Põhja-Pärnumaa valla noorte-, kultuuri-, kogukonna- ja spordivaldkonna tunnustamise statuut – Riigi Teataja
Põhja-Pärnumaa valla noorte-, kultuuri-, kogukonna- ja spordivaldkonna tunnustamise statuut
Põhja-Pärnumaa valla noorte-, kultuuri-, kogukonna- ja spordivaldkonna tunnustamise statuut - sisukord
§ 2 Aunimetus Aasta kultuuritegija
§ 3 Aunimetus Aasta kultuuritoetaja
§ 4 Aunimetus Aasta noor
§ 5 Aunimetus Aasta spordisõber
§ 6 Aunimetus Aasta spordihing
§ 7 Aunimetus Aasta sporditegu
§ 8 Aunimetus Aasta sportlane
§ 9 Aunimetus Aasta kogukonnaedendaja
§ 10 Aunimetus Aasta küla
RT IV, 12.04.2019, 15
Vastu võetud 09.04.2019 nr 6
(1) Käesolev statuut sätestab Põhja-Pärnumaa Vallavalitsuse poolt antavate noorte-, kultuuri-, kogukonna- ja spordivaldkonna tunnustamise põhimõtted ja tunnustuse väljaandmise korralduse.
(2) Noorte-, kultuuri-, kogukonna- ja spordivaldkonna tunnustusavaldusteks on aunimetuste omistamine. Aunimetuste kandidaate saavad esitada kõik inimesed alates 1. septembrist kuni 31. oktoobrini valla veebilehel oleval e-vormil.
(3) Aunimetuste saajad valitakse vallavalitsuse moodustatud komisjoni poolt.
(4) Aunimetused antakse üle vallavalitsuse korraldataval tänuüritusel.
(5) Aunimetuste saajatele antakse üle meene ja tänukiri.
§ 2. Aunimetus Aasta kultuuritegija
(1) Aasta kultuuritegija aunimetus antakse isikule, kelle töö ja saavutused eelneval aastal on oluliselt kaasa aidanud kultuuriväärtuste loomisele, hoidmisele ja edasikandmisele.
(2) Aasta kultuuritegija on märkimisväärselt panustanud valla kultuuri tutvustamisele piirkonnas või vabariiklikul tasandil ja on edukalt läbi viinud kogukonnale olulisi kultuuriprojekte ning aidanud kaasa valla kultuurielu arengule.
§ 3. Aunimetus Aasta kultuuritoetaja
(1) Aasta kultuuritoetaja aunimetus antakse isikule, kes on eelneval aastal olulisel määral panustanud valla kultuurielu arengusse.
(2) Aasta kultuuritoetaja on oma tegevusega edendanud ja toetanud kultuuriasutuste koostööd kogukonna, ettevõtete ja organisatsioonidega, toetanud kultuuriasutusi nende arendamisel ja kaasajastamisel, teinud tulemuslikku tööd kultuuri väärtustamisel ühiskonnas.
§ 4. Aunimetus Aasta noor
(1) Aasta noore aunimetus antakse 7-26 aastasele noorele, kes on oma tegevusega vallas silma paistnud haridus-, kultuuri-, kogukonna- või spordielus või mõnes muus valdkonnas.
(2) Aasta noore aunimetuse saaja on ettevõtlik ja silmapaistev noor, kes on algatanud või läbi viinud valla jaoks olulisi tegevusi või esindanud edukalt valda.
§ 5. Aunimetus Aasta spordisõber
(1) Aasta spordisõbra aunimetus antakse isikule või organisatsioonile, kes on eelneval aastal valla spordielu olulisel määral toetanud.
(2) Aasta spordisõbra aunimetuse saaja on märkimisväärselt panustanud valla spordiklubide, -alade, sportlaste ja spordirajatiste arengusse ning tema panuse kaudu on valla spordielu elavnenud.
§ 6. Aunimetus Aasta spordihing
(1) Aasta spordihinge aunimetus antakse isikule, kes on suure pühendumusega valla spordielu arengusse panustanud.
(2) Aasta spordihinge aunimetuse saaja on enda tegevusega pikema aja jooksul aidanud kaasa valla spordielu arengule, sportlaste ja spordialade arengule ning on eeskujuks kogukonnale.
§ 7. Aunimetus Aasta sporditegu
(1) Aasta sporditegu aunimetus antakse isikule või organisatsioonile eelneval aastal läbiviidud spordisündmuse korraldamise, spordirajatise loomise või uuendamise või muu spordialase ettevõtmise eest.
(2) Aasta sporditegu aunimetuse saaja on oma tegevusega märkimisväärselt aidanud kaasa valla spordielu arengule või aidanud kaasa valla maine kujundamisele.
§ 8. Aunimetus Aasta sportlane
(1) Aasta sportlase aunimetus antakse isikule, kes on saavutanud eelneval aastal märkimisväärseid tulemusi spordis.
(2) Kandidaadi esitamise avaldusel märgitakse kandidaadi nimi, elukoht, spordiala, esindatav klubi (olemasolul) ning kandidaadi sportlikud tulemused tunnustuse andmisele eelneval aastal.
(3) Parima sportlase kandidaadi elukoht peab olema rahvastikuregistri andmete kohaselt Põhja-Pärnumaa vallas.
§ 9. Aunimetus Aasta kogukonnaedendaja
(1) Aasta kogukonnaedendaja aunimetus antakse isikule või organisatsioonile eelneval aastal kogukonna koostöö ja arengu suunamise eest.
(2) Aasta kogukonnaedendaja aunimetuse saaja on oma tegevusega märkimisväärselt edendanud või aidanud kaasa kogukonna arengule või aidanud kaasa kogukonna maine kujundamisele.
§ 10. Aunimetus Aasta küla
(1) Aasta küla aunimetus antakse valla asulale, kus läbi koostöö on toimunud kogukonna positiivne areng.
(2) Aasta küla aunimetuse saaja on edendanud või aidanud kaasa valla asula arengule või aidanud kaasa valla asula maine kujundamisele.


E(NS)V põhiseadus
AjaveebAlternatiivAnno DominiCIAEesti rahva kannatuste aastaE(NS)V põhiseadusEripensionidKGBKirjavahetusedLähiajaluguRahvusvaheline õigusRepresseeritudTsensuurValitsuskriisVäliseestlasedÜldpõhimõtted
Väljavõte Agu Kriisa kirjast Juhan Algus'ele - aprill 1994
Väljavõte Agu Kriisa kirjast Juhan Algus’ele aprillist 1994
Isiklik-usalduslik
Lp.......................
Enam kui kolmkümmend aastat katsusin võimete kohaselt võtta osa sellest eestlaste tegevusest läänes, mille eesmärgiks oli Vaba Eesti, mis vastaks demokraatliku õigusriigi nõuetele, kus kehtiksid inimõigused. Seitsme aasta eest tõmbusin tagasi kõigist eesti organisatsioonidest läänes ja jäin pealtvaatajaks. Piirdusin laval toimuva näitemängu vaatamisega n.ö. tulba tagant, s.t. olen näinud nii mõndagi ent kaugeltki mitte kõike.
1.2.Põhiseadusest
1.2.1.Sissejuhatuseks
Kuulusin selle vähemuse hulka, kes soovis, et tänapäeva Eesti rakendaks 1938.a. põhiseaduse, mille alusel oleks võimalik tasakaalukalt ja piisava aja vältel koostada uus põhiseadus. Üheks lähtekohaks oli, et sellega näitaks Eesti selgemalt, et ta on 1940. - enne NL-i okupatsiooni kehtinud Eesti Vabariigi ja mitte ENSV järeltulija. Teatavasti võeti aga Eestis 1992.a. suvel vastu uus põhiseadus. Mida see võiks tähendada rahvusvahelise õiguse seisukohalt selle juurde tulen hiljem.
Töötasin oma magistritööga põhiseaduse kohta pidevalt umbes kaheksa kuud. Oma töös esitan mh.küsimused
1.Kas põhiseadus vastab demokraatia nõuetele ja
2.Kas põhiseadus vastab õigusriigi nõuetele? Vastused mõlemale küsimusele on sarnased: peaaegu, aga mtte täielikult. Toon paar näidet.
