7 spam kogumik: personal.ee – Personal Partner OÜ | Spam kirjade Eesti andmebaas
« Viimased kohad homsele!
ScandinavianToursi uudiskiri 13.04.2010 : Scandinaviantours »
Personalitöö oskused 1 päevaga
Wed, 14 Apr 2010 02:08:27 +0300
See aasta on ettevõtetele keeruline. Tuleb järjest rohkem otsida võimalusi, kuidas veel paremini kokku hoida. Ratsionaalsusest saab võtmesõna. Enamlevinuimaks osutuvad lahendused, mille tulemusena lisatakse allesjäänud töötajatele uusi töökohustusi. Võib juhtuda, et kõik personalitööga seonduv jääb asutuse juhi enda, sekretäri või mõne muu töötaja kanda. Kuidas personalitööd efektiivselt ja nõuetekohaselt korraldada, selleks oleme välja töötanud intensiivse väljaõppekursuse, mis annab ülevaate kõigest, mida on vaja teada hästi toimivast personalitööst. Kursus on mõeldud inimestele, kes tegelevad ettevõttes personalitööga oma põhitöö kõrvalt või on sellega alles alustanud ning vajavad ülevaadet ja täiendavaid teadmisi personalitööga seonduvast.
Kursus annab osalejatele praktilisi teadmisi ja oskusi personalitöö korraldamiseks ja tegemiseks organisatsioonis ning sobib neile, kes oma igapäevatöös puutuvad kokku inimeste töölevõtmisega, personalitoimingute tegemisega ning töösuhetega kaasneva asjaajamisega.
PERSONALISPETSIALISTI INTENSIIVKURSUS – 1 PÄEVANE VÄLJAÕPE
Aeg ja koht: 20.aprill 2010 kell 10.00-16.00 Tallinn, Rävala pst.8 V korrus auditoorium 514
Lektor: Karin Kuimet, Mainori Kõrgkooli lektor
Tulemuslik töökorraldus. Töökorraldust ja tööjaotust reglementeerivad dokumendid (tööleping, töökorralduse reeglid, juhendid ja protseduurid).
Kursuse hind: 2100.- kr
Hind sisaldab õppetööd, mahukaid õppematerjale, lõunat, kohvipause! (Hinnale lisandub käibemaks 20%)
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=48&cid=799″>siit või tel. 6556778, 5279999; e-mail .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee
Soovi korral saate tutvuda ka teiste koolitustega .a href=”http://www.personal.ee/”>www.personal.ee
Maksuseadused 2010
Mon, 19 Apr 2010 03:11:03 +0300
.a href=”http://www.personal.ee/”>
See aasta on toonud meile palju muudatusi maksuseadustes. Et kõigist muudatustest ja probleemidest aru saada korraldame hetkel väga aktuaalse õppepäeva käsitlemaks mitmeid olulisi muudatusi maksuseadustes, millega anname ülevaate millised muutused tulevad, millised seadused toimuma hakkasid, milliseid probleeme on see tekitanud ning milliseid lahendusi saame pakkuda uutes olukordades. Lisaks muudele olulistele muudatustele saate praktilise ülevaate palju probleeme tekitanud küsimusest lähetuse ja sõiduauto hüvitiste maksustamises ning erisoodustustest ja ka siirdehindade maksustamise võimalustest. Kindlustage oma teadmised maksuseadustes ja saavutage ühine arusaam maksuametnikega, kuna seoses mitmete muudatustega maksuseadustes ja probleemidega seaduste tõlgendamisel on tekkinud ettevõtetes probleeme seaduste rakendamisel. Alljärgneval õppepäeval annamegi praktilisi nõuandeid maksuseadustega toimetulekuks, et saaksite endale kindlustunde ka tulevikuks.
Aeg ja koht 27.aprill 2010.a. kell 10.00-16.30 Tallinn, Rävala 8 V korrus auditoorium 514
Lektor Tõnis Jakob, Ernst & Young Baltic maksukonsultant ja audiitor. Äripäeva hinnangul nimetatud Eesti värvikaimaks lektoriks
Tulumaksuseadus ja selle muudatused, probleemid ja lahendused
Tulumaksuseaduse muudatused alates 01.01.2010 sh:
seotud isikute määratlemine
muudatused püsiva tegevuskoha maksustamisel
muudatused füüsilise isiku tulude maksustamisel, s.h. elukoha võõrandamisel
Lähetuste uus maksustamine – Vabariigi Valitsuse 25.06.09 määrus nr.110
Sõiduauto hüvitiste maksustamine
Probleemid siirdehindadega
Ja palju muid probleeme ning lahendusi
Käibemaksuseadus ja selle muudatused, probleemid ja lahendused
Käibemaksuseaduse muudatused alates 01.01.2010 sh:
Muudatused teenuste maksustamisel ja deklareerimisel:
– uued sätted teenuste käibe toimumise koha määratlemisel
– teenuste käibe deklareerimine ühendusesisese käibe aruandel
Välisriigis kauba või teenuse soetamisel tasutud käibemaksu tagastamine.
Aktsiisilaosiseste tehingute maksustamine
Maksuvabastus kauba impordil.
Tagatise nõude võimaluse kehtestamine.
Ühe maksukohustuslasena registreeritud isikute käibemaksuarvestus.
Väärtpaberi, mis annab omanikule kinnisasja kasutamise õiguse, maksustamine
Ja lisaks paljude teiste käibemaksuseaduse muudatuste tõlgendamine ja probleemilahendused
Maksuameti ettekirjutused ja kohtupraktika
SOODUSHIND ainult 1395.- kr.
Hind sisaldab õppetööd, õppematerjale, lõunat, kohvipausi! (Hinnale lisandub käibemaks 20%)
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=46&cid=724″>siit, 6556778, 5279999, e-mail .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee, .a href=”http://www.personal.ee/”>www.personal.ee
Personalidokumendid ja -arvestus
Fri, 23 Apr 2010 01:51:24 +0300
Personalitöötaja on asutuse võtmeisik, tema kanda on suurem osa asutuse dokumentatsioonist ning sellega seonduvalt lasub temal ka suur vastutus. Millised on kohustuslikud dokumendid töötaja töölevõtmisel, millised dokumendid aitavad anda ülevaadet töökohtade hindamisel ja töö tasustamisel, kuidas neid dokumente vormistada, kuidas pidada personaliregistrit ning personaliaruandeid? Nendele küsimustele vastuse saamiseks oleme kokku pannud koolituspäeva, mis annab osalejatele ülevaate personalitöös vajalikest dokumentidest, nende loomisest ja koostamisest, omavahelistest seostest ning dokumentide korrektse vormistamise ja haldamise nõuetest.
PERSONALITÖÖ DOKUMENDID JA PERSONALIARVESTUS ORGANISATSIOONIS
Aeg ja koht: 28.aprill 2010 kell 10.00-16.00 Tallinn, Rävala pst.8 V korrus auditoorium 514
Lektor: Karin Kuimet, lektor, Mainori Kõrgkool
Personalidokumentide liigid organisatsioonides
Töölepingud (sõlmimine, muutmine, lõpetamine, peatamine, kokkulepped).
Organisatsioonisisesed personalitöö dokumendid ja nende koostamine.
Tööanalüüs ja ametijuhendite koostamine.
Töökohtade hindamise dokumenteerimine
Värbamise ja valiku dokumenteerimine
Personali hindamise läbiviimisega seonduvad dokumendid.
Töötajate koolitamise ja arendamisega seonduvad dokumendid.
Töökorraldust reguleerivad dokumendid.
Tööohutusjuhendid ja terviseriskide hindamise dokumendid.
Tööaja arvestusega seonduvad dokumendid
Töö tasustamise süsteemide loomine, kooskõlastamine ja kinnitamine
Personaliregistrid ja personaliaruanded: koostamine ja valik
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=48&cid=801″>siit või tel.6556778, 5279999; e-mail .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee
Tööõigusprobleemid ettevõtjal
Mon, 26 Apr 2010 02:39:43 +0300
Kuna töölepingutega seonduv kütab jätkuvalt kirgi ja on juba tekkinud palju probleeme seoses kehtima hakanud uue Töölepingu seadusega, mis erineb oluliselt eelmisest seadusest nii sisu kui vormi poolest, siis korraldame koolituse neile, kes tahaksid töölepinguteemadel täit selgust saada. Mis siis muutus meie kõigi jaoks? Ja kas Teil on juba kõik vajalikud muudatused tehtud? Selgitamaks uut Töölepingu seadust, et jõuaksite veel oma dokumendid korrastada ja seadusega kooskõlla viia, korraldamegi selleteemalise põhjaliku koolituse, kus toome välja uue ja vana seaduse peamised erisused ning arutame koos esilekerkinud küsimuste üle ja seda nüüd eriti soodsalt arvestades ka väiksemaid võimalusi omavate ettevõtetega.
TÖÖÕIGUSPROBLEEMID JA ETTEVÕTJA. TÖÖLEPINGU SEADUS
Aeg ja koht 5.mai 2010 kell 10.00-15.30 Tallinn, Rävala pst.8 V korrus auditoorium 514
Lektor Thea Rohtla Labour Consulting Tööõigusbüroo tegevjuht, endine Tallinna ja Harjumaa Töövaidluskomisjoni juhataja
1. Tööleping §1- §14
– Peamised erisused võrrelduna kehtinud seadusega
– Küsimused – vastused
2. Töötaja kohustused, konkurentsipiirang, töölähetus §15 – §27
3. Tööandja kohustused, töötasu, koolituskulud §28 – §41
– Peamised erisused võrrelduna varem kehtinud seadusega
4. Töö- ja puhkeaeg §42 – §53
5. Puhkus, puhkusetasud ja ajakava §54 – §71
6. Töötaja vastutuse piirangud §72 – §78
7. Töölepingu lõppemine §79 – §94
8. Ülesütlemise kord, tühisus ja vaidlustamine ja töölepingu üleminek §95- §113
Ülesütlemisavaldus, tööandja ja töötaja etteteatamise tähtajad, vaba aja andmise kohustus, hüvitis, informeerimine ja konsulteerimine, tööturuameti teavitamine, kollektiivne ülesütlemine, ülesütlemise tühisus ja vaidlustamine, kahju hüvitamine, nõuete aegumise erisus, töölepingu kehtivus ettevõtte üleminekul, informeerimine ja konsulteerimine.
9. Vastutus ja rahatrahvid
11. Vajalikud muudatused seoses lepingute ümbervormistamisega.
Hind sisaldab õppetööd, mahukaid õppematerjale, lõunasööki ja kohvipause! (Hinnale lisandub käibemaks)
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=49&cid=818″>siit 6556778, 5279999; e-mail .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee või .a href=”http://www.personal.ee/”>www.personal.ee
Kohustuslik TTOS koolitus – 06.05.2010
Wed, 28 Apr 2010 02:46:27 +0300
Personali Arendus Keskus <personaliarendaja . gmail . com>
Vastavalt Sotsiaalministeeriumi 14. detsembri 2000. a. määrusele nr 80 “Töötervishoiu- ja tööohutusalase väljaõppe ja täiendõppe kord” peavad töökeskkonnaspetsialist, töökeskkonnavolinik ning töökeskkonnanõukogu liikmed läbima täiendõppe vähemalt kord viie aasta jooksul, mõningatel juhtudel ka varem. Töötervishoiu ja tööohutuse seadus on viimastel aastatel läbi teinud mitmeid muudatusi. Paljudes Euroopa riikides maksab tööandja ise töötajatele haigestumise korral hüvitust – see teema on ka Eestis päevakorral.
Koolitus annab põhjaliku ülevaate, kuidas oma ettevõttes tööohutust paremini korraldada, millised on olulisemad seadusemuudatused, millised on võimalikud probleemid ja kuidas neid lahendada.
TÖÖTERVISHOIU JA TÖÖOHUTUSE TÖÖ KORRALDAMINE ETTEVÕTTES – SEADUSEMUUDATUSED
Aeg ja koht: 6.mai 2010.a. Tallinn, Rävala 8 V korrus auditoorium 514
Lektor: Priit Siitan, Tallinna Tehnikakõrgkooli dekaan, tunnustatud töötervishoiu ja tööohutuse spetsialist, endine Tööinspektsiooni peadirektor
– Euroopa Liidu tööohutuse ja töötervishoiu põhiprintsiibid;
– Töökeskkonnapoliitika arengusuunad Euroopa Liidus, võimalikud arengusuunad Eestis;
– Töötervishoiu ja tööohutuse seadus (TTOS);
– Mida peaks tööandja teadma ennetustegevusest terviseriskide vältimiseks või vähendamiseks?
– Tööandja kohustused ja õigused (TTOS);
– Töötaja kohustused ja õigused (TTOS);
– Töökeskkonna alase töö korraldamine ettevõttes;
– Töökeskkonna ohutegurid, riskianalüüs, riskide haldamine, tegevuskava, sisekontroll;
– Miks paljudes Euroopa riikides tööandja maksab ise töötajatele haigestumise korral hüvitust? (ka Eestis sama teema päevakorral)
– Tööandja vastutus töötaja tervisele tekitatud kahju eest. Näiteid kohtupraktikast.
SOODUSHIND Teile ainult 1395.- kr.
Hind sisaldab õppetööd, mahukaid õppematerjale, lõunasööki ja kohvipause! (Hinnale lisandub käibemaks 20%)
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=54&cid=304″>siit, 6556778, 5279999; e-mail .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee või .a href=”http://www.personal.ee/”>www.personal.ee
Kui Te edaspidi ei soovi meie kursuste kohta informatsiooni saada, saatke meile vastuskiri ja Teie e-maili aadress kustustatakse nimekirjast.
