6. 06. 2002 nr 34 (RTL 2002, 66, 1030) 22.06.2002
Määrus kehtestatakse «Vangistusseaduse» § 8, § 15 lg 2, § 17 lg-te 2 ja 3, § 181 lg 6, § 19 lg 2, § 20 lg 3, § 21 lg 1, § 24 lg 2, § 25 lg 2, § 28 lg 1, § 32 lg 5, § 321 lg 4, § 35 lg 4, § 44 lg 21, § 48 lg 1, § 64 lg 3, § 93 lg 2, § 94 lg 4, § 96 lg 1, § 98 lg-te 1 ja 4 ning § 105 lg 2 alusel.
[Kehtetu – RTL 2003, 41, 593 – jõust. 1.04.2003] (õ) 6.02.2007 13:00
(2) Osakondi ja kambreid eraldades tuleb järgida kinnipeetavate eraldihoidmise kohta kehtestatud nõudeid.
2) öökapp igale kinnipeetavale;
9) võimaluse korral kardinad avavanglas või kinnise vangla avavanglaosakonnas.
3) joogiveenõu ja kruus (kui veevarustust ei ole);
(1) Kinnipeetaval on õigus äratusest kuni öörahuni vabalt liikuda oma osakonna territooriumil. Õigust vabalt liikuda ei ole kartseris, eraldatud lukustatud kambris, vangla ravipunkti statsionaaris, vanglahaiglas või vastuvõtuosakonnas viibival kinnipeetaval.
(2)1. Kui kinnipeetav vajab ravi, mille andmiseks puudub vanglate keskhaiglal võimalus, saadab vangla direktor arsti saatekirja alusel või saadab vanglate keskhaigla peaarst kinnipeetava valve all ravile asjakohase eriarstiabi osutaja juurde.
(4) Naiskinnipeetavatele sisustatakse hügieenitoad ning eriruumid rasedate ja sünnitajate eest hoolitsemiseks ning imikute hoidmiseks ja hooldamiseks. Vajaduse korral luuakse naistevangla juurde lastesõim, kus hoitakse kuni kolme aasta vanuseid lapsi.
(1) Vangla direktor kinnitab vangla päevakava, milles nähakse ette kinnipeetavate äratus, loendus, rivistus, hommikvõimlemine, tualett, söömine, tööle saatmine, töötamine, õppimine, kultuuri- ja spordiürituste jm ajad ning direktori vastuvõtuajad.
(2) Kinnipeetavaile on ette nähtud 8-tunnine pidev uneaeg ja oma äranägemisel kasutatav vaba aeg.
(3) Rivistustest vabastatakse voodirežiimiga haiged ning pärast töövahetust puhkavad ja kinnipeetavad, kellel on pidev töötsükkel. Rivistusest vabastatud kinnipeetava kohalolekut kontrollitakse tema asukohas. Rivistus korraldatakse üldjuhul väljas, halva ilma või –25 C madalama õhutemperatuuri korral toimub loendus eluruumides.
3) millises kohtus ja millise kriminaalkoodeksi paragrahvi järgi on süüdi mõistetud;
(3) Avavangla direktor või avavanglaosakonnaga kinnise vangla direktor otsustab Justiitsministeeriumile taotluse esitamise kinnipeetavalt avalduse saamisest arvates ühe kuu jooksul. Taotlus peab olema põhjendatud.
(4) Avavangla direktor või avavanglaosakonnaga kinnise vangla direktor esitab Justiitsministeeriumile taotluse ja kinnipeetava avalduse koopia.
7) daktüloskoopiline kaart ja signaleetilised fotod;
2) kinnipeetava saatmise korral õiend isikliku toimiku kohta;
4) kinnipeetava tingimisi enne tähtaega vabastamise avalduse menetlemise dokumendid;
7) kinnipeetava isikut tõendava dokumendi taotlemisega seotud dokumendid;
9) kinnipeetava meditsiiniline kaart ja kokkusaamiste kaart (kinnipeetava vabastamise, ümberpaigutamise või surma korral);
[RTL 2004, 8, 126 – jõust. 26.01.2004]
(2) Kinnipeetaval ja tema kaitsjal, vanglakomisjoni liikmel, vanglatöötajal, prokuröril ja kriminaalhooldajal on õigus tutvuda isikliku toimikuga põhjendatud avalduse ja vangla direktori või tema määratud isiku loa alusel.
(21) Vangla direktor või tema määratud isik otsustab loa andmise avalduse esitamisest alates kuu aja jooksul.
(1) Kinnipeetava teise vanglasse ümberpaigutamise või tema surma korral paigutatakse isikliku toimiku teise ossa tervisekaart ja kokkusaamiste kaart. Kui kinnipeetav vanglast vabastatakse, antakse tervisekaart talle kätte ja kokkusaamiste kaart paigutatakse isikliku toimiku teise osasse.
(2) Saabunud avalduste põhjal koostatakse kokkusaamiste graafik ja taotluse esitajatele teatatakse nende kokkusaamise aeg. Kokkusaamine märgitakse graafikusse ka siis, kui avaldus on esitatud telefoni teel.
Kui kokkusaamiste graafik ei ole laekunud taotluste põhjal täidetud, siis võib kokkusaamist võimaldada isikule, kes ei ole taotlust esitanud, kuid on kokkusaamiseks kohapeal soovi avaldanud.
(2) Keeldumine tehakse kinnipeetavale ja kokkusaajale teatavaks taotluse esitamisest arvates kolme tööpäeva jooksul. Kui isik avaldab kokkusaamissoovi kohapeal, otsustatakse kokkusaamise lubamine või sellest keeldumine viivitamata.
§ 41. Kokkusaamisruumid ja nende kasutamise tasu
(1) Pikaajaline kokkusaamine toimub vangla territooriumil pikaajalise kokkusaamise ruumides, kus on võimalik pesta, magada ja toitu valmistada.
(2) Pikaajalise kokkusaamise ruumide kasutamise kulud hüvitab vanglale kinnipeetav või kokkusaaja vangla direktori kehtestatud korra alusel.
(1) Kokkusaajal lubatakse kokkusaamisruumi kaasa võtta asju, mis on kinnipeetavale vanglas lubatud.
(2) Kui kokkusaamisele võetakse kaasa laps, lubatakse kaasa võtta lapse hooldamiseks vajalikke tarbeesemeid ja mänguasju.
(3) Kinnipeetav võib kokkusaamisele kaasa võtta tualett- ja suitsetamistarbed.
Vanglas käsitatakse kirjana paberil esitatud sõnumit või fotot, mis edastatakse posti teel.
Kinnipeetava kirjad saadetakse kinnipeetava kulul. Õiguskantslerile, Justiitsministeeriumile (lisa 11), Presidendi Kantseleile, prokurörile, uurijale või kohtule adresseeritud kirjad saadetakse vangla kulul.
(2) L��ikes 1 sätestatust võib kõrvale kalduda vangistusseaduse § 29 lg-s 1 ja § 97 lg-s 1 nimetatud juhtudel.
(1) Süüdistuskokkuvõtte, kohtumääruse v��i kohtuotsuse koopia antakse vahistatule allkirja vastu viivitamata üle.
(3) Kui vangla direktoril on põhjust arvata, et vahistatule kirjavahetuse või telefoni kasutamise võimaldamine takistab kriminaalmenetluse läbiviimist, teatab ta sellest kirjalikult uurijale, prokurörile või kohtule.
(4) Uurija, prokuröri või kohtu taotlus piirata kirjavahetuse pidamist või telefoni kasutamist paigutatakse vahistatu isiklikku toimikusse koos vangla direktori vastavasisulise otsusega.
(5) Direktori otsusest piirata vahistatu kirjavahetuse pidamist või telefoni kasutamist teatatakse asjaomastele vanglatöötajatele.
1) isikuarvelt mahaarvatava summa suurus märgitakse nii numbrite kui ka sõnadega, välja arvatud juhul, kui avalduses taotletakse kestvat mahaarvamist ja summa suurust on võimalik arvutada muudel alustel;
(3) Kinnipeetava enda juures olevate ja laos olevate asjade kaal kokku ei või ületada 50 kilogrammi.
(4) Vahistatu võib pakiga saada üks kord kuus kuni kümme kilo asju.
juust ja suitsuvorst, kokku
kuivsupp ja puljong, kokku
10 pakki;
sinep, mädarõigas, ketšup, majonees
1 tk originaalpakendis;
puu- ja köögiviljad (v.a kartul)
termiliselt töödeldud konservid tetrapakendis, alumiinium- või plasttaaras
mahl, mineraalvesi ja karastusjoogid tetrapakendis või plasttaaras, kokku
kohv, kakao ja tee, kokku
halvaa ja šokolaad, kokku
kompvekid (v.a karamell)
müsli, maisihelbed, kartulikrõpsud, soolapähklid ja päevalilleseemned, kokku
sool, pipar ja suhkruasendaja
maksumärgistatud tubakatooted
0,5 kg tubakat või 1 plokk või 10 pakki sigarette;
piip või suitsupits
1 ese;
10 toosi.
7 paari;
3 tk;
5 tk;
soe ihupesu
1 komplekt;
taskurätid, k.a pabertaskurätid
6 tk või 6 pakki;
2 komplekti;
4 paari;
mantel või jope
tass, lusikas ja kauss (v.a terasest)
1 tk iga eset;
plastkööginõud (tass, nuga, kahvel, lusikas, taldrik)
2 tk iga eset;
mehaaniline või elektripardel või komplekt mittevahetatava teraga habemelõikureid
tualettseep, švamm, hambahari, hambapasta, käterätt, kreem, šampoon, piirituseta deodorant, habemeajamiskreem või -vaht
kamm, küünelõikur
ilukirjandus, ajalehed ja ajakirjad, kokku
5 eksemplari;
telefonikaart (kinnises vanglas vangla vahendusel ostetud)
male, kabe, doomino
riidehari ja saapahari ning jalatsihooldusvahend
20 tk;
pesupulber ja pesuloputusvahend
religioosse sisuga teos
vangla üldisele sisekorrale ja julgeolekule ohutu religioosne sümboolika (välja arvatud metallist)
0,5 kg ja 21;
(6) Lõike 1 punktides 19–21 nimetatud asju ei või olla alla 18-aastasel kinnipeetaval.
