ÕPPEKAVA | TALI PÕHIKOOL – LASTEAED
TALI PÕHIKOOL-LASTEAED KOOLI ÕPPEKAVA
Tali Põhikool-Lasteaia (edaspidi „Kooli“) õppekava kehtestatakse „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse“ § 17 lg 2, Vabariigi Valitsuse 06.01.2011. a määruse nr 1 „Põhikooli riikliku õppekava“ § 24 alusel.
Kooli õppekava on koostatud Vabariigi Valitsuse 06.01.2011. a määruse nr 1 „Põhikooli riikliku õppekava ja Vabariigi Valitsuse 08.03.2001. a määruse nr 89 „Laste liikluskasvatuse kord“ § 7 alusel.
Kooli õppekava on koolis õpingute (õppe- ja kasvatustegevuse) alusdokument.
Kooli õppekava terviktekst on kättesaadav veebilehel ja õpetajate toas.
Kooli õppekava koosneb üldosast ja lisadest. Lisades esitatakse ainevaldkondade kavad. Ainevaldkonna kavas kirjeldatakse üldised alused ainevaldkonna rakendamiseks ja ainevaldkonna kohustuslike õppeainete ainekavad.
Tali Põhikool-Lasteaia kooliastmed on – I kooliaste-1.-3. klass, II kooliaste- 4.-6. klass.
2. Kooli väärtused ja eripära
Säilitada kodulähedane loovust ja arengut soodustav õpi- ja arengukeskkond, kus pannakse alus õpioskustele, positiivsele ellusuhtumisele, ühiskonnas kehtivatele käitumis- ja kõlblusnormidele ning elukestvale õppele.
Võimaldada õpilastele mitmekülgset võimetele vastavat haridust õppimist motiveerivas õpikeskkonnas, mis tagab head eeldused edasiõppimiseks põhikooli III kooliastmes.
Kooli põhiväärtuseks on tema õpilased ja õpetajad, kelle koostöö põhineb soovil õppida ja õpetada, loovusel ja positiivsel eluhoiakul.
Hinnatakse asjatundlikkust ja soovi panustada kooli jätkusuutlikku arengusse.
Ollakse mõistvad, sõpalikud ja nõudlikud.
Stimuleeritakse meeskonnatööd ja sellest tekkivat positiivset sünergiat
kooliperes.
väikesed klassikomplektid ja lasteaiarühm võimaldavad õpetajal läheneda igale lapsel individuaalselt;
üritustel on alati kaasatud kõik lapsed, sõltumata nende võimekusest;
iga laps on väärtustatud;
koolis tegutseb Kilingi-Nõmme Muusikakooli filiaal.
Traditsioonid, hea mikrokliima, huviringid ja turvaline õpikeskkond toetavad riiklike õppekavade eesmärkide täitmist. Oluliseks peetakse koostööd lastevanematega ja valla teiste haridusasutustega. Hubane koolihoone , seda ümpitsev park ja loodus loovad hea ning rahuliku õpi- ja kasvukeskkonna. Seda asjaolu on kooli eripära kujundamisel püütud ära kasutada: õppekäigud looduses, õues-õpe, koostöö RMK ning Nigula LK-alaga. Kooli traditsioonid ja huvitegevuse põhisuunad on välja kujunenud aastatega.
3. Õppe- ja kasvatuseesmärgid ning põhimõtted
3.1. Põhihariduse alusväärtused
3.2. Kooli sihiseade
Koolil on nii hariv kui ka kasvatav ülesanne. Kool aitab kaasa õpilaste kasvamisele loovateks, mitmekülgseteks isiksusteks, kes suudavad ennast täisväärtuslikult teostada erinevates rollides perekonnas, tööl ja avalikus elus.
Kool toetab põhiliste väärtushoiakute kujunemist. Õpilane mõistab oma tegude aluseks olevaid väärtushinnanguid ja tunneb vastutust tegude tagajärgede eest. Algkoolis luuakse alus enese määratlemisele eneseteadliku isiksusena, perekonna, rahvuse ja ühiskonna liikmena, kes suhtub sallivalt ja avatult maailma ja inimeste mitmekesisusse.
Kool aitab õpilasel jõuda selgusele oma huvides, kalduvustes ja võimetes ning tagab valmisoleku õpingute jätkamiseks järgneval haridustasemel ja elukestvaks õppeks. Tagab head eeldused edasiõppimiseks põhikooli 7. klassis.
Ürituste kavandamisel lähtutakse üldpädevustest ja väärtuskasvatusest.
3.3. Pädevused
Kooli õppekava tähenduses on pädevus asjakohaste teadmiste, oskuste ja hoiakute kogum, mis tagab suutlikkuse teatud tegevusalal või -valdkonnas tulemuslikult toimida. Pädevused jagunevad üld- ja valdkonnapädevusteks.
Kooli õppekava taotleb õpilastel järgmiste üldpädevuste kujunemist:
kultuuri- ja väärtuspädevus:
arvestab üldkehtivaid moraalinorme;
arvestab teiste inimestega;
tunnetab kuuluvust kollektiivi;
tajub ja väärtustab seotust loodusega;
oskab hinnata oma ja teiste maade kultuuri;
oskab väärtustada loomingut ja kujundada ilumeelt;
sotsiaalne ja kodanikupädevus:
on vastutustundlik ja täidab lubadusi;
suudab ja oskab teha koostööd;
on tolerantne.
enesemääratluspädevus:
mõistab ja tunnistab oma nõrkusi ja tugevusi;
saab aru tervete eluviiside tähtsusest;
oskab täiskasvanule märku anda oma terviseprobleemidest;
oskab pakkuda lahendusi suhtlemisel tekkida võivatele probleemidele;
julgeb küsida abi.
õpipädevus:
oskab organiseerida õpitegevust ja otsida vajalikku informatsiooni;
oskab organiseerida õpikeskkonda ja otsida õppimiseks vajalikku teavet;
oskab teha lihtsat eneseanalüüsi;
oskab kasutada saadud-õpitud teadmisi ja neid rakendada;
suhtluspädevus:
tuleb toime erinevate olukordadega ja suudab suhelda erinevate inimestega;
oskab oma arvamust avaldada ja seda põhjendada;
loeb eakohast kirjandust;
suudab kirjutada eakohaseid tarbe-ja loovtekste;
hindab õigekeelsust.
matemaatika-, loodusteaduste ja tehnoloogiapädevus:
oskab kasutada õpitut vajalikes elu- ja tegevusvaldkondades;
tunneb eakohast terminoloogiat;
mõistab tehnoloogia piiranguid ja võimalusi;
kasutab tehnoloogiat eesmärgipäraselt.
ettevõtlikkuspädevus:
suudab ideid luua ja neid ellu viia, kasutades oma teadmisi ja oskusi;
suudab seada eesmärke ja neid teostada;
osaleb ühistegevustes ja abistab korraldajaid võimetekohaselt;
suudab kohaneda muutustega.
digipädevus:
suudab kasutada infotehnoloogiat nii töö, meelelahutuse kui suhtlemise eesmärgil;
oskab kasutada IKT vahendeid info saamiseks, hindamiseks, salvestamiseks, loomiseks, esitamiseks ja vahetamiseks ning koostöövõrkudes osalemine Interneti teel;
teab digikeskkonna ohtusid ning oskab kaitsta oma privaatsust, isikuandmeid ja digitaalset identiteeti;
järgib digikeskkonnas samu moraali- ja väärtuspõhimõtteid nagu igapäevaelus.
Lähedase eesmärgiseade ja õppesisuga õppeained moodustavad ainevaldkonna.
Ainevaldkonna õppeainete õpetamise peamine eesmärk on vastava valdkonnapädevuse kujunemine, mida toetavad õppeainete eesmärgid ja õpitulemused. Valdkonnapädevuse kujunemist toetavad lõiming teiste ainevaldkondade õppeainetega ning tunni- ja kooliväline tegevus.
Valdkonnapädevuste kirjeldused on esitatud ainevaldkondade kavades.
Kooliastmetes taotletavad pädevused kirjeldavad kokkuvõtvalt õpilase arengut eakohaste üldpädevuste ja valdkonnapädevuste ning õpitulemuste omandatuse kaudu.
3.3.1. I kooliastmes taotletavad pädevused
mõistab ja kasutab õpitavas võõrkeeles igapäevaseid ära õpitud väljendeid ja lihtsamaid fraase;
oskab ohtlikke olukordi vältida ja ohuolukorras abi kutsuda, oskab ohutult
liigelda;
teab, kelle poole erinevate probleemidega pöörduda, ning on valmis seda
3.2.2. II kooliastmes taotletavad pädevused
Teises kooliastmes lõpus õpilane:
hindab harmoonilisi inimsuhteid, mõistab oma rolli pereliikmena, sõpana,
kaaslasena ja õpilasena; peab kinni kokkulepetest, on usaldusväärne ning
vastutab oma tegude eest;
oskab oma tegevust kavandada ja hinnata ning tulemuse saavutamiseks vajalikke
tegevusi valida ja rakendada, oma eksimusi näha ja tunnistada ning oma tegevust
korrigeerida;
väärtustab säästvat eluviisi, oskab looduses käituda, huvitub loodusest ja looduse uurimisest;
on leidnud endale sobiva harrastuse.
4. Õppimise käsitus ja õppekeskkond
4.1. Õppimise käsitlus
Kooli õppekavas käsitatakse õppimist väljundipõhiselt, rõhutades muutusi õpilase või õpilaste rühma käitumisvõimes. Konkreetsemalt tähendab see selliste teadmiste, oskuste, vilumuste, väärtushoiakute ja -hinnangute omandamist, mis on vajalikud igapäevaelus toimetulekuks.
Õppimise psühholoogiliseks aluseks on kogemus, mille õpilane omandab vastastikuses toimes füüsilise, vaimse ja sotsiaalse keskkonnaga. Kogemusi omandades muutub õpilase käitumine eesmärgipärasemaks.
Õpilane on õppeprotsessis aktiivne osaleja, kes võtab võimetekohaselt osa oma õppimise eesmärgistamisest, õpib iseseisvalt ja koos kaaslastega, õpib oma kaaslasi ja ennast hindama ning oma õppimist analüüsima ja juhtima. Uute teadmiste omandamisel tugineb õpilane varasematele ning konstrueerib uue teabe põhjal enda teadmised. Omandatud teadmisi rakendatakse uutes olukordades, probleemide lahendamisel, valikute tegemisel, väidete õigsuse üle arutledes, oma seisukohti argumenteerides ning edasiste õpingute käigus.
Õppimine on elukestev protsess, milleks vajalikud oskused ja tööharjumused kujunevad põhihariduse omandamise käigus.
Õppekeskkond kindlustatakse koolis õppekava alusel toimuva süstemaatilise ja sihipärase õppe- ja kasvatustegevusega ning õppekeskkonnaks on ka kodu ja laiemas elukeskkonnas toimivad mõjutused.
kasutatakse nüüdisaegset ja mitmekesist õppemetoodikat, -viise ja -vahendeid (sealhulgas suulisi ja kirjalikke tekste, audio- ja visuaalseid õppevahendeid, aktiivõppemeetodeid, õppekäike, õues- ja muuseumiõpet jms);
4.1.1. I kooliastme õppe ja kasvatuse rõhuasetused
Õpetaja olulisim ülesanne on toetada iga õpilase eneseusku ja õpimotivatsiooni. Sõltuvalt õpilaste ettevalmistusest võib kasutada aineõpetuslikku tööviisi või üld- ja aineõppe kombineeritud varianti.
4.1.2 II kooliastme õppe ja kasvatuse rõhuasetused
Teises kooliastmes on õpetuse ja kasvatuse põhitaotluseks vastutustundlike ja iseseisvate õpilaste kujunemine. Õppetöös on oluline äratada ja säilitada õpilaste huvi õppekavaga hõlmatud teadmis- ja tegevusvaldkondade vastu.
õpimotivatsiooni hoidmisele ja tõstmisele, seostades õpitut praktikaga ning
võimaldades õpilastel teha valikuid, langetada otsuseid ja oma otsuste eest
vastutada;
4.2 Õppekeskkond
Õppekeskkonnana mõistetakse õpilasi ümpitseva vaimse, sotsiaalse ja füüsilise keskkonna kooslust, milles õpilased arenevad ja õpivad. Õppekeskkond toetab õpilase arenemist iseseisvaks ja aktiivseks õppijaks, kannab põhihariduse alusväärtusi ja oma kooli vaimsust ning säilitab ja arendab edasi paikkonna ja koolipere traditsioone.