Fri, 30 Apr 2010 01:47:08 +0300
Aeg ja koht: 6.mai 2010 a. Tallinn, Rävala pst 8 V korrus auditoorium 514
Lisainfo ja osavõtuks registreerimine .a href=”http://www.personal.ee/?p=50&cid=732″>siit, 6556778; 5279999, .a href=”mailto:info . personal . ee”>info . personal . ee või .a href=”http://www.personal.ee/”>www.personal.ee
Späm e-mail oli saadetud firma postkasti ja avaldatud siin 14. aprill 2010 saatja sõnumi laiemaks levitamiseks (This spam e-mail was received by firma and published here to spread this message content). | Tags: Giro Povilaitis, Personal Partner OÜ, personal.ee, Personali Arenduskeskus Kategooria: database of spam server addresses in Estonia, koolitus - training, spam kirjade saatjate andmebaas


Ohtlikke veoseid vedava autojuhi kutseoskusnõuded, koolitamise eeskiri ja koolituskursuse õppekava – Riigi Teataja
Ohtlikke veoseid vedava autojuhi kutseoskusnõuded, koolitamise eeskiri ja koolituskursuse õppekava
Ohtlikke veoseid vedava autojuhi kutseoskusnõuded, koolitamise eeskiri ja koolituskursuse õppekava - sisukord
§ 2 Ohtlikke veoseid vedava autojuhi põhilised teadmised ja praktilised oskused
§ 3 Paakides ohtlikke veoseid vedava autojuhi täiendavad teadmised
§ 4 Lõhkeaineid vedava autojuhi täiendavad teadmised
§ 5 Radioaktiivseid materjale vedava autojuhi täiendavad teadmised
§ 6 Õppekava ülesanne
§ 7 Põhikoolituse teemad
§ 8 Paakveo erikoolituse teemad
§ 9 Lõhkeainete veo erikoolituse teemad
§ 10 Radioaktiivsete materjalide veo erikoolituse teemad
§ 11 Täienduskoolituse teemad
§ 12 Koolituse korraldus, koolituse liigid ja mahud
§ 13 Vastuvõtu tingimused
§ 14 Koolitajale esitatavad nõuded
§ 15 Õppekava läbimine
§ 16 Eksami korraldus
§ 17 Tunnistuse väljastamine
RT I, 22.04.2015, 13
Vastu võetud 06.06.2013 nr 37
RT I, 12.06.2013, 15
19.12.2014 RT I, 29.12.2014, 19 01.01.2015
Käesoleva määruse nõuded kehtivad ohtlikke veoseid vedavale autojuhile, ohtlike veoste veo autojuhi koolitusi läbi viivale õppeasutusele, eksami korraldajale ja tunnistuste väljastajale. Määruses sätestatud nõuded on aluseks ohtlikke veoseid vedavate autojuhtide koolitamisel ja eksamineerimisel.
§ 2. Ohtlikke veoseid vedava autojuhi põhilised teadmised ja praktilised oskused
(1) Ohtlikke veoseid vedav autojuht peab teadma:
6) autojuhi lubatud ja keelatud tegevusi ohtlike veoste autoveo ajal;
9) ettevaatusabinõusid ohtlike veoste peale- ja mahalaadimisel;
10) pakendatud veoste kinnitamise nõudeid;
14) liikluspiirangute korda tunnelites ja juhiseid tunnelis käitumiseks, eelkõige vahejuhtumite ennetamist, ohutust ning tulekahju, õnnetusevõi ohuolukorras toimimist;
15) turvalisuse jälgimise võimalusi.
(2) Ohtlikke veoseid vedav autojuht peab oskama tegutseda õnnetusjuhtumi korral, eelkõige anda veose omadustest tuleneva ohuga seotud esmaabi, tagada liiklusohutus, oskama kasutada veoüksuse kohustuslikku varustust ja „Ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe” (edaspidi ADR) kohastes kirjalikes ohutusjuhistes nimetatud varustust.
§ 3. Paakides ohtlikke veoseid vedava autojuhi täiendavad teadmised
Paakides ohtlikke veoseid vedav autojuht peab teadma:
1) paake või paakkonteinereid vedava veoüksuse ebastabiilset liikumist põhjustavaid tegureid ja nende mõju liiklusohutusele;
4) täiendavaid nõudeid paaksõiduki kasutamisele, eelkõige ohtlike veoste autoveole lubamise tunnistusele, tehnilisele järelevalvele, paaksõiduki markeerimisele.
§ 4. Lõhkeaineid vedava autojuhi täiendavad teadmised
Lõhkeaineid vedava sõiduki juht peab teadma:
1) ohtlike veoste ADR liigituse alusel klassi 1 (edaspidi klass 1) kuuluvatele lõhke- ja pürotehnilistele ainetele ja neid sisaldavatele esemetele (edaspidi lõhkeained) iseloomulikke ohte;
2) täiendavaid nõudeid klassi 1 kuuluvate lõhkeainete veo korraldamisel ja liitkoorma koostamisel.
§ 5. Radioaktiivseid materjale vedava autojuhi täiendavad teadmised
Radioaktiivseid materjale vedava sõiduki juht peab teadma:
1) ohtlike veoste ADR liigituse alusel klassi 7 (edaspidi klass 7) kuuluvate radioaktiivsete materjalide (edaspidi radioaktiivsed materjalid) ioniseerivast kiirgusest tulenevaid iseloomulikke ohte;
2) täiendavaid nõudeid radioaktiivsete materjalide pakkimisel, käsitsemisel, virnastamisel ja liitkoorma koostamisel;
3) radioaktiivsete materjalide veol toimunud õnnetuse puhul tarvitusele võetavaid abinõusid.
§ 6. Õppekava ülesanne
Ohtlikke veoseid vedava autojuhi õppekava määrab autojuhi koolitamise korralduslikud alused, kohustuslikud teemad ja nende mahud, nõuded õppetulemuste hindamisele, vastava koolituse läbimist tõendava tunnistuse väljaandmisele, tunnistuse kehtivusele ja täienduskoolituse läbiviimisele.
§ 7. Põhikoolituse teemad
(1) Põhikoolituse õppekava peab hõlmama vähemalt järgmisi teemasid:
5) tegevus õnnetusjuhtumi korral (vähemalt esmaabi, liiklusohutus, põhiteadmised ADR ohutusjuhiste kohaste kaitsevahendite kasutamise kohta);
11) pakendatud veoste kinnitamine;
12) üldteave tsiviilvastutuse kohta;
13) teave mitmeliigilise veo kohta;
14) saadetise käsitsemise ja ladustamise nõuded;
15) liikluspiirangute kord tunnelites ja juhiseid tunnelis käitumiseks (vähemalt vahejuhtumite ennetamine, ohutus, toimimine tulekahju korral või muus ohuolukorras);
16) turvalisuse jälgimise võimalused.
(2) Individuaalne praktiline õppus peab andma oskusi esmaabi andmiseks, ADR ohutusjuhiste kohase varustuse kasutamiseks ja liiklusohutuse tagamiseks.
§ 8. Paakveo erikoolituse teemad
(1) Paakveo erikoolituse õppekava peab hõlmama vähemalt järgmisi teemasid:
1) paake või paakkonteinereid vedava veoüksuse ebastabiilset liikumist põhjustavad tegurid ja nende mõju liiklusohutusele;
4) täiendavad nõuded paaksõiduki kasutamisel (vähemalt ametliku kinnituse tunnistus, tehniline järelevalve, paaksõiduki markeerimine).
(2) Individuaalne praktiline õppus peab andma oskusi paakveo täiendava varustuse kasutamiseks ja liiklusohutuse tagamiseks.
§ 9. Lõhkeainete veo erikoolituse teemad
Lõhkeainete veo erikoolituse õppekava peab hõlmama vähemalt järgmisi teemasid:
3) täiendavad nõuded lõhkeaineid vedavatele veoüksustele.
§ 10. Radioaktiivsete materjalide veo erikoolituse teemad
Radioaktiivsete materjalide veo erikoolituse õppekava peab hõlmama vähemalt järgmisi teemasid:
3) radioaktiivsete materjalide veol toimunud õnnetuse puhul tarvitusele võetavad erimeetmed.
§ 11. Täienduskoolituse teemad
(1) Täienduskoolitusel peavad olema käsitletud vähemalt järgmised teemad:
(2) Juht võib asendada täienduskoolituse ja eksami vastava esmase koolituse ja eksamiga.
§ 12. Koolituse korraldus, koolituse liigid ja mahud
(1) Ohtlikke veoseid vedavate autojuhtide koolitamist võib teostada ainult Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi poolt tunnustatud õppeasutus (edaspidi koolitaja).
(2) Ohtlikke veoseid vedav autojuht peab läbima põhikoolituse kursuse ja alljärgnevatel juhtudel ka vastava erikoolituse kursuse:
1) püsipaakide ja vahetatavate paakidega ning paakkonteinerite ja mahutikogumiga veoüksuse autojuhid;
2) lõhkeainete veo autojuhid;
3) radioaktiivsete materjalide veo autojuhid.
(3) Ohtlikke veoseid vedavate autojuhtide koolituse maht peab olema:
1) põhikoolituse osas vähemalt 18 õppetundi, sealhulgas käesoleva määruse § 7 lõikes 2 sätestatud praktilised õppetunnid;
2) erikoolitusel vedelike ja gaaside paakveo osas vähemalt 12 õppetundi, sealhulgas käesoleva määruse § 8 lõikes 2 sätestatud praktilised õppetunnid;
3) erikoolitusel klassi 1 lõhkeainete ja neid sisaldavate esemete veo osas vähemalt kaheksa õppetundi;
4) erikoolitusel klassi 7 radioaktiivsete materjalide veo osas vähemalt kaheksa õppetundi.
(4) Ohtlike veoste veo autojuhi tunnistuse omanik peab läbima täienduskoolituse ja sooritama sellekohase eksami enne tunnistuse kehtivusaja lõppemist.
(5) Individuaalset praktilist õppust sisaldava ohtlikke veoseid vedava autojuhi täienduskoolituse maht peab vähemalt 16 õppetundi, kui koolituskursus koosneb põhikoolituse ja valikuliselt ühest erikoolitusest. Kui on tegemist ainult põhikoolituse või üksiku erikoolituse osas täienduskoolitusega, peab koolituse maht olema vähemalt pool vastava esmase põhikoolituse või esmase erikoolituse mahust, mis on ette nähtud käesoleva paragrahvi lõikes 3.
(6) Ühel koolituspäeval ei tohi toimuda rohkem kui kaheksa õppetundi.
(7) Ühe õppetunni kestus peab olema 45 minutit.
§ 13. Vastuvõtu tingimused
(1) Ohtlikke veoseid vedava autojuhi koolituskursusele võetakse vastu Eesti või teise Euroopa Liidu liikmesriigi kodanik või rahvastikuregistrisse kantud füüsiline isik, kellel on olnud kehtiv B-, C1- või C-kategooria mootorsõiduki juhiluba vähemalt kaks aastat.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhiloa omamise aja hulka ei arvestata piiratud juhtimisõigusega juhiloa omamise aega.
(3) Ohtlikke veoseid vedava autojuhi koolituskursusel osalemiseks peab isik esitama koolitajale:
2) ohtlike veoste veo autojuhi tunnistuse, kui see on olemas.
(4) Koolitaja peab kolm päeva enne koolituskursuse algust teavitama Maanteeametit käesoleva määruse § 12 lõigetes 2 ja 4 sätestatud koolituskursuse liigist, koolituskursuse läbiviimise kohast ning koolituskursuse algus- ja lõpukuupäevast.
(5) Maanteeametil on õigus nõuda koolitajalt koolituskursuse tunniplaani.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 nimetatud andmevahetus toimub koolitaja ja Maanteeameti vahel elektroonselt. Dokumentide saatja peab seejuures olema veebikeskkonnas autenditud või dokumendid peavad olema digitaalselt allkirjastatud.
§ 14. Koolitajale esitatavad nõuded
(1) Ohtlike veoste veo autojuhi koolituse õppeasutuses peavad olema:
1) erialaselt sisustatud õppeklass(id);
2) tehnilised abivahendid, metoodilised materjalid ja näitlikud õppevahendid;
3) vahendid esmaabi praktiliseks õpetamiseks;
4) autojuhi ADR kohastes ohutusjuhistes sõiduki meeskonna liikmetele ettenähtud kaitsevahendid.
(2) Õppeasutuse õppejõud peab omama tehnilist kõrgharidust, pedagoogilise töö ja ohtlike veoste valdkonnas töötamise kogemust.
(3) Klassi 1 lõhkeainete ja neid sisaldavate esemete erikoolituse õppejõud peab olema läbinud lõhkematerjalide käitlemise alase täiendava koolituse ning ta peab omama lõhkeainete valdkonnas töötamise kogemust.
(4) Klassi 7 radioaktiivsete materjalide erikoolituse õppejõud peab olema läbinud kiirgusohutuse alase täiendava koolituse ning omama kiirgusseaduse mõistes kiirgustegevusloa valdkonnas töötamise kogemust.
§ 15. Õppekava läbimine
(1) Koolitusasutus peab koolituskursuse lõppemisele järgneval päeval elektroonilisel teel edastama Maanteeametile käesoleva määruse § 12 lõigetes 2 ja 4 sätestatud koolituskursuse nimetuse, koolituskursuse lõpetanud isikute ees- ja perekonnanimed ning sünniajad. Dokumentide saatja peab seejuures olema veebikeskkonnas autenditud või dokumendid peavad olema digitaalselt allkirjastatud.
(2) Isikud, kelle kohta käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmed on koolitaja poolt elektrooniliselt edastatud Maanteeametile ning need on kantud liiklusregistrisse, ei pea eksamile registreerumiseks esitama koolitaja poolt väljastatavat koolituskursuse läbimist tõendavat dokumenti.
(3) Autojuhi koolitamine lõpeb eksami sooritamisega Maanteeametis.
(4) Kui Maanteeametis puudub elektrooniline foto, millel isik on kujutatud otsevaates, peakatteta ning tavapärase näoilmega, või dokumendifoto, mis ei tohi olla väiksem kui 35×45 mm või see on vanem kui viis aastat, peab kursusel osalev isik tegema foto kutsetunnistuse taotlemisel Maanteeametis. Isiku nõusolekul võib kasutada isikut tõendavate dokumentide andmekogus olevat fotot ja allkirjakujutist.
[RT I, 29.12.2014, 19 - jõust. 01.01.2015]
§ 16. Eksami korraldus
(1) Eksamiküsimustik peab hõlmama autojuhi koolituse õppekavas ettenähtud kõiki õppeaineid kutseoskusnõuete ulatuses.
(2) Põhikoolituse eksam koosneb valikvastustega testist, milles on vähemalt 25 küsimust. Eksami kestus ei või olla lühem kui 45 minutit.
(3) Pärast põhikoolituse eksami sooritamist tehakse vastavalt paakveo, lõhkeainete veo või radioaktiivsete materjalide veo erikoolituse kursuse läbimiseks ettenähtud eksam, mis koosneb valikvastustega testist, milles on vähemalt 15 küsimust. Eksami kestus ei või olla lühem kui 25 minutit.
(4) Ohtlikke veoseid vedava autojuhi täienduskoolituse eksam koosneb valikvastustega testist, milles on vähemalt 15 küsimust. Eksami kestus ei või olla lühem kui 25 minutit.
