Lääne-Nigula valla koolieelsetes munitsipaallasteasutustes vanemate poolt kaetava osa määr ja selle tasumine – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla koolieelsetes munitsipaallasteasutustes vanemate poolt kaetava osa määr ja selle tasumine
Lääne-Nigula valla koolieelsetes munitsipaallasteasutustes vanemate poolt kaetava osa määr ja selle tasumine - sisukord
§ 4 Soodusosalustasu määra erisused üleminekuperioodil
§ 5 Osalustasu tasumine
§ 6 Lühiajaline lasteasutuse teenus
§ 7 Võlgnevused
RT IV, 29.11.2019, 12
Vastu võetud 21.11.2019 nr 28
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalituse korralduse seaduse § 22 lõike 1 p 5 ja koolieelse lasteasutuse seaduse § 27 lõike 3 ning 4 alusel.
Määrus reguleerib Lääne-Nigula valla koolieelsete munitsipaallasteasutustes (edaspidi lasteasutus) personali- ja majandamiskulude vanemate poolt kaetava osa (edaspidi osalustasu) määra kehtestamist, osalustasu soodustuse tegemist ja tasumise korda.
Osalustasu määr on ühe lapse kohta 10% töötasu alammäärast kuus.
(1) Kui lapse ja vähemalt ühe tema vanema või eestkostja elukoht on Lääne-Nigula vallas, siis kehtivad alljärgnevad soodusosalustasud:
1) 5% töötasu alammääralt kuus kui lasteaias käib üks laps;
2) kui ühest perekonnast käib lasteaias 2 last, siis teise lapse eest makstakse 50% punktis 1 nimetatud summast;
3) kui ühest perekonnast käib lasteaias kolm või enam last, siis kolmas ja iga järgnev laps on osalustasust vabastatud.
(3) Soodustuse andmine lõpetatakse, kui lapse elukoht registreeritakse Eesti Rahvastikuregistris teise omavalitsusse. Soodustuse alguse ja lõpu arvestuse kuupäevaks arvestatakse kuu viimast päeva.
§ 4. Soodusosalustasu määra erisused üleminekuperioodil
Kuni 31.12.2021 kehtivad § 3 lõikes 1 sätestatust erinevad soodusosalustasu määrad järgmiselt:
1) Noarootsi Kooli lasteaiarühmas 10 eurot, Kullamaa Lasteaias ja Martna Lasteaias 18 eurot;
§ 5. Osalustasu tasumine
(1) Osalustasu maksmise kohustus algab päevast, mis jõustub lapselasteasutuse nimekirja arvamine ehk päevast, mil lapsel tekib õigus minna lasteaeda ja lõpeb lapse lasteasutuse väljaarvamise päevast.
(2) Osalustasu tuleb vanemal tasuda kohta kasutava lapse nimel eelmise kuu eest jooksval kuul esitatud arve(te) alusel Lääne-Nigula Vallavalitsuse pangakontole 20. kuupäevaks.
(3) Osalustasu tuleb tasuda ka lapse lasteaiast puudutud perioodi eest, välja arvatud lõikes 4 sätestatud aeg.
(4) Lasteasutuse ajutise sulgemise ajal (ruumide remont, töötajate kollektiivpuhkus) kohatasu ei tasuta, kui laps ei käinud samal ajal teises Lääne-Nigula valla lasteaias. Sellisel juhul tasutakse osalustasu lasteasutuse järgi, mille nimekirjas laps on.
§ 6. Lühiajaline lasteasutuse teenus
(1) Lühiajalise lasteasutuse teenuse hinna lastele, kelle elukohajärgne kohalik omavalitsus ei ole Lääne-Nigula vald ja kes soovivad lasteasutuse teenuseid kasutada lühiajaliselt (kuni 3 kuud aastas) moodustab lapsevanema või eestkostja osalustasu 20% töötasu alammäärast kuus.
(2) Lühiajalise lasteasutuse teenuse kasutamisel rakendatakse osalustasu ettemaksu.
(3) Lühiajalise lasteasutuse teenuse kasutamise täpsemad tingimused sätestatakse lasteasutuse direktori ja lapsevanema vahel sõlmitud lepingus.
§ 7. Võlgnevused
(1) Arve mitteõigeaegse tasumise korral arvestatakse tasumisega viivitatud summalt viivist 0,02% päevas iga tasumisega viivitatud päeva eest.