(1) Peale paragrahvis 58 nimetatud asjade võib kinnipeetaval olla ka muid isiklikke asju käesolevas paragrahvis sätestatud juhtudel ja korras.
(2) Vangla direktori loal võivad kinnipeetaval vanglas olla järgmised isiklikud asjad: personaalarvuti, portatiivne raadio, televiisor diagonaaliga kuni 37 cm, video- ja helikassettmagnetofon ning musitseerimisvahend või muu vaba aja veetmiseks vajalik ese, kui selle kasutamine ei häiri teisi isikuid ja kui selle kasutamise kulud hüvitab kinnipeetav. Selles lõikes loetletud esemete kasutamiseks võib kinnipeetaval olla mõistlikus koguses helikassette, videokassette, laserplaate ja videomänge.
(21) Vangla direktor otsustab loa andmise avalduse esitamisest kuu aja jooksul.
(3) Arsti loal võivad kinnipeetaval olla prillid ning ortopeedilised või muud abivahendid.
(4) Naiskinnipeetaval võib olla mõistlikus koguses pearätte, sukki ja sukkpükse, rinna- ja sukahoidjaid ning hügieeni- ja kosmeetikavahendeid. Emal, kes elab vanglas koos oma lapsega, võib olla lapsele vajalikke asju.
(5)Avavanglas või kinnise vangla avavanglaosakonnas võib kinnipeetaval olla sularaha kuni 500 krooni ning isiklikest asjadest püksirihm, äratuskell, nõel ja niit. Toiduainetest võib avavangla või kinnise vangla avavanglaosakonna kinnipeetaval olla kuni 1 kg suhkrut, kuni 1 kg karamellkompvekke, kuni 2 kg kartuleid, kuni 2 kg originaalpakendis makaronitooteid ja tangaineid ning kuni 3 kg värskeid liha- või kalatooteid.
(1) Kartseris võivad kinnipeetaval olla kaasas pühakiri, tema õiguste kaitseks vajalikud õigusaktid (eelkõige Eesti Vabariigi Põhiseadus, „Vangistusseadus“, „Vangla sisekorraeeskiri“ ja „Vangla kodukord“), mõistlikus koguses õppekirjandust, kirjapaberit, kirjutusvahendeid, kirjamarke, ümbrikke, tema kohta tehtud kohtuotsuseid ja -määruseid, süüdistuskokkuvõtteid, tema kirjadele saabunud vastuseid, seep, kamm, hambapasta, hambahari, käterätt, rull tualettpaberit ning naiskinnipeetaval hügieenisidemed.
[RTL 2006, 61, 1099 – jõust.15.08.2006]
(1) Vanglasse vastuvõtmisel paigutatakse kinnipeetavaga kaasas olevad paragrahvis 63 nimetamata asjad lattu hoiule või antakse kinnipeetava soovil tema juurde kambrisse või tuppa, arvestades paragrahvi 57 lõikes 3 toodud piirangut.
(2) Kinnipeetava juurde kambrisse või tuppa ja lattu hoiule antavatest asjadest koostatakse ühtne nimekiri, millest peab nähtuma, kas asi on kinnipeetava käes või laos. Nimekirja hoitakse laos.
(2) Kui kinnipeetava asjade kaal ületab 50 kilogrammi, tehakse kinnipeetavale ettepanek saata piirkaalu ületav kogus asju lähedastele või muudele isikutele väljaspool vanglat. Kui kinnipeetav sellest keeldub, hävitatakse piirkogust ületavad asjad, arvestades võimaluse korral kinnipeetava soovi.
(4) Kui kinnipeetav jätab pärast vanglast lahkumist oma asju vanglasse ega tule neile ka hiljem järele, siis asjad hävitatakse kinnipeetava vanglast lahkumisest alates ühe kuu pärast.
(2) Kriminaalasjas ja haldusõigusrikkumise asjas erikonfiskeeritud vara ning muudel kui käesolevas korras ette nähtud riigi omandisse üleläinud vara hävitamise ja võõrandamise menetlust reguleeritakse vastavates seadustes või nende alusel kehtestatud muudes õigusaktides.
(1) Leitud esemest, mille omanikku ei suudeta tuvastada ja mille väärtus on üle saja krooni, teatatakse politseile ja ese antakse politseile üle tema nõudmisel. Kui politsei eseme üleandmist ei nõua, teatab vangla leitud esemest üleriigilises päevalehes. Kui eseme omanikku ei selgu, antakse ese üle kohaliku omavalitsuse tervishoiu- või hoolekandeasutusele, hävitatakse või pööratakse riigi tuludesse seaduses sätestatud tähtaja jooksul.
Kui vahistatule saadetud pakist äravõetud eseme omamiseks ei ole vaja eriluba või eriluba on paki saatjal olemas, saadetakse ese paki saatjale vangla direktori korralduse alusel vangla kulul koos asjakohase selgitusega. Kui paki saatjat ei suudeta kindlaks teha, edastatakse ese politseile, võõrandatakse, hävitatakse, kantakse riigieelarve tuludesse või tagastatakse vahistatule vabanemisel vastavalt käesolevale korrale.
Eseme leidmise ja äravõtmise ning hävitamise aktid ja võõrandamise dokumendid koos riigieelarve tuludesse laekunud summa ülekandmise kohta tehtud maksekorralduse koopiaga säilitatakse vanglas kuus kuud.
Vahistatule võib pakis saata § 58 lõigetes 2, 3 ja 5 ettenähtud asju.
(1) Paki toonud isik esitab avalduse (lisa 6) koos pakiga vanglaametnikule. Paki toonud isiku juuresolekul kontrollib ametnik paki sisu ja kaalu, annab avalduse ühele eksemplarile allkirja paki vastuvõtmise kohta ning tagastab avalduse paki toojale.
(2) Avalduse teisele eksemplarile annab vahistatu allkirja paki kättesaamise kohta.
(2) Alla 16-aastasele kinnipeetavale lubatakse sihtkohta ja tagasi sõita ainult vanema, lapsendaja, täisealise sugulase või vanema või lapsendaja volitatud täisealise isiku saatel.
(3) Väljasõidutunnistus kinnitatakse vangla direktori ja kinnipeetava allkirjadega ning vangla pitseriga.
(2) Protokolli (lisa 8) märgitakse järgmised andmed:
2) viide kinnipeetavalt võetud seletusele;
3) distsipliinirikkumise aeg ja koht;
4) distsipliinirikkumise kirjeldus ja viide õigusakti sättele, mida on rikutud;
5) ettepanek distsiplinaarkaristuse kohta;
6) tunnistajate nimed;
7) protokolli koostamise aeg;
8) protokolli koostanud vanglaametniku nimi ja ametinimetus.
(4) Distsiplinaarkaristuse aja lõppedes vabastatakse kinnipeetav kartserist osakonnaülema juuresolekul.
30. novembri 2000. a
määrusele nr 72
Läbiotsimisele kuuluva isiku nimi: ________________________________________________
Läbiotsimisel avastatud vanglas lubamatud asjad: ____________________________________
Avaldusi ja pretensioone läbiotsimise kohta: _________________________________________
Kinnitan üleskirjutatu õigsust: ____________________________________________________
Läbiotsimise viisid läbi: ________________________________________________________
(läbiotsimise teostanud isikute ametikohad, perekonna- ja eesnimed)
(läbiotsimise teostanute allkirjad)
___________________200___.a.
(vanglaasutuse nimetus)
Lisa 1³
(õ) 5.10.2006 13:30
Sünniaeg või isikukood………………………………………………………….
Kinnipeetava allkiri ………………………………………………………………..
Kod _________________________________________________________________________
Pakis olevate toiduainete (esemete) nimekiri
Toiduainete ja esemete nimekiri
(väljasõidu asukohajärgse politseiasutuse / õppeasutuse aadress)
Politseiasutuse / õppeasutuse märge kinnipeetava saabumise ja lahkumise kohta:
(distsipliinirikkuja ees- ja perekonnanimi, isikukood või kuupäev)
pani . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . toime järgmise teo . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
millega rikkus . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(viide õigusakti sättele, mida on rikutud)
Tunnistaja: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ,
seletus . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(seletuse asukoht)
Ettepanek distsiplinaarkaristuse kohta . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Koostaja: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
(koht ja aeg)
Kinnipeetava / vahistatu distsiplinaarkorras karistamise kohta
". . . . . . . . " . . . . . . . . . . 200 . . . a nr . . . . . .
Kinnipeetav / vahistatu . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
pani toime distsipliini nõuete rikkumise, mis väljendus . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Esitatud materjalid läbivaadanud ning juhindudes "Vangistusseaduse" § . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Karistada kinnipeetav / vahistatu . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . nõuete
Rikkumiste eest: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
". . . . . " . . . . . . . . . . . 200 . . . a
Otsus on mulle teatavaks tehtud " . . . . . ". . . . . . . . . . . 200 . . . a
(kinnipeetava / vahistatu allkiri)
Otsuse tegi teatavaks . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Käesoleva haldusaktida mittenõustumisel on Teil õigus esitada vaie ”Haldusmenetluse seaduses” (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375) sätestatud tingimustel ja korras 30 päeva jooksul haldusaktist teada saamisest või pöörduda ”Halduskohtumenetluse seadustikuga” ( RT 1 1999, 31, 425; 96, 846; 2000, 51, 321; 2001, 53, 313; 58, 355; 2002, 29, 174; 50, 313; 53, 336; 62, 376; 2003, 13, 67) sätestatud tingimustel ja korras kaebusega halduskohtusse.
Lisatud juurde puuduv lisa 13, märge 2. peatüki kehtetuse kohta viidud 2. peatüki juurde.


