikuks vabastamiseks veokorraldaja koolituskursuse läbimise ja koolituskursuse kirjaliku lõpueksami sooritamise kohustusest.
(5) Enne taotluse esitamist peab tegevusloa, ühenduse tegevusloa tõestatud koopia, sõidukikaardi ja liiniloa, samuti sõiduplaani kinnitamise või muutmise taotleja tasuma riigilõivu, välja arvatud juhul, kui selle dokumendi andja on mittetulundusühing või äriühinguna tegutsev käesoleva seaduse § 7 lõikes 1 nimetatud piirkondlik ühistranspordikeskus. Sellisel juhul on mittetulundusühingul või äriühingul õigus võtta nimetatud dokumendi andmise eest tasu, mille suurus ei ületa riigi- või kohaliku omavalitsuse asutuse poolt nimetatud dokumendi andmise eest võetavat riigilõivu määra.
[RT I, 28.06.2012, 3 - jõust. 08.07.2012]
(7) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 5 nimetatud lubade ning lõikes 3 nimetatud sõidukikaardi vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(3) Liiniloa bussiveoks rahvusvahelisel liinil annab Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Rahvusvaheliste liinide, mille alg- või lõpp-punkt või vahepeatus asub väljaspool Euroopa Liidu liikmesriike, liiniloa vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega, lähtudes välislepingu sätetest.
(6) Rahvusvahelise juhuveo korraldamisel peab vedajal olema rahvusvahelise juhuveo kontrolldokument, milles ettenähtud sõidulehed täidetakse enne iga veo alustamist. Rahvusvahelise juhuveo kontrolldokumendi vorm nähakse ette käesoleva seaduse § 52 lõike 1 alusel valdkonna eest vastutava ministri kehtestatud sõitjate bussiliiniveo, bussijuhuveo, taksoveo ja pagasiveo üldeeskirja lisas.
(1) Sõitjate bussiliiniveo, bussijuhuveo, taksoveo ja pagasiveo üldeeskirja kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ühissõidukites kergete kaubasaadetiste veoeeskirja kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(1) Riiklik ühistranspordiregister (edaspidi register) on Vabariigi Valitsuse poolt valdkonna eest vastutava ministri ettepanekul asutatud andmekogu, mille pidamise eesmärk on koondada ühtsesse andmebaasi käigusolevate bussiliinide sõiduplaanid, informatsioon vedajate ja vedajatele antud ühenduse tegevuslubade, ühenduse tegevusloa tõestatud koopiate, liinilubade ja sõlmitud avaliku teenindamise lepingute kohta ning pidada nende üle arvestust. Valla- ja linnaliinide ning nende sõiduplaanide üle peetakse registris arvestust alates 2010. aasta 1. jaanuarist.
10. peatükk RIIKLIK JÄRELEVALVE JA ERISÄTTED
§ 535. Riiklik järelevalve
(1) Valla-, linna- ja maavalitsus, Maanteeamet ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium korraldavad oma pädevuse piires riiklikku järelevalvet sõitjateveo tegevusloa ja liiniloa nõuete ning avaliku teenindamise lepingu üle.
(2) Tarbijakaitseamet tagab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 181/2011, mis käsitleb bussisõitjate õigusi ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 55, 28.02.2011, lk 1–12), rakendamise määruse reguleerimisalasse kuuluvatel bussiliinivedudel ja teostab oma pädevuse piires riiklikku järelevalvet nimetatud määruse ja teiste tarbija õigusi puudutavate nõuete täitmise üle
(3) Politseiasutus, valla-, linna- ja maavalitsus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, Tarbijakaitseamet ning Maanteeamet teostavad oma pädevuse piires riiklikku järelevalvet veonõuetest kinnipidamise üle.
§ 536. Riikliku järelevalve erimeetmed
Korrakaitseorgan võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 45, 49, 50 ja 52 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
§ 537. Riikliku järelevalve erisused
(1) Korrakaitseorgan võib riikliku järelevalve meetme kohaldamiseks siseneda ühissõidukisse ja ühissõiduki tunnuseid matkivasse sõidukisse.
(2) Korrakaitseorganil on õigus riikliku järelevalve meetme kohaldamise ajal kasutada ühissõidukit selle liikumisteel tasuta.
(3) Käesolevas seaduses ettenähtud dokumente võivad kontrollida asjaomased ametiisikud järgmiselt:
1) politseiametnik kõiki käesoleva seaduse §-s 49 nimetatud dokumente;
2) valla- või linnavalitsuse ametnik käesoleva seaduse § 49 lõike 1 punktides 1, 3, 4, 5 ja 7 ning lõigetes 3 ja 4 nimetatud dokumente;
3) maavalitsuse ametnik käesoleva seaduse § 49 lõike 1 punktides 1, 3, 4, 5 ja 7 ning lõikes 4 nimetatud dokumente;
4) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ametnik kõiki käesoleva seaduse § 49 lõigetes 1 ja 4 nimetatud dokumente;
5) tarbijakaitseametnik kõiki käesoleva seaduse §-s 49 nimetatud dokumente;
6) Maanteeameti ametnik kõiki käesoleva seaduse §-s 49 nimetatud dokumente.
§ 538. Bussijaamade kindlaksmääramine
§ 539. Sunniraha määr
Ettekirjutuste täitmata jätmise korral võib korrakaitseorgan rakendada sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras. Kohustuste täitmisele sundimiseks on sunniraha ülemmäär füüsilisele isikule 1300 eurot ja juriidilisele isikule 6400 eurot. Sama kohustuse täitmisele sundimiseks kasutatav sunniraha füüsilisele isikule ei või ületada 6400 eurot ja juriidilisele isikule 32 000 eurot.
§ 54. Ühissõidukina kasutatavale bussile ja sõiduautole esitatavad nõuded
(1) Ühissõidukina kasutatava bussi ja sõiduauto välisküljel on vedaja nimi või teenindusmärk, liiniveol nähtaval kohal liini number ja liini nimetus.
(2) Valdkonna eest vastutav minister võib kehtestada sõitjate mugavust ja ohutust tagavad nõuded riigisisesel ja rahvusvahelisel liiniveol, välja arvatud kohalik liinivedu, kasutatavatele bussidele ja sõiduautodele liiklusseaduse § 73 lõike 11 alusel.
(4) Valla- ja linnavalitsus võivad kehtestada sõitjate mugavust ja ohutust tagavad nõuded valla- või linnaliiniveol ning taksoveol kasutatavatele bussidele ja sõiduautodele.
[Kehtetu - RT I, 13.03.2014, 128 - jõust. 23.03.2014]
§ 5412. Puudega ja piiratud liikumisvõimega sõitjale kindlaksmääratud bussijaamades ja bussides abi osutamata jätmine
§ 5413. Sõitjale tühistatud või hilinenud reisi korral abi osutamata jätmine
§ 5414. Teabe andmata jätmine
§ 5415. Menetlus
1) Politsei- ja Piirivalveamet käesoleva seaduse §-des 542–547 sätestatu menetlemisel;
2) valla- või linnavalitsus käesoleva seaduse §-des 542–547 sätestatu menetlemisel;
3) maavalitsus käesoleva seaduse §-des 542 ja 545–547 sätestatu menetlemisel;
4) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ning Maanteeamet käesoleva seaduse §-des 542–547 sätestatu menetlemisel;
5) Tarbijakaitseamet käesoleva seaduse §-des 542 ja 5412–5414 sätestatu menetlemisel.
(22) Käesoleva seaduse § 28 lõike 1 alusel hüvitatakse sõidukulu ka täiskoormusega kutseharidust omandavale õpilasele.
(23) Riigisiseste liinivedude korral kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 181/2011 artikli 2 lõike 4 alusel erandit, mille kohaselt ei rakendata kuni 2017. aasta 28. veebruarini määruse nr 181/2011 sätteid, välja arvatud artikli 4 lõige 2, artikkel 9, artikli 10 lõige 1, artikli 16 lõike 1 punkt b ja lõige 2, artikli 17 lõiked 1 ja 2 ning artiklid 24–28.
(24) Liinivedudele, mille oluline osa, sealhulgas vähemalt üks sõiduplaanijärgne peatus on väljaspool Euroopa Liitu, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 181/2011 artikli 2 lõike 5 alusel erandit, mille kohaselt ei rakendata kuni 2017. aasta 28. veebruarini määruse nr 181/2011 sätteid.


text:
18. juuni 2015(*)
Apellatsioonkaebus – Konkurents – Raudteetranspordi ja sellega seotud teenuste sektor – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Määrus (EÜ) nr 1/2003 – Artikkel 20 ja artikli 28 lõige 1 – Haldusmenetlus – Kontrolli läbiviimise otsus – Komisjoni kontrollivolitused – Põhiõigus asukoha puutumatusele – Eelneva kohtuliku loa puudumine – Tõhus kohtulik kontroll – Juhuslikult saadud teave
1 Deutsche Bahn AG ning tema tütarettevõtjad DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH ja DB Schenker Rail Deutschland AG (edaspidi koos „Deutsche Bahn”) paluvad oma apellatsioonkaebuses tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu otsus Deutsche Bahn jt vs. komisjon (T‑289/11, T‑290/11 ja T‑521/11, EU:T:2013:404, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus”), milles kohus jättis rahuldamata nende hagid, milles nad palusid tühistada komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2365 ja 14. juuli 2011. aasta otsus K(2011) 5230, millega määrati Deutsche Bahn AG ja kõigi tema tütarettevõtjate juures kontrollimised (edaspidi „vaidlusalused otsused”) vastavalt nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [EL] artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 20 lõikele 4 (juhtumid COMP/39.678 ja COMP/39.731).
2 Määruse nr 1/2003 artikkel 20 („Komisjoni kontrollivolitused”) sätestab:
d) pitseerida äriruume ning raamatupidamis- ja muid dokumente sellise aja jooksul ja sellises ulatuses, mis on vajalik;
e) küsida ettevõtja või ettevõtjate ühenduse esindajalt või töötajalt uurimise eesmärgil selgitusi uuritava küsimusega seotud asjaolude või dokumentide kohta ning registreerida vastused.
3 Määruse nr 1/2003 artikli 28 lõige 1 täpsustab, et ilma et see piiraks määruse artiklite 12 ja 15 kohaldamist – mis käsitlevad vastavalt komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste vahelist teabevahetust ning koostööd liikmesriikide kohtutega –, võib komisjoni kontrollivolituste raames kogutud teavet kasutada ainult sel eesmärgil, milleks see koguti.
4 Deutsche Bahn on ettevõtja, kes tegutseb siseriiklikus ja rahvusvahelises reisijate- ja kaubaveosektoris, logistikasektoris ning raudtee abiteenuste pakkumise sektoris.
