text:
Abielu lahutamiseks Maltal peab abielupaar esitama ühise avalduse või peab avalduse esitama üks abikaasadest. Lahutusmenetluse algatamise ajal peavad abikaasad vahetult lahutusavalduse esitamisele eelnenud viie aasta jooksul olema elanud eraldi järjest või perioodide kaupa kokku vähemalt neli aastat või peab lahuselu algusest olema möödunud vähemalt neli aastat. Kohus peab samuti olema veendunud, et puuduvad mõistlikud väljavaated abikaasade lepitamiseks. Veel üks tingimus on see, et abikaasad ja kõik nende lapsed peavad saama vajaduse korral piisavat elatist, kuid sellest elatise saamise õigusest võivad pooled igal ajal loobuda. Nende abikaasade jaoks, kes on elanud seaduslikult lahus poolte kokkuleppe või kohtuotsuse alusel, ei kaasne abielu lahutamisega mingeid muutusi poolte kokkuleppe või kohtuotsusega ette nähtud tagajärgedes peale nende tagajärgede, mis vastavalt õigusaktidele kaasnevad abielu lahutamisega. Tuleb märkida, et enne abielu lahutamiseks soovi avaldamist ei pea abikaasad olema elanud seaduslikult lahus kokkuleppe või kohtuotsuse alusel.
Õigusaktides ei ole sätestatud abielu lahutamise aluseid, kuid nagu juba märgitud lahutamise tingimusi käsitlevas vastuses, peavad abikaasad lahutusmenetluse algatamise ajal vahetult lahutusavalduse esitamisele eelnenud viie aasta jooksul olema elanud eraldi järjest või perioodide kaupa kokku vähemalt neli aastat või peab lahuselu algusest olema möödunud vähemalt neli aastat.
Nende abikaasade jaoks, kes on alustanud lahuselu poolte kokkuleppe või kohtuotsuse alusel, ei kaasne abielu lahutamisega mingeid muutusi poolte kokkuleppe või kohtuotsusega ette nähtud tagajärgedes peale nende tagajärgede, mis vastavalt õigusaktidele kaasnevad abielu lahutamisega. Lahuselu käsitlevat seadust kohaldatakse perekonnanimede suhtes ja sellest tulenevalt võib naine pärast lahuselu alustamist võtta tagasi oma sünnijärgse perekonnanime, kuid see otsus tuleb deklaratsiooni vormis lisada lahuselu lepingusse ning kohtuliku lahuselu korral esitab naine selle deklaratsiooni enne otsuse tegemist kohtuasja toimikule lisatava teate vormis. Abielu lahutamisega lõpevad kõik tsiviilõiguslikud tagajärjed ja abikaasad ei ole enam kohustatud koos elama. Peale selle lõpeb ka abikaasade pärimisõigus alates abielu lahutamist käsitleva määruse või otsuse lõplikuks muutumise kuupäevast.
Nende abikaasade jaoks, kes on alustanud lahuselu poolte kokkuleppe või kohtuotsuse alusel, ei kaasne abielu lahutamisega mingeid muutusi poolte kokkuleppe või kohtuotsusega ette nähtud tagajärgedes. Malta tsiviilseadustiku artikli 66D lõikes 5 on sätestatud, et kui varaühisus või vara juurdekasvu tasaarvestusel põhinev varasuhe on lõppenud, on pooltel igal juhul õigus kummagi poole nõusolekul lahutada abielu nii, et kaasomandis olevat vara ei likvideerita.
Abielu lahutamine ei mõjuta vanemate õigusi ja kohustusi seoses lastega või seoses mis tahes kokkuleppega, mille abikaasad on sõlminud laste eest hoolitsemise ja laste hooldusõiguse kohta. Üks pooltest võib siiski väita, et teine pool ei sobi hoolitsema abikaasade alaealiste laste eest, ning kui kohus seda kinnitab, ei saa sobimatuks tunnistatud vanem teise vanema surma korral võtta alaealiste laste hooldusõigust üle ilma kohtu loata. Alaealisele elatise maksmise kohustus säilib kuni lapse 18-aastaseks saamiseni. Juhul kui laps jätkab pärast seda õpinguid, makstakse elatist kuni tema 23-aastaseks saamiseni, kui ei lepita kokku teisiti.
Nende abikaasade jaoks, kes on alustanud lahuselu poolte kokkuleppe või kohtuotsuse alusel, ei kaasne abielu lahutamisega mingeid muutusi poolte kokkuleppe või kohtuotsusega ette nähtud tagajärgedes. Seega ei lõpe abielu lahutamisega elatise maksmise kohustus, kui pooled ei lepi kokku teisiti. Oma otsuses, millega kohus rahuldab abielu lahutamise avalduse, ja menetluse ajal selle poole avalduse alusel, kellel on teiselt poolelt kas tema enda või laste heaks õigus saada elatist, võib kohus näha ette, et teiselt poolelt elatise saamine tuleb tagada asjakohaste ja mõistlike garantiidega, võttes arvesse poolte olukorda. See garantii ei tohi olla suurem viie aasta elatise summast. Sellise taotluse võib esitada ka igal ajal pärast eespool nimetatud otsuse tegemist, kui elatis on tähtajaks maksmata.
Kui üks abikaasadest esitab pädevale tsiviilkohtule avalduse abielu lahutamiseks või seda teevad mõlemad abikaasad koos pärast seda, kui nad on jõudnud järeldusele, et abielu tuleb lõpetada, ning kui abikaasad ei ela ametlikult lahus kokkuleppe või kohtuotsuse alusel, siis enne abikaasadele lahutusmenetluse algatamiseks loa andmist kutsub kohus pooled kas kohtu määratud või poolte kokkuleppel kindlaks määratud vahendaja juurde eesmärgiga püüda abikaasasid lepitada. Kui aga leppimist ei saavutata ja kui pooled ei ole veel lahutuse tingimustes kokku leppinud, kasutatakse vahendust selleks, et pooltel oleks võimalik lahutada abielu vastastikusel kokkuleppel. Nimetatud kokkulepe sõlmitakse kõigi või osade järgmiste aspektide kohta:
laste hooldamine ja hooldusõigus;
mõlema poole suhtlusõigus seoses lastega;
abikaasade või ühe abikaasa ja iga lapse elatis;
abikaasade ühise kodu kasutamine;
ühisvara või vara juurdekasvu tasaarvestusest tuleneva vara jagamine.
Lahuselu all mõistetakse olukorda, kus üks abikaasadest esitab teise abikaasa vastu vastavasisulise avalduse ning kohus teeb otsuse nende õiguste ja kohustuste kohta, mis abikaasadel lahuselu ajal on.
Lahuselu võidakse võimaldada ühel või mitmel järgmistest tingimustest:
koduvägivald;
hageja või laste vastu suunatud äärmuslik, julm ja ähvardav käitumine või neile tõsise kahju tekitamine;
abikaasadelt ei saa eeldada kooselu jätkamist, sest abielu on pöördumatult lõppenud;
hülgamine.
Elatise maksmisega seoses on ette nähtud, et see abikaasa, kellest lahus elama hakati, on kohustatud maksma teisele abikaasale ja lastele elatist kuni laste 18-aastaseks saamiseni või – juhul kui lapsed jätkavad pärast seda hariduse omandamist või väljaõppe saamist – kuni laste 23-aastaseks saamiseni. Abikaasale ja lastele makstava elatise summa kindlaksmääramisel võetakse arvesse abikaasade ja laste kogu olukorda, sealhulgas järgmist:
laste vajadusi pärast nendega seotud kõigi asjaolude arvessevõtmist;
mis tahes füüsilist või vaimset puuet;
haigust, mis on nii tõsine ja raske, et võivad takistada abikaasal või lastel end ise üleval pidada;
seda, kas elatist saama õigustatud isiku teenimisvõime vähenes selle tõttu, et asjaomane abikaasa pidi abielu jooksul hoolitsema majapidamise ja teise abikaasa eest ning abielust sündinud laste kasvatamise eest;
kogu sissetulekut või tulu, mida abikaasad saavad või üks abikaasadest saab seaduse alusel;
abikaasa või laste vajadusi seoses eluasemega;
summat, mida kumbki pool oleks saanud hüvitisena, sealhulgas (kuid mitte ainult) pensioniskeemi kohase hüvitisena, mille saamise õigusest või võimalusest asjaomane pool lahuselu tõttu ilma jääb.
Abikaasade ühise kodu võib kohus ühe poole avalduse alusel anda eranditult ühe poole kasutusse selliseks ajaks ja sellistel tingimustel, mida ta peab asjakohaseks. Kohus võib oma otsusega samuti ette näha, et abikaasade ühine kodu tuleks maha müüa, kui ta on veendunud, et mõlemal abikaasal ja nende lastel on olemas alternatiivne ja sobiv eluase, ning et müügitulu tuleb jagada poolte vahel selliselt, nagu kohus peab asjakohaseks. Kui ühine kodu kuulub mõlemale abikaasale, annab kohus selle kasutusõiguse ühele abikaasale, kes peab teisele abikaasale hüvitama talle sellega tekitatud rahalise kahju.
Lahuselu kohta otsuse tegemisel määrab kohus kindlaks ka selle, kummale abikaasale antakse laste hooldusõigus, võttes eeskätt arvesse laste heaolu. Kohus võib ühe abikaasa avalduse alusel siiski otsustada, et teine abikaasa ei sobi hoolitsema abikaasade alaealiste laste eest. Kui kohus nii otsustab, siis ei ole sobimatuks tunnistatud abikaasal teise poole surma korral õigust saada alaealiste laste hooldusõigust ilma kohtu vastava loata.
Lahuselu korral võib naine võtta tagasi oma sünnijärgse perekonnanime, kuid see otsus tuleb deklaratsiooni vormis lisada lahuselu lepingusse ning kohtuliku lahuselu korral esitab naine selle deklaratsiooni enne otsuse tegemist kohtuasja toimikule lisatava teate vormis.
Igal juhul ei lõpe lahuseluga abielu õiguslikud tagajärjed kolmandate isikute jaoks, välja arvatud alates lahuselu lepingu perekonnaseisuregistris registreerimise kuupäevast.
Abielu kehtetuks tunnistamine tähendab, et abielul ei ole õiguslikke tagajärgi. Selline abielu tunnistatakse õigustühiseks.