(5) Põhikoolituse ja erikoolituse eksamid võib sooritada ühel päeval.
(6) Ohtlikke veoseid vedava autojuhi põhikoolituse, erikoolituse või täienduskoolituse eksamil peab igal esitatud küsimusel olema vähemalt üks õige vastusevariant. Eksami tulemusi hinnates loetakse eksam edukalt sooritatuks, kui eksamineeritav vastab igas läbitud koolituse osas esitatud küsimustest õigesti vähemalt 60 protsenti.
(7) Eksamit mitte sooritanud või mitte ilmunud isikul on õigus sooritada uus eksam Maanteeametiga kokkulepitud ajal, kuid mitte hiljem kui kaks aastat koolituse lõppemise kuupäevast.
§ 17. Tunnistuse väljastamine
(1) Maanteeamet annab eksami edukalt sooritanud isikule teede ja sideministri 14. detsembri 2001. a määruse nr 118 „Ohtlike veoste autoveo eeskirja” lisa 9 kohase juhi ADR koolitustunnistuse (edaspidi tunnistus).
(2) Tunnistuse kehtivusaeg on viis aastat alates kuupäevast, mil juht sooritab põhikoolituse või koos põhikoolitusega ka erikoolituse või täienduskoolituse eksami.
(3) Kui juht laiendab tunnistuse kehtivusajal selle ulatust käesoleva määruse § 12 lõikes 2 nimetatud erikoolituse kursuse läbimisega, on uuel tunnistusel sama kehtivusaeg nagu eelmisel tunnistusel. Kui juht on sooritanud erikoolituse eksami, kehtib spetsialiseerumine tunnistuse aegumise kuupäevani.
(4) Täienduskoolituse korral käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud uue tunnistuse kehtivusaeg algab eelmise tunnistuse kehtivusaja lõppemise kuupäevast, kui juht osales täienduskoolitusel ja sooritas edukalt eksami kaheteistkümne kuu jooksul enne tunnistuse aegumist.
(5) Täienduskoolituse korral käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud uue tunnistuse kehtivusaeg algab eksami sooritamise kuupäevast, kui juht sooritas eksami varem kui kaheteistkümne kuu jooksul enne tunnistuse aegumist.
(6) Kadunud, hävinud või kasutuskõlbmatuks muutunud tunnistuse asemel on isikul õigus taotleda tunnistuse andjalt duplikaati.
(7) Tunnistuse duplikaadi taotleja peab Maanteeametile esitama selgituse tunnistuse asendamise tinginud asjaolude kohta, käesoleva määruse § 13 lõike 3 punktis 1 nimetatud dokumendi ja tasuma riigilõivu.
(2) Määrus jõustub 2013. aasta 1. juulil.


text:
Maakondade sümbolite kehtestamine – Riigi Teataja
Maakondade sümbolite kehtestamine
Maakondade sümbolite kehtestamine - sisukord
§ 2 Maakonna sümbolid
2 Maakonna sümbolid
§ 3 Maakondade vapid
§ 4 Maakondade lipud
3 Maakonna sümbolite kasutamine
§ 5 Maakonna vapi kasutamine
§ 6 Maakonna lipu kasutamine
§ 7 Maakonna lipu heiskamine
§ 8 Regionaalministri 21. jaanuari 2011. a määruse nr 1 „Põlva maakonna sümbolite ja teenetemärkide kehtestamine” muutmine
RT I, 23.12.2017, 39
Vastu võetud 26.09.2014 nr 40
RT I, 09.10.2014, 8
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse maakonna sümbolid, nende kirjeldus ja kasutamise kord.
(2) Käesolevas määruses ei käsitleta maakonna teenetemärke.
§ 2. Maakonna sümbolid
Maakonna sümbolid on vapp ja lipp.
2. peatükk Maakonna sümbolid
§ 3. Maakondade vapid
(1) Harju maakonna vapil on punasel kilbil hõbedane rist. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 1.
(2) Hiiu maakonna vapil on hõbedasel kilbil kolme sõlmega punane rippuv köis nelja punast värvi liilia vahel. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 2.
(3) Ida-Viru maakonna vapil on sinisel kilbil paremalt eenduv hõbedane müüritud linnusemüür, mis lõpeb punase katuselise torniga, ja müüri kohal on ristatud kaks hõbedast mõõka. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 3.
(4) Jõgeva maakonna vapil on sinise ja rohelisega vasakult kaldjaotatud kilbil hõbedane lainelõikes langev kaldpalk, millel on kaks sinist lainelõikes langevat latti; ülemisel väljal on kuldne ristikuleht, alumisel väljal kolm kuldset viljapead. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 4.
(5) Järva maakonna vapil on sinisel kilbil hõbedane torniga linnus ja jaluses on kolm hõbedast lainelõikes rõhtlatti. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 5.
(6) Lääne maakonna vapil on punasel kilbil kuldse aupaistega hõbedane lendutõusev tagasivaatav kotkas. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 6.
(7) Lääne-Viru maakonna vapil on sinisel kilbil paremalt eenduv hõbedane müüritisega linnusemüür, mis lõpeb kuldse katusega torniga, ja müüri kohal on ristamisi kaks hõbedast mõõka. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 7.
(8) Põlva maakonna vapil on kuldsel kilbil kolm musta istuvat kobrast langeva talana. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 8.
(9) Pärnu maakonna vapil on kuldsel kilbil must püstine karu. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 9.
(10) Rapla maakonna vapil on punase, kuldse, sinise ja punasega neljaks jaotatud kilbil hõbedane rist. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 10.
(11) Saare maakonna vapil on sinisel kilbil seitsme kuldse pardakilbiga hõbedane viikingilaev ujumas kolmel hõbedasel lainelõikes rõhtlatil. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 11.
(12) Tartu maakonna vapil on sinise ja rohelisega vasakult kaldjaotatud kilbil hõbedane lainelõikes langev kaldpalk, millel on kaks sinist lainelõikes langevat latti; ülemisel väljal on kuueharuline kuldne täht ja alumisel väljal kuldne tammeoks. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 12.
(13) Valga maakonna vapil on sinise ja hõbedaga paremalt kaldjaotatud kilbil ülemisel väljal neli viieharulist hõbedast tähte. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 13.
(14) Viljandi maakonna vapil on sinisel kilbil mõõka hoidev hõbedane tõstetud tiibadega tagasivaatav kotkas; kotka rinnal on rohelisel kilbil kolm kuldset võrsuvat viljapead. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 14.
(15) Võru maakonna vapil on sinisel kilbil kuldne võru ja hõbedane mõõk langeva talana. Vapi etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 15.
§ 4. Maakondade lipud
(1) Harju maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Harju maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 16.
(2) Hiiu maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Hiiu maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 17.
(3) Ida-Viru maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Ida-Viru maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 18.
(4) Jõgeva maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Jõgeva maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 19.
(5) Järva maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Järva maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 20.
(6) Lääne maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Lääne maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 21.
(7) Lääne-Viru maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Lääne-Viru maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 22.
(8) Põlva maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Põlva maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 23.
(9) Pärnu maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Pärnu maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 24.
(10) Rapla maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Rapla maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 25.
(11) Saare maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Saare maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 26.
(12) Tartu maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Tartu maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 27.
(13) Valga maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Valga maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 28.
(14) Viljandi maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Viljandi maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 29.
(15) Võru maakonna lipul on valge ja rohelisega põigiti jaotatud väljal aupunktis Võru maakonna vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut, normaalsuurus on 105×165 cm. Lipu etalonkujutis on esitatud käesoleva määruse lisas 30.
3. peatükk Maakonna sümbolite kasutamine
§ 5. Maakonna vapi kasutamine
(1) Maakonna vapi kasutamist võivad korraldada vastava maakonna kohaliku omavalitsuse üksused ühiselt (edaspidi kohalikud omavalitsused), eelkõige kohalike omavalitsusüksuste liidu või muu ühiselt asutatud juriidilise isiku (edaspidi kohalike omavalitsuste ühendus) kaudu.
(2) Vapi kujutist võib kasutada maakonnas paikneva kohaliku omavalitsuse üksuse organi või kohalike omavalitsuste üksuste ühenduse pitseris. Pitsatite kasutamine sätestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse organi asjaajamiskorras või kohalike omavalitsuste ühenduse põhikirjas.
(3) [Kehtetu - RT I, 23.12.2017, 34 - jõust. 29.12.2017]
(4) [Kehtetu - RT I, 23.12.2017, 34 - jõust. 29.12.2017]
(5) Kui lõikes 1 sätestatud kohalikud omavalitsused või kohalike omavalitsuste ühendus ei soovi korraldada vapi kasutamist, korraldab selle hoiustamise Rahandusministeerium.
§ 6. Maakonna lipu kasutamine
(1) Maakonna lipu kasutamist võivad korraldada kohalikud omavalitsused, eelkõige kohaliku omavalitsuste ühenduse kaudu.
(2) [Kehtetu - RT I, 23.12.2017, 34 - jõust. 29.12.2017]
(4) Kui lõikes 1 sätestatud kohalikud omavalitsused või kohalike omavalitsuste ühendus ei soovi korraldada lipu kasutamist, korraldab selle hoiustamise Rahandusministeerium.
§ 7. Maakonna lipu heiskamine
(1) Lippu võib heisata maakonna kohaliku omavalitsuse üksuse organi hoonel ja lipuväljakul.
(2) Maakonna lippu võib heisata maakonna pidupäevadel ja tähtsündmustel, samuti koos Eesti lipuga Eesti lipu seaduses sätestatud lipupäevadel ja teiste riikide lippudega.
(3) Lõikes 2 nimetatud juhtudel on õigus heisata maakonna lipp ka maakonna elanikel.
(5) Lipu heiskamisel lähtutakse Eesti lipu kasutamise korrast ja heast tavast.
§ 8. Regionaalministri 21. jaanuari 2011. a määruse nr 1 „Põlva maakonna sümbolite ja teenetemärkide kehtestamine” muutmine
Lisa 1 Harju maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 2 Hiiu maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 3 Ida-Viru maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 4 Jõgeva maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 5 Järva maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 6 Lääne maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 7 Lääne-Viru maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 8 Põlva maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 9 Pärnu maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 10 Rapla maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 11 Saare maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 12 Tartu maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 13 Valga maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 14 Viljandi maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 15 Võru maakonna vapi etalonkujutis
Lisa 16 Harju maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 17 Hiiu maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 18 Ida-Viru maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 19 Jõgeva maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 20 Järva maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 21 Lääne maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 22 Lääne-Viru maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 23 Põlva maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 24 Pärnu maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 25 Rapla maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 26 Saare maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 27 Tartu maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 28 Valga maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 29 Viljandi maakonna lipu etalonkujutis
Lisa 30 Võru maakonna lipu etalonkujutis

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8


Veterinaarkorralduse seadus – Riigi Teataja
Veterinaarkorralduse seadus (lühend - VetKS)
Veterinaarkorralduse seadus - sisukord
§ 2 Loom ja loomne saadus
§ 21 Veterinaarnõuded ja tõendamine
§ 22 Veterinaararsti kvalifikatsiooni omandamine
§ 3 Veterinaararst ja veterinaartehnik
2 VETERINAARJÄRELEVALVE JA VETERINAARKONTROLLI KORRALDUS
§ 4 Veterinaarjärelevalve ja veterinaarkontrolli ulatus
§ 5 Veterinaarjärelevalve ja veterinaarkontrolli korraldus
§ 51 Veterinaarjärelevalve koostöö Euroopa Liidu liikmesriikide ja Euroopa Komisjoniga
§ 6 Referentlaboratooriumi volitamine
§ 7 Veterinaarjärelevalve erimeetmed
§ 71 Veterinaarjärelevalve erisused
§ 8 Järelevalveametniku dokumendi esitamise kohustus
3 VOLITATUD VETERINAARARST, TEMA VOLITAMISE KORD, VOLITATUD VETERINAARARSTI ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 9 Volitatud veterinaararst
§ 10 Volitatud veterinaararstina tegutsemise konkurss