5 Komisjon võttis 14. märtsil 2011 vastu esimese otsuse, milles ta kohustas Deutsche Bahni alluma kontrollimisele, kuna DB Energie GmbH kohtles DB kontserni teisi tütarettevõtjaid tõenäoliselt põhjendamatult soodsamalt, eelkõige elektritoitega varustamist puudutava hinnaalanduste süsteemi abil (edaspidi „esimene kontrolli läbiviimise otsus”). Esimene kontroll viidi läbi ajavahemikul 29.–31. märts 2011.
6 30. märtsil 2011 võttis komisjon Deutsche Bahni suhtes vastu teise kontrolli läbiviimise otsuse, mis puudutas võimalikku DUSS kasutamist eesmärgiga seada kontserni Saksamaal tegutsevad konkurendid halvemasse olukorda, muutes neil jaamadele juurdepääsu raskeks (edaspidi „teine kontrolli läbiviimise otsus”). Teine kontroll viidi läbi ajavahemikul 30. märts – 1. aprill 2011.
7 14. juulil 2011 võttis komisjon Deutsche Bahni suhtes vastu kolmanda kontrolli läbiviimise otsuse, mida põhjendati sellega, et äriühingute hallatav infrastruktuuri strateegilise kasutamise süsteem, mille eesmärk võib olla takistada, muuta keerulisemaks või kulukamaks kontserni konkurentide tegevust raudteeveo valdkonnas, mille jaoks on juurdepääs DUSS jaamadele vajalik, võib olla konkurentsivastane (edaspidi „kolmas kontrolli läbiviimise otsus”). Kolmas kontroll viidi läbi 26. juulil 2011.
8 Deutsche Bahn koos oma advokaatidega ei esitanud kolme kontrollimise käigus vastuväiteid, ei toonud esile, et kontrollimiseks puudub eelnev kohtu luba, ega vaidlustanud kontrollimisi määruse nr 1/2003 artikli 20 lõike 6 alusel.
9 10. juunil ja 5. oktoobril 2011 saabusid Üldkohtu kantseleisse Deutsche Bahni esitatud kolm hagiavaldust, mille kohus liitis, kuna kõigi ese oli vaidlusaluste otsuste ja komisjoni poolt kõnealuste kontrollimiste käigus antud aktide tühistamine ning nõue, et komisjoni kohustataks tagastama kõiki kontrollimiste käigus dokumentidest tehtud koopiaid.
10 Deutsche Bahn esitas oma hagide põhjenduseks kolm väidet, mis on sisuliselt järgmised: on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikliga 7 ja Roomas 4. novembril 1950 alla kirjutatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK”) artikliga 8 kaitstud põhiõigust asukoha puutumatusele, kuna puudus kohtu eelnev luba; on rikutud harta artiklis 47 ja EIÕK artiklis 6 ette nähtud põhiõigust tõhusale kohtulikule kaitsele; esineb mitu kaitseõiguste rikkumist ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine.
11 Üldkohus jättis Deutsche Bahni hagid tervikuna rahuldamata.
12 Deutsche Bahn palub Euroopa Kohtul:
– tühistada kolm vaidlustatud otsust;
– mõista komisjonilt välja kõigi kohtuastmete ja menetlusega seotud kohtukulud.
13 Komisjon palub Euroopa Kohtul:
– mõista kohtukulud välja Deutsche Bahnilt.
14 Deutsche Bahn väidab kõigepealt, et Üldkohus eiras Euroopa Inimõiguste Kohtu otsust Colas Est jt vs. Prantsusmaa (nr 3797/97, CEDH 2002-III) ega analüüsinud selle kohtu otsuseid Société Métallurgique Liotard Frères vs. Prantsusmaa (nr 29598/08, 5.5.2011) ja Canal Plus jt vs. Prantsusmaa (nr 29408/08, 21.12.2010), kui ta vaidlustatud kohtuotsuse punktis 72 leidis, et eelneva nõusoleku puudumine on vaid üks element, mida Euroopa Inimõiguste Kohus võttis arvesse, et tuvastada EIÕK artikli 8 rikkumine.
15 Seejärel väidab Deutsche Bahn, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta vaidlustatud kohtuotsuse punktis 66 tugines Euroopa Inimõiguste Kohtu otsustele Harju vs. Soome (nr 56716/09, 15.2.2011) ja Heino vs. Soome (nr 56720/09, 15.2.2011) järeldamaks, et eelneva kohtuliku loa puudumist saab kompenseerida hilisema kohtuliku kontrolliga.
16 Lõpuks kinnitab Deutsche Bahn, et vaidlustatud kohtuotsuse punktides 74–101 Üldkohtu poolt välja toodud viis tagatiste kategooriat ei taga kaitseõiguste piisavat kaitset, kui komisjon tema ruumides kontrolli läbi viies rikub tema põhiõigust asukoha puutumatusele.
17 Komisjon, keda toetavad EFTA järelevalveamet ja Hispaania Kuningriik, vaidlustab selle argumentatsiooni.
18 Oma esimese väitega soovib Deutsche Bahn sisuliselt tõendada, et vaidlustatud kohtuotsuses on rikutud õigusnormi sellega, et Üldkohus leidis harta artiklit 7 ja EIÕK artiklit 8 eirates, et eelneva kohtuliku loa puudumine ei mõjuta vaidlusaluste otsuste seaduslikkust.
19 Selles osas tuleb märkida, et põhiõigus asukoha puutumatusele on liidu õiguse üldpõhimõte (vt selle kohta kohtuotsused Hoechst vs. komisjon, 46/87 ja 227/88, EU:C:1989:337, punkt 19; Dow Benelux vs. komisjon, 85/87, EU:C:1989:379, punkt 30, ning Dow Chemical Ibérica jt vs. komisjon, 97/87–99/87, EU:C:1989:380, punkt 16), mis on nüüd väljendatud harta artiklis 7, mis vastab EIÕK artiklile 8.
20 Veel on oluline täpsustada, et kui Inimõiguste Kohtu praktikast tuleneb, et EIÕK artiklis 8 ette nähtud kaitse võib laieneda teatavatele äriruumidele, on see kohus sellele vaatamata leidnud, et kutse- äritegevuse ruumide puhul võib avalikkuse sekkumine minna kaugemale kui muudel juhtudel (Euroopa Inimõiguste Kohus, Niemietz vs. Saksamaa, 16.12.1992, seeria A nr 251-B, ning Bernh Larsen Holding AS jt vs. Norra, nr 24117/08, 14.3.2013).
21 Käesolevas asjas tuleb kõigepealt tõdeda, et nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 33 märkis, ei ole alust kritiseerida Üldkohut selle pärast, et ta ei võtnud arvesse Euroopa Inimõiguste Kohtu eespool viidatud otsuseid Société Métallurgique Liotard Frères vs. France ja Canal Plus vs. Prantsusmaa, kuna nendes ei käsitletud mitte EIÕK artikli 8, vaid käsitleti artikli 6 rikkumist.
22 Lisaks tuleb märkida, et tuginedes Euroopa Inimõiguste Kohtu eespool viidatud otsuse Colas Est jt vs. Prantsusmaa punktile 49, meenutas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 72 õigesti, et Euroopa Inimõiguste Kohus leidis, et eelneva nõusoleku puudumine oli vaid üks elementidest, mida võetakse arvesse, et tuvastada EIÕK artikli 8 rikkumine. Üldkohus lisas, et Euroopa Inimõiguste Kohus võttis arvesse pädevale ametivõimule kuuluva pädevuse ulatust, sekkumise asjaolusid ja piiratud arvu garantiisid, ning et need asjaolud on liidu õiguses praegu valitsevast olukorrast erinevad.
23 Sellega seoses tuleb rõhutada, et kontrollivolitused, mis komisjonil määruse nr 1/2003 artikli 20 lõike 2 alusel on, piirduvad sellega, et komisjoni ametnikel on muu hulgas õigus siseneda nende poolt märgitud ruumidesse, paluda esitada nende soovitud dokumente, teha neist koopiaid ning lasta endale näidata nende viidatud mööbli sisu (vt selle kohta kohtuotsus Hoechst vs. komisjon, 46/87 ja 227/88, EU:C:1989:337, punkt 31).
24 Veel tuleb meenutada, et määruse nr 1/2003 artikli 20 lõigete 6 ja 7 kohaselt tuleb kohtu luba taotleda juhul, kui puudutatud ettevõtja vastuseisu tõttu osutab asjaomane liikmesriik vajalikku abi, taotledes kas vajaduse korral abi politseilt või samaväärselt täitevasutuselt, ning juhul, kui see luba on siseriikliku õiguse kohaselt vajalik. Sellist luba võib taotleda ka ettevaatusabinõuna. Veel on selle määruse artikli 20 lõikes 8 täpsustatud, et kui siseriiklik kohus kontrollib muu hulgas seda, et kavandatud sunnimeetmed ei oleks kontrolli sisu seisukohalt meelevaldsed ega liigsed, ei saa ta siiski kontrolli vajadust kahtluse alla seada. Sama säte näeb ette, et hilisema kohtuliku kontrolli pädevus on Euroopa Kohtul.
25 Järelikult ei rikkunud Üldkohus õigusnormi, kui ta vaidlustatud kohtuotsuse punktis 67 leidis, et Inimõiguste Kohtu praktikat arvestades ei too kohtu eelneva loa puudumine iseenesest endaga kaasa kontrollimeetme õigusvastasust.
26 Mis puutub Deutsche Bahni argumenti, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta tugines vaidlustatud kohtuotsuse punktis 66 Euroopa Inimõiguste Kohtu eespool viidatud otsustele Harju vs. Soome ja Heino vs. Soome, siis tuleb tõdeda, et Euroopa Inimõiguste Kohus kinnitas nendes otsustes sõnaselgelt, et eelneva kohtuliku loa puudumist saab kompenseerida nii õiguslike kui ka faktiliste küsimuste hilisema kohtuliku kontrolliga.
27 Sellest järeldub, et Deutsche Bahni argumentatsioon, mis on esitatud käesoleva kohtuotsuse punktides 15 ja 26, on põhjendamata.
28 Lõpuks on oluline märkida, et olles vaidlustatud kohtuotsuse punktis 73 meenutanud, et Euroopa Inimõiguste Kohtu hinnangul on avaliku võimu omavolilise sekkumise eest kaitsmiseks vaja õiguslikku raamistikku ja rangeid piiranguid, tõi Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 74–100 välja ja analüüsis viit tagatiste kategooriat, mis peavad kontrolli läbiviimise otsuse puhul olema täidetud. Seejärel jõudis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 100 järeldusele, et kõik need tagatised olid käesolevas asjas olemas.
29 Sellega seoses piisab, kui märkida, et Üldkohtu üksikasjalik analüüs vastab nii Euroopa Inimõiguste Kohtu nõuetele, nagu ilmneb eelmisest punktist, määruse nr 1/2003 seletuskirjast ja Euroopa Kohtu praktikast.
30 Määruse nr 1/2003 artikli 20 lõikest 4 tuleneb nimelt, et kontrolli läbiviimise otsuses tuleb määratleda kontrolli sisu ja eesmärk ning osutada puudutatud ettevõtjale määratavatele sanktsioonidele ja tema õigusele paluda otsuse läbivaatamist Euroopa Kohtult.