Abielu on õigustühine järgmistel juhtudel:
ei ole täidetud formaalsusi, mis on abielu sõlmimise riigi õigusaktidega nõutavad selleks, et abielu oleks kehtiv;
ühe abikaasa nõusolek abielu sõlmimiseks on saadud kas füüsilise või vaimse vägivalla või ähvardamise teel;
ühe abikaasa nõusolek on õigustühine tulenevalt asjaolust, et tal puudusid õiged andmed teise abikaasa isiku kohta;
ühe abikaasa nõusolek on saadud sel viisil, et on teadlikult varjatud teise poole teatavat omadust, mis oma laadilt võiks tõsiselt kahjustada abielusuhteid;
ühe abikaasa nõusolek on õigustühine tulenevalt asjaolust, et asjaomasel isikul puudus vajalik teo- ja otsusevõime abielu või sellega kaasnevate põhiliste õiguste ja kohustuste üle otsustamiseks või asjaomane isik kannatab tõsise psüühikahäire all, mille tõttu ei ole see pool võimeline täitma abieluga kaasnevaid põhikohustusi;
üks abikaasadest on impotent, olenemata sellest, kas impotentsus on absoluutne või suhteline, kuid ainult juhul, kui impotentsus oli olemas juba enne abielu sõlmimist;
ühe abikaasa nõusolek saadi abielu enda või abielu ühe või mitme olulise elemendi ilmse välistamise või abielulise suguakti sooritamise õiguse ilmse välistamise tõttu;
üks abikaasadest on sidunud oma nõusoleku tulevikus täidetava tingimusega;
ühel abikaasadest puudus abielu sõlmimise ajal kasvõi tulenevalt ajutisest seisundist piisav otsuse- või tahtevõime selleks, et anda nõusolek abielu sõlmimiseks, kuid ta ei olnud tunnistatud teovõimetuks või vaimuhaigeks;
abielus ei ole jõutud suguaktini.
Kui abielu tunnistatakse õigustühiseks, siis abielu ajal sündinud või sigitatud laste jaoks on sellel abielul sellised õiguslikud tagajärjed, nagu oleks abielu alati kehtinud. Sama kehtib nende laste suhtes, kes on sündinud enne sellise abielu sõlmimist ja keda on tunnustatud enne seda, kui tehakse abielu kehtetuks tunnistamise otsus. Kui ainult üks abikaasadest toimis heas usus, siis kehtivad sellised õiguslikud tagajärjed nii tema kui ka laste jaoks. Kui kumbki abikaasadest ei toiminud heas usus, siis on abielul kehtiva abieluga samaväärsed õiguslikud tagajärjed ainult nende laste jaoks, kes sündisid või sigitati õigustühiseks tunnistatud abielu ajal. See abikaasa, kellel lasub vastutus abielu õigustühisuse eest, peab maksma teisele heas usus toiminud abikaasale elatist viis aastat. See kohustus lõpeb, kui heas usus toiminud pool abiellub selle aja jooksul uuesti.
Ei, alternatiivsed võimalused puuduvad. Seda saab teha ainult kohtus.
Ilmaliku abielu lahutamise, sellise abieluga seotud kohtuliku lahuselu või ilmaliku abielu kehtetuks tunnistamise avaldus tuleb esitada tsiviilkohtu perekonnaasjade osakonnale, kuid Malta kirikukohtu tehtud otsus abielu kehtetuks tunnistamise kohta tuleb esitada registreerimiseks apellatsioonikohtule. Ilmaliku abielu lahutamise, sellise abieluga seotud lahuselu ja ilmaliku abielu kehtetuks tunnistamise avaldus tuleb koostada vande all. Avaldusele tuleb vastata 20 päeva jooksul. Avaldusele lisatavad dokumendid sõltuvad sellest, mida soovitakse tõendada. Kui tegemist on kirikukohtu tehtud kehtetuks tunnistamise otsuse registreerimisega, tuleb lisada Malta metropoliidikohtu otsuse koopia, teise astme piirkondliku kohtu määrus, jõustamismäärus ja abielutunnistus.
Kumbki pool võib lahuselu taotlemise ajal – kuid mitte pärast seda, kui kohus on läinud otsust tegema – esitada avalduse selle kohta, et lahuseluavaldust käsitataks hoopis abielu lahutamise avaldusena.
Jah, menetlusabi võidakse võimaldada juhul, kui on täidetud kohtukorralduse ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklis 912 sätestatud tingimused.
Jah, abielu lahutamist, kohtulikku lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist käsitleva otsuse saab edasi kaevata. Tuleb siiski meeles pidada, et edasi ei saa kaevata määrust, mis käsitleb Malta kirikukohtu otsuse (abielu kehtetuks tunnistamise kohta) registreerimist.
Välisriigi kohtu otsust, mis käsitleb või mõjutab abielus oleva isiku staatust, tunnustatakse Malta õiguse kohaldamise kõigil eesmärkidel, kui asjaomase otsuse on teinud selle riigi pädev kohus, kus asub ühe menetlusosalise alaline elukoht või mille kodanik üks menetlusosalistest on. Tunnustamist teostab Maltal perekonnaseisuregister (Evans Building, Triq Merkanti , Valletta VLT 2000).
Lisaks Malta õigusaktidele kohaldatakse ka Euroopa õigust, nimelt nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000. Selle määruse artiklis 22 osutatakse abielulahutust, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist käsitlevate kohtuotsuste mittetunnustamise põhjustele. Need on järgmised:
„a) kui selline tunnustamine on oluliselt vastuolus selle liikmesriigi avaliku korraga, kus taotletakse tunnustamist;
d) kui see on vastuolus varasema kohtuotsusega, mis on tehtud teises liikmesriigis või mitteliikmesriigis nendesamade asjaosaliste vahel, tingimusel et varasem kohtuotsus vastab tingimustele, mis on vajalikud selle tunnustamiseks liikmesriigis, kus seda taotletakse”.
Kui soovitakse vaidlustada abielulahutust, kohtulikku lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist käsitleva otsuse tunnustamist, siis tuleb pöörduda tsiviilkohtu perekonnaasjade osakonna poole. Kohaldatakse Malta seadustekogu 12. peatükis sätestatud menetlust.
Tsiviilkohtud on pädevad arutama ja lahendama abielu lahutamise avaldusi juhul, kui on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:
vähemalt üks abikaasadest elas alaliselt Maltal sellel kuupäeval, mil pädevale tsiviilkohtule esitati avaldus abielu lahutamiseks; või
vähemalt ühe abikaasa tavapärane elukoht oli Maltal abielu lahutamise avalduse esitamisele vahetult eelnenud üheaastase ajavahemiku jooksul.

matches: Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus


Keskmise töötasu arvutamine - Raamatupidaja
08. juuni 2015 15:32
Katrin Sarap, NJORD Advokaadibüroo partner, vandeadvokaat
Foto: Raamatupidamise Praktik
Vabariigi Valitsuse määrus nr 91 “Keskmise töötasu maksmise tingimused ja kord” reguleerib keskmise töötasu arvutamise aluseid ning keskmise töötasu arvutamist töötasu ja kalendritasu maksmisel.
Määruse järgi tehtavates arvestustes esineb eksimusi arvestamise aluseks võetavate päevade ja tasude puhul. Kuna arvestused tehakse peamiselt arvutiprogrammi alusel, tuleks veenduda, et programmi seadistus vastab kõne all olevale määrusele.
Millal keskmist töötasu arvestada
Keskmist töötasu tuleb arvestada töölepingu seaduses (TLS) reguleeritud koolitusaja eest (§ 28 lg 2 p 5), töö mitteandmise korral (§ 35), töötamise takistuse korral (§ 38), puudega lapse puhkuse ajal (§ 63 lg 2), puhkuse ajal (§ 70 lg 1), töötaja töölt omavolilise lahkumise korral (§ 74 lg 3), koondamishüvitise maksmisel (§ 100 lg 1), tööandjapoolse olulise lepingurikkumise korral (§ 100 lg 4), töösuhte õigusvastasel ülesütlemisel (§ 109 lg 1,2), haigushüvitise maksmisel (töötervishoiu ja tööohutuse seadus (TTOS) § 12² lg 1), lapse toitmiseks ettenähtud ajal (TTOS § 10 lg 5,6), õppepuhkuse ajal (täiskasvanute koolituse seadus § 8 lg 3).
Kalendripäevapõhine versus tööpäevapõhine arvestus
Kõigepealt tuleb kindlaks teha, kas arvutamine toimub töö- või kalendripäevapõhiselt. Kalendripäevapõhist arvestust kasutatakse siis, kui sündmus toimub kalendripäevades (ajutine töövõimetus, õppepuhkus või põhipuhkus). Tööpäevapõhist arvestust siis, kui sündmus on tööpäevapõhine (näiteks koolituse aja eest, töötamise takistuse korral, puudega lapse lapsepuhkuse andmise korral).
Tööandjal keskmise töötasu ümberarvutamise kohustust ei ole, see tähendab, et kui keskmine töötasu on välja makstud, siis hiljem seda enam ümber arvutama ei pea.
Arvutamise aluseks võetavad summad ja periood
Keskmise töötasu arvutamisel võetakse arvesse töötasuna teenitud summad. Arvutamine toimub arvutamise vajaduse tekke kuule eelnenud kuue kuu kalendrikuu jooksul töötaja teenitud töötasust, mis on töötajale sissenõutavaks muutunud. Töötasu on töö eest makstav tasu, milles on kokku lepitud, sh majandustulemustelt ja tehingutelt makstav tasu (TLS § 5 lg 1 p 5). Töötasuna ei ole käsitletav päevaraha, puhkuse- ega haigushüvitis. Sissenõutavaks muutub töötasu palgapäeval. Palgapäev peab olema töötaja töölepingus kokku lepitud.
Arvutamise vajaduse teke
Arvutamise vajaduse tekke kuuks on kuu, millal algas arvutamise vajaduse tekitanud sündmus. Puhkusetasu arvutamisel on arvutamise vajaduse tekke kuuks kuu, millele langeb eelviimane tööpäev enne puhkuse algust, seda isegi siis, kui pooled on kokku leppinud puhkusetasu maksmises puhkuse kasutamisele järgneval palgapäeval. Haigushüvitise arvutamisel on arvutamise vajaduse tekke kuu haiguse alguse kuupäev. Koondamisel ja hüvitise maksmisel töösuhte lõpetamisel vähem etteteatamata päevade eest makstava tasu arvutamisel aga töösuhte viimane päev.
Näide. Töötaja asub tööle 10.05.2015 ning ta saadetakse koolitusele 06.08.15. Töötaja palgapäev on iga kuu 10. kuupäev. Keskmise töötasu arvestamisel võetakse aluseks mai ja juunikuu, sest juulikuu tasu ei ole arvutamise hetkeks sissenõutavaks muutunud.
Arvutamise aluseks võetav ajavahemik
Kui töötaja on töötanud vähem kui kuus kalendrikuud, võetakse aluseks kuud, mille eest on tööajale töötasu sissenõutavaks muutunud. Kui arvutamise vajadus tekib enne esimest palgapäeva, siis keskmist töötasu ei arvutata ja töötajale makstakse kokkulepitud töötasu. Kui töötajale ei ole kuue kuu jooksul töötasu makstud, arvutatakse keskmine töötasu arvutamise vajaduse tekke kuul kehtivast töötasust. Kui töötajale ei ole rohkem kui kaheteistkümne kuu jooksul töötasu makstud, korrigeeritakse töötaja töötasu arvutamise vajaduse tekke kuul kehtiva töötasu indeksiga.
