Koondumisele nr 05-ko/2001 AS Tallinna Küte/ AS Tallinna Soojus soojusenergia tootmise ja müügiga seotud varad loa andmine
07.11.2001.a esitas AS Tallinna Küte esindaja Konkurentsiametile koondumise teate, mille kohaselt AS Tallinna Küte võtab rendile kõik AS Tallinna Soojus varad, mis on seotud soojusenergia tootmise ja müügiga Tallinna linnas (edaspidi AS Tallinna Soojus varad). Rendileping sõlmiti 30 aastaks.
Konkurentsiseaduse (edaspidi KonkS) § 19 lg 4 kohaselt on ettevõtja osa ettevõtja vara või ettevõtja organisatsiooniliselt iseseisev osa, sealhulgas ettevõte, mis on äritegevuse aluseks ja millele on selgelt omistatav turukäive.
Seoses varade rentimisega võtab AS Tallinna Küte üle AS Tallinna Soojus äritegevuse, mis seisneb soojusenergia tootmises ja müügis Tallinna linnas ning nendega seotud teenuste osutamises. Sellest tulenevalt on AS Tallinna Soojus varade puhul tegemist ettevõtja osaga KonkS § 19 lg 4 tähenduses.
Nimetatud tehingu tulemusel omandab AS Tallinna Küte valitseva mõju KonkS § 2 lg 4 tähenduses AS Tallinna Soojus osa üle, milleks on rendile võetavad AS Tallinna Soojus varad. Seega on tegemist koondumisega KonkS § 19 lg 1 p 2 sätestatud viisil.
Konkurentsiamet avaldas 29.11.2001.a ülal nimetatud koondumise teate saamise kohta teate väljaandes "Ametlikud Teadaanded". Kolmandad isikud nimetatud koondumise kohta arvamusi ja vastuväiteid ei esitanud.
KonkS § 20 punktide 2 ja 4 järgi on koondumise osaline ettevõtja, kes omandab valitseva mõju teise ettevõtja üle, ja ettevõtja osa, kelle üle omandatakse valitsev mõju. Seega on käesoleval juhul koondumise osalisteks AS Tallinna Küte ja AS Tallinna Soojus varad.
AS Tallinna Küte on 29.10.2001.a asutatud ettevõtja, kelle tegevusalad on soojusenergia tootmine ja müük. AS Tallinna Küte ainuaktsionär on AS Eraküte, kelle tegevusalad on soojusenergia tootmine, ülekandmine, jaotamine ja müük. AS Eraküte teised tütarettevõtjad tegelevad peamiselt soojusenergia müügiga Eesti erinevates linnades. AS Eraküte kuulub oma emaettevõtja Dalkia International S.A. kaudu Vivendi Universal kontserni. Dalkia International S.A. on valdusettevõtja, kellele kuuluvad osalused energiaettevõtjates, mis tegutsevad väljaspool Prantsusmaad. Vivendi Universal on peamiselt meedia ja telekommunikatsiooni valdkonnas tegutsev kontsern. Kõik kontserni tütarettevõtjad, mis tegelevad energeetika, transporditeenuste, veevõrkude ja jäätmekäitlusega kuuluvad Vivendi Universal tütarettevõtja Vivendi Environment kontserni.
AS Tallinna Soojus on 100 % Tallinna linnale kuuluv ettevõtja, kelle põhitegevuseks on Tallinna linnas soojusenergia tootmine ja müümine kaugküttevõrgu kaudu. AS-le Tallinna Soojus kuulub viis katlamaja (Mustamäe, Kadaka, Ülemiste, Karjamaa ja Tallinn), kus toimub soojusenergia tootmine AS Tallinna Soojus põhivõrgu jaoks. Samuti kuulub AS-le Tallinna Soojus 41 lokaalkatlamaja, mis on antud pikaajalisele rendile AS-le Fortum Termest. AS Tallinna Küte poolt rendile võetavad varad on seotud soojusenergia tootmise ja müügiga Tallinna linnas.
AS Tallinna Küte 2000.a majandusaasta käive puudub. KonkS § 24 lg 1 alusel liidetakse AS Tallinna Küte käibele temaga samasse kontserni kuuluvate ettevõtjate käive. Sellest tulenevalt on AS Tallinna Küte käive KonkS § 21 lg 1 tähenduses 654 miljardit krooni. AS Tallinna Soojus soojusenergia müügiga seotud käive 2000.a majandusaastal oli 693 miljonit krooni. AS Tallinna Küte poolt rendile võetavate varadega seotud äritegevus toimub Eestis. Seega kuulub ülal kirjeldatud koondumine KonkS § 21 lg 1 kohaselt kontrollimisele.
Käesoleva koondumise puhul piiritletakse kaubaturgudena soojusvõrgu haldamine, soojusenergia tootmine ja soojusenergia müük kaugküttevõrgu kaudu.
Soojusenergia tootmine toimub katlamajades, kus toimub vee või auru soojendamine selleks ettenähtud spetsiaalsetes veesoojendus või aurukateldes. Soojusenergia tootmiseks on sisenditena vajalikud kütus (gaas või masuut), elektrienergia ja vesi. Soojusenergia tootmine toimub AS-le Tallinna Soojus kuuluvates Mustamäe, Kadaka ja Ülemiste katlamajas. Reservis on Karjamaa ja Tallinna katlamaja.
Lisaks katlamajadele toimub soojusenergia tootmine nn lokaalkatlamajades. Lokaalkatlamajaks loetakse soojusenergia tootmisüksust, mis varustab soojusega harilikult ühte hoonet, harvemal juhul väheseid lähedal asuvaid hooneid (korterelamud, kaubanduskeskused jne). Lokaalkatlamajades kasutatakse soojusenergia tootmiseks gaasi. Lokaalkatlamaja omanikuks ja opereerijaks võib olla varustatava hoone valdajad või korteriühistud, see tähendab, et toimub tootmine ainult omatarbeks. Mõnedel juhtudel opereerivad suuremaid lokaalkatlamaju energiaettevõtjad.
Samuti tegeleb Tallinna lähedal soojusenergia tootmisega AS-le Eesti Energia kuuluv Iru Elektrijaam.
2000/2001.a majandusaastal tootis AS Tallinna Soojus 821 616 MWh soojusenergiat. Soojusenergia tootmisel kasutati kütusena peamiselt maagaasi (95,2 %) ja väiksemas mahus masuuti (4,8 %). AS Tallinna Soojus poolt toodetud soojusenergia osakaal oli 37,2 %. Lisaks enda poolt toodetud soojusele osteti oluline osa (52,6 %) soojusenergiast AS-le Eesti Energia kuuluvast Iru Elektrijaamast. Lokaalvõrkudes müüdud soojusenergia (10,2 %) ostis AS Tallinna Soojus AS-lt Fortum Termest.
Soojusenergia müük toimub AS-le Tallinna Soojus kuuluva kaugküttevõrgu või lokaalvõrkude kaudu. Lokaalvõrgud on piirkondlikud kaugküttevõrgud, mis ei ole ühendatud AS Tallinna Soojus põhivõrkudega.