Kool korraldab õppe, mis kaitseb ning edendab õpilaste vaimset ja füüsilist tervist.
luuakse vastastikusel lugupidamisel ja üksteise seisukohtade arvestamisel
põhinevad ning kokkuleppeid austavad suhted õpilaste, vanemate, õpetajate, kooli
töötajate ning teiste õpetuse ja kasvatusega seotud osaliste vahel;
koheldakse kõiki õpilasi eelarvamusteta, õiglaselt ja võrdõiguslikult,
austades nende eneseväärikust ning isikupära;
märgatakse ja tunnustatakse kõigi õpilaste pingutusi ja õpiedu;
luuakse õpilastele võimalusi näidata initsiatiivi, osaleda otsustamises ning
tegutseda nii üksi kui ka koos kaaslastega;
luuakse õhkkond, mida iseloomustab abivalmidus ning üksteise toetamine õpi-
ja eluraskuste puhul;
luuakse õhkkond, mis rajaneb inimeste usalduslikel suhetel, sõpalikkusel ja
heatahtlikkusel;
korraldatakse koolielu inimõigusi ja demokraatiat austava ühiskonna
mudelina, mida iseloomustavad kooliperes jagatud ja püsivad alusväärtused ning
heade ideede ja positiivsete uuenduste toetamine;
korraldatakse koolielu lähtudes rahvusliku, rassilise ja soolise
võrdõiguslikkuse põhimõtetest.
kasutatavate rajatiste ja ruumide sisustus ning kujundus on õppe seisukohast
otstarbekas;
õppes on võimalused kasutada internetiühendusega arvutit ja esitlustehnikat
ning õpilastel on võimalus kasutada aleviku raamatukogu;
kasutatavate rajatiste ja ruumide sisustus on turvaline ning vastab
tervisekaitse- ja ohutusnõuetele;
kasutatakse eakohast ning individuaalsele eripärale kohandatavat õppevara,
sealhulgas nüüdisaegseid info- ja kommunikatsioonitehnoloogiatel põhinevaid
õppematerjale ja -vahendeid;
on olemas kehalise tegevuse ning tervislike eluviiside edendamise võimalused
nii koolitundides kui ka tunniväliselt.
Õpet korraldatakse ka väljaspool kooli ruume (sealhulgas kooliõues, looduses, muuseumides, arhiivides, keskkonnahariduskeskustes, ettevõtetes ja asutustes) ning virtuaalses õppekeskkonnas.
5.1. Ainevaldkonnad
5.2. Ainekavad
Ainekavades esitatakse nii kooliastmete õpitulemused kui ka õpitulemused õppeteemade läbimisel või osaoskuseti. Õpitulemused toetavad valdkonnapädevuste kujunemist. Väärtushoiakuid väljendavaid õpitulemusi numpiliselt ei hinnata, vaid antakse nende saavutatuse kohta õpilasele sõnalist tagasisidet.
Õppekavas on esitatud järgmised kohustuslike õppeainete ainekavad:
võõrkeel: A-võõrkeel B- võõrkeel (lisa 2);
loodusained: loodusõpetus (lisa 4);
tehnoloogia: tööõpetus; käsitöö ja kodundus; tehnoloogiaõpetus (lisa 7);
Kooli õppekavas on esitatud valikõppeaine ainekavad:
informaatika ainekava (lisa 9).
A-võõrkeelena õpitakse inglise keelt;
B-võõrkeelena õpitakse vene keelt.
Kõigi õppeainete õppekeeleks on eesti keel, võõrkeelt õpitakse valdavas osas samas võõrkeeles.
5.3.Tunnijaotusplaan
Kooli õppe ja kasvatuse põhivorm on õppetund. Õppetunnid toimuvad koolis või väljaspool kooli õuesõppe, ekskursiooni või õppekäiguna. Õpe on korraldatud traditsioonilisel viisil: kõiki kohustuslikke õppeaineid õpitakse kogu õppeaasta vältel.
Õpilaste suurim lubatud nädalakoormus on:
klassis – 20 õppetundi;
klassis – 23 õppetundi;
klassis – 25 õppetundi;
klassis – 28 õppetundi;
klassis – 30 õppetundi.
I kooliastme ( 1.-3. klass) tunnijaotusplaan
Koolis kokku
Kusti- ja tööõpetus
Lubatud maksimum
II Kooliastme (4. – 6. klass) tunnijaotusplaan
Tööõpetus, käsitöö ja kodundus ja tehnoloogiaõpetus
Vaba tunniressurssi kasutatakse I kooliastmes 8 tundi ja II kooliastmes 10 tundi (vt.tunnijaotusplaani).
Kool võimaldab õpilastele õppe informaatika valikaines. Aine õpetamise maht määratakse kindlaks igaks õppeaastaks kinnitatavas tunnijaotusplaanis arvestades õpilaste ja nende vanemate soove.
6. Lõimingu ja läbivate teemade käsitlemise põhimõtted
Õppetegevus ja selle tulemused kujundatakse tervikuks lõimingu kaudu. Lõiming toetab õpilaste üld- ja valdkonnapädevuste kujunemist. Lõimingu saavutamist kavandab kool kooli õppekava arenduse ning õppe- ja kasvatustegevuse planeerimise käigus.
Õppe lõimimine saavutatakse erinevate ainevaldkondade õppeainete ühisosa järgimisel, õppeainete, koolisiseste projektide ja läbivate teemade ühiste temaatiliste rõhuasetuste, õppeülesannete ning -viiside abil.
6.1. Läbivad teemad
6.1.1. Elukestev õpe ja karjääri planeerimine
Kool toetab õpilase kujunemist isiksuseks, kes on valmis õppima kogu elu, täitma erinevaid rolle muutuvas õpi-, elu- ja töökeskkonnas ning kujundama oma elu teadlike otsuste kaudu, sealhulgas tegema mõistlikke kutsevalikuid.
I kooliastmes aidatakse mänguliste tegevuste abil õpilasel kujundada ning õppida tundma ennast ja lähiümpuse töömaailma, tuginedes õpilase kogemustele igapäevaelust. Õpilasele tutvustatakse erinevaid tegevusalasid ja ameteid, nende olulisust ning omavahelisi seoseid.
II kooliastmes keskendutakse õpilase sotsiaalsetele ja toimetulekuoskustele, oma huvide ja võimete tundmaõppimisele ning arendamisele. Eesmärk on aidata õpilasel kujundada põhilisi õpioskusi, empaatiavõimet ning suhtlemis- ja enesekontrollioskusi. Õpilasele tutvustatakse erinevaid elukutseid ja töid ning nende seost inimeste individuaalsete eelduste ja huvidega.
teadvustama oma huve, võimeid ja oskusi, mis aitavad kaasa adekvaatse enesehinnangu kujunemisele;
kujundama valmisolekut elukestvalt õppida;
tutvuma erinevate ametite ja elukutsetega ning kodukoha ettevõtlusega.
6.1.2. Keskkond ja jätkusuutlik areng
Kool toetab õpilase kujunemist sotsiaalselt aktiivseks, vastutustundlikuks ja keskkonnateadlikuks inimeseks, kes hoiab ja kaitseb keskkonda ning väärtustab jätkusuutlikkust.
I kooliastmes tuginetakse õpilase kogemustele, igapäevaelu nähtustele ning looduse vahetule kogemisele. Õppe ja kasvatuse kaudu taotletakse õpilase keskkonnataju kujunemist, pööratakse tähelepanu kodu- ja kooliümpuse keskkonnaküsimustele ning tegutsemisviisidele, mille abil on keskkonnaprobleeme võimalik praktiliselt ära hoida ja lahendada.
II kooliastmes keskendutakse peamiselt koduümpuse ja Eesti keskkonnaprobleemide käsitlemisele. Arendatakse keskkonnaalast otsustamisoskust, säästvat suhtumist ümpitsevasse ja elukeskkonna väärtustamist, õpitakse teadvustama end tarbijana ning toimima keskkonda hoidvalt. Eesmärk on kujundada arusaama loodusest kui terviksüsteemist.
aru saama loodusest kui terviksüsteemist, inimese ja teda ümpitseva keskkonna vastastikustest seostest ning inimese sõltuvusest loodusressurssidest;
aru saama inimtegevusega kaasnevatest mõjudest;
arutlema keskkonnaprobleemide üle kodukoha, Eesti kui ka üleilmsel tasandil, kujundama isiklikke keskkonnaalaseid seisukohti ning pakkuma lahendusi keskkonnaprobleemidele;
kasutama loodussäästlikke ja jätkusuutlikku arengut toetavaid tegutsemisviise; hindama ning vajaduse korral muutma oma tarbimisvalikuid ja eluviisi.
6.1.3. Kodanikualgatus ja ettevõtlikkus
Kool toetab õpilase kujunemist aktiivseks ning vastutustundlikuks kogukonna- ja ühiskonnaliikmeks, kes mõistab ühiskonna toimimise põhimõtteid ja mehhanisme ning kodanikualgatuse tähtsust, tunneb end ühiskonnaliikmena ning toetub oma tegevuses riigi kultuurilistele traditsioonidele ja arengusuundadele.
I kooliastmes antakse õpilastele koostöö ja ühiste otsuste tegemise kogemusi. Selleks on õpilaste vabatahtlik tegevus, nt talgutöö, ühisürituste korraldamine vms. Õpilastele tutvustatakse kodukandi ettevõtteid, noorteühinguid ja teisi vabatahtlikke organisatsioone jne., kes korraldavad kogukonnas üldkasulikke tegevusi, milles õpilased saavad osaleda.
II kooliastmes on oluline toetada õpilase initsiatiivi ning pakkuda talle võimalusi ja abi ühisalgatusteks. Õpilasi innustatakse iseseisvalt tegutsema ühise eesmärgi nimel ning võtma sellega kaasnevat vastutust ja kohustusi. Oluline on suunata õpilasi leidma probleemidele jõukohaseid ja loomingulisi lahendusi ning aidata neil kogeda koos tegutsemise kasulikkust ja vajalikkust.
tundma õppima ja kaitsma enda ja teiste õigusi ning mõistma nendega kaasnevat vastutust ja kohustusi.
6.1.4. Kultuuriline identiteet
Kool toetab õpilase kujunemist kultuuriteadlikuks inimeseks, kes mõistab kultuuri osa inimeste mõtte- ja käitumislaadi kujundajana ning kultuuride muutumist ajaloo vältel, kellel on ettekujutus kultuuride mitmekesisusest ja kultuuriga määratud elupraktikate eripärast ning kes väärtustab omakultuuri ja kultuurilist mitmekesisust ning on kultuuriliselt salliv ja koostööaldis.
I kooliastmes pakutakse õpilasele võimalust osaleda oma kultuurikeskkonna tavades ja kogeda sellega seonduvaid emotsioone. Õpilasel aidatakse jõuda mõistmiseni, et teatud tavad ja kombed on omased teatud kultuurile. Õppe ja kasvatusega kujundatakse meie kultuuriruumis üldiselt tunnustatud käitumisharjumusi, toetatakse uudishimu uue ja erineva suhtes ning positiivset
suhtumist sellesse. Õpilaste erinevaid kogemusi kokku viies saavutatakse üldpilt oma kultuurist ja selle kokkupuudetest teiste kultuuridega.
II kooliastmes kujundatakse positiivseid hoiakuid erinevate kultuuride ja inimeste suhtes ning vältida eelarvamuste tekkimist.Õpitakse respekteerima erisusi ja hindama neid kui kultuurilist mitmekesisust ning kultuuride vastastikuse rikastamise vahendit. Leitakse võimalusi, kus õppija saab rakendada oma teadmisi ja oskusi omakultuuri tutvustamiseks erinevate ürituste kaudu.
tundma õppima mineviku ja nüüdisaja ühiskondade kultuurilist mitmekesisust;
6.1.5. Teabekeskkond
Kool toetab õpilase kujunemist teabeteadlikuks inimeseks, kes tajub ja teadvustab ümpitsevat teabekeskkonda, suudab seda kriitiliselt analüüsida ning toimida selles oma eesmärkide ja ühiskonnas omaksvõetud kommunikatsioonieetika järgi.