Arvutamise aluseks võetavate päevade arvu vähendamine
Arvutamise aluseks olevat tööpäevade arvu tuleb vähendada nende tööpäevade võrra, millal töötajale ei arvestatud töötasu tööst keeldumise korral TLS-i § 19 alusel (puhkus, ajutine töövõimetus, töötajate esindamine jne). Koondamishüvitise arvestamisel aluseks võetavaid tööpäevi vähendada nende tööpäevade ja tasu võrra, millal töötaja töötasu oli vähendatud töö mitteandmise tõttu (TLS § 37).
Oluline on meeles pidada, et haigushüvitise arvestamisel jäävad rahvus- ja riigipühad arvestuse aluseks võetava ajavahemiku sisse. Põhipuhkuse arvutamisel jäetakse rahvus- ja riigipüha arvutamiseks aluseks võetavatest kalendripäevadest välja.
Töötasu puhkusetasu asemel
Määrus annab võimaluse maksta puhkusetasu asemel kokkulepitud töötasu. Sellist võimalust saab kasutada juhul, kui töötajale maksti keskmise töötasu arvutamise vajaduse tekke kuule eelnenud kuue kalendrikuu eest ainult muutumatu suurusega töötasu. Nimetatud juhul ei ole vaja puhkusetasu maksmiseks keskmist töötasu arvutada ning töötajale makstakse puhkusetasuna eelnevalt makstud töötasu. Puhkusetasu arvutamise vajadus puudub ka juhul, kui puhkusetasu arvutamisele eelnenud kuue kalendrikuu eest maksti lisaks muutumatu suurusega töötasule ka muutumatu suurusega lisatasu.
Näide. Töötajale maksti veebruarist kuni juulini iga kuu töötasu 1700 eurot (sh 200 eurot lisatasu). Töötaja läheb puhkusele augustis. Kuna töötajale on makstud arvutamise aluseks võetavatel kuudel muutumatu suurusega töötasu (sh lisatasu), puudub vajadus puhkusetasu arvestamiseks ning puhkusetasu makstakse 1700 eurot.
Puhkusetasu arvutamise vajaduse tekke kuu
TLS-i § 70 lõike 2 järgi makstakse puhkusetasu hiljemalt eelviimasel tööpäeval enne puhkuse algust, kui tööandja ja töötaja ei ole kokku leppinud teisiti. Tööandja ja töötaja võivad kokku leppida puhkusetasu maksmises puhkuse kasutamisele järgneval palgapäeval. Praktikas ei ole probleeme tekitanud olukord, kus puhkusetasu arvutatakse ja makstakse välja eelviimasel tööpäeval enne puhkuse algust (nn tavapärane olukord). Erinevaid seisukohti on tekitanud see, kui tööandja ja töötaja on kokku leppinud puhkusetasu hilisemas maksmises. Kas puhkusetasu arvutatakse enne puhkusele jäämist, kuid väljamakse tehakse hiljemalt puhkuse kasutamisele järgneval palgapäeval või puhkusetasu arvutatakse palgapäeval ning siis tehakse ka väljamakse? Määruse järgi on puhkusetasu arvutamise vajaduse tekke kuuks kuu, millele langeb eelviimane tööpäev enne puhkuse algust hoolimata puhkusetasu väljamaksmise kokkuleppest.
Näide. Töötaja puhkab 15.06.2015 kuni 26.06.2015. Pooled lepivad kokku puhkusetasu maksmises puhkuse kasutamisele järgneval palgapäeval, milleks on 06.07.2015. Tööandja arvutab puhkusetasu välja 11.06.2015 (töötaja eelviimane tööpäev enne puhkuse algust; arvutamise aluseks võetavad kuud on maist oktoobrini) ning maksab arvutatud puhkusetasu välja 06.07.2015.
Puhkusetasu arvutamise aluseks võetavad tasud
Määruse järgi arvutatakse keskmine töötasu arvutamise vajaduse tekke kuule eelnenud kuue kalendrikuu jooksul töötaja teenitud töötasust, mis on töötajale sissenõutavaks muutunud. Kui arvestamise aluseks oleva kuu palgapäev ei ole saabunud, siis seda kuud arvestamise aluseks ei võeta, arvutamise aluseks võetavad kuud nihkuvad selle kuu võrra tahapoole.
Näide. Töötaja palgapäev on 08.06.2015. Töötaja läheb puhkusele 05.06.2015. Tööandja peab puhkusetasu arvutama ja tasuma 03.06.2015. Kuna maikuu töötasu ei ole puhkuse arvestamise vajaduse tekkeks veel saabunud, siis võtab tööandja puhkusetasu arvutamise aluseks ajavahemiku novembrist aprillini (mitte detsembrist maini).
Puhkusetasu ümberarvestamisest
Määrus ei kohusta töötajale varem makstud keskmist töötasu ümber arvestama. Kui arvutamise vajaduse tekke kuule eelnenud kuuel kuul töötasuna teenitud summa muutub töötajale sissenõutavaks pärast keskmise töötasu või muutumatu suurusega töötasu alusel arvestatud tasu maksmise kuupäeva, siis varem makstud keskmist töötasu ümber arvutada ei tule. Vaatamata määruses sätestatule võivad tööandja ja töötaja töölepingus või kollektiivlepingus kokku leppida töötajale soodsama tingimuse. See tähendab, et tööandja teeb ümberarvestuse ning ümberarvestuse tulemusena tehakse töötajale juurdemakse.
Näide. Töötaja teenis perioodil 01.01.14 kuni 31.12.14 täiendavat töötasu (lisatasu) ning see makstakse töötajale välja märtsis 2015. Töötaja oli puhkusel 2014. aasta juulis. Määruse järgi ei ole tööandja kohustatud töötajale makstud puhkusetasu ümber arvutama. Kui pooled on ümberarvestuses kokku leppinud, saab ümberarvestuse tulemusena kohaldada töötajale vaid soodsamat olukorda.
Kasutamata põhipuhkuse hüvitamine rahas
Kasutamata puhkus tuleb tööandjal töösuhte lõppedes välja arvutada ja hüvitada rahas.
Näide. Töötaja põhipuhkuse kestus kalendriaastas on 28 kalendripäeva. Töötaja töötasu on 1000 eurot. Töösuhe kestis 02.05.15 kuni 14.05.15 (13 kp). Puhkusepäevade arvu saamiseks: 13 kp x 28 kp / 365 kp = 0,997 päeva. Maikuus on kalendripäevi 31 (kuna maikuus on kaks püha, tuleb need lahutada arvestamise aluseks võetavatest kalendripäevadest), seega ühe kalendripäeva tasu: 1000 eurot / 29 kp = 34,48 eurot. Kasutamata puhkuse hüvitis: 34,48 x 0,997 = 34,38 eurot.
Katrin Sarap, vandeadvokaat, NJORD Advokaadibüroo partner
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2015/06/08/keskmise-tootasu-arvutamine


Cassandra koolitus- ja sertifitseerimiskursus - ITS Tech School
Cassandra koolitus gurgaonis
Cassandra sertifitseerimiskulud Gurgaonis
Gurgaonis asuva Cassandra instituut
Cassandra Gurgaonis
Cassandra sertifikaat gurgaonis
Cassandra kursus Gurgaonis
Parim Cassandra koolitus Online
Cassandra koolitus- ja sertifitseerimiskursus
Cassandra kursus
See kursus on mõeldud teadmiste jagamiseks Cassandra kontseptsioonide, kõrge skaleeritavate andmemudelite ja Cassandra arhitektuuri kohta. Selles õpetuses saate teada ka erinevusi RDBMSi ja Cassandra vahel, mitmesuguseid eeliseid Cassandraga töötamise, CAP teoreemide, NoSQL andmebaaside, sõlme tööriistade käskude, indeksite, klastrite, Cassandra ja MapReduce ning laiendatud raamistike nagu Thrift, AVRO, JSON ja Hector Client. .
Cassandra koolituse eesmärgid
Gini sügavad ülevaated Cassandra kontseptsioonidest ja arhitektuurist
Mõistke RDBMS-i ja Cassandra vahelisi erinevusi
Lugege NoSQLi võtmefunktsioone andmebaas ja CAP teoreem
Installige, seadke ja jälgige Cassandra
Õppige rakendama Cassandra Cluster Management, indekseerimise ja andmete modelleerimist
Mõistke Thrift, AVRO, JSON ja Hector Client põhitõdesid
Cassandra kursuse sihtgrupp
Suuremahuliste andmete haldamisega tegelevad spetsialistid
Projektijuhid ja töötavad spetsialistid, kes soovivad karjääri NoSQL-is ja Cassandra
IT-arendajad ja testrid, kes soovivad oma mõõtmeid laiendada, et töötada suurimate, tuntud organisatsioonidega
Lõpetajad kujundavad andmebaasi haldamise projekte
Cassandra sertifitseerimise eeltingimused
Õppur peab olema kursis Linuxi käsurea põhitõdedega ja Linuxi tekstitöötlusviisiga nagu VIM, Nano või emacs.
Mõned varasemad SQL-i avalduste väljavõtte kogemused oleksid kasulikud ka.
Minimaalne kokkupuude Java, andmebaasi või andmebaaside kontseptsioonidega on vajalik.
Sissejuhatus Cassandrasse
Cassandra tutvustus
Kas mõista, mis on cassandra?
Kas õppida, mida Cassandra kasutatakse?
CAP teoreem
Klastri arhitektuur
Võimalik järjepidevus
Süsteeminõuete mõistmine
Meie labori mõistmine
Alustuseks Cassandraga
Cassandra kui jaotatud DB mõistmine
Õppimine, kuidas andmeid levitatakse
Virtuaalsed sõlmed
Cassandra paigaldamine
Cassandra allalaadimine
Cassandra konfiguratsioonifailide mõistmine
Cassandra esiplaan ja taustrežiim
Cassandra oleku kontrollimine
Log Struktuuriga tutvumine ja mõistmine
Suhtlemine Cassandaga
CQLSH kasutamine
Keyspace'i määratlemine
Keyspace kustutamine
Veergude ja andmetüüpide määratlemine
Esmase võtme määratlemine
Partition Key tunnustamine
Kasvav klastri tellimuse määramine
Mõistmise viisid andmete kirjutamiseks
Kasutades käsku INSERT INTO
COPY käsu kasutamine
Mõistke, kuidas andmeid Cassandra'is salvestatakse
Kuidas mõista, kuidas andmeid kettalt salvestatakse?