text:
Lammutustoetuse andmise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Lammutustoetuse andmise tingimused ja kord
Lammutustoetuse andmise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Lammutustoetuse mõiste ja eesmärk
§ 3 Lammutustoetust saama õigustatud isik
§ 4 Lammutustoetuse objekt
§ 5 Lammutustoetuse suurus
§ 6 Lammutustoetuse taotlemise, menetlemise ja maksmise kord
RT IV, 30.11.2016, 28
Vastu võetud 24.11.2016 nr 18
Määrusega sätestatakse tingimused ja kord Türi valla haldusterritooriumil asuvate õigusaktidega sätestatud nõuetele mittevastavate hoonete lammutamise kulude osaliseks katmiseks.
§ 2. Lammutustoetuse mõiste ja eesmärk
(1) Lammutustoetus on Türi valla eelarvest makstav ühekordne rahaline toetus oluliselt amortiseerunud ja avalikus ruumis maastikupilti oluliselt kahjustava ohtliku hoone, mille õigusaktidega kehtestatud nõuetele vastavusse viimiseks on tehtud ettekirjutus, lammutamise osaliste kulude katmiseks.
(2) Lammutustoetuse eesmärk on aidata kaasa Türi valla arengukavaga seatud eesmärgi - Türi valla elanikele kvaliteetse elukeskkonna tagamine - saavutamisele.
§ 3. Lammutustoetust saama õigustatud isik
Lammutustoetust on õigustaotleda ja saada isikul, kellele kuulub Türi valla haldusterritooriumil asuv käesoleva määruse § 4 lõikes 1 märgitud tingimustele vastav hoone ning kelle suhtes kehtivad korraga alljärgnevad tingimused:
1) riikliku järelevalve käigus on isikule hoone õigusaktidega sätestatud nõuetele vastavusse viimiseks tehtud ettekirjutus;
2) isikul on tahe hoone, mille suhtes on kehtiv ettekirjutus, täielikult lammutada;
3) isik tõendab, et sotsiaalmajanduslikust olukorrast lähtuvalt ei ole ta võimeline hoonet lammutama ilma kõrvalise finantsabita.
§ 4. Lammutustoetuse objekt
(1) Lammutustoetust makstakse nende hoonete lammutamiseks, mille puhul Türi Vallavalitsuse (ametiasutus) koostatud järelevalveplaani alusel algatatud menetluse käigus on tuvastatud korraga järgmised asjaolud:
1) hoone on amortiseerumise tõttu avalikus ruumis maastikupilti oluliselt kahjustav;
2) hoone on varisemis- või tuleohtlik;
3) hoone renoveerimine on ebaotstarbekas.
(2) Lammutustoetust võib maksta järgmiste tegevustega seotud kulude katmiseks (edaspidi abikõlbulikud kulud):
1) hoone lammutamise projekteerimisega seotud kulu;
2) hoone lammutamise kulu.
§ 5. Lammutustoetuse suurus
(1) Lammutustoetust makstakse summas, mis moodustab 80% põhjendatud abikõlbulikest kuludest, kuid mitte rohkem kui 20 000 eurot lammutustoetuse objekti kohta.
(2) Toetust saama õigustatud isik võib taotleda toetust käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud määrast väiksemas summas.
(3) Toetuse andjal on õigus käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud summat kuni 20% vähendada, kui taotleja sotsiaalmajanduslikust olukorrast lähtuvalt on järeldatav, et taotleja on võimeline hoone lammutama ka väiksema lammutustoetusega.
§ 6. Lammutustoetuse taotlemise, menetlemise ja maksmise kord
(1) Lammutustoetuse taotlemiseks tuleb esitada vormikohane avaldus. Avalduse vorm on kinnitatud määruse lisana (lisa 1).
(2) Taotlusele lisatakse;
1) riikliku järelevalve käigust tehtud kehtiv ettekirjutus hoone õigusaktidega sätestatud nõuetega vastavusse viimise kohta;
2) selgitus taotleja sotsiaalmajandusliku olukorra kohta koos põhjendustega, miks isik ei ole võimeline ilma täiendava abita hoonet lammutama;
3) lammutamiseks vajalike tööde, sh lammutusprojekti tegemiseks võetud hinnapakkumised. Võrdlevaid hinnapakkumisi peab olema vähemalt kaks. Kui hoone lammutamistöö teeb hoone omanik, lisatakse taotlusele tööde nimekiri ja hinnakalkulatsioon, mille hulka ei arvestata omaniku enda tehtud töö hinda.
(3) Taotlust menetleb Türi Vallavalitsus kui ametiasutus taotluse esitamisest kuni 40 päeva jooksul ning teeb haldusaktiga otsuse toetuse maksmiseks või mittemaksmiseks.
(4) Toetuse kasutamiseks ja maksmiseks sõlmitakse lammutustööde finantseerimise leping, milles märgitakse
1) hoone omanik ja toetuse saaja;
2) lammutustöö projekteerija või lammutustöö tegija või tegijad;
3) lammutustöödega seotud aeg ning objekti täieliku lammutamise tähtpäev. Hoone tuleb lammutada 12 kuu jooksul lammutamistoetuse määramisest arvates;
4) lammutustööde finantseerimise põhimõtted.
(5) Lammutustööde finantseerimisel lähtutakse põhimõttest, et lammutustoetuseks määratud summa piires kantakse vallaeelarvest raha üle lepinguga kokku lepitud abikõlbuliku töö tegija arvelduskontole. Tööde tellimisel ja finantseerimisel tuleb lähtuda põhimõttest, et lammutus- ja projekteerimistöid võib teha vastavat õigust omav ettevõtja.
(6) Kui hoone lammutamistööd teeb hoone omanik ise, finantseeritakse lammutamistöödeks vajalik kõrvalkulu (tellingute tellimine, jäätmete äravedu jms). Sellisel juhul kantakse lammutustoetus hoone omaniku arvelduskontole.
(7) Lammutusega seotud tööde finantseerimiseks peab hoone omanik esitama vormikohase lammutustoetuse kasutamise aruande. Aruande vorm on kinnitatud määruse lisana (lisa 2).
(8) Lammutustööde finantseerimislepingus märgitud summad kantakse lepingus märgitud isikute arvelduskontole 10 tööpäeva jooksul pärast lammutustoetuse aruande kinnitamist. Aruande kinnitab ametiasutus.
(9) Kui lammutustoetuse saaja ei ole 12 kuu jooksul lammutustoetuse määramisest arvates hoonet lammutanud, muutub lammutustoetuse määramise haldusakt kehtetuks ning isik kaotab õiguse lammutustoetusele.
Lammutustoetuse määramisega seotud dokumente, sh haldusakte ja lepinguid, säilitatakse ametiasutuses 7 aastat.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 2
§ 3
§ 4
§ 4
§ 5
§ 6


Reservväelaste suhtes rakendatav Eestist lahkumise keeld – Riigi Teataja
Reservväelaste suhtes rakendatav Eestist lahkumise keeld
Reservväelaste suhtes rakendatav Eestist lahkumise keeld - sisukord
§ 1 Eestist lahkumise keelu rakendamine
§ 3 Otsuse kättetoimetamine
§ 4 Keelust teavitamine sõjaaja ametikohale määramisel
§ 5 Reservväelase ametikohalt vabastamine
§ 6 Loa andmine Eestist lahkumiseks
§ 7 Andmete registrisse kandmine
Vastu võetud 07.10.2004 nr 306
RT I 2004, 70, 498
Määrus kehtestatakse „Kaitseväeteenistuse seaduse“ § 3 lõike 7 ja § 1298 lõike 1 ja „Rahuaja riigikaitse seaduse“ § 5 lõike 2 punkti 4, § 20 lõike 3 ja § 21 lõike 2 alusel.
§ 1. Eestist lahkumise keelu rakendamine
(1) Reservväelaste suhtes käesoleva määrusega ettenähtud Eestist lahkumise keeldu võidakse rakendada pärast sõjalise valmisoleku tõstmise otsustamist või mobilisatsiooni väljakuulutamist, kui seda tingib kõrgenenud oht Eesti julgeolekule või vajadus täita Eesti rahvusvahelisi sõjalisi kohustusi.
(2) Eestist lahkumise keelu kehtestab Vabariigi Valitsus oma korraldusega, kus määratakse ära need reservväelaste kategooriad, kelle suhtes keeld kehtib.
(3) Demobilisatsiooni väljakuulutamisel või juhul, kui Riigikogu otsustab mitte heaks kiita Vabariigi Valitsuse otsust tõsta sõjalist valmisolekut, kaotab Eestist lahkumise keeld kehtivuse.
(1) Eestist lahkumise keeldu kohaldatakse lõigetes 2–4 sätestatud reservväelaste reservi kategooriate ulatuses üksnes niivõrd, kui see on vajalik Eesti julgeoleku või Eesti rahvusvahelise sõjalise kohustuse täitmise tagamiseks. Kui kogu reservi kategooria ulatuses ei ole keelu kehtestamine põhjendatud, kehtestatakse keeld ainult osa vastava reservi kategooria ulatuses.
(2) Pärast kõrgendatud valmisoleku kehtestamist võidakse Eestist lahkumise keeldu rakendada valmisoleku reservi ja valmidusreservi kuuluvate reservväelaste suhtes.
(3) Pärast tõrjevalmisoleku kehtestamist võidakse Eestist lahkumise keeldu rakendada kõigi reservväelaste suhtes, kes on määratud sõjaaja ametikohale.
(4) Pärast mobilisatsiooni väljakuulutamist võidakse Eestist lahkumise keeldu rakendada kõigi reservväelaste suhtes.
§ 3. Otsuse kättetoimetamine
(1) Eestist lahkumise keelu kehtestamise otsusest teavitatakse reservväelast ühel järgneval viisil:
1) teade toimetatakse reservväelasele kätte isiklikult või posti teel;
2) teade avaldatakse ajalehes;
3) teade avaldatakse ringhäälingu kaudu.
(2) Teate kättetoimetamisel posti teel võidakse see saata lihtkirjaga, tähtkirjaga või väljastusteatega tähtkirjaga.
(3) Ajalehes avaldamise korral tuleb teade avaldada vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes.