I kooliastmes on keskmes õpilase igapäevane teabekeskkond. Õpetaja abil ja kaaslaste toel harjutakse kirjeldama oma tegevust teabekeskkonnas. Õpilane õpib mõistma temale suunatud teadete suhtluseesmärki ning eristama olulisi teateid ebaolulistest.
II kooliastmes on käsitluse keskmes avalikus ja privaatses ruumis toimimise seaduspärasused ning põhiliste kommunikatsiooniformaatide tundmaõppimine. Õpilane harjub internetis
liikudes eristama avalikku ja isiklikku sfääri ning valima selle põhjal õiget suhtlusviisi. Teise kooliastme jooksul harjutakse lugema ja kuulama uudist kui üht ajakirjanduse põhilist tekstiliiki, hindama selle kvaliteeti ning tuvastama uudises puuduvat teavet.
valima sobivat suhtlus- ning sidekanalit olenevalt olukorrast ja vajadusest;
leidma sobivat teavet;
6.1.6. Tehnoloogia ja innovatsioon
Kool toetab õpilase kujunemist uuendusaltiks ja nüüdisaegseid tehnoloogiaid eesmärgipäraselt kasutada oskavaks inimeseks, kes tuleb toime kiiresti muutuvas tehnoloogilises elu-, õpi- ja töökeskkonnas.
I kooliastmes õpitakse tundma infotehnoloogia kasutamise põhivõtteid, vormistades arvutiga loovtöid.
II kooliastmes põhineb õpetus eelkõige kooli ja õppetööga seonduvatel praktilistel ülesannetel, mis eeldavad tehnoloogia rakendamist erinevates ainetundides või huvitegevuses.
arendama loovust, koostööoskusi ja algatusvõimet uuenduslike ideede rakendamisel erinevates projektides;
mõistma IKT kaasnevaid ohte.
6.1.7. Tervis ja ohutus
Kool toetab õpilase kujunemist vaimselt, emotsionaalselt, sotsiaalselt ja füüsiliselt terveks ühiskonnaliikmeks, kes on võimeline järgima tervislikku eluviisi, käituma turvaliselt ning kaasa aitama tervist edendava turvalise keskkonna kujundamisele.
Tervisekasvatus põhineb õpilaste tervisega seonduvate teadmiste ja hoiakute ning sotsiaalsete toimetulekuoskuste arendamisel.
Vabariigi Valitsuse 08.03.2001. a määrusega nr 89 „Laste liikluskasvatuse kord“ § 5 lg 3-5 on esitatud liikluskasvatuse sisu kooliastmeti:
I kooliastmes on liikluskasvatuse sisuks jalakäija ja jalgratturi ohutu liiklemise, käitumise ja liikluses toimetuleku õpetamine, lähtudes eelkõige lapse koduümpuse liikluskeskkonnast;
II kooliastmes on liikluskasvatuse sisuks erinevate liiklusolukordade selgitamine lapse enda ja teiste liiklejate seisukohalt ning linna ja maapiirkonna teedel ohutu liiklemise õpetamine.
Õppekäikudel jälgitakse liikluseeskirju, tutvustatakse süsteemselt käitumist üksi, grupina liikudes või bussis sõites. Liiklusteemasid käsitletakse inimeseõpetuse tundides ja läbiva teemana kõikides ainetundides. Klassijuhataja planeerib oma töökavasse vähemalt 4 tundi (I koolistmes) ja vähemalt 2 tundi (II kooliastmes) , kus ta käsitleb liiklus-teemasid. Peateemaks on liiklemine
jalakäijana, ohud kooliteel, kaitsevahendid ja käitumine ohu korral, hädaabi number 112. Koolis on võimalik omandada liiklusteadmisi ja sooritada jalgratturi eksam.
I kooliastmes pannakse rõhk tervislike ja ohutute käitumisviiside kujundamisele. Tähtis on , et õpilane mõistaks ohu olemust ja selle tekkepõhjusi oma igapäevases keskkonnas ning omandaks oskused käituda ohutult ja turvaliselt.
II kooliastmes pööratakse tähelepanu eelkõige vastavasisuliste väärtushinnangute kujundamisele ja levinuma riskikäitumise ärahoidmisele (käitumine, millega kaasnevad nt vigastused, ohu tekkimine, alkoholi jt uimastite kuritarvitamine, suitsetamine, seksuaalne riskikäitumine, ebatervislik toitumine, vähene kehaline aktiivsus ja kehaline ülekoormus).
tervise valdkonnas:
leidma ning kasutama usaldusväärset terviseteavet ja abiteenuseid.
ohutuse valdkonnas:
6.1.8. Väärtused ja kõlblus
Kool toetab õpilase kujunemist kõlbeliselt arenenud inimeseks, kes tunneb üldinimlikke ja ühiskondlikke väärtusi ja kõlbluspõhimõtteid, järgib neid koolis ja väljaspool kooli, ei jää ükskõikseks, kui neid eiratakse, ning sekkub vajaduse korral oma võimaluste piires.
I kooliastmes on rõhk iseenda tundmaõppimisel, heade kommete omandamisel ja sellise klassikollektiivi kujundamisel, kus peetakse oluliseks õiglust, ausust, hoolivust, sallivust, inimväärikust, lugupidamist enda ja teiste vastu, lubaduste pidamist ning demokraatlikku osalemist ja rahvuslikkust.
II kooliastmes teadvustatakse ja mõtestatakse kõlbelisi norme ning kujundatakse sallivust ja lugupidamist erinevate inimeste vastu. Erinevaid vaatenurki pakkuva käsitluse kaudu taotletakse õpilase isiklike seisukohtade kujunemist humanistlike kõlbeliste normide taustal.
7. Õppekeskkonna mitmekesistamiseks kavandatud tegevused
Iga õppeaasta alguses kavandatakse ülekoolilised ja koolidevahelised projektid (üritused) kooli üldtööplaanis. Projekt on ühekordse, tähtajalise, piiratud ressurssidega ja kindlaks määratud tulemuse saavutamiseks tehtav töö.
Kõikidel projektidel on kindlaks määratud projektijuht, kelle ülesanne on koostöös projektirühmaga määratleda projekti (ürituse) eesmärgid lähtuvalt üldpädevustest. Projektil peab olema selge eesmärk ja kindlad ajapiirid.
Traditsioonilised ülekoolilised projektid on tervise- ja spordipäevad, ainepäevad, rahvakalendri ja riiklikud tähtpäevad, kooli aktused , peod jne.
Traditsioonilised koolidevahelised projektid on maakondlikud ja vabariiklikud lauluvõistlused, tantsu- ja laulupidu, spordivõistlused, aineolümpiaadid, konkursid.
Klassiruumist väljas õppetöö
Väljaspool klassiruumi tundide korraldamine on õppetöö loomulik osa, mida soosib kooli ümpuse looduskeskkond, infrastruktuur ja turvalisus ning osalus projektides. Aineõpetaja planeerib oma töös õpilaste õppetegevuse ja teostab vastavalt ilmastikuoludele.
Õppekäikudeks ja –ekskursioonideks planeerib õpetaja töökavas vajaliku aja ja teatab sellest direktorile. Koolimajast väljas toimuva õppetöö kord on kirjeldatud eraldi, arvestades sealjuures kehtivat seadusandlust.
Koolis töötavad huvialaringid toetavad õppekava elluviimist , aitavad hoida traditsioone ja arendada edasi kooli omanäolisust ning muudavad sisukamaks õpilaste vaba aja.
8. Hindamise põhimõtted ja korraldus
Koolis järgitakse õpilase hindamisel „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses“ § 29 sätestatut ning juhindutakse „Põhikooli riiklikust õppekavast“ § 19 – § 22.
8.1. Hindamise eesmärk on:
8.2. Teadmiste ja oskuste hindamise alused
Käitumise ja hoolsuse hindamisel lähtutakse kooli õppekava ja kooli kodukorra nõuetest. Õpilast, kes õpib individuaalse õppekava järgi, hinnatakse vastavalt individuaalses õppekavas ette nähtud hindamise korrale. Individuaalse õppekava järgi õppiva õpilase tööle võib teha märke „Hinnatud individuaalse õppekava alusel”.
8.3. Teadmiste ja oskuste hindamise korraldus
Kool annab õpilasele ja vanemale kirjalikku tagasisidet õpilase õpitulemuste, käitumise ja hoolsuse kohta iga õppeveerandi ning õppeaasta lõpus.
Õpilane saab oma hinnete kohta teavet õpetajatelt ja klassijuhatajalt. Lapsevanemal või eestkostjal on õigus saada teavet oma lapse hinnete kohta õpetajatelt ja klassijuhatajalt. Hinded tehakse lapsevanemale teatavaks kokkuleppel kooliga kas e-kirjaga või paberkandjal. Vähemalt kord kuus saadetakse kõigile lastevanematele hinnetelehed.
Õpitulemuste, käitumise ja hoolsuse hindamise põhimõtteid ja korda tutvustatakse õpilastele klassijuhataja poolt iga õppeaasta alguses ning lastevanematele klassi lastevanemate koosolekul, soovi korral ka individuaalselt. Õpilane saab klassi- või aineõpetajalt veerandi esimesel tunnil teada ainenõuded: mida ja millal antud õppeaines hinnatakse, milliseid hindamisvahendeid kasutatakse ja millised on hindamise kriteeriumid.
8.4 Õpitulemuste hindamine
1. klassis kasutatakse õpilase teadmiste ja oskuste hindamisel kirjeldavat sõnalist hinnangut.
2.-6. klassis hinnatakse õpilaste teadmisi, oskusi ja vilumusi viiepallisüsteemis, kus hinne «5» on «väga hea», «4» – «hea», «3» – «rahuldav», «2» – «puudulik» ja «1» – «nõrk».
Hindamine viie palli süsteemis:
8.5 Käitumise ja hoolsuse hindamine
Käitumise hindamise aluseks on kooli kodukorra täitmine ning üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnormide järgimine koolis. Hoolsuse hindamise aluseks on õpilase suhtumine õppeülesannetesse ja muudesse ülesannetesse koolis: kohusetundlikkus, töökus ja järjekindlus ülesannete täitmisel.
Käitumishindega «eeskujulik» hinnatakse õpilast, kellele üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnormide järgimine on harjumuspärane igas olukorras, kes täidab kooli kodukorra nõudeid eeskujulikult ja järjepidevalt.
Käitumishindega «hea» hinnatakse õpilast, kes järgib üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme ja täidab kooli kodukorra nõudeid.
Käitumishindega «rahuldav» hinnatakse õpilast, kes üldiselt järgib üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme ja täidab kooli kodukorra nõudeid, kuid kellel on esinenud eksimusi, mistõttu ta vajab pedagoogide ja lastevanemate tähelepanu ning suunamist.
Käitumishindega «mitterahuldav» hinnatakse õpilast, kes ei täida kooli kodukorra nõudeid ega järgi üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme, ei allu õpetajate ega lastevanemate nõudmistele. Õpilase käitumise võib hinnata «mitterahuldavaks» ka korduva põhjuseta puudumise korral või üksiku õigusvastase teo või ebakõlbelise käitumise eest.
Hoolsushindega “eeskujulik” hinnatakse õpilast, kes suhtub õppeülesannetesse alati kohusetundlikult, õpib võimetekohaselt, on õppeülesannete täitmisel püüdlik, hoolas ja iseseisev, viib alustatud töö lõpuni; täidab väga hästi klassi- ja kooliväliseid ülesandeid.
Hoolsushindega “hea” hinnatakse õpilast, kes suhtub õppeülesannetesse kohusetundlikult, on iseseisev ja hoolikas ning õpib võimetekohaselt; täidab hästi klassi- ja kooliväliseid ülesandeid.
Hoolsushinde “rahuldav” saab õpilane, kes üldiselt täidab oma õppeülesandeid, kuid ei ole piisavalt järjekindel ega õpi kõiki aineid oma tegelike võimete ja arengutaseme kohaselt; täidab klassi- ja kooliväliseid ülesandeid pärast pidevat meeldetuletamist.
Hoolsushindega “mitterahuldav” hinnatakse õpilast, kes ei õpi võimetekohaselt, suhtub õppeülesannetesse lohakalt ja vastutustundetult, ei täida tundides õpetajate nõudmisi, jätab sageli täitmata oma kodused õppeülesanded; jätab täitmata klassi- ja koolivälised ülesanded.