Andmete modelleerimine Cassandras
Andme mudeli mõistmine
Mõiste Cassandra klausli kriteeriumide kohta
Mass-andmete laadimine
JSON-vormingu import ja eksport
Esmase indeksi kasutamine
Sekundaarse indeksi loomine
Komposiitjaotuse võti määratlemine
Rakenduse loomine Cassandra taustaprogrammi abil
Cassandra draiverite mõistmine
Datastaxi Java draiveri uurimine
Eclipse keskkonna loomine
Rakenduse WebPage loomine
Java draiverifailide omandamine
Maven pakendamise mõistmine
Pakendi mõistmine käsitsi meetoditega
Ühenduse loomine Cassandra klastritega, kasutades veebipäevikut
Cassandra veebipäeviku abil päringu täitmine
MVC mustrite näite kasutamine
Andmete värskendamine ja kustutamine
Kuidas värskendamine toimib
Hauakivide rolli mõistmine
TTL-i kasutamine
Cassandra Multinode klastri seadistamine
Riistvara valikute mõistmine tootmiseks
Mõistmise RAM ja CPU soovitused
Asjad, mida tuleb arvestada, kui valida salvestusruum
Asjad, mida tuleb Cloudi kasutamisel arvesse võtta
Cassandra nodete mõistmine
Võrguühenduse seadistamine
Seemendite määramine
Sõlme käivitamine
Sõlme puhastamine
Cassandra stressi kasutamine stressitestide klastri jaoks
Cassandra seire ja hooldus - OSA 1
Cassandra jälgimisvahendite mõistmine
Nodetooli kasutamine
Jconsole kasutamine
Õppimine OpsCenterist
Parandamise mõistmine
Noodide parandamine
Järjepidevuse mõistmine
Mõistmise käsklus
Lugeda remonti mõista
Cassandra seire ja hooldus - OSA 2
Sõlme eemaldamine
Tagasivõtmine teenusesse
Sõlme dekomisjoneerimine
Surnud sõlme eemaldamine
Mitme andmekeskuse uuesti määratlemine
Snitch-tüüpi muutmine
Cassandra-rackdc.professionaalide muutmine
Replikatsioonistrateegia muutmine
Varundamise, taastamise ja jõudluse häälestamise mõistmine
Cassandra varundamise ja taastamise kontseptsioonide mõistmine
Pildistamise hetkeseis
Täiendav varundamine
Commit Log'i funktsiooni kasutamine
Taaste meetodite kasutamine
Hoidla strateegiad ja operatsioonisüsteemi häälestamine
Vahemälu strateegiad
Tihendamine ja tihendamine
Stressitesti strateegiad
§ 1Sissejuhatus Cassandrasse
Loeng 1Cassandra tutvustus
Loeng 2Kas mõista, mis on cassandra?
Loeng 3Kas õppida, mida Cassandra kasutatakse?
Loeng 4CAP teoreem
Loeng 5Klastri arhitektuur
Loeng 6Võimalik järjepidevus
Loeng 7Süsteeminõuete mõistmine
Loeng 8Meie labori mõistmine
§ 2Alustuseks Cassandraga
Loeng 9Cassandra kui jaotatud DB mõistmine
Loeng 10Snitch
Loeng 11Kuulujutt
Loeng 12Õppimine, kuidas andmeid levitatakse
Loeng 13replikatsioon
Loeng 14Virtuaalsed sõlmed
§ 3Cassandra paigaldamine
Loeng 15Cassandra allalaadimine
Loeng 16Java
Loeng 17Cassandra konfiguratsioonifailide mõistmine
Loeng 18Cassandra esiplaan ja taustrežiim
Loeng 19Cassandra oleku kontrollimine
Loeng 20Log Struktuuriga tutvumine ja mõistmine
§ 4Suhtlemine Cassandaga
Loeng 21CQLSH kasutamine
Loeng 22Andmebaasi loomine, Keyspace'i määratlemine, Keyspace kustutamine
Loeng 23Tabeli loomine
Loeng 24Veergude ja andmetüüpide määratlemine
Loeng 25Esmase võtme määratlemine
Loeng 26Partition Key tunnustamine
Loeng 27Kasvav klastri tellimuse määramine
Loeng 28Mõistmise viisid andmete kirjutamiseks
Loeng 29Kasutades käsku INSERT INTO
Loeng 30COPY käsu kasutamine
Loeng 31Mõistke, kuidas andmeid Cassandra'is salvestatakse
Loeng 32Kuidas mõista, kuidas andmeid kettalt salvestatakse?
§ 5Andmete modelleerimine Cassandras
Loeng 33Andme mudeli mõistmine
Loeng 34Mõiste Cassandra klausli kriteeriumide kohta
Loeng 35Mass-andmete laadimine
Loeng 36JSON-vormingu import ja eksport
Loeng 37Esmase indeksi kasutamine
Loeng 38Sekundaarse indeksi loomine
Loeng 39Komposiitjaotuse võti määratlemine
§ 6Rakenduse loomine Cassandra taustaprogrammi abil
Loeng 40Cassandra draiverite mõistmine
Loeng 41Datastaxi Java draiveri uurimine
Loeng 42Eclipse keskkonna loomine
Loeng 43Rakenduse WebPage loomine
Loeng 44Java draiverifailide omandamine
Loeng 45Maven pakendamise mõistmine
Loeng 46Pakendi mõistmine käsitsi meetoditega
Loeng 47Ühenduse loomine Cassandra klastritega, kasutades veebipäevikut
Loeng 48Cassandra veebipäeviku abil päringu täitmine
Loeng 49MVC mustrite näite kasutamine
§ 7Andmete värskendamine ja kustutamine
Loeng 50Andmete värskendamine
Loeng 51Kuidas värskendamine toimib
Loeng 52Andmete kustutamine
Loeng 53Hauakivide rolli mõistmine
Loeng 54TTL-i kasutamine
§ 8Cassandra Multinode klastri seadistamine
Loeng 55Riistvara valikute mõistmine tootmiseks
Loeng 56Mõistmise RAM ja CPU soovitused
Loeng 57Asjad, mida tuleb arvestada, kui valida salvestusruum
Loeng 58Asjad, mida tuleb Cloudi kasutamisel arvesse võtta
Loeng 59Cassandra nodete mõistmine
Loeng 60Võrguühenduse seadistamine
Loeng 61Seemendite määramine
Loeng 62Sõlme käivitamine
Loeng 63Sõlme puhastamine
Loeng 64Cassandra stressi kasutamine stressitestide klastri jaoks
§ 9Cassandra seire ja hooldus --- OS 1
Loeng 65Cassandra jälgimisvahendite mõistmine
Loeng 66Nodetooli kasutamine
Loeng 67Jconsole kasutamine
Loeng 68Õppimine OpsCenterist
Loeng 69Noodide parandamine
Loeng 70Järjepidevuse mõistmine
Loeng 71Mõistmise käsklus
Loeng 72Lugeda remonti mõista
§ 10Cassandra seire ja hooldus --- OS 2
Loeng 73Sõlme eemaldamine
Loeng 74Tagasivõtmine teenusesse
Loeng 75Sõlme dekomisjoneerimine
Loeng 76Surnud sõlme eemaldamine
Loeng 77Mitme andmekeskuse uuesti määratlemine
Loeng 78Snitch-tüüpi muutmine
Loeng 79Cassandra-rackdc.professionaalide muutmine
Loeng 80Replikatsioonistrateegia muutmine
§ 11Varundamise, taastamise ja jõudluse häälestamise mõistmine
Loeng 81Cassandra varundamise ja taastamise kontseptsioonide mõistmine
Loeng 82Pildistamise hetkeseis
Loeng 83Täiendav varundamine
Loeng 84Commit Log'i funktsiooni kasutamine
Loeng 85Taaste meetodite kasutamine
Loeng 86Hoidla strateegiad ja operatsioonisüsteemi häälestamine
Loeng 87JVM Tuning
Loeng 88Vahemälu strateegiad
Loeng 89Tihendamine ja tihendamine
Loeng 90Stressitesti strateegiad


text:
Liiwi maa kroonika (Jung)/XVI – Vikitekstid
Liiwi maa kroonika (Jung)/XVI
XVI. Päätük.
Piiskopi Alberti neljasteistkümnes aasta.
Albert kaheksamat korda Liiwimaal.
§ 1. Nüüd oli pärast Isanda inimeseks saamist ükstuhat kakssada kaksteistkümnes aasta ja piiskopil neljasteistkümnes. Tema ja ristisõitjate tuleku üle rõõmustas ennast Liiwimaa ristikogudus, ja läksiwad kõik kuninga Woldemariga ühes tema juure ja wõtsiwad teda Jumala kiitusega wastu. Ja piiskop õnnistas kuningast ja andis temale helduses kingitusi kõigest, mis tema Saksa maalt seie oli toonud ja laskis teda suure auustusega kõikis asjus tallitada.
Läne Eestlased Koiwa suus. Rahu Eestlastega, aga Sakala kautab oma wabaduse.
Aga Eestlased oliwad kõigist Lääne maa rajadest suure wäe kokku kogunud ja tuliwad Koiwa jõe suhu. Ja neil oli enestega ligi Isfrid1), üks Riiglaste saadik, keda nemad selle tääduse pääle, et piiskop ja ristisõitjad jälle tulnud, mitmesuguse piinaga waewasiwad ja nõnda Riiga saatsiwad. Ja nemad isi põgenesiwad ja pöörasiwad omale maale tagasi.
Siis saatsiwad Liiwlased ja Lätlased saadikud Eesti maale ja andsiwad nõuu, seda rahu, mis nemad eneste wahel teinud, uuendada2). Ja Eestlased rõõmustasiwad endid ja saatsiwad omad mehed nendega tagasi Toreidasse; ka sai piiskop rüütli wendade ja Riia wanematega sinna kutsutut, ja nemad saiwad Eestlaste saadikutega kokku ja uurisiwad järele, mis õige oli ja mis asjast nii mitmed sõad tulnud. Ja palju sõnadlemise järele sai wiimaks ülepea kolme aasta pääle3) rahu tehtut, aga ommeti jäeti Sakalased kunni Paala jõeni piiskopi ja Sakslaste wõimuse alla, et nemad, kes pantisi oliwad annud ja kristliku usku wastu wõtta lubanud4), täieste selle wastu wõetut ristmise ja kristliku usu õiguse osaliseks pidiwad saama5).
Mõnede Liiwlaste kurjad nõuud.
Kui nüüd Eestlastega rahu oli tehtut, jäi nii hästi Riias kui ka Liiwi ja Eesti maal inimeste suremine järele6); ommeti ei olnud sõdadest mitte rahu. Sest mõned wõltsid Liiwlased, kes weel, kui werejänulised pojad, oma ema, see on, ristikoguduse rindu lõhki kiskusiwad, püüdsiwad igawiisi nõuu leida, mill kombel nemad neid rüütli wendi, kes Siigewaldis7) oliwad, kawalusega kätte saada ja petta wõiksiwad, et pärast nende väljaajamist säält maalt neil seda kergem oleks, piiskopi peret teiste Sakslastega wälja ajada.