(4) Teade otsuse kohta võidakse avaldada ringhäälingu (raadio või televisiooni) kaudu. Ringhäälingu kaudu avaldamisel tuleb otsus avaldada kella 7.00-st kuni 22.00-ni vähemalt kolmel korral, kusjuures iga avaldamise vahel peab olema vähemalt üks tund.
(5) Kui teade avaldatakse ajalehes või ringhäälingu kaudu, võidakse selles ära nimetada ainult sõjaaja üksuste tunnused, mille ametikohtadele määratud reservväelaste suhtes keeld kehtib.
(6) Eestist lahkumise keelust teavitamise viisi otsustab ja sellest teavitab Kaitseressursside Amet.
§ 4. Keelust teavitamine sõjaaja ametikohale määramisel
Kui reservväelane määratakse sõjaaja ametikohale, mille suhtes on kehtestatud Eestist lahkumise keeld, siis sõjaaja ametikohale määramisel teavitatakse reservväelast ka sõjaaja ametikohast tulenevast ja tema suhtes kehtivast Eestist lahkumise keelust.
§ 5. Reservväelase ametikohalt vabastamine
Kui Eestist lahkumise keeld on kehtestatud sõjaaja ametikohtadele määratud reservväelaste suhtes, siis reservväelase vabastamisel sõjaaja ametikohalt kaotab Eestist lahkumise keeld tema suhtes kehtivuse, kui reservväelast ei ole määratud teisele sõjaaja ametikohale, mille suhtes on samuti kehtestatud Eestist lahkumise keeld või kui hiljem Eestist lahkumise keeldu tema suhtes ei laiendata.
§ 6. Loa andmine Eestist lahkumiseks
Reservväelasele, kelle suhtes on kehtestatud Eestist lahkumise keeld, võib Eestist lahkumise loa anda kaitseminister või kaitseringkonna ülem.
§ 7. Andmete registrisse kandmine
Andmed Eestist lahkumise keelu reservväelasele laienemise kohta, samuti andmed reservväelasele antud Eestist lahkumise loa kohta kantakse kaitseväeteenistuskohustuslike Eesti kodanike riiklikusse registrisse. Registri andmed võetakse aluseks Eestist lahkumise keelu kohaldamisel.


Raskeveokimaksu seadus – Riigi Teataja
Raskeveokimaksu seadus (lühend - RVMS)
Raskeveokimaksu seadus - sisukord
§ 2 Maksumäärad
§ 3 Maksumaksja
§ 4 Maksu laekumise koht
§ 5 Maksustamisperiood ja maksu tasumise tähtaeg
§ 6 Maksu tasumise kord
§ 8 Maksuvabastused
§ 9 Maksuhaldur
RT I, 30.12.2011, 26
Raskeveokimaksu seadus
Vastu võetud 18.10.2000
RT I 2000, 81, 515
11.02.2003 RT I 2003, 23, 135 17.03.2003
22.02.2011 RT I, 17.03.2011, 1 18.03.2011
Raskeveokimaksuga maksustatakse veoste vedamiseks ettenähtud:
1) liiklusregistris registreeritud 12-tonnise või suurema registri- või täismassiga veoauto, välja arvatud käesoleva paragrahvi punktis 2 nimetatud veoauto;
2) veoautost ja ühest või enamast haagisest koostatud 12-tonnise või suurema registri- või täismassiga autorong, mille veoauto on registreeritud liiklusregistris.
§ 2. Maksumäärad
(1) Käesoleva seaduse §-s 1 nimetatud veoauto ja autorong (edaspidi raskeveok) maksustatakse seaduse lisas toodud määra järgi vastavalt:
1) veoauto registrimassile, telgede arvule ja veotelje vedrustuse tüübile. Sõiduki registreerimistunnistusel veoauto registrimassi kohta märke puudumise korral toimub maksustamine vastavalt veoauto täismassile, telgede arvule ja veotelje vedrustuse tüübile;
2) autorongi registrimassile või täismassile, võttes aluseks käesoleva lõike punktis 1 nimetatud veoauto näitajad, autorongi koosseisus üheaegselt kasutatavate haagiste telgede arvu ja nimetatud haagiste suurima massi, mille veoauto omanik või kasutaja on avaldanud Maanteeametile ning Maanteeamet on kandnud liiklusregistrisse.
[RT I, 17.03.2011, 1 - jõust. 18.03.2011]
(11) Autorongi, mille koosseisus kasutatakse üheaegselt mitut haagist, maksumäär leitakse lähtuvalt veoauto ja haagiste summaarsest suurimast massist ja telgede arvust.
(2) [Kehtetu - RT I 2002, 110, 655 - jõust. 01.01.2003]
(3) Kui maksustamisperioodi jooksul liiklusregistris maksustamise aluseks olevaid andmeid muudetakse, arvutatakse samal maksustamisperioodil tasumisele kuuluv raskeveokimaks andmetest tuleneva suurima maksumäära järgi. Juurdemaksmisele kuuluv maksusumma arvutatakse proportsionaalselt tervete kalendrikuude arvuga, mis on jäänud muudetud andmete kandmisest liiklusregistrisse maksustamisperioodi lõpuni, ja tasutakse 15 kalendripäeva jooksul nende andmete liiklusregistrisse kandmise päevast arvates.
§ 3. Maksumaksja
(1) Raskeveokimaksu maksab Eestis ajutiselt või alaliselt elav füüsiline isik, Eestis registreeritud juriidiline isik ning riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutus, kes omab käesoleva seaduse §-s 1 nimetatud raskeveokit, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 11 ja 2 sätestatud juhtudel.
(11) Raskeveoki kasutaja on raskeveokimaksu maksjaks, kui ta kasutab raskeveokit kasutuslepingu või omandireservatsiooniga müügilepingu alusel ja tema nimi või nimetus, isiku- või registrikood ning elu- või asukoha aadress on kantud liiklusregistrisse. Nimetatud kande puudumisel maksab raskeveokimaksu raskeveoki omanik.
(2) Kui käesoleva seaduse §-s 1 nimetatud raskeveoki omanik ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isik või asutus, maksab raskeveokimaksu raskeveoki valdaja, kes on kantud liiklusregistrisse.
(3) Raskeveokimaksu maksja elu- või asukoht, raskeveoki registri- või täismass, telgede arv ja veoteljel õhkvedrustuse või sellega samaväärse vedrustuse olemasolu on määratud liiklusregistrisse kantud andmetega.
§ 4. Maksu laekumise koht
Raskeveokimaks laekub riigieelarvesse.
§ 5. Maksustamisperiood ja maksu tasumise tähtaeg
(1) Raskeveokimaksu maksustamisperiood on kvartal.
(2) Maksumaksja on kohustatud arvutama ja tasuma raskeveokimaksu:
1) raskeveokilt hiljemalt maksustamisperioodi esimese kuu 15. kuupäevaks, välja arvatud käesoleva lõike punktides 2 ja 3 nimetatud juhtudel;
2) maksustamisperioodil liiklusregistris registreeritud veoautolt 15 kalendripäeva jooksul pärast veoauto registreerimist liiklusregistris;
3) autorongilt, mille suurim mass kanti liiklusregistrisse maksustamisperioodil, 15 kalendripäeva jooksul pärast autorongi koosseisus üheaegselt kasutatavate haagiste suurima massi kandmist Maanteeameti poolt liiklusregistrisse.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 2 ja 3 nimetatud veoautolt ja autorongilt makstakse raskeveokimaksu proportsionaalselt tervete kalendrikuude arvuga, mis on jäänud veoauto registreerimisest liiklusregistris või haagiste suurima massi kandmisest liiklusregistrisse maksustamisperioodi lõpuni.
(4) Raskeveoki võõrandamisel või kasutusõiguse üleminekul maksustamisperioodi kestel maksustamisperioodi eest tasutud raskeveokimaksu ei tagastata. Omaniku või kasutaja vahetuse vormistamisel liiklusregistri andmetes on raskeveoki soetanud või kasutusse saanud isik kohustatud tasuma raskeveokimaksu alates raskeveoki soetamisele või kasutusse saamisele järgnevast kvartalist.
§ 6. Maksu tasumise kord
(1) Raskeveokimaksu tasumisel kantakse see Maksu- ja Tolliameti pangakontole.
(2) Maksekorraldusel peab olema loetavalt märgitud raskeveokimaksu maksja nimi (füüsilise isiku puhul ees- ja perekonnanimi), veoauto riikliku registreerimismärgi andmed (edaspidi registreerimismärgi andmed), maksustatava raskeveoki registri- või täismass kilogrammides, maksu summa ja periood, mille eest maks tasutakse. Kui maksumaksja tasub raskeveokimaksu korraga mitme tema omandis või valduses oleva raskeveoki eest, peavad maksekorraldusel olema loetavalt eraldi märgitud kõigi veoautode registreerimismärkide andmed, maksustatavate raskeveokite registri- või täismassid ning tasutud maksusummad raskeveokite lõikes.
§ 7. [Kehtetu - RT I 2002, 110, 655 - jõust. 01.01.2003]
§ 8. Maksuvabastused
Raskeveokimaksust on vabastatud kaitseväe, Kaitseliidu, Politsei- ja Piirivalveameti ja päästeasutuste raskeveokid ning päästetöid tegeva kohaliku omavalitsuse, mittetulundusühingu, sihtasutuse või ettevõtja raskeveokid, mida kasutatakse peamiselt päästetööl.
§ 9. Maksuhaldur
(1) Raskeveokimaksu maksuhaldur on Maksu- ja Tolliamet.
(2) Maanteeamet on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile iga maksustamisperioodi esimese kuu 10. kuupäevaks eelmisel maksustamisperioodil liiklusregistris registreeritud või sellest kustutatud raskeveokite kohta järgmised andmed:
1) veoauto omaniku või käesoleva seaduse § 3 lõigetes 11 ja 2 nimetatud juhtudel valdaja nimi (füüsilise isiku puhul ees- ja perekonnanimi);
2) veoauto omaniku või käesoleva seaduse § 3 lõigetes 11 ja 2 nimetatud juhtudel valdaja isikukood (selle puudumisel isiku sünnikuupäev, -kuu ja -aasta) või registrikood;
3) veoauto omaniku või käesoleva seaduse § 3 lõigetes 11 ja 2 nimetatud juhtudel valdaja elu- või asukoha aadress;
4) veoauto registreerimismärgi andmed;
5) veoauto registri- või täismass;
6) autorongi koosseisus üheaegselt kasutatavate haagiste telgede arv ja nimetatud haagiste suurim mass, mis on kantud liiklusregistrisse, samuti kande tegemise kuupäev;
7) veoauto mark;
8) veoauto veoteljel õhkvedrustuse või sellega samaväärse vedrustuse olemasolu või puudumine;
9) veoauto telgede arv;
10) veoauto registreerimise, registrikande muutmise või registrist kustutamise kuupäev.