31 Teisalt tuleneb Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast, et komisjonile antud kontrollivolitused on täpselt piiritletud, et küsimus seisneb eelkõige selles, et uurimise alt jäetakse välja need dokumendid, mis ei ole ametialased, õiguses õigusabile või advokaadi ja kliendi vahelise kirjavahetuse konfidentsiaalsuse tagamisele ning kontrolli läbiviimise otsuse põhjendamiskohustuses ja õiguses kaevata edasi Euroopa Liidu kohtutesse (vt selle kohta kohtuotsus Roquette Frères, C‑94/00, EU:C:2002:603, punktid 44–50).
32 Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 38 märkis ning nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 26, leiab Euroopa Inimõiguste Kohus, et eelneva kohtuliku loa puudumist saab kompenseerida kõigi õiguslike ja faktiliste küsimuste hilisema kohtuliku kontrolliga, mis kujutab endast niisiis põhilist tagatist selle kindlustamiseks, et vaidlusalune kontrollimeede on EIÕK artikliga 8 kooskõlas (vt eelkõige Euroopa Inimõiguste Kohus otsus Delta Pekárny a.s. vs. Tšehhi Vabariik, nr 97/11, §‑d 83, 87 ja 9, 22.10.2014).
33 Selline ongi olukord Euroopa Liidus kehtestatud süsteemi korral, kuna määruse nr 1/2003 artikli 20 lõige 8 näeb sõnaselgelt ette, et komisjoni otsuse õiguspärasust võib kontrollida Euroopa Kohus.
34 Aluslepingutes ette nähtud kontroll tähendab, et liidu kohus teostab hageja esitatud väidete põhjendamiseks toodud tõendite põhjal tervikliku kontrolli, see tähendab, et ta käsitleb nii õiguslikke kui ka faktilisi küsimusi (vt selle kohta kohtuotsused Chalkor vs. komisjon, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, punkt 62, ja CB vs. komisjon, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, punkt 44).
35 Sellest järeldub, et Üldkohtul oli õigus, kui ta leidis, et EIÕK artikliga 8 kaitstavat põhiõigust asukoha puutumatusele ei ole eelneva kohtuliku loa puudumisega rikutud.
36 Seega tuleb tõdeda, et ka ühtegi harta artikli 7 rikkumist ei ole tuvastatud.
37 Neil asjaoludel tuleb käesoleva apellatsioonkaebuse esimene väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
38 Deutsche Bahn väidab, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et arvestades seda, et liidu õiguses on ette nähtud hilisem kohtulik kontroll, ei riku vaidlusalused otsused põhiõigust tõhusale kohtulikule kaitsele.
39 Konkreetsemalt väidab Deutsche Bahn, et Üldkohus põhjendas oma arutluskäiku Euroopa Inimõiguste Kohtu eespool viidatud otsustega Société Métallurgique Liotard Frères vs. Prantsusmaa ja Canal Plus jt vs. Prantsusmaa, kuigi asjaolud ei olnud sarnased, kuna Prantsuse konkurentsiasutus oli nendes asjades saanud eelneva kohtuliku loa.
40 Euroopa Komisjon, keda toetavad EFTA järelevalveamet ja Hispaania Kuningriik, vaidlustab selle argumentatsiooni.
41 Kõigepealt tuleb märkida, et vaidlustatud otsuse punktides 109 ja 110 leidis Üldkohus õigesti, et Euroopa Inimõiguste Kohtu eespool viidatud otsustest Société Métallurgique Liotard Frères vs. Prantsusmaa ja Canal Plus jt vs. Prantsusmaa tuleneb, et need puudutavad kontrolli intensiivsust – sealhulgas kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid – ning kontroll peab võimaldama sobivalt taastada olukorra juhul, kui õigusvastane toiming on tuvastatud, mitte aga hetke, mil kontroll läbi viiakse.
42 Lisaks tuleb märkida, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 112 meenutas Üldkohus, et kui liidu kohus lahendab kontrolli läbiviimise otsuse peale esitatud tühistamishagi, teostab ta nii õiguslikku kui ka faktilist kontrolli ning on pädev hindama tõendeid ja vaidlustatud otsuse tühistama.
43 Tuleb tõdeda, et see analüüs on kooskõlas ka käesoleva kohtuotsuse punktis 32 viidatud Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikaga. Seega ei ole Üldkohtu hinnangutes vaidlustatud kohtuotsuse 109–112 õigusnormi rikutud.
44 Vastupidi Deutsche Bahni väitele on ettevõtjal, kelle suhtes on tehtud kontrolli läbiviimise otsus, õigus vaidlustada selle otsuse seaduslikkus – nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 46 märkis – kohe pärast seda, kui otsus on ettevõtjale teatavaks tehtud, mis tähendab, et ettevõtja ei pea ootama, kuni komisjon on liidu konkurentsieeskirjade oletatava rikkumise kohta teinud oma lõpliku otsuse.
45 Lõpuks meenutas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 113 seoses liidu õiguses ette nähtud tagatistega tagada tõhus kohtulik kaitse Euroopa Kohtu praktikat, mille kohaselt kontrollimise läbiviimise otsuse võimaliku tühistamise korral või juhul, kui tuvastatakse, et läbiviidud kontrolli käigus esineb õigusvastasus, on komisjonil võimatu kasutada teavet, mis vaidlusaluste toimingute teel koguti rikkumise menetlemiseks (kohtuotsus Roquette Frères, C‑94/00, EU:C:2002:603, punkt 49).
46 Eeltoodust tuleneb, et Üldkohus leidis õigesti, et EIÕK artikli 6 lõikega 1 tagatud põhiõigust tõhusale kohtulikule kaitsele ei rikuta sellega, kui puudub eelnev kohtulik luba.
47 Sellega seoses tuleb meenutada, et see põhiõigus on liidu õiguse üldpõhimõte, mis väljendub käesoleval ajal harta artiklis 47, mis liidu õiguses vastab EIÕK artikli 6 lõikele 1 (vt selle kohta eelkõige kohtuotsused Chalkor vs. komisjon, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika; Telefónica ja Telefónica de España vs. komisjon, C‑295/12 P, EU:C:2014:2062, punkt 40, ning CB vs. komisjon, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, punkt 43).
48 Eeltoodud põhjustel tuleb asuda seisukohale, et ka harta artikli 47 rikkumine ei leidnud kinnitust.
49 Järelikult tuleb käesoleva apellatsioonkaebuse teine väide tagasi lükata.
50 Deutsche Bahn heidab Üldkohtule ette, et viimane leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 162, et komisjonil oli õigus enne esimest kontrolli läbiviimise otsust teavitada oma ametnike DUSS‑i suhtes tekkinud kahtlustest.
51 Sellega tekitas komisjon teadlikult ohu, et nendele ametnikele DUSS‑i toimiku kohta edastatud teave suunab nende tähelepanu – vaatamata sellele, et neil pole esimese kontrolli esemega mingit seost – konkreetselt DUSS‑i puudutavatele dokumentidele. Järelikult – vastupidi Üldkohtu seisukohale – ei olnud Euroopa Kohtu poolt otsuses Dow Benelux vs. komisjon (85/87, EU:C:1989:379) kinnitatud erand keelust kasutada kontrolli raames asjassepuutumatuid dokumente kohaldatav.
52 Lisaks väidab Deutsche Bahn, et komisjoni ametnike eelnev teavitamine DUSS‑i puudutavast toimikust ei olnud konkurentsieeskirjade tõhusaks rakendamiseks vajalik.
53 Komisjon väidab, et Deutsche Bahni argument, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta aktsepteeris juhuslikult saadud teavet, ei ole vastuvõetav, sest tegemist on faktilise asjaolu vaidlustamisega, mida ei saa apellatsioonimenetluses käsitleda.
54 Mis puutub käesoleva väite vastuvõetavusse, mille komisjon vaidlustab, siis tuleb kõigepealt tõdeda, et Deutsche Bahn mitte ainult ei palu Euroopa Kohtul hinnata faktilisi asjaolusid uuesti, vaid väidab, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et komisjonil oli asja üldist konteksti arvestades õigus enne esimest kontrolli läbiviimise otsust teavitada oma ametnike DUSS‑i suhtes tekkinud kahtlustest.
55 Sellest lähtudes on kolmas väide vastuvõetav.
56 Sisulises küsimuses tuleb meenutada, et määruse nr 1/2003 artikli 20 lõige 4 paneb komisjonile kohustuse kontrolli läbiviimise otsust põhjendada, märkides ära kontrollimise eseme ja eesmärgi, mis – nagu Euroopa Kohus on täpsustanud – kujutab endast põhimõttelise tähtsusega nõuet mitte üksnes selleks, et näidata asjaomaste ettevõtjate ruumides korraldatava uurimise põhjendatust, vaid ka selleks, et ettevõtjatel oleks võimalik mõista oma koostöökohustuse ulatust, säilitades samal ajal nende kaitseõigused (kohtuotsused Roquette Frères, C‑94/00, EU:C:2002:603, punkt 47, ning Nexans ja Nexans France vs. komisjon, C‑37/13 P, EU:C:2014:2030, punkt 34).
57 Vastavalt määruse nr 1/2003 artikli 28 lõikele 1 ei või uurimiste käigus saadud teavet kasutada muuks eesmärgiks kui see, mis on märgitud kontrolli läbiviimise otsuses (vt selle kohta kohtuotsus Dow Benelux vs. komisjon, 85/87, EU:C:1989:379, punkt 17).
58 Euroopa Kohus on selles osas täpsustanud, et selle nõude eesmärk – peale viidatud artiklis 28 sõnaselgelt nimetatud ärisaladuse kaitse – on kaitsta asjaomaste ettevõtjate kaitseõigusi, mis on tagatud artikli 20 lõikega 4. Neid õigusi rikutaks oluliselt, kui komisjon võiks ettevõtjate suhtes kasutada tõendeid, mis on saadud uurimise käigus, mille eseme ja eesmärgiga need ei seondu (vt selle kohta kohtuotsus Dow Benelux vs. komisjon, 85/87, EU:C:1989:379, punkt 18).
59 Siiski ei saa sellest järeldada, et komisjonil oleks keelatud alustada uurimismenetlust, et kontrollida niisuguse teabe täpsust või seda täiendada, mille ta sai juhuslikult teada varasema kontrollimise käigus, juhul kui kõnealune teave viitab aluslepingu konkurentsieeskirjadega vastuolus oleva tegevuse olemasolule. Niisugune keeld läheks kaugemale sellest, mis on vajalik ärisaladuse ja kaitseõiguste kaitsmiseks, ning takistaks põhjendamatult komisjonil täita oma ülesannet, mis seisneb ühisturul konkurentsieeskirjade täitmise jälgimises ning ELTL artiklites 101 ja 102 nimetatud rikkumiste tuvastamises (vt selle kohta kohtuotsus Dow Benelux vs. komisjon, 85/87, EU:C:1989:379, punkt 19).
