Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning sellega seotud teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning sellega seotud teiste seaduste muutmise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:01.09.2013Avaldamismärge:RT I, 11.07.2013, 1
Välja kuulutanudVabariigi President03.07.2013 otsus nr 301Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning sellega seotud teiste seaduste muutmise seadusVastu võetud 20.06.2013§ 1. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse muutminePõhikooli- ja gümnaasiumiseaduses tehakse järgmised muudatused:1) seaduse tekstis asendatakse sõna „pedagoog” sõnaga „õpetaja” vastavas käändes;
2) paragrahvi 2 lõiget 3 täiendatakse punktiga 31 järgmises sõnastuses:
„31) progümnaasium, kus õpe toimub III kooliastmel;”;
3) paragrahvi 2 lõike 3 punktid 5 ja 7 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 2 lõike 3 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) gümnaasium, milles võib olla põhikooli klasse ning kus toimub üksnes mittestatsionaarne õpe;”;
5) paragrahvi 2 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Hariduslike erivajadustega õpilaste õppe paremaks korraldamiseks võib asutada ja pidada hariduslike erivajadustega õpilastele suunatud kooli. Riik tagab koolide asutamise ja pidamise nägemis- ja kuulmispuudega õpilastele, liikumispuudega õpilastele, kellel lisaks liikumispuudele esineb täiendav hariduslik erivajadus, tundeelu- ja käitumishäiretega õpilastele, toimetuleku- ja hooldusõppel olevatele õpilastele ning kasvatuse eritingimusi vajavatele õpilastele.”;
6) paragrahvi 2 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Koolis võib korraldada huviharidust huvikooli seaduse tähenduses ja vabahariduslikku koolitust täiskasvanute koolituse seaduse tähenduses. Huvihariduse korraldamisele koolis laienevad huvikooli seaduse õppekorraldust, õpilaste õigusi ja kohustusi ning õppe rahastamist reguleerivad sätted ning vabaharidusliku koolituse korraldamisele täiskasvanute koolituse seaduse vabaharidusliku koolituse sätted. Huvihariduse korraldamisel on kooli direktoril, õppenõukogul ja hoolekogul ka huvikooli seadusest tulenev pädevus.”;
7) paragrahv 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 7. Põhihariduse kättesaadavus
(6) Vanema taotlusel peab vald või linn tagama võimalused põhihariduse omandamiseks elukohajärgses koolis Eesti Vabariiki akrediteeritud välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni esindaja lapsele, kes elab selles vallas või linnas.”;
8) seadust täiendatakse §-ga 71 järgmises sõnastuses:
„§ 71. Üldkeskhariduse kättesaadavus
(3) Haridus- ja teadusminister võib gümnaasiumi pidamise halduslepinguga üle anda vallale või linnale või eraõiguslikule juriidilisele isikule vastavalt halduskoostöö seadusele. Halduslepingu täitmise üle teostab järelevalvet Haridus- ja Teadusministeerium.”;
9) paragrahvi 15 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Põhikooli riiklikus õppekavas, põhikooli lihtsustatud riiklikus õppekavas ja gümnaasiumi riiklikus õppekavas esitatakse õppe eesmärgid, oodatavad õpitulemused, hindamise tingimused ja kord ning nõuded õppekeskkonnale, õppe ja kasvatuse korraldusele, kooli lõpetamisele ja kooli õppekavale.”;
10) paragrahvi 17 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riiklike õppekavade alusel koostab kool õppekava (edaspidi kooli õppekava), mis on koolis õpingute alusdokument ja milles eelkõige tuuakse välja kooli eripärast tulenevad valikud riiklike õppekavade raames.”;
11) paragrahvi 18 lõikes 1 asendatakse sõna „korras” sõnaga „tingimustel”;
12) paragrahvi 18 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Kõikidele toimetuleku- ja hooldusõppel olevatele õpilastele koostatakse individuaalne õppekava.”;
13) paragrahvi 19 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 20 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kool võimaldab põhiharidust omandaval õpilasel kasutada tasuta vähemalt kooli õppekava läbimiseks vajalikku õppekirjandust (näiteks õpikuid, tööraamatuid, töövihikuid ja töölehti) ning üldkeskharidust omandaval õpilasel vähemalt kooli õppekava läbimiseks vajalikke õpikuid.
(10) Haridus- ja Teadusministeerium teavitab pärast registreeringu kustutamist sellest õppekirjanduse väljaandjat kirjalikult taasesitatavas vormis viie tööpäeva jooksul.”;
15) paragrahvi 24 lõike 7 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kooli pidaja võib direktori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul kehtestada haridus- ja teadusministri kehtestatud koolivaheaegadest erinevad koolivaheajad, arvestusega et koolis on õppeaasta jooksul vähemalt neli koolivaheaega kogukestusega vähemalt 12 nädalat, kusjuures suvine koolivaheaeg kestab vähemalt kaheksa järjestikust nädalat.”;
16) paragrahvi 25 lõige 7 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvi 26 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kooli pidaja võib erandjuhul direktori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul suurendada õpilaste arvu üle käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud piirnormi üheks õppeaastaks konkreetses klassis juhul, kui kõik tervisekaitse- ja ohutusnõuded on täidetud. Käesoleva seaduse § 51 lõikes 1 nimetatud klassides ja rühmades ei tohi õpilaste arvu suurendada üle käesolevas seaduses sätestatud piirnormi.”;
18) paragrahvi 27 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Gümnaasiumi vastuvõtmise eeldus on põhiharidus või sellele vastav välisriigis omandatud haridus. Kõigil on võrdne õigus konkureerida gümnaasiumi astumiseks. Gümnaasiumi vastuvõtmisel võib hinnata isiku teadmisi ja oskusi, kuid vastuvõtutingimused peavad põhinema objektiivsetel ja eelnevalt avalikustatud kriteeriumidel.”;
19) paragrahvi 28 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kui õpilane on asunud haridust omandama teises üldhariduskoolis või välisriigi õppeasutuses ja talle ei rakendata välisriigis õppimise ajal käesoleva paragrahvi lõiget 3;”;
20) paragrahvi 28 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Põhiharidust omandavat õpilast, kes ajutiselt omandab välisriigi õppeasutuses sama taseme haridust, ei arvata nominaalse õppeaja jooksul kooli õpilaste nimekirjast välja, kui talle rakendatakse välisriigis õppimise ajal vanema taotlusel koduõpet. Üldkeskharidust omandavat õpilast, kes ajutiselt omandab välisriigi õppeasutuses sama taseme haridust, ei arvata nominaalse õppeaja jooksul kooli õpilaste nimekirjast välja, kui ta jätkab välisriigis õppimise ajal õppimist eksternina.”;
21) paragrahvi 31 lõike 3 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
22) paragrahvi 31 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Gümnaasiumi lõpetamiseks tuleb sooritada riigieksamid eesti keeles või gümnaasiumi riiklikus õppekavas sätestatud juhtudel eesti keeles teise keelena, matemaatikas ja võõrkeeles. Riigieksam on sooritatud, kui saavutatud on vähemalt üks protsent maksimaalsest tulemusest. Riigieksam on sooritatud rahuldavalt, kui saavutatud on vähemalt 20 protsenti maksimaalsest tulemusest.
2) õpilasuurimus või praktiline töö, välja arvatud kooli lõpetamisel eksternina.”;
23) paragrahvi 31 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Keskhariduse omandanud isik tasub sama õppeaine riigieksami korduvaks sooritamiseks registreerimise eest riigilõivu. Kui riigieksamite läbiviimise korraldamine on käesoleva paragrahvi lõike 22 alusel sõlmitud halduslepinguga üle antud riigi sihtasutusele, riigilõivu ei võeta, kuid sihtasutusel on õigus võtta riigieksami korduvaks sooritamiseks registreerimise eest tasu, mille suurus ei ületa riigilõivuseaduse alusel selleks võetava riigilõivu määra.”;
24) paragrahvi 37 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Õpilasele tagatakse koolis tasuta vähemalt eripedagoogi (sealhulgas logopeedi), psühholoogi ja sotsiaalpedagoogi (edaspidi tugispetsialistid) teenus. Tugispetsialistide teenuse rakendamiseks loob võimalused kooli pidaja ning selle korraldab direktor. Direktor võib tugispetsialistide teenust tellida Haridus- ja Teadusministeeriumilt või käesoleva paragrahvi lõikes 22 nimetatud juhul riigi sihtasutuselt, kes pakub vähemalt igas maakonnas koolidele eripedagoogi ja psühholoogi teenust. Teenuste hinnad peavad olema kulupõhised ja need kehtestab käesoleva paragrahvi lõikes 21 nimetatud määrusega haridus- ja teadusminister.”;
25) paragrahvi 37 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
„(21) Tugispetsialistide teenuse kirjelduse, selle teenuse riigi poolt osutamise ulatuse, tingimused ja korra ning teenuste hinnad kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
(22) Haridus- ja teadusminister võib käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud ülesande täitmiseks sõlmida riigi sihtasutusega halduslepingu. Halduslepingu täitmise üle teostab järelevalvet Haridus- ja Teadusministeerium.”;
26) paragrahvi 38 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Pikapäevarühma töö planeerimisel ja korraldamisel lähtutakse hoolekogu ettepanekutest, õpilaste turvalisuse ja tervisekaitse nõuetest, kooli õppe- ja kasvatustegevuse üldistest eesmärkidest, pikapäevarühma õpilaste vanuselistest ja individuaalsetest iseärasustest, nende kodustest tingimustest ning vanemate ja õpilaste põhjendatud soovidest, samuti transpordivõimalustest.”;
27) paragrahvi 38 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
28) paragrahvi 39 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Õpilaskodus korraldatakse õppekavavälist tegevust, millega tagatakse õpilasele tema vajadustele ja huvidele ning turvalisuse ja tervisekaitse nõuetele vastavad õppimis-, elamis- ja kasvatustingimused.”;
29) paragrahvi 39 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
30) paragrahvi 50 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Haridus- ja teadusminister või käesoleva seaduse § 37 lõikes 22 nimetatud juhul riigi sihtasutus moodustab igas maakonnas vähemalt ühe nõustamiskomisjoni, mille ülesanne on soovituste andmine koolikohustuse täitmise edasilükkamiseks, alla seitsmeaastase lapse kooli vastuvõtmiseks ning hariduslike erivajadustega isikute õppe ja kasvatuse korraldamiseks käesolevas seaduses ja koolieelse lasteasutuse seaduses ettenähtud juhtudel. Lähtuvalt õpilase erivajadusest või tugimeetme vajadusest võib haridus- ja teadusminister või käesoleva seaduse § 37 lõikes 22 nimetatud juhul riigi sihtasutus moodustada üleriigilise nõustamiskomisjoni.”;
31) paragrahvi 50 lõikest 2 jäetakse välja sõna „vastavalt”;
32) paragrahvi 54 lõiget 2 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
„Lisaõppes osalevate õpilaste suhtes kohaldatakse õigusaktides statsionaarses õppes põhiharidust omandavate õpilaste kohta sätestatut käesolevast paragrahvist tulenevate erisustega.”;
33) paragrahvi 58 lõike 3 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) õpilasega tema käitumise arutamine õppenõukogus;”;
34) paragrahvi 61 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Munitsipaalkool võib teise valla või linna haldusterritooriumil tegutseda selle valla või linna nõusolekul.”;
35) paragrahvi 63 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) kooli pidaja kinnitus kvalifikatsiooninõuetele vastavate direktori, õppealajuhataja ja õpetajate olemasolu kohta;”;
36) paragrahvi 64 lõike 1 punktis 1 asendatakse sõna „pedagoogid” sõnadega „direktor, õppealajuhataja, õpetajad ja tugispetsialistid”;
37) paragrahvi 67 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kooli järjepideva arengu tagamiseks koostatakse kooli arengukava. Arengukava koostatakse vähemalt kolmeks aastaks. Arengukavas määratakse kooli arengu eesmärgid ja põhisuunad.
(3) Kooli direktor korraldab arengukava avalikustamise kooli veebilehel.”;
38) paragrahvi 71 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kooli juhib direktor. Direktor vastutab oma pädevuse piires õppe- ja kasvatustegevuse korralduse ja tulemuslikkuse ning muude koolis läbiviidavate tegevuste, kooli üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest.
10) täidab teisi seadusega või seaduse alusel antud õigusaktidega talle pandud ülesandeid.”;
39) paragrahvi 71 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatava konkursi läbiviimise korra kehtestab kooli pidaja, esitades selle enne arvamuse andmiseks hoolekogule.”;
40) paragrahvi 71 lõike 7 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Riigikooli direktoriga sõlmib töölepingu haridus- ja teadusminister või tema volitatud ametiisik.”;
41) paragrahvi 72 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Koolil on õppenõukogu, mille ülesandeks on oma pädevuse piires õppe ja kasvatuse analüüsimine ja hindamine ning õppe- ja kasvatusalaste otsuste tegemine.