(3) Kui liiklusregistris maksustamise aluseks olevad raskeveoki või maksumaksja andmed maksustamisperioodi jooksul muutuvad, on Maanteeamet kohustatud sellest Maksu- ja Tolliametile teatama maksustamisperioodile järgneva kuu 10. kuupäevaks.
§ 10. – § 12. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
(1) Liiklusregistris peavad olema raskeveoki kohta järgmised andmed:
1) veoauto registri- või täismass;
2) veoauto telgede arv;
3) veoauto veotelje vedrustuse tüüp (õhkvedrustuse või sellega samaväärse vedrustuse olemasolu või puudumine);
4) sihtotstarbelise veoauto puhul kirje, kas sõiduk on ette nähtud veose veoks;
5) autorongi koosseisus üheaegselt kasutatavate haagiste telgede arv ja nimetatud haagiste suurim mass.
(2) Kui osa käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmetest liiklusregistris puudub, on maksumaksja kohustatud nende registrisse kandmiseks pöörduma Maanteeameti kohalikku asutusse hiljemalt 2004. aasta 20. märtsiks. Eelnimetatud andmete liiklusregistrisse kandmisest tulenev registreerimistunnistuse vahetamine on kuni 2004. aasta 31. märtsini riigilõivuvaba.
(3) Maanteeameti kohalik asutus on kohustatud esitama Maksu- ja Tolliametile hiljemalt 2004. aasta 10. aprilliks liiklusregistris registreeritud raskeveokite kohta käesoleva seaduse § 9 lõikes 2 loetletud andmed 2004. aasta 31. märtsi seisuga.
(4) Maksumaksja on kohustatud arvutama ja tasuma 2004. aasta esimesel kvartalil tasumisele kuuluva raskeveokimaksu 2004. aasta 15. aprilliks, tasudes selle koos järgmisel maksustamisperioodil tasumisele kuuluva maksusummaga. Käesoleva seaduse § 2 lõiget 3 ei kohaldata 2004. aasta esimese kvartali eest tasumisele kuuluva raskeveokimaksu arvutamisel.
(5) Käesoleva seadusega kehtestatavat raskeveokimaksu rakendatakse alates 2004. aasta 1. jaanuarist.
Lisa Raskeveokimaksu määrad


Hindamisjuhend - Kuusalu Keskkool
Hindamine ning klassi ja kooli lõpetamine
§ 1. Hindamine
(2) Hindamine on süstemaatiline teabe kogumine õpilase arengu kohta, selle teabe analüüsimine ja tagasiside andmine. Hindamine on aluseks õppe edasisele kavandamisele. Hindamisel kasutatakse mitmesuguseid meetodeid, hindamisvahendeid ja -viise. Hindamine on õpetamise ja õppimise lahutamatu osa.
(3) Õpilasel on õigus saada õpetajalt teavet hindamise korralduse ning oma hinnete kohta. Õpilasel on õigus teada, milline hinne või hinnang on aluseks kokkuvõtvale hindele ja hinnangule.
(4) Teadmiste ja oskuste hindamise põhimõtteid ja korda tutvustavad õpilastele aineõpetajad. Trimestri, poolaasta või kursuse algul teeb õpetaja õpilastele teatavaks õppeaine nõutavad teadmised ja oskused, nende kontrollimise aja ja vormi. Tunni alguses teatab õpetaja teema, õpitavad oskused ja kontrollimise vormi.
(5) Lapsevanemal on õigus saada teavet oma lapse teadmiste ja oskuste hindamise põhimõtete ja korra kohta ning saada teada tema hindeid või teadmistele ja oskustele antud hinnanguid.
(6) Hinded tehakse lapsevanemale/õpilasele teatavaks õpilaspäeviku, e-kooli ja vajadusel hinnetelehe kaudu.
(7) Kokkuvõtvad hinded/hinnangud tehakse teatavaks põhikooliosas klassitunnistuse ja gümnaasiumiosas õpinguraamatu kaudu. Põhikooliosas kasutatakse elektroonilist klassitunnistust. Paberkandjal väljastatakse tunnistus õppeperioodi lõpul, lapsevanema avalduse alusel ka varem.
(8) Kool annab põhikooliosa õpilasele ja vanemale tagasisidet õpilase käitumise ja hoolsuse kohta kolm korda õppeaastas. Käitumist hinnatakse alloleva skaala järgi põhikooliosas trimestri lõpus ja gümnaasiumiosas õppeperioodi lõpus ja hinne märgitakse eKooli ja õpinguraamatusse. Klassijuhataja tutvustab õpilastele käitumise hindamise põhimõtteid õppeaasta alguses.
(9) Käitumishindega „eeskujulik“ hinnatakse õpilast, kellel üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnormide järgimine on harjumuspärane igas olukorras, kes täidab kooli kodukorra nõudeid eeskujulikult ja järjepidevalt. Õpilane suhtub õppeülesannetesse alati kohusetundlikult, õpib kõiki õppeaineid võimetekohaselt, on õppeülesannete täitmisel töökas ja järjekindel, ilmutab omaalgatust ja viib alustatud töö lõpuni.
(10) Käitumishindega „hea“ hinnatakse õpilast, kes järgib üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme ning täidab kooli kodukorra nõudeid. Õpilane suhtub õppeülesannetesse kohusetundlikult, on töökas ja järjekindel õppeülesannete täitmisel, hoolikas ning õpib võimetekohaselt.
(11) Käitumishindega „rahuldav“ hinnatakse õpilast, kes üldiselt järgib üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme, täidab kooli kodukorra nõudeid, kuid on esinenud eksimusi. Õpilane täidab üldiselt õppeülesandeid, kuid ei ole piisavalt töökas ja järjekindel õppeülesannete täitmisel, ei õpi võimetekohaselt.
(12) Käitumishindega „mitterahuldav“ hinnatakse õpilast, kes korduvalt ei täida kooli kodukorra nõudeid, ei allu õpetajate nõudmistele ega järgi üldtunnustatud käitumis- ja kõlblusnorme ning kes suhtub õppeülesannetesse lohakalt ja vastutustundetult.
Õpilase käitumise võib hinnata „mitterahuldavaks“ ka üksiku õigusvastase teo või ebakõlbelise käitumise eest.
(13) Käitumise hindamisel lähtutakse kooli õppekavas toodud üldpädevustest ja kooli kodukorra nõuetest.
(14) Õpilane viiakse üle järgmisse klassi olenemata käitumise aastahindest.
(15) Nõuded õpilase käitumisele esitatakse kooli kodukorras.
§ 2. Kujundav hindamine
(1) Kujundava hindamisena mõistetakse õppe kestel toimuvat hindamist, mille käigus analüüsitakse õpilase teadmisi, oskusi, hoiakuid, väärtushinnanguid ja käitumist, antakse tagasisidet õpilase seniste tulemuste ning vajakajäämiste kohta, innustatakse ja suunatakse õpilast edasisel õppimisel ning kavandatakse edasise õppimise eesmärgid ja teed. Kujundav hindamine keskendub eelkõige õpilase arengu võrdlemisele tema varasemate saavutustega. Tagasiside kirjeldab õigel ajal ja võimalikult täpselt õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning sisaldab ettepanekuid edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpilase arengut.
(2) Õppetunni või muu õppetegevuse vältel saab õpilane õpetajalt, kaaslastelt või enesehinnangu abil enamasti suulist või kirjalikku sõnalist tagasisidet õppeainet ja ainevaldkonda puudutavate teadmiste ja oskuste (sealhulgas üldpädevuste, kooliastme õppe- ja kasvatuseesmärkide ja läbivate teemade), ent ka käitumise, hoiakute ning väärtushinnangute kohta. Kogu õppepäeva vältel annavad õpetajad õpilasele tagasisidet, et toetada õpilase käitumise, hoiakute ja väärtushinnangute kujunemist. Kool reageerib juhtumitele, mis on vastuolus üldtunnustatud väärtuste ning heade tavadega.
(3) Õpilane kaasatakse hindamisse, et arendada tema oskust eesmärke seada ning oma õppimist ja käitumist eesmärkide alusel hinnata ning tõsta õpimotivatsiooni.
(4) Arenguvestlusel analüüsitakse õpilase arengut ja toimetulekut tulenevalt õpilase individuaalsest eripärast ja õpilase, vanema või kooli poolt oluliseks peetavast (näiteks käitumine ja emotsionaalne seisund, hoiakud ja väärtushinnangud, motivatsioon, huvid, teadmised ja oskused). Arenguvestlus võimaldab anda tagasisidet õppekava üldpädevuste, kooliastme õppe- ja kasvatuseesmärkide, läbivate teemade eesmärkide, ainevaldkondlike eesmärkide ja ainealaste õpitulemuste kohta. Arenguvestlusel seatakse uued eesmärgid õppimisele ja õpetamisele. Arenguvestluse oluline osa on õpilase enesehindamine.
(5) Kujundava hindamise ühe vahendina võib kasutada õpimappi. Õpimapp õppimise päevikuna sisaldab nii õppetöid kui ka tööde analüüsi ja tagasisidet. Õpimappe võib koostada aine- ja valdkonnapõhiselt, läbivate teemade või üldpädevuste kohta. 1. – 4. klasside õpilased koostavad õpimapi, mida saab kasutada arenguvestluse läbiviimisel. Teistes klassides toimub õpimapi koostamine ainekavas toodud korras.