§ 11 Nõudmised volitatud veterinaararsti õiguste taotlejale
§ 12 Volitatud veterinaararsti õiguste taotlemine
§ 13 Taotluste menetlemise kord ja volitatud veterinaararsti õiguste andmine
§ 14 Volituse lõppemine
§ 15 Volitatud veterinaararsti õigused
§ 16 Volitatud veterinaararsti kohustused
§ 17 Volitatud veterinaararsti tegevuse haldusjärelevalve
§ 18 Volituse peatamine ja tagasivõtmine
§ 19 Volitatud veterinaararsti tasu
4 VETERINAARPRAKSIS
5 VETERINAARPRAKSISEGA TEGELEMISEKS ESITATAVAD NÕUDED
§ 22 Kutsetegevuse luba
§ 221 Riiklik veterinaararstide register
§ 23 Veterinaararsti õigused ja kohustused
§ 24 Erialane täiendamine
§ 25 Kutsetegevuse loa taotlemine
§ 251 Kutsetegevuse loa taotlemine isiku poolt, kes on omandanud veterinaararsti kvalifikatsiooni Euroopa Liidu liikmesriigis, Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigis või Šveitsis
§ 252 Kutsetegevuse loa taotlemine isiku poolt, kes on omandanud veterinaararsti kvalifikatsiooni muus välisriigis
§ 253 Veterinaarteenuse ajutise osutamise õigus
§ 254 Veterinaararsti kutsetegevust kinnitav tõend
§ 26 Kutsetegevuse loa andmine ja loa andmisest keeldumine
§ 261 Kutsetegevuse loa peatamine
§ 27 Kutsetegevuse loa kehtetuks tunnistamine ja kehtetuks muutumine
§ 271 Hoiatusmehhanismi rakendamine
§ 28 Veterinaartehniku tegevus
6 VETERINAARLABORATOORIUMI TEGEVUSLUBA, SELLE TAOTLEMINE JA ANDMINE
61 LABORATOORIUMI VOLITAMINE
§ 341 Laboratooriumi volitamine
7 JURIIDILISTE JA FÜÜSILISTE ISIKUTE KOHUSTUSED
§ 35 Isiku kohustused
71 VETERINAARJÄRELEVALVE TASU
§ 351 Veterinaarjärelevalve tasu
§ 352 Järelevalvetasu maksmiseks kohustatud isik
§ 353 Järelevalvetasu määramise põhimõtted ja järelevalvetasu määrad
§ 354 Loomade ja loomsete saaduste veterinaarjärelevalve rahastamine
§ 355 Teavitamine
§ 356 Järelevalvetasu selgitamine
§ 357 Järelevalvetasu maksmine
§ 358 Tagastatav järelevalvetasu
§ 359 Enammakstud järelevalvetasu tagastamine
§ 3510 Järelevalveametniku ettekirjutus
§ 3511 Järelevalvetasu sissenõudmine
8 ETTEKIRJUTUSE, OTSUSE VÕI TOIMINGU VAIDLUSTAMINE
§ 36 Veterinaarjärelevalveametniku ettekirjutuse, otsuse või toimingu vaidlustamine
§ 37 Volitatud veterinaararsti tegevuse vaidlustamine
§ 38 Veterinaararsti osutatud veterinaarteenuse kvaliteedi vaidlustamine
§ 39 Veterinaarteenuse kvaliteedi hindamise ekspertkomisjon
§ 391 Veterinaararsti kohustuste täitmata jätmine
§ 392 Veterinaarjärelevalve objekti tegelikule seisundile mittevastava veterinaartõendi väljastamine
§ 393 Menetlus
§ 50 Kehtivate tegevuslubade ümbervormistamine
§ 501 Volituse kehtivus
§ 502 Veterinaar- ja Toidulaboratooriumi volitamine loomataudide laboratoorseks diagnoosimiseks
§ 503 Püsiva töövõimetusega isik
§ 504 Tunnitasu määra kohaldamine
§ 51 Seaduse jõustumine
RT I, 04.12.2019, 31
§ 4. Veterinaarjärelevalve ja veterinaarkontrolli ulatus
§ 9. Volitatud veterinaararst
§ 10. Volitatud veterinaararstina tegutsemise konkurss
§ 341. Laboratooriumi volitamine
§ 351. Veterinaarjärelevalve tasu
§ 355. Teavitamine
§ 356. Järelevalvetasu selgitamine
§ 359. Enammakstud järelevalvetasu tagastamine
§ 3511. Järelevalvetasu sissenõudmine
§ 391. Veterinaararsti kohustuste täitmata jätmine
§ 393. Menetlus


text:
Vanemalt hooldusõiguse äravõtmine või hooldusõiguse peatamine on kohtu kaalutlusotsus, millesse kõrgema astme kohus sekkub vaid juhul, kui alama astme kohus on ületanud diskretsiooni piire või rikkunud oluliselt menetlusõiguse normi. (p 17) Kui ainuhooldusõigust omav vanem asub kinnipidamisasutuses karistust kandma ega saa lapse eest hoolitseda ja tema õigusi ja huve kaitsta, tuleb vanema hooldusõigus üldjuhul peatada ja anda hooldusõigus üle teisele vanemale või määrata lapsele eestkostja (RKTKm nr 3-2-1-26-16). (p 19) Seaduse järgi ei ole piiratud lapse elama asumine kasuperekonda olukorras, kus lapse emalt ei ole hooldusõigust ära võetud, vaid see on PKS § 140 lg 1 järgi peatatud. (p 20)
Kuigi vanema nõusolekut ei ole lapsendamiseks vaja, kui vanemalt on isikuhooldusõigus ära võetud ning vanema lapsendamisest keeldumine ei takista avaldajal last lapsendada, tuleb kohtul omal algatusel lapsendamise üle otsustades selgitada, kas vanemalt isikuhooldusõiguse äravõtmiseks alust andnud oht lapse heaolule on möödas ning kas võiks olla alust vanema isikuhooldusõigust taastada. Vanemale tuleb teada anda, et kohus otsustab tema lapse lapsendamise üle, anda vanemale võimalus esitada kohtule oma seisukoht isikuhooldusõiguse taastamise ja lapsendamise kohta ning selgitada vanemale nii isikuhooldusõiguse taastamise tingimusi kui ka lapsendamise õiguslikke tagajärgi. Lapsendamise üle otsustades peab kohus lapse huvide tagamiseks avalduse vastavust seadusele ka juhul, kui avalduse kohta ei ole esitatud vastuväiteid, ning vajadusel koguma tõendeid omal algatusel. (p 16)
Vanemalt isikuhooldusõiguse äravõtmine tähendab selle täielikku äravõtmist PKS § 135 lg 2 mõttes. Kui kohus piirab vanema isikuhooldusõigust nii, et vanemal säilib see mingis osas, siis peab kohtulahendist ka selgelt nähtuma, millises osas on isikuhooldusõigus piiratud, sh milliseid meetmeid on kohus ohu ärahoidmiseks kohaldanud. (p 15)
Lapse heaolu tagamiseks tuleb kohaldada vanema õigusi kõige vähem piiravaid abinõusid, s.o abinõusid, mis on ohtu arvestades eesmärgipärased ja proportsionaalsed, eelistades abinõusid, mis toetavad perekonda ja aitavad vanema ning lapse sidet tugevdada ja taastada. (p 15) Hooldusõiguse peatamise mõtteks on tagada lapse huvide kaitse olukorras, kus lapsel on küll hooldusõiguslik vanem õiguslikus mõttes olemas, kuid tegelikult ei saa hooldusõiguslik vanem lapse õigusi ja huve kaitsta ega lapse heaolu tagada. (p 16) Vanema hooldusõigust piiravate abinõude rakendamiseks peavad esinema lapse heaolu püsivalt mõjutavad kaalukad asjaolud, mis annavad alust järeldada, et lapse huvid ei ole vanema hoole all enam ohus, s.o vanem soovib ja suudab hoida ära ohu lapse heaolule ja varale ning täita vanema kohustusi. (p 19)
Perekonnaautonoomiast tulenevalt on eelkõige vanemal õigus oma last ise kasvatada, vanemalt lapse suhtes isikuhoolduse täielik äravõtmine on äärmuslik meede ning lapse heaolu tagamiseks tuleb kohaldada vanema õigusi kõige vähem piiravaid abinõusid, s.o abinõusid, mis on ohtu arvestades eesmärgipärased ja proportsionaalsed, eelistades abinõusid, mis toetavad perekonda ja aitavad vanema ning lapse sidet tugevdada ja taastada. (p 15) Ka hooldusõiguse peatamise ajal või peatamise aluse olemasolu korral saab vanema suhtes kohaldada PKS §-des 134 ja 135 nimetatud abinõusid. (p 16) Ainuüksi asjaolu, et vanem paneb toime kuriteo, mille eest teda karistatakse vangistusega, ei anna alust vanemalt hooldusõigust ära võtta. Vanema kuritegelik eluviis võib koosmõjus muude asjaoludega ohustada mõnel juhul lapse heaolu viisil, mis annab alust vanemalt hooldusõiguse PKS §-de 134–135 alusel ära võtta. Vanema hooldusõiguse äravõtmiseks võib anda mh alust see, kui vanem ei suuda kuritegeliku käitumise ja/või selle tagajärgede (vangistuse) tõttu hooldusõigust teostada või jätab lapse seetõttu hooletusse ega täida muid vanema kohustusi (sh lapsega suhtlemise kohustust mõttes ja vanema ülalpidamiskohustust) ning ta ei soovi seda olukorda muuta. (p 18) Vanem võib taotleda, et tema hooldusõigust piiravate abinõude rakendamine lõpetataks. Selleks peavad aga esinema lapse heaolu püsivalt mõjutavad kaalukad asjaolud, mis annavad alust järeldada, et lapse huvid ei ole vanema hoole all enam ohus, s.o vanem soovib ja suudab hoida ära ohu lapse heaolule ja varale ning täita vanema kohustusi. (p 19)
PKS §-st 54 tuleneb, et kohus võib vanemalt vanema õigused ära võtta siis, kui vanem on oma õigusi kuritarvitanud või jätnud lapse suhtes vanema kohustused täitmata õigusvastaselt ja süüliselt. Üksnes vanema poolt lapse ülalpidamiskohtuse rikkumine ei anna PKS § 54 lg 1 p 1 järgi alust vanema õiguste äravõtmiseks. Vanema kohustuste täitmata jätmine lapse eest hoolitsemisel on PKS § 54 lg 1 p 1 mõttes eelkõige vanema huvi puudumine lapse käekäigu vastu ja temaga mittesuhtlemine. PKS § 54 lg 1 p-s 4 nimetatud lapsele avaldatav kahjulik mõju ei pea ilmtingimata seisnema vanema vägivaldses või ähvardavas käitumises lapse enda suhtes, vaid see võib seisneda ka lapsele tajutavas vägivaldses või ähvardavas käitumises lapsele lähedaste inimeste suhtes. Vanemalt lapse suhtes vanema õiguste äravõtmine on äärmuslik õiguskaitsevahend lapse huvide kaitseks. Seaduse mõte ei ole vanema õiguste äravõtmisega karistada vanemat, vaid kaitsta last vanema eest, kes ei täida vanema kohustusi nõuetekohaselt ilma mõjuvate põhjusteta või kahjustab oma tegevusega lapse huve. Vanema õiguste äravõtmine on suunatud ka sellele, et mitte võimaldada vanemal last esindada.

matches:
kohus
kohus
§ 140
kohus
kohus
§ 135
kohus
kohus
kohus
§ 54
§ 54
§ 54


Sõltuvusravi ning karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamise ning täitmise ja järelevalve kord – Riigi Teataja
Sõltuvusravi ning karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamise ning täitmise ja järelevalve kord
Sõltuvusravi ning karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamise ning täitmise ja järelevalve kord - sisukord
§ 2 Kriminaalhooldusosakonna pädevus
§ 3 Sõltuvusravi kohaldajate nimekiri
2 Sõltuvusravi kohaldamise ettevalmistamine ja täitmine
1 Sõltuvusravi kohaldamise võimalikkuse kohta arvamuse koostamine
§ 4 Sõltuvusravi kohaldamise arvamus
§ 5 Selgitamiskohustus ja nõusolek sõltuvusravile allumiseks
2 Sõltuvusravi kohaldamise koha valik ja määramine
§ 6 Kriminaalhooldusametniku nimetamine
§ 7 Sõltuvusravi kohaldamise koha valik
§ 8 Kriminaalhooldusametniku suhtlemine sõltuvusravi kohaldajaga
§ 9 Andmete esitamine sõltuvusravi kohaldajale
§ 10 Kriminaalhooldusametniku ja kriminaalhooldusaluse esimene kohtumine
§ 11 Saatekirja, haigusloo või tervisekaardi koopia edastamine kriminaalhooldusametnikule
§ 12 Kriminaalhooldusaluse teavitamine ja kriminaalhoolduse läbiviimise kava kinnitamine
3 Sõltuvusravile allumise kohustuse täitmise järelevalve
§ 13 Kriminaalhooldusaluse saatmine sõltuvusravi kohaldamise kohale
§ 14 Sõltuvusravi aja arvestus
§ 15 Kriminaalhooldusosakonnas registreerimise kohustuse täitmine sõltuvusravi ajal
§ 16 Kriminaalhooldusametniku teavitamine
§ 17 Sõltuvusravi kohaldaja järelevalve
§ 18 Sõltuvusravile allumise kohustuse kontrollimine
§ 19 Sõltuvusravi ajutine katkestamine
§ 20 Sõltuvusravile allumise kohustuse rikkumine
§ 21 Kirjalik hoiatus ja erakorraline ettekanne
§ 22 Kriminaalhooldusaluse haiguse või perekondliku olukorraga seonduv erakorraline ettekanne
§ 23 Sõltuvusravi kajastamine toimikus
§ 24 Sõltuvusravi lõppemine
3 Karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamine, täitmine ja järelevalve
§ 25 Tingimisi vabastamisel kohaldatav kord
§ 26 Kohtule arvamuse andmine
§ 27 Sotsiaalministeeriumi teavitamine
RT I, 22.06.2011, 7
Vastu võetud 17.06.2011 nr 33
Määrus kehtestatakse „Kriminaalmenetluse seadustiku” § 4192 lõike 3 alusel.
(1) Käesoleva määrusega sätestatakse:
1) sõltuvusravi kohaldamise ettevalmistamise kord;
2) sõltuvusravile allumise kohustuse täitmise ja järelevalve kord;
3) karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamise kord ja
4) karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi täitmise ja järelevalve kord.
(2) Karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamisele, täitmisele ja järelevalvele kohaldatakse käesolevas määruses sõltuvusravi kohaldamisele ettenähtud korda 3. peatükis sätestatud erisustega.
1) sõltuvusravi kohaldamise võimalikkuse kohta arvamuse koostamine;
2) sõltuvusravile allumise kohustuse täitmise üle järelevalve teostamine.
§ 3. Sõltuvusravi kohaldajate nimekiri
(1) Justiitsministeerium peab nende sõltuvusravi kohaldavate tervishoiuteenuse osutajate (edaspidi sõltuvusravi kohaldaja) nimekirja, kellega on sõlmitud sõltuvusravi rahastamise leping.
(2) Kriminaalhooldusametnikul on õigus nimekirjaga tutvuda, et valida sõltuvusravi kohaldamiseks sobivaim sõltuvusravi kohaldaja.
2. peatükk Sõltuvusravi kohaldamise ettevalmistamine ja täitmine
1. jagu Sõltuvusravi kohaldamise võimalikkuse kohta arvamuse koostamine
§ 4. Sõltuvusravi kohaldamise arvamus
(1) Kriminaalhooldusosakonna juhataja nimetatud kriminaalhooldusametnik koostab uurimisasutuse või prokuratuuri taotlusel ettekande, milles antakse arvamus sõltuvusravi kohaldamise võimalikkuse kohta, lähtudes kahtlustatava või süüdistatava isikust, tema elutingimustest ja majanduslikust seisukorrast.
(2) Sõltuvusravi võimalikkust hindav arvamus koostatakse „Kriminaalhooldusseaduse” §-s 24 sätestatud kohtueelse ettekande nõuetest lähtudes.
(3) Kriminaalhooldusametnikul on arvamuse koostamiseks õigus vajaduse korral kohtuda sõltuvusravi kohaldamise kohta ekspertiisiakti koostanud kohtupsühhiaatriaeksperdiga.