2000/2001.a majandusaastal müüs AS Tallinna Soojus omatoodetud ja sisseostetud soojusenergiat kokku 1 828 696 MWh. Kõige rohkem soojusenergiat (77 %) müüdi elamumajandusele (eramud, kinnisvarahooldus ettevõtjad, korteri- ja elamuühistud). Järgneva suurema kliendigrupi (18 %) moodustasid haridus- ja lasteasutused, hotellid, kultuuri- ja spordiasutused, munitsipaalasutused, transpordi ettevõtjad, riigiasutused ja tervisehoiuasutused. Kommertsklientidele (tööstusettevõtjad jms) müüdi ligikaudu 5 % soojusenergiast.
Kaugküttevõrgu kaudu soojusenergia ostmist saab asendada iseseisva soojusenergiaga varustamise süsteemiga, sealhulgas lokaalkatlamaja, elektriküte või ahjuküte. Kaugküttevõrgu kaudu soojusenergia ostmise asendamine nõuab täiendavaid kulutusi individuaalse küttesüsteemi väljaehitamiseks. Iseseisva soojusenergiaga varustamise puhul toimub soojusenergia tootmine omatarbeks ning ei toimu soojusenergia müüki teistele isikutele. Seega toimub nimetatud süsteemide puhul soojusenergia tootmine, kuid ei konkureerita soojusenergia müügi kaubaturul.
Soojusenergia müük kaugküttevõrgu kaudu on võimalik ainult piirkonnas, kus on olemas selleks vajalik soojusvõrk. AS Tallinna Soojus võrgud katavad kogu Tallinna v.a piirkonnad, kus kaugküttevõrk ei ole välja ehitatud ning piirkonnad, kus soojusenergia müümisega lokaalse võrgu kaudu tegeleb AS Servikol. AS Tallinna Soojus kaugküttevõrke ei ole võimalik ühendada Eesti teiste piirkondade kaugküttevõrkudega. Sellest tulenevalt on geograafiliselt kaubaturuks Tallinna linna need piirkonnad, kus asuvad AS Tallinna Soojus põhivõrk ja lokaalvõrgud.
KonkS § 13 lg 2 kohaselt on turguvalitsev ettevõtja ka KonkS § 15 sätestatud olulist vahendit omav ettevõtja.
KonkS § 15 järgi loetakse olulist vahendit, sealhulgas loomulikku monopoli omavaks ettevõtja, kelle omandis, valduses või opereerimisel on võrgustik, infrastruktuur või muu oluline vahend, mida teisel isikul ei ole võimalik või ei ole majanduslikult otstarbekas dubleerida, kuid millele juurdepääsuta või mille olemasoluta ei ole võimalik kaubaturul tegutseda.
AS Tallinna Soojus soojusvõrgu rendile võtmisega muutus AS Tallinna Küte võrguettevõtjaks energiaseaduse § 14 lg 1 tähenduses.
Vastavalt energiaseaduse § 18 lg 4 ostavad väiketarbijad soojusenergiat neid teenindavalt võrguettevõtjalt. Tallinna linnas ei ole hetkel soojusenergia tarbijaid, kes vastaksid Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud suurtarbija määratlusele, mis lubaks neil osta soojusenergiat võrgu tehniliste võimaluste piires teistelt Eesti Vabariigi territooriumil tegutsevatelt soojusenergiat müüvatelt ettevõtjatelt. Seega saab käesoleval ajal Tallinna linna piirkondades, kus asuvad AS Tallinna Soojus võrgud, kaugküttevõrgu kaudu soojusenergiat osta ainult AS-lt Tallinna Soojus ja edaspidi AS-lt Tallinna Küte, kes rendib AS Tallinna Soojus varasid. Kaubaturule sisenemine eeldab lisaks suurtarbijate olemasolule ka olemasolevat soojusvõrku dubleeriva kaugküttevõrgu rajamist, mis ei ole majanduslikult otstarbekas.
Sellest tulenevalt muutus AS Tallinna Küte koondumisega seoses kaugküttevõrgu valdamisel olulist vahendit omavaks ettevõtjaks KonkS § 15 tähenduses ning seega turguvalitsevaks ettevõtjaks KonkS § 13 lg 2 tähenduses.
AS Tallinna Küte muutus koondumise tulemusel ühtlasi ka turguvalitsevaks ettevõtjaks Tallinna linnas soojusenergia müümise kaubaturul AS Tallinna Soojus asemel.
Käesoleva juhtumi puhul ei kaasne koondumise tulemusena turguvalitseva seisundi tugevnemist, sest muutus ainult olulist vahendit ja Tallinna linnas soojusenergia müümise kaubaturul turguvalitsevat seisundit omav ettevõtja. Seega ei muutunud koondumise tulemusel konkurentsi olukord kaubaturul.
Kuna koondumisega seoses ettevõtja turguvalitsev seisund Tallinna linnas soojusenergia müümise ning kaugküttevõrkude haldamise kaubaturgudel ei tugevne, puuduvad KonkS § 22 lg-s 2 nimetatud asjaolud, mis tingiksid koondumise keelamise.
Anda luba koondumisele, mille käigus AS Tallinna Küte võtab rendile AS-le Tallinna Soojus kuuluvad soojusenergia tootmise ja müügiga seotud varad.


Veterinaarnõuded veiste ja sigadega kauplemisel – Riigi Teataja
Veterinaarnõuded veiste ja sigadega kauplemisel
Veterinaarnõuded veiste ja sigadega kauplemisel - sisukord
2 VEISTE JA SIGADEGA KAUPLEMISE VETERINAARNÕUDED
§ 3 Veise ja sea kohta esitatavad veterinaarnõuded
§ 4 Veterinaarnõuded aretus- ja tootmisloomade või tapaloomadega kauplemisel
§ 5 Veterinaarnõuded vahendaja kaudu kauplemisele
§ 6 Veterinaarnõuded tapaloomade tapmisele sihtkohas
§ 7 Veiste ja sigade toimetamine liikmesriiki, millele tuleb esitada lisagarantiisid
§ 8 Loomatervisesertifikaadi kohta esitatavad nõuded
Veterinaarnõuded veiste ja sigadega kauplemisel1
Vastu võetud 25.05.2004 nr 99
RTL 2004, 68, 1127
11.02.2005/15 RTL 2005, 21, 282 jõust. 25.02.2005
16.12.2005/121 RTL 2005, 121, 1889 jõust. 1.01.2006
Määrus kehtestatakse «Loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse» § 10 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse veterinaarnõuded Euroopa Liidu liikmesriikidega (edaspidi liikmesriik) toimuva veiste ja sigadega kauplemise suhtes.
(2) Määruse nõudeid ei kohaldata looduses vabalt elavate sealistega kauplemise korral.