(2) Õppenõukogu liikmeteks on kooli direktor, õppealajuhataja, õpetajad, tugispetsialistid ja teised direktori nimetatud isikud. Õppenõukogu tegevusse kaasatakse õpilasesinduse esindaja.”;
42) paragrahvi 73 lõike 1 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
43) paragrahvi 73 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Hoolekogu:
17) täidab teisi seadusega või seaduse alusel antud õigusaktidega talle pandud ülesandeid ning teeb kooli pidajale ettepanekuid kooliga seotud küsimuste paremaks lahendamiseks.”;
44) paragrahvid 74–76 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 74. Koolitöötajad
1) tööandjate esindajatena haridus- ja teadusminister ja üleriigiliste kohaliku omavalitsuse üksuste liitude volitatud esindajad või kohaliku omavalitsuse üksuste ja erakoole pidavate eraõiguslike juriidiliste isikute volitatud esindajad ning
(3) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kokkulepet ei saavutata, kehtestab õpetaja töötasu alammäära Vabariigi Valitsus käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud määrusega.”;
45) paragrahvi 77 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Kui õpetaja töötab vähem kui 1,0 ametikohaga, muudetakse lähtetoetuse suurust õpetaja proportsionaalselt täidetavale ametikohale vastavalt lähtetoetuse maksmise õppeaastal.”;
46) seaduse 5. jagu muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Kooli sisehindamine
(3) Kooli sisehindamise korra kehtestab direktor, esitades selle enne arvamuse andmiseks hoolekogule.”;
47) paragrahvi 80 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kooli korraldab ümber ja kooli tegevuse lõpetab kooli pidaja, kuulates enne ära hoolekogu ja õpilasesinduse arvamuse.”;
48) paragrahvi 82 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kooli õppekava alusel munitsipaal- või riigikoolis toimuvas põhi- või keskharidusõppes osalemise eest ei tohi õpilastelt või vanematelt nõuda kaasrahastamist. Koolis korraldatava tegevuse puhul, mis ei ole kooli õppekava osa (õppekavaväline tegevus), võib kulusid katta kooli põhimääruses sätestatud tingimustel ja korras õppekavavälises tegevuses osalejate kaasrahastamisel.”;
49) paragrahvi 89 lõiked 1, 3 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
50) paragrahvis 99 asendatakse arv „2” arvuga „4”;
51) seadust täiendatakse §-dega 1001–1006 järgmises sõnastuses:
„§ 1001. Kooli tegutsemise vormid
(2) Käesoleva seaduse § 37 lõikes 21 nimetatud tugispetsialistide teenuse kirjelduse ning selle teenuse riigi poolt osutamise ulatuse, tingimused ja korra kehtestab haridus- ja teadusminister hiljemalt 2014. aasta 1. septembriks.”§ 2. Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmineEesti Vabariigi haridusseaduses tehakse järgmised muudatused:1) seaduse tekstis asendatakse sõna „pedagoog” sõnaga „õpetaja” vastavas käändes;
2) paragrahvi 4 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(10) Haridusasutuse tegevuse, sealhulgas õppetöö korralduse ja tulemuslikkuse eest vastutab haridusasutuse juht.”;
3) paragrahvi 6 lõiget 2 täiendatakse punktiga 21 järgmises sõnastuses:
„21) tagab järelevalve kaudu riigi haridusstandardi järgimise ja kvaliteetse hariduse kättesaadavuse kogu riigi territooriumil;”;
4) paragrahvi 6 lõike 2 punkt 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„8) koordineerib haridustöötajate väljaõppe- ja täienduskoolituse süsteemi;”;
5) paragrahvi 31 lõike 4 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvid 34 ja 341 tunnistatakse kehtetuks.§ 3. Eesti Vabariigi lastekaitse seaduse muutmineEesti Vabariigi lastekaitse seaduse § 35 lõikes 1 asendatakse sõna „pedagoogi” sõnaga „õpetaja”.§ 4. Erakooliseaduse muutmineErakooliseaduses tehakse järgmised muudatused:1) seaduse tekstis asendatakse sõna „pedagoog” sõnaga „õpetaja” vastavas käändes;
2) paragrahvi 1 täiendatakse lõikega 22 järgmises sõnastuses:
„(22) Eraõigusliku juriidilise isiku, mille üheks asutajaks, osanikuks, aktsionäriks või liikmeks on riik või kohaliku omavalitsuse üksus, peetava erakooli asutamise, koolitusloa andmise ja kehtetuks tunnistamise ning tegevuse lõpetamise suhtes kohaldatakse erakooliseadust, muus osas sama liiki riigi- või munitsipaalkooli või avalik-õigusliku ülikooli suhtes kohaldatavat seadust.”;
3) paragrahvi 2 lõike 2 punktid 6 ja 12 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 5 lõike 5 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) kooli pidaja kinnitus kvalifikatsiooninõuetele vastavate direktori, õppealajuhataja ja õpetajate olemasolu kohta;”;
5) paragrahvi 7 lõike 1 punkt 3 ja lõike 2 esimene lause tunnistatakse kehtetuks;
„(2) Erakooli direktoriks võib valida või määrata isiku, kellel on erakooli juhtimiseks vajalik haridus, kogemused ning laitmatu reputatsioon. Erakooli direktori suhtes kohaldatakse sama liiki riigi- ja munitsipaalkooli direktori või avalik-õigusliku ülikooli rektori suhtes seadusega kehtestatud kvalifikatsiooninõudeid. Erakooli nõukogul on õigus kehtestada täiendavaid nõudeid.”;
7) paragrahvi 21 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) õpetajate ja õppejõudude esindajad, kes moodustavad vähemalt 1/5 nõukogu koosseisust;”;
8) seadust täiendatakse §-ga 43 järgmises sõnastuses:
„§ 43. Erakooli tegutsemise vormid
2013. aasta 1. septembri seisuga tegutsevad põhikool ja gümnaasium, mis tegutsevad ühe asutusena, või üldhariduskool ja huvikool, mis tegutsevad ühe asutusena, võivad jätkata tegevust ühe asutusena.”§ 5. Huvikooli seaduse muutmineHuvikooli seaduse § 3 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.§ 6. Kriminaalmenetluse seadustiku muutmineKriminaalmenetluse seadustiku tekstis asendatakse sõna „pedagoog” sõnaga „õpetaja” vastavas käändes.§ 7. Majandustegevuse seadustiku üldosa seaduse muutmineMajandustegevuse seadustiku üldosa seaduse § 127 punktis 5 asendatakse sõna „pedagoogid” sõnaga „õpetajad”.§ 8. Päästeteenistuse seaduse muutminePäästeteenistuse seaduse § 4 lõike 2 punktis 2 asendatakse sõna „pedagoogid” sõnaga „õpetajad”.§ 9. Rahvatervise seaduse muutmineRahvatervise seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 7 lõike 2 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„11) koolieelsete lasteasutuste, põhikoolide ja gümnaasiumide maa-alale, hoonetele, ruumidele, sisustusele, sisekliimale ja korrashoiule.”;
2) paragrahvi 8 lõike 2 punktid 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„3) põhikoolide ja gümnaasiumide päevakavad ja õppekorraldus;
4) toitlustamine koolieelsetes lasteasutustes, põhikoolides ja gümnaasiumides, tervishoiu- ja hoolekandeasutustes;”.§ 10. Turvaseaduse muutmineTurvaseaduse § 30 lõikes 4 asendatakse sõna „pedagoogid” sõnaga „õpetajad”.§ 11. Täiskasvanute koolituse seaduse muutmineTäiskasvanute koolituse seaduse § 13 lõigetes 51 ja 52 asendatakse sõna „pedagoogid” sõnaga „õpetajad” vastavas käändes.§ 12. Väljateenitud aastate pensionide seaduse muutmineVäljateenitud aastate pensionide seaduses tehakse järgmised muudatused:1) seaduse tekstis asendatakse sõna „pedagoog” sõnaga „õpetaja” vastavas käändes;
2) seadust täiendatakse §-ga 25 järgmises sõnastuses:
„§ 25. Käesoleva seaduse § 14 punktis 4 nimetatud staaži hulka arvestatakse ka pedagoogina töötatud aeg.”§ 13. Seaduse jõustumine (1) Käesolev seadus jõustub 2013. aasta 1. septembril. (2) Käesoleva seaduse § 1 punktis 44 esitatud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 76, käesoleva seaduse punktis 51 esitatud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 1004 ja käesoleva seaduse § 7 jõustuvad 2014. aasta 1. jaanuaril. (3) Käesoleva seaduse § 1 punktid 30 ja 31 jõustuvad 2014. aasta 1. septembril.Ene ErgmaRiigikogu esimees


Omanike Keskliit saatis valitsusele arvamuse kinnisasja sundvõõrandamise seaduse, maakatastriseaduse, maakorraldusseaduse ja nendega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse kohta - Omanikud
6. juunil saatsime valitsusele liidu arvamuse kinnisasja sundvõõrandamise seaduse, maakatastriseaduse, maakorraldusseaduse ja nendega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse kohta.
Esmalt tahame eelnõu koostajaid tunnustada, et eelnõu pöörab suuremat tähelepanu avalikes huvides kasutusele võetava kinnisasja omandamise kokkuleppele ja võrreldes eelmise versiooniga on edasi liigutud.
Kehtivas kinnisasja sundvõõrandamise seaduses on sundvõõrandamise otsustamine vabariigi valitsuse pädevuses, kuna sel juhul on tegemist olulise põhiõiguse riivega (erandiks on olnud teede ehitamine). Paljudes riikides on sundvõõrandamine lausa parlamendi otsustada.
Leiame, et ka edaspidi ei ole õigustatud nii olulise otsuse tegemise andmine kollektiivselt organilt ühele isikule (ministrile) ja kõigi sundvõõrandamise otsuste langetamise õiguse delegeerimine kohalikule tasandile (eelnõu §3). Kui kohalik omavalitsus on sundvõõrandamise otsustaja, siis võib see olla ka valla- või linnavalitsus - sellise pädevuse andmine täitevvõimule omavalitsuse tasandil ei ole millegagi õigustatud. Sama kehtib sundvalduse seadmisel.
Eelnõu §4 sätestab sundvõõrandamise eesmärgid. Meie hinnangul ei ole osade sundvõõrandamise aluste puhul tegemist avaliku huviga, mis lubaks põhiseaduse mõttes teise isiku omandi ära võtmist (näiteks kasutusest väljalangenud korterite omandamine; veekogudele ja maastikulistele vaatamisväärsustele juurdepääsu loomine; turismimarsuudi (!) rajamine). Sundvõõrandamise alused tuleks läbi kaaluda, et oleks välditud kasuism ja kordused ning tagatud normitehniline korrektsus - nii on lubatud maa võõrandamine liini rajamiseks, samas on veel eraldi välja toodud veehaarded, kanalisatsioon, surveseadmed jne; osade puhul on ette lisatud sõna üldkasutatav, osade rajatiste puhul pole see nagu oluline; miks peaks sunvõõrandama ümbrust ja maastikupilti kahjustava ehitise, kui olulisem kriteerium on hoopis selle objekti oht isikute elule ja varale. Samas §4 lg 1 p 22 nullib oma abstraktsuses kogu loetelu mõtte.
Eelnõu sätestab positiivse uuendusena motivatsioonitasu mõiste. Meie kindlal veendumusel peaks see olema määratud protsent tasust, mille mõttekust ei saa ära nullida selle tasu piiramisega kolme keskmise palgaga. Selline piirang ei pruugi motiveerida väärtusliku kinnisvara äraandmist kokkuleppel ja ei kujuta erilist valuraha sunnitud loobumise eest. Erandina võiks suurem valuraha olla rakendussättega ettenähtud just Rail Baltica projekti elluviimiseks.
Eelnõu §35 sõnastusest ei ole täpselt aru saada, kas see norm rakendub ka juhul, kui toimub omandamine kokkuleppe alusel (ei peaks kohalduma).
Sundvaldus. Eelnõu §39 lg1 tuleb selgelt sõnastada, et kui sundvõõrandmise eesmärk on saavutatav ilma võõra kinnisasja omandamiseta tuleb seada sundvaldus, st see ei ole otstarbekuse küsimus, vaid omanikule kõige vähem koormava vahendi valimine, mis on kooskõlas põhiseaduse proportsionaalsuse põhimõttega. Ka sundvalduse puhul tuleks viidata sellele, et sellele peab eelnema läbirääkimiste etapp servituudi vabatahlikuks seadmiseks ja ka siin peaks rakenduma analoogne motivatsioonitasu, kui jõutakse kokkuleppele.
Muide, eelnõu §41 viitab asjaõigusseaduse §158 lg 2 ja 3 kokkuleppele, kuid seal on tegu reaalservituudiga, mida ei saa seada konkreetse isiku kasuks; §41 lg 5 p 7 viitab tasu maksmise aluseks olevale õigusaktile või kokkuleppele, kuid §40 lg 3 kohaselt määratakse tasu hindamise teel. Kas §42 lg 1 lubab alustada tõesti kohe sundvalduse seadmisega, ilma et oleks püütud kokku leppida servituudi seadmises? Ka sundvalduse tasu peab olema tulumaksuvaba, kuna tegu ei ole tehinguga, vaid haldussunniga, vt eelnõu §67.
Kinnistusraamatuseaduse, maakatastriseaduse ja maakorraldusseaduse muudatused ei ole kooskõlas omandi puutumatuse põhimõttega - see, et kataster justkui muudab omandi ulatuse andmeid ja kajastab neid muudatusi ka kinnistusraamatus oma avalduse alusel. Maakorraldust võib vaadata siiski erandina. Igasuguseks omandi ulatuse muutmise aluseks peab olema lisaks omanike vaheline tehing ehk eraõiguslik pool tehingu tingimustega ja käsutus, mis määratakse asjaõigusseaduse kohaselt notariaalse lepinguga (müük, tasuta võõrandamine, vahetamine jms), samuti tuleb järgida puudutatud isikute eraõigusi (n hüpoteegipidajad). Vt eelnõu §51 p 2, §56 p 9 ja 16. Või ei ole selge, mis suunitlusega kokkulepet silmas peetakse, §57 p 11.
Eelnõu vajab normitehnilist läbitöötamist. Seadus ei peaks kasuistlikult reguleerima valdkondi, mis on sätestatud kõigi haldusmenetluste jaoks haldusmenetluse seaduses või on sisutud (näiteks kättetoimetamise viisid §7, esindamine menetluses §23 lg 2, elektronposti teel tulnud kirjale tuleb vastata elektronposti teel, §42 lg 5 (!); katastrisse kande tegemine toimub seaduse, määruse, kohtuotsuse, teatise või muu dokumendi alusel, §56 p 26; seadusesse sobimatud jutustavad punktid, §56 p 51 jne).
Eelnõud, millele arvamuse esitasime, saate lugeda siit


Keskkonnaministeeriumi selgitus metsaseaduse rakendamiseks
Metsaseaduse § 41 lõike 14 kehtiva sõnastuse kohaselt võib metsaomanik metsateatist esitamata või metsaressursi arvestuse riiklikus registris registreerimata raiuda kuni 20 tihumeetrit puitu kinnisasja kohta aastas.
Sätte tõlgendamisel on kaks lähenemist:
1.	Raiete tegemisel tuleb arvestada kõiki metsaseadusega sätestatud tingimusi;
2.	Raiet võib teha ilma §-des 28–33 sätestatud tingimusi arvestama.
Teisena toodud laiem lähenemine tugineb seletuskirjas toodud selgitusele: „Muudatusega viiakse ellu metsanduse arengukavas ette nähtud „väikeomandi metsakasutuspiirangute vähendamine, vabastades kuni viie hektari suurusega metsamaa kinnistute füüsilisest isikust omanikud inventeerimisandmete esitamise kohustusest ning metsaomanikud, kes raiuvad aastas alla 20 m³ metsa, raieliikide määramisest“.
Ühtlustamaks praktikat metsaseaduse § 41 lõike 14 rakendamisel, anname alljärgnevalt Keskkonnaministeeriumi seisukoha sätte tõlgendamiseks.