60 Eeltoodust tuleneb ühelt poolt, et komisjonil on kohustus kontrolli läbiviimise otsust põhjendada. Teiselt poolt – kuna selle otsuse põhjendamise kohustus jääb komisjoni ametnikele antud kontrollivolituste raamesse, siis võivad nad hankida vaid kontrolli esemeks olevaid dokumente.
61 Nii vaidlustatud kohtuotsuse punktist 162 kui ka komisjoni poolt kohtuistungil väidetust aga selgub, et komisjon teavitas Deutsche Bahni kohta seoses tema tütarettevõtjaga DUSS laekunud kaebusest oma ametnikke viivitamatult, vahetult enne esimest kontrolli.
62 Sellega seoses on oluline märkida, et nagu ka kohtujurist oma ettepaneku punktis 69 rõhutab, on kontrolli tõhusaks läbiviimiseks vaja, et komisjon varustaks asjaomased ametnikud kogu teabega, mis aitab mõista võimaliku rikkumise laadi ja ulatust, sealhulgas kontrolli logistikaga seotud teave, mis peab kõik siiski jääma kontrolli eseme raamesse, mis määrati kindlaks otsusega.
63 Kuigi Üldkohus meenutas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 75 õigesti, et komisjonil oli kontrolli läbiviimise otsuse osas põhjendamiskohustus, tuleb tõdeda, et ta ei asunud seisukohale, et siis, kui komisjon enne esimese uurimise alustamist teavitas oma ametnikke sellest, et asjaomase ettevõtja suhtes oli esitatud veel üks kaebus, pidi selle uurimise ese, nagu see on otsuses nimetatud, hõlmama ka selle täiendava kaebuse asjaolusid.
64 See eelnev teave aga, mis ei puuduta asja üldist konteksti, vaid eraldiseisva kaebuse olemasolu, ei ole esimese kontrolli läbiviimise otsuse esemega hõlmatud. Seega rikub kontrolli läbiviimise otsuses sellele kaebusele viitamata jätmine põhjendamiskohustust ja asjaomase ettevõtja kaitseõigusi.
65 Veel tuleb nentida, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 134 märkis Üldkohus sõnaselgelt, et asjaolu, et teine kontrolli läbiviimise otsus võeti vastu esimese kontrolli käigus, näitab teise kontrolli vajaduseni viinud kogutud teabe olulisust ning et kolmas kontroll oli kindlasti osaliselt põhjendatud kahe esimese kontrolli käigus kogutud teabe alusel. Ta järeldas sellest, et esimese kontrolli käigus DUSS‑i kohta kogutud teave võis mõjutada teise ja kolmanda kontrolli läbiviimise otsuse õiguspärasust.
66 Seega oli esimene kontroll õigusvastane, kuna komisjoni ametnikud, kelle valduses oli juba eelnevalt teave, mis ei olnud selle kontrolli esemega hõlmatud, võtsid kaasa dokumente, mida ei olnud ette nähtud kontrolli ulatuses, mis oli esimeses vaidlusaluses otsuses kindlaks määratud.
67 Kõigest eeltoodust tuleneb, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta vaidlustatud kohtuotsuse punktis 162 leidis, et komisjoni ametnike valduses enne esimese kontrolli läbiviimise otsuse tegemist olnud teave, et DUSS‑i kohta on esitatud kaebus, oli üldist konteksti arvestades õiguspärane, kuid ei täpsustanud, mis põhjustel, kuigi selline eelnev teave ei ole ilmselgelt esimese kontrolli läbiviimise otsuse esemega hõlmatud ning eirab niisiis komisjoni kontrollivolitustega seonduvaid tagatisi.
68 Neil tingimustel tuleb teise väitega nõustuda.
69 Seega tuleb vaidlustatud kohtuotsus tühistada osas, milles sellega jäeti hagi teise ja kolmanda kontrolli läbiviimise otsuse osas rahuldamata, ega ole vaja analüüsida Deutsche Bahni apellatsioonkaebuse neljandat väidet, et Üldkohus eiras tõendamiskohustust käsitlevaid norme ja milles ühtlasi palutakse tühistada teise ja kolmanda kontrolli läbiviimise otsused.
70 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 esimese lõigu kohaselt võib Euroopa Kohus teha Üldkohtu otsuse tühistamise korral asja suhtes ise lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab. Käesoleval juhul on see nii.
71 Käesoleva kohtuotsuse punktidest 56–67 nähtub, et esimese kohtuastme hagi kolmas väide on põhjendatud ning et teine ja kolmas kontrolli läbiviimise otsus tuleb kaitseõiguste rikkumise tõttu tühistada.
72 Kodukorra artikli 184 lõige 2 sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude jaotuse.
73 Vastavalt kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel samuti kohaldatakse apellatsioonkaebuste lahendamisel, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
74 Kodukorra artikli 138 lõike 3 kohaselt jäävad kummagi poole kohtukulud tema enda kanda, kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks. Kui kohtuasja asjaolud seda õigustavad, võib Euroopa Kohus otsustada, et lisaks enda kohtukulude kandmisele mõistetakse poolelt välja ka osa teise poole kohtukuludest.
75 Kuna Deutsche Bahni apellatsioonkaebus rahuldatakse osaliselt, tuleb jätta pool komisjoni käesoleva apellatsioonimenetlusega seotud kuludest tema enese kanda ja mõista temalt välja pool Deutsche Bahni kuludest selles menetluses. Jätta pool Deutsche Bahni käesoleva apellatsioonimenetlusega seotud kuludest tema enese kanda ja mõista temalt välja pool komisjoni kuludest selles menetluses.
76 Mis puutub esimese kohtuastme kuludesse, siis peab komisjon kandma kohtuasjadega T‑290/11 ja T‑521/11 seotud kulud, Deutsche Bahn aga kohtuasjaga T‑289/11 seotud kulud.
77 Kodukorra artikli 140 lõike 1 alusel kannavad menetlusse astunud liikmesriigid ise oma kohtukulud. Vastavalt sellele sättele kannab Hispaania Kuningriik oma kohtukulud nii esimeses astmes kui ka apellatsioonimenetluses.
78 Sama määruse artikli 140 lõike 2 alusel kannab EFTA järelevalveamet oma kohtukulud ise, kui ta on menetlusse astunud. Sellest tuleneb, et EFTA järelevalveamet kannab oma kohtukulud nii esimeses astmes kui ka apellatsioonimenetluses.
1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu otsus Deutsche Bahn jt vs. komisjon (T‑289/11, T‑290/11 ja T‑521/11, EU:T:2013:404) osas, milles sellega jäeti hagi teise kontrolli läbiviimise otsuse (K(2011) 2365, 30.3.2011) ja kolmanda kontrolli läbiviimise otsuse (K(2011) 5230, 14.7.2011) osas rahuldamata.
2. Tühistada Euroopa Komisjoni 30. märtsi 2011. aasta otsus K(2011) 2365 ja 14. juuli 2011. aasta otsus K(2011) 5230.
4. Jätta pool Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH ja DB Schenker Rail Deutschland AG käesoleva apellatsioonimenetlusega seotud kuludest nende endi kanda ja mõista neilt välja pool Euroopa Komisjoni kuludest selles menetluses.
5. Jätta pool Euroopa Komisjoni käesoleva apellatsioonimenetlusega seotud kuludest tema enese kanda ja mõista temalt välja pool Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH ja DB Schenker Rail Deutschland AG kuludest selles menetluses.
6. Jätta Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH, DB Schenker Rail GmbH ja DB Schenker Rail Deutschland AG kanda kohtuasjaga T‑289/11 seotud kulud.
7. Jätta Euroopa Komisjoni kanda kohtuasjadega T‑290/11 ja T‑521/11 seotud kulud.
8. Jätta Hispaania Kuningriigi kulud tema enese kanda.
9. Jätta EFTA järelevalveameti kulud tema enese kanda.

matches: kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


text:
Iga eelneva vedaja pandiõigus kestab kuni viimase vedaja pandiõiguse lõppemiseni. Kui ettevõtja esitab tarbijale taganemise näidisjuhendi, loetakse kõnealune teave tarbijale esitatuks. Kui sellise lepingu tasu on kindla määraga, tähendab koguhind igakuist kulude kogusummat. Hüvitamisega seotud kulud ning riisiko kannab kindlustusandja. Kaebuse menetlusse võtmata jätmise, kaebuse läbi vaatamata jätmise või menetluse lõpetamise määruse või muu määruse peale, mis takistab asja edasist menetlust, esitatud määruskaebuse vaatab läbi ja lahendab ringkonnakohtu kolmeliikmeline koosseis. Kui asi vaadatakse läbi kohtuistungit pidamata või menetlusosaline ei osalenud kohtuistungil, teatab kohus menetlusosalistele otsuse teatavakstegemise aja. Teate võib asendada poliisi sisust eraldi esiletõstetud märkega poliisil. Ebamõistlik intress, kuidas võtta laenu inimeselt inimesele. Tema esitatud avaldus jäetakse läbi vaatamata, kui seaduslik esindaja seda kohtu määratud tähtaja jooksul heaks ei kiida. Patsient võib nõusoleku mõistliku aja jooksul pärast selle andmist tagasi võtta. Mitme seadusliku esindaja puhul piisab kättetoimetamisest ühele neist. Kohase ja mittekohase täitmise väärtused määratakse kohustuse täitmise aja seisuga. Sellise määruse peale võib esitada määruskaebuse ringkonnakohtule. Kui leping on kestnud üle aasta ja agendina tegutsemine on isikule olnud põhitegevuseks, peab käsundiandja agendilepingu ülesütlemisest ette teatama vähemalt kaks kuud. Kui tarbija saab lepingudokumendi või selle koopia kätte hiljem kui käesoleva lõike esimeses lauses nimetatud, algab taganemistähtaeg selle kättesaamise päevast. Sellisel juhul saab maksja makseteenuse pakkujalt nõuda, et see oma võimaluste piires aitaks maksjal maksesumma tagasi saada. Märge peab sisaldama kuupäeva ja olema veksli omaniku poolt allkirjastatud. Kinnises menetluses tehtud otsuse kohta avaldatakse üksnes otsuse avalikult teatavakstegemise aeg ja selle muutmine, haldusasja number ning märge, et menetlus on kinnine. Kindlustusandja peab vastavalt tema juhistele kantud kulud hüvitama ka juhul, kui need ületavad koos muu hüvitisega kindlustussumma. Kui asi vaadatakse läbi kirjalikus menetluses, tuleb uusi asjaolusid või taotlusi sisaldav avaldus esitada nii, et selle saaks teistele menetlusosalistele edastada vähemalt seitse päeva enne menetlusdokumentide esitamise tähtaja lõppu. Kui kohus ei võta loobumist vastu või ei kinnita kompromissi, teeb ta selle kohta põhjendatud määruse. Koos kassatsioonkaebuse kättetoimetamisega teeb Riigikohus menetlusosalistele teatavaks tähtaja, mille jooksul nad võivad esitada kirjaliku vastuse kassatsioonkaebusele. Üürilepingusse astunud abikaasa või perekonnaliige vastutab üürniku pärijaga solidaarselt üürilepingust tulenevate kohustuste eest, mis on tekkinud enne üürniku surma. Rentnik ei pea neid abinõusid taluma, kui nendega kaasneksid tagajärjed, mis ei ole rendileandja õigustatud huve arvestades põhjendatud. Määruses märgitakse muu hulgas ametiabi taotlemise eesmärk ja abi laad. Isik, kelle suhtes ekspertiis on määratud, on kohustatud eksperdi juurde ilmuma. Sellise määruse võib vormistada pealdisena esialgse õiguskaitse taotlusel või kohtuniku poolt digitaalallkirjastatud taotluse resolutsioonis. Komisjonär peab samuti tegema enda poolt võimaliku, et komitent ei kaotaks võimalikke vedaja vastu suunatud nõudeid komisjonieseme kahjustumise korral vedamise ajal.