1.2.2.Kas põhiseadus vastab demokraatia nõuetele?
Demokraatia tuleb kreeka keelest (demos ja kratos), s.t. rahva võim. Põhiseaduse kohaselt valitakse Riigikogu rahva poolt igal neljandal ja President Riigikogu poolt igal viiendal aastal. Lihtne aritmeetika annab tulemuseks (see, kes soovib võib ise kontrollida), et teatud vaheaegade järgi valitakse President Riigikogu poolt, kelle nelja-aastane mandaatperiood on lõppemas.
Sõltuvalt majanduslikust ja poliitilisest olukorrast juhtub tihti, et rahvas kaotab usalduse „istuva” parlamendi vastu ja valib uue. Parlamenti valitakse uute parteide esindajad, ja seni parlamendi koosseisu kuulunud parteid ei saa enam rahva usaldust. Demokraatlikes riikides on taoline menetlus tavaline.
Lähudes Eestis läbiviidud ja avaldatud uurimustest rahva poliitiliste arvamuste kohta võib arvata, et kui täna toimuksid Eestis uued valimised, siis toimuksid praeguse Riigikogu koosseisus suured muudatused.
Kehtiva Eesti põhiseaduse kohaselt tekib aga matemaatilise täpsusega olukord, kus Riigikogu, kellel ehk enam pole rahva usaldust, valib järgmiseks viieks aastaks uue Presidendi. Teiste sõnadega: Riigikogu, kellel pole rahva usaldust, valib Presidendi, kes esindab kogu riiki ja rahvast. Järelikult ei vasta põhikiri, selle koha pealt, demokraatia nõuetele, kuna rahval puudub võimalus avaldada oma seisukohta uue Presidendi suhtes.
1.2.3.Kas Eesti riigi ja rahva üleelamine on tagatud põhiseaduses?
Riigikogul on õigus muuta Eesti riigipiire 2/3 häälteenamusega (§122), kui näiteks Eesti Vabariik on teinud lepingu, „mis muudavad riigipiire” (§121). Mida on siis öelda rahval kui Riigikogu, kellel ehk enam pole isegi rahva usaldust, ratifitseerib lepingu teise riigiga, mille kohaselt muudetakse Eesti riigipiire suuremas või vähemas ulatuses? Jah, rahval pole öelda midagi, sest välislepingute ratifitseerimist või denonsseerimist ei saa panna rahvahääletusele (§106).
Mõni ehk väidab, et kui muudetakse Eesti riigipiire, siis tähendab see põhiseaduse muutmist, ütleb ju põhiseaduse §122 et „Eesti maismaapiir on määratud 1920.aasta 2.veebruari Tartu rahulepinguga (...)” Ent see ei tähenda põhiseaduse muutmist selles mõttes, et see nõuaks rahvahääletust. Nimelt mainitakse riigipiiri Tartu rahulepingu kohaselt (oskamatult või osavalt?) põhiseaduse IX.peatüki all, mis tähendab, et seda sätet ei saa panna rahvahääletusele, kui tegemist on rahvusvahelise lepinguga.
Rahvahääletuse alla kuulub ainult I.peatükk (Üldsätted) milles aga (oskamatult või osavalt?) pole määratletud piirisid. On ainult öeldud, et Eesti riigi maa-ala (...) on lahutamatu ja jagamatu tervik” (§2). Juriidiliselt võib seda mõista mitmeti.
Niisiis; põhiseaduses on (oskamatult või osavalt?) öeldud selgelt välja, et kui tuleb arutusele Eesti riigipiiride muutmine, siis otsustatakse üle rahva pea, ei hoolita sellest mida võiks arvata rahvas.
Järelikult ei vasta põhiseadus ka selle koha pealt demokraatia nõuetele. Ütleksin isegi, et praegune põhiseadus on Eesti riigile ja rahvale ohtlik kuna Riigikogul on põhiseaduslik õigus kustutada Eesti riik kaardilt ilma, et rahvas saaks midagi öelda. Märkus: ülal väidan, et rahvahääletusele kuulub ainult põhiseaduse I.peatükk (üldsätted). Tegelikult öeldakse põhiseaduses, et ka XV.peatükki (Põhiseaduse muutmine) saab muuta ainult rahvahääletusega (§162). Nii see pole. Nimelt lubab §183 p.3 muuta põhiseadust ka Riigikogul kui asi on kiireloomuline.
1.3.1.Kas põhiseadus vastab õigusriigi nõuetele?
Soovitaks pöörduda tagasi ja lugeda uuesti seda, mida kirjutasin eelpool 1.1.1. all.
Ent ka põhiseadus sisaldab sätteid, mis on vastuolus õigusriigi mõistega. Näiteks on õiguskantsleri nõusolek vajalik, et võtta Presidenti kriminaalvastutusele (§85). Selleks, et võtta õiguskantsleri kriminaalvastutusele on omakorda vaja Presidendi nõusolekut (§145). Niisiis ei otsusta rahvas ega rahva poolt valitud Riigikogu, ka mitte prokuratuur või kohus, kas Presidenti või õiguskantslerit võib võtta kriminaalvastutusele, vaid selle asja lahendavad need kaks isikut omavahel ise ära – õigusriik?
Mul on kohtu protokoll Saaremaal 11.märtsil 1994 toimunud kriminaalasjast Lembit Tõnsi vastu. Teatavasti oli Lembit Tõns vanem-instruktor Jäägrikompaniis. Kui teda m.a. oktoobris võeti esimest korda kinni Keilas, siis tulistasid komando „K”mehed (endise miilitsa- ja KGB-ohvitseri Koit Pikaro juhtimisel) päise päeva ajal sõelaks Tõnsi auto. Ühtegi isikut tulistamise hetkel autos ei olnud. Milles Tõnsi siis süüdistati on ikka veel ebaselge.
Saaremaa kohus süüdistas Tõnsi, et ta 6.novembril 1993 mh. oli ähvardanud teist isikut püstoliga, mis KrK §195 kohaselt on kuritegu. Tsiteerin nüüd kohtu protokolli:
„Prokurör loobus kohtus L.Tõnsi süüdistusest KrK par.195 lg.3 järgi (...)”
Õigusriigis oleks selle koha pealt asi lõppenud. Seda aga mitte tänapäeva Eesti Vabariigis. Nimelt ütleb kohus: „Kohus leiab, et eeluurimine kriminaalasjas on viidud läbi puudulikult” ja (...) määrab, et Lembit Tõnsi asi par.195 lg.3 järgi (...) tuleb saata täiendavale eeluurimisele EV Keskuurimisbüroole Eesti Riigiprokuratuuri kaudu.
Õigusriigis kehtib juba aastasadu vana põhimõte „in dublo pro reo”, s.t. kahtluse puhul tuleb mõista süüaluse kasuks. Antud juhul pole isegi tegemist kahtlusega, sest prokurör loobus süüdistusest. Eesti proua Justiitsia on ühe käega: nimelt on tõstetud käsi, mis hoiab mõõka, aga see käsi mis hoiab kaalu ja iseloomustab õigust on raiutud maha – õigusriik?
Nagu selgub kirjale lisatud artiklist „Hommikulehes” kaebasin Mosina nimel ja volitusel kohtusse Eesti Vabariigi, peaminister Mart Laar’i ja Kaitseväe juhataja Aleksander Einseln’i. Lisan kirjale Tallinna Linnakohtu vastuse, millega kohus keeldub võtmast vastu kaebusi. Lisan kirjale ka oma edasikaebuse (mida kavatsen, kui vajalik, viia välja Euroopa Nõukoguni) Tallinna Ringkonnakohtule – õigusriik?