§ 5. Selgitamiskohustus ja nõusolek sõltuvusravile allumiseks
(1) Kriminaalhooldusametnik peab arvamuse koostamise käigus selgitama kahtlustatavale või süüdistatavale sõltuvusravi eesmärki ning sellele allumise võimalusi ja tingimusi. Samuti peab kahtlustatavale või süüdistatavale selgitama, mida loetakse sõltuvusravile allumise kohustuse rikkumiseks ja millised on rikkumise tagajärjed.
(2) Kriminaalhooldusametnik võtab kahtlustatavalt või süüdistatavalt allkirja nõusoleku kohta alluda sõltuvusravile.
2. jagu Sõltuvusravi kohaldamise koha valik ja määramine
(1) Kriminaalhooldusosakonna juhataja nimetab jõustunud kohtulahendi või prokuröri määruse saamisel kriminaalhooldusalusele kriminaalhooldusametniku.
(2) Võimaluse korral on selleks kriminaalhooldusametnik, kes andis arvamuse sõltuvusravi kohaldamise võimalikkuse kohta.
§ 7. Sõltuvusravi kohaldamise koha valik
Sõltuvusravi kohaldamise koha valikul peab kriminaalhooldusametnik võimalusel arvestama ekspertiisaktis väljendatud arvamust ja sõltuvusravi kohaldaja seisukohta sõltuvusravi kohaldamise koha osas. Sõltuvusravi kohaldamise koht valitakse võimalusel kriminaalhooldusaluse elukoha lähedal, et vältida ülemääraseid kulutusi sõltuvusravi kohale saabumise ja sealt lahkumisega.
§ 8. Kriminaalhooldusametniku suhtlemine sõltuvusravi kohaldajaga
(1) Kriminaalhooldusametnik kohtub võimaluse korral enne, kui kriminaalhooldusalune saabub kriminaalhooldusosakonda registreerimisele, sõltuvusravi kohaldajaga, ja lepib temaga kokku aja, millal kriminaalhooldusalune saabub sõltuvusravi kohaldaja juurde ambulatoorsele sõltuvusravile.
(2) Kui kohtule koostatud ekspertiisiaktist selgub, et kriminaalhooldusalusele on näidustatud statsionaarne sõltuvusravi, pöördub kriminaalhooldusametnik vastavat teenust osutava sõltuvusravi kohaldaja poole ja lepib kokku sõltuvusravile saabumise aja.
(3) Kui sõltuvusravi kohaldaja suunab kriminaalhooldusaluse uuringule, teise arsti konsultatsioonile, statsionaarselt ravilt ambulatoorsele ravile või ambulatoorselt ravilt statsionaarsele ravile, edastab ta saatekirja koopia ka kriminaalhooldusametnikule.
§ 9. Andmete esitamine sõltuvusravi kohaldajale
(1) Kriminaalhooldusametnik edastab sõltuvusravi kohaldajale jõustunud kohtuotsuse koopia, millest lähtub sõltuvusravi tähtaeg alates kriminaalhooldusaluse ja kriminaalhooldusametniku esimesest kohtumisest või kriminaalhooldusalusele sobiva sõltuvusravi koha leidmisest viie tööpäeva jooksul. Ühtlasi teavitab kriminaalhooldusametnik sõltuvusravi kohaldajat kohustustest, millele kriminaalhooldusalune on allutatud.
(2) Sõltuvusravi kohaldaja võib pöörduda ekspertiisiakti koostanud kohtupsühhiaatriaeksperdi poole ja saada ekspertiisiaktist koopia.
§ 10. Kriminaalhooldusametniku ja kriminaalhooldusaluse esimene kohtumine
1) veenduma, et kriminaalhooldusalune on jätkuvalt nõus sõltuvusravile alluma;
2) selgitama kriminaalhooldusalusele sõltuvusravi eesmärki ja tingimusi;
3) tutvustama kriminaalhooldusalusele võimalikke sõltuvusravi kohaldamise kohti;
4) kuulama ära kriminaalhooldusaluse arvamuse sõltuvusravi koha valiku osas;
5) selgitama kriminaalhooldusalusele tema õigusi ja kohustusi sõltuvusravile allumisel ning võtma selle kohta allkirja käesoleva määruse lisas 1 või 2 olevale õiguste ja kohustuste lehele;
6) selgitama sõltuvusravile allumist takistavatest asjaoludest teavitamise korda;
7) tegema kriminaalhooldusalusele teatavaks sõltuvusravist kõrvalehoidmise tagajärjed;
8) selgitama kriminaalhooldusalusele, mida temalt oodatakse kontrollnõuete ja talle pandud kohustuste täitmisel;
9) tegema kriminaalhooldusalusele teatavaks kohustuste ja kontrollnõuete täitmata jätmise tagajärjed.
§ 11. Saatekirja, haigusloo või tervisekaardi koopia edastamine kriminaalhooldusametnikule
(1) Kui kriminaalhooldusalune suunatakse ambulatoorse tervishoiuteenuse osutamise käigus uuringule, teise arsti konsultatsioonile või statsionaarsele ravile, edastatakse saatekirja koopia ka kriminaalhooldusametnikule.
(2) Pärast statsionaarsele sõltuvusravile allutamise kohta haigusloo koostamist või pärast ambulatoorse sõltuvusravi kohaldamise kohta tervisekaardi koostamist edastab sõltuvusravi kohaldaja haigusloo või tervisekaardi koopia ka kriminaalhooldajale, kes vajaduse korral korrigeerib selle alusel käesoleva määruse § 12 lõike 2 kohaselt koostatavat kava.
§ 12. Kriminaalhooldusaluse teavitamine ja kriminaalhoolduse läbiviimise kava kinnitamine
(1) Kriminaalhooldusametnik teeb pärast sõltuvusravi kohaldajaga kooskõlastamist kriminaalhooldusalusele viivitamata teatavaks sõltuvusravile allumise alguse, sõltuvusravi koha ja sõltuvusravi kohaldaja. Kriminaalhooldusalusele selgitatakse, kes ja kuidas peab sõltuvusravile allumise arvestust ja kellelt saab asjakohast teavet ning kuidas kontakteeruda sõltuvusravi kohaldaja ja kriminaalhooldusametnikuga.
(2) Pärast sõltuvusravi kohaldaja poolt sõltuvusraviplaani koostamist edastatakse selle koopia kriminaalhooldusametnikule, kes hindab kriminaalhooldusaluse kriminogeenseid riske ja koostab neist lähtudes kohtuotsuses märgitud kohustuste täitmise ja kriminaalhoolduse läbiviimise kava „Kriminaalhooldusseaduse” § 27 lõike 1 kohaselt. Kavale lisatakse ka sõltuvusravi kohaldaja koostatud ja kriminaalhooldusametnikule saadetud kriminaalhooldusaluse sõltuvusraviplaani koopia.
(3) Kriminaalhoolduse läbiviimise kava muudetakse ja kinnitatakse vajaduse järgi, arvestades sõltuvusravi üldist tähtaega ja liiki.
(4) Sõltumata käesoleva paragrahvi lõikes 3 kehtestatud jaotusest ja sõltuvusraviplaanist, teavitab kriminaalhooldusametnik sõltuvusravi kohaldamisest seitsme kuu möödudes Sotsiaalministeeriumi rahvatervise osakonda Justiitsministeeriumi rahastatava sõltuvusravi tähtaja lõppemisest ja vajadusest kooskõlastada pärast üheksakuulise sõltuvusravi möödumist järgneva sõltuvusravi finantseerimisega seonduv tegevus.
3. jagu Sõltuvusravile allumise kohustuse täitmise järelevalve
§ 13. Kriminaalhooldusaluse saatmine sõltuvusravi kohaldamise kohale
Vajaduse ja võimaluse korral saadab kriminaalhooldusametnik kriminaalhooldusaluse sõltuvusravi kohaldamise esimesel päeval selle kohaldamise kohale.
§ 14. Sõltuvusravi aja arvestus
Sõltuvusravile allutud kuude arvestust peab kriminaalhooldaja. Raviaja arvestust peetakse käesoleva määruse lisas 3 esitatud vormi kohaselt.
§ 15. Kriminaalhooldusosakonnas registreerimise kohustuse täitmine sõltuvusravi ajal
(1) Kui sõltuvusravi kohaldamiseks on vajalik kriminaalhooldusaluse paigutamine statsionaarset raviteenust pakkuva sõltuvusravi kohaldaja juurde, selgitab kriminaalhooldusametnik kriminaalhooldusalusele, et statsionaarsel ravil viibimise ajal ei pea kriminaalhooldusalune käima kriminaalhooldusosakonnas registreerimisel.
(2) Välistamaks võimalust sõltuvusravist kõrvale hoiduda, käib kriminaalhooldusametnik sõltuvusravi kohaldamise kohas kriminaalhooldusalusega kohtumas või suhtleb tervishoiutöötajaga, kui ravi iseloomu tõttu on kriminaalhooldusalusega vahetu kohtumine välistatud.
(3) Statsionaarse ravi asendamisel ambulatoorse raviga tuleb kohe muuta registreerimise kohustus kriminaalhooldusosakonna põhiseks.
§ 16. Kriminaalhooldusametniku teavitamine
Sõltuvusravile allutatu omavoliline lahkumine statsionaarset sõltuvusravi teenust pakkuva sõltuvusravi kohaldaja juurest on keelatud. Kõikidest raviteenuse osutamisega seotud liikumistest, mis eeldavad sõltuvusravile allutatu ajutist lahkumist sõltuvusravi osutamise kohast, tuleb viivitamata teavitada kriminaalhooldajat.
§ 17. Sõltuvusravi kohaldaja järelevalve
(1) Kriminaalhooldusaluse sõltuvusravile allumist kontrollib vahetult sõltuvusravi kohaldaja, kes peab kriminaalhooldusametniku nõudmisel andma igakülgset teavet kriminaalhooldusaluse käitumise kohta sõltuvusravile allumisel.
(2) Kui kriminaalhooldusalune ei ilmu õigel ajal sõltuvusravi kohale, ei allu sõltuvusravi kohaldaja töötaja korraldustele või rikub muid tingimusi, teatab sõltuvusravi kohaldaja sellest viivitamata kriminaalhooldusametnikule. Kriminaalhooldusametniku nõudmisel vormistab sõltuvusravi kohaldaja teavituse kirjalikult. Vajaduse ja võimaluse korral selgitab kriminaalhooldusametnik rikkumise asjaolusid sõltuvusravi kohaldamise kohas.
(3) Kriminaalhooldusametnik on kohustatud võtma kriminaalhooldusaluselt seletuse ja fikseerima rikkumise käesoleva määruse lisas 4 esitatud vormi kohaselt. Vajaduse korral võib võtta kirjalikke selgitusi ka tunnistajatelt.
§ 18. Sõltuvusravile allumise kohustuse kontrollimine
(1) Kriminaalhooldusametnik, kelle järelevalve alla on määratud sõltuvusravile allumise kohustusega kriminaalhooldusalune, võib kontrollida sõltuvusravile allumise kohustuse täitmist igal ajal, kooskõlastades oma kontrollkäigu sõltuvusravi kohaldajaga.
(2) Kriminaalhooldusametnikul on õigus sõltuvusravile allumise kohustuse täitmise kontrollimiseks igal ajal külastada statsionaarsel sõltuvusravil viibivat kriminaalhooldusalust või sõltuvusravi kohaldajale helistada. Kontrollkülastusest ei teatata kriminaalhooldusalusele ette.
§ 19. Sõltuvusravi ajutine katkestamine
Kriminaalhooldusametnik võib kooskõlastatult sõltuvusravi kohaldajaga nõuda kriminaalhooldusaluse lahkumist sõltuvusravi kohaldamise kohast ajutiselt, kui:
1) kriminaalhooldusalune ilmub sõltuvusravi kohaldamise kohta alkoholi- või narkojoobes;
2) kriminaalhooldusaluse käitumine ohustab või võib ohustada sõltuvusravi kohaldaja töötajaid või tema vara, kõrvalisi isikuid või kriminaalhooldusalust ennast.
§ 20. Sõltuvusravile allumise kohustuse rikkumine
(1) Sõltuvusravile allumise kohustuse jäme rikkumine on:
1) omavoliline lahkumine sõltuvusravi kohaldamise kohast;
2) alkoholi- või narkootikumi tarvitamine;
3) ilmumine sõltuvusravi kohaldamise kohta alkoholi- või narkojoobes;
4) sõltuvusravi kohaldaja töötajate või tema vara, kõrvaliste isikute või kriminaalhooldusaluse enda ohustamine.
(2) Sõltuvusravile allumise kohustuse rikkumiseks loetakse sõltuvusravi kohaldamise kohale mitteõigeaegne ilmumine, samuti ajakavast kõrvalekaldumine.
(3) Sõltuvusravile allumise kohustuse rikkumiseks ei loeta juhtumeid, kus kriminaalhooldusalune teavitab hilinemisest kriminaalhooldusametnikku ja kriminaalhooldusametnik nõustub hilinemise põhjusega.
§ 21. Kirjalik hoiatus ja erakorraline ettekanne
(1) Kui kriminaalhooldusalune hoiab sõltuvusravist kõrvale või esinevad käesoleva määruse §-s 20 nimetatud asjaolud, fikseerib kriminaalhooldusametnik rikkumised käesoleva määruse lisas 4 esitatud vormi kohaselt ja teeb kriminaalhooldusalusele käesoleva määruse lisa 5 kohaselt vormistatud kirjaliku hoiatuse. Kriminaalhooldusalusele allkirja vastu teatavaks tehtud hoiatus lisatakse käitumiskontrolli toimikusse.
(2) Enne erakorralise ettekande tegemist võib kriminaalhooldusametnik teha kuni kaks kirjalikku hoiatust. Käesoleva määruse § 20 lõikes 1 loetletud jämeda rikkumise korral on kriminaalhooldusametnik kohustatud koostama erakorralise ettekande, olenemata varasematest rikkumistest või eelnevate hoiatuste tegemise arvust.
(3) Erakorraline ettekanne koostatakse ja esitatakse kohtule või prokuratuurile „Kriminaalhooldusseaduse” § 31 lõikes 22 sätestatud erakorralise ettekande nõuetest lähtudes.
§ 22. Kriminaalhooldusaluse haiguse või perekondliku olukorraga seonduv erakorraline ettekanne
(1) Kui sõltuvusravile allumine ei ole kohtu või prokuratuuri määratud tähtaja jooksul võimalik kriminaalhooldusaluse haiguse või perekondliku olukorra tõttu, taotleb kriminaalhooldusametnik sõltuvusravi tähtaja kulgemise peatamist.