1) tapaloom – veis, sealhulgas veiseline liikidest Bison bison või Bubalus bubalus, või siga, kes on määratud viimiseks tapamajja tapmisele või viimiseks kogumisekeskusesse, et ta sealt tapamajja edasi toimetada;
2) aretus- või tootmisloom – veis, sealhulgas veiseline liikidest Bison bison või Bubalus bubalus, või siga ning veis, keda peetakse aretuseks või piima või liha tootmiseks, välja arvatud punktis 1 nimetatud loom, või loom, keda ajutiselt peetakse avalikuks näitamiseks, välja arvatud näitamiseks kultuuri- või spordiüritustel;
3) ametlikult veiste tuberkuloosi vaba kari – kari, mis vastab «Loomatauditõrje seaduse» (RT I 1999, 57, 598; 2002, 13, 80; 61, 375; 63, 387; 96, 566; 2004, 19, 135; 34, 236) § 43 lõike 2 alusel kehtestatud tuberkuloosi tõrje eeskirja asjakohastele sätetele, mis on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisese veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta (EÜT L 121, 29.07.1964, lk 1977–2012) lisa A I peatüki lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetega;
4) ametlikult veiste tuberkuloosi vaba liikmesriik või selle piirkond – Eesti või selle piirkond, mis vastab «Loomatauditõrje seaduse» § 43 lõike 2 alusel kehtestatud tuberkuloosi tõrje eeskirja asjakohastele sätetele, mis on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa A I peatüki lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuetega;
5) ametlikult veiste brutselloosi vaba kari – kari, mis vastab EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa A II peatüki lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele;
6) ametlikult veiste brutselloosi vaba liikmesriik või selle piirkond – Eesti või selle piirkond, mis vastab EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa A II peatüki lõigetes 7, 8 ja 9 sätestatud nõuetele;
7) veiste brutselloosi vaba kari – kari, mis vastab «Loomatauditõrje seaduse» § 43 lõike 2 alusel kehtestatud brutselloosi tõrje eeskirja asjakohastele sätetele, mis on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa A II peatüki lõigetes 4 ja 5 sätestatud nõuetega;
8) ametlikult veiste enzootilise leukoosi vaba kari – kari, mis vastab EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa D I peatüki lõigetes A ja B sätestatud nõuetele;
9) ametlikult veiste enzootilise leukoosi vaba liikmesriik või selle piirkond – Eesti või selle piirkond, mis vastab EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisa D I peatüki lõigetes E ja F sätestatud nõuetele;
10) teatamiskohustuslik loomataud – loomataud, mis on kantud «Loomatauditõrje seaduse» § 38 lõike 4 alusel kehtestatud teatamiskohustuslike loomataudide loetelusse, mis on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisas E toodud loeteluga;
11) piirkond – territooriumi osa, mille pindala on vähemalt 2000 km2 , mis on veterinaarjärelevalve all ning mis hõlmab vähemalt üht maakonda;
12) kogumiskeskus – põllumajandusettevõte, selleks tunnustatud loomakasvatushoone, -rajatis või loomade pidamiseks piiritletud ala, kus peetakse ajutiselt eri karjadest pärinevaid veiseid või sigu, kellest moodustatakse kaubasaadetisi teise liikmesriiki toimetamiseks;
13) vahendaja – «Loomatauditõrje seaduse» § 15 lõikes 1 nimetatud füüsiline või juriidiline isik.
2. peatükk VEISTE JA SIGADEGA KAUPLEMISE VETERINAARNÕUDED
§ 3. Veise ja sea kohta esitatavad veterinaarnõuded
(1) Teise liikmesriiki võib toimetada üksnes sellist veist või siga:
1) kes on identifitseeritud «Loomatauditõrje seaduse» § 11 lõike 2 alusel kehtestatud nõuete kohaselt, mis sigade korral on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 92/102/EMÜ loomade identifitseerimise ja registreerimise kohta (EÜT L 355, 05.12.1992, lk. 32–36) nõuetega ja veiste korral on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja EL Nõukogu määruse veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning EÜ Nõukogu määruse 820/97/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta 1760/2000/EÜ (EÜT L 204, 11.08.2000, lk 1–10) nõuetega, ja kelle veterinaarjärelevalve ametnik on tunnistanud 24 tunni jooksul enne karjast väljaviimist tehtud kliinilise läbivaatuse tulemusena terveks;
2) kelle päritoluettevõttele (edaspidi ettevõte) või -piirkonnale ei ole lähtuvalt Euroopa Liidu või Eesti õigusaktidest kehtestatud veiste ja sigade liikumist piiravat loomatauditõrje alast keeldu või kitsendust;
3) kes on märgistatud ning kellele veise puhul on väljastatud veisepass;
4) kes ei ole määratud tapmisele «Loomatauditõrje seaduse» § 43 1 lõike 2 alusel kehtestatud loomatauditõrje programmi kohaselt või kelle kohta ei kehti muud sellest programmist tulenevat keeldu või kitsendust.
(2) Veise ja sea teise liikmesriiki toimetamise korral tuleb nende vedu sihtkoha ettevõttesse korraldada nii, et nad ei puutuks kokku sõraliste loomadega, kes ei vasta selle määruse nõuetele.
(3) Veist ja siga võib teise liikmesriiki toimetada üksnes veovahendiga, mis vastab loomakaitse nõuetele ja mis on pärast iga loomade vedu ja vajaduse korral ka vahetult enne järgmist vedu puhastatud ja desinfitseeritud Veterinaar- ja Toiduameti heakskiidetud puhastus- ja desinfitseerimiskohas.
§ 4. Veterinaarnõuded aretus- ja tootmisloomade või tapaloomadega kauplemisel
(1) Aretus- või tootmislooma on enne teise liikmesriiki toimetamiseks kasutatavale veovahendile laadimist peetud päritoluettevõttes vähemalt viimased 30 päeva; alla 30 päeva vanust looma on päritoluettevõttes peetud sünnist alates. Veterinaarjärelevalve ametnik teeb § 3 lõike 1 punkti 1 kohaselt teostatud läbivaatuse ja looma kohta peetava arvestuse alusel kindlaks looma nõuetekohasuse ning veendub, et loom on sündinud Euroopa Liidus või on sinna Euroopa Liidu õigusaktide nõuete kohaselt imporditud. Eestis asuva kogumiskeskuse kaudu teise liikmesriiki toimetatavat looma võib selles keskuses pidada kuni kuus päeva.
(2) Eestisse imporditud aretus-, tootmis- või tapaloom, kelle veo sihtkohaks on teine liikmesriik, toimetatakse sihtkohta nii kiiresti kui võimalik dokumentide alusel, mis on väljastatud EÜ Nõukogu direktiivi 91/496/EMÜ, millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ning muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ (EÜT L 268, 24.09.1991, lk 56–68), artikli 7 kohaselt.
(3) Kui ettevõtte veterinaararst on lubanud Euroopa Liitu imporditud aretus-, tootmis- või tapalooma, kes vastab selle määruse nõuetele ja kes on imporditud Euroopa Liidu õigusaktide nõuete kohaselt, karja hulka ja kui sellist looma ei peeta ülejäänud karjast eraldatult, ei tohi sellest karjast 30 päeva jooksul pärast sellise looma karja lubamist ühtki looma teise liikmesriiki toimetamiseks välja viia.
(4) Aretus- või tootmisloomana teise liikmesriiki toimetatav veis pärineb ametlikult tuberkuloosivabast karjast ja üle kuue nädala vanusele veisele on 30 päeva jooksul enne teise liikmesriiki toimetamiseks kasutatavale veovahendile laadimist tehtud nahasisene tuberkuliinitest vastavalt «Loomatauditõrje seaduse» § 43 lõike 2 alusel kehtestatud veiste tuberkuloosi tõrje eeskirjale, mis on kooskõlas EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisas B sätestatud nõuetega, ning tuberkuliinitesti tulemus on negatiivne.