. Üürileandja peab andma tagatise andmiseks mõistliku tähtaja. Agendil on õigus agenditasule ka lepingute eest, mis sõlmiti isikuga, kellel agendi tegevuse tulemusena tekkis käsundajaga püsiv ärisuhe selliste lepingute sõlmimiseks, mida tavaliselt vahendas või sõlmis agent. Määruse peale võib esitada määruskaebuse pool, kolmas isik ja haldusorgan, keda kohustatakse ametiabi andma. Selle õiguse kasutamisel on tal ka vedaja õigused ja kohustused. Kui Riigikohus leiab, et määruskaebus on põhjendatud, tühistab ta vaidlustatud määruse ja teeb võimaluse korral uue määruse. Hoidjal on õigus teha asja säilitamiseks vajalikud toimingud ise. See ei välista ega piira krediidiandja õigust nõuda tarbijalt viivist ületava kahju hüvitamist. Menetlusosaliste huve arvestades võib kohus võimaldada toimikuga tutvuda ka mujal. Kinnise istungi kohta avaldatakse üksnes selle toimumise aeg, haldusasja number ja märge, et kohtuistung on kinnine. Kui lepingus on ette nähtud asja vedamine, kuid sellega ei kaasne müüja kohustust asi ostjani toimetada, loetakse asja ostjale üleandmise kohustus täidetuks asja üleandmisel vedajale, kes on kohustatud asja saatmiskohast vedama. Kui müüjal on kohustus asi ostjale saata, ei hakka garantiitähtaeg kulgema enne asja ostjale üleandmist. Pagas ei hõlma asju, mida veetakse kaubaveolepingu alusel. Dokumentide kättesaamist peab tõendama kindlustusandja. Kui seadusliku esindaja otsus kahjustab ilmselt patsiendi huve, ei või tervishoiuteenuse osutaja seda järgida. Kohtuistungi aja määramisel arvestatakse võimaluse korral menetlusosaliste arvamust. Kindlustusandja ja kindlustusvõtja omavahelises suhtes vastutab ainult kindlustusandja. Originaalis paberil allkirjastatud dokumendist tehakse isikule kättesaadavaks või edastatakse talle kohtuametniku poolt või kohtute infosüsteemis kinnitatud dokument.
. Abi osutanud haldusorgan võib esitada haldusasja läbivaatavale kohtule andmed ja kuludokumendid abi osutamise kulude kohta. Tarbijal ei ole käesoleva lõike esimeses lauses nimetatud asja tagasisaatmise kohustust juhul, kui ettevõtja on nõustunud asjale ise järele tulema. Kui tarbijat ei teavitatud taganemisõigusest, vastutab ta taganemise puhul asja kahjustamise eest üksnes tahtluse või raske hooletuse korral. Alternatiivsete nõuete esitamisel tasutakse riigilõivu, lähtudes nõudest, mille esitamisel on ette nähtud suurim riigilõiv. Kui võlausaldaja ei ole teate saamisest kolme kuu jooksul keeldunud kohustuse ülevõtmise nõusoleku andmisest, loetakse nõusolek antuks. Kohus võib taotlejalt nõuda ka õigusliku huvi tõendamist. Rendileandja peab rentnikule mõistlikult hüvitama abinõude rakendamisest tekkinud kulud ja saamata jäänud tulu. Selleks näidatakse tarbijale ka teist krediidi kulukuse määra, mis illustreerib võimalikku riski, mis on seotud intressimäära märkimisväärse tõusuga. Sellise kahju olemasolu eeldatakse, kui lepingu lõppemise tõttu jäi agent ilma agenditasust, mida ta oleks saanud agendilepingu jätkamise korral, võimaldades samal ajal käsundiandjale agendi tegevusest tulenevalt olulist sissetulekut. Kautsjon tagastatakse ka siis, kui kaebus või avaldus jäetakse läbi vaatamata või tagastatakse või asja menetlus lõpetatakse. Keeldumise korral tuleb viidata isikule või asutusele, kelle poole maksja võib tarbijakaitse seaduses sätestatud korras pöörduda nimetatud põhjustega mittenõustumise korral. Otsuse osalise vaidlustamise korral jõustub otsus vaidlustamata osas. Kindlustusandja peab lepingu ülesütlemisest üks kuu ette teatama. Kirjalikus menetluses esitatakse menetluskulude nimekiri ja kuludokumendid kohtu poolt määratud tähtaja jooksul. Et veenduda asja olemuses, omadustes ja toimimises, peaks tarbija käsitsema ja kasutama asja üksnes nii, nagu tal lubataks tavapäraselt seda teha poes. Reisija võib anda reisikorraldajale rikkumise kõrvaldamiseks mõistliku tähtaja. Sellisel juhul kaasatakse puudutatud isikutest menetlusse vaid seda tähtaegselt taotlenud isikud. Kui intressimäärale ei ole seatud ülempiiri, lisatakse sellele teabele hoiatus, milles rõhutatakse, et krediidi kulukuse määras kajastuv krediidi kogukulu tarbijale võib muutuda. Isiklik osavõtt ei võta menetlusosaliselt õigust omada esindajat või nõustajat. Pärast hoiustatu väljaandmist peab isik, kelle juures hoiustamine toimub, tagastama võlgnikule hoiustamise eest makstu sõltumata sellest, kas võlausaldaja on hoidmisega seotud kulud tasunud või mitte. Kui tegemist on fikseerimata intressimääraga, esitab krediidiandja selle muutumise ajavahemikud, tingimused ja korra. Ajavahemik kutse kättetoimetamise ja istungipäeva vahel peab olema vähemalt kolm päeva. Kui teade esitatakse pärast veose üleandmist, peab see olema tehtud kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Määrus ei ole edasi kaevatav. Kohus võib vastustajale teha ettekirjutuse väljamaksmisele kuuluva rahasumma kindlaksmääramiseks ja väljamaksmiseks, kui rahasumma kindlakstegemine kohtu poolt nõuaks suurt ajakulu. Kui valikuõigus on kolmandal isikul, teeb ta valiku sellest nii võlgnikule kui ka võlausaldajale teatamisega. Lepingueelses teabes sisalduvaid andmeid võib muuta ka poolte kokkuleppel. Kui põhjendusi ei esitata või kohus ei pea neid mõjuvaks, jätab kohus asjaolu või tõendi tähelepanuta, välja arvatud juhul, kui tõend on ilmselt vajalik asja õigemaks lahendamiseks. Kohtu nõudmise täitmata jätmine ei takista kohtul asja lahendamist. Üürniku huvide arvestamine ei välista ega piira üürniku õigust üüri alandada ja nõuda kahju hüvitamist. Kui veost ei ole üle antud, algab aegumistähtaeg päevast, mil veos oleks tulnud üle anda. Menetlusosaline, haldusorgan või muu isik on kohustatud teavet andma kohtu määratud tähtaja jooksul. Kolmas isik võib enda menetlusse kaasamist taotleda ka kohtulahendi peale edasi kaevates. Sel juhul korraldab ärakirjade tegemise vajaduse korral kohus. Otsuse või määruse ärakiri saadetakse menetlusosalistele viie päeva jooksul otsuse või määruse tegemisest. Kinnitamisega võtab akreditiivi kinnitanud makseteenuse pakkuja lisaks akreditiivi avanud makseteenuse pakkujale kohustuse täita akreditiiv vastavalt akreditiivi tingimustele. Halduskohtu määruse määruskaebuse rahuldamata jätmise kohta võib teha pealdisena määruskaebusel. Tarbijal ei ole kulude kandmise kohustust, kui ettevõtja ei ole teda teavitanud sellest, et need kulud tuleb kanda tarbijal. Kassatsioonkaebuse menetlusse võtmise või sellest keeldumise määruses märgitakse ära menetlusse võtmise või sellest keeldumise õiguslik alus. Kui leping on kestnud üle kahe aasta ja agendina tegutsemine on isikule olnud põhitegevuseks, peab käsundiandja agendile lepingu ülesütlemisest ette teatama vähemalt kolm kuud. Ebamõistlik intress, kuidas võtta laenu inimeselt inimesele. Teistmisavaldus võetakse menetlusse, kui selles esitatud asjaolud võimaldavad arvata, et tegemist on seaduses sätestatud teistmise alusega. Kiirlaen ilma pangata, SMS laen maksetingimused. Kui asi võiks alluda mitmele kohtule, annab kohus asja üle ühele neist kaebaja valikul. Toimikuga tutvumise õiguse piiramise aluse äralangemisel antakse tutvumisluba. Kahjustamata veose väärtuseks loetakse selle väärtus vedamiseks vastuvõtmise ajal ja kohas. Tähtaja järgimiseks piisab taganemisavalduse ärasaatmisest tähtaja jooksul. Elektroonilisel kättetoimetamisel edastatakse dokument või teatatakse dokumendi olemasolust menetlusosalise üldisel või kohtule teatavaks tehtud elektronposti aadressil või infosüsteemi vahendusel. Kohus ei hinda eraldivõetuna kaalutlusotsuse otstarbekust. Määrus kehtib üksnes asjas, milles see tehti. Kui ärakuulamisel ilmnevad uued olulised asjaolud, tutvustab kohus neid enne asja arutamise lõpetamist kokkuvõtvalt teistele menetlusosalistele. Kui ühes kaebuses on esitatud mitu nõuet ja vähemalt ühe eest on riigilõiv tasutud, selgitab kohus välja, millise nõude eest soovib isik riigilõivu tasutuks lugeda. Tabelis esitatakse iga üksiku tagasimakse jaotus, näidates krediidi põhisumma tagasimakse, aastase intressimäära alusel arvutatud intressisumma ja lisakulud, kui tarbijalt lisakulude maksmist nõutakse. Pandiõigusega on tagatud majutusettevõtte pidaja nõuded, mis on tekkinud seoses majutamiseks kasutatavate ruumide külastaja kasutusse andmise, külastajale osutatud teenuste ja külastaja majutusettevõttes viibimisega seotud muude kuludega. Tähtajalise seltsingulepingu võib üles öelda üksnes mõjuval põhjusel. Ülesütlemisest etteteatamise tähtaeg ei tohi olla lühem kui kaks kuud. Kohus küsib taotluse kohta teiste menetlusosaliste seisukohta. Kohtulahendi viivitamata täidetavaks tunnistamisel arvestab kohus ka teiste menetlusosaliste õigusi ja avalikke huve. Leia parim 600-eurone kiirlaen paari sekundiga. Erikogu koosseisu kuuluvad Riigikohtu esimees eesistujana, kaks riigikohtunikku halduskolleegiumist ja kaks riigikohtunikku sellest kolleegiumist, kelle seisukohast halduskolleegiumi seisukoht erineb. Kohus kuulab vajaduse ja võimaluse korral andmesubjekti enne määruse tegemist ära. Tagasimaksetabelis märgitakse võlgnetavad summad ning selliste summade tagasimaksetähtajad ja -tingimused. Kui intressimäär sõltub alusintressimäärast, esitatakse esialgse intressi suhtes kohaldatav alusintressimäär. Reisikorraldaja peab rikkumise kõrvaldamiseks võtma oma kulul tarvitusele mõistlikud abinõud. Veebilehel ei avaldata menetlusse võtmisest keeldumist põhjusel, et kaebus ei vastanud seaduses sätestatud nõuetele ja seetõttu tagastati. Kaebus loetakse esitatuks selle esimesse ringkonnakohtusse saabumise ajast arvates. Taganemise korral ei ole krediidiandjal õigust nõuda tarbijalt muid hüvitisi kui krediidiandja poolt avalik-õigusliku suhte alusel krediidisuhte raames makstud tagastamatuid tasusid. Arvestamata võib jätta ka tõendi, mis on kohtu hinnangul ilmselt ebausaldusväärne. Teistel eksemplaridel või veksli ärakirjal tuleb märkida, millisele eksemplarile on protest kantud. Muid tasusid tarbija krediidiandjale sellisel juhul ei võlgne. Resolutsioon peab olema selgelt eristatav otsuse muudest osadest. Resolutsiooni juures esitatakse kohtu selgitused. Sellisel juhul lõpetab kohus määruskaebuse menetluse määrusega.