(2) Osalustasu võlgnevuse korral toimub lasteasutustest välja arvamine Lääne-Nigula Vallavalitsuse poolt kehtestatud korras.
1) Kullamaa Vallavolikogu 26.11.2010 määrus nr 42 „Lapsevanemate poolt õppekulu osaline katmine Kullamaa Lasteaias“;
2) Martna Vallavolikogu 22.10.2012 määrus nr 68 „Lastevanemate poolt osaline kulude katmine Martna Lasteaias“;
3) Nõva Vallavolikogu 11.10.2016 määrus nr 9 „Lapsevanemate poolt kaetavate kulude maksmise korra kehtestamine Nõva Kooli lasteaiarühmas“;
4) Lääne-Nigula Vallavolikogu 25.03.2014 määrus nr 23 „Lääne-Nigula valla koolieelsetes munitsipaallasteasutustes vanemate poolt kaetava osa määr ja tasumine“.


Püsivalt maksejõuetu äriühing ei tohi tegevust jätkata | Advokaadibüroo TRINITI – teeb teisiti ja teeb ära!
Püsivalt maksejõuetu äriühing ei tohi tegevust jätkata
Tõnis Tamme 2013-03-14
Finantsraskustesse sattudes peavad äriühingu juhatuse liikmed endale väga selgelt aru andma, kas maksejõuetus on ajutine või juba püsiva iseloomuga, sest viimasel juhul ei tohiks majandustegevust jätkata, vaid kõigi võlausaldajate kaitse ja võrdse kohtlemise tagamiseks esitama kohtule pankrotiavalduse.
Tegelikus elus on ajutise ja püsiva maksejõuetuse vahetegu mõistagi keeruline ning konkreetne otsus sõltub nii äriühingu majandustegevuse valdkonnast, reaalsetest rahavoogudest, varade likviidsusest, kohustuste tähtaegadest ning edasise äritegevuse perspektiividest ettenähtavas turuolukorras. Hiljutise riigikohtu lahendi nr 3-2-1-188-12 valguses aga, mis taaskord rõhutas juhatuse liikmete kohustust juriidilise isiku pankrotiavaldus kohtule esitada õigeaegselt ning rakendas sellega viivitamise korral juhatuse liikme isiklikku vastutust, on meie kindel soovitus selles küsimuses olla riskide hindamisel pigem konservatiivne.
Juhatuse liikmetel lasub solidaarne isiklik vastutus
TsÜS § 36 sedastab väga selgelt, et juriidilise isiku juhatuse liikmetel on olukorras, kus isik on püsivalt maksejõuetu, kohustus esitada pankrotiavaldus.
ÄS § 306 lg 31 kohaselt, kui aktsiaselts on maksejõuetu ning maksejõuetus ei ole tema majanduslikust olukorrast tulenevalt ajutine, peab juhatus esitama viivitamata, kuid mitte hiljem kui 20 päeva möödumisel maksejõuetuse ilmnemisest, kohtule aktsiaseltsi pankrotiavalduse. Pärast maksejõuetuse ilmnemist ei või juhatuse liikmed teha aktsiaseltsi eest makseid, välja arvatud maksed, mille tegemine maksejõuetuse olukorras on kooskõlas korraliku ettevõtja hoolsusega.
Juhatuse liikmed on solidaarselt kohustatud hüvitama aktsiaseltsile pärast maksejõuetuse ilmnemist aktsiaseltsi poolt tehtud maksed, mille tegemine selles olukorras ei olnud kooskõlas korraliku ettevõtja hoolsusega. Eeltoodust tuleneb selgelt, et juriidiline isik ei tohi püsivalt maksejõuetuna oma tegevust jätkata (Vt ka lk. 133, TsÜS Kommenteeritud Väljaanne, 2010 Tallinn).
Maksejõuetu äriühingu majandustegevus ei ole kestlik
Ka juhul kui seadus pankrotisseisus juriidilise isiku äritegevust otseselt ei keelaks oleks see praktiliselt väga komplitseeritud. Nimelt kasutaksid enamus äriühingu võlausaldajad- lepingupartnereid maksejõuetuse olukorras oma seaduslikku õigust nõuda seniste võlgnevuste kohest tasumist ning seaksid täiendavate teenuste osutamise eeltingimuseks ettemaksu.