(5) Aretus- või tootmisloomana teise liikmesriiki toimetatavale üle 12 kuu vanusele kastreerimata veisele, kelle päritolukari on ametlikult brutselloosivaba, 30 päeva enne teise liikmesriiki toimetamiseks kasutatavale veovahendile laadimist EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisas C sätestatud nõuete kohaselt tehtud seerumi aglutinatsioonitesti tulemus ei tohi olla brutsella arvuga üle 30 RÜ/ml.
(6) Aretus- või tootmisloomana teise liikmesriiki toimetatav veis pärineb ametlikult veiste enzootilise leukoosi vabast karjast ja üle 12 kuu vanusele veisele 30 päeva enne karjast väljavedu tehtud veiste enzootilise leukoosi diagnoosimise test on negatiivse tulemusega ja vastab direktiivi 64/432 lisas D sätestatud nõuetele.
(7) Tapaloomana teise liikmesriiki toimetatava veise päritolukari on ametlikult tuberkuloosivaba ja veiste enzootilise leukoosi vaba ning kastreerimata veiste puhul ka ametlikult brutselloosivaba.
§ 5. Veterinaarnõuded vahendaja kaudu kauplemisele
(1) Vahendaja võib vahendada teise liikmesriiki toimetamiseks üksnes neid veiseid ja sigu, kes on identifitseeritud ja kes pärinevad ametlikult tuberkuloosivabast, brutselloosivabast ja veiste enzootilise leukoosi vabast karjast. Kastreeritud tapaloomana teise liikmesriiki toimetamiseks vahendatav veis või siga, kes on identifitseeritud ja nimetatud teave on esitatud loomaga kaasasoleval saatedokumendil, ei pea pärinema brutselloosivabast karjast.
(2) Vahendaja, kes vahendab veiseid ja sigu ka Eestisse, võib Veterinaar- ja Toiduameti loal vahendada lõikes 1 päritolukarja kohta esitatud nõuetele mittevastavaid veiseid ja sigu, kes on pärit Eestist ja identifitseeritud, kui nad vahendatakse Eestis asuvasse tapamajja viivitamata tapmiseks. Neid veiseid ja sigu ei tohi pidada vahendaja ettevõttes või loomade vahendamiseks kasutatavas teise loomapidaja loomakasvatushoones, -rajatises või loomade pidamiseks piiritletud alal, nad ei tohi veo käigus kokku puutuda teiste loomadega ja nad tapetakse teistest loomadest eraldi.
(3) Vahendaja peab tagama enda ettevõttes või loomade vahendamiseks kasutatavas teise loomapidaja loomakasvatushoones või -rajatises või loomade pidamiseks piiritletud alal, et ettevõtte personal on saanud asjakohase koolituse veiste ja sigadega kauplemise nõuete täitmise ning loomade heaolu ja loomade eest hoolitsemise valdkonnas, et vahendatavatele veistele ja sigadele tehakse kõik vajalikud uuringud ja menetlused ning et on võetud tarvitusele asjakohased abinõud loomataudi leviku ärahoidmiseks.
§ 6. Veterinaarnõuded tapaloomade tapmisele sihtkohas
(1) Tapaloomade teise liikmesriiki toimetamise korral tuleb nende vedu sihtkoha tapamajja korraldada nii, et nad ei puutuks kokku loomadega, kes ei vasta selle määruse nõuetele.
(2) Kui tapaloom toimetatakse esmalt kogumiskeskusesse, toimetatakse ta sealt edasi tapamajja nii ruttu kui võimalik, kuid hiljemalt kolmandal päeval pärast kogumiskeskusesse saabumist. Kogumiskeskuses pidamise ajal ja kuni tapamajja toimetamiseni ei või tapaloomad kokku puutuda loomadega, kes ei vasta selle määruse nõuetele.
§ 7. Veiste ja sigade toimetamine liikmesriiki, millele tuleb esitada lisagarantiisid
(1) Euroopa Komisjoni otsuse 2001/618/EÜ, millega kehtestatakse Aujezsky haiguse suhtes nõutavad lisagarantiid liikmesriikide vahelisel sigadega kauplemisel, haiguse kohta edastatava informatsiooni kriteeriumid ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Komisjoni otsused 93/24/EMÜ ja 93/244/EMÜ (EÜT L 215, 09.08.2001, lk 48–54), lisades loetletud liikmesriikidele või nende piirkondadele esitatakse sigadega kauplemisel lisagarantiisid Aujeszky haiguse suhtes.
(2) Euroopa Komisjoni otsuse 2004/558/EÜ, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ, mis käsitleb veiste infektsioosse rinotrahheiidiga seotud täiendavaid tagatisi ühendusesiseseks kaubanduseks veistega ja teatavate liikmesriikide esitatud tõrjeprogrammide heakskiitmist (ELT L 249, 23.07.2004, lk 20–25), lisades loetletud liikmesriikidele või nende piirkondadele esitatakse veistega kauplemisel lisagarantiisid veiste infektsioosse rinotrahheiidi suhtes.
[RTL 2005, 21, 282 - jõust. 25.02.2005]
§ 8. Loomatervisesertifikaadi kohta esitatavad nõuded
(1) Veise või seaga on kuni sihtkohani kaasas loomatervisesertifikaat, mis on kehtestatud «Loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse» § 46 lõike 1 alusel ning mis vastab EÜ Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ lisas F toodud näidistele. Veterinaarjärelevalve ametnik väljastab loomatervisesertifikaadi loomale kliinilise läbivaatuse tegemise päeval ja sertifikaat kehtib kümme päeva selle väljaandmise päevast arvates.
(2) Lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaadi väljastamiseks vajalik kliiniline läbivaatus tehakse lähtekohaettevõttes või tunnustatud kogumiskeskuses ning Veterinaar- ja Toiduamet tagab, et volitatud veterinaararst või veterinaarjärelevalve ametnik teeb enne veterinaartõendi või loomatervisesertifikaadi väljastamist kõik vajalikud kontrolliprotseduurid.
(3) Kogumiskeskuse kaudu teise liikmesriiki toimetatavate loomade puhul väljastatakse lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaat loomaga lähtekohaettevõttest kaasasoleval volitatud veterinaararsti väljastatud veterinaartõendil oleva informatsiooni alusel või täidetakse lõpuni lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaat, mille A ja B osa on täitnud ja allkirjastanud veterinaarjärelevalve ametnik.
(4) Kui teise liikmesriiki toimetatavate loomade lähtekohaettevõte on registreeritud EÜ Nõukogu direktiivi 64/432 artiklis 14 sätestatud nõuete kohases Euroopa Komisjoni tunnustatud järelevalvesüsteemi andmebaasis, väljastatakse loomatervisesertifikaat loomaga lähtekohaettevõttest kaasasoleval, nimetatud andmebaasi kohaselt ettevõtte loomatervise eest vastutava volitatud veterinaararsti täidetud veterinaartõendil oleva informatsiooni alusel või täidetakse lõpuni lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaat, mille A ja B osa on täitnud ja allkirjastanud veterinaarjärelevalve ametnik. Veterinaarjärelevalve ametnik tagab, et ka Euroopa Liidu õigusakti nõuetega ettenähtud lisagarantiid oleksid täidetud.
(5) Kogumiskeskuse veterinaarjärelevalve ametnik teeb sinna teise liikmesriiki toimetamiseks saabunud loomadele vajalikud kontrolliprotseduurid.