11.märtsil 1994 kirjutas president Lennart Meri alla Riigikogu poolt vastuvõetud „Jälitustegevuse seadsele”. Loodan, et jõuan lähemas tulevikus koostada pikema kokkuvõtte mainitud seaduse kohta. Nüüd olen jõudnud seda ainult silmitseda, ent juba see ajab hirmu peale. Nimelt volitab seadus kaitsepolitseid, politseid, piirivalvet, kaitsejõudude peastaapi ja täitevametit (mida see tähendab ei oska veel vastata) Eesti Vabariigi, Eesti kodanike ning teiste riikide ja isikute julgeoleku tagamiseks nende vastaste kuritegude avastamiseks ja tõkestamiseks (§1) avada posti, kuulata pealt kõnesid, teha ärakirju faksidest, tungida salaja eluruumidesse jne. selleks, et täita ülal loetletud gummi-paragrahvi ülesandeid. Eelduseks on luba Tallinna Halduskohtu esimehelt.
Esialgsest lugemisest saan mulje, et „Jälitustegevuse seadus” võimaldab Eesti Vabariigi salajastel agentidel tegutseda ka väljaspool Eesti Vabariigi territooriumi.
Jälitustegevuse seadus on õigus- ja õigusvastase tegevuse legaliseerimine, mis ähvardab Eestis elavate ja Eestit külastavate inimeste turvatunnet. Selle seaduse kõrval kahvatuvad KGB, Stasi ja teiste kommunistlike diktatuuride repressiooni organid. Mõistagi lubab seadus värvata salajasi agente jne – õigusriik?
Põhiseaduse §36 lg.2 kõlab: „ühtki Eesti kodanikku ei tohi välisriigile välja anda muidu, kui välislepingus ettenähtud juhtudel (...)”. Ent oma kodanikke anda välja teisele riigile on vastuolus õigusriigi mõistega. Pealegi on see ka vastuolus Euroopa Nõukogu Inimõiguste konventsiooniga. Järelikult oli see põhiseaduse rikkumine kui Mart Laar andis Iisraeli esindajale üle KGB poolt võltsitud andmed nende eestlaste kohta keda KGB andmete kohaselt süüdistab USA-s asuv Wiesenthali keskus, mille süüdistusi mh. Rootsi valitsuse poolt moodustatud juristide komisjon pidas õigustühiseks, kuna puudusid tõendid.
Arvan, et aitab näidetest õigusriigi küsimuses.
1.4.Kas põhiseadus võimaldab diskrimineerimist?
Põhiseaduse §42 kõlab: „Riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud ei tohi Eesti kodaniku vaba tahte vastaselt koguda ega talletada andmeid tema veendumuste kohta.” E contrario tähendab seadus juriidiliselt, et nende veendumusi võib talletada, kes pole Eesti kodanikud, inglased, rootslased, venelased, sakslased jne., kõik käivad selle sätte alla põhiseaduses. Ent nimetatud säte on vastuolus inimõigustega, rahvusvahelise õigusega, Euroopa Inimõiguste Konventsiooniga ja isegi EV põhiseadusega jne. üks puha, mis on olnud sõnastuse ajendiks, siis on see peale õigusvastasust ka provokatiivne, mis kutsub esile nördimuse.
Kes võib siis olla sellise sõnastuse „meister”? Kergelt manipuleeritavad inimesed? Ausad, ent lühinägelikult perspektiivitud, tunnetele rajatud mõtlemisega, äärmuslikud rahvuslased, kelle manipuleerimiseks on vajalik ainult nimetada venelaste probleemi. Juriidikas, riigiteaduses ja ajaloos teadmatud? Labased (ehk isegi KGB poolt koolitatud) provokaatorid, kes näevad võimalust rahvusluse sildi all ajada pügi silma inimestele, selleks et hoida alles pinget, näidates ohule venelaste poolt, ent kelle tegelikuks eesmärgiks on, et provokaatorite „tööandjad” selle „ohu” tõttu jääksid ise võimule, kindlustades oma materiaalse heaolu teiste kulul. Isiklikult kardan, et põhiseaduse §42 sõnastus on tahtlik provokatsioon.
2.Millise riigi järeltulija on tänapäeva Eesti Vabariik?
Olen seda küsimust arutanud paari nimeka rootslasest õigusteaduse professoriga. Küsimus on keeruline ja õiget vastust anda on võimatu. Kahtlemata okupeeriti Eesti 1940.a. juunis, üheks asjaoluks, mis raskendab küsimusele vastamist on, et Eesti rahvas 1992.a. juunis võttis vastu uue põhiseaduse, ilma et enne oleks kehtestatud 1938.a. põhiseadust. Lisaks ülalöeldule tuleb veel see asjaolu, et pole rakendatud enne okupatsiooni kehtinud seadusandlust. Kehtivad ENSV seadused, mis mh. tuleb ilmsiks ka ülal nimetatud Jälitustegevuse seaduses, milles viidatakse tervele reale ENSV seadustele.
Et tänapäeva Eesti Riigikogu deklareeris, et Eesti on selle Vabariigi järeltulija, mis okupeeriti 1940.a. juunis on riigiteaduslikult ja juriidiliselt väärtuseta. Pigemini on taolise deklaratsiooni oht see, et aetakse rahvale (oskamatult või osavalt) prügi silma. Ütleksin, et mainitud Riigikogu deklaratsiooni väärtus on sama kui müüa turul kartuleid, öeldes et see on puuvili.
Stokholmis aprillis 1994
Agu Kriisa


Riigi personali- ja palgaarvestuse andmekogusse andmete esitamise ja arvestuse toimingute teostamise kord – Riigi Teataja
Riigi personali- ja palgaarvestuse andmekogusse andmete esitamise ja arvestuse toimingute teostamise kord
Riigi personali- ja palgaarvestuse andmekogusse andmete esitamise ja arvestuse toimingute teostamise kord - sisukord
2 Personali- ja palgaarvestuse korraldus
§ 2 Personali- ja palgaarvestuse ülesannete jaotus
§ 3 Arvestuse pidamise põhimõtted
3 Avaliku teenistuse arendamiseks ja riigikogule ülevaate koostamiseks vajalikud andmed
§ 4 Andmed asutuse kohta
§ 5 Andmed ameti-, töö- ja teenistuskohtade (edaspidi ametikoht) kohta
§ 6 Andmed töötajate kohta
4 Personali- ja palgaarvestuse pidamise kord
§ 7 Andmete andmekogusse kandmise kord
§ 8 Andmete andmekogusse esitamise alusdokumendid
§ 9 Arvestuse pidamise alustamine
§ 10 Tööaja arvestus
§ 11 Palga ja tasude arvestus
§ 12 Puhkuse arvestus
§ 13 Staaži arvestus
§ 14 Teenistus- või töölähetuste arvestus
§ 15 Koolituse arvestus
§ 16 Arvestus töö- või teenistussuhte lõppemisel
RT I, 17.04.2019, 9
Vastu võetud 16.05.2013 nr 76
RT I, 21.05.2013, 7
01.04.2016 RT I, 07.04.2016, 3 10.04.2016
11.04.2019 RT I, 17.04.2019, 3 20.04.2019, osaliselt 01.06.2019
Määrus kehtestatakse avaliku teenistuse seaduse § 10 lõike 1 punkti 6 alusel.
Määrust kohaldatakse riigi personali- ja palgaarvestuse andmekoguga (edaspidi andmekogu) liitunud riigi ametiasutustele, põhiseaduslikele institutsioonidele ja valitsusasutuste hallatavatele riigiasutustele (edaspidi koos asutus).
2. peatükk Personali- ja palgaarvestuse korraldus
§ 2. Personali- ja palgaarvestuse ülesannete jaotus
(1) Asutus kogub personali- ja palgaarvestuseks vajalikke andmeid ning esitab need andmekogu volitatud töötlejale digitaalsete või paberkandjal olevate alusdokumentide alusel.
(2) Andmekogu volitatud töötleja sisestab asutuste esitatud andmed andmekogusse ning peab nende andmete alusel andmekogus personali- ja palgaarvestust.
(3) Riigi Tugiteenuste Keskus pakub tehnilist tuge, nõustab andmekogu kasutamisel, viib läbi andmekogu kasutamise koolitusi ning koostab õigusaktide ja asutuse esitatud põhjendatud taotluste alusel andmekogu klassifikaatorid.