Alberti leping Polozki würsti Woldemariga Gerzike juures.
§ 2. Selle wahel saatis Polozki kuningas piiskopi juure ja kutsus teda, kus ta temale päewa ja koha kinnitas, et ta tema ette Gerzike juure pidi tulema, ja nende Liiwlaste eest wastust andma, kes temale enne maksu maksjad oliwad olnud1), ja et nemad ka oma nõuupidamise läbi kaupmeestele ühe julge tee Düüna pääl saadaksiwad ja rahu uuenduse järel seda kergemine Littawite wastu seista wõiksiwad. Piiskop aga wõttis omad mehed enesega ja ka kuninga Woldemari rüütli wendadega, ja Liiwlaste ja Lätlaste wanemad, ja läks ülesse kuninga wastu; ja temaga sõitsiwad ka kaupmehed omas laewades ja paniwad kõik omad sõariistad enestelle ümber, et nemad Littawite wastu ettewaatlikult walmis oleksiwad, kes neid kõigist Düüna külgedest taga wõisiwad kiusata. Ja kui nad kuninga juure jõudsiwad, hakkasiwad nemad selle üle, mis õigus nõudis, temaga kaupa tegema. Kuningas aga, kes kord meelitustega, kord ähwarduse ja suurustusega ennast piiskopi wastu üles näitas, nõudis, et tema Liiwlaste ristimist järele pidi jätma, ja ütles, et see tema meelewallas seista oma sulasid Liiwlasi kas ristida, ehk ristimatta jätta. See olla nimelt Wenelaste kuningate kombe, kes mõne rahwa oma alla sundinud, neid mitte risti usu alla heita, waid aga, et nemad neile maksu ja raha2) maksaksiwad, neid eneste alamaks teha3). Aga piiskop pidas sellest kinni, et Jumala sõna enam peab kuulma, kui inimese sõna4), enam taewa kuninga käsku tegema, kui maapäälse käsku, kuidas tema isi omas Ewangeeliumis ette kirjutab ja ütleb: „Minge ja õpetage kõiki rahwaid ja ristige neid Isa, Poja ja Püha Waimu nimel“5). Ja sellepärast jäi tema ka kindlaks, et tema omast ettewõttest mitte järele ei anna, ega seda jutluse ammetit, mis püha isa poolest temale pääle pandut, totimetamata ei jäta. Aga tema ei keelanud ka mitte, et kuningatele maksu maksetakse, kuida Isand omas Ewangeeliumis jälle ütleb: „Andke Keisrille, mis Keisri kohus on ja Jumalalle, mis Jumala kohus“6), sest piiskop olla ju ka isi mõnikord7) seda maksu kuningalle Liiwlaste eest ära maksnud; Liiwlased aga, kes kahte isandat ei tahtnud teenida8), Wenelasi niihästi kui Sakslasi, andsiwad piiskopile alati nõuu, et tema neid Wenelaste ikkest hoopis ära peaks päästma. Aga kuningas, kes sõnade õige seletusega mitte rahule ei jäänud, sai wiimaks pahaseks, ja kui ta kõik Liiwi maa kantsid ja isegi ka Riia, tule leekide kätte oli ähwardanud ära anda, käskis ta oma wäe kantsist wälja tulla ja näitis, nagu tahaks tema Sakslastega sõdima hakata, säädis kõige oma rahwa oma küttidega9) lagedalle ja hakkas isi nende poole minema. Sellepärast on küll piiskopi mehed kuninga Woldemariga, rüütli wendadega ja kaupmeestega omad sõariistad ümber pannud, ja südamikult kuninga wastu wälja on läinud. Ja kui nemad kokku puutusiwad, läksiwad püha Maarja kiriku praost Johannes ja kuningas Woldemar mõne teistega kesket wõerawäe sekka, ja andsiwad kuningalle selle maenitsuse, et tema mitte Kristlaste wastu ei peaks sõda tõstma ega oma sõdadega seda noort ristikogudust taga kiusama, et tema isi ka oma rahwaga Sakslastest ei saaks taga kiusatut; sest kõik tugewad oliwad omas raudriietes, kellel suur himu oli Wenelastega sõdida. Nende südiust imeks pannes käskis kuningas oma wäge ümber pöörata ja läks isi piiskopi juure, keda tema, kui oma waimulikku isat10), auupaklikult teretas; nõndasammuti sai tema ka teisest poja wiisil wastu wõetut. Ja nemad jäiwad tüki aega ühtekokku, kus nemad suusõnaga kõneldes kõik, mis rahuks tarwis oli, hoolega järele uurisiwad. Sääl on siis kuningas wiimaks, wist ehk Jumala sunduse läbi, kõige Liiwi maa piiskopile ilma maksuta wabaks ära annud, et nende wahel üks alaline rahu saaks tehtut, niihästi Littawite wastu kui ka teiste paganate wastu, ja et kaupmeeste tee Düüna pääl alati lahti peab peetama11). Ja kui see oli lõpetatut, läks kuningas kaupmeestega ja kõige oma rahwaga Düüna mööda ülesse, ja pööras tagasi Polozki, oma linna, rõõmuga. Aga ka piiskop läks kõige omadega suure rõõmuga alla ja tuli jälle Liiwi maale.
Lätlaste ja mõnede Liiwlaste tülid ja seletused; nende wastu hakamine.
§ 3. Pärast nende tagasitulekut tõusis suur tüli Wõnnu rüütli wendade ja Autiine Lätlaste wahel, kes sellelajal piiskopi jao sees oliwad1); sest põldude ja mesipuude, ja mõne Lätlase pahanduse pärast, mis wendade läbi oli sündinud, tuli kaebdus piiskopi ette. Ja piiskop tõusis kõrge auuwäärt härra Wiilippiga, Razeburi piiskopiga ülesse ja kutsus rüütli wennad Liiwlastega2) ja Lätlastega nõuupidamisele, et seda tüli wõiks waigistada ja neid endise ühe meelele jälle tagasi saata. Ja nemad waidlesiwad, sinna ja tänna tülitsedes, kaks päewa aega ja ei wõinud nende wahel kedagi rahu leppimist korda saata.
Sellepärast taganesiwad Liiwlased ja Lätlased Sakslastest ära ja on üksteise wahel wandunud ja mõekade pääle astumisega oma wannet paganate kombel kinnitanud. Nende ülem mees3) oli Kaupo; see tunnistas, et tema iialgi Kristuse usust ära ei taha taganeda, aga tema tahta Liiwlaste ja Lätlaste eest piiskopi juures wahelt seletada, et neile Kristlaste kohused kergitatut saaksiwad4). Aga kõik teised, ilma tema hääst nõuust hoolimata, wandusiwad endid rüütli wendade wastasteks, ja tahtsiwad kõiki Sakslasi ja ka Kristlaste nimet Liiwlaste maalt wälja ajada. Kui piiskopid ja rüütli wennad seda nägiwad, pöörasiwad nemad tagasi kõige oma sõpradega5), kes nendega ühes oliwad tulnud ja läksiwad igaüks oma kindlusesse.
Liiwlased walmistawad endid Sakslaste wastu.
Siis kogusiwad Sateseele6) Liiwlased endid oma kantsi kokku ja saatsiwad käskusi Lenewarde, Holmi ja Toreidasse, ja kõikide Liiwlaste ja Lätlaste juure, et nemad nõuu peaksiwad, ja nemad oliwad kõik nende poolt7) ja hakkasiwad kõiki oma kantsisi kindlaks tegema, et nemad põllu wilja koristuse järel äkitselt oma kantsidesse pidiwad taganema. Ja see kõne sai Lenewarde Daanielile tääda, kes sääl selle koha walitseja oli8), ja tema saatis wälja ja laskis kõik Liiwlaste wanemad sääl maakondades kinni wõtta, kes kõigist neist kurjest nõuudest täädsiwad, pani neid ahelasse ja süütas nende kantsi põlema; nõndasamma ka Riiglased. kui nemad Holmi rahwa kurje mõtteid märkasiwad, saatsiwad wälja ja rikkusiwad nende kiwi kantsi ülemise ääre ära, mida esimene piiskop Meinhard neile oli ehitanud. Ka saatsiwad nemad Toreidasse ja lasksiwad Toreida kantsi öö waikusel põlema süüdata, et nemad pärast kantsidesse sisse kogumist Riiglastele sõdimist mitte raskemaks ei teeks. Nõnda on pärast kantside põletamist nende wõltside kuri nõuu laiale aetut.
Sateseele Liiwlased aga, kes juba ammugi oma kantsi sisse oliwad läinud, alustasiwad Siigewaldi rüütli wendade wastu sõda ja hakkasiwad nende peret taga kiusama ja mõnda neist maha lööma. Aga need, kes Siigewaldi kantsis oliwad, keda nad hilja aja eest oliwad ehitanud, tuliwad wälja ja ajasiwad neid põgenema, neile wastu minnes ja taga ajades, kus nemad mõned neist maha lõiwad. Ka Liiwlased, kes rohkemalt ja kangemalt endid oliwad kogunud, kui esimesed, astusiwad neile jälle wastu ajasiwad neid taga ja tapsiwad mõned nende hulgast ära, ja ajasiwad neid oma kantsi tagasi. Ja sellel kombel sõdisiwad nemad mõne päewa.
Asjata rahu püüdmine mässajate Liiwlastega.