(6) Veterinaarjärelevalve ametnik, kes täidab lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaadi C osa, kontrollib, et seal kirjeldatud loomade liikumine on loomatervisesertifikaadi väljastamise päeval registreeritud «Loomade ja loomsete saadustega kauplemise ning nende impordi ja ekspordi veterinaarjärelevalve seaduse» § 2 lõikes 6 nimetatud liikmesriikide pädevaid asutusi ühendavas arvutisüsteemis.
(7) Kui veis või siga veetakse sihtkoha liikmesriiki teise liikmesriigi kaudu, võib sellist looma enne vedu sihtkoha liikmesriiki ajutiselt pidada selle liikmesriigi kogumiskeskuses, mille kaudu looma sihtkoha liikmesriiki toimetatakse. Sellisel juhul väljastab lähtekoha veterinaarjärelevalve ametnik lõikes 1 nimetatud loomatervisesertifikaadi, täites selle täielikult. Teise liikmesriigi pädeva asutuse ametnik väljastab sellisel juhul kogumiskeskuses veel ühe loomatervisesertifikaadi, millele märgib loomatervisesertifikaadi originaali numbri, ja lisab selle loomatervisesertifikaadi originaalile. Lisasertifikaat kehtib lõikes 1 nimetatud tähtaja jooksul lähtekohas väljastatud loomatervisesertifikaadi väljastamise kuupäevast arvates.
Paragrahvi 4 lõigetes 4, 5 ja 6 nimetatud testi ei ole vaja teha, kui Eesti või Eesti piirkond, kust aretus- või tootmislooma teise liikmesriiki soovitakse toimetada, on tunnistatud ametlikult kas tuberkuloosi-, brutselloosi- või veiste enzootilise leukoosi vabaks riigiks või piirkonnaks, või kui Eestis kasutatakse EÜ Nõukogu direktiivi 64/432 artiklis 14 sätestatud nõuete kohast, Euroopa Komisjoni tunnustatud järelevalvesüsteemi andmebaasi.
1 EÜ Nõukogu direktiiv 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta (EÜT P 121, 29.07.1964, lk 1977–2012); 75/379/EMÜ (EÜT L 172, 03.07.1975, lk 17); 77/98/EMÜ (EÜT L 026, 31.01.1977, lk 81–84); 80/1274/EMÜ (EÜT L 375, 31.12.1980, lk 75); 81/476/EMÜ (EÜT L 186, 08.07.1981, lk 20–21); 82/893/EMÜ (EÜT L 387, 31.12.1982, lk 57); 84/336/EMÜ (EÜT L 177, 04.07.1984, lk 22); 84/643/EMÜ (EÜT L 339, 27.12.1984, lk 27–29); 3768/85/EMÜ (EÜT L 362, 31.12.1985, lk 8–16); 85/586/EMÜ (EÜT L 372, 31.12.1985, lk 44–45); 87/231/EMÜ (EÜT L 099, 11.04.1987, lk 18–19); 87/489/EMÜ (EÜT L 280, 03.10.1987, lk 28–29); 89/662/EMÜ (EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13–22); 90/423/EMÜ (EÜT L 224, 18.08.1990, lk 13–18); 90/425/EMÜ (EÜT L 224, 18.08.1990, lk 29–41); 91/687/EMÜ (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 16–17); 92/65/EMÜ (EÜT L 268, 14.09.1992, lk 54–72); 92/102/EMÜ (EÜT L 355, 05.12.1992, lk 32–36); 97/12/EÜ (EÜT L 109, 25.04.1997, lk 1–37); 98/46/EÜ (EÜT L 198, 15.07. 1998, lk 22–39); 2000/15/EÜ (EÜT L 105, 03.05.2000, lk 34–35); 2000/20/EÜ (EÜT L 163, 04.07.2000, lk 35–36); 2001/298/EÜ (EÜT L 102, 12.04.2001, lk 63–68); 535/2002/EÜ (EÜT L 080, 23.03.2002, lk 22–28); 1226/2002/EÜ (EÜT L 179, 09.07.2002, lk 13–18); 21/2004/EÜ (ELT L 005, 09.01.2004, lk 8–17).


Avaldustele vastamise seadus – Riigi Teataja
Avaldustele vastamise seadus
RT I 1994, 51, 857
Vastu võetud 27.06.1994
(õ) 26.11.2008 22:35
Vabariigi Presidendi 8. juuli 1994. a.
otsusega nr. 377
§ 1. Käesolev seadus sätestab nende märgukirjade ja avalduste läbivaatamise korra, mille läbivaatamise kord ei ole sätestatud muude seadustega.
§ 2. Käesolevas seaduses käsitletakse termineid järgmises tähenduses:
1) riigiasutused – seadusandliku ja täidesaatva riigivõimu asutused;
2) kohalikud omavalitsused – valla- ja linnavolikogud ning valla- (või osavalla) ja linna- või (linnaosa) valitsused.
§ 3. (1) Riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud on kohustatud neile adresseeritud märgukirjad ja avaldused registreerima ja neile kirjalikult vastama hiljemalt ühe kuu jooksul, arvates avalduse või märgukirja saabumisest. Täiendava uurimise vajadusel võivad riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud tähtaega pikendada kahe kuuni.
(2) Riigikogu liikmete märgukirjadele ja avaldustele on riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud kohustatud vastama 10 päeva jooksul, arvates avalduse või märgukirja saabumisest. Täiendava uurimise vajadusel võivad riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud tähtaega pikendada kuni ühe kuuni.
(3) Tähtaja pikendamisel on riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud kohustatud sellest märgukirja või avalduse esitajat kirjalikult informeerima.
§ 4. Riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud, kelle pädevusse ei kuulu nendele adresseeritud märgukirjades ja avaldustes tõstatatud küsimuste lahendamine, saadavad need viie päeva jooksul edasi kuuluvuse järgi, informeerides sellest kirjalikult avaldajat. Kui küsimus kuulub kohtu pädevusse, informeeritakse sellest kirjalikult avaldajat ilma avaldust kohtule edasi saatmata.
§ 5. Keelatud on suunata kaebusi sisaldavaid märgukirju lahendamiseks neile organitele või ametiisikutele, kelle tegevuse peale kaevatakse.
§ 6. (1) Riigiasutuste ja kohalike omavalitsuste juhid on kohustatud soovijaid isiklikult vastu võtma selleks ettenähtud ja teatavaks tehtud vastuvõtuaegadel, kuid mitte harvem kui üks kord kuus.
(2) Isiklikel vastuvõttudel esitatud märgukirjad ja avaldused kuuluvad registreerimisele.
§ 7. (1) Märgukiri või avaldus esitatakse masinakirjas või selgesti loetavas käekirjas.
(2) Märgukirjas või avalduses peab olema märgitud:
1) riigiasutuse või kohaliku omavalitsuse nimetus, kuhu märgukiri või avaldus on adresseeritud;
2) avaldaja nimi, juriidilise isiku nimetus, elu- või asukoht (postiaadress);
3) märgukirjas esitatava informatsiooni, kaebuse või ettepaneku sisu ja seda põhjustavad asjaolud;
4) avalduses esitatava pöördumise või taotluse selgelt väljendatud sisu;
5) võimalusel märgukirja või avaldust kinnitavad dokumendid.