[RT I, 07.04.2016, 3 - jõust. 10.04.2016]
(4) Riigi Tugiteenuste Keskus annab asutusele ja andmekogu volitatud töötlejale personali- ja palgaarvestuse korraldamise kohta selgitusi ning koostab metoodilisi juhendeid.
(5) Andmekogusse esitatavate andmete õigsuse ja andmekogu volitatud töötlejale esitamise eest vastutab asutus. Andmete haldamise ja arvestuse pidamise eest vastutab andmekogu volitatud töötleja.
§ 3. Arvestuse pidamise põhimõtted
(1) Personali üle arvestuse pidamisel lähtutakse personali- ja palgaarvestust reguleerivatest õigusaktidest ja personaliarvestuses välja kujunenud üldtunnustatud praktikast.
(2) Asutus ja andmekogu volitatud töötleja vahetavad teavet kokkulepitud alustel, arvestades andmekogu vastutava töötleja sellekohaseid juhiseid.
(3) Asutus kogub personali- ja palgaarvestuse pidamiseks andmeid asutusega töö- või teenistussuhtes oleva ametniku, teenistuja ja töötaja (edaspidi töötaja) kohta.
(4) Personali- ja palgaarvestust peetakse ametikohtade kaupa, lähtudes asutuse teenistuskohtade koosseisust ja asutuse struktuurist.
3. peatükk Avaliku teenistuse arendamiseks ja riigikogule ülevaate koostamiseks vajalikud andmed
§ 4. Andmed asutuse kohta
Asutuse kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
3) asutuse, selle struktuuriüksuse ja allüksuse moodustamise, ümberkorraldamise või lõpetamise kuupäev ning viide dokumendile, millega asutus, selle struktuuri- või allüksus moodustati, korraldati ümber või lõpetati;
4) asutuse juhtimisahel.
§ 5. Andmed ameti-, töö- ja teenistuskohtade (edaspidi ametikoht) kohta
(1) Ametikoha kohta kantakse andmekogusse struktuuriüksuste ja allüksuste kaupa järgmised andmed:
2) ametikoha moodustamise, muutmise ja likvideerimise kuupäev;
3) ametikohale ette nähtud töötaja grupp ja töötaja allgrupp;
4) ametikoha koosseisulisus;
5) ametikoha tähtajalisus;
6) ametikohal ette nähtud koormus protsentides täiskoha koormusest;
7) teenistusgrupp, selle tase vastavalt avaliku teenistuse seaduse § 10 lõike 1 punkti 4 alusel kehtestatud määrusele;
8) ametikoha nimetus vastavalt riigisisesele ametite klassifikaatorile või selle puudumisel vastavalt Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni rahvusvahelisele ametite klassifikaatorile 2008 (ISCO-08), klassifikaatorites sobiva klassifikatsiooni puudumisel kantakse andmekogusse lähim ametikoht lähtudes töö ülesannete sisust;
[RT I, 17.04.2019, 3 - jõust. 01.06.2019]
9) ametikohal ettenähtud normtööaeg;
10) ametikoha hõivatus;
11) [kehtetu - RT I, 07.04.2016, 3 - jõust. 10.04.2016]
12) [kehtetu - RT I, 07.04.2016, 3 - jõust. 10.04.2016]
13) [kehtetu - RT I, 07.04.2016, 3 - jõust. 10.04.2016]
14) ametikoha seotus riigikaitseliste ülesannete, sisejulgeoleku ja põhiseadusliku korra või elutähtsa teenuse toimepidevuse tagamisega (edaspidi riigikaitselise töökohustusega ametikoht);
15) riigikaitselise töökohustusega ametikohaks määramise ja riigikaitselise töökohustusega ametikoha märke kustutamise kuupäev ning haldusakti number;
16) ametikoha asukoht.
(2) Lõike 1 punktis 8 nimetatud andmeid ei pea esitama Kaitseministeeriumi või Siseministeeriumi valitsemisalasse kuuluv valitsusasutus või hallatav riigiasutus.
[RT I, 17.04.2019, 3 - jõust. 20.04.2019]
§ 6. Andmed töötajate kohta
Töötajate kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
5) töö- või teenistussuhte alguse kuupäev;
51) ametivande andmise kuupäev ja asutus, kus vanne anti;
6) katseaja kestus;
7) haridustase ja haridustaseme liik;
8) keeleoskus ja selle tase, juhul kui see on ametikohast või volituste saamisest tulenevalt nõutud;
9) staažid, mis on nimetatud §-s 13;
10) töö- või teenistussuhte tähtajalisus;
11) töötaja koormus ametikohal;
12) töötaja grupp ja allgrupp;
13) töötajale määratud või kokkulepitud ning väljamakstud palk või tasu tasuliikide kaupa;
14) ametniku kõrvaltegevuse andmed: teise tööandja nimetus, ametikoht, töö- ja teenistussuhte alguse ja lõpu kuupäev;
15) tervisekontrolli läbiviimise kuupäev;
16) koolitused, millel töötaja on osalenud, sh koolituse nimetus, koolituse alguse ja lõpu kuupäev, koolitaja või koolitusasutuse nimetus, koolituse maht akadeemilistes tundides, koolituse maksumus otseste ja kaudsete kulude kaupa, koolituse vorm, koolituse liik ja koolituse valdkond, teave ressursimahukal koolitusel osalemiseks sõlmitud halduslepingu või koolituskulude hüvitamise kokkuleppe sõlmimise kohta;
17) ressursimahukal koolitusel osalemiseks sõlmitud halduslepingu või koolituskulude hüvitamise kokkuleppe kehtivuse alguse ja lõpu kuupäev, lepingu number ja lepingus kokku lepitud summa;
18) töötajale tehtud hoiatus, hoiatuse tegemise kuupäev või määratud distsiplinaarkaristus, distsiplinaarkaristuse määramise kuupäev, karistuse liik ja karistuse kehtivuse periood viitega karistuse määramise ja kustutamise alusdokumendile;
19) arengu- ja hindamisvestluse, katseaja vestluse ja atesteerimisvestluse läbiviimise kuupäev;
20) teenistus- või töölähetused, millega kaasnevad rahalised väljamaksed;
21) avaliku võimu teostamise õiguse peatumise või töö tegemisest keeldumise õiguse teostamise alguse ja lõpu kuupäev;
22) üleviimise kuupäev ja tähtaeg;
23) töö- või teenistussuhte lõppemise kuupäev;
24) töö- või teenistussuhte lõppemise liik, õiguslik alus ning viide töö- või teenistussuhte lõppemise aluseks olevale õigusaktile, paragrahvile, lõikele ja punktile;
25) andmesubjekti nõusolekul tegevussektor, kust töötaja teenistusse või tööle tuleb ning kuhu teenistus- või töösuhte lõppemisel siirdub.
4. peatükk Personali- ja palgaarvestuse pidamise kord
§ 7. Andmete andmekogusse kandmise kord
(1) Asutus on kohustatud koguma ja andmekogusse kandma kõik 3. peatükis sätestatud andmed.
(2) Valitsusasutuste hallatavad riigiasutused ei pea andmekogusse kandma § 5 punktis 7 ning § 6 punktides 8, 14, 16–20 ja 22 nimetatud andmeid.
(3) Asutused võivad andmekogusse kandmiseks esitada ka teisi avaliku teenistuse seaduse § 106 lõikes 3 nimetatud, personali- ja palgaarvestuseks vajalikke andmeid, mis ei ole nimetatud käesoleva määruse 3. peatükis.
(4) Töö- või teenistussuhte kehtivuse ajal peavad andmekogu andmed olema ajakohased ja tõesed. Ebaõigete andmete avastamisel on volitatud töötleja kohustatud parandama need andmekogus viie tööpäeva jooksul õigetest andmetest teadasaamisest arvates.