8.6.Kujundav hindamine
Kujundava hindamisena mõistetakse õppe kestel toimuvat hindamist, mille käigus analüüsitakse õpilase teadmisi, oskusi, hoiakuid, väärtushinnanguid ja käitumist, antakse tagasisidet õpilase seniste tulemuste ning vajakajäämiste kohta, innustatakse ja suunatakse õpilast edasisel õppimisel ning kavandatakse edasise õppimise eesmärgid ja teed.
Kujundav hindamine keskendub eelkõige õpilase arengu võrdlemisele tema varasemate saavutustega. Tagasiside kirjeldab õigel ajal ja võimalikult täpselt õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning sisaldab ettepanekuid edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpilase arengut.
Õppetunni vältel saab õpilane enamasti suulist või kirjalikku sõnalist tagasisidet õppeainet ja ainevaldkonda puudutavate teadmiste ja oskuste (sealhulgas üldpädevuste, kooliastme õppe- ja kasvatuseesmärkide ja läbivate teemade) kohta. Kogu õppepäeva vältel annavad pedagoogid õpilasele tagasisidet, et toetada õpilase käitumise, hoiakute ja väärtus- hinnangute kujunemist. Kool
reageerib juhtumitele, mis on vastuolus üldtunnustatud väärtuste ning heade tavadega.
8.7 Järelevastamise ja järeltööde sooritamise kord
Õpilasele antakse võimalus järelevastamiseks või järeltöö sooritamiseks, kui tema õpitulemus on hinnatud hindega “2” või “1” või hinne on jäetud välja panemata. Õpilasel on järelevastamiseks ja/või järeltöö sooritamiseks aega 10 tööpäeva, alates hinde teadasaamisest. Erandjuhtude korral sõlmib õpilane aineõpetajaga teistsuguse kokkuleppe. Järeltöö hindamisel võib õpetaja hindamisskaalat muuta 5–10% ulatuses.
8.8. Kokkuvõtvad hinded ja järgmisse klassi üleviimine
Kokkuvõttev hindamine on õppeveerandi või poolaasta hinnete koondamine aastahinneteks.
Kui õppeperioodi keskel on õppeaine veerandihinne või -hinnang jäänud andmata ja õpilane ei ole kasutanud võimalust järele vastata, hinnatakse aastahinde või -hinnangu väljapanekul vastaval perioodil omandatud teadmised ja oskused vastavaks hindele «nõrk» või antakse tulemustele mitterahuldav hinnang.
Õpilasele, kelle on «puudulik» või «nõrk», kellele on antud samaväärne sõnaline hinnang või on jäetud hinne välja panemata, koostatakse selles õppeaines individuaalne õppekava või määratakse mõni muu tugisüsteem (nt logopeediline abi, õpiabirühm, aineõpetaja konsultatsioon jm), et aidata omandada nõutavad teadmised ja oskused.
Veerandihinnete või -hinnangute alusel otsustab õppenõukogu, kas viia õpilane järgmisse klassi, jätta täiendavale õppetööle või klassikursust kordama. Õpilaste järgmisse klassi üleviimise otsus tehakse enne õppeperioodi lõppu.
Õpilane jäetakse täiendavale õppetööle õppeainetes, milles tulenevalt veerandihinnetest või -hinnangutest tuleks välja panna aastahinne «puudulik» või «nõrk» või samaväärne sõnaline hinnang. Täiendavale õppetööle jätmise otsustab õppenõukogu enne õppeperioodi lõppu. Täiendava õppetöö raames täidab õpilane õpetaja vahetul juhendamisel spetsiaalseid õppeülesandeid, et omandada õppekavaga nõutavad teadmised ja oskused. Täiendav õppetöö viiakse läbi pärast õppeperioodi lõppu.
Aastahinne või -hinnang pannakse välja pärast täiendava õppetöö lõppu, arvestades täiendava õppetöö tulemusi.
Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib erandjuhul jätta õpilase klassikursust kordama, kui õpilasel on kolmes või enamas õppeaines aastahinne «puudulik» või «nõrk» või samaväärne sõnaline hinnang, täiendav õppetöö ei ole tulemusi andnud ning õppekavaga nõutavate õpitulemuste saavutamiseks ei ole otstarbekas rakendada individuaalset õppekava või muid koolis rakendatavaid tugisüsteeme. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse. Õppenõukogu otsuses peavad olema esile toodud kaalutlused, mille põhjal peetakse otstarbekaks jätta õpilane klassikursust kordama.
Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib jätta klassikursust kordama õpilase, kellel on põhjendamata puudumiste tõttu kolmes või enamas õppeaines aastahinne «puudulik» või «nõrk» või samaväärne sõnaline hinnang. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse.
Punktis 5. sätestatud tähtaegu ei kohaldata õpilase suhtes, kellele on koostatud individuaalne õppekava, kus on ette nähtud erisused järgmisse klassi üleviimise ajas.
8.9. Hinde vaidlustamine ning vaidlusküsimuste lahendamine
9. Õpilaste ja vanemate teavitamise ja nõustamise korraldus
Klassi- või aineõpetajad jälgivad õpilase arengut ja toimetulekut koolis ning vajaduse korral kohandavad õpet vastavalt õpilase vajadustele. Õpilase võimete ja annete kõrgeimale võimalikule tasemele arendamiseks tuleb koolis selgitada välja õpilase individuaalsed õpivajadused, valida sobivad õppemeetodid ning korraldada diferentseeritud õpet. Kool tagab õpilasele, kellel tekib ajutine mahajäämus eeldatavate õpitulemuste saavutamisel, täiendava pedagoogilise juhendamise väljaspool õppetunde.
Õpilase arengu toetamiseks korraldatakse temaga vähemalt üks kord õppeaasta jooksul arenguvestlus, mille põhjal lepitakse kokku edasises õppes ja arengu eesmärkides.
Kool tagab õpilasele ning vanematele teabe kättesaadavuse õppe ja kasvatuse korralduse kohta ning juhendamise ja nõustamise õppetööd käsitletavates küsimustes. Peamised õppeteemad, vajalikud õppevahendid, hindamise korraldus ja planeeritavad üritused tehakse õpilasele teatavaks õppeveerandi või poolaasta alguses.
10. Õpilaste juhendamise ja hariduslike erivajadustega õpilaste õppekorralduse
Haridusliku erivajadusega õpilaste all mõeldaks logopeedilist- ja õpiabi vajavaid, individuaalse õppekava järgi õppivaid ja andekaid õpilasi. Haridusliku erivajaduse põhjuseks võib olla lapse andekus, õpiraskused, terviseseisund, puue, käitumis- ja tundeeluhäired, pikemaajaline õppest eemalviibimine, kooli õppekeele ebapiisav valdamine. Lähtuvalt põhjusest tehakse muudatusi või
kohandusi õppe sisus, -protsessis, -kestuses, ja -koormuses. Muudatused toimuvad õppekeskkonnas, õppevahendite ja –ruumide kasutamises. Valitakse sobiv suhtluskeel, kaasatakse tugipersonal ja spetsiaalse ettevalmistusega pedagoogid. Taotletavates õpitulemustes järgitakse spetsialistide soovitusi, õpetaja korrigeerib HEV õpilase õpisisu ja –eesmärke tunnikava koostades.
Kooli eesmärk on kõigi õpilaste võimetekohane arendamine, et õpilased tuleksid toime ja suudaksid omandada ettenähtud õpitulemused ja pädevused.
toetada õpilasi kooliga kohanemisel
varakult avastada õpilaste probleemid
teha koostööd lapsevanemaga ja kolleegidega
Õpiabi ja nõustamine on vajalik:
10.1. Hariduslike erivajaduste märkamine ja väljaselgitamine
Tegevused toimuvad kolmel tasandil.
I tasandi tegevused ( hõlmavad kõiki lapsi):
Klassi- või aineõpetaja märkab õpilast, kellel on tekkinud õpi- või toimetulekuraskused. Avatakse Õpilase Individuaalsuse Kaart (ÕIK).
Klassijuhataja ja aineõpetaja selgitavad välja probleemide põhjused, teostavad analüüsi, seavad vajadusel sisse arengukaardi. Samuti on võimalik tuge pakkuda õpilasele, kelle kodused sotsiaalsed olud ei võimalda täisväärtuslikult koolielust osa saada.
Õpitulemusvestluse läbiviimine, kus osalevad õpilane, aineõpetaja, klassijuhataja ja vanem. Toimub võimaluste pakkumine õpilase toetamiseks.
Kooli direktor määrab haridusliku erivajadustega õpilaste õppe koordineerija, kelle ülesandeks on haridusliku erivajadusega õpilase õppe ja arengu toetamiseks vajaliku koostöö korraldamine tugispetsialistide, andekate õpilaste juhendajate ja õpetajate vahel (edaspidi HEV koordineerija). Haridusliku erivajadusega õpilase õppe koordineerija toetab ja juhendab õpetajat haridusliku erivajaduse väljaselgitamisel ning teeb õpetajale, lapsevanemale ja direktorile ettepanekuid edaspidiseks pedagoogiliseks tööks, koolis pakutavate õpilase arengut toetavate meetmete rakendamiseks või täiendavate uuringute läbiviimiseks, tehes selleks koostööd õpetajate ja tugispetsialistidega.
Esmane järelaitamine, individuaalne töö õpilasega
Aineõpetaja konsultatsioonitundides osalemine. Aineõpetaja kohustab õpilast käima õpetaja poolt kindlaks määratud konsultatsiooni-tundides, mis on teatavaks tehtud kooli stendil ja kodulehel.
Aineõpetaja võib konsultatsiooniaegu õpilastega kokku leppida ka vastavalt vajadusele ja ametliku konsultatsiooniaja väliselt.
Koostöö lapsevanematega, vanemate pedagoogiline juhendamine. Koos selgitatakse välja eesmärgid ja tegevused õpilase õppetulemuste parandamiseks.
II tasandi tegevused arenguliste ja hariduslike erivajadustega lastega kooli
pedagoogilist-psühholoogilist hindamist;
last ja tema kasvukeskkonda puudutava lisateabe kogumist;
lapse meditsiinilisi uuringuid. Uuringute põhjal teevad õpetajad ja kooli teised spetsialistid kokkuvõtte õpilase tugevatest ja arendamist vajavatest külgedest ja annavad soovitused
edaspidiseks pedagoogiliseks tööks ja tugiteenuste rakendamiseks.
ümarlaua ( e. õppimist ja arengut toetav töörühm) kaasamine erivajadusega õpilasele sobiva õpiabi leidmiseks. Õpilaste õppimist ja arengut toetavas töörühmas osalevad: HEV koordineerija, klassijuhataja, aineõpetaja, direktor, valla sotsiaaltöötaja, Rajaleidja nõustaja Töörühma ülesanded on: õpilasele sobiva tugisüsteemi määramine, HEV õpilasega toimunud töö analüüs ja tulemustest kokkuvõtete tegemine, rühma liikmete vaheline infovahetus.
Töörühma töökorraldus:
töörühm kutsub kokku direktor HEV koordineerija ettepanekul vastavalt vajadusele;
otsused fikseeritakse töökoosoleku protokollis, kuhu märgitakse õpiraskuse kirjeldus, rakendatavad tugisüsteemid ja nendega seotud isikud.
Pikapäevarühma kasvataja kaasamine
Aineõpetaja pöördub pikapäevarühma kasvataja poole selleks, et pikapäevarühmas võimaldataks õpiraskusega õpilasele koduste õpiülesannete täitmist pikapäevarühma kasvataja järelevalve all. Pikapäevarühma kasvataja annab vajadusel infot aineõpetajale, kui õpilasel on pikapäevarühmas tekkinud iseseisvate õppeülesannete täitmisega raskusi.
Õpiabirühma suunamine
Õpiabirühma võetakse õpilane individuaalse arengu jälgimise kaardi alusel HEV koordineerija ettepanekul ja kooli direktori otsusel. Rühma määratud õpilase töökorralduse aluseks on haridusministri määrus.