Määrus toimetatakse menetlusosalistele kätte, kui seadus ei sätesta teisiti. Makseteenuse pakkuja ei vastuta, kui tegelikult vastutava maksevahendaja on valinud makseteenuse pakkuja klient. Kiirlaenufirmad ja protsendid, odava intressiga laenud. Tasaarvestamine ei ole lubatud, kui vahetuskursid ei ole turul vabalt kujunenud. Tasaarvestus toimub avalduse tegemisega teisele poolele. Smsemlaen, kinnisvara laen. Kompromissi kinnitamise määruses märgitakse kompromissi tingimused.
. Agendina tegutsemine on kõrvaltegevus, kui isik ei ole agendina põhiliselt tegev või ei saa sellest enamikku oma sissetulekust. Krediidiandja märgib seejuures ära kõik krediidi kulukuse määra arvutamiseks kasutatud andmed ja eeldused. Sel juhul peab töövõtja eelarve olulisest ületamisest tellijale viivitamata teatama. Laokirjale tehakse märge asja kättesaamise kohta. Väljaandja võib vastutuse aktseptimise eest välistada vastava märke tegemisega vekslile. Patsiendi varem avaldatud või eeldatav tahe tuleb vastavalt võimalustele selgitada välja patsiendi omaste kaudu. Määruse peale võib esitada määruskaebuse, kusjuures määruskaebuse kohta tehtud ringkonnakohtu määruse peale võib esitada määruskaebuse Riigikohtule. Tagatise või kinnituse saamiseni võib taganeda kavatsev lepingupool keelduda oma kohustuse täitmisest.. Riigilõivu määratud tähtpäevaks tasumata jätmise korral kaebus tagastatakse või jäetakse läbi vaatamata, kui seaduses ei ole ette nähtud teisiti. Saatja nõudmisel allkirjastab vedaja veokirja. Menetlusosalisele määratakse tähtaeg kautsjoni tasumiseks. Sellest kõrvalekalduv kokkulepe on tühine. Ühistranspordiks loetakse käesoleva seaduse tähenduses reisijate vedu Eestis kindlal liinil bussi, rongi, reisiparvlaeva või muu ühissõidukiga vastavalt sõiduplaanile, millega on võimalik avalikult tutvuda. Krediidiandja peab tagasimaksed uuesti määrama, arvestades intressimäära ja muude kulude vähendamist, ning need tarbijale teatavaks tegema. Enne kaebusest loobumise vastuvõtmist selgitab kohus kaebajale kaebusest loobumise tagajärgi. Kohus võib nõuda täiendavate tõendite või seletuste esitamist. Tõendi arvestamata jätmist peab kohus põhjendama. Põhistamine on faktilise väite selgitamine kohtule selliselt, et kohtu hinnangul on väide usutav. Sel juhul lahendatakse tema kaasamine edasikaebuse menetlusse võtmise lahendamisel. Märge peab sisaldama kuupäeva ja olema tšeki omaniku poolt alla kirjutatud. Üürnik võib tagatisraha maksta kolme kuu jooksul võrdsetes osades. Kohus võib esialgse õiguskaitse taotluse lahendada hiljem, kui ta peab vajalikuks kuulata eelnevalt ära menetlusosalisi. Kinnituses tuleb märkida dokumendi kättesaamise kuupäev ja kinnituse peab olema allkirjastanud saaja või tema esindaja. Vedaja võib lisaks veotasule ja seisurahale nõuda tema poolt veosele tehtud kulutuste hüvitamist, mida ta vastavalt asjaoludele võis mõistlikult vajalikuks pidada. Toimikuga tutvumise ja menetlusdokumendist ärakirja saamise taotluse kohta küsib kohus poolte ja kolmandate isikute seisukohta. Makseteenuse pakkuja peab hinnakirja tarbijale esitama paberkandjal või muul püsival andmekandjal. Käesolevas lõikes nimetatud keskmise krediidiasutuste poolt eraisikutele antud tarbimislaenude krediidi kulukuse määra arvutamisel ei võeta arvesse hüpoteegiga tagatud tarbimislaene. Põhivõlgnik võib nõudele esitada nii vastuväiteid, mis tal olid võlausaldaja vastu, kui ka vastuväiteid, mis tulenevad tema ja käendaja vahelisest õigussuhtest. Kui lepingus osaleb ühel või teisel lepingupoolel mitu isikut, võib hinda alandada üksnes kõigi ühel lepingupoolel olevate isikute poolt ja kõigi suhtes ühiselt. Poole või kolmanda isiku raske haigestumise korral võib menetluse peatada kuni poole või kolmanda isiku tervenemiseni, kui haigus ei ole krooniline. Asja läbivaatamise kulusid tagastatavast summast maha ei arvata. Kui võlausaldaja nõuab kohustuse täitmist, kuid ei määra selleks täiendavat tähtaega, eeldatakse, et täitmiseks on antud mõistlik täiendav tähtaeg. Vajaduse korral saadab Riigikohus asja uueks lahendamiseks tagasi määruse teinud või teisele ringkonnakohtule. Menetlusosaline võib esindusõiguse seadusjärgset ulatust piirata. Asja asendamisel müüja poolt algab aegumistähtaeg asendatud asja üleandmisest ostjale
Mini krediti, kust võtta laenu

matches: kohus kohus Riigikohus Riigikohus kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus Riigikohus


Perioodi 2004-2006 struktuuritoetuse seaduse ja perioodi 2007-2013 struktuuritoetuse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Perioodi 2004-2006 struktuuritoetuse seaduse ja perioodi 2007-2013 struktuuritoetuse seaduse muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 9. juuni 2008. a otsusega nr 291
§ 1. Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduses (RT I 2003, 82, 552; 2007, 15, 76) tehakse järgmised muudatused:
« (1) Struktuuritoetuse register (edaspidi register) on avaliku teabe seadusega kooskõlas asutatud andmekogu.»;
2) paragrahvi 19 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 5) projekt, mille rahastamiseks toetust taotletakse, viiakse ellu hiljemalt 2008. aasta 31. detsembriks, Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatud riigiabi saavate projektide puhul hiljemalt 2009. aasta 31. märtsiks;»;
3) paragrahvi 20 lõikest 1 jäetakse läbivalt välja sõnad «vastava meetme või meetme osa»;
4) paragrahvi 20 lõigetest 3 ja 4 jäetakse läbivalt välja sõnad «meetme või meetme osa»;
5) paragrahvi 20 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kui taotluse rahuldamise otsus tehakse järgmiste aastate eelarvete vahendite arvel, võib taotluse rahuldamise otsuses kõrvaltingimusena ette näha otsuse muutmise või kehtetuks tunnistamise, kui toetuse väljamaksmise aasta eelarves vahendid toetuse maksmiseks puuduvad. Kui taotluse rahastamiseks ettenähtud eelarves ei ole piisavalt vahendeid toetuse väljamaksmiseks, võib toetuse saaja nõusolekul toetuse summat ja projekti tegevusi muuta tingimusel, et saavutatakse projekti eesmärgid. Kui toetuse saaja ei ole nõus toetuse summa või tegevuste muutmisega, tunnistatakse taotluse rahuldamise otsus kehtetuks.»;
6) paragrahvi 22 lõikes 4 asendatakse sõna «Rahandusministeeriumile» sõnaga «korraldusasutusele»;
7) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Kui ilmneb mõni käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud toetuse tagasinõudmise otsuse tegemise aluseks olev asjaolu, mille tulemusena tekkinud kahju suurust ei ole võimalik hinnata või selle hindamine on ebamõistlikult aja- või ressursimahukas, võib toetuse tagasi nõuda käesoleva paragrahvi lõike 5 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud protsendi ulatuses.»;
8) paragrahvi 26 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Toetuse tagasinõudmise otsuse täitmata jätmise korral annab toetuse tagasinõudmise otsuse teinud isik või asutus otsuse sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.»;
9) paragrahvi 27 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Toetuse saaja peab toetuse tagasi maksma toetuse tagasinõudmise otsuses näidatud summas ja tähtpäevaks. Tähtaeg toetuse tagasimaksmiseks on 90 kalendripäeva tagasinõudmise otsuse kehtima hakkamise päevast arvates.»;
10) paragrahvi 28 lõikes 2 asendatakse sõnad «tegemise päevast arvates» sõnadega «kehtima hakkamise päevast arvates»;
11) paragrahvi 321 täiendatakse lõigetega 6–8 järgmises sõnastuses:
« (6) Kui taotluse rahuldamise otsus tehti või haldusleping sõlmiti enne 2008. aasta 5. juunil vastuvõetud «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse ja perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse muutmise seaduse» jõustumist ning toetuse tagasinõudmise otsus tehti pärast nimetatud seaduse jõustumist, siis kohaldatakse toetuse tagasinõudmisel käesoleva seaduse § 26 lõigete 11 ja 4, § 27 lõike 1 ning § 28 lõike 2 alates nimetatud seaduse jõustumisest kehtivat redaktsiooni.