Kui piiskop nende tüli kuulis, siis saatis ta saadikud nende juure ja uuris nende sõa alustuse põhja järele9). Ja siis tuliwad Liiwlaste saadikud Riiga, kes palju kaebdusi rüütli wendade ülema10) Rodolhwi wastu ette tõiwad, tääda andes, et nende põllud, heinamaad ja rahad nende käest ära olla riisutut. Ja piiskop saatis esiti preestri Alebrandi, kes neid oli ristinud11), mõne teistega nende juure; need läksiwad sinna ja tegiwad asjata tööd, ja ei wõinud mitte seda tüli seletada. Ka piiskop isi tuli Razeburi Wiilippiga Toreidasse ja kutsus Liiwlased rüütli wendadega kokku, ja kuulas nende asja järele. Ja Liiwlased istusiwad oma sõariistadega teine pool jõge12) ja kõnelesiwad Sakslastega, ja kaebasiwad paljuis asjus rüütli wendade pääle. Ja piiskop lubas neile kõik tagasi tasuda lasta, mis ülekohtuga nende käest ära oli riisutut; selle eest aga, mis nende üleastumiste eest neile13) tehtut, ei saanud neile midagi tasumist lubatut, sest et nemad seda õigusega ära oliwad teeninud. Ja targa meeste nõuu pääle nõudis piiskop nende poegi pandiks, et nemad mitte kristlikkust usust ära ei taganeks; aga nemad ei tahtnud pantisi anda, ega ka piiskopi ega rüütli wendade alla heita, waid kristlikku usku kõige Sakslastega omalt maalt ära kaotada. Kui piiskopid seda märkasiwad, pöörasiwad nemad Riiga tagasi. Aga üks saadik kõndis nende järele ja palus silmapisaratega, et Razeburi piiskop praustiga jälle tagasi saaks saadetut, ehk nemad siis waiki jääksiwad ja õnsaks tegewa õpetuse maenitsust weel wastu wõtaksiwad. Ja siis saadeti Razeburi Wiilip prausti Johannesega Theodorichi14) piiskopi wennaga, ja Kaupoga ja paljude teiste Liiwlastega. Ja nemad istusiwad kõik maha Liiwlastega nende kantsi ette15) ja seletasiwad, mis rahuks ja õiguseks tarwis oli. Aga mõned neist tuliwad selja takka selle wale täädusega, et rüütli wennad ühe wäehulgaga nende maad riisumas olewat. Selle pärast wõtsiwad nemad suure kisa ja käraga prausti Johannese ja Theodorichi, piiskopi wenna, ja Gerhardi16) kantsi ülema, ja rüütlid ja kleerikud kõige sulastega kinni, wedasiwad neid kantsi, peksiwad neid ja paniwad neid kinni. Ka piiskopi tahtsiwad nemad kinni wõtta, aga seda keelas neid tema preester ja tõlk Läti Hendrik17). Kui aga nende kisa ja nende mässamine järele jäi, nõudis piiskop, et tema praust kõige teistega temale wälja peaks antama, ja lisas ka ähwarduse sõnu selle teotuse eest sinna juure. Ja need toodi temale kõik tagasi, kus juures piiskop neid jälle ja uueste maenitses, mitte ristmise saakramenti alwaks pidada, mitte oma kristliku usu ja Jumala tunnistust teotada, mitte pagana elusse tagasi pöörata, ja nõudis kahte ehk kolme nende poegadest pandiks. Aga nemad wastasiwad kül meelituse sõnadega, ommeti pantisi anda ei tahtnud nemad mitte. Ja piiskop ütles: „Oh teie uskmatad südamest ja tuimad silmist18) ja libeda keelega, tundke oma Loojat!“ Ja ta ütles weel: „Jääge rahule, ja tundke oma Jumalat ja jätke paganate kombed maha!“ Aga et nemad midagi ei saanud õiendada, waid oliwad kui need, kes ilmaasjata tuult peksawad19), siis pöörasiwad nemad Riiga tagasi, ja Liiwlased hakkasiwad, nii kui enne, jälle rüütli wendade wastu sõdima.
Dabreli kants Sateseele piiratakse ümber ja wõidetakse ära.
§ 4. Kui piiskop Albert nüüd umbrohtu nisust ära lahutada1) ja neid pahandusi, mis maal oliwad tõusnud, ära kaotada tahtis, enne kui need endid rohkendasiwad, siis kutsus tema ristisõitjad rüütlite ordumeistriga ja tema wendadega, ja Riiglased ja Liiwlased, kes weel omas truuduses kindlad oliwad, enese juure kõik kokku. Ja kui nemad ühe suure wäe kokku oliwad kogunud ja enestega kõik ligi wõtnud, mis tarwis oli, läksiwad nemad Toreidasse ja piirasiwad selle Dabreeli kantsi ümber, kus sees need ära taganenud Liiwlased oliwad; sääl ei olnud mitte üksi need Liiwlased, kes rüütli wendade al oliwad, waid ka need Liiwlased, kes piiskopi maajao sees teine pool Koiwa jõge elasiwad, kelle ülem ja wanem Vesike oli. Ja Liiwlased tungisiwad kantsi tagumisest küljest wälja, ja kui nemad mõnedele wäe seast wiga oliwad teinud, wõtsiwad nemad nende hobused ja muud asjad saagiks ära2), pöörasiwad kantsi tagasi ja ütlesiwad: „Olge tugewad, Liiwlased, ja wõidelge, et teie mitte Sakslasi ei pruugi teenida3)!“ Ja nemad wõitlesiwad ja paniwad wastu mitu päewa. Sakslased aga rikkusiwad paterellidega kantsi walli ära, lasksiwad palju ja suuri kiwa kantsi sisse, ja tapsiwad inimesi ja elajaid4) hulga kaupa; teised ajawad noolidega Liiwlased walli päält tagasi ja haawawad neid wäga palju, teised jälle ehitawad warjutorni. Selle wiskab aga tuul järgmisel ööl maa pääle ümber, mis üle kantsis suur kisa ja rõõmu õiskamine tõusis, ja kui nemad nüüd oma jumalatelle wana kombe järele auu näitasiwad, tapsiwad nemad elajaid ja wiskasiwad ohwerdatut koerad ja sikud Kristlaste teotuseks piiskopi ja kõige wäe silma ette kantsist maha. Aga asjata on kõik nende töö. Sest üks tugewam warjukants saab jälle ehitatut, puust torn5) rutuste kindlaks tehtut, kraawi pääle ülesse aetut6) ja kantsi walli alt7) kaewama hakatut. Russin8) aga kõneles selle wahel kantsi walli ülema ääre päält Wõnnu ordumeistri Bertholdiga9), kui oma sõbra ehk seltsimehega, kus juures tema oma raud kübara pääst maha wõttis ja ennast üle walli ääre maha kummardas10), ja endise rahu ja sõpruse üle mõne sõna rääkis11). Ja äkitselt, kui ta alles rääkis sai tema kogemata ühe ammu mehe käest nooli pähä, mis pääle ta maha langes ja pärast seda ära on surnud.
Sakslased kaewasiwad nõnda walli al ööd ja päewad ilma wahetpidamata, kunni nemad kantsi ülema ääre ligi jõudsiwad, kunni wallil pragu sees oli ja kunni kõik see kindlus juba maha kukkuda ähwardas. Ja kui Liiwlased nägiwad, kuida nende nii kindla kantsi kõrgus juba aeg ajalt wajuma hakkas, saatsiwad nemad omas südame ehmatuses ja häbistatut meelega oma wanema Asse12) teistega piiskopi juure, palusiwad andeksandmist ja õhkasiwad, et neid mitte maha ei peaks löödama. Piiskop andis neile aga nõuu, et nemad usu saakramentide juure tagasi pidiwad pöörama, saatis oma lipu13) kantsi sisse, kus see mõnedest ülesse sai tõstetut ja mõnedest maha wisatut. Sellepärast saab Asse wiskmasina külge seotut14), sõdimine uuendatut ja wiimne tüli lähab pahemaks ja kurjemaks kui esimene15). Sellepärast heitsiwad nemad endid wiimaks alla, paniwad püha Maarja lipu ülesse16) püsti, painutasiwad omad kaelad piiskopi ette maha17) ja palusiwad haledaste, et neile armu peaks antama, et nemad seda hooletusse jäetut Kristuse usku niikohe jälle wastu wõtawad, kõiki saakramentisi sellest saadik kindlaste peawad ja et nemad paganate kombeid iialgi enam oma meelde ega mõttesse wõtta ei taha. Siis halastas piiskop nende pääle ja keelas wäga, et nemad mitte ei pidand kantsi sisse tungima, mitte neid palujaid surmama ega nii paljude hingesi põrgusse saatma. Ja et wägi truuiste sõna kuulis ja piiskopile kõrget lugupidamist näitis, jäi ta sõdimisest seisma ja andis uskmatutele armu, et nemad usklikuks wõiksiwad saada. Ja piiskop pööras omadega oma linna tagasi ja wiis enesega ühes nendesamade Liiwlaste wanemad, kus juures ta teistele käsku andis, järele tulla, ristmise saakramenti uuendama ja endise rahu korda jälle korrale säädma.
Uued seletused ja rahutegemine Liiwlastega.
Ja Liiwlaste saadikud läksiwad piiskopi järele Riiga, ja palusiwad andeksandmist kõige rahwa hulga ees. Ja piiskop ütles: „Kui teie,“ rääkis tema, „wõeraste jumalate auustamist maha jätate ja kõigest südamest jälle ainsa Jumala auustusele tagasi pöörate, ja sündliku tasumist oma lõpmatta üleastumiste eest Jumalalle ja meile maksate, siis alles saame meie seda rahu, mis teie olete rikkunud, jälle uueste ülesse säädma ja teid wennaliku armastuse sees jälle wastu wõtma.“ Nemad aga küsisiwad: „Missugust tasumist, isa, nõuad sa meie käest?“ Kui nüüd piiskop teise, see on Razeburi piiskopi käest ja Halberstadti dekaani18) käest, kes sellel ajal sääl oli19), ja oma abti ja prausti, kui ka rüütli wendade ordumeistri ja teiste tarkade meeste käest nõuu oli küsinud, wastas tema neile ja ütles: „Selle eest, et teie usu saakramendi ära olete wisanud ja rüütli wende, oma isandaid, sõaga tülitanud, ja kõiki Liiwimaad jälle ebajumala teenistusele tagasi pöörda olete tahtnud, ja iseäranis, et teie kõige kõrgema Jumala ja meie, ja kõikide Kristlaste teotuseks sikkusid ja teisi elajaid, mis teie paganate jumalatele olete ohwerdanud, meie ja kõige wäe silma ette maha olete wisanud, selle eest nõuame meie ühe paraja summa hõbedat, nimelt sada ooseringe20) ehk wiiskümmend marka21) hõbedat kõige teie maa päält. Pääle seda peate teie rüütli wendadele kõik nende hobused ja sõariistad, ja kõik nende käest ära wõetut asjad jälle tagasi andma.“ Kui need wõltsid seda kuulsiwad ja siiski midagi tasumist anda ei tahtnud, pöörasiwad nemad omade juure tagasi, wiitsiwad aega ja pidasiwad isikeskis nõuu ja mõtlesiwad kawaluse pääle, milkombel nemad sõas riisutut asju omale wõiksiwad pidada, milkombel nemad piiskopile midagi eesnimetut kohustest tasuda ei pruugiksiwad ja saatsiwad teised piiskopi juure, kes weel paremad oliwad, kui esimesed. Need rääkisiwad piiskopile kül meelituse sõnu ette, aga südames käisiwad nemad pettusega ümber. Kui Alebrand, nende esimene preester22), nende wõlskust märkas, wõttis tema neid kõrwale, õpetas neid ja ütles: „Teie wihasemate madude sugu, milkombel tahate teie ära põgeneda Jumala wiha eest23), kes teie ikka wõlskuse sapiga täidetut olete ja oma kurja tegude eest midagi tasuda ei taha? Kandke ommeti wähägi meeleparandamise wilja!24) Ja kui teie endid tõeste Jumala poole tahate pöörata, siis saab Jumal wissist teiega olema, et teie, kes teie tänini kaksipidise südamega ja kõikujad olete olnud, nüüd kindlad oleksite oma teede pääl, et teie näeksite Isanda abi eneste juures25). Sest weelgi ei ole teie uskus mitte täieste kindlad olnud, weelgi ei ole teie oma kümnese maksuga Jumalat auustada tahtnud. Nüüd aga paluge kõrge auuwäärt härrat piiskoppi, et ta kõik teie üleastumised unustaks ja teile täieliseks pattude andeksandmiseks pääle paneks, et teie tõsise usuga Jumala sisse kõik ristiusu kohused eneste pääle wõtate ja kümnest omast põlluwiljast Jumalalle ja Jumala teenritelle annate, nii kui ka kõik teised rahwad, kes püha ristmise läbi uueste on sündinud. Ja Isand saab kõike need üheksa üle jäänud jagu õnnistama, et teile rohkem warandust ja raha saab olema, kui enne, ja Jumal saab teid päästma kõige teiste rahwaste pääle tungimise eest, kui ka kõige teie häda seest.“ Seda parandawat maenitsust kuuldes rõõmustasiwad Liiwlased endid, läksiwad Toreidasse tagasi ja kuulutasiwad kõigile preestri Alebrandi sõnu. Ja see oli kõikidel meele pärast, et neid seekord raha trahwi maksma ei sunnitut, ja lootsiwad, tulewal aastal Eestlastega ühes jälle Sakslaste wastu sõdima hakata.