Kohustuslikud konsultatsioonitunnid lapsevanemale teatamisega
Kui õpilasele on määratud mingis õppeaines kohustuslik konsultatsioon, siis saadetakse lapsevanemale selle kohta kiri allkirjastamiseks. Kirjas sisaldub konsultatsiooni toimumise aeg ja koht. Kui õpilane eirab kohustusliku konsultatsiooni nõuet, teavitab aineõpetaja koheselt klassijuhatajat, kellel on kohustus välja selgitada mittetulemise põhjus ja teavitada mitteilmumisest ka lapsevanemat. Aineõpetaja peab kohustusliku konsultatsiooni tegevuse kohta arvestust ja otsustab selle kestvuse vastavalt toimunud tööle. Veerandi lõpus esitab aineõpetaja toimunud töö kohta kirjaliku analüüsi, milles annab teada tugisüsteemi toimimisest ja tulemusest ning lisab ettepanekud järgnevaks õppeperioodiks õpiabi vajalikkuse kohta. Suunamine toimub õppenõukogu otsusega.
Individuaalse õppekava koostamine ja rakendamine
Kool võib teha õpilast õpetades muudatusi või kohandusi õppeajas, õppesisus, õppeprotsessis ja õppekeskkonnas.
Kui muudatuste või kohandustega kaasneb nädalakoormuse või õppeintensiivsuse oluline kasv või kahanemine võrreldes kooli õppekavaga või riiklikes õppekavades sätestatud õpitulemuste vähendamine või asendamine, tuleb õpilasele koostada riiklikes õppekavades sätestatud korras individuaalne õppekava.
Kui HEV õpilasele koostatud individuaalse õppekavaga nähakse ette riiklikus õppekavas sätestatud õpitulemuste vähendamine või asendamine või kohustusliku õppeaine õppimisest vabastamine, võib IÕK rakendada nõustamiskomisjoni soovitusel.
IÕK koostamisel kaasatakse vanem ning vajaduse kohaselt õpetajaid ja tugispetsialiste.
Pärnu Rajaleidja keskuse poole pöördumine, lastepsühhiaatri või -psühholoogi
konsultatsioonile suunamine
Aineõpetaja võib teha klassijuhatajale ettepaneku, et soovitada saata õpilane abi saamiseks vastava spetsialiste vastuvõtule. Klassijuhataja vahendab informatsiooni konsultatsiooni vajalikkusest koolijuhile ja lapsevanemale ning koos leitakse lahendus.
Logopeed selgitab välja, ennetab ning korrigeerib suulise ja kirjaliku kõne puuded. Kõneravi tundidest võtavad osa logopeedilist abi vajavad lapsed, eelkõige lugemis-ja kirjutamisraskustega õpilased. Vajalik on lapsevanema nõusolek.
keerukama raskusastmega ja ainekava laiendavate ülesannete andmine;
kaasahaaramisvõimalused ainetundides;
tunniväline tegevus (aineringid, projektides osalemine, klubiline tegevus, individuaalsed konsultatsioonid, loengud jms);
soovituste andmine kooliväliste võimaluste kasutamiseks;
loovtööd kunstide alal.
Õpiabi osutamise võimalused käitumisraskustega õpilastele:
vestlused õpilasega (individuaalselt või kaasatud isikutega, vajadusel klassijuhataja, aineõpetaja, lapsevanem);
vanema informeerimine olukorrast; õpilase käitumise arutelu ümarlauas;
õpilase mitterahuldava käitumise arutelu õppenõukogus, mille tulemusena õppenõukogu otsusega rakendatakse õpilasele kui käitumisraskusega õpilasele vastavaid meetmeid;
kasvatusraskustega õpilaste klassi suunamine (vajalik õppenõukogu otsus, vanema nõusolek, alaealiste komisjoni otsus).
Tugiteenuse rakendamise tulemuslikkuse kohta märgivad kõik hariduslike erivajadustega õpilastega tegelenud õpetajad ja spetsialistid õppeaasta lõpus ÕIK kaardile õpilase ainealase toimetuleku kirjelduse ja esitavad omapoolsed soovitused. Lähtuvalt eelnevast kavandatakse edasised tegevused: tugiteenuste lõpetamine, tugiteenuste jätkamine samal või tõhustatud viisil, täiendavate uuringute teostamine, tugiteenuste vahetamine või muu teenuse lisamine, ettepanek nõustamiskomisjoni suunamiseks.
III tasandi tegevused väljaspool haridusasutust
Kui koolis rakendatud tugiteenused ei osutunud tulemuslikuks, viiakse läbi täiendav uuring, mis toimub valdavalt meditsiiniasutuses arstide otsusel. Uuringu tulemused on aluseks nõustamiskomisjoni suunamisel.
Nõustamiskomisjoni soovitusel jätkub eriõpetuse ja tugiteenuste rakendamine kas tava-või eriklassi või vastava spetsiaalsusega erikooli tingimustes.
11. Karjääriõppe korraldus
Koolis tagatakse karjääriteenuste andmine läbi läbiva teema ELUKESTEV ÕPE JA KARJÄÄRI PLANEERIMINE. Aineõppesse tuuakse sobivaid teemakäsitlusi, näiteid ja projekte. Tegevused kajastatakse ainekavades ja kooli üldtööplaanis.
Oodatavad oskused ja pädevused 6. klassi lõpul:
õpilane iseloomustab iseennast;
kirjeldab oma unistusi;
nimetab kodukohas esinevaid enamtuntud ameteid, kirjeldab nende vajalikkust;
oskab kirjeldada oma vanemate tööd;
mõistab oma tegevuse ja tulemuse vahelisi seoseid;
kasutab raha lihtsamates tehingutes;
tunneb huvi ümpitseva maailma vastu, tahab õppida;
on kohusetundlik, tunnetab lubaduste pidamise olulisust.
Tunnivälise tegevusena viiakse koolis läbi elukutseid tutvustav päev. Õpetajad teevad tihedat koostööd omavahel ja lastevanematega kaasaegse töömaailma tutvustamiseks. Õppekäikudel tutvutakse lastevanemate töökohtadega.
Veerandi lõpus toimuvad töötoad, mis võimaldavad õpilasel mitme päeva jooksul õppeaastas end meelepärasel alal arendada. Juhendajateks on kutsutud oma ala entusiastid, õpetajad jne.
Toimub koostöö Pärnumaa Rajaleidja keskuse karjäärispetsialistiga.
12. Õpetaja töökava koostamise põhimõtted
Klassiõpetaja ja aineõpetaja töökava sisaldab vähemalt õppeveerandi jooksul läbitavaid peamisi teemasid, vajalikke õppevahendeid ja õppekirjandust, õppemeetodeid, hindamise korraldust ja planeeritavaid üritusi, millest õpetajad teavitavad õpilasi õppeveerandi algul.
13. Kooli õppekava uuendamise ja täiendamise kord
Kooli õppekava uuendamine või täiendamine toimub algatustaotluse alusel, mis tuleb esitada kooli direktorile kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis koos ettepanekute ja põhjendustega. Kooli õppekava uuendamist ja täiendamist võib taotleda iga asjast huvitatud isik.
Kui kooli õppekava uuendamise või täiendamise vajadus on tingitud muudatustest õigusaktides, siis algatab kooli põhimääruse muutmise kooli direktor.
Kui esitatud taotlus on asjakohane, siis kutsub direktor kokku õppekava uuendamise ja täiendamise töörühma, kes otsustab õppekava uuendamise või täiendamise vajaduse ning positiivse otsuse korral valmistab ette kooli õppekava muudatused.
Kooli õppekava muudatused tuleb töörühmal ette valmistada kooli õppekava uuendamise või täiendamise eelnõuna. Kooli õppekava uuendamise või täiendamise eelnõu peab olema kooskõlas kehtiva õigusega.
Kooli direktor esitab kooli õppekava uuendamise või täiendamise projekti enne kehtestamist arvamuse andmiseks hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule. Arvamuse küsimisel lähtub kooli direktor „Haldusmenetluse seaduses“ §-st 16.
Kooli direktor vaatab hoolekogu, õpilasesinduse ja õppenõukogu arvamused läbi. Kui hoolekogu, õpilasesindus või õppenõukogu on leidnud, et kavandatavad õppekava muudatused on vastuolus kehtiva õigusega, siis kutsub direktor kokku õppekava uuendamise ja täiendamise töörühma, kes viib kooli õppekava muudatused vastavusse kehtiva õigusega.
Kooli õppekava muudatused esitatakse kooli õppekava terviktekstis, näidates ära õppekava muutused viitega direktori käskkirja numpile ja kuupäevale, millega õppekava muudeti. Samuti märgitakse muudatuse viite juurde muudatuse jõustumise kuupäev.
LISA 1 Ainevaldkond KEEL ja KIRJANDUS
LISA 2 Ainevaldkond VÕÕRKEEL
LISA 3 Ainevalkond MATEMAATIKA
LISA 4 Ainevaldkond LOODUSÕPETUS
LISA 5 Ainevaldkond SOTSIAALAINED
LISA 6 Ainevaldkond KUNSTIAINED
LISA 7 Ainevaldkond TEHNOLOOGIA
LISA 8 Ainevaldkond KEHALINE KASVATUS
LISA 9 Valikaine INFORMAATIKA


§ 43 Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse eesmärk ja sisu
§ 44 Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse taotlemine
§ 45 Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse osutamise korraldamine
§ 46 Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse eest tasumine
§ 47 Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse osutamise lõpetamine
§ 48 Vältimatu sotsiaalabiteenuse osutamine
§ 49 Muud täiendavad sotsiaalteenused
§ 50 Sotsiaalteenuste võimaldamise üldised tingimused
§ 51 Sotsiaalteenuste taotlemise üldised tingimused
§ 52 Sotsiaalteenusele suunamise üldised tingimused
§ 53 Sotsiaalteenuse osutamise korraldamise üldised tingimused
§ 54 Sotsiaalteenuste finantseerimise, sotsiaalteenuse eest tasumise üldised tingimused
§ 55 Järelevalve ja kaebuste lahendamine
§ 56 Määruse kehtetuks tunnistamine
§ 57 Määruse rakendussätted
RT IV, 29.05.2020, 1
Vastu võetud 19.05.2020 nr 55
5) sotsiaalteenuse toetus on toetus sotsiaalteenuse omaosaluse hüvitamiseks;
6) hoolduskoormusega inimene on tööealine hooldaja, kes hooldusvajadusega pereliikme hooldamise tõttu ei saa osaleda või jätkata osalemist tööturul täis- või osalise tööajaga;
7) hooldusvajadusega inimene on 18-aastane ja vanem inimene, kes vajab järelevalvet, juhendamist ja/või abi toimingutes (kehahooldus, toitumine, liikumine), mis on vajalikud igapäevaseks toimetulekuks.
(1) Koduteenus on vallavalitsuse poolt korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on täisealise isiku iseseisva ja turvalise toimetuleku tagamine kodustes tingimustes, säilitades ja parandades tema elukvaliteeti.
(2) Koduteenuse osutaja abistab isikut järgnevates toimingutes:
(3) Kui sotsiaalhoolekande seaduse alusel on koduteenusele kehtestatud riikliku määrusega täpsustatud eesmärk, sisu ja nõuded, lähtub vallavalitsus koduteenuse korraldamisel lisaks käesoleva määrusega sätestatule ka riikliku õigusakti nõuetest.
(2) Koduteenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule andmed perekonnaliikmete ja seadusjärgsete ülalpidajate kohta.
(1) Koduteenust osutab koduteenuse osutaja, kellele makstakse töötasu valla eelarvest vastavalt lepingule.
(2) Koduteenuse osutaja esitab haridus- ja sotsiaalametile iga kuu viimaseks kuupäevaks koduteenuse aruande teenuse osutamise kohta.
(3) Koduteenuse korraldamise ja teenuse üle arvestuse pidamise eest vastutab haridus- ja sotsiaalameti teenistuja vastavalt oma pädevusele.
(2) Üldhooldusteenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule andmed teenuse taotleja seadusjärgsete ülalpidajate kohta ning kirjalik omakäeline kinnitus, et isik on nõus teenusele asuma.
(2) Teenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse § 51 lg 2-3 välja toodud andmed.
(3) Tugiisikuteenuse osutamine toimub vastavalt teenuse osutajaga sõlmitud lepingule.
(3) Tugiisik on kohustatud esitama haridus- ja sotsiaalameti teenistujale töötundide arvestuse ja sisulise aruande iga kuu viimasel tööpäeval ning teenuse eest tasutakse vallavalitsusele esitatud arve või töötundide aruande alusel.