(2) Kriminaalhooldusametnik koostab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud juhul kohtule või prokuratuurile erakorralise ettekande „Kriminaalhooldusseaduse” § 31 lõikes 5 sätestatud erakorralise ettekande nõuetest lähtudes.
§ 23. Sõltuvusravi kajastamine toimikus
Kriminaalhooldusosakond peab sõltuvusravile allumise kohta käitumiskontrolli toimikut digitaalselt ja paberil (dokumenditoimik) justiitsministri poolt kehtestatud kriminaalhooldusregistri põhimääruse kohaselt.
§ 24. Sõltuvusravi lõppemine
Sõltuvusravi lõppemisel edastab kriminaalhooldusosakond kohtule või prokuratuurile kriminaalhoolduse lõppemise kohta ettekande, mis koostatakse „Kriminaalhooldusseaduse” §-s 301 sätestatud kriminaalhoolduse lõppemise ettekande nõuetest lähtudes.
3. peatükk Karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamine, täitmine ja järelevalve
§ 25. Tingimisi vabastamisel kohaldatav kord
Karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi ettevalmistamisele, täitmisele ja järelevalvele kohaldatakse käesolevas määruses sõltuvusravi kohaldamisele ettenähtud korda käesolevast peatükist tulenevate erisustega.
§ 26. Kohtule arvamuse andmine
Kui kohus peab vajalikuks süüdimõistetule määrata karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohustus alluda narkomaania ravile ja peab vajalikuks kriminaalhooldaja arvamust, lähtub kriminaalhooldaja arvamuse esitamisel käesoleva määruse §-st 4.
§ 27. Sotsiaalministeeriumi teavitamine
Karistusest tingimisi vabastamisel või vangistusest tingimisi ennetähtaegsel vabastamisel kohaldatava narkomaania ravi puhul ei pea teavitama Sotsiaalministeeriumi.
Lisa 1 Süüdimõistetu õigused ja kohustused karistuse asendamisel sõltuvusraviga
Lisa 2 Kriminaalmenetluse lõpetamisel määratud sõltuvusravile allutatu õigused ja kohustused
Lisa 3 Sõltuvusravi kuude arvestus
Lisa 4 Rikkumise fikseerimise akt
Lisa 5 Hoiatus


text:
Pärast reformi, mis viidi ellu seadusega nr 15/2005, ei nõuta Hispaanias abielu lahutamiseks enam eelnevat lahuselu või seadusest tulenevate aluste olemasolu ning kohtuasutus võib kohe lahutada abielu (lahutus kuulutatakse välja lõpliku kohtuotsusega).
Abielu lahutamise menetlust võib alustada ühe või mõlema abikaasa avalduse alusel või ühe abikaasa avalduse alusel teise abikaasa nõusolekul. Abielu lahutamise otsuse saamiseks piisab sellest, kui on täidetud järgmised tingimused:
abielu on kestnud kolm kuud, kui lahutust taotlevad mõlemad abikaasad või kui seda taotleb üks abikaasa teise abikaasa nõusolekul;
abielu on kestnud kolm kuud, kui lahutust taotleb ainult üks abikaasa;
lahutust võib taotleda pärast abielu sõlmimist ilma mis tahes ooteajata, kui on tõendeid selle kohta, et ohus on avalduse esitanud abikaasa või mõlema või ühe abikaasa laste elu, füüsiline heaolu, vabadus, kõlbeline puhtus või seksuaalvabadus ja -puutumatus.
Eespool esitatud tingimustest võib järeldada, et avalduse esitamiseks ja abielu lahutamiseks piisab sellest, kui üks abikaasa ei soovi enam abielu jätkata. Seejuures ei ole kostjal õigust seda mõjuvatel põhjustel vaidlustada, kui eespool nimetatud periood on möödunud, kusjuures viimati nimetatud juhul puudub ka igasugune ooteaeg.
Lahutuse asemel võivad abikaasad otsustada alustada lahuselu, mille puhul kohaldatakse samu tingimusi, kuid abieluside ei katke. See tähendab, et abikaasad ei ela enam koos, kuid nende abielu ei ole lõppenud – lõpetamine on võimalik üksnes abielu lahutamise otsusega.
Nagu eespool märgitud, saab abielu lahutamise (ja ka lahuselu) menetlust alustada järgmistel alustel:
ühe abikaasa avalduse alusel;
mõlema abikaasa avalduse alusel või ühe abikaasa avalduse alusel teise abikaasa nõusolekul.
Esimesel juhul tuleb avaldusele lisada ettepanek meetmete kohta, millega tuleks reguleerida lahutuse või lahuselu õiguslikke tagajärgi ning mida arutatakse menetluse käigus, ning kui abikaasad üksmeelt ei saavuta, teeb otsuse kohtuasutus.
Teisel juhul võivad abikaasad esitada kokkuleppe (convenio regulador), milles käsitletakse aspekte, milles on kokkuleppele jõutud seoses meetmetega, mis tuleb võtta perekonna ühist eluaset, laste eest hoolitsemist ja laste ülalpidamist, ühisvara jagamist ning abikaasadevahelisi mis tahes elatismakseid käsitlevates küsimustes. Menetlus toimub kohtus ja teovõimetuid alaealisi lapsi hõlmavatel juhtudel teeb otsuse kohtunik. Kui juhtum ei puuduta teovõimetuid alaealisi lapsi, võidakse avaldust menetleda kas kohtus, kuigi sel juhul teeb otsuse kohtusekretär (Letrado de la Administración de Justicia), või notari juures notariaalakti täitmisele pööramise kaudu.
Lahuselu ja lahutust käsitlevaid sätteid kohaldatakse täiel määral kõigi sama- ja erisooliste isikute abielude puhul, sest seadusega nr 13/2005 tunnistatakse, et meestel ja naistel on õigus abielluda samadel tingimustel ja samade õiguslike tagajärgedega olenemata sellest, kas abikaasad on samast või erinevast soost.
Pärast seadusega nr 15/2005 ellu viidud reformi ei ole Hispaanias abielu lahutamiseks vaja esitada mingeid põhjuseid, sest abielusideme säilitamist loetakse abikaasade vaba tahte väljenduseks.
Ainus tingimus on, et enne lahutusmenetluse algatamist peab abielu sõlmimisest olema möödunud teatav minimaalne aeg (välja arvatud teatavatel juhtudel). See aeg on järgmine:
kolm kuud alates abielu sõlmimisest, kui lahutust taotlevad mõlemad abikaasad või kui seda taotleb üks abikaasa teise abikaasa nõusolekul;
kolm kuud alates abielu sõlmimisest, kui lahutust taotleb ainult üks abikaasa;
Abielulahutuse esimene õiguslik tagajärg on see, et abieluside on katkestatud. Sellega lõpeb abielusidemest tulenev kooselukohustus ja vastastikuse abistamise kohustus ning mõlemad abikaasad võivad vabalt uuesti abielluda.
Hispaania õiguse alusel ei nõuta, et naine peab abiellumise korral võtma abikaasa perekonnanime, nagu seda võidakse nõuda mõnes muus riigis.
Abielulahutuse tulemusel lõpeb abikaasade abieluvararežiim ja sellega kaasneb ühisvara jagamine – see on protsess, mis on kindlaks määratud abielu suhtes kohaldatava vararežiimiga.
Abielu lahutamise otsus ei mõjuta vanemate ja abielust sündinud laste vahelisi suhteid, välja arvatud seoses isikuhooldusõigusega. Sel puhul peab abielu lahutav kohus tegema otsuse, millega annab isikuhooldusõiguse ühele abikaasale, nähes seejuures ette teise abikaasa külastusõiguse, või mõlemale abikaasale ühiselt.
Ühise isikuhooldusõiguse kohta võivad vanemad sõlmida kokkuleppe (milleni jõutakse kas kokkulepet käsitleva algse ettepaneku alusel või menetluse jooksul). Kohus peab selle kokkuleppe heaks kiitma. Kui kokkulepet ei ole võimalik saavutada, võib kohus määrata ühise isikuhooldusõiguse ühe menetluspoole taotluse alusel pärast seda, kui prokuratuur (Ministerio Fiscal) on esitanud aruande, võttes arvesse vajadust tagada lapse huvide nõuetekohane kaitse. Mõnes Hispaania autonoomses piirkonnas (näiteks Aragónis, Baskimaal ja teataval määral Kataloonias) eelistatakse ühist isikuhooldusõigust, mis tähendab, et vaikimisi nähakse ette ühine isikuhooldusõigus, välja arvatud juhul, kui ilmneb asjaolusid, mille puhul on õigustatud teistsugune kord. Samamoodi ja võttes jällegi arvesse alaealiste parimaid huve, võidakse kokku leppida ühe vanema isikuhooldusõiguses ja koguni sega- või hübriidkorras (laste isikuhooldusõigus antakse eri vanematele või mõne lapse isikuhooldusõigus jääb ühele vanemale ja teiste laste puhul kehtib ühine isikuhooldusõigus).
Aluseks on põhimõte, et abielulahutus ei vabasta vanemaid nende kohustustest nende laste ees ning et mõlemad vanemad peavad panustama laste ülalpidamisse, teostades asjaomaste laste suhtes ühist isikuhooldusõigust.
Tavaliselt tähendab see, et laste isikuhooldusõiguseta abikaasa peab laste isikuhooldusõiguse saanud abikaasale tegema elatismakseid seni, kuni lapsed saavutavad majandusliku sõltumatuse või jõuavad olukorda, kus nad peaksid olema majanduslikult sõltumatud, kuid ei ole seda nende enda süül. Kui määratakse ühine isikuhooldusõigus, siis ajal, mil lapsed on ühe vanema juures, kannab tavapärased lastega seotud kulud (rõivad, toit või eluasemekulud) tavaliselt see vanem, ning ülejäänud kulude jaoks avatakse ühiskonto, kuhu kumbki vanem teeb igakuiseid sissemakseid. Kui aga kahe lapsevanema rahaline seis on väga erinev, ei takista miski ühte vanemat andmast teisele vanemale teatavat rahasummat, et too saaks kanda lastega seotud kulusid ajal, mil lapsed on tema juures.
Lahutuse tulemusel lõpeb kooselukohustus ja vastastikuse abistamise kohustus, mistõttu ei ole kumbki abikaasa kohustatud teist ülal pidama. Kuid kui abielulahutuse tulemusel tekib abikaasade vahel majanduslik ebavõrdsus, nii et ühe abikaasa rahaline olukord on halvem kui enne abielu lõppemist, on kahju kannatanud abikaasal õigus saada teiselt abikaasalt elatist selle ebavõrdsuse korvamiseks.
Mõnes piirkonnas on sellega seoses vastu võetud erisätted.
Lahuselu korral ei ela abikaasad enam koos. Teisisõnu lõpeb lahuselu tulemusel kooselukohustus, kuid abieluside jääb püsima, mõjutamata ülalpidamist käsitlevaid mis tahes korraldusi, mis on ebavõrdsuse korvamise eesmärgil kokku lepitud. Peale selle ei ole kummalgi abikaasal enam võimalust kasutada teise abikaasa vara abieluga seotud kulude katmiseks. Samuti lõpeb kohtu kinnitatud (ja ka tegeliku) lahuseluga isaduse eeldus, mille puhul eeldatakse, et lapsed, kes on sündinud kuni 300 päeva jooksul pärast lahuselu algust, on abielumehe lapsed.
Nii nagu lahutuse puhul, ei ole pärast seadusega nr 15/2005 ellu viidud reformi Hispaanias lahuselu alustamiseks vaja esitada mingeid põhjuseid, sest abielusideme säilitamist loetakse abikaasade vaba tahte väljenduseks.
Ainus tingimus on, et enne lahuselu menetluse algatamist peab abielu sõlmimisest olema möödunud teatav minimaalne aeg (välja arvatud teatavatel juhtudel). See aeg on järgmine:
kolm kuud alates abielu sõlmimisest, kui lahuselu taotlevad mõlemad abikaasad või kui seda taotleb üks abikaasa teise abikaasa nõusolekul;
kolm kuud alates abielu sõlmimisest, kui lahuselu taotleb ainult üks abikaasa;
lahuselu võib taotleda pärast abielu sõlmimist ilma mis tahes ooteajata, kui on tõendeid selle kohta, et ohus on avalduse esitanud abikaasa või mõlema või ühe abikaasa laste elu, füüsiline heaolu, vabadus, kõlbeline puhtus või seksuaalvabadus ja -puutumatus.
Lahuselul on lahutusega samad õiguslikud tagajärjed selle erinevusega, et lahuselu korral abieluside ei katke. Seega on võimalik leppimine ja abielu täielik taastamine, ilma et abikaasad peaksid uuesti abielluma. Et leppimisel oleks õiguslik mõju, tuleb sellest kohut teavitada. Kui aga abikaasadel on ühisvararežiim (näiteks sociedad de gananciales, mille kohaselt käsitatakse poolt ühe abikaasa sissetulekust teise abikaasa omandina), siis lahuselu korral see lõpetatakse ja asendatakse varalahususe režiimiga.
Abielu kehtetuks tunnistamine (mida kohaldatakse nii sama- kui ka erisooliste isikute abielude suhtes) hõlmab kohtu kinnitust, et sõlmitud abieluga seoses eksisteerisid puudused, mille tõttu oli abielu algusest peale tühine. See tähendab, et kohtu kinnituse alusel käsitatakse abielu nii, nagu seda ei oleks kunagi eksisteerinudki, mistõttu ei olnud sellisel abielul kunagi õiguslikku mõju. Sellest tulenevalt taastatakse mõlema abikaasa vallalise seisund.
Abielu kehtetuks tunnistamise tulemusel lõpeb abieluvararežiim, toimub varaühisuse likvideerimine ning lõpeb kooselu- ja vastastikuse abistamise kohustus.
Erinevalt lahuselu ja abielu lahutamist käsitlevatest asjadest ei tule tühise abielu korral maksta hüvitist, sest see eeldab kehtiva abielu olemasolu. Seda olukorda leevendab võimalus, et heas usus toiminud abikaasale võidakse välja mõista kahjuhüvitis, kui tema abikaasa toimis abielu sõlmimisel halvas usus.
Neid õiguslikke tagajärgi, mis kehtisid enne abielu kehtetuks tunnistamist käsitleva kohtuotsuse tegemist, kohaldatakse edasi laste suhtes. Seega on need tagajärjed samasugused nagu lahuselu või abielulahutuse puhul.