Leiame, et viidatud sätte tekst ei sisalda ühtegi erandit selle kohta, et siia ei laiene ülejäänud raiete kohta kehtivad üldreeglid. Ka ei ole raieid reguleerivates paragrahvides viidet selle kohta, et need tingimused ei kehti juhul, kui raiet tehakse metsaseaduse § 41 lõikes 14 sätestatud võimalust kasutades. Eeltoodut arvestades tuleb metsaseaduse § 41 lõike 14 alusel metsas raiet tehes järgida kõiki teisi raieid reguleerivaid sätteid (metsaseaduse § 28–33).
Nimetatud lähenemist toetab ka sätte asukoht – säte paikneb metsateatise paragrahvis, mis reguleerib üksnes metsateatise ja selle esitamise, menetlemise ja tagastamisega seonduvat. Sealhulgas on selles paragrahvis reguleeritud ka juhud, kus riik võimaldab metsaomanikul registreerida metsateatis ilma eraldi menetlust läbimata (lg 13¹) või ei pea vajalikuks üldse nõuda metsateatise esitamist (lg 14). Tegemist on üksnes metsateatise esitamist reguleerivate sätetega, mis ei anna alust eirata ülejäänud metsaseaduse regulatsiooni.
Tänaseks on selgunud, et eelkirjeldatud n-ö laiem tõlgendamine on toonud kaasa metsaseaduse § 41 lõikes 14 antud õiguse vääriti kasutamist. Kuivõrd laiemat tõlgendamist ei toeta ka seaduse tekst ja sätte asukoht, palume edaspidi metsaseaduse § 41 lõike 14 tõlgendamisel/rakendamisel lähtuda eespool toodud tõlgendusest, mille kohaselt tuleb ka selle sätte alusel raie tegemisel arvestada ülejäänud metsaseaduse regulatsiooniga.
Selleks, et tagada ka arengukavaga seatud eesmärkide täitmine, peame oluliseks edaspidi täiendavalt analüüsida kehtiva metsaseaduse § 41 lõike 14 rakendamise praktikat ning kaaluda ka seaduse muutmise vajadust.


Maavanema järelevalve - Järva Maavalitsus
Maavanem valvab kohalike omavalitsuste tegevuse üle. Maavanema järelevalvepädevus kohalike omavalitsuste tegevuse üle on sätestatud Vabariigi valitsuse seaduse §-is 85. Maavanemal on õigus teostada järelevalvet maakonna kohalike omavalitsusüksuste haldusaktide õiguspärasuse üle ning seaduses sätestatud juhtudel ja ulatuses kohalike omavalitsusüksuste kasutuses või valduses oleva riigivara kasutamise seaduslikkuse ja otstarbekuse üle.Maavanemal või tema korraldusega volitatud ametnikul on õigus kontrollida seadusega kohalikule omavalitsusele pandud või kohaliku omavalitsuse poolt halduslepinguga võetud riiklike ülesannete täitmist.
Maavanemal on õigus nõuda maakonna kohalike omavalitsusüksuste jõustunud õigusaktide ärakirju. Kohalikud omavalitsusüksused on kohustatud ärakirjad esitama hiljemalt seitsmendal päeval pärast maavanema nõude saamist.
Kui maavanem leiab, et kohaliku omavalitsusüksuse haldusakt või selle andmata jätmine on õigusvastane ja rikub avalikku huvi, võib ta 30 päeva jooksul haldusakti andmisest või sellest keeldumisest teadasaamisest arvates teha kirjaliku ettepaneku tunnistada haldusakt kehtetuks, viia see õigusnormidega vastavusse või anda nõutav haldusakt välja.
Kui maavanem leiab, et kehtetuks tunnistatud haldusakti õigusvastased tagajärjed rikuvad avalikku huvi, võib ta kolme aasta jooksul haldusakti andmisest arvates teha kirjaliku ettepaneku kõrvaldada haldusakti tagajärjed.
Kui kohalik omavalitsusüksus ei ole 30 päeva jooksul pärast maavanema kirjaliku ettepaneku saamist haldusakti kehtetuks tunnistanud, seda õigusnormidega kooskõlla viinud, nõutavat haldusakti andnud või haldusakti tagajärgede kõrvaldamist otsustanud, võib maavanem esitada protesti halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud tingimustel ja korras.
Kui maavanem pöördub põhiseaduse §-de 14 ja 160 ning õiguskantsleri seaduse § 15 kohaselt avaldusega õiguskantsleri poole kohaliku omavalitsusorgani üldakti või selle sätte põhiseadusele või muule seadusele vastavuse kontrollimiseks, siis saadab ta samal päeval avalduse ärakirja ka selle akti vastu võtnud kohalikule omavalitsusorganile.
Kui maavanem avastab, et kohalik omavalitsus on vallanud, kasutanud või käsutanud riigivara ebaseaduslikult või ebaotstarbekalt, teeb ta Riigikontrollile või uurimis- või muule pädevale asutusele ettekande ning edastab koos ettekandega ka tema käsutuses olevad seda tõendavad dokumendid ja muud materjalid.
1. Eesti Vabariigi omandireformi aluste seaduse§ 17 lõike 9 kohaselt teostab maavanem järelevalvet vara tagastamise üle.
2. Eluruumide erastamise seaduse § 22 lõike 9 kohaselt teostab maavanem järelevalvet munitsipaalomandisse kuuluvate eluruumide erastamise seaduslikkuse üle puhul.
3. Erastamisest laekuva raha kasutamise seaduse § 10 lõige 1 punkt 1 sätestab, et asukohajärgne maavanem teostab järelevalvet munitsipaalvara erastamisest raha laekumise, jaotamise ja kasutamise üle.
4. Koolieelse lasteasutuse seaduse § 28 lõike 1 kohaselt teostab lasteasutuse asukohajärgne maavanem haridus- ja teadusministri ülesandel riiklikku järelevalvet lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse üle.
5. Kutseõppeasutuse seaduse § 34 lõike 1 kohaselt teostab kooli asukohajärgne maavanem haridus- ja teadusministri ülesandel riiklikku järelevalvet kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle.
6. Maakorraldusseaduse § 3 lõike 2 kohaselt teostab maavanem riiklikku järelevalvet maakorralduse seaduslikkuse üle.
7. Maareformi seaduse § 15 lõike 3 kohaselt teostab maavanem järelevalvet maa tagastamise korraldamise üle.
8. Mitteeluruumide erastamise seaduse § 5 lõike 8 kohaselt teostab maavanem järelevalvet munitsipaalomandisse kuuluvate mitteeluruumide erastamise seaduslikkuse üle.
9. Noorsootöö seaduse§ 5 punkti 2 kohaselt teostab maavanem järelevalvet riigieelarvest noorsootööle eraldatud rahaliste vahendite kasutamise üle maakonnas.
10. Planeerimisseaduse§ 23 lõike 1 punkti 1 kohaselt teostab maavanem järelevalvet üldplaneeringute ja detailplaneeringute üle.
11. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 84 lõike 1 kohaselt teostab kooli asukohajärgne maavanem haridus- ja teadusministri ülesandel riiklikku järelevalvet kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle.
12. Põllumajandusreformi seaduse§ 30 kohaselt teostab maavanem järelevalvet põllumajandusreformi läbiviimise üle.
13. Rahvaraamatukogu seaduse§ 11 lõike 3 kohaselt teostab maavanem järelevalvet maakonnaraamatukogu ülesannete täitmise üle.
14. Riigikaitseliste sundkoormiste seaduse§ 42¹ punkti 3 kohaselt teostab maavanem oma pädevuse piires järelevalvet riigikaitseliste sundkoormiste seaduse täitmise üle.
15. Sotsiaalhoolekande seaduse § 7 lõike 2 kohaselt teostab maavanem või tema volitatud isik järelevalvet maakonnas osutatavate sotsiaalteenuste ja muu abi kvaliteedi ning riigi poolt sotsiaalhoolekandeks eraldatud sihtotstarbeliste rahaliste vahendite kasutamise üle.
16. Sotsiaalhoolekande seaduse § 38³ lõike 1 kohaselt teostab teenuse osutaja tegevuskoha järgne maavanem või tema volitatud ametnik järelevalvet lapsehoiuteenuse ja asenduskoduteenuse sotsiaalhoolekande seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele vastavuse üle.
17. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse§ 60 lõike 2 kohaselt teostab maavanem järelevalvet maakonnas perearsti nimistu alusel tegutsevate perearstide tegevuse üle.
18. Vabariigi Valitsuse seaduse§ 85 lõike 1 kohaselt on maavanemal õigus teostada järelevalvet antud maakonna kohalike omavalitsusüksuste volikogude ja valitsuste üksikaktide seaduslikkuse üle ning seaduses sätestatud juhtudel ja ulatuses ka kohalike omavalitsusüksuste kasutuses või valduses oleva riigivara kasutamise seaduslikkuse ja otstarbekuse üle.
19. Vabariigi Valitsuse seaduse§ 85 lõike 6 kohaselt on maavanemal või tema korraldusega volitatud ametnikul õigus kontrollida seadusega kohalikule omavalitsusele pandud või kohaliku omavalitsuse poolt halduslepinguga võetud riiklike ülesannete täitmist.
20. Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seaduse§ 15 lõike 3 kohaselt teostab maavanem järelevalvet vara maksumuse ja kompensatsiooni määramise üle.
21. Ühistranspordiseaduse§ 6 lõige 1 punkt 11 kohaselt korraldab maavalitsus järelevalvet tema antud sõitjateveo tegevusloa ja liiniloa nõuete ning tema sõlmitud avaliku teenindamise lepingute ja halduslepingute täitmise


text:
3-2-1-85-97 Riigikohus 19.06.1997
Tallinna Keskkonnaamet ei saa olla tsiviilasjas hagejaks, kuna ta ei ole juriidiline isik ja ei oma tsiviilprotsessiteovõimet. Hagejaks saab olla ainult kohalik omavalitsusüksus, s.o. Tallinna linn, kes osaleb tsiviilõigussuhetes avalik-õigusliku juriidilise isikuna.
3-2-3-3-99 Riigikohus 13.10.1999
Viimsi metskond ei saa olla tsiviilasjas kostjaks, kuna metskond on valitsusasutuste hallatav riigiasutus, ega ole juriidiline isik ja ei oma tsiviilprotsessiteovõimet.
TsÜS § 101 lg 1 p 7 kohaselt lõpeb tehingust tuleneva esinduse korral volitus esindatava surmaga. Vastavalt TsKS §-le 222 p 3 pidi kohus jätma avalduse läbi vaatamata, kui avalduse oli isiku nimel esitanud teine isik, kellel ei olnud volitusi asja ajamiseks.
3-2-1-52-01 Riigikohus 08.05.2001
Apellatsioonikohus ei ole põhjendanud asja esimese astme kohtusse saatmise vajadust. TsMS § 333 lg 2 kohaselt on õigus saata asi uueks arutamiseks esimese astme kohtusse protsessiõiguse normi olulise rikkumise tõttu, kui seda ei ole võimalik kõrvaldada apellatsioonimenetluses.
Kohus on hageja taotlusel asendanud kostja Sillamäe Linnavalitsusega. Kostjaks saab olla kohalik omavalitsusüksus s.o. Sillamäe linn. Arvestades aga, et KOKS § 4 lg 2 järgi on linnavalitsus volikogu poolt moodustatud täitevorgan, kes § 30 lg 1 p 4 kohaselt esindab avalik-õigusliku isikuna linna kohtus, saab lugeda kostjaks linna, keda on esindanud linnavalitsus. Sellega ei riku kohus TsMS § 333 lg 1 p 3 sätestatut.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
§ 101
kohus
Riigikohus
§ 333
Kohus
§ 4
§ 30
kohus
§ 333


text:
§ 4 Elukohajärgse kooli taotlemine
§ 5 Elukohajärgse kooli määramine
§ 6 Erisused kooli määramisel
§ 7 Põhiharidust omandava õpilase üleminek teise kooli
RT IV, 27.12.2019, 35
Vastu võetud 17.12.2019 nr 31
Määrusega kehtestatakse põhihariduse omandamiseks elukohajärgse munitsipaalkooli määramise tingimused ja kord koolikohustuslikule isikule ja koolikohustuslikust east nooremale lapsele (edaspidi isik).
(1) Igale isikule, kelle elukoha aadress Rahvastikuregistri järgi on Rae vald, tagatakse õppimisvõimalus Rae valla munitsipaalkoolis (edaspidi kool).
(2) Isikute elukoha andmed fikseeritakse 1. veebruari Rahvastikuregistri andmete seisuga.
Elukohajärgsed koolid Rae vallas on Järveküla Kool, Jüri Gümnaasium, Kindluse Kool, Lagedi Kool, Peetri Lasteaed-Põhikool ja Vaida Põhikool.
§ 4. Elukohajärgse kooli taotlemine
(1) Elukohajärgse kooli taotlemiseks esitab vanem või muu seaduslik esindaja (edaspidi vanem) taotluse e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna 10. veebruarist 31. märtsini vallavalitsusele koos järgmiste lisadokumentidega:
2) väljavõte õpilase tervisekaardist;
3) foto õpilaspileti jaoks;
4) nõustamismeeskonna otsus selle olemasolul.
(2) Koolivalmiduskaardi esitab vanem taotluse juurde e-keskkonnas ARNO esimesel võimalusel hiljemalt 20. juuniks.
(3) Kui isiku elukoht on registreeritud Rae vallas peale 1. veebruari, saab taotlust esitada alates 1. aprillist.
(4) Koolikohustuslikust east noorema lapse vanem esitab lisaks taotlusele lasteasutuse hinnangu lapse koolivalmiduse kohta või nõustamismeeskonna soovituse.
§ 5. Elukohajärgse kooli määramine
(1) Elukohajärgse põhikooli määramiseks moodustab Rae Vallavalitsus komisjoni.
(2) Komisjon arvestab elukohajärgse kooli määramisel oluliste asjaoludena esmajärjekorras:
1) sama pere teiste laste õppimist samas koolis;
2) õpilase elukoha lähedust koolile;
3) võimalusel vanemate soove.
(3) Sama pere lasteks loetakse Rahvastikuregistri andmetel sama aadressiga elukohas elavad lapsed.
(4) Komisjon määrab esimesse klassi astuda soovivale lapsele elukohajärgse kooli hiljemalt 15. aprilliks.