(1) Hooldaja määramist on õigus taotleda sotsiaalhoolekandega hõlmatud raske või sügava puudega täisealisel isikul, kellele ei ole määratud eestkostjat, kuid kes oma vaimse või kehalise erivajaduse tõttu vajab oma õiguste teostamiseks ja kohustuste täitmiseks teatud toimingutes kõrvalabi.
(2) Hooldatav, kes taotleb hoolduse seadmist ja hooldaja määramist, esitab vallavalitsusele kirjaliku taotluse, milles lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule avaldab andmed hooldaja isiku kohta, kui hooldatav ise on leidnud hooldajaks sobiva isiku.
(1) Haridus- ja sotsiaalameti teenistuja kooskõlastab hooldusvajaduse hindamise käigus hooldatavaga hooldaja ülesanded.
(8) Hooldajatoetus määratakse vallavalitsuse otsusega tähtajatult, kui hooldus on seatud ja hooldaja määratud tähtajatult.
(10) Hooldajatoetus kantakse hooldajatoetuse saaja arvelduskontole jooksva kuu 25. kuupäevaks. Erandina võib hooldajatoetust välja maksta ka vallavalitsuse kassast.
(13) Haridus- ja sotsiaalamet teeb vallavalitsusele ettepaneku hooldajatoetuse maksmise jätkamise kohta 10 tööpäeva jooksul taotluse laekumisest ja uue hindamise teostamisest.
(2) Isikliku abistaja teenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule võimalusel andmed isiku kohta, keda soovitakse isiklikuks abistajaks.
(1) Iga isiku kõrvalabi vajadusest lähtuvalt selgitab haridus- ja sotsiaalameti teenistuja välja, kas taotlusel märgitud potentsiaalne isiklik abistaja on oma tavalisest elulaadist ja toimetulekust ning isikuomadustelt võimeline puudega isikule vajalikku kõrvalabi tagama ning vastab sotsiaalhoolekande seadusega isikliku abistaja teenust vahetult osutava isiku nõuetele. Vajadusel abistab vallavalitsus puudega isiku kõrvalabi vajaduse määra ning sellest tulenevatest toimingutest lähtuvalt sobiva isikliku abistaja leidmisel. Vallavalitsuse poolt pakutava isikliku abi määramiseks peab olema isikliku abistaja kirjalik nõusolek ning puudega isiku, kellele vastav isik isiklikuks abistajaks määratakse, nõusolek.
(3) Isikliku abistaja teenust osutab isiklik abistaja, kellele makstakse töötasu valla eelarvest vastavalt lepingule.
(1) Isikliku abistaja teenuse eest võib võtta kõrvalabi vajava isiku käest tasu.
(2) Tasuta isikliku abistaja teenust osutatakse üldjuhul madala sissetulekuga kõrvalabi vajavale isikule, kelle sissetulek on väiksem riigi poolt kehtestatud kahekordsest toimetulekupiirist ning kellel puuduvad seadusjärgsed ülalpidajad. Samuti osutatakse tasuta koduteenuseid isikule, kelle seadusjärgsed ülalpidajad ei ole majanduslikult võimelised täitma perekonnaseadusest tulenevat ülalpidamiskohustust.
(3) Tasulise isikliku abistaja teenuse arvestuse aluseks on kalendrikuu. Teenuse saaja tasub teenuse eest arve alusel, mille vallavalitsus esitab hiljemalt teenuste osutamise kuule järgneva kuu 10. kuupäevaks. Teenuste eest tasutakse teenuste osutamise kuule järgneva kuu 20. kuupäevaks.
(2) Varjupaigateenuse saamiseks võib isik esitada vallavalitsusele taotluse, milles märgitakse § 51 lg 2-3 välja toodud andmed, kuid vallavalitsus on kohustatud teenuse korraldama ka taotlust esitamata.
(2) Juhul, kui teenust vajav isik tuleb suunata teenusele viivitamatult, korraldab haridus- ja sotsiaalameti teenistuja abivajaja teenusele paigutamise koheselt.
(2) Turvakoduteenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse § 51 lg 2-3 välja toodud andmed.
(3) Turvakoduteenuse osutamiseks väljaspool valla poolt kohandatud turvatuba sõlmitakse vallavalitsuse ja turvakoduteenuse osutaja vahel haldusleping, milles muuhulgas märgitakse ka teenuse eest tasumise põhimõtted.
(3) Teenust osutab vallavalitsuse poolt korraldatud hanke võitja või meditsiinilise transpordi osutaja.
(1) Sotsiaaltransporditeenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule järgmised andmed:
(2) Eluruumi kohandamise teenuse taotlemiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule järgmised andmed:
(4) Haridus- ja sotsiaalameti teenistujal on õigus nõuda lisadokumente, sealhulgas täiendavate hinnapakkumiste esitamist, külastada kohandamist vajavat eluruumi koos ehitusspetsialistiga ning teha ettepanekuid säästlikumate lahenduste kasutamiseks.
(1) Haridus- ja sotsiaalameti teenistuja teeb ettepaneku toetuste menetlemise komisjonile toetuse määramise kohta.
(3) Eluruumi tagamise teenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, kus lisaks § 51 lg 2-3 välja toodule märgitakse:
(2) Võlanõustamisteenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse § 51 lg 2-3 välja toodud andmed.
§ 43. Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse eesmärk ja sisu
(1) Päevahoiuteenus on vallavalitsuse korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on turvalise keskkonna, võimetekohase aktiviseeriva tegevuse ja toimetuleku tagamine hooldusvajadusega täisealisele isikule, kes terviseseisundist ja tegevusvõimest tulenevatel põhjustel ei suuda kodustes tingimustes iseseisvalt toime tulla, samuti hoolduskoormusega inimesele ehk teenuse saaja lähedasele (vanemale/hooldajale/eestkostjale) võimaluse andmine tööturul püsimiseks või tööturule suundumiseks.
2) aktiviseerivatesse tegevustesse kaasamist;
3) järelevalve kindlustamist teenuse saajale.
(3) Teenuse sisule kehtivad sotsiaalhoolekandeseaduse § 20 kehtestatud nõuded.
(4) Teenuse osutaja lähtub teenuse osutamisel teenuse saaja hinnatud hooldusvajaduse ja muude dokumentide põhjal vastavalt sotsiaalhoolekandeseaduse § 21 koostatud individuaalsest hooldusplaanist.
§ 44. Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse taotlemine
(1) Päevahoiuteenust on õigus taotleda erivajadusega täisealisel isikul, kes rahvastikuregistri järgi elab Rae vallas koos pere ja/või lähedastega või tema hooldajaks määratud isikul või eestkostjal.
(2) Isikutele, kes rahvastikuregistri andmetel ei ela Rae vallas ning kelle tegelik elukoht on mõnes teises omavalitsusüksuses, osutatakse päevahoiuteenust vabade kohtade olemasolul ja kooskõlastatult teenuse taotleja rahvastikuregistrijärgse omavalitsusüksusega vastava lepingu olemasolul.
(3) Päevahoiuteenuse saamiseks tuleb vallavalitsusele esitada taotlus, milles märgitakse § 51 lg 2-3 välja toodud andmed.
1) koopiad hooldusvajadusega inimese ja hoolduskoormusega inimese isikut tõendavast dokumendist;
3) rehabilitatsiooniplaan selle olemasolul;
4) perearsti poolt väljastatud tõend isiku üldise tervisliku seisundi kohta ja raviskeem;
§ 45. Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse osutamise korraldamine
(1) Päevahoiuteenuse vajaduse väljaselgitamiseks viiakse läbi hindamine ja koostatakse hindamisakt. Isiku toimetulekuvõime ning abi- ja hooldusvajaduse hindamisel kasutatakse selleks üldtunnustatud hindamismetoodikaid ning kaasatakse isiku nõusolekul vajadusel perearsti, teisi spetsialiste või muid isikuid (sh perekonnaliikmeid ja seadusjärgseid ülalpidajaid).
(2) Päevahoiuteenust osutatakse väljaspool kodu.
(3) Päevahoiuteenuse osutamiseks koostab päevahoiuteenuse osutaja koostöös teenust saava isiku ja tema lähedastega hooldusplaani.
(4) Päevahoiuteenuse osutamise aluseks on päevahoiuteenuse osutaja ja päevahoiuteenuse saaja vahel sõlmitav leping, milles sätestatakse muu hulgas teenuse periood, maht ja kõrvalabi vajaduse määrast tulenevad toimingud, mis tagavad isiku turvalisuse ja toimetuleku teenuse kasutamise ajal.
(5) Päevahoiuteenuse sisu täpsel sõnastamisel ja mahu määramisel lähtutakse päevahoiuteenuse vajaduse hindamise tulemustest ja iga konkreetse juhtumi eripärast.
(6) Sõlmitava lepingu lisaks on päevahoiuteenuse saaja individuaalne hooldusplaan.
(7) Lepingus määratakse ka poolte rahalised kohustused päevahoiuteenuse eest tasumisel.
(8) Päevahoiuteenuse osutamisest võib keelduda statsionaarset ravi vajava psüühikahäirega või somaatilisest haigusest tuleneva põetusvajadusega isikutele, nakkushaigusi põdevatele isikutele nakkusohtlikus perioodis ja isikutele, kelle agressiivne käitumine on ohtlik teistele teenuse saajatele ja teenuse osutajale.
§ 46. Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse eest tasumine
(1) Päevahoiu teenuse osutamise eest võib võtta tasu.
(2) Teenuse hinna ja teenuse saaja omaosaluse kehtestab vallavalitsus korraldusega.
§ 47. Erivajadusega täisealiste päevahoiuteenuse osutamise lõpetamine
1) lepingu lõppemisel;
2) teenuse vajaduse lõppemisel;
3) teenuse saaja avalduse alusel;
5) teenuse saaja elama asumisel hoolekandeasutusse.
§ 48. Vältimatu sotsiaalabiteenuse osutamine
§ 49. Muud täiendavad sotsiaalteenused
(4) Teenusele suunatakse haridus- ja sotsiaalameti teenistuja ettepanekul või isiku taotluse alusel.
§ 50. Sotsiaalteenuste võimaldamise üldised tingimused
§ 51. Sotsiaalteenuste taotlemise üldised tingimused
(2) Sotsiaalteenuse saamiseks või sotsiaalteenuse rahaliseks hüvitamiseks esitab taotleja vallavalitsusele kirjaliku või suulise taotluse. Haridus- ja sotsiaalameti teenistuja fikseerib suulise taotluse koheselt. Taotluses märgitakse järgmised andmed:
§ 52. Sotsiaalteenusele suunamise üldised tingimused
(1) Haridus- ja sotsiaalameti teenistuja selgitab välja abi saamiseks pöördunud isiku abivajaduse ja sellele vastava abi.
(2) Abivajaduse välja selgitamiseks külastab haridus- ja sotsiaalameti teenistuja vajadusel sotsiaalteenust vajavat isikut tema kodus või viibimiskohas.
(4) Sotsiaalteenuse vajaduse hindamise teostanud haridus- ja sotsiaalameti teenistuja annab hinnangu isiku teenuse vajaduse, kõrvalabi mahu ja ulatuse, abi osutamise viisi, teenuse vajaduse perioodi, teenuse saaja ja/või seadusjärgsete ülalpidajate võimekuse ise teenuse eest tasuda ning teeb vallavalitsusele ettepaneku sotsiaalteenuse määramiseks või mittemääramiseks.
§ 53. Sotsiaalteenuse osutamise korraldamise üldised tingimused
§ 54. Sotsiaalteenuste finantseerimise, sotsiaalteenuse eest tasumise üldised tingimused
(3) Sotsiaalteenus on üldjuhul tasuline. Enne tasulise sotsiaalteenuse määramist tutvustab haridus- ja sotsiaalameti teenistuja abivajajale või tema seadusjärgsetele ülalpidajatele teenuste hindu ja nende eest tasumise korda.
§ 55. Järelevalve ja kaebuste lahendamine
§ 56. Määruse kehtetuks tunnistamine
Rae Vallavolikogu 20.03.2018 määrus nr 7 „Sotsiaalteenuste osutamise kord Rae vallas“ tunnistatakse kehtetuks.