Ja kõik wanemad, kes Tabreli kantsis terweks oliwad jäänud, kui ka piiskopi Liiwlased26) teine poolt Koiwa jõge, Vesike omadega ja teised Metsepoole Liiwlased tuliwad Riiga ja palusiwad piiskoppi et tema neid, nii kui Alebrand õpetanud, Kristuse usu sees täieste kinnitaks ja tasumiseks nende kurjategude eest neile iga aasta kümnese maksu27) pääle paneks. Ja see kõne oli paha piiskoppide kui ka teiste mõistlikkude meeste silmis, sest nemad kartsiwad, et nende lubamised kõik wõlskust ja sala kawalust täis on. Et aga siiski piiskop nende tungiwa palumisele järele andis ja isiäranis ristisõitjate ja kõige rahwa palwet kuulda wõttis, siis lubas tema nende palwet täita ja wõttis neid poegiks jälle wastu, andis neile rahu ja kinnitas nende lubamist, et nemad edespidi usklikuks jääksiwad ja iga aasta kümnest maksaksiwad.
§ 5. Selle järele maksiwad Liiwlased, kes Dabreli kantsis oliwad kuida nad lubanud, iga aasta oma kümnest ja Isand kaitses neid tänini kõige paganate wõi Wenelaste pääle tungimise eest. Piiskopi Liiwlased on aga tema halastuse ja suure hääduse pärast1) tänini enne kinnitatut mõedu2) kümnese asemel maksnud. Iidumealased ja ka Lätlased3), kes mitte sõtta ei olnud tulnud, ega ka usu saakramentisi teotanud, maksiwad ka esimese mõedu4), mis neist neljast piiskopist5), kes ühtaega Liiwimaal koos oliwad, oli säetut, iga aasta kümnese asemel kunni tänapäewani. Aga kes neist sõtta oliwad tulnud, ehk saadikuid saatnud, ehk ka läinud, ja tee pääl ümber pööranud, ehk aga ainult omad hobused sõtta mineku tarwis sadulasse pannud, on raha trahwi6) oma walitsejatele pidanud maksma.
Autiine Lätlaste tüli saab waigistatut; Pihkwa Wlaadimir saab nende walitsejaks.
§ 6. Siis tuliwad ka Autiine Lätlased Riiga ja tõiwad kaebduse Wõnnu rüütli wendade wastu piiskoppide ette nende ülekohtu pärast ja äraewõetut mesipuude pärast. Ja nemad walitsesiwad endille wahe kohtumõistjad, siis sai see otsus tehtut, et Lätlased omad mesipuud pärast wannutamist jälle eneste kätte pidiwad saama, rüütli wennad aga põllud oma wande pääle enestelle pidama ja Lätlaste kahju täielise raha hinnaga ära tasuma.
§ 7. Ja kuningas Woldemar läks nende Lätlastega ülesse Autiine ja oli nende juures nende kantsi walitseja, kunni wahetust tehti ja rüütli wennad Kokenhuseni kantsi hoopis piiskopile jätsiwad, mis järele nemad Autiine jälle Kokenhuusi kolmandama jao eest1) omale saiwad2); kuningalle Woldemarile sai tema wäimehe Theodorichi walitsusekond Iidumeas antut, sest et Theodorich Saksa maale läks3).
Littawid tungiwad Sakala maa sisse.
§ 8. Sellel ajal tuliwad Littawid Kokenhuusi, palusiwad rahu ja1) prii teed Eestlaste juure. Ja neile sai rahu antut ja tee lubatut, ümberpöörmatta Eestlaste juure minna. Ja nemad tuliwad warsi oma wäega, läksiwad Lätlaste maast rahuga läbi ja tungisiwad Sakala maa sisse, wõtsiwad palju mehi kinni ja lõiwad neid maha, wõtsiwad kõik nende waranduse ära, riisusiwad nende naised ja lapsed, ja kõik elajad kokku ja wiisiwad enestega ära. Ja palju saaki ühes wedades, pöörasiwad nemad ühe teise tee pääl tagasi omale maale. Ja Sakslased saiwad nende üle pahaseks, sellepärast, et nemad Sakala maa, mis juba Piiskopi al oli, ära oliwad riisunud. Ja nemad wastasiwad mis ka õige oli, ja ütlesiwad, et Eestlased siiski kange kaelaga ümber käija, ilma Sakslaste ehk muu teiste rahwaste sõna kuulmatta2).
§ 1. 1) Isfrid, Siffrid wõi Sigfrid. Ühenda seda Saksa kaupmehe Isfridi 20, 3, ja piiskopi sulast Siffridi 14, 6. — 2) Nõnda oli siis 15, 11 ainult üks lühike sõariistade rahu tehtut? 3) Ühenda 18, 5. Ommeti mitte kõikide Eestlastega. — 4) Ühenda 15, 1. 7. 9. — 5) Keiser Oto IV. oli juba 27. an. 1212 mõega rüütlitele nende selleaegsed ja tulewased päranduse kohad, kuidas nemad Riia ja Eestimaa piiskopiga maha teinud, kinnitanud, Urk. 19; paawst Innozenz oli neile juba 25. Jan. seda ära keelanud, et nemad oma uueste wõidetut maade sisse mitte jälle isi piiskopi ei pea säädma, Urk. 24. — 6) Waata juba 15, 11. — Wenemaal oli sellel ajal ka näljahäda olnud. — 7) 14, 8. 15, 3. 16, 3.
§ 2. 1) See maks oli jo 14, 9 lubatud. — 2) 10, 2 juure. — 3) 11, 7 juure. — 4) Apostli Teg. 5, 29. — 5) Matt. 28, 19. — 6) Matt. 22, 21. Luk. 23, 2. — 7) Wissist aga mitte igakord, kui Liiwlased mitte ei maksnud, siis pidi Polozki mees ilma jääma. — 8) Matt. 6, 24. — 9) Vibupüssi meestega, 10, 12. 10) 13, 4 juure. — 11) Ei olnud kül mitte üksi Littawid, waid ka Polozki kuningas isi Düüna sõidu teed Polozkisse kinni pidanud; 14, 9; üh. 19, 10. —
§ 3. 1) Põhja pool Koiwajõge, waata 12, 6. — 2) Kuida piiskopi Lätlastel Wõnnu rüütli wendadega (üh. § 6), nõnda oli ka rüütlite jao Liiwlastel lõunapool Kõiwa jõge Segewoldi rüütlitega tüli. — 3) Aga mitte nõuu mees. — 4) Nende kergitus 15, 5 oli siis weel wähä. — 5) Kes truuiks oliwad jäänud, nagu Kaupo j. t., waata § 4 j. e. — 6) See on wist § 4 järele 15, 7 ära surnud Dabreli kants lõuna pool Toreidas; waata ka 10, 10. — 7) Düüna Liiwlased oliwad juba kergitust § 2 saanud, ja saiwad siiski wastuseks, Lätlastest waata § 4 j. e. — 8) Wist, kui piiskopi lainumees oli ta ka ühes walitseja. 9) Endiste ülekuulamiste juures oli enamiste Lätlaste tüli ees olnud. — 10) See Seegewoldi ülem, kes siin, kui ka Wõnnus (13, 5) meistriks kutsutakse, ei ole wissist mitte see Kokenhuuseni rüütel Rudolhw v. Jerichow, 14, 8; Bertholdi surma järele, 20, 7, sai tema Wõnnu ülemaks käsuandjaks, waata 23, 5—7. 24, 2; 22; 5 juure. — 11) Nõnda jälle § 4; siiski üksi põhja pool Toreida maal (Daaniel oli Dabreli kantsis ristinud), 10, 14, ja Lätlased Iimera juures, 11, 7. — 12) Lõuna pool Koiwa jõge. — 13) Liiwlastele nuhtluseks. — 14) § 7 walitseja Iidumes. — 15) Sateseele. — 16) wist seesama 18, 2 ja 23, 7 ja piiskopliku Toreida walitseja. — 17) Meie kroonikus; teda nimetatakse ka 18, 3 ja 19, 5 Wiilippi preestriks. — 18) Eesekiel 3, 4. 6. 3, 8. — 19) 1 Kor. 9, 26.