(3) Märgukirjale või avaldusele kirjutab alla selle esitaja. Juriidilise isiku nimel esitatud märgukirjale või avaldusele kirjutab alla tema juht või muu selleks volitatud ametiisik. Märgukirjale või avaldusele märgitakse selle esitamise kuupäev.
(4) Kui märgukiri või avaldus esitatakse teise isiku huvides, tuleb märkida ka selle isiku ees- ja perekonnanimi, alaline elu- või asukoht (postiaadress), kelle huvides märgukiri või avaldus esitatakse.
§ 8. Riigiasutustel, kohalikel omavalitsustel ja nende ametiisikutel on märgukirjade ja avalduste läbivaatamisel õigus:
1) vajaduse korral kontrollida olukorda kohtadel;
2) välja nõuda täiendavaid dokumente;
3) kasutada eksperte.
§ 9. (1) Kui avaldaja ei ole nõus tema poolt esitatud märgukirja või avalduse põhjal tehtud otsusega, on tal õigus edasi kaevata kõrgemalseisvale riigiorganile või kohtusse, aga kohaliku omavalitsuse täitevorgani otsuse korral kas vastavale volikogule või kohtusse.
(2) Avaldaja palvel on riigiasutuse või kohaliku omavalitsuse ametiisik kohustatud selgitama edasikaebamise korda.
§ 10. Märgukirjadele ja avaldustele vastamata jätmise või mittenõuetekohase vastamise eest vastutab ametiisik distsiplinaar- või kohtumenetluse korras.
§ 11. Märgukirjade ja avalduste läbivaatamisega seotud asjaajamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
Riigikogu esimees Ülo NUGIS
Lisatud avaldamisandmed.


Määrus kehtestatakse « Elektroonilise side seaduse» (RT I 2004, 87, 593) § 24 alusel.
1) amatöörraadioside ( amateur service) on enesearendamiseks ja side pidamiseks isiklikel mittetulunduslikel raadiotehnilistel eesmärkidel raadioamatööride peetav raadioside;
RAADIOAMATÖÖRI KVALIFIKATSIOON
§3. Raadioamatööri kvalifikatsioon ja kvalifikatsiooniklassid
§4. Eksamikomisjon
(2) Eksamikomisjonide koosseisu kinnitab Sideameti peadirektor ERAÜ juhatuse ettepanekul viieks aastaks.
(6) Sideameti peadirektor võib eksamikomisjoni liikme volitused lõpetada ennetähtaegselt, kui eksamikomisjoni liikme tervislik seisund või muu mõjuv põhjus takistab eksamikomisjoni töös osalemist. Uus komisjoni liige määratakse ERAÜ juhatuse ettepanekul ja tema volitused kinnitab Sideameti peadirektor kuni teiste sama komisjoni liikmete volituste kehtivusaja lõpuni.
§5. Kvalifikatsioonieksam
§6. Kvalifikatsioonieksami teoreetiline osa
(1) Teoreetilise osa ainevaldkondade temaatika nimekirja kinnitab Sideameti peadirektor.
(4) Lõikes 3 nimetatud küsimustikud on soovituslikud kvalifikatsiooniklassi D teoreetilise osa lihtsustatud küsimustike koostamisel.
§7. Kvalifikatsioonieksami teoreetilise osa sooritamise tingimused
§8. Kvalifikatsioonieksami praktiline osa
2) kvalifikatsiooniklassi B saamiseks kahepoolse raadiotelefonside ( single sideband – SSB) pidamine;
3) kvalifikatsiooniklassi D saamiseks kahepoolse raadiotelefonside ( frequency modulation –FM) pidamine.
§9. Kvalifikatsioonieksami praktilise osa sooritamise tingimused
§10. Kvalifikatsioonieksamile registreerimine
§11. Raadioamatööri kvalifikatsioonitunnistus
§12. Eksamitulemuste vaidlustamine
(3) Vabariikliku eksamikomisjoni otsusega mitte nõustumisel on õigus esitada kirjalik avaldus Sideametile 10 tööpäeva jooksul pärast ERAÜ otsuse teada saamist.
(4) Sideameti nõudmisel peab vabariiklik eksamikomisjon esitama § 5 lõikes 5 nimetatud protokolli Sideametile. Lõpliku otsuse eksami sooritamise või mittesooritamise kohta teeb Sideameti peadirektor ühe kuu jooksul arvates avalduse registreerimisest Sideametis.
(5) Sideametil on õigus nõuda lisaks lõikes 4 nimetatud dokumentidele täpsustavaid selgitusi ja andmeid.
§13. Korduseksam
§14. Raadioamatööri harmoneeritud kvalifikatsioonitunnistus ja selle andmine
(1) Raadioamatööri harmoneeritud kvalifikatsioonitunnistus (edaspidi HAREC kvalifikatsioonitunnistus) tõendab raadioamatööri teadmiste ja oskuste vastavust CEPT kvalifikatsioonitasemele ning annab õiguse taotleda vastavat amatöörraadiojaama tööluba riikides, kes tunnustavad CEPT soovitust T/R 61-02. Sideamet avaldab teabe CEPT soovitust T/R 61-02 tunnustavate riikide kohta oma veebilehel.
(3) HAREC kvalifikatsioonitunnistuse saamiseks tuleb esitada Sideametile vabas vormis avaldus järgmiste andmetega:
(4) Sideamet võib nõuda avalduse esitajalt esitatud andmete kohta täpsustavat teavet ning teavitab soovijat ühe nädala jooksul alates avalduse saamisest avalduses esinevatest puudustest ja määrab tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
(5) Sideamet otsustab HAREC kvalifikatsioonitunnistuse andmise 15 tööpäeva jooksul pärast kõikide nõutavate andmete esitamist.
(7) HAREC kvalifikatsioonitunnistuse allkirjastab ja väljastab Sideameti peadirektori volitatud Sideameti ametnik rahvusvaheliselt tunnustatud vormil (lisa 2).
(8) Sideamet võib HAREC kvalifikatsioonitunnistuse andmisest keelduda, kui lõigetes 3 ja 4 nimetatud dokumentides on esitatud valeandmeid või kõik dokumentides esinevad puudused ei ole määratud tähtajaks kõrvaldatud.
§15. Välisriigi kvalifikatsioonitunnistuse tunnustamine
(1) Sideamet tunnustab välisriigis vastavalt CEPT soovitusele T/R 61-02 antud HAREC kvalifikatsioonitunnistust.
(2) HAREC kvalifikatsioonitunnistusega raadioamatöörile annab Sideamet vastava taotluse alusel amatöörraadiojaama tööloa töötamiseks Eesti Vabariigis kvalifikatsiooniklassile B omistatud õigustega, välja arvatud lõikes 3 nimetatud juhul.
(5) Sideamet võib tunnustada täielikult või osaliselt välisriigi kvalifikatsioonitunnistust, kui selle andmise tingimused on kooskõlas käesolevas määruses sätestatuga.
(6) Otsuse tegemiseks on Sideametil õigus küsida täpsustavat teavet raadioamatööri kodumaal eksami sooritamise tingimuste kohta.