Lisaks tsiviilkohtus kehtetuks tunnistamisele tunnustatakse Hispaanias ka tsiviilmõju, mida avaldavad kirikliku kohtu otsused, millega tunnistatakse kehtetuks kanooniline abielu, või paavstlikud otsused, mis puudutavad lühikest teostumatut abielu, mille puhul on nõutav kontrollimenetlus (sarnaneb välisriigi kohtuotsuse tunnustamise menetlusega). Seda kohaldab esimese astme kohus (Juzgados de Primera Instancia) (perekonnaasjadele spetsialiseerunud kohus, kui see on olemas). Selline tunnustamine tugineb 3. jaanuaril 1979 Hispaania Kuningriigi ja Püha Tooli vahel sõlmitud õigusasjade lepingule.
Abielu tunnistatakse kehtetuks järgmistel tingimustel.
1. Üks abikaasadest ei andnud nõusolekut abielu sõlmimiseks.
2. Abielu sõlmiti olenemata sellest, et eksisteeris vähemalt üks järgmistest abielu sõlmimist takistavatest asjaoludest:
1. 1) üks abikaasa oli teovõimetu alaealine, välja arvatud juhul, kui asjaomane isik oli üle 14aastane ja oli saanud abiellumiseks kohtu loa (vanuseline piirang);
2. 2) üks abikaasadest oli abielu sõlmimise ajal juba abielus (bigaamia);
3. 3) abikaasad on otsejoones ülenejad või alanejad sugulased või üks abikaasa on teise lapsendatud laps (veresugulus);
4. 4) abikaasad on kuni kolmanda astme sugulussuhtes – onu/tädi ja venna- või õepoeg või venna- või õetütar –, välja arvatud juhul, kui on saadud kohtu luba (veresugulus).
3. Üks abikaasadest on süüdi mõistetud ühe poole endise abikaasa mõrvas või mõrvast osavõtmises, välja arvatud juhul, kui justiitsministeerium on talle armu andnud.
4. Abielu sõlmiti kohtuniku, linnapea või muu ametniku või tunnistajate juuresviibimiseta. Kuid abielu kehtivust ei mõjuta abielu sõlmiva ametiisiku ebapädevus või asjaolu, et tal puudusid seaduslikud volitused, kui vähemalt üks abikaasadest toimis heas usus ja asjaomane ametiisik täitis oma ülesandeid avalikult.
5. Ühel abikaasadest puudusid abielus sõlmimise ajal õiged andmed teise abikaasa isiku kohta või tema selliste isikuomaduste kohta, mis oleksid võinud mõjutada tema nõusolekut abielu sõlmida.
6. Üks abikaasadest nõustus abiellu astuma sunni mõjul või hirmutamise teel.
Abielu kehtetuks tunnistamise tulemusel käsitatakse abielu algusest peale kehtetuna. Sellest tulenevalt taastatakse abikaasade vallalise seisund.
Kuid laste ja heas usus toiminud abikaasa või abikaasade suhtes jäävad kehtima mis tahes tagajärjed, mis tekkisid kehtetuks tunnistatud abielu jooksul alates selle sõlmimisest kuni kehtetuks tunnistamise otsuse tegemiseni.
Varaühisuse likvideerimise korral ei saa halvas usus toiminud abikaasa osa mingist kasust, mida sai heas usus toiminud abikaasa.
Kuid kui eksisteeris kooselu, võib heas usus toiminud abikaasa saada hüvitist mis tahes sellise majandusliku ebavõrdsuse korvamiseks, mida abielu kehtetuks tunnistamine võis põhjustada.
Hispaanias on perelepitus riigi tasandil reguleeritud 6. juuli 2012. aasta seadusega nr 5/2012, mis käsitleb vahendusmenetluse kasutamist tsiviil- ja kaubandusasjades ning millega võetakse Hispaania õigusesse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiiv 2008/52/EÜ vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades. Vahenduse suhtes kohaldatakse järgmisi üldpõhimõtteid: vabatahtlikkus ja vaba valik, erapooletus, neutraalsus ja konfidentsiaalsus. Lisaks neile põhimõtetele kohaldatakse reegleid või suuniseid, mille abil suunatakse vahendusmenetluse poolte tegevust, näiteks heas usus toimimise ja vastastikuse austuse ülesnäitamine ning poolte kohustus teha vahendajaga koostööd ja teda toetada.
Eespool nimetatud seadusega nr 5/2012 reguleeritakse vahendust piiriüleste vaidluste korral, st selliste vaidluste korral, mille puhul vähemalt ühe poole asukoht või alaline elukoht asub muus riigis peale teiste mõjutatud poolte asukoha- või elukohariigi, kui pooled otsustavad kasutada vahendust või kui vahenduse kasutamine on kohaldatava õiguse kohaselt kohustuslik. Samuti hõlmab see konflikte, mille võimalik või tegelik lahendamine toimub lepituskokkuleppe alusel olenemata selle sõlmimise kohast. Seda kohaldatakse juhul, kui ühe poole elukohavahetuse järel otsustatakse kokkulepet täita või mõnda selle tagajärge jõustada teise riigi territooriumil. Kui piiriülene vaidlus tekib Euroopa Liidu eri liikmesriikides elavate poolte vahel, määratakse alaline elu- või asukoht kindlaks kooskõlas määruse (EÜ) nr 44/2001 (Brüsseli I määrus) artiklitega 59 ja 60.
Perelepitust käsitatakse Hispaania õiguses kui alternatiivi perevaidluste lahendamisele rangelt kohtumenetluse teel.
Paljud autonoomsed piirkonnad on oma autonoomsete parlamentide kaudu jõustanud perelepitust käsitlevad seadused, sätestades lepituse üldjuhul – teatava erandiga – sotsiaalhoolekandeasutuste edendatava võimalusena: Andaluusia – 27. veebruari 2009. aasta seadus nr 1/2009 perelepituse kohta Andaluusias; Aragón – 24. märtsi 2011. aasta seadus nr 9/2011 perelepituse kohta Aragónis; Astuuria – 23. märtsi 2007. aasta seadus nr 3/2007 perelepituse kohta; Kanaari saared – 8. aprilli 2003. aasta seadus nr 15/2003 perelepituse kohta; Kantaabria – 28. märtsi 2011. aasta seadus nr 1/2011 vahenduse kohta Kantaabria autonoomses piirkonnas; Castilla–La Mancha – 24. mai 2005. aasta seadus nr 4/2005 perelepituse kui spetsialiseeritud sotsiaalteenuse kohta; Castilla-León – 6. aprilli 2006. aasta seadus nr 1/2006 perelepituse kohta Castilla-Leónis; Kataloonia (eriti oluline selles autonoomses piirkonnas, sest seal on selles valdkonnas välja töötatud oma seadusandlik pädevus, mille puhul nähakse Kataloonia tsiviilseadustiku artikli 233 lõikega 6 ette, et kohtuasutus võib suunata abikaasad lepitust käsitlevale teavitamiskohtumisele, kui ta leiab, et juhtumi asjaolusid arvesse võttes on veel võimalik kokkulepet saavutada); Valencia – 26. novembri 2001. aasta seadus nr 7/2001 perelepituse kohta Valencias; Galicia – 31. mai 2001. aasta seadus nr 4/2001 perelepituse kohta; Baleaarid – 9. detsembri 2010. aasta seadus nr 14/2010 perelepituse kohta Baleaaridel; Madrid – 21. veebruari 2007. aasta seadus nr 1/2007 perelepituse kohta Madridis; ning Baskimaa – 8. veebruari 2008. aasta seadus nr 1/2008 perelepituse kohta.
Riigi tasandil lisati 8. juuli 2005. aasta seadusega nr 15/2005 (millega muudeti tsiviilseadustikku ja tsiviilkohtumenetluse seadust seoses lahuselu ja abielulahutusega) sama seaduse artiklisse 770, millega reguleeritakse lahuselu ja abielulahtust (välja arvatud lahutus vastastikusel kokkuleppel) ning abielu kehtetuks tunnistamist käsitlevat menetlust, uus eeskiri nr 7ª, mille kohaselt võivad pooled vastastikusel kokkuleppel taotleda menetluse peatamist tsiviilkohtumenetluse seaduse artikli 19 lõikes 4 sätestatud üldistel tingimustel eesmärgiga kasutada vahendust.
Piiriüleste abieluvaidluste korral kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2201/2003 (Brüsseli IIa määrus) artiklit 55, mille kohaselt peavad keskasutused tegema teise liikmesriigi keskasutuse või vanemliku vastutuse kandja taotluse põhjal konkreetsetel juhtudel koostööd määruse eesmärkide saavutamiseks. Sel eesmärgil peavad nad võtma kõik asjakohased meetmed, et muu hulgas hõlbustada vanemliku vastutuse kandjate vahelise kokkuleppe saavutamist vahenduse teel või muul viisil.
Sellistes perekonnaõigusega seotud tsiviilkohtumenetlustes, mis kuuluvad naistevastase vägivalla juhtumitega tegelevate kohtute (Juzgados de Violencia sobre la Mujer) pädevusse, on vahenduse kasutamine keelatud.
a. Kuhu avaldus esitada?
Kui välja on selgitatud Hispaania kohtute rahvusvaheline pädevus (sätestatud määruses (EÜ) nr 2201/2003 abielu kehtetuks tunnistamise, lahuselu, abielulahutuse ja vanemliku vastutuse kohta; määruses (EÜ) nr 4/2009 ülalpidamiskohustuse kohta; alates 29. jaanuarist 2019 määruses (EL) 2016/1103 abieluvararežiimide kohta ja kohtute alusseaduse (Ley Orgánica del Poder Judicial, LOPJ) artiklis 22c asjade kohta, mida ei ole määrustes sätestatud või mille puhul viidatakse riigi õigusele), et arutada asja Hispaanias, tuleb lahutuse, lahuselu või abielu kehtetukstunnistamise avaldus (välja arvatud avaldused, mida käsitleb notar lahuselu või lahutuse korral vastastikusel kokkuleppel, ilma et see puudutaks alaealisi lapsi) esitada esimese astme kohtule. Mõnes kohtupiirkonnas on loodud perekonnaõigusele spetsialiseerunud esimese astme kohtud. Konkreetselt on esimese astme kohtud järgmised.
Kohus, kelle tööpiirkonnas asub abikaasade ühine eluase.
Kui abikaasad elavad eri kohtupiirkondades, võib hageja valida ühe järgmistest kohtutest:
abikaasade viimase ühise eluaseme järgne kohus või
kostja elukohajärgne kohus või
kui kostjal puudub kindlaksmääratud alaline elukoht või asukoht, võib hageja esitada avalduse omal äranägemisel sellele kohtule, kelle tööpiirkonnas kostja asub või viimati elas.
Kui ükski eespool nimetatud kriteerium ei ole täidetud, tuleks avaldus esitada hageja elukohajärgse esimese astme kohtu kohtunikule (Juez de Primera Instancia).
Kui abielu lahutamist või lahuselu taotlevad mõlemad abikaasad ühiselt, võivad nad sellekohase avalduse esitada ühele järgmistest kohtunikest:
abikaasade viimase ühise elukoha alusel pädev kohtunik või
ühe hageja alalise elukoha alusel pädev kohtunik.
Esialgsete ajutiste meetmete võtmist käsitlevaid avaldusi võib menetleda avalduse esitaja alalise elukoha järgse esimese astme kohtu kohtunik.
Lisateavet Hispaania kohtute kohta leiab veebisaidilt http://www.mjusticia.gob.es/cs/Satellite/Portal/es/administracion-justicia/organizacion-justicia/organizacion-juzgados.
Nende juhtumite puhul, mida käsitleb notar (see on alternatiiv kohtumenetlusele, kui pooltel ei ole teovõimetuid alaealisi lapsi – kuigi nendel juhtudel ei tee otsust mitte kohtunik, vaid kohtuametnik), peab ta pöörama asjakohase notariaalakti täitmisele kohas, kus abikaasad viimati koos elasid või kus asus ühe hageja alaline elukoht.
b. Formaalsused ja nõutavad dokumendid
Kui asi otsustatakse esitada kohtule, tuleb abielu kehtetukstunnistamise, lahuselu ja abielu lahutamise avaldus esitada kirjalikult ning selle peavad allkirjastama hageja õigusesindajad (letrado ja procurador). Nende õigusala töötajate teenuseid võivad abikaasad kasutada koos, kui nad taotlevad lahuselu või abielu lahutamist ühiselt.
Lahuselu, abielu kehtetuks tunnistamise või abielu lahutamise avaldusele tuleb lisada järgmised dokumendid:
abielutunnistus ja kõikide laste sünnitunnistused; pelgalt perekonnaseisukannete raamatu (Libro de Familia) väljavõtte esitamisest ei piisa;
dokumendid, millel põhineb hageva abikaasa või hagevate abikaasade avaldus;
dokumendid, mida on vaja abikaasade ja vajaduse korral laste rahalise olukorra hindamiseks, näiteks maksudeklaratsioonid, palgatõendid, pangaväljavõtted, omandiõigust tõendavad dokumendid või kinnisvara registreerimise tõendid, kui poolte vaidlus on seotud varaküsimustega;
vastastikuse kokkuleppe ettepanek, kui lahuselu või abielu lahutamist taotletakse ühise avalduse alusel.
Kui otsustatakse pöörduda notari poole (lahuselu või lahutus vastastikusel kokkuleppel ilma teovõimetute alaealiste lasteta), on ülaltoodud dokumendid vajalikud notariaalse dokumendi täitmisele pööramiseks, ja kuigi kohal viibib ka notar, peab abikaasadel avaliku notariaalse dokumendi täitmiseks olema kaasas õigusesindaja.
Hispaania tunnistab Hispaania kodanike, teiste Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike ja Hispaanias elavate välisriigi kodanike õigust saada tasuta õigusabi, kui nad suudavad tõendada, et neil puuduvad piisavad vahendid kohtu poole pöördumiseks.
Füüsilistel isikutel on õigus saada õigusabi, kui neil puudub piisav vara ning nende aastased rahalised vahendid ja aastane brutosissetulek ühe perekonna kohta kokku ei ületa järgmisi piirsummasid:
a) avalduse esitamise ajal kehtiva üldise riikliku sissetulekuindeksi (IPREM) kahekordne väärtus nende isikute puhul, kes ei ole ühegi perekonna liikmed;
b) avalduse esitamise ajal kehtiva üldise riikliku sissetulekuindeksi kahe- ja poolekordne väärtus, kui isik on mis tahes liiki alla neljaliikmelise perekonna liige;
c) üldise riikliku sissetulekuindeksi kolmekordne väärtus, kui tegemist on nelja- või enamaliikmelise perekonnaga.