§ 4. 1) Matt. 13, 25 järele. 2) Ühenda 10, 10 ja 12, 1. — 3) 10, 10. — 4) 12, 6 juure. — 5) Torn ja warjukants on 28, 5 üks ja seesamma; 27, 2. 6 ja 30, 4 j. e. saab ainult torn nimetatut. Siin peab warjukants, mis tuul ümber lükkas, ka üks torn olema olnud, kellel üks laiem alus oli. — 6) Waata 18, 4. 27, 2. 6. 28, 5 . — 7) Warju kantsialuse warjus, waata 23, 8. 27, 2. 6. 28, 5. — 8) Nõnda oli ka Lätlasi sääl kantsis, ühenda § 3 ja 5. Niisugune Lätlaste salgamine on ka 14, 8. — 9) 13, 5 juure. — 10) Wissist auustuse wiisil teretuseks? — 11) Nähtawalt tahtis tema siin rahu pärast kõnelda ja kaupa teha. — 12) Asso 4, 3; seesamma, kelle Garlieb Merkel oma „wana jutu sees: Wanem Iimanta,“ Kaupo äia Aazo ütleb olewat. — 13) Waata hiljemalt ja ka 11, 6; ühenda 23, 8. — 14) Sellepärast, et waenlane mitte kantsist ei peaks laskma; see kombe tuleb ka keskmisel wanal ajal ette. — 15) Üh. Matt. 27, 64. Luuk. 11, 26. — 16) oma kantsi sisse. — 17) Nõnda jälle 23, 8. — 18) Dekaan on ühe suure kooli pääl ühe õpetuse jao (Fakultät) eestseisja. — 19) Burchard Halberstadtist tuleb 22, 1 jälle Liiwi maale. — 20) Jälle 19, 3 ja ka teistes siit maa kirjades, nimelt Urk. 169. 530. 803. Salmiku kroonikas 3072. Wist wana Slaawi sõnast usseräs, mis niipalju tähendab, kui: kõrwarõngad, sest Wene keele on kõrwad praegu Уши. Wõib olla, et see ka Läti keelest tuleb, kus kõrw auss on. Arndti kirjade järele olla weel minewal aasta sajal Kuura ja Lätikeele suured ümmargused hõbe sõled wõi preesid, mis talunikkude naised rinna ees kannud, ooseringeks nimetatut. Meie Hendriku järele oli üks oosering ½ marka hõbedat; 19, 3 tähendab tema, et ooseringid raha on olnud. — 21) 1 mark oli wanal ajal ½ ℔; nõnda nõudis piiskop siis Liiwlaste käest 25 ℔ hõbedat. — 22) Waata § 3. — 23) Matt. 3, 7. 23, 3. — 24) Matt. 3, 8. — 25) 2 Ajaraamat 20, 37. — 26) Kes piiskopi jao maa sees elasiwad. — 27) raskem kui see wilja mõet, mis neile 15, 5 lubatut, sellepärast tahtsiwad ennem kümnest, kui kohe raha trahwi maksta.
§ 5. 1) Nemad ei olnud mitte eestwedajad olnud, waata § 1. 3. 4. — 2) 15, 5. — 3) 10, 15 ja 12, 6 juure. — 4) mis praegu enne nimetatut. — 5) 15, 5. — 6) Muidu jättis piiskop neid ka wilja mõetu maksma.
§ 7. 1) 13, 1. 2) Aastal 1213, kui Albert ja tema wend Dietrich weel siin maal oliwad. — 3) wissist 17, 1 Albertiga; 19, 2 tuleb ta tagasi.
§ 8. 1) 17, 2; 5, 4 juure. — 2) Kui wäga enneaegu see oli, kui keiser Otu mõega rüütlitele 7. Juulil 1218 Ugaunia ja Sakala maad, nagu nendest wõidetut omaks kinnitas! Waata selle wastu, mis § 1, meie praegune kirjakoht ja 18, 7. 19, 3 j. e. 20, 2. 4 jutustawad. Rüütlid püüdsiwad mõlemaid maid omale kiskuda ja saatsiwad sellelsamal aastal saadiku Rooma, paapsti Innozenzi III. juure, kus nemad oma maajau tarwis isiäranis piiskoppi palusiwad, mis neile lahkeste ja armulikult ära keelati. See oli 25. Januaril, selle paawsti 14. aastal.
Pärit leheküljelt "https://et.wikisource.org/w/index.php?title=Liiwi_maa_kroonika_(Jung)/XVI&oldid=39293"
Selle lehekülje viimane muutmine: 21:57, 9. veebruar 2017.

matches:
§ 1
§ 2
kohus
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 1
§ 2
§ 3
§ 6
§ 4
§ 4
§ 2
§ 4
§ 4
§ 7
§ 4
§ 3
§ 3
§ 5
§ 1
§ 7
§ 8
§ 1


Tänavanime leviala täpsustamine ja tänavanime määramine Põhja-Tallinnas
Tallinna Linnavalitsus 25.06.2014 korraldus number 1072
Redaktsiooni kehtivus: 25.06.2014 - ...
1072-k
Kohanimeseaduse § 3 lg 7 p-de 1 ja 2, § 4 lg 1 p 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 6 lg-te 1 ja 2, § 7 lg 2 p 3 ja lg 6, § 13 lg 2 p 1 ja Tallinna Linnavolikogu 29. mai 2014 määruse nr 15 „Tallinna kohanimede määramise kord“ § 1 lg 3 p 5, § 2 lg 2 p 2 ja § 5 lg 3 alusel ning tulenevalt vajadusest ühtlustada kohanimede kasutamist
1. Täpsustada Põhja-Tallinnas Pelguranna ja Merimetsa asumisse jääva Pelguranna tänava leviala ja määrata Merimetsa asumis Paldiski maanteelt Haabersti linnaosa piiril loodesuunas lähtuva tänava nimeks Lahepea tänav (tänavate skeem lisas).
2. Põhja-Tallinna Valitsusel tagada uute tänavasiltide paigaldamine 25. augustiks 2014.
3. Tallinna Linnaplaneerimise Ametil teha korraldus teatavaks Põhja-Tallinna Valitsusele ja Haabersti Linnaosa Valitsusele.
Lisa - Pelguranna tänava leviala täpsustamise ja Lahepea tänava skeem


text:
Selgitus ravimiseaduse § 45 p 9 kohta | Ravimiamet
Selgitus ravimiseaduse § 45 p 9 kohta
Ravimiameti otsusega karistati apteegiteenust osutavat osaühingut ravimiseaduse § 45 punkti 9 rikkumise eest rahatrahviga põhjusel, et Ravimiameti inspektsiooni ajal ei olnud osaühingu apteekides kättesaadav piirhinnast madalama hinnaga ravim Ranisan (toimeaine ranitidiin). Nimetatud apteekides oli müügil samasse piirhinnagruppi kuuluv ravim Raniberl (toimeaine ranitidiin), mille hind oli ranitidiini preparaatidele sotsiaalministri kehtestatud piirhinnast kõrgem.
Osaühing esitas Ravimiameti väärteootsusele kaebuse Tartu Maakohtule. Viimane nõustus Ravimiameti seisukohtadega ravimiseaduse § 45 punkti 9 osas ja jättis otsuse karistamise kohta muutmata. Seejärel esitas osaühing kaebuse Riigikohtule. Kuna Riigikohus jättis kassatsiooni menetlusse võtmata, on Ravimiameti seisukoht nimetatud sätte osas lõplik.
Ravimiseaduse § 45 punkti 9 kohaselt on apteegiteenuse osutamise tegevusloa omaja kohustatud tagama nende ravimite müügil, millele on kehtestatud ravikindlustuse seaduse alusel piirhind, igast piirhinnagrupist vähemalt ühe piirhinnaaluse ravimpreparaadi müügiloleku.
Eeltoodud säte tähendab, et juhul, kui müüakse mõnda piirhinnagruppi kuuluvat toimeainet sisaldavat ravimpreparaati, tuleb apteegiteenuse osutamise tegevusloa omajal tagada, et alati oleks müügil vähemalt üks sama toimeainet sisaldav ravimpreparaat, mille hind on kehtestatud piirhinnast madalam või sellega võrdne (konkreetsel juhul, kui apteeki oli turustamiseks hangitud Raniberl, oleks pidanud samal ajal patsientidele kättesaadav olema ka Ranisan).

matches:
§ 45
§ 45
§ 45
§ 45
Riigikohus
§ 45


text:
Tehnorajatise talumiskohustus - Pluss
Tehnorajatise talumiskohustus
https://www.riigikohus.ee/et/lahendid?asjaNr=2-15-17137/31
Riigikohtu 11.10.2017 lahend nr 2-15-17137/31
AÕS § 158.1
AÕSRS § 15.2
Hageja esitas maakohtule vee-ettevõtja vastu tuvastushagi, mille kohus jättis rahuldamata. Hageja esitas apellatsioonkaebuse, mille ringkonnakohus jättis rahuldamata. Hageja pöördus kassatsioonkaebusega Riigikohtusse.
1. Kui kinnisasja kaasomanik palub tuvastada, et kaasomandis oleval kinnisasjal asuv rajatis on tema omandis, saab kohus hagi rahuldamisel tuvastada üksnes kaasomanikule kuuluva vastava mõttelise osa rajatisest.
2. Asjaõigusseaduse (edaspidi AÕS) § 158 ja §1581 lähtuvad eeldusest, et rajatist ei ole veel ehitatud ning seda hakatakse võõrale kinnisasjale rajama. Eelmainitud paragrahvid reguleerivad talumiskohustust olukorras, kus tehnorajatis soovitakse rajada võõrale maale, kuid sätetest ei ole võimalik tuletada talumiskohustust olukorras, kus tehnorajatis on isiku kinnisasjale juba rajatud. Asjaõiguse rakendamise seaduse (edaspidi AÕSRS) § 152 lõike 1 kohaselt peab kinnisasja omanik taluma vaid olemasolevat tehnorajatist, mis on püstitatud eelnevalt maa esmakinnistamistele enne 1. aprilli 1999. Kinnisasja omanik peab taluma tehnorajatist ka juhul, kui esinevad AÕS §1581-s sätestatud eeldused või muu talumiskohustus. Seega ei näe kehtiv AÕS või AÕSRS ette seadusest tulenevat talumiskohustust selliste tehnorajatiste suhtes, mis on ehitatud pärast 1. aprilli 1999.
3. AÕSRS § 152, ühisveevärgi ja kanalisatsiooni seaduse (edaspidi ÜVVKS) § 2 lõike 3 ning AÕS §1581 tulenevalt ei ole kinnisasjal paiknev tehnorajatis selle kinnisasja oluline osa, vaid on võrguettevõtja kasuks kinnisasjale seatud piiratud asjaõiguse oluline osa. Kinnisasja olulised osad on aga pärast 1. aprilli 1999 teise isiku kinnisasjale ehitatud piiramata asjaõiguse või sundvalduseta tehnorajatised.
4. Võõral kinnisasjal paikneva avalikes huvides vajaliku tehnorajatise puhul võib olla põhjendatud sundvalduse seadmine kinnisasjale tulenevalt kinnisasja sundvõõrandamise seaduse § 6 lõikest 2.
Riigikohus rahuldas kassatsioonkaebuse, tühistas ringkonnakohtu otsuse ja saatis asja uueks läbivaatamiseks samale kohtule.
N5 2017 N4 2017 N3 2017 N2 2017 N1 2017 N6 2016 N5 2016 N4 2016 N3 2016 N2 2016 N1 2016 N6 2015 N5 2015 N4 2015 N3 2015 N2 2015 N1 2015 N6 2014 N5 2014 N4 2014 N3 2014 N2 2014 N1 2014 N6 2013 N5 2013 N4 2013 N3 2013 N2 2013 N1 2013 N3 2012 N2 2012 N1 2012

matches:
§ 158
§ 15
kohus
kohus
§ 158
§1581
§ 152
§1581
§ 152
§ 2
§1581
§ 6
Riigikohus