Osadel võlausaldajatel (üürileandjad, liisingufirmad, pangad) on sellise võlgniku suhtes võimalik rakendada efektiivseid praktilisi võimalusi, millega seoses nende teenuste osutamise jätkamise eelduseks seatakse vanade võlgade eelnev tasumine ja ettemaks uute teenuste eest. See omakorda võib anda teistele võlausaldajatele õigusliku aluse (PankrS § 109, § 113, § 114) nõuda hiljem nende tehingute ja toimingute, s.h ettemaksud, kehtetuks tunnistamist tagasivõitmise korras ning äriühingu (või ühingu majandustegevusse sekkunud enamusaktsionäri) vastu kahju hüvitamise nõuete esitamiseks.
Lisaks toob maksejõuetus kaasa mitmete äriühingute majandustegevuse jätkamiseks eelduseks olevate püsilepingute, s.h. (vastutus)kindlustuslepingute erakorralise ülesütlemise õiguse, mis sõltuvalt tegevusala spetsiifikast (transport, ehitus, finantsteenused, jne) sisuliselt välistab edasise õiguspärase majandustegevuse.
Juhatuse liikmetele rakenduvad ranged tehingupiirangud
Arusaadavalt ei jää elu ega äri ka pankrotiolukorras päris seisma. Nagu juba ülalpool viidatud siis pärast maksejõuetuse ilmnemist võivad juhatuse liikmed siiski teha äriühingu eest makseid, mille tegemine maksejõuetuse olukorras on kooskõlas korraliku ettevõtja hoolsusega. Reeglina peaks sellisteks makseteks olema (võtme)töötajate palgad, elektri-, vee-, sooja-, turva- ja üüriarved, jms maksed, mille tegemata jätmine ohustaks koheselt äriühingu varade säilimist või vähendaks müügiväärtust ja läbi selle kahjustaks ka võlausaldajate huve.
Pärast pankrotimenetluse algatamist ja juriidilisele isikule ajutise pankrotihalduri määramist, tohib maksejõuetuse olukorras oleva äriühing teha tehinguid vaid halduri heakskiidul. Praktikas võib pankrotiavalduse menetlemine ja ajutise halduri määramine Eesti kohtutes võtta päevi, kui mitte nädalaid, mis juhatuse liikmete vastutuse „halli ala“ kahjuks suurendavad ning millega kaasnevate riskide maandamiseks oskame soovitada vaid konservatiivset lähenemist ja pädeva asjatundjaga eelnevat konsulteerimist.
Saneerimist peab alustama enne maksejõuetuse ilmnemist
Majanduslanguse aastatel palju kõneainet pakkunud saneerimisseadus ei ole osutunud imevitsaks, mis majandusraskustesse sattunud ettevõtjad pankrotist päästaks. Saneerimisseaduse kohaselt on küll enamuse võlausaldajate nõusolekul võimalik võlgniku kohustusi oluliselt ajatada ja vähendada, kuid meeles tuleb pidada, et saneerida saab vaid maksejõulist äriühingut olukorras, kus tema maksejõuetus ei ole veel kätte jõudnud, vaid selle tekkimine on tõenäoline tulevikus. SanS § 8 lg 2 otsesõnu välistab saneerimismenetluse kui isiku suhtes on juba pankrotimenetlus algatatud.
Pankrotiseaduses ettenähtud juriidilise isiku tervendamise institutsioon ei ole oma üllale eesmärgile vaatamata praktikas rakendust leidnud. Kui üksikud erandid välja arvata, siis on võlausaldajad juba loetletud põhjustel eelistanud maksejõuetuks muutunud äriühingute tegevust mitte jätkata, vaid juriidiline isik pankroti tulemusena likvideerida ning varad müüa (mõnikord ka pankrotivarast eraldatud toimivate käitiste, äriliininde või tervikvarade kujul).