Üldise riikliku sissetulekuindeksi (IPREM) arvutamine
Taotlus tuleb esitada sellele advokatuurile (Colegio de Abogados), kelle tööpiirkonnas asub kohus, kes korraldab põhikohtuistungi, või taotluse esitaja elukohajärgsele kohtule; viimati nimetatud juhul edastab kohus avalduse territoriaalse pädevusega advokatuurile.
Advokatuurid on vastuvõtvad asutused piiriüleste vaidlustega seoses esitatavate taotluste puhul. Selliste vaidluste puhul on edastavaks asutuseks see advokatuur, kelle tööpiirkonnas asub taotluse esitaja alaline elukoht või asukoht.
Euroopa Liidu kodanik, kelle elukohariik on õigusabi taotluste edastamise Euroopa kokkuleppe osaline, võib esitada taotluse keskasutusele, kelle tema riik on määranud kokkuleppe täitmise eesmärgil.
Taotlus tuleb esitada enne menetluse algatamist või – kui õigusabi taotleb kostja – enne hagile vastamist. Kuid hiljem võivad nii hageja kui ka kostja taotleda õigusabi pärast seda, kui nad on tõendanud, et nende rahaline olukord on muutunud.
Kui abikaasadel ei ole piisavalt ühist vara ja üks abikaasadest ei saa õigusabi, sest seda takistab teise abikaasa rahaline olukord, võib viimati nimetatud abikaasa olla kohustatud kandma kõik kohtuvaidluse kulud või osa neist kuludest korra alusel, mida nimetatakse litis expensas (lahutusmenetluse korral kohaldatav kohtumenetluse kulude jagamise erikord).
Hispaania kohtute poolt lahuselu, abielu lahutamise ja kehtetuks tunnistamise menetlustes tehtud otsused saab edasi kaevata. Apellatsioon tuleb esitada 20 päeva jooksul sellele esimese astme kohtule, kes tegi vaidlustatava otsuse, ja asjaomases kohtus tuleb apellatsioon ametlikult vormistada. Apellatsiooni arutamine kuulub asjaomase provintsikohtu (Audiencia Provincial) pädevusse. Teatavatel juhtudel võib pärast seda, kui apellatsiooni kohta on otsus tehtud, esitada kassatsioonkaebuse ja vajaduse korral erakorralise apellatsiooni seoses menetlusnormide rikkumisega ülemkohtu (Tribunal Supremo) tsiviilkolleegiumile.
Abielu kehtetuks tunnistamist, lahuselu ja abielu lahutamist käsitlevad otsused ei kuulu Hispaanias esialgu täitmisele juhul, kui nende peale esitatakse apellatsioon (välja arvatud juhul, kui tegemist on otsustega, mis käsitlevad kohtuasja esemega seotud kohustusi ja varalisi suhteid), kuigi apellatsioonil ei ole kohtuotsusega ette nähtud meetmete täitmist peatavat toimet ning meetmed kuuluvad vahetult täitmisele isegi juhul, kui kohtuotsuse peale on esitatud apellatsioon. Peale selle, kui apellatsioon on seotud üksnes otsuses osutatud meetmetega, tunnistatakse abielu kehtetuks tunnistamist, lahuselu või abielu lahutamist käsitlev otsus lõplikuks isegi juhul, kui otsuse peale on esitatud apellatsioon.
Kui tegemist on menetlusega, mille raames taotlevad abikaasad lahuselu või abielu lahutamist ühiselt, ei saa lahuselu või abielu lahutamist võimaldava ja kohtunikule heakskiitmiseks esitatud kokkuleppe heakskiitmist käsitleva kohtuotsuse peale üldjuhul apellatsiooni esitada. Seda saab siiski teha prokuratuur, kui ta on menetlusse kaasatud, ning ta võib esitada apellatsiooni iga alaealise või teovõimetu lapse huvides. Sellistes ühise avalduse alusel algatatud menetlustes saab apellatsiooni esitada kohtuotsuse peale, millega kohus jätab rahuldamata abielu lahutamise või lahuselu avalduse või keeldub abikaasade soovitud mis tahes või kõigi meetmete võtmisest. Niisugustel juhtudel ei peata meetmeid käsitleva otsuse peale apellatsiooni esitamine asjaomaste meetmete täitmist ega mõjuta mingil moel asjaolu, et kohtuotsus on siduv seoses lahuselu või abielulahutusega.
Nende kohtu otsuste peale, mis käsitlevad ajutiste ja esialgsete meetmete võtmist ning mille kohtunik võib teha enne lahuselu, abielu kehtetuks tunnistamist või lahutamist käsitleva menetluse algust või sellise menetluse ajal, ei saa apellatsiooni esitada, isegi kui tehtud otsused ei kujuta endast lõplikku kohtuotsust ega ole selles etapis siduvad. Esialgsete meetmete võtmist käsitlevad otsused ei kuulu läbivaatamisele apellatsiooni korras, vaid need vaadatakse läbi kohtuotsusega, mis tehakse lahuselu, abielu kehtetuks tunnistamist või lahutamist käsitleva menetluse lõpus.
Sellisel juhul kohaldatakse nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega (Brüsseli IIa määrus), mis on jõus kõigis liikmesriikides peale Taani. Taanis kohaldatakse sellisel juhul 19. oktoobri 1996. aasta vanema kohustuste kindlaksmääramise ja laste kaitse abinõude rakendamise pädevuse, kohaldatava õiguse, abinõude tunnustamise, rakendamise ja koostöö Haagi konventsiooni.
Kui ainus eesmärk on abielu lahutamist, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist käsitleva teise liikmesriigi kohtuotsuse põhjal ajakohastada liikmesriigi perekonnaseisuregistri andmeid ja kui asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt ei ole nende otsuste peale enam võimalik kohtule apellatsiooni esitada, piisab lihtsalt sellest, et iga riigi sündide, abielude ja surmade registrile esitatakse asjakohane avaldus, millele peavad olema lisatud järgmised dokumendid:
otsuse koopia, mis peab vastama selle autentsuse kindlakstegemiseks vajalikele nõuetele kooskõlas selle väljastanud riigi õigusnormidega;
standardse ametliku mudeli järgi koostatud tõend, mille on välja andnud otsuse teinud liikmesriigi kohus või pädev ametiasutus;
dokument, mis tõendab, et dokumendid on kostjale nõuetekohaselt kätte toimetatud või et kostja aktsepteeris otsust, kui see tehti tagaselja.
Kui soovitakse ühes liikmesriigis (välja arvatud Taanis) abielu lahutamise, abielu kehtetuks tunnistamise või lahuselu kohta tehtud otsuse tunnustamist Hispaanias, tuleks tunnustamistaotlus esitada sellele esimese astme kohtule, kelle tööpiirkonnas asub selle isiku elukoht, kellega seoses otsuse tunnustamist või mittetunnustamist taotletakse. Seejuures ei pea asjaomane otsus olema siduv liikmesriigis, kus see tehti. Kui kostja elukoht ei ole Hispaanias, võib taotluse esitada sellele kohtule, kelle tööpiirkonnas kostja asub või kus oli tema viimane elukoht Hispaanias või eespool nimetatud asu- või elukohtade puudumise korral hageja alalise elukoha järgsele kohtule.
Taotlus tuleks esitada kirjalikult advokaadi ja prokuröri abil ning taotlusele tuleks lisada samad dokumendid, nagu eespool kirjeldatud.
Taanis tehtud otsuste Hispaanias tunnustamise suhtes kohaldatakse Hispaania õigust. Menetlus algab taotluse esitamisega otse sellele esimese astme kohtule, kelle tööpiirkonnas asub selle isiku alaline elukoht, kellega seoses tunnustamist taotletakse.
Otsuse mittetunnustamise taotlemise menetlus on sama nagu otsuse tunnustamise taotlemise menetlus. Kui otsust tunnustati kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 2201/2003, saab tunnustamise otsuse vaidlustada alles pärast seda, kui sellisest otsusest on teavitatud, ning asjakohasele provintsikohtule tuleb apellatsioon esitada seaduses sätestatud tähtaja jooksul.
Kui kohtuasi on seotud Taanis tehtud otsusega, tuleb tunnustamine vaidlustada juba siis, kui esimese astme kohus menetleb vastaspoole esitatud taotlust otsuse tunnustamiseks. Kõigil juhtudel on vastuväite ametlikuks esitamiseks vaja kasutada advokaadi ja prokuröri abi.
Pärast määruse (EL) 1259/2010 jõustumist 21. juunil 2012. aastal ning kooskõlas selle artiklitega 5 ja 8 võivad abikaasad määruses sätestatu alusel valida, millise riigi õigust kohaldatakse nende lahuselu või abielulahutuse suhtes. Kui abikaasad seda valikut ei tee, kohaldatakse abielulahutuse või lahuselu suhtes järgmist õigust:
a) selle riigi õigust, kus asus abikaasade alaline elukoht hagi esitamise ajal; või sellise elukoha puudumise korral
b) selle riigi õigust, kus asus abikaasade viimane alaline elukoht, tingimusel et nende seal elamise aeg lõppes mitte rohkem kui aasta enne hagi esitamist ja et hagi esitamise ajal elab üks abikaasadest endiselt selles riigis; või sellise elukoha puudumise korral
c) selle riigi õigust, mille kodanikud mõlemad abikaasad hagi esitamise ajal on; või ühise kodakondsusjärgse riigi puudumise korral
d) selle riigi õigust, kus asub kohus, kellele hagi esitati.
Eespool toodud õigusakte kohaldatakse lahutuse suhtes, kuigi kohaldatavad õigusaktid võivad olla erinevate tagajärgedega.
Abieluvararežiimi suhtes ja kuni 29. jaanuarini 2019 (kui jõustub määrus 1103/2016) kohaldatakse (ühise kodakondsusega) abikaasade abielu ajal kehtinud eraõigust (kui abieluvaralepinguga ei ole kehtestatud abieluvararežiimi). Muus olukorras kohaldatakse kummagi abikaasa eraõigust (vastavalt poolte kodakondsusele) või alalise elukoha õigust, mille mõlemad abikaasad on valinud enne abielu sõlmimist koostatud tõestatud dokumendis. Selle puudumisel kohaldatakse õigust, mis kehtis alalises elukohas vahetult pärast abielu sõlmimist. Kui aga selline ühine elukoht puudub, kohaldatakse abielu sõlmimise kohas kehtivat täiendavat vararežiimi. 19. jaanuarist 2019 hakatakse täielikult kohaldama määrust (EL) nr 1103/2016, mis tähendab, et kui valikut ei ole tehtud, kohaldatakse selle riigi abieluvararežiimi, a) kus asus abikaasade esimene ühine alaline elukoht abiellumise ajal, või kui see puudub, siis b) mille ühine kodakondsus abikaasadel abiellumise ajal oli, või kui see puudub, siis c) millega abikaasad olid abielu ajal kõige tihedamini seotud, võttes arvesse kõiki asjaolusid. Kui abikaasadel oli abielu ajal mitu kodakondsust, siis ühise kodakondsuse järgse õiguse kriteerium ei kehti.
Laste isikuhooldusõigust puudutavaid küsimusi reguleeritakse 19. oktoobri 1996. aasta Haagi konventsiooniga, mida kohaldatakse otsust tegeva ametiasutuse õiguse kohaselt.
Ajutiste meetmete ja kaitsemeetmete puhul tuleks loogikale tuginedes kohaldada sama õigust, mida kohaldatakse konkreetsel juhul lahuselu, abielu kehtetuks tunnistamise või abielu lahutamise suhtes, välja arvatud pakiliste meetmete puhul, mida võidakse kohaldada Hispaanias asuvate isikute või vara suhtes, isegi kui Hispaanial ei ole pädevust asja arutada.
Mis puudutab ülalpidamiskohustust (sealhulgas ka perekonna kodu kasutamist ja vajaduse korral hüvitist), siis juhul, kui kohaldatavat õigust ei ole kokku lepitud, kehtib ülalpidamist saama õigustatud isiku alalise elukoha õigus.
Et välisriigi õigus oleks Hispaanias kohaldatav, peab sellise õiguse sisu ja kehtivus olema vajaduse korral tõendatud; Hispaania kohus võib seda kontrollida kõikide vahenditega, mida ta peab õiguse kohaldamiseks oluliseks.
Lisaks tuleb rõhutada, et Hispaanias algatatud menetluse suhtes kohaldatakse alati Hispaania menetlusõigust olenemata sellest, millist õigust kohaldatakse abielu lahutamise, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise suhtes.
Viimati uuendatud: 05/04/2018

matches: kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Mäng PS3 Bad company battlefield - Luutar
Mäng PS3 Bad company battlefield
Avaleht E-poodKonsoolid/ Mängud
Mängukonsool 268 in 1
Mängukonsool Sony PlayStation 4 Slim 1 TB (CUH-2216B)
Mängukonsool Xbox 360 E
Mängukonsool Microsoft XBOX ONE S 1TB
Mängukonsool XBOX 360 250GB
Titanfall mäng konsoolile Xbox One
Mäng PS3 Grand theft auto 4
Mängukonsool 620 Games 8Bt
PC mäng Splinter cell conviction
Mängukonsool Sony Playstation 4 Slim 500GB (CUH-2216A)
Mäng PS3 Grand turismo 5
Mängukonsool Nintendo Wii Mini Mario Kart
Mäng PS4 Call of Duty infinite warfare
Mäng PS4 METRO Redux
Mängukonsool Sony PlayStation 4 Pro 1TB (CUH-7216B)
Mängukonsool SEGA Mega Drive Mini
Tooted PÄEVAPAKKUMISED SOKOLOV Kuldehted Hõbeehted Eksklusiiv- Käsitöö Briljant ja vääriskividega ehted Mündid/ Medalid/ Aumärgid Ehted mitte väärismetallist Ehetekarbid Kellad Mobiiltelefonid Mobiiltelefonide tarvikud Sülearvutid/ Arvutid/ Tahvelarvutid Arvuti lisaseadmed Kaablid/ Adapterid Tööriistad Audiotehnika Videotehnika Kodutehnika Konsoolid/ Mängud
Mängukonsoolid/ PSP XBox mängud PC mängud PS2/3/4 mängud Konsoolide tarvikud
Muusikariistad Spordivarustus Jalgrattad Muu kaup E-poe üldtingimused Esindused