(5) Riigikaitselise töökohustusega ametikohtade piirmäära ületamisel, kui asutus ei ole riigikaitselise töökohustusega ametikoha määramise haldusakti muutnud Kaitseressursside Ameti poolt ettenähtud tähtajaks ning vastavaid muudatusi andmekogusse kandnud, on Kaitseressursside Ametil õigus nõuda, et muudatused teeks volitatud töötleja. Muudatuste tegemisel muudetakse ametikoht riigikaitselise töökohustusega ametikohaga mitteseotuks ulatuses, mis ületab Vabariigi Valitsuse kehtestatud piirmäära. Muutmist alustatakse viimasena tehtud kandest, liikudes varasemate kannete poole. Muudetavate ametikohtade arvu edastab volitatud töötlejale Kaitseressursside Amet kirjalikult. Volitatud töötleja teeb muudatused viivitamata.
(6) Kui volitatud töötleja jätab teabe muutmata, teavitab Kaitseressursside Amet riigikaitse valdkonna eest vastutavat ministrit, kes korraldab asja lahendamise vastavalt Vabariigi Valitsuse reglemendis sätestatule.
§ 8. Andmete andmekogusse esitamise alusdokumendid
(1) Andmete esitamise alusdokumendid on:
1) haldusakt;
3) isikut tõendav dokument;
4) kvalifikatsiooni tõendav dokument;
5) isiku teenistuskäiku või töösuhet puudutav dokument;
6) füüsiliste ja juriidiliste isikute avaldus või teatis;
7) tõend;
8) muu personaliarvestuse alusdokument, mis on andmekogusse sisestatavate andmete aluseks ja kinnitab või tõendab sisestatavate andmete õigsust;
9) Kaitseressursside Ameti kirjalik teade ametikoha riigikaitselise töökohustusega ametikohaga seotuse muutmiseks.
(2) Andmete alusdokumente, välja arvatud andmesubjektile kuuluvaid dokumente, säilitab asutus, juhul kui dokumendi säilitamise kohustust ei ole seadusega või seaduse alusel pandud teisele isikule või asutusele.
§ 9. Arvestuse pidamise alustamine
Töötaja üle arvestuse pidamist alustatakse tema ametikohale asumise esimesest päevast arvates.
§ 10. Tööaja arvestus
(1) Tööaja arvestust peetakse arvestusperioodi ja tööaja arvestuse liigi kaupa.
(2) Tööaja arvestuse pidamiseks määratakse töötaja töö iseloomust tulenev tööaja korralduse liik.
(3) Tööaja kohta peetakse andmekogus arvestust põhimõttel, et töötaja tööajanormist arvatakse maha samal perioodil töölt puudutud aeg.
§ 11. Palga ja tasude arvestus
(1) Tasusid arvestatakse vastavalt riigi raamatupidamise üldeeskirjas sätestatud kontoplaanile ja Riigi Tugiteenuste Keskuse koostatud tasuliikide klassifikaatorile.
(2) Töötajale tasude arvestamiseks valitakse tasu liik ja alaliik ning määratakse nende suurus eurodes.
(3) Palgaarvestust peetakse tööaja arvestuse andmete ja palgaandmete alusel.
(4) Töötajale arvestatud tasu, maksu ja makse kohta moodustatakse andmekogus automaatselt palgateatis, kus on tasuliigid eraldi välja toodud.
§ 12. Puhkuse arvestus
(1) Puhkuse arvestuse pidamise aluseks on puhkust korraldav dokument.
(2) Puhkuse arvestamisel seostatakse kasutatud puhkus puhkuse arvestuse perioodiga, mille eest puhkust antakse.
§ 13. Staaži arvestus
Staaži arvestatakse järgmiste staažiliikide kaupa:
1) avaliku teenistuse staaž vastavalt avaliku teenistuse seadusele;
2) eriteenistuse staaž;
3) staaž asutuses.
4) [kehtetu - RT I, 07.04.2016, 3 - jõust. 10.04.2016]
§ 14. Teenistus- või töölähetuste arvestus
Arvestust peetakse teenistus- või töölähetuste kohta, millega kaasneb rahaline väljamakse töötajale või temaga seotud muule isikule.
§ 15. Koolituse arvestus
(1) Koolituste arvestamisel lähtutakse avaliku teenistuse seaduse § 10 lõike 1 punkti 3 alusel kehtestatud määrusest, asutuse koolituse korrast ning andmekogus määratud koolituse vormist, liigist ja valdkonnast.
(2) Arvestust peetakse töötajate läbitud koolituste kohta. Arvestus toimub koolituste kaupa § 6 punktides 16 ja 17 nimetatud kohustuslike andmete alusel.
(3) Koolituskulude kohta peetakse arvestust otseste ja kaudsete kulude lõikes finantseerimisallikate kaupa. Koolituskulud seotakse koolitusel osalenud töötajaga.
§ 16. Arvestus töö- või teenistussuhte lõppemisel
Töötaja üle arvestuse pidamine lõpetatakse tema töölepingu või teenistussuhte lõppemisel.


text:
Vaivara Vallavalitsuse töökord – Riigi Teataja
Vaivara Vallavalitsuse töökord
Vaivara Vallavalitsuse töökord - sisukord
§ 3 Eelnõu vormistamine
§ 4 Istungi materjalide edastamine
§ 5 Istungi käik
§ 6 Hääletamine
§ 7 Istungi protokoll
§ 8 Vallavalitsuse õigusakti vormistamine, allakirjutamine, väljastamine ja avalikustamine
§ 9 Valitsuse komisjonid
RT IV, 21.07.2015, 12
Vastu võetud 15.07.2015 nr 28
Vallavalitsuse töökord määrab valitsuse töökorralduse, istungile küsimuse esitamise, istungi läbiviimise, istungil vastu võetud valitsuse õigusakti ja istungi protokolli koostamise korra osas.
(2) Vallavalitsuse istungid toimuvad üldjuhul teisipäeviti Vaivara vallamajas.
(3) Vallavanemal on õigus mõjuvatel põhjustel istung ära jätta või aega muuta. Istungi ärajäämisest informeerib vallavalitsuse liikmeid vallasekretär.
(4) Vallavalitsuse istungid on kinnised, kui vallavalitsus ei otsusta teisiti. Vallavanem või tema asendaja võib kutsuda istungile ka teisi isikuid.
(5) Vallavanema otsusel võib kiiret otsustamist vajavate küsimuste arutamiseks erakorraliselt kokku kutsuda valitsuse istungi, teatades sellest valitsuse liikmetele vähemalt üks tund enne istungi toimumist.
(6) Vallavalitsus võib vastu võtta määrusi ja korraldusi istungit kokku kutsumata. Sel juhul saadetakse õigusakti eelnõu kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis (e-posti teel) valitsuse liikmetele, määrates tähtaja, mille jooksul nad peavad esitama oma seisukoha. Kui valitsuse liige ei teata nimetatud tähtaja jooksul, kas ta on otsuse poolt või vastu, loetakse, et ta hääletab otsuse vastu.
(7) Määruse ja korralduse vastuvõtmisel istungit kokku kutsumata juhtudel koostab vallasekretär protokolli, millele lisatakse valitsuse liikmete kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis esitatud seisukohad.
(8) Vallavalitsuse istungit juhatab vallavanem või tema asendaja. Vallavanema või tema asendaja äraolekul või nende enesetaandamisel vallavalitsuse istungit juhatab vallavalitsuse vanim liige.
(9) Vallavalitsus on otsustusvõimeline, kui istungist võtab lisaks vallavanemale või tema asendajale osa vähemalt pool valitsuse koosseisust.
§ 3. Eelnõu vormistamine
(1) Vallavalitsuse istungi päevakorda esitatakse:
1) vallavolikogu määruste ja otsuste eelnõud;
2) vallavalitsuse määruste ja korralduste eelnõud;
3) muud vallavalitsuse pädevuses olevad otsustamist vajavad küsimused, mis ei vaja vallavalitsuse õigusakti kehtestamist;
4) informatsioonid.
(2) Ettepanekuid vallavalitsuse õigusakti eelnõu ja muu küsimuse valitsuse istungi päevakorda võtmiseks on õigusteha vallavalitsuse liikmel, ametnikul, vallavolikogu esimehel või liikmel, vallavolikogu või vallavalitsuse komisjonil, vallavalitsuse hallatava asutuse juhil ja vallaelanikel seaduses sätestatud korras.