Ka viimatinimetatud juhtudel toimuvad tehingud pankrotihalduri kaudu ja võlausaldajate huve esindava pankrotitoimkonna järelevalve all ning maksejõuetuks osutunud äriühingu juhatuse liikmed neid otsuseid enam tegema ei pea ega seaduse järgi tohigi teha.
http://triniti.ee/meeskond/tonis-tamme http://triniti.ee/wp-content/Cimy_User_Extra_Fields/tonis/DSC5801_400x600.jpg
Tõnis's Blogi


Rahandusministri 22. juuni 2009. a määruse nr 42 „Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks ning deklaratsioonides sisalduvate andmete edastamiseks” muutmine – Riigi Teataja
Rahandusministri 22. juuni 2009. a määruse nr 42 „Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks ning deklaratsioonides sisalduvate andmete edastamiseks” muutmine
RTL 2010, 21, 379
Vastu võetud 22.04.2010 nr 28
§ 1. Rahandusministri 22. juuni 2009. a määruses nr 42 «Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks ning deklaratsioonides sisalduvate andmete edastamiseks» (RTL 2009, 50, 744) tehakse järgmised muudatused:
«Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks»;
2) paragrahvi 3 lahtri 2 «Kaubasaatja/Eksportija» kolmas lõik sõnastatakse järgmiselt:
«Kui kaup suunatakse välistöötlemise tolliprotseduurile, märgitakse lahtrisse välistöötlemise loa omaniku EORI number.»;
«(1) Tariifsete soodusmeetmete kohaldamisel on deklarant kohustatud koos impordi tollideklaratsiooniga esitama tollile kauba sooduspäritolu tõendava või muu sooduskohtlemisel nõutava dokumendi. Kui nimetatud dokument esitatakse impordi tollideklaratsiooni lisana andmetöötlussüsteemis, on deklarant kohustatud selle tollile säilitamiseks edastama impordi tollideklaratsiooni esitamisele järgneva kahe nädala jooksul. Kui deklarant soovib originaalallkirjaga arvedeklaratsiooni tagastamist, säilitab toll arvedeklaratsiooni kinnitatud koopia.»;
4) määrusesse lisatakse peatükk 31 järgmises sõnastuses:
ELEKTRIENERGIA JA MAAGAASI DEKLAREERIMINE
(3) Elektrienergia ja maagaasi mõõtmisel peab mõõtetulemuste jälgitavus olema tõendatud «Mõõteseaduse» alusel.»;
«(2) Lihtsustatud deklaratsiooni ja kohapeal toimuvat tollivormistust ei kasutata ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artiklites 308a–308c kirjeldatud tariifikvootide haldamisel.»;
6) paragrahvi 21 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Tolli nõudmisel esitatakse tollile koos lisadeklaratsiooniga lihtsustatud deklaratsioon ja tollieeskirjades ette nähtud lisadokumendid.»;
7) lisa 2 sõnastatakse järgmiselt:
«Rahandusministri 22. juuni 2010. a määruse nr 42 «Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks»
(rahandusministri 22. aprilli 2010. a määruse nr 28 sõnastuses)
KAUBAKOODI RIIKLIKUD LISAKOODID
Lisakoodi esimene koht määrab ära lisakoodi liigi.
Riiklikud lisakoodide liigid on järgmised:
Q – kütuseaktsiis; X – alkoholiaktsiis; S – alkohol või biokütus; V – käibemaks; 5 – töödeldud põllumajandustooted (ekspordil).
Lisakood Lisakoodi kirjeldus
Q001 diislikütus
Q002 eriotstarbeline diislikütus
Q003 raske kütteõli
Q004 põlevkivikütteõli
X901 kääritatud jook «Alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse» (edaspidi ATKEAS) § 12 lõike 4 mõistes tegeliku alkoholisisaldusega kuni 6% mahust
X903 kääritatud jook ATKEASi § 12 lõike 4 mõistes: tegeliku alkoholisisaldusega üle 6% ja kuni 10% mahust või ainult kääritamise teel saadud tegeliku alkoholisisaldusega üle 10% ja kuni 15% mahust
X905 muu alkohol ATKEASi § 12 lõike 6 mõistes tegeliku alkoholisisaldusega üle 22% mahust
X906 vein ATKEASi § 12 lõike 3 mõistes: viinamarjadest toodetud ainult kääritamise teel saadud toode (võib olla rikastatud) tegeliku alkoholisisaldusega kuni 15% mahust või viinamarjadest toodetud ainult kääritamise teel ilma rikastamata saadud toode tegeliku alkoholisisaldusega kuni 18% mahust