§ 57. Määruse rakendussätted


text:
EL lihtsustas liikmesriikide jaoks keskkonnaalast aruandlust
EL Üldkohus otsustas jätta läbi vaatamata kaebuse EL asutuste kliima-alase tegevusetuse vastu
EL võttis vastu viimased nn puhta energia paketi õigusaktid
Õiguskantsler: inimesed peavad ülemäärase müra eest olema kaitstud aasta ringi
Õiguskantsler: keskkonnaamet ei saa kogu vastutust linnupesade kaitse eest panna raietööde tegijale
Metsanduse arengukava koostamine jõudis vahefinišisse
EL ühekordsete plasttoodete keeld võeti ametlikult vastu
Õiguskantsler: jäätmevaldajaks võib lisaks korteriühistule olla ka üksik korteriomanik
EL võttis vastu uue väetisemääruse, mis piirab ohtlike ainete (nt kaadmiumi) sisaldust väetistes
Hea KÕKi kodulehe kasutaja, ootame Sinu tagasisidet !
Kolm küsimust, millele mõelda enne, kui keskkonnaasjus kohtusse pöörduda
EL nõukogu võttis 21. mail vastu määruse, millega lihtsustatakse EL keskkonnaalastest õigusaktidest tulenevaid aruandluskohustusi. Tegemist on nõuetega, mis kohustavad liikmesriike keskkonnaseisundit või inimmõju seirama ja koondandmeid EL-le esitama. Määruse eesmärk on liikmesriikide aruandluskohustuste lihtsustamine, halduskulude vähendamine, olemasolevate andmete kvaliteedi parandamine ning riikide tegevuse läbipaistvuse suurendamine.
Muudatused tehti peale Euroopa Komisjoni aasta tagasi tehtud ettepanekut, mis põhineb 2017. aasta juunis lõpule viidud keskkonnaalaste õigusaktide toimivuskontrollil (nn fitness check). Selle käigus vaadati läbi keskkonnaalased õigusaktid ja pandi paika tegevuskava nende ajakohastamiseks.
Määrusega peaks ühelt poolt vähenema halduskoormus, samas paranema juurdepääs olulisele keskkonnainfole.
Määrusega muudetakse kokku kümmet keskkonnaalast õigusakti, sh reoveesette direktiivi (86/278/EMÜ), keskkonnamüra direktiivi (2002/49/EÜ), linnudirektiivi (2009/147/EÜ), keskkonnavastutuse direktiivi (2004/35/EÜ). Muudatused puudutavad näiteks aruandlusperioodi pikkust (st kui tihti tuleb andmeid edastada), aruandmise korda ja vorme, kogutud teabe kättesaadavaks muutmist andmebaasides jms. Uued eeskirjad peaksid vähendama haldusasutuste koormust, lihtsustama aruandlust ja järelvalvet teostavate ettevõtete tööd. Samas peaks paranema nii poliitikakujundajate kui kodanike juurdepääs neid puudutavale ja nende jaoks olulisele keskkonnaalasele teabele.
Uus määrus jõustub peale selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja see on vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
EL Üldkohus otsustas jätta läbi vaatamata kaebuse EL asutuste kliima-alase tegevusetuse vastu (T-330/18)
EL Üldkohus jättis oma 8. mai otsusega kohtuasjas T‑330/18 läbi vaatamata kaebuse, milles EL institutsioonidele heideti ette suutmatust täita oma kohustust kaitsta inimesi globaalse soojenemise eest ning nõudsid kliimamuutustega inimestele tekitatud kahju hüvitamist. Kaebajateks olid 36 eraisikut erinevatest riikidest (Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia, Portugal, Rumeenia, Keenia ja Fidži), kes tegutsevad põllumajanduse ja turismi valdkonnas, Põhja-Rootsi saami noori esindav organisatsioon ning kaebusega liitus ülemaailmne vabaühendusi koondav organisatsioon Climate Action Network (CAN).
Kaebajad taotlesid kohtult, et see tunnistaks õigusvastaseks kasvuhoonegaaside heidet piirava õigusliku regulatsiooni osas, milles see seadis kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgiks 2021. aastaks 20% ja 2030. aastaks 40% võrreldes 1990. aasta heitekogustega. Kaebajad taotlesid, et kohus kohustaks EL Nõukogu ja Parlamenti vastu võtma meetmeid, mis nõuaksid kasvuhoonegaaside heitmete vähendamist aastaks 2030 vähemalt 50-60% võrreldes 1990.a tasemega või veelgi enam, kui kohus seda sobivaks peab. EL Nõukogu ja Parlament vaidlesid kaebuse lubatavuse üle ja palusid kohtu kaebust üldse mitte menetleda.
EL Üldkohus leidiski, et kaebajatel puudub kaebeõigus – nad ei ole kasvuhoonegaase reguleeriva õigusraamistiku adressaatideks. Regulatsioon ei puuduta otseselt ja individuaalselt neid, kuna kliimamuutused mõjutavad kõiki inimesi. Seetõttu jättis kohus kaebuse läbi vaatamata. Kaebajad plaanivad otsuse Euroopa Kohtusse edasi kaevata.
EL Üldkohtu otsus kohtuasjas T‑330/18 (inglise keeles)
EL energiapoliitika raamistiku uuendamine jõudis 22. mail paketi „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ nelja viimase õigusakti vastuvõtmisega lõpule. Kokku on paketis 8 õigusakti. Õigusnormide uuendamine peaks looma tingimused üleminekuks keskkonnasõbralikule energiatootmisele, millega liigutakse Pariisi kliimakokkuleppest tulenevate kohustuste täitmise suunas. Viimased vastuvõetud õigusaktid olid elektrituru määrus ja samateemaline direktiiv ning elektrisektoris elektrikriisideks ohuvalmidust käsitlev määrus, samuti vaadati üle energeetikasektorit reguleerivate asutuste koostööameti (ACER) roll ja toimimine.
Uuesti sõnastatud EL elektrituru määruse ja direktiivi eesmärgiks on muuta EL elektriturg konkurentsivõimeliseks, paindlikumaks ja tarbijakeskseks. Tarbijad saavad rohkem õigusi ning hõlbustub nende turul aktiivsete tarbijatena osalemine. Seni ei ole tarbijatele antud reaalajas või selle lähedase ajavahemiku jooksul teavet nende energiatarbimise kohta, mistõttu pole nad saanud energiaturu ja energiasüsteemi ümberkujundamises aktiivselt osaleda. Tarbijad on olnud pigem passiivsed ja ostnud elektrit sageli reguleeritud hinnaga, asjakohane teave oma tarbimise ja hindade kohta võimaldab tarbijatel muuta oma tarbimist vastavalt turusignaalidele ja saada kasu madalamatest elektrihindadest.
Uued kauplemis- ja tasakaalustamiskohustusi käsitlevad normid aitavad elektrisüsteemil toime tulla ajas kõikuva elektritootmisega taastuvatest energiaallikatest. Ohuvalmidust elektrisektoris käsitlev määrus loob õigusliku raamistiku elektrikriiside ennetamiseks, nendeks valmistumiseks ja nende haldamiseks, suurendades seeläbi energiajulgeolekut kogu ELis. Määrus kohustab liikmesriike koostama piirkondlike ja riiklike kriisistsenaariumide alusel ohuvalmiduskavad. Ühtlasi näeb määrus ette suurema koostöö ja lihtsama liikmesriikide vastastikuse abi elektrikriisi korral.
ACER-i rolli ja toimimist ajakohastavas määruses vaadati põhjalikult üle ameti direktori ja reguleerivate asutuste nõukogu ülesanded ja pädevus. Lisaks tugevdati ACERi toetavat rolli energiavaldkonna Euroopa asutuste regulatiivses järelevalves.
Määrused jõustusid 20. päeval pärast nende avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
5. juunil avaldas Õiguskantsler seisukoha, mille kohaselt välisõhus leviva müra normtasemeid tuleb järgida aastaringselt ning kohalikul omavalitsusel on ehitiste üle järelevalvet teostades kohustus seda tagada. Probleem puudutab Tallinna kesklinnas asuvat Hiltoni hotelli ning selle tehnoseadmete põhjustatavat müra. Sama juhtumit analüüsis Õiguskantsler juba 2017. aastal, millest kirjutasime ka tolle aasta keskkonnaõiguse uudiskirjas uudises.
2017. aastal leidis Õiguskantsler, et Tallinna linn oli põhjendamatult kaua viivitanud müraga seotud ehitusjärelevalve tegemisega. Pärast Õiguskantsleri sekkumist asus linn probleemiga tegelema. Hoone omanik ehitas probleemsed tehnoseadmed ümber, paigaldas mürasummutid ning 2018. a detsembris mõõdetud müratase vastas normidele. Samas ei ole naaberkinnistu elanikud kindlad, et probleemi allikaks olevate ventilatsiooniseadmete täiel võimsusel töötamisel (eriti suvel) müratase norme ei ületa. Linn keeldus pöördumistest hoolimata edasisest menetlusest ja soovitas selles küsimuses naabritel suhelda otse müra tekitava hoone omanikuga.
Õiguskantsleri hinnangul ei piisanud sellest, et müra talveperioodil normide piiresse jäi - linn peaks veenduma, et see on nii ka suvel.
Õiguskantsler leidis, et välisõhus leviva müra normtasemeid tuleb järgida ning tagada aasta läbi. Üksnes ühel päeval tehtud mõõtmise tulemused ei anna piisavat ja terviklikku ülevaadet müratasemest. Samuti tuleks arvestada, et ka normi piiresse jääv müratase häirib inimesi ning seda peab taluma vaid siis, kui see on põhjustatud kooskõlas kõigi isiku huve kaitsvate asjakohaste õigusnormidega. Seega on Tallinna linn taas rikkunud hea halduse tava, jättes välja selgitamata, kas tehnoseadmete müratase püsib normi piires ka ventilatsiooniseadmete intensiivsema kasutamise ajal. Õiguskantsler leidis, et linn peaks nüüd kaaluma mürataseme uut mõõtmist või üksikasjalikumalt põhjendama edasisest menetlusest keeldumist.
Õiguskantsler analüüsis kodanikuühenduse Eesti Metsa Abiks palvel, kas looduskaitseseaduses (LKS) lindude ning nende pesade ja munade kaitseks sätestatud keeldude rakendamiseks piisab olemasolevatest õigusnormidest. LKS § 55 lg 61 kohaselt on keelatud looduslikult esinevate lindude pesade ja munade tahtlik hävitamine ja kahjustamine või pesade kõrvaldamine, samuti nende tahtlik häirimine, eriti pesitsemise ja poegade üleskasvatamise ajal, v.a Keskkonnaameti erandliku loa alusel. Samas antakse metsateatiste alusel maaomanikele õigust metsa raiuda ka lindude pesitsemise ajal, mil raie teostamine võib linde häirida ja nende mune ja pesasid kahjustada.
Õiguskantsleri 7. juunil avalikuks tehtud hinnangu kohaselt on vajalikud normid lindude kaitsmiseks olemas. Keskkonnainspektsioonil on õigus keelust üleastujaid karistada ning temalt ka loodusele tekitatud kahju sisse nõuda. Metsaseaduse § 40 lg 10 kohaselt on keskkonnaministril võimalik piirata raiet loomastiku (sh linnustiku) kaitseks sigimisperioodil mitme rindega puistus ja segapuistus; siiani ei ole keskkonnaminister seda võimalust kasutanud. Kuni keskkonnaminister üldist raiepiirangut kehtestanud ei ole, tuleb Keskkonnaametil raietaotluste läbivaatamisel lähtuda LKS § 55 lg-st 61. Riigilt raietöödeks loa saamiseks tuleb metsaomanikul esitada Keskkonnaametile metsateatis. Keskkonnaamet peab teatise saamisel kontrollima, kas kavandatud raie vastab õigusaktidest tulenevatele nõuetele ning võib nõuetele mittevastavuse korral raie registreerimisest keelduda. Kui raie vastab nõuetele, siis registreerib Keskkonnaamet selle metsaregistris, misjärel võib raiet teha 12 kuu jooksul. Seejuures peab Keskkonnaamet tagama, et raiet lubades järgitaks LKS § 55 lg 61 nõudeid.