§ 3. Teadmiste ja oskuste hindamine kui kokkuvõtvate hinnete alus põhikooliosas
(1) Õpilase ainealaseid teadmisi ja oskusi võrreldakse õpilase õppe aluseks olevas ainekavas toodud oodatavate õpitulemustega ja tema õppele püstitatud eesmärkidega. Ainealaseid teadmisi ja oskusi võib hinnata nii õppe käigus kui ka õppeteema lõppedes. Ainealaste teadmiste ja oskuste hindamise tulemusi väljendatakse 1. klassis sõnaliste hinnangutega, alates 2. klassist numbriliste hinnetega viiepallisüsteemis.
(2) Trimestri algul teeb õpetaja teatavaks kokkuvõtvate hinnete kujunemise korra. Trimestri õpitulemuste omandamist kontrollivate kirjalike tööde (kontrolltööde) aeg kavandatakse kooskõlastatult õpilastega ja teiste ainete õpetajatega. Kontrolltööde plaani saab jälgida eKoolis.
(3) 8. klassi õpilased sooritavad loovtöö, mis on kohustuslik põhikooli lõpetamiseks ja mille aluseks on „Kuusalu Keskkooli loovtööde koostamise juhend põhikooli III astmes“. Loovtööd võib õpilase soovi korral arvestada 8. klassi üleminekueksamina. Soovi korral võib 8. klassi õpilane sooritada lisaks ka üleminekueksami.
* Eksamiainete loetelu teatatakse õpilastele II trimestri lõpuks.
* Üleminekueksami hinnet arvestatakse aastahinde panekul ja see võrdsustatakse ühe trimestri hindega.
§ 4. Teadmiste ja oskuste hindamine kui kokkuvõtvate hinnete alus gümnaasiumiosas
(1) Õpilase teadmisi ja oskusi võrreldakse õpilase õppe aluseks olevas ainekavas toodud oodatavate õpitulemustega ja tema õppele püstitatud eesmärkidega. Ainealaseid teadmisi ja oskusi võib hinnata nii õppe käigus kui ka õppeteema lõppedes. Ainealaste teadmiste ja oskuste hindamise tulemusi väljendatakse viiepallisüsteemis.
(2) Kursuse algul teeb õpetaja teatavaks kokkuvõtvate hinnete kujunemise korra. Kursuse õpitulemuste omandamist kontrollivate kirjalike tööde (kontrolltööde) aeg kavandatakse kooskõlastatult õpilastega ja teiste ainete õpetajatega. Kontrolltööde plaani saab jälgida eKoolis.
(3) 10. klassi õpilastele viib kool ühes õppeaines läbi üleminekueksami.
1) Eksamiainete loetelu teatatakse õpilastele II trimestri lõpuks.
2) Üleminekueksami hinne võrdsustatakse ühe kursuse hindega ja seda arvestatakse kooliastmehinde panekul.
§ 5. Hinded viiepallisüsteemis
(1) hindega „5” ehk „väga hea” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused vastavad õpilase õppe aluseks olevatele taotletavatele õpitulemustele täiel määral ja ületavad neid;
(2) hindega „4” ehk „hea” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused vastavad üldiselt õpilase õppe aluseks olevatele taotletavatele õpitulemustele;
(3) hindega „3” ehk „rahuldav” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused võimaldavad õpilasel edasi õppida või kooli lõpetada ilma, et tal tekiks olulisi raskusi hakkamasaamisel edasisel õppimisel või edasises elus;
(4) hindega „2” ehk „puudulik” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui õpilase areng nende õpitulemuste osas on toimunud, aga ei võimalda oluliste raskusteta hakkamasaamist edasisel õppimisel või edasises elus;
(5) hindega „1” ehk „nõrk” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused ei võimalda oluliste raskusteta hakkamasaamist edasisel õppimisel või edasises elus ning kui õpilase areng nende õpitulemuste osas puudub.
(6) hindamisel võib õpetaja kasutada koos numbriliste hinnetega nende täpsustamiseks plusse ja miinuseid.
(7) Viie palli süsteemis hinnatavate kirjalike tööde koostamisel ja hindamisel lähtutakse põhimõttest, et kui kasutatakse punktiarvestust ja õpetaja ei ole andnud teada teisiti, koostatakse tööd nii, et hindega „5” hinnatakse õpilast, kes on saavutanud 90–100% maksimaalsest võimalikust punktide arvust, hindega „4” 75–89%, hindega „3” 50–74%, hindega „2” 20–49% ning hindega „1” 0–19%.
(8) Kui hindamisel tuvastatakse kõrvalise abi kasutamine või mahakirjutamine, võib kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust hinnata hindega «nõrk». Õpilasele ei anta sel juhul võimalust selle töö järele vastamiseks.
(9) Kui kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust on hinnatud hindega «puudulik» või «nõrk» või on hinne jäänud panemata, antakse põhikooliosa õpilasele võimalus järelevastamiseks või järeltöö sooritamiseks. Gümnaasiumiosa õpilasele antakse järelevastamise võimalus ainult erandjuhul kokkuleppel aineõpetajaga. Järelevastamiseks on reeglina aega maksimaalselt kaks nädalat. Vastamise aja lepivad õpilane ja õpetaja kokku. Kui õpilane selle aja jooksul ei vasta, hinnatakse tema töö hindega “1”.
Ühte tööd saab õpilane järele vastata ainult üks kord.
10) Esitamata arvestuslik töö märgitakse eKooli päevikus hindega “1” või õpilase puudumise korral hüüumärgiga (”!”), pärast järelevastamist märgitakse päevikusse uus hinne.
§ 6. Kokkuvõtvad hinded ja järgmisse klassi üleviimine põhikooliosas
(1) Kokkuvõttev hinne on õppeaine trimestri- ja aastahinne.
(2) Trimestrihinne pannakse välja trimestri lõpul antud trimestri jooksul saadud hinnete alusel. Aastahinne pannakse välja antud õppeaasta jooksul saadud trimestrihinnete alusel õppeperioodi lõpus.
(3) 1. klassis kasutatakse poolaastahinnetena sõnalist hinnangut. Tunnistusel on õppeained jaotatud osaoskusteks ja antud järgmine sõnaline hinnang: väga hästi, hästi, harjuta veel, on raske.
Alates 2. klassist kasutatakse trimestrihinnetena numbrilisi hindeid viiepallisüsteemis.
(4) Kui õppeperioodi keskel on õppeaine trimestrihinne või -hinnang jäänud andmata ja õpilane ei ole kasutanud võimalust järele vastata, hinnatakse aastahinde või -hinnangu väljapanekul vastaval perioodil omandatud teadmised ja oskused vastavaks hindele «nõrk» või antakse tulemustele mitterahuldav hinnang.
(5) Õpilasele, kelle trimestrihinne on «puudulik» või «nõrk», kellele on antud samaväärne sõnaline hinnang või on jäetud hinne välja panemata, koostatakse selles õppeaines individuaalne õppekava või määratakse mõni muu tugisüsteem (näiteks logopeediline abi, konsultatsioonitunnid jm), et aidata omandada nõutavad teadmised ja oskused.
(6) Trimestrihinnete või -hinnangute alusel otsustab õppenõukogu, kas viia õpilane järgmisse klassi, jätta täiendavale õppetööle või klassikursust kordama. Õpilaste järgmisse klassi üleviimise otsus tehakse õppeperioodi lõpus.
(7) Õpilane jäetakse täiendavale õppetööle õppeainetes, milles tulenevalt trimestrihinnetest või -hinnangutest tuleks välja panna aastahinne «puudulik» või «nõrk» või mitterahuldav hinnang. Täiendavale õppetööle jätmise otsustab õppenõukogu õppeperioodi lõpus. Täiendava õppetöö raames täidab õpilane õpetaja vahetul juhendamisel spetsiaalseid õppeülesandeid, et omandada õppekavaga nõutavad teadmised ja oskused. Täiendav õppetöö viiakse läbi pärast õppeperioodi lõppu. Aastahinne või -hinnang pannakse välja pärast täiendava õppetöö lõppu, arvestades täiendava õppetöö tulemusi.
(8) Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib erandjuhul jätta õpilase klassikursust kordama, kui õpilasel on kolmes või enamas õppeaines aastahinne «puudulik» või «nõrk» või mitterahuldav hinnang, täiendav õppetöö ei ole tulemusi andnud ning õppekavaga nõutavate õpitulemuste saavutamiseks ei ole otstarbekas rakendada individuaalset õppekava või muid koolis rakendatavaid tugisüsteeme. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse. Õppenõukogu otsuses peavad olema esile toodud kaalutlused, mille põhjal peetakse otstarbekaks jätta õpilane klassikursust kordama.
(9) Õppenõukogu põhjendatud otsusega võib jätta klassikursust kordama õpilase, kellel on põhjendamata puudumiste tõttu kolmes või enamas õppeaines aastahinne «puudulik» või «nõrk» või mitterahuldav hinnang. Õppenõukogu kaasab otsust tehes õpilase või tema seadusliku esindaja ning kuulab ära tema arvamuse.
(10) 9. klassi õpilasele pannakse aastahinded välja enne lõpueksamite toimumist, välja arvatud õppeainetes, milles õpilane jäetakse täiendavale õppetööle.
(11) Lõikes 7 sätestatud tähtaegu ei kohaldata õpilase suhtes, kellele on koostatud individuaalne õppekava, kus on ette nähtud erisused järgmisse klassi üleviimise ajas.
§ 7. Põhikooli lõpetamine
(1) Põhikooli lõpetab õpilane, kellel õppeainete viimased aastahinded on vähemalt «rahuldavad», kes on kolmandas kooliastmes sooritanud loovtöö ning kes on sooritanud vähemalt rahuldava tulemusega eesti keele eksami, matemaatikaeksami ning ühe eksami omal valikul.