(5) Vallavalitsus teavitab vanemat esimese klassi õpilase elukohajärgse kooli määramisest e-keskkonna ARNO kaudu hiljemalt 30. aprilliks.
(6) Vanem, kelle lapsele ei määratud esimese eelistusena soovitud koolikohta, on kohustatud hiljemalt 15. maiks teavitama õppekoha vastuvõtmisest või sellest loobumisest e-keskkonnas ARNO. Õppekohast loobumisel on vanemal õigus valida kool, kus on vabu õppekohti. Kui vanem selleks ajaks kooli ei vali, lõpetatakse menetlus.
(7) Õpilase arvamine kooli nimekirja kinnitatakse kooli poolt e-keskkonnas ARNO hiljemalt 30. maiks.
(8) Alates 15. augustist on õigus komplekteerida vabaks jäänud õppekohad ning võtta vastu lapsi, kelle elukoht Rahvastikuregistri andmetel on väljaspool Rae valda.
§ 6. Erisused kooli määramisel
(1) Kui isiku elukoha aadress Rahvastikuregistris on muutunud ja isikule ei ole elukohajärgset põhikooli määratud, saab vanem esitada taotluse elukohajärgse põhikooli määramiseks e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna alates 10. juunist kooli, kus on vaba õppekoht.
(2) Kui lapsevanem ei ole vallavalitsust lapse esimesse klassi astumise soovist määruses sätestatud tähtaegadel ja korras teavitanud, saab vanem esitada taotluse elukohajärgse põhikooli määramiseks e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna alates 10. juunist kooli, kus on vaba õppekoht.
§ 7. Põhiharidust omandava õpilase üleminek teise kooli
(1) Õpilase üleminekul ühest koolist teise õppetöö perioodil keskel esitab vanem taotluse e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna vallavalitsusele. Hariduse- ja sotsiaalamet annab vastuse 15 tööpäeva jooksul.
(2) Õpilase üleminekul ühest koolist teise uueks õppeaastaks esitab vanem taotluse e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna vallavalitsusele alates 10. juunist. Hariduse- ja sotsiaalamet annab vastuse 15 tööpäeva jooksul.
(3) Õpilase üleminekul Rae valla koolist Kindluse Kooli uueks õppeaastaks esitab vanem taotluse e-keskkonnas ARNO või vallavalitsuse kehtestatud vormil allkirjastatuna vallavalitsusele alates 10. veebruarist 31. märtsini. Vallavalitsus teavitab vanemat kooli vastuvõtmisest e-keskkonna ARNO kaudu hiljemalt 30. aprilliks.
(2) Rae Vallavalitsuse 28. detsembri 2017 määrus nr 18 „Elukohajärgse munitsipaalkooli määramise tingimused ja kord“ tunnistatakse kehtetuks.

matches:
§ 5
§ 6
§ 7
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


Vabariigi Valitsuse määruste muutmine seonduvalt sõjaväestatud päästeüksuste ümberkorraldamisega – Riigi Teataja
Vabariigi Valitsuse määruste muutmine seonduvalt sõjaväestatud päästeüksuste ümberkorraldamisega
RT I 2005, 67, 519
Vastu võetud 12.12.2005 nr 299
(õ) 25.04.2007 13:00
Määrus kehtestatakse «Kaitseväeteenistuse seaduse» § 19 lõike 2 ja § 157 lõike 2, «Kaitseväe distsiplinaarseaduse» § 66, «Riigivaraseaduse» § 101 lõike 2, «Rahuaja riigikaitse seaduse» § 5 lõike 2 punkti 17 ning «Riigikaitseliste sundkoormiste seaduse» § 9 punkti 4 alusel.
§ 1. Vabariigi Valitsuse 5. mai 1998. a määrusega nr 92 kinnitatud «Kaitseväe rivimäärustiku» muutmine
Vabariigi Valitsuse 5. mai 1998. a määrusega nr 92 kinnitatud «Kaitseväe rivimäärustiku» (RT I 1998, 54/55, 803; 2002, 109, 648) punktis 2 asendatakse sõnad «sõjaväestatud piirivalve- ja päästeüksused» sõnadega «piirivalve sõjaväeliselt korraldatud üksused».
§ 2. Vabariigi Valitsuse 17. detsembri 1999. a määrusega nr 388 kinnitatud «Kaitseväe distsiplinaarmäärustiku» muutmine
Vabariigi Valitsuse 17. detsembri 1999. a määrusega nr 388 kinnitatud «Kaitseväe distsiplinaarmäärustiku» (RT I 1999, 99, 875; 2000, 30, 179) punktist 2 jäetakse välja sõnad «ja Päästeameti sõjaväestatud päästeüksustes».
§ 3. Vabariigi Valitsuse 19. novembri 2002. a määruse nr 350 «Kaadrikaitseväelasele tööandja eluruumi andmise kord ja elamispinna suuruse normid» muutmine
Vabariigi Valitsuse 19. novembri 2002. a määruses nr 350 «Kaadrikaitseväelasele tööandja eluruumi andmise kord ja elamispinna suuruse normid» (RT I 2002, 95, 556; 2004, 53, 380) tehakse järgmised muudatused:
« (3) Tööandja eluruumi andmise kaadrikaitseväelasele, kelle teenistuskoht on piirivalves, otsustab Piirivalveameti peadirektor.»;
2) paragrahvi 1 lõikest 5 jäetakse välja sõnad «ja Päästeameti peadirektorile»;
« (4) Kaadrikaitseväelasega sõlmib üürilepingu tööandja eluruumi kasutamiseks asutuse või üksuse, kes on tööandja eluruumi kui riigivara valitsema volitatud asutus, juht, vastavalt «Riigivaraseadusele». Üürilepingu tööandja eluruumi kasutamiseks sõlmib kaitseväe juhatajaga, kaitseväe ülemjuhatajaga ja Kaitsejõudude Peastaabi ülemaga Kaitseministeeriumi kantsler ning Piirivalveameti peadirektori ametikohal teeniva kaadrikaitseväelasega Siseministeeriumi kantsler.»
§ 4. Vabariigi Valitsuse 5. juuli 2004. a määruse nr 238 «Riigivara ümberjaotamise kord» muutmine
Vabariigi Valitsuse 5. juuli 2004. a määruse nr 238 «Riigivara ümberjaotamise kord» (RT I 2004, 54, 394; 2005, 42, 348) § 3 lõike 1 punktist 6 jäetakse välja sõnad «, sõjaväestatud päästeüksused».
Akti metaandmetes on teksti liik muudetud algtekstiks.


Mitteresidendi tulu maksustamisest Eestis 2011. aastal
Maksu-ja tolliameti juhend on koostatud maksukorralduse seaduse § 15 alusel mitteresidendi Eesti tulude tulumaksuga maksustamise kohta, eesmärgiga tagada maksuseaduste ühetaoline kohaldamine. Käesolev juhend ja juhendis sisalduvad selgitused ei ole maksukohustuslasele siduvad.
1. Kes on mitteresident?
2. Milline tulu on Eestis maksustatav?
3. Mitteresidendid, kelle tulu ei maksustata Eestis
4. Mitteresidendi Eestis maksustatav tulu TuMS-i kohaselt
4.1. Töö- ja teenustasu
4.2. Juhtimis- või kontrollorgani liikme tasu
4.3. Ettevõtluse tulu
4.4. Kasu vara võõrandamisest
4.5. Üüri- ja renditulu ning litsentsitasu
4.6. Intress
4.7. Dividend
4.8. Muu tulu
4.9. Meelelahutaja või sportlase esinemise tasu
5. Mitteresidendi tulu, mida ei maksustata tulumaksuga
5.1. Tulu, mida Eestis ei maksustata
5.2. Maksulepingutest tulenevad maksuvabastused
5.3. Mahaarvamised füüsilise isiku tulust
6. Mitteresidendi tulu deklareerimine
6.1. Mitteresidendi tulude maksustamine väljamaksetelt kinnipidamise teel
6.2. Mitteresidendi kohustus esitada tuludeklaratsioon Eestis
7. Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha maksustamine
7.1. Püsiva tegevuskoha mõiste
7.2. Püsiva tegevuskoha kasumi maksustamisest tulumaksuga
7.3. Maksusoodustused ja -vabastused
7.3.1. Maksulepingu soodustused
7.3.2. Tulumaksuseadusest tulenevad maksuvabastused ja tulumaksukohustuse vähendamised
8. Mitteresidendist tööandja kohustused
9. Maksumäärad
Maksu- ja Tolliamet on koostanud füüsilise isiku residentsuse määramise juhendi.
Füüsiline isik on Eesti resident, kui on täidetud vähemalt üks alljärgnevatest tingimustest:
isiku elukoht on Eestis
isik viibib Eestis 12 järjestikuse kalendrikuu jooksul vähemalt 183 päeval
isik on välisteenistuses viibiv Eesti riigiteenistuja
Isik loetakse residendiks alates tema Eestisse saabumise päevast.
Juriidiline isik on Eesti resident, kui ettevõte on asutatud Eesti seaduse alusel.
Euroopa äriühingut (SE-d, EL-i Nõukogu määrus nr 2157/2001 SE põhikirja kohta) ja Euroopa ühistut (SCE-d, EL-i Nõukogu määrus nr 1435/2003 SCE põhikirja kohta), kelle asukoht on registreeritud Eestis, loetakse Eesti residendiks.
Füüsiline või juriidiline isik on mitteresident, kui teda ei loeta residendiks.
Kui välislepingu alusel määratud residentsus erineb seaduse alusel määratud residentsusest, kohaldatakse välislepingu sätteid.
Seega juhul, kui isik on samaaegselt resident nii Eestis kui teises Eestiga topeltmaksustamise vältimise ning maksude tasumisest hoidumise tõkestamise lepingu (edaspidi maksuleping) sõlminud riigis, siis on isiku topeltresidentsus välditav.
Alates aastast 2011 on füüsiline isik kohustatud teavitama maksuhaldurit residentsuse tekkimisest või muutumisest (tulumaksuseaduse (edaspidi TuMS) § 6 lg 6) rahandusministri kehtestatud vormil R. Näiteks Eestist lahkumisel pikemaks ajaks on isik kohustatud sellest maksuhaldurit teavitama. Vorm aitab lahendada ka võimalikke topeltresidentsuse juhtumeid maksulepingu kohaldamisel.
Eestis maksustatakse mitteresidendi (nii füüsilise kui juriidilise isiku) tulu piiratud ulatuses. Maksustatakse vaid TuMS-i 5. peatükis sätestatud Eesti tuluallikatest saadud tulu.
Mitteresidendist juriidiline isik, kes tegutseb Eestis püsiva tegevuskoha kaudu või arvel, ja mitteresidendist (nii füüsilisest kui juriidilisest isikust) tööandja maksavad Eestis tulumaksu töötajatele tehtud erisoodustustelt (TuMS-i § 2 lg 2), kui maksuleping ei sätesta teisiti.
Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, maksab tulumaksu püsiva tegevuskoha kaudu tehtud kingitustelt, annetustelt ja vastuvõtukuludelt, kasumieraldistelt ning ettevõtlusega mitteseotud kuludelt ja väljamaksetelt (TuMS-i § 2 lg 4, § 53 lg 1).
Mitteresidendi tulude maksustamist Eestis mõjutavad kahepoolsed riikidevahelised maksulepingud. Jõustunud maksulepingute nimekiri ja terviktekstid on üleval Maksu- ja Tolliameti kodulehel („Topeltmaksustamise vältimise lepingud").
TuMS-i §-s 30 on märgitud mitteresidendid, kelle tulu Eestis ei maksustata. Tulumaksuga ei maksustata tulu, mida saab Eestis oma ametikohustuste täitmise eest välisriigi diplomaatiline või konsulaaresindaja, erimissiooni esindaja või diplomaatilise delegatsiooni liige, rahvusvahelise või valitsustevahelise organisatsiooni või koostööprogrammi esinduse liige või nimetatud esinduse juures töötav isik, kes ei ole Eesti kodanik ega alaline elanik. Nimetatud isikud, välja arvatud koostööprogrammide esinduste liikmed, peavad olema registreeritud Välisministeeriumis. Registreerimise kord kehtestatakse välisministri määrusega (välisministri 5.01.2000 määrus nr 1, RTL 2000, 10, 104).
Lisaks eeltoodule võidakse maksuvabastusi konkreetsetele isikutele sätestada välislepingute alusel (Eesti Vabariigi põhiseaduse § 123).
Näiteks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni privileegide ja immuniteetide konventsioon (RT II 1994, 3,8; Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations; edaspidi konventsioon) on Eestis kehtiv alates 21. oktoobrist 1991. Konventsiooni art 5 lõike 18 punkti b kohaselt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ametiisikud vabastatakse maksudest Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt makstud palkadelt ja preemiatelt. Nimetatud maksuvabastus ei laiene ÜRO pensionile.
Mitteresidendi (nii füüsilise isiku kui ka juriidilise isiku, kellel ei ole Eestis püsivat tegevuskohta) maksustatav tulu on sätestatud TuMS-i §-s 29 ammendava loeteluna ning on Eesti tuluallika tuludest:
töö ja teenustasu (TuMS-i § 29 lg 1)
juhtimis- või kontrollorgani liikme tasu (TuMS-i § 29 lg 2)
ettevõtluse tulu (TuMS-i § 29 lg 3)
kasu vara võõrandamisest (TuMS-i § 29 lg 4 ja 5)
üüri- ja renditulu (TuMS-i § 29 lg 6 p 1 ja 2)
litsentsitasu (TuMS-i § 29 lg 6 p 4)
intressi ja turuväärtuse vahe (TuMS-i § 29 lg 7)
pension, stipendium, preemia, toetus, abiraha, hasartmänguvõit, vanemahüvitis, kindlustushüvitis, pensionifondi väljamakse, elatis, alates 2008. aastast elatisabi, samuti Eesti Haigekassa, Eesti Töötukassa või residendist kindlustusseltsi poolt mitteresidendile väljamakstud kindlustushüvitised ning Eesti pensionifondist mitteresidendile tehtud väljamaksed (TuMS-i § 29 lg 9)
meelelahutaja või sportlase Eestis esinemise tasu (TuMS-i § 29 lg 10)
(TuMS-i § 29 lg 1, § 41 p-d 2 ja 3, § 42 lg 5, § 44 lg 51, § 46 lg 5, maksulepingu palgateenistuse art 15, eraviisilise teenistuse art 14, riigiteenistuse art 19, deklaratsiooni TSD lisa 2 või A1 või E1.)