LKS § 55 lg-s 61 sätestatud keeldu tuleb järgida metsatööde tegijal, st tal tuleb hinnata pesade olemasolu või puudumist. Samas peab ka riik loa andmisel keeldu silmas pidama ning hindama raiete mõju linnustikule. Raie mõju hindamiseks peab keskkonnaametnikel olema hea ülevaade lindude tõenäolistest pesitsemiseelistustest puistute kaupa ning erinevate raieliikide mõjudest lindude pesitsusajal, seejuures tuleb juhinduda teadusuuringutest. Vajadusel tuleb Keskkonnaametil seada metsateatisele tingimused, mis tagaksid metsaomaniku ja looduskaitse huvide vahel mõistliku tasakaalu. Õiguskantsler rõhutas, et riik ei või raiete mõju sisuliselt hindamata jätta ja panna kogu vastutust LKS § 55 lg 61 järgimise eest tööde tegijale. Ka ei ole Õiguskantsleri arvates LKS § 55 lg 61 nõuete täitmiseks piisav Metsaregistri avalehel olev teade, mis teavitab LKS § 55 lg-s 61 sätestatud keelust ja soovitab lindude pesitsuse kõrgajal raieid mitte teostada.
Metsanduse arengukava (MAK) koostamine on jõudnud järgmise vaheetapini. Märtsikuu keskkonnaõiguse uudiskirjas kirjutasime metsakogu ja juhtkogu loomisest, kelle koostöös peaks valmima 2021-2030 metsanduse arengukava terviktekst. Kevade jooksul on toimunud metsakogu kohtumised, huvigruppide arutelud ning juhtkogu on saanud täiendust viie uue liikme näol.
Maikuus toimus huvigruppide kuuepäevane arutelu, mille käigus üle 40 teadlase, riigiametniku ja huvikaitse organisatsiooni esindaja üritasid probleemsetele küsimustele konsensuslike vastuseid leida. Üheks keerulisemaks teemaks osutus küsimus, millest peaks lähtuma metsade kasutuse viisi ja mahu kokkuleppimiseks. Selles küsimuses ühise arusaamani ei jõutudki.
Konsensust ei saavutatud ka kliima küsimustes, sest osalejad toetusid erinevatele käsitlustele. Näiteks oli vaidluskohaks, kas kõigepealt tuleks täita kliimapoliitika, elurikkuse säilitamise või sotsiaalmajanduslikke eesmärke. Või mida on kliimamuutuste leevendamiseks vaja teha – kas aktiivselt metsa majandada või hoopis vähem raiuda. Kolmas arutelu vajav küsimus puudutab metsade elurikkuse säilitamist, sh millises mahus peaks metsi kaitsma, arvestades ka sotsiaal-majanduslikku mõju riigis tervikuna ning kuidas raie piiramisel tagada vajalikud riigipoolsed kompensatsioonimehhanismid erametsaomanikele.
Mõnedes küsimustes saavutati ka üksmeel, nt puidutööstuse innovatsioonivajaduse osas, metsa tervisliku seisundi ja elujõulisuse säilitamiseks vajalike lahenduste leidmise (loodusmetsade kaitse) osas, metsandusteabe kogumise ja kasutamise osas.
Järgmisena annab juhtkogu suunised, mille põhjal koostavad teadlased metsanduse arengustsenaariumid ja hindavad nende mõju keskkonnale ning sotsiaalmajanduslikke mõjusid.
Juuni keskel koguneb MAK2030 juhtkogu, mis peaks etteantud kava kohaselt andma huvirühmade töö tulemusena suunised teadlastele, kelle kätes on MAK valmisime järgmine etapp – arengustsenaariumite väljatöötamine ja keskkonnamõju strateegiline hindamine. Selle käigus koostatakse koostöös teadlastega huvirühmade aruteludest tulnud ettepanekute põhjal metsanduse arengustsenaariumid, mille keskkonnamõjudele lisaks hinnatakse ka sotsiaal-majanduslikke mõjusid. Huvirühmade arutelus osalenud Eestimaa Looduse Fondi esindaja Siim Kuresoo sõnul on aga protsessi edasine kulg ebaselge, sest ei ole teada, milline kaal on arutelul leitud konsensustel ja milline kaal on erimeelsustel. Samuti ei ole selge, mis saab nendest küsimustest ja ettepanekutest, mis aruteludel vastust ei leidnudki.
Edasi valib juhtkogu välja sobivaima stsenaariumi, mille põhjal koostatakse metsanduse arengukava terviktekst. Pärast kriitikat, et juhtkogus on ülekaalus majandushuvid, kaasas Keskkonnaministeerium juhtkogu ringi 5 uut liiget. Kokku on juhtkogus nüüd 34 liiget, uued liitujad on teiste seas näiteks MTÜ Eesti Metsa Abiks, Luua Metsandusekool ja Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda.
Metsanduse arengukava esitatakse praeguste plaanide kohaselt Riigikogule vastu võtmiseks 2020. aasta mais.
EL Nõukogu võttis 21. mail vastu ühekordselt kasutatavate plasttoodete direktiivi, millega kehtestati uued piirangud teatavatele ühekordselt kasutatavatele plasttoodetele, et vähendada mereprügi. Piirangud kehtestati kümnele kõige enam Euroopa randu reostavale ühekordselt kasutatavale esemele, samuti võeti kasutusele laiendatud tootjavastutus ja määrati kindlaks plastpudelite kogumise eesmärgid. Direktiiv on osa ringmajanduse tegevuskavast ja ELi plastistrateegiast.
Uute reeglite kohaselt on keelatud sellised ühekordselt kasutatavad plasttooted, millel on olemas alternatiivid – plastist vatitikud, söögiriistad, taldrikud, joogikõrred ja -segamispulgad, õhupallivarred, vahtpolüstüreenist valmistatud topsid, toidu- ja joogipakendid, samuti kõik hapniku toimel lagunevast plastist valmistatud tooted. Lisaks võetakse kasutusele meetmed vähendamaks plastist toidukarpide ja joogitopside tarbimist ning teatavatele toodetele kehtestatakse erimärgistus ja -tähistus. Laiendatakse ka tootjavastutust filtriga tubakatoodete ja kalapüügivahendite suhtes, et katta prügi koristamisega seotud kulud. Samuti seati eesmärgiks, et 2025. aastaks kogutakse 77% ja 2029. aastaks 90% plastpudelitest eraldi ning et PET-pudelites kasutatakse 2025. aastaks ringlussevõetud plasti 25% ulatuses ja alates 2030. aastast kõigis plastpudelites 30% ulatuses. Lisaks peavad tootjad disainima plastpudelid selliselt, et kork on pudeli külge kinnitatud.
Direktiivis loetletud ühekordsete plasttoodete keeld jõustub 2 aasta pärast.
Liikmesriigid peavad direktiivi 2 aasta jooksul oma siseriiklikkusse õigusesse üle võtma. Seejuures on uutel meetmetel erinevad kehtivuse alguse tähtajad – plastoodete keelde ja märgistamiskohustust tuleb hakata kohaldama kaks aastat pärast direktiivi jõustumist, joogipakendite varustamiseks nende külge kinnitatavate korkide ja kaantega on aega 5 aastat ning laiendatud tootjavastutusega seotud täiendavaid kohustusi tuleb hakata rakendama ajavahemikus 2023. aasta jaanuarist 2024. aasta 31. detsembrini.
EL Komisjoni pressiteade
Õiguskantsler avaldas 3. mail seisukoha küsimuses, kas jäätmeseaduses (JäätS) on normid, mis võimaldavad KOVil lahendada ajutise elaniku taotlust jäätmeveost vabastamise kohta. Õiguskantsleri poole pöördunud inimene esitas Pärnu Linnavalitsusele jäätmeveost vabastamise taotluse kohas, kus ta viibib vaid paar kuud aastas. Pärnu linn leidis, et korteriomanik ei ole jäätmevaldaja, vaid selleks on hoopis korteriühistu ning jättis ta seetõttu jäätmeveost vabastamata.
Õiguskantsler leidis, et normid jäätmeveost vabastamise otsustamiseks on jäätmeseaduses olemas. JäätS § 69 lg 4 kohaselt võib KOV jäätmevaldaja erandkorras tema taotluse alusel vabastada kindlaks tähtajaks korraldatud jäätmeveoga liitumisest, kui KOV on veendunud, et kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata. Taotluse lahendamiseks tuleb linnal välja selgitada, kas inimene kasutab oma elukohta vaid kindlal perioodil ning ülejäänud ajal seal ei ela, küsides vajadusel teavet ka korteriühistult. Kuivõrd vabastamine on võimalik vaid erandkorras, tuleb linnal hinnata, kas konkreetsel juhul on erandi tegemine võimalik ja vajalik. Otsustamisel saab arvestada ka näiteks seda, kui väike korteriühistu jääks keelduva otsuse korral ebamugavasse olukorda – nt kui korteriühistul tuleks hankida mitu jäätmemahutit, sest aasta jooksul kõigub jäätmete hulk märkimisväärselt.
Õiguskantsler selgitas, et pelgalt korteriomandite haldamiseks moodustatud korteriühistu olemasolu ei tähenda, et elanik ei ole jäätmevaldaja. Olgugi et JäätS § 69 lg 2 kohaselt saab ka korteriühistu olla jäätmevaldaja, ei sea seadus korteriühistut füüsilisest isikust jäätmevaldajast olulisemaks või rohkem vastutavaks. Korteriühistul endal ei ole ka korteriomanikest eraldiseisvat tegevust, millest võiks tekkida jäätmeid, vaid kogu tekkinud prügi on korteriomanike jäätmed. Korteriühistu jäätmevaldajana on seadusega loodud õiguslik fiktsioon, mille eesmärgiks on vältida olukorda, kus korteriomanike passiivsuse korral võiksid nad jätta jäätmeveoga liitumata. Kui ühistu puudub, siis loetakse sellisel juhul jäätmevaldajaks kinnisasja omanik, selle olemasolul aga korterühistu. Jäätmete eest vastutab esmajärjekorras aga ikkagi isik, kelle tegevuse tulemusena jäätmed tekkisid. Seega on tal ka õigus nõuda enda korraldatud jäätmeveost vabastamist.
EL Nõukogu võttis 21. mail vastu määruse, millega ühtlustatakse nõuded ELis toodetud väetistele ning millest oleme varasemalt juttu teinud 2017. a novembri ja möödunud aasta aprilli uudiskirjas. Samuti ühtlustatakse piirmäärad mineraalväetistes sisalduvatele mitmesugustele saasteainetele, näiteks kaadmiumile.
Määrus sätestab nõuded, millele CE-märgist kandvad ELi väetisetooted ELi siseturul vaba ringluse õiguse saamiseks peavad vastama. Sellisteks nõueteks on saasteainete kohustuslikud piirväärtused, koostisainete kategooriate määratlus ja märgistusnõuded. Ilma CE-märgiseta tooteid võib tootja siiski lasta siseriiklikule turule.
Uute nõuetega tagatakse ELis vabalt müüdavate väetiste vastavus kvaliteedi- ja ohutusnõuetele. Ohtlik nii inimestele, loomadele kui ka keskkonnale võib olla näiteks fosforväetistes sisalduv kaadmium, millele seatakse määruses piirmäärad. Uus regulatsioon peaks hoogustama väikese kaadmiumisisaldusega fosforväetiste ja ka orgaaniliste väetiste tootmist ja kasutamist, pakkudes seeläbi laiemat valikut keskkonnasõbralikumale põllumajandustootjale.
Määrus jõustub 20. päeval pärast Euroopa Liidu Teatajas avaldamist.
Keskkonnaõiguse Keskus on üle vaatamas nii oma kodulehe sisulist külge kui ka struktuuri, kasutajasõbralikkust ja -mugavust. Et sellest aimu saada, soovime ühe sisendina meie kodulehe kasutajatelt vastuseid 5 küsimusele:
Kohtusse pöördudes ei saa üldiselt kunagi olla kindel lõpptulemuses, seda enam tuleb kaebuse koostamisel olla põhjalik. Kohtusse pöördumisel peab endale olema väga selge, miks seda teen ning kaebus peab tuginema selgetele õiguslikele argumentidele. Kolm küsimust, millele mõelda enne kaebuse esitamist:

matches:
kohus
kohus
kohus
§ 55
§ 40
§ 55
§ 55
§ 55
§ 55
§ 55
§ 55
§ 69
§ 69