(2) Põhikooli lõpetanuks võib õpilase või tema seadusliku esindaja kirjaliku avalduse alusel ja õppenõukogu otsusega pidada ning põhikooli lõputunnistuse anda õpilasele:
(3) Haridusliku erivajadusega õpilasele, kellel käesolevas määruses sätestatud tingimustel kooli õppekavaga või nõustamiskomisjoni soovitusel individuaalse õppekavaga on vähendatud või asendatud käesolevas määruses sätestatud taotletavaid õpitulemusi, on lõpetamise aluseks kooli või individuaalses õppekavas määratud õpitulemuste saavutatus. Haridusliku erivajadusega õpilasel on õigus sooritada põhikooli lõpueksamid eritingimustel vastavalt Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 30 alusel haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud lõpueksamite korraldamise tingimustele ja korrale.
(4) Õpilane, kelle õppekeel ei ole eesti keel või kes asus eesti õppekeelega koolis või klassis õppima viimase kuue õppeaasta jooksul, võib lõikes 1 nimetatud eesti keele eksami asemel sooritada eesti keele teise keelena eksami.
(5) Varem välisriigis õppinud õpilane, kes on enne lõpueksamite toimumist Eestis põhikoolis õppinud kuni kolm järjestikust õppeaastat ning kellele on eesti keele õppimiseks koostatud individuaalne õppekava, võib eesti keele või eesti keele teise keelena eksami sooritada temale koostatud individuaalse õppekava põhjal ettevalmistatud koolieksamina. Koolieksami ettevalmistamisel ja hindamisel lähtutakse Põhikooli riikliku õppekava §-s 23 sätestatust.
(6) Põhikooli lõpetanuks peetakse eksterni, kes on sooritanud põhikooli lõpueksamid ning aineeksamid nendes õppeainetes, milles tal puuduvad põhikooli lõputunnistusele kantavad hinded või milles tal ei ole tõendatud teadmisi ja oskusi varasemate õpi- ja töökogemuste arvestamise kaudu. Eksterni ei hinnata kehalises kasvatuses, käsitöös ja kodunduses ning tehnoloogiaõpetuses. Kooli lõpetamisel eksternina võimaldatakse lõpetajale kooli poolt juhendatud õppetegevust kokku vähemalt 15 arvestusliku õppetunni ulatuses. Muus osas toimub õppimine iseseisvalt.
§ 8. Kokkuvõtvad hinded ja klassi lõpetamine gümnaasiumiosas
(1) Kokkuvõtvad hinded on õppeaine kursusehinded ja kooliastmehinded.
(2) Kokkuvõtva hindamisena mõistetakse ka teadmiste ja oskuste tõendamist varasemate õpi- ja töökogemuste arvestamise kaudu.
(3) Kursusehinne pannakse välja kursuse lõpul antud kursuse jooksul saadud hinnete alusel.
(4) Kooliastmehinne pannakse välja aine kõikide kursuste lõppedes kursusehinnete alusel.
(5) Kursuse- ja kooliastmehinnetena kasutatakse numbrilisi hindeid viiepallisüsteemis.
(6) Kui kursusehinne on jäänud välja panemata ja õpilane ei ole kasutanud võimalust järele vastata, loetakse kooliastmehinde panekul antud kursuse vältel omandatud teadmised ja oskused vastavaks hindele „nõrk“.
(7) Kui õpilasele tuleks ühes või kahes aines aastahindeks välja panna “puudulik” või “nõrk”, jäetakse õpilane täiendavale õppetööle ja tema üleviimise või kooli lõpetamise otsustab õppenõukogu täiendava õppetöö tulemuste alusel 30. augustiks. Kui õpilasele tuleks kolmes või rohkemas aines aastahindeks välja panna “puudulik” või “nõrk”, kustutatakse õpilane kooli õpilaste nimekirjast.
(8) Kursusehinnete alusel otsustab õppenõukogu, kas viia õpilane järgmisse klassi või jätta täiendavale õppetööle. Õpilaste järgmisse klassi üleviimise otsus tehakse õppeperioodi lõpus.
(9) Õpilasele antakse mõjuva põhjuse olemasolul võimalus ühe kursusehinde järelevastamiseks õppeaasta jooksul. Järelevastamine toimub korralise õppetöö lõpus avalduse esitamisel direktorile ja sellele positiivse vastuse saamise korral. Avaldus direktorile esitada vähemalt nädal enne õppeperioodi lõppu, viimase kursuse hinde järelevastamise korral kohe peale hinde selgumist.
§ 9. Gümnaasiumi lõpetamine
(1) Gümnaasiumi lõputunnistuse annab gümnaasium õpilasele:
1) kelle kõikide õppeainete kooliastmehinded on vähemalt rahuldavad;
2) kes on sooritanud õppeaine kohustuslikule mahule vastavad eesti keele, matemaatika ja võõrkeele riigieksamid.
3) kes on sooritanud valitud õppesuunale vastava koolieksami.
4) kes on sooritanud gümnaasiumi jooksul lõpueksamiga võrdväärse uurimustöö.
(2) Gümnaasiumi lõpetanuks loetakse ekstern, kes:
1) on sooritanud lõikes 2 nimetatud eksamid ning
2) on sooritanud aineeksamid nendes kursustes, milles tal puuduvad kursuste hinded või milles ta ei ole tõendanud teadmisi ja oskusi varasema õpi- ja töökogemuse arvestamise kaudu. Eksterni ei hinnata kehalises kasvatuses.
(3) Lõpueksamite korraldamise, sealhulgas lõpueksamite eritingimustel sooritamise tingimused ja kord sätestatakse «Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» alusel kehtestatud haridus- ja teadusministri määrusega.
§ 10. Hinde ja kokkuvõtva hinnangu vaidlustamine
(1) Õpilasel või tema seaduslikul esindajal on õigus hindeid ja sõnalisi hinnanguid vaidlustada kümne päeva jooksul pärast hinde või hinnangu teadasaamist, esitades kooli direktorile kirjalikult vastava taotluse koos põhjendustega.
(2) Kooli direktor teeb otsuse ja teavitab sellest lõikes 1 nimetatud taotluse esitajat kirjalikult viie tööpäeva jooksul otsuse vastuvõtmise päevast arvates.


text:
3-3-1-74-04 Riigikohus 16.12.2004
Asjaolu, et maksukohustuslane saab tulu tegevusest, mida käibemaksuseadus ei defineeri ettevõtlusena, ei tähenda, et maksukohustuslane peaks alati rakendama KMS § 18 lõikest 3 tulenevat sisendkäibemaksu osalist mahaarvamist. Kui mittemaksustatava sissetuleku saamine on maksukohustuslase majandustegevuse laadi arvestades vaid abistava iseloomuga, siis ei piira mittemaksustatava sissetuleku saamine sisendkäibemaksu mahaarvamist.
KMS § 18 lg 3 ja selle rakendusakt ei kirjutanud täpselt ette, milliste meetodite abil tuleb sisendkäibemaksu osaline mahaarvamine läbi viia. Selle sätte rakendamisel tuleb silmas pidada, et maksukohustuslase erinevate tegevusvaldkondade tulude ja kulude struktuur võib olla üsna erinev. KMS § 18 lg 3 rakendamiselt tuleb hinnata isiku majandustegevuse laadi ja eripära ning sisendkäibemaksu osalise mahaarvamise jaoks tuleb valida selline meetod, mis on kõige sobivam ja annab mõistliku tulemuse. Isiku tulude struktuurist lähtuva sihtarvu kasutamine on lubatud üksnes erandjuhtudel, kui muude meetodite kasutamine oleks liialt keerukas.
Maksuhaldur peab ettekirjutuse (maksuotsuse) motiveerimisel esitama põhjused, millest lähtuvalt ta leiab, et maksukohustuslase arvepidamises kasutatud metoodika ei kajasta kaupade ja teenuste tegelikku kasutusotstarvet õigesti. Maksuhalduril ei ole õigust ignoreerida maksukohustuslase arvepidamist ainuüksi põhjusel, et see ei ole ühendatud raamatupidamisarvestusega või ei ole koostatud õigeaegselt.
Maksukohustuslane ei pea sisendkäibemaksu osaliseks mahaarvamiseks vajalike kaupade ja teenuste eristamist tegema raamatupidamisarvestuses (näiteks pidama mitut kulukontot või mitut käibemaksu kontot), vaid ta võib selle jaoks pidada eraldu kuluarvestust, mis ei ole ühendatud raamatupidamisarvestusega.
3-3-1-39-04 Riigikohus 14.10.2004
Maksuhaldur on kohustatud arvestama käibemaksusumma määramisel ka teadaoleva sisendkäibemaksuga ning arvama selle arvestatud käibemaksust maha.
MKS § 10 lg 3 näeb ette, et maksuhaldur peab menetluse läbi viima kiiresti ja efektiivselt, vältides üleliigseid kulutusi ja ebamugavusi. Sellest järeldub, et maksumaksjalt ei nõuta selliste asjaolude tõendamist, mis on maksuhaldurile teada, samuti selliste tõendite esitamist, mille saamiseks peab maksumaksja pöörduma maksuhalduri poole. Kui maksukohustuslane on eiranud maksuarvestuse nõudeid ja sellega takistanud maksuhalduri tegevust, siis on võimalik teda karistada MKS § 154 alusel rahatrahviga.
Vastavalt MKS §-le 94 on maksuhalduril õigus määrata maksusumma hindamise teel. Maksumaksjalt äravõetud vihikuid on põhimõtteliselt võimalik vaadelda maksumaksja raamatupidamisena, hoolimata raamatupidamise eeskirjade eiramisest, sest vihikud sisaldavad olulisi märkmeid maksumaksja tulude ja kulude kohta. Järelikult ei ole tegemist maksusumma määramisega hindamise teel. Hindamise meetodiga oleks tegemist siis, kui olnuks teada müüdud kaubad, kuid nende hindade kohta puuduks teave ning maksuhaldur oleks hinnad määranud näiteks konjunktuuriinstituudi kataloogi abil.
Maksuhaldur on maksusumma määramisel kohustatud arvestama kõiki asjas tähendust omavaid asjaolusid ning vajadusel neid ise välja selgitama tõendeid kogudes. Kui maksukohustuslane on rikkunud maksuarvestuse pidamise kohustust ja maksusumma on seepärast määratud teiste andmete alusel või hindamise teel, siis vastavalt väheneb maksuhalduri tõendamiskohustus ja suureneb maksukohustuslase koormus tõendada, et maks on määratud valesti.