(3) Eelnõu esitab selle koostaja vallasekretärile kolm tööpäeva enne istungi päeva.
(4) Vallavalitsuse õigusakti eelnõu peab:
1) olema kooskõlas kehtiva seadusandluse, Vaivara valla põhimääruse ja teiste Vaivara valla õigusaktidega;
2) vastama eesti kirjakeele normile ja olema üheselt arusaadav;
5) sisaldama õigusakti jõustumise aeg.
(5) Eelnõule tuleb vajadusel lisada seletuskiri. Eelnõu koostaja märgib end eelnõu koostajana eelnõu lõpus.
(6) Seletuskiri peab sisaldama:
1) õigusakti kehtestamise või asja otsustamise vajalikkuse põhjendust;
2) õigusakti rakendamisega seotud kulude arvestusi ja finantseerimisallikaid;
3) andmeid eelnõu rakendamisega kaasnevate muudatuste kohta;
4) muid vajalikke andmeid ja põhjendusi, mis on olulised õigusakti eelnõu vastuvõtmiseks või asja otsustamiseks.
(7) Kooskõlastamist vajav eelnõu tuleb kooskõlastada enne vallasekretärile esitamist.
(8) Vallasekretäril on õigus eelnõu selle esitajale tagastada, kui eelnõu ei vasta selle paragrahvi lõikes 5 sätestatud nõuetele või puudub vajalik kooskõlastus.
§ 4. Istungi materjalide edastamine
(1) Nõuetekohaste ja tähtaegselt esitatud ettepanekute alusel koostab vallasekretär vallavalitsuse istungi päevakorra eelnõu ja esitab selle koos asjassepuutuvate materjalidega vallavalitsuse liikmetele ning vallavanema ülesandel teistele istungile kutsutud isikutele vähemalt kaks tööpäeva enne istungi päeva.
(2) Täiendava küsimuse istungi päevakorda esitab vallasekretär vallavalitsuse liikmetele võimalikult kiiresti, kuid mitte hiljem kui istungi toimumise päeva hommikul kell 9.00. Kiire küsimuse lahendamiseks kokkukutsutava istungi päevakorra eelnõu võib vallasekretär esitada vallavanemale istungi toimumise ajaks.
(3) Kiiret otsustamist vajavate asjade materjalid esitatakse vallavalitsusele istungi päevakorda võtmiseks vallasekretäri poolt motiveeritult ning vahetult vallavanemale, kelle otsusel võib istungi alguses arvata päevakorda täiendavaid punkte.
§ 5. Istungi käik
(1) Istungi alguses istungi juhataja:
1) teeb kindlaks istungist osavõtjate arvu, jälgib tööks ja hääletamiseks vajaliku kvoorumi olemasolu;
2) tutvustab istungi päevakorda.
(2) Istungi juhataja võib päevakorrapunktide arutamise järjekorras teha muudatusi. Istungi alguses võib vallavanema või vallavalitsuse liikmete ettepanekul päevakorrapunkti päevakorrast välja arvata või päevakorda lisada.
(3) Istungil osaleb sõnaõigusega vallasekretär. Konkreetse päevakorrapunkti arutelu juures võivad viibida kutsutud isikud. Neile sõna andmise küsimuse otsustab vallavanem.
(4) Ettekandjaks on eelnõu koostaja. Ettekandja võib delegeerida küsimustele vastamise mõnele teisele istungil osalevale isikule.
(5) Ettekannete ja sõnavõttude pikkuse istungil määrab vajadusel vallavalitsus enne istungi algust.
(6) Sõnavõtja või istungi juhataja ettepanekul kantakse sõnavõtu põhiseisukohad istungi protokolli.
(7) Vallavalitsuse määrus ja korraldus võetakse vastu poolthäälteenamusega. Valitsuse liikmed ja vallasekretär, kes ei ole otsusega nõus, võivad nõuda oma eriarvamuse kandmist istungi protokolli.
(8) Istungi juhataja:
1) jälgib istungi töö- ja päevakorrast kinnipidamist;
2) vastutab käesoleva töökorra järgimise eest kogu istungi kestel;
3) annab sõna üldjuhul taotlemise järjekorras;
4) viib läbi hääletamised ja teeb teatavaks hääletamise tulemused;
5) kuulutab valitsuse otsuste vastuvõtmised, vaheajad ja istungi lõppemise.
(9) Vallavanem või vallavalitsuse liige ei tohi osa võtta valitsuse sellise üksikakti arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastase seaduse kohaselt. Sel juhul on vallavanem või valitsuse liige kohustatud enne küsimuse arutelu tegema avalduse enda mitteosalemise kohta kõnealuse päevakorrapunkti arutamisel. Sellekohane märge tehakse valitsuse istungi protokolli. Küsimuste arutamiseks ja otsustamiseks vajalik kvoorum on selle võrra väiksem.
§ 6. Hääletamine
(1) Vallavalitsuse otsustused tehakse istungil osalevate vallavalitsuse liikmete poolthäälteenamusega.
(2) Hääletamine on avalik.
(3) Enne hääletamist kordab istungi juhataja kõiki hääletamisele pandavaid ettepanekuid. Esimesena pannakse hääletamisele ettekandja ettepanek. Kui ettepanekud ei ole kõigile üheselt arusaadavad, kordab istungi juhataja ettepanekuid.
(4) Kui ükski vallavalitsuse liige eriarvamust otsustuse kohta ei väljenda ja hääletamist ei nõua, loetakse korraldus või määrus vastuvõetuks ühehäälselt.
§ 7. Istungi protokoll
(1) Valitsuse istungi toimumise kohta vormistatakse protokoll.
(2) Valitsuse istungi protokollimise korraldab vallasekretär või teda asendav isik.
(3) Protokoll vormistatakse kolme tööpäeva jooksul pärast istungit ja sellele kirjutab alla kõigepealt vallasekretär ja seejärel vallavanem, kes vastutavad protokollis sisalduvate andmete õigsuse eest.
(5) Valitsuse istungi protokollid avalikustatakse Vaivara valla põhimääruses sätestatud korras.
(8) Vallavalitsuse istungil arutatud küsimustest teeb vallasekretär lühikokkuvõtte valla ajalehte.
§ 8. Vallavalitsuse õigusakti vormistamine, allakirjutamine, väljastamine ja avalikustamine
(1) Valitsuse istungile esitatud materjal ei kuulu avalikustamisele enne õigusakti lõplikku vormistamist.
(2) Kui õigusakti eelnõu võetakse vastu istungil tehtud parandusi, märkusi ja ettepanekuid arvestades, valmistab õigusakti allakirjutamiseks ette asjaomane teenistuja ja annab selle seejärel hiljemalt järgnevaks tööpäevaks vallasekretärile lõplikuks vormistamiseks.
(3) Valitsuse õigusakti allkirjastab kõigepealt vallasekretär ja seejärel vallavanem.
(4) Valitsuse poolt vallavolikogule esitatavad eelnõud vormistatakse ning antakse seejärel vallavalitsuse kantseleile üle nende edastamiseks vallavolikogule.
(5) Vallavalitsuse õigusaktide saatmist asjaosalistele korraldab vallakantselei.
§ 9. Valitsuse komisjonid
(2) Komisjoni koosseisu, ülesanded ja pädevuse kinnitab valitsus oma korraldusega.
(3) Komisjoni töövorm on koosolek. Komisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt pool komisjoni koosseisust. Komisjon teeb oma otsused poolthäälteenamusega. Komisjoni otsused protokollitakse ja vormistatakse kolme tööpäeva jooksul ning neile kirjutavad alla komisjoni esimees ja protokollija.
(4) Komisjoni otsused on soovitusliku iseloomuga valitsuse määruste ja korralduste vastuvõtmisel.
Määrus jõustub 01. augustil 2015.