(7) Põhjendatud juhtudel võib rakendusüksus enne 2008. aasta 5. juunil vastuvõetud «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse ja perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse muutmise seaduse» jõustumist tehtud taotluse rahuldamise otsuse alusel teostatava projekti tegevuste elluviimise tähtaega pikendada kuni 2008. aasta 31. detsembrini, Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatud riigiabi saavate projektide puhul kuni 2009. aasta 31. märtsini.
(8) Käesoleva seaduse § 22 lõike 4 alusel võib alates 2008. aasta 5. juunil vastuvõetud «Perioodi 2004–2006 struktuuritoetuse seaduse ja perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduse muutmise seaduse» jõustumisest esitada vaide korraldusasutusele.»
§ 2. Perioodi 2007–2013 struktuuritoetuse seaduses (RT I 2006, 59, 440) tehakse järgmised muudatused:
« (3) Nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 3 lõike 2 punktis c nimetatud Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi (edaspidi Euroopa territoriaalne koostöö) rakenduskavade alusel struktuuritoetuse andmisel ja kasutamisel kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 2, § 3 lõikes 4, §-des 5 ja 14, § 21 lõikes 1, §-s 22, § 25 lõigetes 1, 2, 4 ja 8, §-des 26–28, § 30 lõigetes 2 ja 3, §-des 31–33 ning 8. peatükis sätestatut.
(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1638/2006, millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta (ELT L 310, 9.11.2006, lk 1–14), alusel elluviidavate piiriülese koostöö programmide puhul kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 2, § 3 lõikes 5, §-s 14, § 21 lõikes 1, §-s 22, § 26 lõigetes 4, 6 ja 8, § 27 lõigetes 1 ja 2, §-s 28 ning 8. peatükis sätestatut.»;
2) paragrahvi 2 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 9) toetuse saaja on füüsiline või juriidiline isik, riigi- või kohaliku omavalitsuse asutus, kelle taotlus toetuse saamiseks on rahuldatud või kes on toetuse saaja meetme tingimustes, programmis, programmi elluviijaga sõlmitavas halduslepingus, Euroopa territoriaalse koostöö rakenduskavas, selle lisades või Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi (edaspidi ENPI) ühises rakenduskavas sätestatu kohaselt.»;
« (4) Euroopa territoriaalse koostöö puhul kiidab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1783/1999 (ELT L 210, 31.07.2006, lk 1–11), artikli 12 kohase rakenduskava heaks Vabariigi Valitsus ja rakenduskava muudatused kiidab heaks nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 63 nimetatud seirekomisjon. Rakenduskava ja selle muudatused kinnitab vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 32 lõikes 5 sätestatule komisjon.
(5) ENPI puhul kiidab komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1638/2006 (millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta) raames rahastatavate piiriüleste koostööprogrammide rakenduseeskirjad (ELT L 210, 10.08.2007, lk 10–25), artikli 4 kohase ühise rakenduskava heaks Vabariigi Valitsus ja rakenduskava muudatused kiidab heaks komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 11 lõikes 1 nimetatud ühine seirekomitee. Rakenduskava ja selle muudatused kinnitab vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 5 lõikes 5 ja artikli 7 lõikes 3 sätestatule komisjon.»;
5) paragrahvi 14 lõike 1 punkt 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 12) taotleja vastab muudele meetme tingimustes, Euroopa territoriaalse koostöö puhul rakenduskavas või ENPI puhul ühises rakenduskavas sätestatud nõuetele.»;
6) paragrahvi 22 täiendatakse punktiga 51 järgmises sõnastuses:
« 51) esitama rakendusüksusele Euroopa Sotsiaalfondi toimingutes osalejate kohta komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006, milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi (ELT L 371, 27.12.2006, lk 1–59), lisas XXIII nimetatud andmed;»;
7) paragrahvi 22 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 6) viivitamata kirjalikult teavitama rakendusüksust või Euroopa territoriaalse koostöö või ENPI ühist tehnilist sekretariaati taotluses esitatud või projektiga seotud andmete muutumisest;»;
8) paragrahvi 22 punktid 10–12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 10) eristama selgelt oma raamatupidamises ja tagama, et projektis osalev isik eristaks oma raamatupidamises, toetuse kasutamisest saadud tulu muust tulust ning toetuse kasutamisega seotud kulud muudest kuludest, samuti kulusid kajastavad kulu- ja maksedokumendid muudest kulu- ja maksedokumentidest;
11) järgima projektiga seotud hangete tegemisel riigihangete seaduses sätestatud nõudeid, kui toetuse saaja on ostja riigihangete seaduse tähenduses, või meetme tingimustes, Euroopa territoriaalse koostöö rakenduskavas või ENPI ühises rakenduskavas sätestatud nõudeid, kui toetuse saajale ei kohaldata riigihangete seaduses sätestatut;
12) tagama projekti eesmärgi saavutamiseks vajaliku vara säilimise ja sihtotstarbelise kasutamise ettenähtud tingimustel ja kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 57 sätestatuga vähemalt viie aasta jooksul projekti abikõlblikkuse perioodi lõppemisest arvates või ENPI puhul vastavalt ühises rakenduskavas sätestatule;»;
9) paragrahvi 23 täiendatakse lõigetega 41–45 järgmises sõnastuses:
« (41) Toetuse väljamaksmine toimub toetuse saaja poolt eelnevalt tasutud kuludokumentide alusel.
(43) Enne kuludokumentide tasumist tingimusel, et omafinantseering on tasutud, võib toetuse väljamakse teha alustavast ettevõttest, kohaliku omavalitsuse asutusest, tehnoloogia arenduskeskusest, mittetulundusühingust, sihtasutusest ja avalik-õiguslikust juriidilisest isikust toetuse saaja korral, samuti teadus- ja arendusprojekte ellu viiva toetuse saaja korral ning riigihanke lepingu alusel riigiasutusest toetuse saaja korral, kui nii on sätestatud meetme tingimustes ja taotluse rahuldamise otsuses või programmis. Toetuse väljamakse enne kuludokumentide tasumist tingimusel, et omafinantseering on tasutud, võib teha ka toetuse andmisel ühtekuuluvusfondist või kui toetust antakse regionaalse tähtsusega transpordi infrastruktuuri arendamiseks.
(45) Toetuse võib enne kohustuse tekkimist välja maksta riigiasutusest toetuse saajale.»;
10) paragrahvi 25 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Enne taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse tegemist või investeeringute kava või programmi kinnitamist võib avalikustada ainult riigi- või kohaliku omavalitsuse asutusest taotleja ja tema taotlusega seotud andmeid, teiste taotlejate ja nende taotluste kohta võib avalikustada ainult statistilisi ülevaateid.»;
11) paragrahvi 25 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (7) Rahuldamata jäetud taotluse ja selle esitanud taotleja andmeid ei avalikustata. Avalikustada võib riigi- või kohaliku omavalitsuse asutusest taotleja ja tema rahuldamata jäetud taotlusega seotud andmeid.»;
12) paragrahvi 26 lõigetes 1 ja 7 ning paragrahvi 27 lõikes 4 asendatakse sõnad «EL territoriaalne koostöö» sõnadega «Euroopa territoriaalne koostöö» vastavas käändes;
13) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Kui ilmneb mõni käesoleva paragrahvi lõikes 1 või 2 nimetatud tagasinõudmise otsuse tegemise aluseks olev asjaolu, mille tulemusena tekkinud kahju suurust ei ole võimalik hinnata või selle hindamine on ebamõistlikult aja- või ressursimahukas, võib toetuse tagasi nõuda käesoleva paragrahvi lõike 6 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatud protsendi ulatuses.»;
14) paragrahvi 26 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Toetuse tagasinõudmise otsuse täitmata jätmise korral annab rakendusüksus, Euroopa territoriaalse koostöö puhul makseasutus või käesoleva paragrahvi lõikes 8 sätestatud juhul Siseministeerium otsuse sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.»;
15) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
« (8) Kui komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 14 lõikes 1 nimetatud ühine juhtorgan (edaspidi ENPI ühine juhtorgan) esitab komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 27 lõikes 2 nimetatud tagasinõude Eesti riigile, nõuab Siseministeerium toetuse tagasi vastavalt käesoleva paragrahvi lõike 6 alusel kehtestatud õigusaktis sätestatule.»;
16) paragrahvi 27 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Toetuse saaja peab toetuse tagasi maksma toetuse tagasinõudmise otsuses näidatud summas ja tähtpäevaks. Tähtaeg toetuse tagasimaksmiseks on 90 kalendripäeva tagasinõudmise otsuse kehtima hakkamise päevast arvates.
(2) Rakendusüksus või Euroopa territoriaalse koostöö puhul makseasutus või § 26 lõikes 8 sätestatud puhul Siseministeerium võib põhjendatud juhul toetuse saaja taotlusel ajatada toetuse tagasimaksmise, nõudes vajaduse korral tagatist.»;
17) paragrahvi 28 lõikes 2 asendatakse sõnad «tegemise päevast arvates» sõnadega «kehtima hakkamise päevast arvates»;
18) paragrahvi 28 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (7) Rakendusüksus, Euroopa territoriaalse koostöö puhul makseasutus ja § 26 lõikes 8 sätestatud juhul Siseministeerium võivad loobuda tagasinõutava toetuse, intressi ja viivise kogusumma jäägi nõudmisest, kui see on alla 50 krooni ning tasutud intressi ja viivise kogusummast on võimalik hüvitada tagasimaksmata toetuse summa jääk.»;
19) paragrahvi 30 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Toetuse saaja tegevuse üle teostab järelevalvet rakendusüksus, Euroopa territoriaalse koostöö puhul teostavad järelevalvet korraldusasutus ja liikmesriigi poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1080/2006 artikli 16 kohaselt nimetatud kontrolörid. Kui rakendusüksuseks on eraõiguslik juriidiline isik, teostab järelevalvet toetuse saaja üle rakendusüksus või rakendusasutus vastavalt halduslepingus kokkulepitule.»;
20) paragrahvi 32 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Rakendusüksus või Euroopa territoriaalse koostöö puhul Siseministeerium teavitab Rahandusministeeriumi ja rakendusasutust rikkumisest, sealhulgas nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 2 punktis 7 nimetatud eeskirjade eiramisest, süüteo kahtlusest ja teistest Euroopa Liidu finantshuve kahjustavatest tegevustest ning toetuse tagasinõudmisest.»;
21) seaduse 8. peatükk muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
EUROOPA TERRITORIAALSE KOOSTÖÖ RAKENDUSKAVADE NING ENPI ÜHISE RAKENDUSKAVA VÄLJATÖÖTAMINE JA ELLUVIIMINE
(3) Kui Euroopa territoriaalse koostöö korraldusasutus, makseasutus või auditeeriv asutus asub Eestis, nimetab vastavaid ülesandeid täitva valitsusasutuse, valitsusasutuse hallatava riigiasutuse või eraõigusliku juriidilise isiku Vabariigi Valitsus regionaalministri ettepanekul. Eraõigusliku juriidilise isikuga sõlmib regionaalminister korraldusasutuse, makseasutuse või auditeeriva asutuse ülesannete täitmiseks halduslepingu.