Eestis maksustatakse tulumaksuga:
tasu töötamisest töölepingu alusel
tasu töötamisest avalikus teenistuses (Avaliku teenistuse seaduse § 46 alusel)
töölepingu ülesütlemisel või teenistusest vabastamisel makstav hüvitis
kohtu või töövaidluskomisjoni väljamõistetud hüvitis või viivis
tööõnnetuse või kutsehaigusega makstav hüvitis juhul, kui seda ei maksta kindlustushüvitisena
riigieelarvest makstav puhkusetasu
tasu tegutsemisest töövõtu-, käsundus- või muu teenuse osutamiseks sõlmitud võlaõigusliku lepingu alusel,
mitteresident täitis oma töö- või teenistusülesannet Eestis või
mitteresident osutas teenust Eestis
ning väljamakse tegija on
Eesti riigi- või kohaliku omavalitsuse üksuse asutus
Eestis tööandjana tegutsev mitteresident
mitteresident Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel
või kui isik on viibinud töötamise eesmärgil Eestis vähemalt 183 päeval 12 järjestikuse kalendrikuu jooksul.
Tulumaks peetakse kinni väljamakse tegemisel (vormi TSD lisa 2). Tulumaks peetakse kinni kogusummalt, TuMS-i § 42 sätestatud mahaarvamistest on mitteresidendi väljamaksetele alates 2011. aastast lubatud vaid töötuskindlustuse seaduse § 42 lg 1 p 1 alusel kinnipeetud töötuskindlustusmakse. Näiteks aastal 2011 peetakse väljamakselt suuruses 1000 eurot kinni töötuskindlustusmakse 2,8% ning kinnipeetav tulumaks arvutatakse järgmiselt (1000–28)*21%=204,12 eurot.
Erisoodustustelt maksab Eestis tulumaksu ainult tööandja.
Kinnipeetud tulumaks loetakse lõplikuks maksuks, mitteresident täiendavalt tulu deklareerima ei pea. Mitteresident deklareerib saadud tulu ise, kui tulumaksu kinnipidajat ei ole (vormil A1) või kui saaja on registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana ja tasu on tema ettevõtlustulu (vormil E1).
TuMS-i § 311 sätestab erijuhu, mil mitteresidendid saavad teha Eestis maksustatavast tulust mahaarvamisi. Täpsemalt saate lugeda juhendist „Millal saab mitteresident Eestist tulumaksu tagasi".
Tulumaksuga ei maksustata mitteresidendi tulu, mis on saadud töötamisest või teenuse osutamisest väljastpoolt Eestit. Kuna nimetatud juhul ei ole tulu mitteresidendile maksustatav, siis seda maksuhaldurile ei deklareerita.
Tulumaksuga ei maksustata (TuMS-i § 31 lg 1 p-d 7 ja 8):
TuMS-i § 13 lg 3 punktis 1 kehtestatud piirmäärades ja Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele tööandja või tema asemel kolmanda isiku poolt makstavaid teenistus-, töö- või ametilähetusega seotud sõidu-, majutus- ja muude kulude hüvitisi ning välislähetuse päevaraha ja välislähetustasu, samuti teenistuja pereliikme eest makstavaid nimetatud kulude hüvitisi, teises paikkonnas asuvale ametikohale nimetamisega seotud kolimiskulude hüvitisi ning loomeliidu poolt loovisikule seoses tema loometööga seotud lähetustega makstavaid sõidu- ja majutuskulude hüvitisi ning päevaraha. Kui töö tegemise koht asub välisriigis, siis on maksuvabad nimetatud väljamaksed töö tegemise kohas kehtivates piirmäärades.
TuMSi § 13 lg 3 punktis 2 kehtestatud piirmäärades ja Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele makstavat hüvitist seoses isikliku sõiduauto kasutamisega teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel. Isikliku sõiduautona käsitatakse eelmises lauses nimetatud isiku kasutuses olevat sõiduautot, mis ei ole tööandja omanduses ega valduses. Nimetatud maksuvabastus laieneb hüvitisele, mida makstakse puudega isikule sõiduks elukoha ja töökoha vahel, kui puudub võimalus kasutada ühistransporti.
Maksuvaba mitteresidendi tulu maksuhaldurile ei deklareerita.
(TuMS-i § 29 lg 2, § 41 p 2, maksulepingu art 16, TSD lisa 2.)
Tulumaksuga maksustatakse residendist juriidilise isiku poolt mitteresidendile makstud juhtimis- või kontrollorgani liikme tasud või või mitteresidendi Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel püsiva tegevuskoha mitteresidendist juhtimisorgani liikmele tema ametiülesannete täitmise eest makstud tasu. Juhtimis- või kontrollorgani liikme tasu maksustamisel ei ole oluline, kus tegelikult töö toimub või teenus osutatakse. Maksuvabad on punktis 5.1 juba nimetatud hüvitised ja päevarahad (TuMS-i § 31 lg 1 p-d 7 ja 8).
Juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgan on igasugune volitatud organ või isik, kellel on tulenevalt vastava juriidilise isiku kohta käivast seadusest, ühingulepingust, põhikirjast või muust juriidilise isiku tegevust reguleerivast õigusaktist õigus osaleda juriidilise isiku tegevuse juhtimisel või juhtorgani tegevuse kontrollimisel.
Juhtimis- või kontrollorganiks on muu hulgas juhatus, nõukogu, täis- või usaldusühingut esindama volitatud osanik, prokurist, asutaja kuni juriidilise isiku registrisse kandmiseni, likvideerija, pankrotihaldur, audiitor, revident või revisjonikomisjon. Samuti loetakse juhtimisorganiks välismaa äriühingu filiaali juhatajat ning Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus maksukeskuses registreeritud püsiva tegevuskoha tegevjuhti (TuMS-i § 9).
(TuMS-i § 29 lg 3, § 41 p 3 või p 11, § 44 lg 5, § 46 lg 5, maksulepingu art 7 või 14,TSD lisa 3 või vorm E1.)
Tulumaksuga maksustatakse tulu, mida mitteresident sai Eestis toimunud ettevõtlusest.
Kui mitteresidendiks on madala maksumääraga territooriumil asuv juriidiline isik, siis maksustatakse tulumaksuga kõik tema poolt Eesti residendile teenuse osutamisest saadud tulud, sõltumata sellest, kus toimus teenuse osutamine või kasutamine.
Vabariigi Valitsuse määrusega on kinnitatud nimekiri territooriumidest, mida ei loeta madala maksumääraga territooriumideks https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=13277303.
Maksu- ja Tolliamet on koostanud soovitusliku nimekirja maksuvabadest ja madala maksumääraga territooriumidest.
Mitteresidendi ettevõtlustulu väljamakselt peetakse kinni tulumaks määraga 10% (TuMS § 43 lg 1 p 2, kuid väljamakselt madala maksumääraga territooriumil asuvale juriidilisele isikule peetakse kinni tulumaks maksustamisperioodil kehtiva üldise määraga (21% aastal 2011)), ning nimetatud väljamaksed deklareeritakse vormi TSD lisal 3.
Ettevõtlus on isiku iseseisev majandus- või kutsetegevus (sealhulgas ka notari ja kohtutäituri, samuti seaduse § 9 lõikes 3 nimetatud juhul vandetõlgi kutsetegevus ning vabakutselise loovisiku loometegevus), mille eesmärgiks on tulu saamine kauba tootmisest, müümisest või vahendamisest, teenuse osutamisest või muust tegevusest, kaasa arvatud loominguline või teaduslik tegevus.
Mitteresidendist füüsilisest isikust ettevõtja võib omatoodetud töötlemata põllumajandussaaduste, samuti talle kuuluvalt kinnisasjalt saadud metsamaterjali võõrandamisest saadud tulust, millest on tehtud mahaarvamised, maksustamisperioodil täiendavalt maha arvata kuni 2877 eurot.
Äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja võib teha oma ettevõtlustulust TuMS-i 6. peatükis lubatud mahaarvamisi (vormil E1).
(TuMS-i § 29 lg 4 ja 5, § 44 lg 4, § 46 lg 5, maksulepingu art 13, vorm V1.)
Tulumaksuga maksustatakse kasu, mida mitteresident sai vara võõrandamisest, kui
võõrandatud asja- või nõudeõigus oli seotud Eestis asuva kinnisasja või ehitise kui vallasasjaga või
võõrandati osalust äriühingus, lepingulises investeerimisfondis või muus varakogumis, mille varast võõrandamise ajal või mõnel perioodil võõrandamisele eelnenud kahe aasta jooksul moodustasid otse või kaudselt üle 50% Eestis asuvad kinnisasjad või ehitised kui vallasasjad ja milles mitteresidendil oli võõrandamise ajal vähemalt 10%-line osalus
Vara võõrandamisest saadud kasu või kahju arvestamine toimub TuMS-i § 37 kohaselt. Kasu või kahju vara müügist on müüdud vara soetamismaksumuse ja müügihinna vahe. Kasu või kahju vara vahetamisest on vahetatava vara soetamismaksumuse ning vahetuse teel vastu saadud vara turuhinna vahe. Maksumaksjal on õigus kasust maha arvata vara müügi või vahetamisega otseselt seotud dokumentaalselt tõendatud kulud, näiteks maakleri- ja notaritasud. Tehingust saadud kasu deklareeritakse vastavalt tulu saamisele.
Alates 1. jaanuarist 2009 ei maksustata mitteresidendist saaja tuluna aktsiaseltsi aktsiakapitali, osaühingu või ühistu osakapitali või täis- või usaldusühingu sissemaksete vähendamisel, samuti aktsiate, osade või osamaksete tagasiostmisel või tagastamisel mitteresidendile tehtavat väljamakset, samuti residendist juriidilise isiku likvideerimisel makstavat likvideerimisjaotist osas, mis ületab osaluse soetamismaksumust või isiku poolt tehtud sissemakset osaluse (aktsiad, osad, osamaks) omandamisel. Väljamakse maksustatakse residendist juriidilisest isikust väljamaksja tasandil TuMS-i § 50 lg 2 kohaselt. Mitteresidendist saaja tasandil maksustatakse väljamakse vaid osas, mis on äriühingus maksustamata, st juhul, kui mitteresidendi tehtud mitterahalise sissemakse väärtus on tõusnud väljamakse tegemise hetkeks.
Alates 1. jaanuarist 2009 ei maksustata mitteresidendist saaja tuluna kasu Eesti residendist juriidilise isiku kustutamisel äriregistrist ilma likvideerimiseta, kui ta lõpetab majandustegevuse Eestis (TuMS-i § 29 lg 51 tunnistati kehtetuks). Maksustamine toimub residendist äriühingu tasandil TuMS-i § 50 lg 2 alusel (TuMS-i § 50 lg 43).
Tulumaksuga ei maksustata (TuMS-i § 31 lg 1 p-de 1– 4 ja p 9 kohaselt):
vastuvõetud pärandvara
omandireformi käigus tagastatud vara
sundvõõranditasu ja hüvitisi sundvõõrandamisel
tulu isiklikus tarbimises oleva vallasasja müügist
tulu osaluse (aktsiaid, osasid, osamakse, sissemakseid) vahetamisest äriühingute või mittetulundusühistute ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise käigus;
tulu äriühingus osaluse (aktsiate, osade, osamakse, sissemaksete) suurendamisest või omandamisest mitterahalise sissemakse teel
tulu Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi investeerimisfondi osakute vahetamisest investeerimisfondide seaduse §-des 153 ja 154 sätestatud korras
kasu kinnisasja, elamuühistu osamaksu või hooneühistu liikmesuse võõrandamisest, kui
kinnisasja oluline osa või korteriomandi või hoonestusõiguse ese on eluruum, mida maksumaksja kuni võõrandamiseni kasutas oma elukohana
kinnisasja oluline osa või korteriomandi või hoonestusõiguse ese on eluruum ning kinnisasi on läinud maksumaksja omandisse õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise teel
kinnisasja oluline osa või korteriomandi või hoonestusõiguse ese on eluruum ning nimetatud eluruum ja selle juurde kuuluv maa on läinud maksumaksja omandisse ostueesõigusega erastamise teel ning kinnistu suurus ei ületa 2 ha
suvila või aiamaja vallasasjana või kinnisasja olulise osana on maksumaksja omandis olnud üle kahe aasta ning kinnistu suurus ei ületa 0,25 hektarit
ehitis või korter kui vallasasi on läinud maksumaksja omandisse õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise või ostueesõigusega erastamise teel
maksumaksja kasutas elamu- või hooneühistule kuuluvas elamus asuvat korterit kuni võõrandamiseni oma elukohana
NB! Kui selles punktis nimetatud maksuvabastuse alus on eluruumi kasutamine maksumaksja elukohana, ei rakendata maksuvabastust rohkem kui ühe võõrandamise suhtes kahe aasta jooksul. Kui kinnisasja, ehitist või korterit kasutati samaaegselt selle elukohana kasutamisega ka muul otstarbel, rakendatakse maksuvabastust proportsionaalselt elukohana ja muul otstarbel kasutatud ruumide pindala suhtele.
Reeglina on maksulepingu art-s 13 sätestatud, et maksulepingus nimetamata vara võõrandamisest saadud kasu maksustatakse ainult residendiriigis, mistõttu maksulepingud võivad oluliselt piirata vara võõrandamise kasu maksustamise õigust Eestis.
Mitteresidendid deklareerivad saadud kasu vara võõrandamisest ise (vormil V1), väljamaksetelt kinnipidamist ei toimu.
(TuMS-i § 29 lg 6, § 41 p 7, § 44 lg 51, § 46 lg 5, art 6 või 12, litsentsitasu § 41 p 8, maksulepingu art 12, TSD lisa 2 või 3, vorm A1.)