matches:
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


Alltegevusvaldkondade loetelu ning künnisvõimsused, mille korral on käitise tegevuse jaoks nõutav kompleksluba – Riigi Teataja
Alltegevusvaldkondade loetelu ning künnisvõimsused, mille korral on käitise tegevuse jaoks nõutav kompleksluba
Alltegevusvaldkondade loetelu ning künnisvõimsused, mille korral on käitise tegevuse jaoks nõutav kompleksluba - sisukord
§ 1 Energia tootmine
§ 2 Energiakandjate tootmine
§ 3 Metallide tootmine ja töötlemine
§ 4 Mineraalsete materjalide töötlemine
§ 5 Keemiatööstus
§ 6 Ohtlike jäätmete käitlemine
§ 7 Tavajäätmete käitlemine
§ 8 Prügilate käitamine
§ 9 Tselluloosi-, paberi- ja tekstiilitööstus ning nahaparkimine
§ 10 Toiduainetööstus ja sööda tootmine
§ 11 Sea-, veise- ja linnukasvatus
§ 12 Muud tegevusvaldkonnad
RT I, 25.09.2018, 4
Alltegevusvaldkondade loetelu ning künnisvõimsused, mille korral on käitise tegevuse jaoks nõutav kompleksluba1
Vastu võetud 06.06.2013 nr 89
RT I, 11.06.2013, 19
jõustumine 14.06.2013
20.09.2018 RT I, 25.09.2018, 1 28.09.2018
Määrus kehtestatakse tööstusheite seaduse § 19 lõike 3 alusel.
§ 1. Energia tootmine
Kompleksluba nõutakse kütuse põletamiseks käitises, mille summaarne nimisoojusvõimsus on vähemalt 50 MW.
§ 2. Energiakandjate tootmine
Energiakandjate tootmise alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) mineraalõli ja gaasi rafineerimine;
2) koksitootmine;
3) kivisöe utmine;
4) muude kütuste, sealhulgas põlevkivi utmine käitistes, mille nimisoojusvõimsus on vähemalt 20 MW.
§ 3. Metallide tootmine ja töötlemine
Metallide tootmise ja töötlemise alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) metallimaakide, sealhulgas sulfiidimaakide särdamine või paagutamine;
2) malmi või terase tootmine (esmane või teisene sulatamine), sealhulgas pidevvalu, üle 2,5 tonni tunnis;
3) mustmetallide kuumvaltsimine üle 20 tonni toorterast tunnis;
4) mustmetallide sepistamine sepikojaseadmetel löögienergiaga üle 50 kJ vasara kohta, kus kasutatav soojusvõimsus on üle 20 MW;
5) mustmetallidele pinnete pealesulatamine toorterase kuluga üle 2 tonni tunnis;
6) mustmetallide valu valukodades üle 20 tonni ööpäevas;
7) värviliste toormetallide tootmine maagist, rikastatud maakidest või teisesest toormest metallurgiliselt, keemiliselt või elektrolüütiliselt;
8) värviliste metallide, kaasa arvatud teiseste toodete sulatamine, sealhulgas sulamite valmistamiseks, ja värvilistest metallidest valumetalltoodete valmistamine, sulatamisvõimsusega üle 4 tonni pliid või kaadmiumi ööpäevas või 20 tonni kõiki muid metalle ööpäevas;
9) metallide või plastide elektrolüütiline või keemiline pinnatöötlus, kus töötlemisvannide kogumaht ületab 30 m³.
§ 4. Mineraalsete materjalide töötlemine
Mineraalsete materjalide töötlemise alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
3) magneesiumoksiidi tootmine põletusahjudes üle 50 tonni ööpäevas;
4) asbesti tootmine või asbestil põhinevate toodete valmistamine;
5) klaasi, sealhulgas klaaskiu tootmine sulatusvõimsusega üle 20 tonni ööpäevas;
6) mineraalainete sulatamine, sealhulgas mineraalkiu tootmiseks sulatusvõimsusega üle 20 tonni ööpäevas;
7) keraamiliste toodete valmistamine põletamisega, sealhulgas katusekivide, telliste, tulekindlate telliste, kahhelkivide, keraamiliste materjalide või portselani tootmine üle 75 tonni ööpäevas või ahjudes mahutavusega üle 4 m³ ning mahutavustihedusega üle 300 kg/m³ põletusahju kohta.
§ 5. Keemiatööstus
(1) Keemiatööstuse alltegevusvaldkonnad, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) lineaarsete või tsükliliste, küllastatud või küllastamata, alifaatsete või aromaatsete lihtsüsivesinike tootmine;
2) hapnikku sisaldavate süsivesinike derivaatide, näiteks alkoholide, aldehüüdide, ketoonide, estrite, atsetaatide, eetrite, peroksiidide, epoksüvaikude, karboksüülhapete, sealhulgas bensoehappe tootmine;
3) väävlit sisaldavate süsivesinike derivaatide tootmine;
4) lämmastikku sisaldavate süsivesinike derivaatide, näiteks amiinide, amiidide, nitritühendite, nitroühendite või nitraatide, nitriilide, tsüanaatide, isotsüanaatide tootmine;
5) fosforit sisaldavate süsivesinike derivaatide tootmine;
6) halogeenitud süsivesinike tootmine;
7) metallorgaaniliste ühendite tootmine;
8) plastide (polümeerid, sünteeskiud ja tselluloosil põhinevad kiud) tootmine;
9) sünteetilise kummi tootmine;
10) pindaktiivsete ainete tootmine;
11) gaasiliste ainete, näiteks ammoniaagi, kloori, vesinikkloriidi, fluori, vesinikfluoriidi, süsinikoksiidide, väävliühendite, lämmastikoksiidide, vesiniku, vääveldioksiidi, karbonüülkloriidi tootmine;
12) hapete, näiteks kroomhappe, fluorvesinikhappe, fosforhappe, lämmastikhappe, soolhappe, väävelhappe, ooleumi, väävlishappe tootmine;
13) aluste, näiteks ammooniumhüdroksiidi, kaaliumhüdroksiidi, naatriumhüdroksiidi tootmine;
14) soolade, näiteks ammooniumkloriidi, kaaliumkloraadi, kaaliumkarbonaadi, naatriumkarbonaadi, perboraadi, hõbenitraadi tootmine;
15) mittemetallide, metalloksiidide või muude anorgaaniliste ühendite, näiteks kaltsiumkarbiidi, räni, ränikarbiidi tootmine;
16) fosfor-, lämmastik- või kaalium-, liht- või liitväetiste tootmine;
17) taimekaitsevahendite ja biotsiidide tootmine;
18) farmaatsiatoodete, sealhulgas nende vahesaaduste tootmine;
19) lõhkeainete tootmine;
20) pigmentide, värvide, lakkide või liimi tootmine.
(2) Tootmine lõike 1 tähenduses on loetletud ainete või ainegruppide tootmine tööstuslikus ulatuses keemiliste või bioloogiliste meetodite abil.
§ 6. Ohtlike jäätmete käitlemine
(1) Ohtlike jäätmete kõrvaldamis- või taaskasutamistoimingud, milleks nõutakse kompleksluba juhul, kui künnisvõimsus on üle 10 tonni ööpäevas, on:
1) bioloogiline töötlus;
2) füüsikalis-keemiline töötlus;
3) segude koostamine või segamine enne mõne muu käesolevas lõikes ja lõikes 3 nimetatud toimingu rakendamist;
4) ümberpakkimine enne mõne muu käesolevas lõikes ja lõikes 3 nimetatud toimingu rakendamist;
5) lahustite taasväärtustamine või regenereerimine;
6) anorgaaniliste materjalide, välja arvatud metallid ja metallide ühendid, ringlussevõtt või taasväärtustamine;
7) hapete ja aluste regenereerimine;
8) saastetõrjeks kasutatud ainete taaskasutamine;
9) katalüsaatorikomponentide taaskasutamine;
10) vanaõli taasrafineerimine või korduskasutamine muul viisil;
11) maapealsetesse basseinidesse paigutamine.
(2) Kui käitaja kasutab samas käitises või samas tegevuskohas mitmeid lõikes 1 nimetatud ohtlike jäätmete kõrvaldamis- või taaskasutamistoiminguid, tuleb kompleksloa kohustuslikkuse üle otsustades käitise ohtlike jäätmete käitlustoimingute mahud liita.