RAADIOSAGEDUSTE KASUTAMINE AMATÖÖRRAADIOSIDE OTSTARBEL
§16. Amatöörraadiojaama tööluba
(3) Isikliku kasutusega amatöörraadiojaama tööluba raadioamatöörile kvalifikatsiooniklassiga A või B annab õiguse kasutada amatöörraadiojaama lühikülastuse ajal CEPT soovitust T/R 61-01 tunnustavates riikides, järgides selles riigis kehtestatud nõudeid amatöörraadiosidele. Sideamet avaldab teabe CEPT soovitust T/R 61-01 tunnustavate riikide kohta oma veebilehel.
(5) Amatöörraadiojaama tööloa kehtivusaeg on 3 aastat, kui taotleja ei soovi lühemat tähtaega.
§17. Amatöörraadiojaama tööloa taotlemine
(4) Tööloa taotleja peab esitama Sideametile taotluse. Sideamet avaldab taotluse vormid oma veebilehel.
4) ERAÜ soovituskiri vastutava järelevaataja määramise kohta koos vastutava järelevaataja kirjaliku nõusolekuga amatöörvahendusraadiojaama, amatöörraadiomajaka või raadioorienteerumise amatöörraadiomajakakomplekti tööloa taotlemisel.
(6) Sideamet võib nõuda taotlejalt esitatud andmete kohta täpsustavat teavet ning teavitab taotlejat ühe nädala jooksul alates taotluse saamisest selles esinevatest puudustest ja määrab tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
(7) Sideamet alustab tööloa taotluse menetlemist, kui tööloa taotleja on esitanud lõikes 4 nimetatud taotluse ja vajadusel lõigetes 5 ja 6 nõutud dokumendid ning tasunud riigilõivu.
§18. Amatöörraadiojaama tööloa andmine
(1) Sideamet otsustab amatöörraadiojaama tööloa andmise 15 tööpäeva jooksul alates vormikohase taotluse ja kõikide vajalike andmete esitamisest.
(2) Amatöörraadiojaama tööluba edastatakse taotlejale 3 tööpäeva jooksul pärast amatöörraadiojaama tööloa andmise otsuse tegemist posti teel, kui ei ole kokku lepitud teisiti. Sideamet avaldab amatöörraadiojaama tööloa vormid ja teabe antud amatöörraadiojaama töölubade kohta oma veebilehel.
(3) Amatöörraadiojaama tööloa allkirjastab ja edastab Sideameti peadirektori poolt volitatud ametnik.
1) amatöörraadioseadet kavatsetakse kasutada Sideameti tehnilise järelevalve teostamise statsionaarsete seadmete paiknemise piirkonnas;
§19. Amatöörraadiojaama tööloa pikendamine
(1) Amatöörraadiojaama tööloa kehtivusaja pikendamiseks peab tööloa omanik vähemalt üks kuu enne tööloa kehtivusaja lõppemist esitama Sideametile vabas vormis taotluse järgmiste andmetega:
2) kehtiva tööloa number;
3) kutsung;
4) soovitav pikendamise tähtaeg.
(2) Amatöörraadiojaama tööloa pikendamiseks on taotleja kohustatud tasuma riigilõivu.
(3) Sideamet otsustab tööloa pikendamise ühe kuu jooksul taotluse esitamisest ja riigilõivu tasumisest.
(4) Tööloa pikendamisel väljastab Sideamet kehtival tööloal märgitud tingimustega uue tööloa kehtivusajaga kuni kolm aastat.
§20. Amatöörraadiojaama tööloa kehtetuks tunnistamine ja peatamine
(2) Amatöörraadiojaama tööluba tunnistatakse kehtetuks Sideameti otsusega. Uue tööloa andmisel tunnistatakse eelnev tööluba kehtetuks.
(3) Sideameti otsusest amatöörraadiojaama tööloa kehtetuks tunnistamise kohta teavitatakse loa omanikku posti teel või elektrooniliselt kolme tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
(4) Tööloaga antud õiguste rikkumise korral võib Sideamet peatada tööloa kasutamise. Enne tööloa peatamise otsuse tegemisest peab Sideamet kirjalikult teavitama tööloa omanikku tingimuse rikkumisest ja andma võimaluse arvamuse esitamiseks või rikkumise heastamiseks ühe kuu jooksul.
(5) Kui tööloa omanik tekitab raadiohäireid, võib Sideamet kohe peatada tööloaga antud kasutusõiguse, arvestamata lõike 4 sätteid.
§21. Raadiosageduste kasutamine
(1) Amatöörraadioside pidamisel tuleb järgida Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) põhikirja ja konventsiooni täiendavates raadioeeskirjades, ITU ja CEPT soovitustes, Rahvusvahelise Raadioamatööride Liidu (IARU) soovitustes, «Elektroonilise side seaduses», «Rahvatervise seaduses» (RT I 1995, 57, 978; 1996, 3, 56; 49, 953; 1997, 37/38, 569; 1999, 30, 415; 88, 804; 2001, 23, 128; 2002, 32, 187; 53, 336; 61, 375; 63, 387; 90, 521; 2003, 26, 156 ja 160; 2004, 45, 315; 75, 520) ja nende alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõudeid.
(8) Sidepidamiseks hädaolukorras ja päästeoperatsioonil on lubatud kasutada amatöörraadiojaama raadiosagedustel väljaspool lisas 3 toodud raadiosagedusalasid ainult hädaolukorra lahendamise eest vastutava ametkonna juhi või tema poolt volitatud isiku korraldusel tema poolt määratud raadiosagedustel ja ainult tema poolt määratud kutsungiga. Raadioamatöör peab 7 tööpäeva jooksul pärast sidepidamise lõppu esitama sellekohase teatise posti või e-posti teel Sideametile.
§22. Enne 21.06.2004. a omistatud kvalifikatsioon ja väljastatud kvalifikatsioonitunnistused
(3) Enne 21.06.2004. a antud raadioamatööri harmoneeritud kvalifikatsioonitunnistused (HAREC) vahetatakse välja käesoleva määruse nõuetele vastava tunnistuse vastu Sideametile vabas vormis esitatud avalduse alusel.
§23. Eksamikomisjonide koosseis ja kvalifikatsioonieksami teoreetilise osa ainevaldkondade temaatika nimekiri
(1) Paragrahvi 4 lõike 2 alusel kinnitatud eksamikomisjonide koosseis kehtib Sideameti vastavas käskkirjas märgitud tähtaja lõpuni, kui puudub käskkirja muutmise aluseks § 4 lõikes 6 nimetatud asjaolu.
(2) Paragrahvi 6 lõike 1 alusel kinnitatud kvalifikatsioonieksami teoreetilise osa ainevaldkondade temaatika nimekiri kehtib Sideameti vastava käskkirja kehtetuks tunnistamiseni.
§24. Määruse kehtetuks tunnistamine
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 8. juuni 2004. a määrus nr 148 «Raadioamatööri kvalifikatsiooninõuded, kvalifikatsiooni andmise ja tunnustamise kord» (RTL 2004, 80, 1280) tunnistatakse kehtetuks.
1 Määruses on arvestatud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu ( ITU) põhikirja ja konventsiooni täiendavate raadioeeskirjade artikliga 25 ( Amateur services), Euroopa Postside ja Telekommunikatsiooni Administratsioonide Konverentsi (CEPT) soovitustega T/R 61-01 ( CEPT Radio Amateur Licence) ja T/R 61-02 (Harmonised Amateur Radio Examination Certificate) ning Rahvusvahelise Raadioamatööride Liidu (IARU) soovitustega.