Tulumaksuga maksustatakse mitteresidendi poolt saadud üüri- ja renditulu ning litsentsitasu, kui
üürile või rendile on antud või piiratud asjaõigustega on koormatud Eestis asuv kinnisasi või
üürile või rendile antud, samuti piiratud asjaõigusega koormatud vara (sh varaliselt hinnatav õigus, näiteks väärtpaber, kasutusvaldus) on kantud või kuulub kandmisele Eesti registrisse
Tulumaksuga maksustatakse mitteresidendi poolt saadud
tulu kinnis- või vallasvara või selle osa üürile või rendile andmisest, tasu hoonestusõiguse seadmise või kinnisasja ostueesõigusega, kasutusvaldusega, isikliku kasutusõigusega või servituudiga koormamise eest, kui nimetatud tasu maksja on Eesti riik, kohaliku omavalitsuse üksus, resident või mitteresident oma Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel või
tasu kirjandus-, kunsti- või teadusteoste (sealhulgas kino- või videofilmi, raadio- või telesaate salvestise või arvutiprogrammi) autoriõiguse, patendi, kaubamärgi, tööstusdisainilahenduse või kasuliku mudeli, plaanide, salajaste valemite või protsesside kasutada andmise või nende kasutamise õiguse võõrandamise eest, kui nimetatud tasu maksja on Eesti riik, kohaliku omavalitsuse üksus, resident või mitteresident oma Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel või
tasu tööstusliku, kaubandusliku või teadusalase sisseseade või tööstuslikku, kaubanduslikku või teadusalast kogemust puudutava informatsiooni (oskusteabe) kasutada andmise või nende kasutamise õiguse võõrandamise eest, kui nimetatud tasu maksja on Eesti riik, kohaliku omavalitsuse üksus, resident või mitteresident oma Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel
Alates 2007. aastast muutus oluliselt litsentsi-, rendi- ja üüritasude maksustamine. Nimetatud mitteresidendile makstud tasud (litsentsitasu mõiste TuMS-i § 16 lg 2 ja 3) maksustatakse Eestis juhul, kui maksja on Eesti resident, mitteresident oma Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või Eesti riik või kohalik omavalitsusüksus (TuMS-i § 29 lg 6 p 4). Seni oli maksustamisel oluline, kes on vastava vara kasutaja või kas vara kasutati Eestis. Endiselt maksustatakse olenemata maksjast tasu, mida saadakse Eestis asuva kinnisasja või Eesti registritesse kantava vara rentimisest või üürimisest või piiratud asjaõigusega koormamisest.
Tarkvara (ka digitaalse) soetamisel võib hind sisaldada tasu erinevate litsentside eest, kuid tihti ostja sisuliselt ei kasuta tarkvara autoriõigust, vaid kasutatakse tarkvara kui teenust või toodangut enda isiklikuks või äriliseks otstarbeks. Mitteresidendist tarkvara müüja tulu maksustamisel määratakse tululiik ostjale üle antud sisuliste õiguste alusel. Igal konkreetsel juhul lähtutakse konkreetsetest asjaoludest, kuid reeglina tarkvara soetamisel isiklikuks või äriotstarbeks saaja tarkvara autoriõigusi ei kasuta ning mitteresidendi saadud tasu litsentsitasuna ei maksustata. Isegi juhul, kui tarkvara soetajal on kasutamiseks seatud teatud piiranguid, kuid tarkvara kasutatakse siiski vaid soetaja isiklikuks või äriotstarbeks, ei ole tavaliselt tegemist litsentsitasuga. Mitteresidendi nimetatud tulu võidakse maksustada teenustasuna või kasuna vara võõrandamisest.
TuMS-i § 31 lõigete 4 ja 5 kohaselt on tulumaksust vabastatud litsentsitasu, mida makstakse vahetult Euroopa Liidu liikmesriigi või Šveitsi residendist äriühingule või sellise äriühingu Euroopa Liidu liikmesriigis või Šveitsis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu. Maksuvabastuse eelduseks on tingimus, et litsentsitasu maksja ja saaja on omavahel olnud seotud kaheaastase katkematu perioodi jooksul, vähemalt 25% osalusega aktsia- või osakapitalis. Selline osalus võib olla:
litsentsitasu maksjal litsentsitasu saajas
litsentsitasu saajal litsentsitasu maksjas
kolmandal äriühingul üheaegselt nii litsentsitasu maksjas kui saajas
Lisaks sätestatakse, et maksuvabastust ei kohaldata litsentsitasu osale, mis ületab omavahel mitteseotud isikute vahel tehtavate sarnaste tehingute väärtust. Seega ei maksustata Eestis vaid seda osa litsentsitasust, mida sarnastel tingimustel maksaksid sõltumatud isikud.
Alates 1. jaanuarist 2009 kehtib litsentsitasule senisest madalam kinnipeetava tulumaksu määr – 10%. Maksulepingutes võidakse sätestada TuMS-ist madalam kinnipeetav tulumaksumäär, näiteks seadme rendile on see paljudel juhtudel 5%. Litsentsitasu mõiste maksulepingus võib erineda TuMS-is sätestatud mõistest.
(TuMS-i § 29 lg 7, § 41 p 4, § 44 lg 51, § 46 lg 5, art 11, TSD lisa 2 või 3 või vorm A1.)
Eestis ei maksustata üldjuhul mitteresidendile makstud intressi. Erandina on maksudest hoidumise tõkestamise eesmärgil tulumaksukohustus sellisele intressi osale, mis oluliselt ületab turutingimustel sarnastelt võlakohustustelt makstava intressi summat võlakohustuste tekkimise ja intressi maksmise ajal. See tähendab, et maksustamine toimub vaid juhul, kui poolte vahel kokkulepitud intress ületab nii võlakohustuse tekkimise kui ka intressi maksmise ajal sarnaste tingimustega võlakohustustelt turutingimustel üksteisega mitteseotud poolte vahel makstava intressi summat. Juhime tähelepanu, et intresside summa turutingimustega võrdlemisel ei ole osapoolte seotus määrav.
Tulumaksuga ei maksustata (TuMS-i § 31 lg 1 p 5) residendist krediidiasutuse või mitteresidendist krediidiasutuse Eesti äriregistrisse kantud filiaali poolt füüsilisele isikule makstavat intressi.
(Alates 1. jaanuarist 2009 TuMS-i § 29 lg 8 ja § 41 p 5 kehtetud.)
Alates 1. jaanuarist 2009 on tulumaksust vabastatatud mitteresidendile makstav dividend. Kuni 31. detsembrini 2008 oli tulumaksuga maksustatav mitteresidendist juriidilisele isikule makstav dividend vaid juhul, kui dividendi saajale kuulus dividendi väljakuulutamise või väljamaksmise ajal vähem kui 15% dividende maksva residendist äriühingu aktsia- või osakapitalist või häältest. Samuti oli maksustatav madala maksumääraga territooriumil asuvale juriidilisele isikule residendist äriühingu poolt makstav dividend, olenemata osaluse suurusest dividende maksvas äriühingus.
Kuna dividend ei ole saajale TuMS-i alusel maksustatav tulu, ei kohaldata ka maksulepingutes sätestatud maksumäärasid.
(TuMS-i § 29 lg 9, § 41 p 6 või p 12, § 44 lg 51, § 46 lg 5, maksulepingu muu tulu art 21, pensionite art 18 või 19, TSD lisa 2 või 3 või vorm A1.)
Tulumaksuga maksustatakse TuMS-i § 19 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustel Eesti riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse, residendi või mitteresidendi poolt Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel või residendi poolt mitteresidendile makstud pensionid ja stipendiumid, kultuuri-, spordi- ja teaduspreemiad, toetused, abirahad, hasartmänguvõidud ning vanemahüvitise seaduse alusel makstud hüvitised. Samuti maksustatakse tulumaksuga TuMS-i §-des 20, 201 ja 21 sätestatud tingimustel Eesti Haigekassa, Eesti Töötukassa või residendist kindlustusseltsi makstud kindlustushüvitised ning Eestis registreeritud pensionifondist tehtud väljamaksed.
Maksuvabastused pensioni, stipendiumi, preemia, toetuse, abiraha, loteriivõidu, vanemahüvitise ja kindlustushüvitise kohta kehtivad residendiga samadel tingimustel.
Aastatel 2007 kuni 2010 maksustati mitteresidendi tuluna Eesti residendilt saadud elatist (TuMS-i § 19 lg 1). Alates aastast 2011 ei ole elatis ega elatisabi mitteresidendist saajale enam maksustatav tulu.
Kui elatis makstakse Armeenia, Austria, Bulgaaria, Gruusia, Hiina, Hispaania, Hollandi, Horvaatia, Kasahstani, Leedu, Moldova, Poola, Rumeenia, Saksa, Šveitsi, Slovaki, Sloveenia, Suurbritannia ja Põhja-Iirima, Tšehhi, Türgi, Ukraina, Ungari või Valgevene residendile, kes on oma residentsust dokumentaalselt tõendanud, siis nimetatud maksulepingute muu tulu artikli kohaselt Eestis tulumaksu kinni ei peeta. Sarnane maksuvabastus võib olla ka tulevastes maksulepingutes, mis veel hetkel ei kehti. Väljamakse tuleb siiski deklareerida TSD lisal 2, kinnipeetud tulumaksu veergu märgitakse 0.
(TuMS-i § 29 lg 10, § 41 p 9, § 44 lg 51, § 46 lg 5,maksulepingu art 17, TSD lisa 2 või 3, vorm A1 või E1.)
Tulumaksuga maksustatakse mitteresidendist kunstnikule või sportlasele seoses tema esinemisega Eestis või seoses tema teoste esitamisega Eestis makstud tasu. Tulumaksuga maksustatakse ka mitteresidendist kolmandale isikule makstud tasu residendist või mitteresidendist meelelahutaja või sportlase Eestis toimunud tegevuse eest. Esinemistasu maksustamine ei sõltu Eestis viibitud päevade arvust, oluline on, et esinemine oleks toimunud Eestis, kasvõi paari tunni jooksul.
Mitteresidendi tulude maksuvabastused on sätestatud TuMS-i §-s 31. Residendi tulude maksustamist sätestavas TuMS-i 3. peatükis ettenähtud maksuvabastused ei laiene mitteresidendi maksustatavale tulule, kui 5. peatükis ei ole sätestatud teisiti. Juhime tähelepanu, et mitteresidendi tulu on võrreldes residendiga Eestis maksustatav piiratud ulatuses.
TuMS-i § 31 kohaselt ei maksustata tulumaksuga alljärgnevat mitteresidendi tulu:
residendist krediidiasutuse või mitteresidendist krediidiasutuse Eesti äriregistrisse kantud filiaali poolt füüsilisele isikule makstavat intressi
Vabariigi Valitsuse kehtestatud tingimustel ja piirmäärades avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele tööandja või tema asemel kolmanda isiku poolt makstavaid teenistus-, töö- või ametilähetusega seotud sõidu-, majutus- ja muude kulude hüvitisi ning päevaraha ja välislähetustasu, samuti teenistuja ja tema pereliikme eest makstavaid nimetatud kulude hüvitisi, teises paikkonnas asuvale ametikohale nimetamisega seotud kolimiskulude hüvitisi ning loomeliidu poolt loovisikule seoses tema loometööga seotud lähetustega makstavaid sõidu- ja majutuskulude hüvitisi ning päevaraha. Kui töö tegemise koht asub välisriigis, siis on maksuvabad nimetatud väljamaksed töö tegemise kohas kehtivates piirmäärades
Vabariigi Valitsuse kehtestatud tingimustel ja piirmäärades avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhatuse või juhatust asendava organi liikmele makstavat hüvitist seoses isikliku sõiduauto kasutamisega teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel. Isikliku sõiduautona käsitatakse eelmises lauses nimetatud isiku kasutuses olevat sõiduautot, mis ei ole tööandja omanduses ega valduses. Nimetatud maksuvabastus laieneb hüvitisele, mida makstakse puudega isikule sõiduks elukoha ja töökoha vahel, kui puudub võimalus kasutada ühistransporti
litsentsitasu, mida makstakse vahetult Euroopa Liidu liikmesriigi või Šveitsi residendist äriühingule või sellise äriühingu Euroopa Liidu liikmesriigis või Šveitsis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu. Maksuvabastuse eelduseks on tingimus, et litsentsitasu maksja ja saaja on omavahel olnud seotud kaheaastase katkematu perioodi jooksul, vähemalt 25% osalusega aktsia- või osakapitalis. Selline osalus võib olla:
- litsentsitasu maksjal litsentsitasu saajas;
- litsentsitasu saajal litsentsitasu maksjas;
- kolmandal äriühingul üheaegselt nii litsentsitasu maksjas kui saajas.
Kuna maksuvabastuse eelduseks on seotus kaheaastase katkematu perioodi jooksul, siis uutele loodud äriühingutele maksuvabastus ei laiene.
Maksuvabastust ei kohaldata sellele litsentsitasu osale, mis ületab omavahel mitteseotud isikute vahel tehtavate sarnaste tehingute väärtust. Seega ei maksustata Eestis vaid seda osa litsentsitasust, mida sarnastel tingimustel maksaksid sõltumatud isikud
kasu kinnisasja võõrandamisest TuMS § 15 lõigetes 5 ja 6 sätestatud tingimustel (elukoht)
Nimetatud mitteresidendi maksuvaba tulu Eestis ei deklareerita.
Kui saaja residentsus Eestiga maksulepingu sõlminud riigis on tõendatud (vormil TM3) ja maksuleping näeb maksustamisel ette tulumaksuseadusest soodsamaid sätteid, võib maksustamine tulenevalt maksulepingu vabastustest ja soodustustest olla mitteresidendile Eestis veelgi soodsam.
Kui tulumaksuseaduses on maksustamine ette nähtud, kuid maksulepingust tulenevad vabastused ja soodustused, on väljamakse vaja siiski deklareerida, maksuvabastuse korral märgitakse tulumaksu summaks 0.
Mitteresidendist füüsilise isiku maksustamisperioodi tulust arvatakse maha töötuskindlustuse seaduse alusel kinnipeetud töötuskindlustusmaksed.
Euroopa Majanduspiirkonna (edaspidi EMP) liikmesriigi residendist füüsiline isik, kes sai maksustamisperioodil vähemalt 75% oma maksustatavast tulust Eestis, võib teha residendiga samaväärseid mahaarvamisi oma Eestis maksustatavast tulust proportsionaalselt selle osakaaluga tema maksustamisperioodi maksustatavas tulus. Mahaarvamiste tegemiseks on vaja esitada residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon.
Juhul kui EMP liikmesriigi resident sai Eestis alla 75% oma maksustatavast tulust, kuid tõendab, et ta ei saa teha residendile mõeldud mahaarvamisi riikides, kus tema tulu maksustatakse, võib ta teha residendiga samaväärseid mahaarvamisi oma Eestis maksustatavast tulust proportsionaalselt selle osakaaluga tema maksustamisperioodi maksustatavas tulus. Mahaarvamiste tegemiseks tuleb esitada residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon.