(3) Ohtlike jäätmete põletamisel jäätmepõletus- või koospõletustehases nõutakse kompleksluba juhul, kui põletatakse ohtlikke jäätmeid üle 10 tonni ööpäevas.
(4) Ohtlike jäätmete maa-alusel ladustamisel nõutakse kompleksluba juhul, kui ladustatakse üle 50 tonni ohtlikke jäätmeid.
(5) Ohtlike jäätmete ajutisel ladustamisel nõutakse kompleksluba juhul, kui see eelneb mõnele käesolevas paragrahvis või §-s 8 nimetatud toimingule ja ladustatakse üle 50 tonni ohtlikke jäätmeid.
(6) Lõiget 5 ei kohaldata ajutisele kogumiseelsele hoidmisele jäätmete tekkekohas.
§ 7. Tavajäätmete käitlemine
(1) Tavajäätmete kõrvaldamistoimingud, milleks nõutakse kompleksluba juhul, kui künnisvõimsus on üle 50 tonni ööpäevas, on:
3) jäätmete töötlemine enne põletamist või koospõletamist;
4) räbu ja tuha töötlemine;
5) metalli jäätmete, sealhulgas elektri- ja elektroonikaromude ning romusõidukite ja nende osade töötlemine purustites.
(2) Tavajäätmete taaskasutamistoimingud või taaskasutamis- ja kõrvaldamistoimingute kombinatsioonid, milleks nõutakse kompleksluba juhul, kui künnisvõimsus on üle 75 tonni ööpäevas, on:
2) jäätmete töötlemine enne põletamist või koospõletamist;
3) räbu ja tuha töötlemine;
4) metallijäätmete, sealhulgas elektri- ja elektroonikaromude ning romusõidukite ja nende osade töötlemine purustites.
(3) Kui käitaja kasutab samas käitises või samas tegevuskohas mitmeid lõikes 1 või 2 nimetatud tavajäätmete kõrvaldamis- või taaskasutamistoiminguid või nende kombinatsioone, tuleb kompleksloa kohustuslikkuse üle otsustades käitise tavajäätmete käitlustoimingute mahud liita.
(4) Kui ainsaks jäätmekäitlustoiminguks on tavajäätmete anaeroobne lagundamine, nõutakse kompleksluba juhul, kui selle toimingu maht on 100 tonni ööpäevas.
(5) Tavajäätmete põletamisel jäätmepõletus- või koospõletustehases nõutakse kompleksluba juhul, kui tavajäätmeid põletatakse üle kolme tonni tunnis.
§ 8. Prügilate käitamine
(1) Prügilad, mille käitamisel nõutakse kompleksluba, on:
1) prügilad, kuhu ladestatakse üle 25 000 tonni jäätmeid;
2) prügilad, kuhu ladestatakse üle 10 tonni jäätmeid ööpäevas.
(2) Püsijäätmete prügilate käitamisel ei ole kompleksluba vaja.
§ 9. Tselluloosi-, paberi- ja tekstiilitööstus ning nahaparkimine
Tselluloosi-, paberi- ja tekstiilitööstuse ning nahaparkimise alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
2) paberi või papi tootmine üle 20 tonni ööpäevas;
3) tekstiili või kiu eeltöötlemine (pesemiseks, pleegitamiseks, merseriseerimiseks) või värvimine üle 10 tonni ööpäevas;
4) nahaparkimine üle 12 tonni lõpptoodet ööpäevas.
§ 10. Toiduainetööstus ja sööda tootmine
(1) Toiduainetööstuse, sealhulgas sööda tootmise alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) loomade tapmine tapamajades mahus üle 50 tonni rümpasid ööpäevas;
2) ainult loomse toorme töötlemine ja ümbertöötamine toiduks või söödaks mahus üle 75 tonni valmistoodangut ööpäevas;
3) ainult taimse toorme töötlemine ja ümbertöötamine toiduks või söödaks mahus üle 300 tonni valmistoodangut ööpäevas või üle 600 tonni ööpäevas, kui käitis töötab aastas ainult ühel kuni 90 järjestikuse päeva pikkusel perioodil;
4) loomse ja taimse toorme koostöötlemine ja ümbertöötamine toiduks või söödaks mahus üle 75 tonni ööpäevas, kui loomse toorme osakaal valmistoote tootmismahus on 10 massiprotsenti või enam;
5) loomse ja taimse toorme koostöötlemine ja ümbertöötamine toiduks või söödaks, kui loomse toorme osakaal valmistoote tootmismahus on alla 10 massiprotsendi, ja mahus, mis arvutatakse lõikes 2 nimetatud valemit kasutades;
6) toorpiima töötlemine käitistes, kus võetakse aasta keskmisena vastu üle 200 tonni piima ööpäevas.
(2) Lõike 1 punktis 5 nimetatud juhul arvutatakse loomse ja taimse toorme koos töötlemisel ja ümbertöötamisel toiduks või söödaks kohalduv künnisvõimsus (P), kasutades järgmist valemit:
P = [300 – (22,5×A)],
kus A – loomse toorme osakaal valmistoote tootmismahust massiprotsentides.
(3) Lõike 1 punktides 2–6 nimetatud tegevuseks ei ole vaja kompleksluba juhul, kui käitises toimub ainult toorme pakendamine.
(4) Lõike 1 punktides 2–6 ei arvestata pakendi massi toote lõpliku massi hulka.
§ 11. Sea-, veise- ja linnukasvatus
(1) Sea-, veise- ja linnukasvatuse alltegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) kodulindude intensiivkasvatus käitises linnukohtade arvuga üle 40 000 linnu;
2) sigade intensiivkasvatus käitises kohtade arvuga rohkem kui 2000 seale kehamassiga üle 30 kg või 750 emisele;
3) veiste intensiivkasvatus käitises, kus peetakse üle 400 piimalehma või üle 533 ammlehma või üle 800 noorveise, kelleks loetakse üle kaheksa kuu vanuseid lehmmullikaid kuni poegimiseni ja üle kaheksa kuu vanuseid pulle. Kui ühes käitises kasvatatakse vähemalt kahte käesolevas punktis nimetatud veiste kategooriat, arvutatakse käitises peetavate veiste arv kokku, kasutades järgmisi koefitsiente: piimalehm 1,0; ammlehm 0,75; noorveis 0,5. Kompleksloa kohustuslikkus otsustatakse võrdluses piimalehmade jaoks sätestatud künnisvõimsusega.
(2) Kodulind käesoleva paragrahvi tähenduses on kana, kalkun, pärlkana, hani, part, vutt, tuvi, faasan või nurmkana, kes on üles kasvatatud või keda on peetud aretuseks, liha või toidumunade tootmiseks või uluklinnupopulatsiooni täienduseks.
[RT I, 25.09.2018, 1 - jõust. 28.09.2018]
§ 12. Muud tegevusvaldkonnad
Muud tegevusvaldkonnad ja künnisvõimsused, mille jaoks nõutakse kompleksluba, on:
1) ainete, esemete või toodete pinnatöötlus orgaaniliste lahustite kasutamisega, näiteks viimistlemine, trükkimine, katmine, rasvaärastus, veekindluse tagamine, kruntimine, värvimine, puhastamine või impregneerimine orgaaniliste lahustite kuluga üle 200 tonni aastas või üle 150 kilogrammi tunnis;
2) orienteeritud kihiga puitplaatide, puitkiud- või puitlaastplaatide tootmine mahuga üle 600 kuupmeetri ööpäevas;
3) vineeri tootmine üle 600 kuupmeetri ööpäevas;
4) grafiidi (tempersöe) ja elektrografiidi tootmine põletamise või grafiidistamisega;
5) loomakorjuste ja loomsete jäätmete kõrvaldamine või ringlussevõtt üle 10 tonni ööpäevas;
6) puidu ja puidutoodete keemiline töötlemine, välja arvatud töötlemine puidu sinimädaniku vastu, üle 75 kuupmeetri ööpäevas.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll – uuesti sõnastatud – ELT L 334, 17.12.2010, lk 17–119).