Majandus- ja kommunikatsiooniministri 28. märtsi 2005. a määruse nr 37 «Raadioamatöörile kvalifikatsiooni andmise ja raadiosageduste kasutamise kord»
e-post: erau@erau.ee
Nr ES ..... / ...................................................
[raadioamatööri nimi ja isikukood]
on edukalt sooritanud raadioamatööri kvalifikatsioonieksami.
Eksamil näidatud teadmiste ja praktiliste oskuste põhjal on temale omistatud raadioamatööri kvalifikatsiooniklass:
Tunnistuse omanikul on õigus taotleda amatöörraadiojaama tööluba ning kvalifikatsiooniklassi A või B omanikul «Raadioamatööri harmoneeritud kvalifikatsioonitunnistust» (HAREC).
Sideameti peadirektori käskkirjaga nr «......» ......................... 200.... a
kinnitatud eksamikomisjon:
Esimees ................................. ................................. .................................
(nimi) (kutsung) (allkiri)
Liikmed .................................
«......» ............................. 200.... a
(väljaandmise koht)
RAADIOAMATÖÖRI HARMONEERITUD KVALIFIKATSIOONITUNNISTUS (HAREC)
CEPT soovituse T/R 61-02 alusel
HARMONISED AMATEUR RADIO EXAMINATION CERTIFICATE (HAREC) based on CEPT Recommendation T/R 61-02
Sideamet tõendab, et selle tunnistuse omanik on edukalt sooritanud raadioamatööri kvalifikatsioonieksami, mis vastab Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) poolt kehtestatud nõuetele ja CEPT soovituses T/R 61-02 (HAREC) nimetatud eksami nõuetele. Tunnistuse omanikul on õigus taotleda CEPT kvalifikatsiooniklassile vastavat amatöörraadiojaama tööluba riikides, kes tunnustavad soovitust T/R 61-02.
1. Estonian National Telecommunications Board declares herewith that the holder of this certificate has successfully passed an amateur radio examination which fulfils the requirements laid down by the International Telecommunication Union (ITU). The passed examination corresponds to the examination described in CEPT Recommendation T/R 61-02 (HAREC).
2. Direction Nationale Estonienne de la Communication certifie que le titulaire du présent certificat a réussi un examen de radioamateur conformément au règlement de l’Union internationale des télécommunications (UIT). L’épreuve en question correspond à l’examen décrit dans la Recommandation CEPT T/R 61-02 (HAREC) .
3. Estnisches Amt für Kommunikation erklärt hiermit, dass der Inhaber dieser Bescheinigung eine Amateurfunkprüfung erfolgreich abgelegt hat, welche den Erfordernissen entspricht, wie sie von der Internationalen Fernmeldeunion (ITU) festgelegt sind. Die abgelegte Prüfung entspricht der in der CEPT-Empfehlung T/R 61-02 (HAREC) beschriebenen Prüfung.
4. Tunnistuse omaniku nimi ja isikukood / Holders name and PIC / Nom du titulaire / Name des Inhabers/
Sünniaeg / Date of birth / Date de naissance / Geburtsdatum/
Täiendavat teavet selle tunnistuse kohta annab Sideamet, kelle kontaktandmed on toodud allpool.
5. Officials requiring information about this certificate should address their enquiries to the issuing Administration as indicated below.
Behörden, die Auskünfte über diese Bescheinigung erhalten möchten, sollten ihre Anfragen an die ausstellende, nachfolgend genannte Verwaltung richten.
Sideamet / Estonian National Communications Board / Direction Nationale Estonienne de la Communication / Estnisches Amt für Kommunikation
Aadress / Address / Adresse / Anschrift: Ädala 2, 10614 Tallinn, Estonia
Telefon / Telephone / Téléphone: +372 693 1154
Telefaks / Telefax / Téléfax: +372 693 1155
e-mail: sideamet@sa.ee; postbox@sa.ee
internet: http://www.sa.ee
Volitatud ametiisiku nimi /
Name of authorized official /
Volitatud ametiisiku allkiri /
Signature of authorized official /
Signatore/Unterschrift
Pitser/ Official stamp /Cachet
Officiel / Offizieller Stempel
(Väljaandmise koht ja kuupäev / Place and date of issue / Lieu et date d’émission / Ort und Ausstelldatum)
AMATÖÖRRAADIOSIDE RAADIOSAGEDUSALAD, SAATELIIGID, KIIRGUSKLASSID JA SUURIMAD SAATEVÕIMSUSED
135,7–137,8 kHz 4) X – X – 20 dBW 5) 20 dBW 5) –
1850–1955 kHz 4) X
– 30 dBW
30 dBW 6) 20 dBW
20 dBW 6) –
28 000–29 700 kHz X X X – 30 dBW 20 dBW –
10 100–10 150 kHz 4) X – X – 30 dBW 20 dBW –
50,0–52,0 MHz 4) 7) X X X – 30 dBW 20 dBW 10 dBW 8)
144,0–146,0 MHz X X X – 30 dBW 20 dBW 10 dBW
432,0–438,0 MHz 9) X X X X 30 dBW 20 dBW 10 dBW
1,24–1,30 GHz 4) X X X X 20 dBW 10) 20 dBW 10 dBW
10,00–10,50 GHz 4) X X X X 20 dBW 10) 20 dBW –
Fikseeritud sageduskanalid raadiosagedusalas 50,0 MHz – 10,5 GHz 2) 11) 12)
4) amatöörraadioside on selles raadiosagedusalas sekundaarse kasutusrežiimiga. Sekundaarse kasutusrežiimiga raadiosideteenistuse raadioseadmeid ei kaitsta teiste raadioseadmete poolt põhjustatud häirete eest ja nende raadioseadmete kasutamine ei tohi tekitada häireid primaarset kasutusrežiimi omavatele raadiosideteenistustele;
6) on lubatud efektiivne kiirgusvõimsus kuni 10 W e.r.p.;
7) piirkondades, kus amatöörraadioside võib raadiosagedusalas 50,0–52,0 MHz põhjustada häireid televisioonikanalite E2 või R1 eetrivastuvõtule, on amatöörraadioside pidamine nimetatud raadiosagedusalas TV programmi eetrisoleku ajal keelatud;
8) kvalifikatsiooniklassiga D raadioamatööril on lubatud kasutada ainult raadiosagedusala 50,20–52,00 MHz;
9) amatöörkosmoseside on raadiosagedusalas 435,0–438,0 MHz sekundaarse kasutusrežiimiga;
10) kiirgusklassides A1A (pZ), F1B (pZ) ja J3E (pX) on lubatud saatevõimsus kuni 30 dBW, kui antenni kiirgusdiagrammi peasuuna tõusunurk horisondile on vähemalt 10°;
11) amatöörraadiomajaka ja -vahendusraadiojaama registreerimisel eraldatakse raadiosageduskanalid vastavalt IARU 1. regiooni raadiosageduskanalite koordineerimise kavale;
12) on lubatud efektiivne kiirgusvõimsus antenni kiirgusdiagrammi peasuunas kuni 20 dBW e.r.p. Eriotstarbelisel suunatud antennisüsteemiga amatöörraadiomajakal on lubatud efektiivne kiirgusvõimsus antenni kiirgusdiagrammi peasuunas kuni 30 dBW.