EMP lepinguriigi residendi maksustatava tuluna (mille alusel leitakse proportsioon mahaarvamiste tegemiseks) käsitletakse sellist tulu enne mahaarvamiste tegemist, mis on maksustatav riigis, kus tulu saadi või isiku residendiriigis. Tuluosa arvestuse tõendamiseks esitab maksumaksja Maksu- ja Tolliametile oma residendiriigi maksuhalduri tõendi. Kui nimetatud tõendil ei ole näidatud kogu maksustatav tulu, tuleb esitada ka tulu saamise riigi maksuhalduri tõend.
Mitteresidendi tuludelt tasutakse tulumaks reeglina kinnipidamise teel. Väljamakse tegija on tulumaksu kinnipidajana kohustatud TuMS-i § 41 sätestatud väljamaksetelt tulumaksu kinni pidama TuMS-i § 43 sätestatud tulumaksu määradele vastavalt.
Tulumaks peetakse kinni väljamakse tegemisel. Tulumaksu kinnipidaja on kohustatud kandma kinnipeetud tulumaksu üle Maksu- ja Tolliameti pangakontole hiljemalt väljamakse tegemise kuule järgneva kuu 10. kuupäevaks (TuMS-i § 40 lg 4, Tulude kontod), samaks tähtpäevaks Maksu- ja Tolliametile esitatud maksudeklaratsiooni TSD lisade 2 või 3 alusel. Deklaratsiooni vormid ja täitmise kord on kehtestatud rahandusministri 8.01.2009 määrusega nr 1. Deklaratsiooni vormid leiate Maksu- ja Tolliameti koduleheküljelt rubriigist Blanketid ja vormid.
Füüsilisele isikule tehtud maksustatavad väljamaksed deklareeritakse vormi TSD lisas 2, juriidilisele isikule tehtud väljamaksed vormi TSD lisas 3. Kui väljamakselt on tulumaks kinni peetud, siis kinnipeetud tulumaks loetakse lõplikuks tulumaksuks ning mitteresident täiendavalt tuludeklaratsiooni enda tulude kohta esitama ei pea.
Kui saaja on resident riigis, kellega Eesti on sõlminud maksulepingu, siis maksulepingus sätestatud soodsama tulumaksu määra kohaldamiseks peab väljamakse tegija koos tuludeklaratsiooniga esitama vormil TSD lisas 2 või 3 Maksu- ja Tolliametile saaja residentsust (Eestiga maksulepingu sõlminud riigis) kinnitava tõendi (TuMS-i § 43 lg 2). Kui saaja residentsuse kohta teises maksulepingu riigis on andmed juba maksukohustuslaste registrisse kantud, siis nimetatud dokumenti esitama ei pea.
Alates 2007. aastast märgitakse vormi TSD lisal 2 ja 3 mitteresidendi identifitseerimiseks registrikood Eestis, mis on isikukood Eestis või selle puudumisel Maksu- ja Tolliameti poolt väljastatud registrikood, viimane ka juriidilise isiku korral. Mitteresidendi registrikoodi Eestis ning mitteresidendi residentsustõendit on võimalik kontrollida Maksu- ja Tolliameti kodulehel või e-maksuamet/e-tolli esilehel.
Mitteresidendid on kohustatud ise esitama tuludeklaratsiooni ainult TuMS-i § 44 lõigetes 4 (kasu vara võõrandamisest, vorm V1), 5 (ettevõtlustulu, vorm E1) ja 51 (tulu, millelt ei ole tulumaks kinni peetud, vorm A1) sätestatud juhtudel.
Mitteresidendi poolt esitatavad tuludeklaratsiooni vormid on kinnitatud rahandusministri 02.01.2007 määrusega nr 1 (RTL 2007, 3, 48, koos hilisemate muudatuste ja täiendustega) „Mitteresidendi tulu deklareerimine”. Vormid A1, E1 ja V1 on Maksu- ja Tolliameti kodulehel rubriigis Vormid mitteresidentidele.
Kui mitteresident esitab Maksu- ja Tolliameti teenindusbüroole deklaratsiooni vormil A1, E1 või V1, siis väljastatakse mitteresidendile viitenumbrid, mille alusel on võimalik tulumaks üle kanda Maksu- ja Tolliameti pangakontole. Vaata rubriiki Tulukontod ja viitenumbrid.
Deklaratsioon täidetakse eurodes sendi täpsusega.
Mitteresidendile maksuteadet ei väljastata.
Deklaratsioon Tähtaeg Tasumine (TuMS-i § 46 lg 5)
Vorm A1 31.03 3 kuu jooksul deklaratsiooni tähtpäevast
Vorm E1 6 kuud* 3 kuu jooksul deklaratsiooni tähtpäevast
* ettevõtluse lõpetamisel deklaratsioon 2 kuud lõpetamisest
Vorm V1 31.03**
3 kuu jooksul deklaratsiooni tähtpäevast
** kinnisasja võõrandamisel deklaratsioon 1 kuu jooksul pärast kasu saamist
Vorm V1 on deklaratsioon Eestis vara võõrandamisest (TuMS-i § 29 lg 4 ja 5) kalendriaastas saadud maksustatava kasu kohta, mille mitteresident esitab järgmise aasta 31. märtsiks. Mitteresidendi poolt kinnisasja võõrandamisel tuleb tuludeklaratsioon vormil V1 esitada kuu aja jooksul pärast kasu saamist. Kui võõrandatud kinnisasja eest tasutakse ositi, esitatakse kuu aja jooksul pärast esimese osamakse saamist ka deklaratsioon kokkulepitud tehinguhinna kohta.
Vara võõrandamisest saadud kasult arvestatakse tulumaksu tasumise tähtaega deklaratsiooni (vormi V1) esitamise tähtajast. Vara eest ositi tasumise korral makstakse tulumaksu 3 kuu jooksul pärast maksustatava kasu saamist.
Vorm E1 on deklaratsioon mitteresidendi Eestis toimunud ettevõtlusest saadud tulu (TuMS-i § 29 lg 3) kohta. Nimetatud vormi esitab:
mitteresidendist juriidiline isik, kellel ei ole Eestis püsivat tegevuskohta ja tema residendiriigiga ei ole jõustunud tulumaksuga topeltmaksustamise vältimise lepingut
mitteresidendist füüsiline isik juhul, kui ei ole tulumaksu kinnipidajat, kes maksustatavalt ettevõtlustulult on kohustatud mitteresidendi tulud deklareerima vormi TSD lisal 2
mitteresidendist füüsiline isik, kes on registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana. Äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja võib ettevõtlustulust maha arvata kõik maksustamisperioodi jooksul maksumaksja poolt tehtud dokumentaalselt tõendatud ettevõtlusega seotud kulud
mitteresidendist füüsiline isik, kes ei ole kantud äriregistrisse füüsilisest isikust ettevõtjana või kes on lõpetanud ettevõtlusega tegelemise juhul, kui tulu on saadud ettevõtlusest. Kui füüsiline isik ei ole registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana ning osutab teenust võlaõigusliku lepingu alusel, siis peetakse tulumaks kinni väljamakse tegemisel ja tulumaksu kinnipidaja deklareerib väljamakse vormi TSD lisal 2
Vorm E1 esitatakse maksustamisperioodile järgneva kuue kuu jooksul. Ettevõtluse lõpetamise korral enne maksustamisperioodi lõppu tuleb deklaratsioon esitada 2 kuu jooksul arvates tegevuse lõpetamisest.
Mitteresident tasub juurdemaksmisele kuuluva maksusumma kolme kuu jooksul pärast tuludeklaratsiooni vormi E1 esitamise tähtpäeva Maksu- ja Tolliameti pangakontole.
Vorm A1 esitatakse juhul, kui mitteresident on saanud Eestis maksustatavat tulu (TuMS-i § 29 lg 1 (palgatulu ja teenustasu), 6 (renditulu ja litsentsitasud), 7 (intressid), 9 (muu tulu: pensionid, stipendiumid, toetused, abirahad, loteriivõidud, vanemahüvitised, kindlustushüvitised ning pensionifondi väljamaksed) või 10 (meelelahutaja või sportlase tasu)), millelt ei ole tulumaksu kinni peetud.
Üldreeglina peetakse nimetatud tuludelt tulumaks kinni väljamakse tegemisel, kuid kui tulumaksu kinnipidajat ei ole, deklareerib mitteresident saadud tulu ise. Kui TuMS-i § 29 lõigetes 1, 6, 7, 9 või 10 nimetatud maksustatava väljamakse tegija on tulumaksu kinnipidaja, deklareerib viimane väljamaksed vormi TSD lisas 2 või 3.
Tuludeklaratsioon vormil A1 esitatakse maksustamisperioodi tulude kohta hiljemalt maksustamisperioodile järgneva aasta 31. märtsiks. Kui mitteresident esitab Maksu- ja Tolliameti teenindusbüroole vormi A1, väljastatakse mitteresidendile viitenumbrid, mille alusel on võimalik tulumaks üle kanda. Mitteresident tasub juurdemaksmisele kuuluva maksusumma kolme kuu jooksul pärast tuludeklaratsiooni vormi A1 esitamise tähtpäeva Maksu- ja Tolliameti pangakontole.
7. Mitteresidendist juriidilise isiku Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha maksustamine
2011. aastast alates on muutunud püsiva tegevuskoha mõiste. Püsiv tegevuskoht on majandusüksus, mille kaudu toimub mitteresidendi püsiv majandustegevus Eestis (TuMS § 7 lg 1).
2010 aastani oli püsiva tegevuskoha määratluses oluline igasugune koht, mille kaudu toimub täielikult või osaliselt mitteresidendi püsiv majandustegevus Eestis, sealhulgas:
3) ehitusplats, ehitus-, seadmestamis- või montaaюitööde koht;
Nimetatud loetelu on alates 2011. aastast püsiva tegevuskoha mõistest välja jäetud põhjusel, et see on jätnud eksliku mulje, nagu oleks loetelus toodud näited ainsad püsivad tegevuskohad. Uue püsiva tegevuskoha mõiste kohaselt on selle tekkimiseks oluline eelkõige majandustegevuse olemasolu Eestis mitte niivõrd geograafiliselt piiritletud koht. Püsiv tegevuskoht tekib ka liikuva tegevuse osas ning mitteresidendi nimel lepinguid sõlmima volitatud esindaja kaudu.
Majandustegevuse toimimiseks on reeglina tarvis inimesi, kuid püsiv tegevuskoht võib tekkida ka ilma inimjõu abita töötavate seadmete või rajatiste kaudu.
Püsiva tegevuskoha registreerimise kohustus on sätestatud maksukorralduse seaduse (edaspidi MKS-i) § 18 lg 1 punktis 4, mille kohaselt enne tegevuse alustamist on Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus maksu- ja tollikeskuses kohustatud end registreerima välismaa juriidiline isik, juriidilise isiku staatust mitteomav isikuteühendus või varakogum, kes alustab Eestis majandustegevust püsiva tegevuskoha kaudu, mida ei ole filiaalina kantud äriregistrisse. MKS-i §-s 21 on sätestatud registreerimise tingimused. Registreerimise kohta väljastab Maksu- ja Tolliameti piirkondlik maksu- ja tollikeskus tõendi.
Maksulepingutes esitatud püsiva tegevuskoha käsitlus erineb mõnevõrra Eesti tulumaksuseaduses sätestatust. Maksulepingud piiravad Eesti maksustamisõigust võrreldes tulumaksuseadusega. Maksulepingutes tähistab mõiste püsiv tegevuskoht äritegevuse kindlat kohta, mille kaudu täielikult või osaliselt toimub ettevõtte äritegevus. Maksulepingute püsivat tegevuskohta käsitlevas artiklis on toodud illustreeriv nimekiri võimalikest püsivatest tegevuskohtadest. Püsiva tegevuskoha määramisel on oluline, et eksisteeriks äritegevuse koht, mis on piisavalt püsiv ja kindel ning äritegevus toimuks selle koha kaudu. Seega püsiv tegevuskoht tekib kohas, mis on isiku äritegevusega geograafiliselt ja majanduslikult seotud.
Erinevalt tulumaksuseadusest on maksulepingutes eraldi säte ehitustegevusega seotud püsivate tegevuskohtade suhtes. Nimelt on reeglina sätestatud, et ehitusplats, ehitus-, montaaюi- või seadistamisprojekt või sellega seotud järelevalve või konsultatsioonialane tegevus kujutab endast püsivat tegevuskohta ainult juhul, kui see on kestnud maksulepingus kokkulepitud perioodi jooksul, näiteks kauem kui kuus kuud. Püsiva tegevuskoha tekkimise alguseks loetakse ehitustegevuse algust. Kui erinevad ehitusplatsid või –projektid on üksteisega seotud, moodustades geograafiliselt ja majanduslikult ühtse terviku, liidetakse nende kestus püsiva tegevuskoha määramisel kokku. Ehituse peatöövõtja tegevuse perioodi hulka loetakse ka aeg, mil alltöövõtjad viibivad ehitusplatsil.
Sarnaselt tulumaksuseadusega loetakse ka maksulepingutes püsiv tegevuskoht tekkinuks mitteresidendi esindaja kaudu. Maksulepingutes käsitletakse eraldi sõltuvat ja sõltumatut esindajat. Sõltuv esindaja moodustab mitteresidendi püsiva tegevuskoha, sõltumatu mitte. Kui isik, kes tegutseb ettevõtte nimel ning kes on volitatud sõlmima ja tegelikult sõlmib teises lepinguosalises riigis ettevõtte nimel lepinguid (ning isik ei ole sõltumatu esindaja), siis loetakse sel ettevõttel olevat püsiv tegevuskoht selles riigis kõigi sellise isiku poolt ettevõtte jaoks sooritatud tegevuste suhtes juhul, kui sellise isiku tegevus ei ole ainult abistava ja ettevalmistava iseloomuga, mis oleksid toimunud äritegevuse kindla asukoha kaudu ja mis ei muudaks seda äritegevuse kindlat asukohta püsivaks tegevuskohaks.
Mitteresidendi sõltuv esindaja on kui mitteresidendi käepikendus teises riigis. Lepingute sõlmimise all ei saa mõista pelgalt allakirjutamise fakti, oluline on kas ja kelle juures toimub tegelik ja oluliste tingimuste kokkuleppimine. Et määrata kindlaks volitus lepingu sõlmimiseks mitteresidendi nimel, tuleb arvestada kogu suhte iseloomu mitteresidendi ja esindaja vahel. Siinjuures ei ole oluline ka tehingute korduvus, lepingute loomusest tulenevalt võib püsiv tegevuskoht olla tekkinud ka ühe lepingu sõlmimisest.
Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, maksab tulumaksu Eestis (TuMS § 53)
kingitustelt, annetustelt, vastuvõtukuludelt
ettevõtlusega mitteseotud kuludelt ja muudelt väljamaksetelt
püsivale tegevuskohale omistatud kasumilt, mis on maksustamisperioodil püsivast tegevuskohast rahalises või mitterahalises vormis välja viidud
Deklareerimise kohustus on sätestatud TuMS-i § 54 lg 2 (vormi TSD lisadel 5 ja 6, erisoodustused TSD lisal 4).
2011. aastast alates maksustatakse TuMS-i § 53 lg 4 alusel tulumaksuga püsivale tegevuskohale omistatud kasum, mis on maksustamisperioodil püsivast tegevuskohast rahalises või mitterahalises vormis välja viidud. Väljaviidud kasumi tulumaksu määr on 21%, kuid väljaviidav maksustatav summa jagatakse enne maksumääraga 0,21 korrutamist arvuga 0,79 (sarnaselt residendist äriühingu kasumijaotise maksuga).
Kuni 31.12.2010 kehtinud seaduse sõnastuses oli maksuobjektiks püsivast tegevuskohast väljaviidav vara maksumus osas, mis ületab Eestis asunud püsiva tegevuskoha vara maksumuse.
Üleminekusättega TuMS § 61 lg 42 maksustatakse ka edaspidi püsivast tegevuskohast väljaviidava vara maksumus osas, mis võrdub püsiva tegevuskoha jaoks sissetoodud vara arvel enne 2011. aasta 1. jaanuari väljaviidud püsivale tegevuskohale omistatud maksustamata kasumiga.
Mitteresidendist juriidiline isik, kellel on Eestis püsiv tegevuskoht, on kohustatud kuue kuu jooksul, arvates majandusaasta lõpust, esitama Maksu- ja Tolliametile püsiva tegevuskoha majandusaasta aruande allkirjastatud eksemplari (TuMS § 55 lg 2).
Püsiva tegevuskoha kasumi tuvastamiseks peab mitteresidendist äriühing pidama piisavalt detailset arvestust (TuMS-i § 36 lg 2, § 55 lg 2).
Siirdehinna turuväärtuse määramisega seonduvaid TuMS-i § 50 lõikeid 4 - 8 kohaldatakse ka mitteresidendist juriidilise isiku Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu või arvel tehtud tehingutele (TuMS-i § 53 lg 46).
Kui residendist äriühing kustutatakse äriregistrist ilma likvideerimiseta ning äriühingu majandustegevust jätkatakse Eestis püsiva tegevuskoha kaudu, käsitatakse püsivale tegevuskohale omistatud kasumina ka äriregistrist kustututatud äriühingu omakapitali osa, mis ületab omakapitali tehtud rahalisi või mitterahalisi sissemakseid (TuMS § 53 lg 43).
Kui enne püsiva tegevuskoha lõppemist pole mitteresidendist juriidiline isik Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu saadud kasumit jaotanud, siis püsiva tegevuskoha lõpetamisel loetakse püsiva tegevuskoha kaudu saadud kasum jaotatuks ning mitteresidendist juriidiline isik on kohustatud tasuma tulumaksu TuMS-i § 53 lg 4 alusel.
TuMS-i §-s 53 lg 4 sätestatud tulumaksu kohta on mitteresidendist juriidiline isik kohustatud esitama deklaratsiooni TSD lisa 6 ning tasuma tulumaksu maksustamisperioodile järgneva kalendrikuu 10. kuupäevaks (TuMS-i § 54 lg 2, 4).
Kui mitteresidendist juriidiline isik omab Eestis püsivat tegevuskohta, siis on ta tulumaksu kinnipidajana kohustatud TuMS-i § 41 loetletud väljamaksetelt kinni pidama tulumaksu ja esitama maksustatavate väljamaksete kohta deklaratsiooni TSD koos vastavate lisadega.
Kui mitteresident on resident riigis, kellega Eesti on sõlminud kehtiva maksulepingu, kohaldatakse püsiva tegevuskoha maksustamisel maksulepingutest tulenevaid soodustusi. Maksulepingute artiklis 7 sätestatu kohaselt saab mitteresidendi äritegevuse tulusid maksustada Eestis vaid juhul, kui mitteresidendi äritegevus toimub Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu. Kui maksulepinguriigi residendil ei ole Eestis tekkinud püsivat tegevuskohta maksulepingu mõttes, siis maksustamine TuMS § 53 lg 4 alusel ei rakendu, kuna maksuleping seda ei luba. Püsiva tegevuskoha registreerimise kohustus Eesti seaduste kohaselt maksulepingu sätted ei mõjuta.
Kui maksulepingust tulenevad mitteresidendile soodsamad maksustamistingimused kui tulumaksuseadusest, siis kohaldatakse maksulepingu sätteid.
TuMS-i § 53 lg 41 ja § 53 lg 47 kohaselt mitteresidendi püsiva tegevuskoha kaudu tehtavaid väljamakseid ei maksustata vastavalt TuMS-i § 53 lõikes 4 sätestatud tulumaksuga järgmistel juhtudel:
väljamakse aluseks olev kasumiosa on saadud dividendina Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi või Šveitsi residendist ja tulumaksukohustuslasest äriühingult
väljamakse aluseks olev kasumiosa on saadud dividendina eelmises punktis nimetamata välisriigi äriühingult ning dividendilt on tulumaks kinni peetud või selle aluseks olev kasumiosa on tulumaksuga maksustatud
väljamakse aluseks olev kasumiosa on alates 1. jaanuarist 2009 saadud aktsia-, osakapitali või sissemaksete vähendamisel, aktsiate, osade, osamaksete või sissemaksete tagasiostmisel või tagastamisel või muul juhul omakapitalist tehtud väljamaksete ning makstud likvideerimisjaotiste summa osa, mis ületab äriühingu omakapitali tehtud rahalisi ja mitterahalisi sissemakseid. Maksuvabastus antakse võrdeliselt väljamakse tulumaksuga maksustatud osaga
Eelnimetatud maksuvabastus antakse tingimusel, et (alates 1. jaanuarist 2009) saaja omas väljamaksmise ajal maksjas vähemalt 10% osalust. Arvesse läheb tulumaks, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik. Maksuvabastus ei kohaldu, kui väljamakse saadi madala maksumääraga territooriumil asuvalt äriühingult.
TuMS-i § 53 lg 4 ei kohaldata püsiva tegevuskoha koosseisu kuuluva ettevõtte üleandmisel teisele äriühingule mitterahalise sissemaksena või ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise käigus, kui selle ettevõtte kaudu jätkatakse Eestis majandustegevust. Kui ettevõtte omandas mitteresidendist äriühing, käsitatakse tema püsiva tegevuskoha kasumina ka ettevõtte üle andnud mitteresidendi püsivale tegevuskohale omistatud maksustamata kasumit (TuMS § 53 lg 44).
Juhul, kui väljamakse on saadud mitteresidendist äriühingult, kuid eelpoolkirjeldatud maksuvabastusteks vajalikud nõuded ei ole täidetud, siis on võimalik Eestis tekkivalt maksukohustuselt arvata maha välisriigis kinnipeetud tulumaks (TuMS-i § 54 lg 5). Arvesse läheb tulumaks, mille tasumine oli seaduse või välislepingu alusel kohustuslik.
Mitteresidendi poolt välisriigis tasutud tulumaksu saab mitteresident Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu tasumisele kuuluva tulumaksu vähendamiseks arvesse võtta TuMS-i § 61 lg-s 25 sätestatud tingimustel ja ulatuses, st mitte enam, kui on Eesti seaduse alusel arvutatud tulumaksu summa.
TuMS-i § 61 lõiked 27 ja 28 on ülemineku sätted, millega sisuliselt jätkatakse senikehtinud korda. Kui väljamaksed tehakse enne 2005. aasta 1. jaanuari saadud dividendi arvelt, siis mitteresidendi Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu tehtud väljamaksetelt tekkiva maksukohustuse vähendamiseks võib dividendi saaja TuMS-i § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust seaduses sätestatud tingimustel maha arvata dividendilt välisriigis kinnipeetud tulumaksu ning dividendi aluseks olevalt kasumiosalt väliriigis tasutud tulumaksu.
Kui mitteresident on Eestis registreeritud püsiva tegevuskoha kaudu enne 2000. aasta 1. jaanuari, 2003. või 2004. aastal saanud dividendi residendist äriühingult ning dividendi saajale kuulus dividendi maksmise ajal vähemalt 20% dividendi maksja aktsiatest, osadest või häältest, võib dividendi saaja TuMS-i § 53 lg 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust maha arvata summa, mis vastavalt § 53 lg 4 alusel maksukohustuse tekkimise ajale võrdub kehtiva maksumääraga residendist äriühingult saadud dividendile.
Enne 1. jaanuari 2009 saadud intressilt ja litsentsitasult makstud välisriigi tulumaksu suhtes rakendatakse kuni nimetatud kuupäevani kehtinud tulumaksuseaduse § 54 lg-s 53 ja § 54 lg 54, mille kohaselt võidakse Hispaanias, Kreekas, Leedus, Lätis, Poolas, Portugalis, Slovakkias või Tšehhis litsentsitasult ning Kreekas, Leedus, Lätis, Poolas või Portugalis intressilt kinnipeetud tulumaksu maha arvata mitteresidendist äriühingu püsiva tegevuskoha TuMS-i § 53 lõike 4 alusel tasumisele kuuluvast tulumaksust, kui maksmise ajal ning sellele vahetult eelnenud kaheaastase või pikema perioodi jooksul on osalus vähemalt 25%.
Siiski ei arvata Eestis tasumisele kuuluvast tulumaksust maha rohkem kui 21/79 litsentsitasu summast enne maksude mahaarvamist. Maha võib arvata ainult selle osa välisriigi tulumaksust, mille tasumine oli vastava riigi seaduse või välislepingu alusel kohustuslik.
Enne 1. jaanuari 2009 saadud tulu suhtes kohaldatakse kuni nimetatud kuupäevani kehtinud tulumaksuseaduse § 53 lg 41 ning § 54 lõikeid 5 - 54 (TuMS-i § 61 lg 33).
Kui mitteresident on resident riigis, kellega Eesti on sõlminud kehtiva maksulepingu, kohaldatakse püsiva tegevuskoha maksustamisel maksulepingutest tulenevaid soodustusi. Maksulepingute artiklis 7 sätestatu kohaselt saab mitteresidendi äritegevuse tulusid maksustada Eestis vaid juhul, kui mitteresidendi äritegevus toimub Eestis asuva püsiva tegevuskoha kaudu. Kui maksulepinguriigi residendil ei ole Eestis tekkinud püsivat tegevuskohta maksulepingu mõttes, siis maksustamine TuMS-i § 53 lg 4 alusel ei rakendu, kuna maksuleping seda ei luba. Püsiva tegevuskoha registreerimise kohustus Eesti seaduste kohaselt maksulepingu sätted ei mõjuta.
Eestis tööandjana tegutsev mitteresident on TuMS-i § 40 lg 1 kohaselt tulumaksu kinnipidaja. TuMS-i § 40 lg 3 kohaselt on mitteresidendist tööandja (nii füüsiline isik kui ka juriidiline isik, isegi juhul, kui ei ole registreeritud püsivat tegevuskohta) kohustatud pidama palgalt ja muudelt tasudelt ning juriidilise isiku juhtimis- ja kontrollorgani liikme tasudelt kinni tulumaksu. Tulumaksu kinnipidaja on kohustatud esitama deklaratsiooni vormi TSD lisa 1 või 2. Mitteresidendist tööandja deklareerib ja maksab maksud füüsilisele isikule tehtud erisoodustustelt (TSD lisal 4).
Mitteresidendist tööandja (kes ei ole kohustatud registreerima füüsilisest isikust ettevõtjana, ega mitteresidendist juriidilise isiku püsivat tegevuskohta) registreeritakse maksuhalduri juures tööandjana. Mitteresidendist tööandja deklareerib ja maksab väljamaksetelt ka sotsiaalmaksu, töötuskindlustusmakset ja kogumispensioni makset.
Eestis on tulumaksu määr 21%.
Kinnipeetava tulumaksu määr on 10% järgnevatelt väljamaksetelt:
mitteresidendile makstavalt litsentsitasult
mitteresidendist kunstnikule või sportlasele Eestis toimunud tegevuse eest makstavalt tasult, samuti kunstniku või sportlase Eestis toimunud tegevuse eest mitteresidendist või füüsilisest isikust kolmandale isikule makstavalt tasult
mitteresidendile Eestis osutatud teenuste eest makstavalt tasult
täiendavalt kogumispensionilt TuMS-i § 21 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustel
Tulumaks peetakse reeglina kinni väljamakse tegemisel.
Kui välislepingus on mitteresidendile tehtavalt väljamakselt tulumaksu kinnipidamisel ette nähtud tulumaksuseaduses toodud määradest väiksemad määrad, kohaldatakse neid väljamakse tegemisel juhul, kui tulumaksu kinnipidaja esitab Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule maksu- tollikeskusele koos deklaratsiooniga TSD tulu saajat ja tema residentsust tõendava dokumendi (vormi TM3). Nimetatud dokumenti ei pea esitama, kui andmed tulu saaja ja tema residentsuse kohta on kantud maksukorralduse seaduses sätestatud maksukohustuslaste registrisse.
Maksulepingust enammakstud tulumaksu tagastamise korral saab mitteresident välislepingus sätestatust enammakstud tulumaksu tagasi taotleda, esitades maksuhaldurile (Põhja maksu- ja tollikeskusele, Endla 8, Tallinn) taotluse vormil TM3, täites ka vormi TM3 osa IV (või samu andmeid sisaldava tulumaksu tagastamise taotluse). Taotlusele lisatakse vajalikud lisadokumendid, mis kinnitavad enammakstud tulumaksu tasumist. Kui aga välislepingust tulenevat soodsamat määra kohaldatakse kohe väljamakse tegemisel, siis enammakstud tulumaksu ei teki ning vormi TM3 osa IV täita pole vaja.
Tulumaksu määr on 21/79:
füüsilisele isikule tehtud erisoodustustelt
residendist juriidilise isiku poolt tehtud kingitustelt, annetustelt ja vastuvõtukuludelt
jaotatud kasumilt
ettevõtlusega mitteseotud kuludelt ja väljamaksetelt
Veel selles kategoorias: « Tulumaksumäär ja maksuvaba tulu suurus 2011. aastal Olulisemad muudatused siirdehinna ja tehingu turuväärtuse erinevuse maksustamisel 2011. aastal »