(4) Kui ühine tehniline sekretariaat asub Eestis, määrab selle ülesannete täitmise eest vastutava isiku või asutuse regionaalminister. Juriidilise isikuga sõlmib regionaalminister ühise tehnilise sekretariaadi ülesannete täitmiseks halduslepingu.
(5) Audiitorgrupi Eesti-poolsed liikmed nimetab regionaalminister.
(3) Kui Euroopa territoriaalse koostöö korraldus-, makse- või auditeeriv asutus asub Eestis, on regionaalministril õigus kokkuleppel teiste rakenduskavas osalevate riikide, korraldus- ja makseasutuse ning muude asjaomaste institutsioonidega vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikli 21 lõikele 2 kehtestada rakenduskava juhtimis- ja kontrollisüsteemide kirjeldus.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1080/2006 artikli 16 lõikes 1 nimetatud kontrollisüsteemi kirjelduse ja aruannete esitamise korra kehtestab ning kontrolli teostamise eest vastutava asutuse või isiku määrab regionaalminister. Juriidilise isikuga sõlmib regionaalminister kontrolli teostamiseks halduslepingu.
(2) Euroopa territoriaalse koostöö rakenduskava alusel toetuse andmise ja kasutamise hindamise ning seire kord, sealhulgas nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 63 nimetatud seirekomisjoni moodustamise kord, sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1080/2006 artikli 12 punkti 8 alapunkti b kohaselt rakenduskavas. Seirekomisjoni Eesti-poolsed liikmed nimetab regionaalminister.
(3) ENPI ühise rakenduskava alusel toetuse andmise ja kasutamise hindamise ning seire kord, sealhulgas komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 11 lõikes 1 nimetatud ühise seirekomitee moodustamise kord, sätestatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 951/2007 artikli 4 kohaselt ühises rakenduskavas. Ühise seirekomitee Eesti-poolsed liikmed nimetab regionaalminister.»;
« § 411. Seaduse rakendamine
(2) Käesoleva seaduse § 23 lõiked 41–43 ja lõige 45 jõustuvad 2009. aasta 1. jaanuaril.»


Asjaajamisjuhised - Põhja-Pärnumaa vald
Asjajamisjuhised
Toiming Taotluse/teatise esitamise kord Menetlustähtaeg/teatise esitamise aeg Kooskõlastused Riigilõiv Loa kehtivus
Projekteerimistingi-muste taotlemine
1) detailplaneeringu koostamise kohustuse puudumisel
2) detailplaneeringu olemasolul Elektrooniliselt ehitusregistri kaudu. Kui seda võimalust ei ole, siis esitada taotlus koos lisadega vallavalitusele, kes kannab taotluse registrisse Projekteerimistingi-mused antakse 30 päeva jooksul taotluse esitamise päevast arvates. Kui toimub avatud menetlus (ehitusseadustiku § 27 toodud juhul), siis antakse projekteerimistingimused 60 päeva jooksul Kooskõlastused ja arvamused tuleb tingimustele anda kuni 10 päeva jookusul. Kui taotlust ei esitanud kinnisasja omanik, kaasatakse menetlusse omanik ja vajadusel kinnisasjaga piirnevad kinnisasja omanikud 25 eurot (riigilõivuseadus § 3315) Projekteerimistingimused kehtivad 5 aastat
Ehitusteatise esitamine (lisa 1 ja lisa 2)
Ehitusteatise esitamine on nõutav kirjeldatud juhtudel. Elektrooniliselt ehitusregistri kaudu. Kui seda võimalust ei ole, siis esitada teatis vallavalitusele, kes kannab taotluse registrisse Ehitusteatis tuleb esitada vähemalt 10 päeva enne ehitise ehitamise alustamist Kui vallavalitsuse ei teavita ehitusteatise esitajat 10 päeva jooksul pärast teatise esitamist vajadusest andmete täiendavaks kontrollimiseks, siis võib alustada ehitamist Riigilõivuvaba Ehitusteatise alusel võib ehitist ehitada 2 aasta jooksul ehitusteatise esitamisest või täiendavate nõuete esitamisest või ehitusprojekti heakskiitmisest arvates.
Ehitusloa taotlemine (lisa 1 ja lisa 2)
(ehitusluba annab õiguse ehitada ehitist, mis vastab ehitusloa andmise aluseks olevale ehitusprojektile) Elektrooniliselt ehitusregistri kaudu. Kui seda võimalust ei ole, siis esitada taotlus koos lisadega vallavalitusele, kes kannab taotluse registrisse Ehitusluba antakse 30 päeva jooksul taotluse esitamise päevast arvates Vallavalitsus annab vajadusel kooskõlastamiseks ja arvamuse andmiseks kuni 10 päeva Riigilõivu tasumisel tuleb teha vahet, kas on tegemist hoone või rajatisega. Hoone ehitusloa taotluse läbivaatamine (riigilõivuseadus § 3311). Rajatise ehitusloa taotluse läbivaatamine (riigilõivuseadus § 3312) Ehitusluba kehtib 5 aastat. Kui ehitamisega on alustatud, siis kehtib ehitusluba kuni 7 aastat ehitusloa kehtima hakkamisest. Põhjendatud juhul võib ehitusloa kehtivuseks sätestada pikema tähtaja või muuta ehitusloa kehtivust.
Ehitamise alustamise päevaks loetakse esimene ehitusprojektile vastavate tööde tegemise päev.
Ehitamise alustamise teatise või ehitise lammutamise teatise esitamine Ehitusloa taotlenud isik on kohustatud esitama vähemalt 3 päeva enne ehitamise alustamist teatise ehitamise alustamise kohta. Ehitise täielikuks lammutamiseks ehitusteatise või -loa taotlenud isik on kohustatud esitama pädevale asutusele vähemalt 3 päeva pärast ehitise lammutamist teatise ehitise lammutamise kohta. Riigilõivuvaba
Kasutusteatise esitamine
Ehitusseadustiku § 47 sätestatud juhul tuleb ehitise kasutamisest või selle kasutusotstarbe muutmisest vallavalitsust teavitada.
Kasutusteatis tuleb esitada, kui ehitis on valmis ja soovitakse asuda kasutama ehitist või selle osa ning sellega seonduvalt on täidetud ehitise kasutamisele esitatavad nõuded.
Kasutusteatise esitamine on nõutav kirjeldatud juhtudel. Elektrooniliselt ehitusregistri kaudu. Kui seda võimalust ei ole, siis esitada teatis vallavalitusele, kes kannab taotluse registrisse Kasutusteatis tuleb esitada vähemalt 10 päeva enne ehitise kasutamise alustamist või selle kasutusotstarbe muutmist. Kui vallavalitsus ei teavita kasutusteatise esitajat 10 päeva jooksul pärast kasutusteatise esitamist vajadusest kasutusteatises esitatud andmete täiendavaks kontrollimiseks, siis võib asuda ehitist kasutama või muuta selle kasutusotstarvet. Riigilõivuvaba
Kasutusloa taotluse esitamine (lisa 1 ja lisa 2) Kasutusluba antakse, kui valminud ehitise ehitamine vastas ehitusloale ning ehitist on võimalik kasutada nõuete ja kasutusotstarbe kohaselt. Kasutusloaga määratakse ehitise kasutamise otsarve või muudetakse seda. Elektrooniliselt ehitusregistri kaudu. Kui seda võimalust ei ole, siis esitada taotlus vallavalitusele, kes kannab taotluse registrisse Kasutusluba antakse 30 päeva jooksul taotluse esitamise päevast arvates Vallavalitsus annab vajadusel kooskõlastamiseks ja arvamuse andmiseks kuni 10 päeva Riigilõivu tasumisel tuleb teha vahet, kas on tegemist hoone või rajatisega.Hoone kasutusloa taotluse läbivaatamine
(riigilõivuseadus § 3313)
(riigilõivuseadus § 3314) Kasutuluba on tähtajatu, kui kasutusloas pole sätestatud teisiti.
Puurkaevu või -augu asukoha kooskõlastamine Puurkaev on veehaarde, põhjaveeseire ja soojussüsteemi puurkaev.
Puurauk on põhjaveesire ja soojussüsteemi puurauk Vormikohane taotlus vallavalitsusele Kooskõlastus või sellest keeldumine antakse 10 tööpäeva jooksul taotluse saamisest arvates Riigilõivuvaba
Puurkaevu ja -augu ehitusloa taotluse esitamine (tootlikkus on üle 10 m³ ööpäevas või mida kasutab üle 50 inimese) Vormikohane taotlus vallavalitsusele Vallavalitsus kooskõlastab puurkaevu või -augu ehitusloa taotluse Keskkonnaametiga. Keskkonnaamet kooskõlastab taotluse või keeldub taotluse kooskõlastamisest kümne tööpäeva jooksul taotluse saamisest arvates. 30 eurot (riigilõivuseadus § 3312)
Ehitusloa taotlemine puurkaevu või -augu lammutamiseks Ehitisteatise esitamine pärast lammutamist Vormikohane taotlus koos lisadokumentide-ga vallavalitsusele Vormikohane teatis koos lisadokumentide-ga vallavalitsusele Teatis esitatakse 10 tööpäeva jooksul puurkaevu või -augu lammutamistööde lõpetamise päevast arvates Vallavalitsus informeerib lammutamisest Keskkonnaametit. 30 eurot (riigilõivuseadus § 3312). Teatise esitamine lõivuvaba.
Puurkaevu ja -augu kasutusloa taotluse (kui kasutusele võetakse puurkaev, mille ehitusprojektikohane tootlikkus on üle 10 m³ ööpäevas või mida kasutab rohkem kui 50 inimest) esitamine või kasutusteatise (kui kasutusele võetakse puurauk või selline puurkaev, mille ehitusprojektikohane tootlikkus on alla 10 m³ ööpäevas või mida kasutab vähem kui 50 inimest) esitamine Vormikohane taotlus vallavalitsusele Vallavalitsus kooskõlastab puurkaevu või -augu kasutusloa taotluse Tervisekaitseametiga 30 eurot (riigilõivuseadus § 3314).
Kasutusteatise esitamine lõivuvaba.
Kui te soovite enne ehitusseadustiku jõustumist ehitatud ehitisi ehitusregistrisse kanda, tuleb esitada andmete esitamise teatis (lisa 1 ja lisa 2) ning vastavad lisadokumendid.
Juhiseid annab ehitusspetsialist Raigo Jaanuste, tel 4473 711, 5307 9903 või raigo.jaanuste@pparnumaa.ee
NB! Kõik taotlused ja teatised, mis vallavalitsusele esitatakse peavad olema vormikohased.