3-3-1-25-01 Riigikohus 15.05.2001
Kui raamatupidamiskohustuslane ei pea Raamatupidamise seaduse §-st 2 lg 7 tulenevalt koostama raamatupidamise sise-eeskirju, siis ei saa neist eeskirjadest tuleneda tema maksukohustuse ulatus. Sellisel juhtumil võib Rahandusministri 10. oktoobri 1994. a. määrusega nr. 177 kinnitatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse korra p. 12 alusel kanda põhivara kohe kuludesse. Kui maksumaksja peab Raamatupidamise seaduse §-st 16 tulenevalt koostama raamatupidamise sise-eeskirjad, ei või tema raamatupidamisarvestus olla kassapõhine. Selliste raamatupidamis-kohustuslaste suhtes ei saa kehtida kassapõhise raamatupidamisarvestuse kord, millega on muuhulgas määratud ka põhivara arvestamise meetodid ja soovitus pidada tulude ja kulude arvestamiseks päevaraamatut.
3-3-1-12-99 Riigikohus 05.04.1999
Maksumaksjal tuleb koguda ja vajadusel esitada Raamatupidamise seaduse §-le 8 lg. 1 vastavad raamatupidamise algdokumendid, mis tõendavad majandustehingu toimumist.

matches:
Riigikohus
§ 18
§ 18
§ 18
Riigikohus
§ 10
§ 154
Riigikohus
Riigikohus


Muudetud järgmiste aktidega: (kuupäev, number, avaldamine Riigi Teatajas, jõustumise aeg):
20.03.2003/48 (RTL 2003, 40, 588) 01.04.2003
31.05.2004/71 (RTL 2004, 78, 1266) 19.06.2004
31.08.2004/105 (RTL 2004, 119, 1845) 17.09.2004
Määrus kehtestatakse «Ravikindlustuse seaduse» (RT I 2002, 62, 377) § 53 lõike 7 alusel.
(2) Eesti Haigekassa piirkondlik osakond (edaspidi haigekassa ) määrab ja maksab «Ravikindlustuse seaduse» § 50 lõikes 3 nimetatud hüvitisi «Ravikindlustuse seaduse» § 5 lõike 2 punktide 1, 2, 4, 5 või lõike 3 alusel kindlustatud isikule, kellel jääb töökohustuste täitmisest ajutise vabastuse tõttu saamata isikustatud sotsiaalmaksuga maksustatav tulu.
HÜVITISE MÄÄRAMISEKS JA MAKSMISEKS VAJALIKUD DOKUMENDID JA ANDMETE KOOSSEIS
Hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalikud dokumendid
§2. Töövõimetusleht ja välisriigi arsti tõend
(1) Haigekassa määrab ja maksab hüvitist töövõimetuslehe alusel.
(2) „Ravikindlustuse seaduse“ § 51 lõike 1 punktis 1 või lõikes 2 nimetatud kindlustusjuhtumi korral välisriigis asendab töövõimetuslehte kindlustatud isikut välisriigis ravinud arsti või hambaarsti väljastatud tõend (edaspidi välisriigi arsti tõend), mis on haigekassale aluseks hüvitise määramisel ja maksmisel. Välisriigi arsti tõendile ei kohaldata käesoleva määruse §-s 4 sätestatut.
[RTL 2004, 78, 1266 – jõust. 19.06.2004]
§3. Hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalikud muud dokumendid
2) arsti või hambaarsti (edaspidi arsti ) otsus;
5) tööinspektori kooskõlastus;
7) pärimisõiguse tunnistus;
[RTL 2004, 119, 1845 – jõust. 17.09.2004]
Hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalike dokumentide andmete koosseis
§4. Töövõimetusleht
§5. Maksu- ja Tolliameti tõend
6) füüsilisest isikust ettevõtja sotsiaalmaksu võlgnevus haigekassa päringu tegemise päeval;
§6. Arsti otsus
«Ravikindlustuse seaduse» § 53 lõigetes 2 ja 3 nimetatud arsti otsus sisaldab järgmisi andmeid:
2) arsti ees- ja perekonnanimi;
3) arsti registreerimistõendi number või arstikood;
4) arsti otsuse number;
11) arsti allkiri ja pitsati jäljend.
§7. [Kehtetu]
[RTL 2003, 40, 588 – jõust. 01.04.2003]
§71. Tööandja tõend
1) tööandjana sotsiaalmaksu maksva äriühingu äriregistri kood ja nimi või riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikku registrisse kantud asutuse registrikood ja nimi või mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud juriidilise isiku registrikood ja nimi või äriregistrisse mittekantud füüsilisest isikust ettevõtja ees- ja perekonnanimi ja isikukood;
4) kindlustatud isiku põhipalk töövõimetuslehele märgitud töövabastuse alguspäevale eelnenud päeval, kui hüvitise arvutamise aluseks on ravikindlustuse seaduse § 55 lõigetes 3 või 4 toodud tingimus ;
5) kindlustatud isiku ajutiselt teisele tööle või ametikohale üleviimise või töö- või teenistustingimuste ajutise kergendamise periood ja perioodil makstav palk;
6) «Ravikindlustuse seaduse» § 60 lõikes 2 või 4 või § 61 lõikes 2 nimetatud põhjus, millest tulenevalt kindlustatud isikul puudub õigus hüvitisele ning periood;
§8. [Kehtetu]
§9. Tööinspektori kooskõlastus
«Ravikindlustuse seaduse» § 53 lõigetes 2 ja 3 nimetatud tööinspektori kooskõlastus sisaldab järgmisi andmeid:
1) tööinspektori ees- ja perekonnanimi;
2) kooskõlastuse andmise kuupäev;
3) tööandja registrikood või registreerimisnumber ja nimi;
4) kindlustatud isiku ees- ja perekonnanimi;
6) arsti otsuse number ja vormistamise kuupäev;
7) arsti poolt määratud kindlustatud isiku seniste töö- või teenistustingimuste kergendamise või teisele tööle/ametikohale üleviimise alguse ja lõpu kuupäevad;
8) kooskõlastusmärge või kooskõlastusest keeldumise märge kindlustatud isiku seniste töö- või teenistustingimuste ajutise kergendamise või ajutiselt teisele tööle või ametikohale üleviimise vajaduse või võimatuse kohta koos põhjendusega;
9) töö- või teenistustingimuste ajutise kergendamise või ajutiselt teisele tööle või ametikohale üleviimise vajaduse kooskõlastuse korral märge, kas kindlustatud isiku uued töö- või teenistustingimused või teine töö- või ametikoht ei takista töövõime taastumist ega pole kahjulikud rasedale või lootele.
§10. Tööõnnetuse või kutsehaiguse raport
Tööõnnetuse ja kutsehaiguse raporti vorm ning andmete koosseis on kehtestatud Vabariigi Valitsuse 13. mai 2003. a määrusega nr 146 ” Tööõnnetuse ja kutsehaigestumise registreerimise, teatamise ning uurimise kord ” (RT I 2003, 42, 289).
§11. Pärimisõiguse tunnistus
Pärimisõiguse tunnistusel sisalduvad andmed on kehtestatud justiitsministri 25. jaanuari 2002. a määrusega nr 4 «Pärimisseadusest tulenevate notari ametitoimingute tegemise kord» (RTL 2002, 19, 244).
§12. Avaldus hüvitise väljamaksmiseks kindlustatud isiku surma korral
§13. Töövõimetuslehe saatekiri
1) haigekassa piirkondliku osakonna nimetus, kuhu saatekiri esitatakse;
2) sotsiaalmaksu maksva äriregistrisse, mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse või riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikku registrisse kantud isiku või asutuse registrikood ja nimi või äriregistrisse mittekantud füüsilisest isikust ettevõtja ees- ja perekonnanimi ja isikukood;
HÜVITISE MÄÄRAMISE JA MAKSMISE KORD
§14. Töövõimetuslehele hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalike muude dokumentide lisamine
(3) «Ravikindlustuse seaduse» § 51 lõike 1 punktides 3 ja 4 nimetatud kindlustusjuhtumi korral lisatakse töövõimetuslehele:
1) [Kehtetu];
2) tööinspektori kooskõlastus;
3) käskkirja või korralduse ärakiri kindlustatud isiku teisele tööle või teisele ametikohale üleviimise või ajutiselt töö- või teenistuskohustuste täitmisest vabastamise kohta.
(4) Tööõnnetusest või kutsehaigusest põhjustatud haiguse või vigastuse korral väljaantud töövõimetuslehele lisatakse tööõnnetuse või kutsehaiguse raport.
(5) Kindlustatud isiku surma korral lisatakse töövõimetuslehele avaldus hüvitise väljamaksmiseks kindlustatud isiku surma korral, millele lisatakse surmatunnistuse koopia ja pärimisõiguse tunnistus või kindlustatud isikuga koos elanud perekonnaliikmeks olemist tõendavad dokumendid.
§15. Töövõimetuslehe ning hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalike muude dokumentide esitamine
(2) Tööandja esitab kindlustatud isiku töövõimetuslehe ning hüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalikud muud dokumendid koos töövõimetuslehe saatekirjaga (edaspidi dokumendid ) haigekassa piirkondlikule osakonnale seitsme kalendripäeva jooksul arvates kindlustatud isikult töövõimetuslehe saamise päevast.
§16. Dokumentide menetlemine haigekassas
(1) Haigekassa piirkondlik osakond:
§17. Hüvitise määramine
(3) Hüvitise määramisest keeldumise korral saadab haigekassa piirkondlik osakond kindlustatud isikule ja dokumentide esitajale teate, mis sisaldab järgmisi andmeid:
§18. Hüvitise maksmine
(1) Haigekassa maksab hüvitise välja hüvitise saaja pangaarvele 30 kalendripäeva jooksul arvates nõuetekohaselt vormistatud dokumentide laekumisest haigekassasse.
§19. Hüvitise maksmine kindlustatud isiku surma korral
§20. [käesolevast tekstist välja jäetud]