X909 vahutav kääritatud jook ATKEASi § 12 lõike 4 mõistes: vahutav toode (pudelis seenekujulise korgiga, mida hoiab paigal kinnis, või ülerõhuga vähemalt 3 baari) tegeliku alkoholisisaldusega üle 6% ja kuni 13% mahust või ainult kääritamise teel saadud vahutav toode tegeliku alkoholisisaldusega üle 13% ja kuni 15% mahust
X915 õlu ATKEASi § 12 lõike 2 mõistes: õlle ja ühe või mitme mittealkohoolse joogi segu
X919 vahutav vein ATKEASi § 12 lõike 3 mõistes: viinamarjadest toodetud ainult kääritamise teel saadud vahutav toode (pudelis seenekujulise korgiga, mida hoiab paigal kinnis või ülerõhuga vähemalt 3 baari) tegeliku alkoholisisaldusega kuni 15% mahust
X920 vahetoode ATKEASi § 12 lõike 5 mõistes: vein, sealhulgas tegeliku alkoholisisaldusega kuni 22% mahust, mis pole hõlmatud koodidega X906 ja X919, või kääritatud jook tegeliku alkoholisisaldusega kuni 22% mahust, mis pole hõlmatud koodidega X901, X903 ja X909
S001 alkohol
S002 biokütus
V001 sotsiaalministri määrusega kehtestatud nimekirjas sisalduv ravim, meditsiiniseade ja abivahend «Sotsiaalhoolekande seaduse» või «Ravikindlustuse seaduse» tähenduses
V002 muu kaup kui V001
5000 märgitakse vastav kombineeritud nomenklatuuri kood
5100 tõlvikud
5110 valmistatud ainult teraviljast,
- valmistatud kõvanisust, võib sisaldada ka teisi teraviljasorte kuni 3 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
-- kuni 0,95 massiprotsenti
5120 valmistatud ainult teraviljast,
-- 0,95 kuni 1,10 massiprotsenti
5130 valmistatud ainult teraviljast,
-- 1,10 kuni 1,30 massiprotsenti
5140 valmistatud ainult teraviljast,
-- üle 1,30 massiprotsendi
5200 terad:
- maisiterad, mille niiskussisaldust on vähendatud 72 massiprotsendini või alla selle
5210 valmistatud ainult teraviljast:
- muudel juhtudel:
-- sisaldavad kõvanisu 80 massiprotsenti ja rohkem, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
--- kuni 0,87 massiprotsenti
5220 valmistatud ainult teraviljast:
--- 0,87 kuni 0,99 massiprotsenti
5230 valmistatud ainult teraviljast:
--- 0,99 kuni 1,15 massiprotsenti
5240 valmistatud ainult teraviljast:
--- üle 1,15 massiprotsendi
5300 lõhnaainelisandiga
5310 valmistatud ainult teraviljast:
-- sisaldavad kõvanisu kuni 80 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
--- kuni 0,75 massiprotsenti
5320 valmistatud ainult teraviljast:
--- 0,75 kuni 0,83 massiprotsenti
5330 valmistatud ainult teraviljast:
--- 0,83 kuni 0,93 massiprotsenti
5340 valmistatud ainult teraviljast:
--- üle 0,93 massiprotsendi
5400 teised tooted:
- puuvilja- või pähklilisandiga
5410 makaronitooted, mis ei ole valmistatud ainult teraviljast
5500 teised tooted:
- kakaolisandiga
5510 valmistatud kõvanisust, võib sisaldada ka teisi teraviljasorte kuni 3 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
- kuni 0,95 massiprotsenti
5520 valmistatud kõvanisust, võib sisaldada ka teisi teraviljasorte kuni 3 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
- 0,95 kuni 1,10 massiprotsenti
5530 valmistatud kõvanisust, võib sisaldada ka teisi teraviljasorte kuni 3 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
- 1,10 kuni 1,30 massiprotsenti
5540 valmistatud kõvanisust, võib sisaldada ka teisi teraviljasorte kuni 3 massiprotsenti, tuhasisaldus (kuivaine kaalu järgi)
- üle 1,30 massiprotsendi
5600 ainult sahharoosiga
5610 kakaosisaldus maksimaalselt 6%
5620 paisutatud riis, suhkrulisandita:
- kakaosisaldus maksimaalselt 6%
5630 paisutatud riis, suhkrulisandita:
- muudel juhtudel
5640 teised tooted:
5650 eelnevalt keedetud:
5660 eelnevalt keedetud:
5700 töödeldud toiduained, valmistatud rubriikides 0401–0404 nimetatud toodetest, sisaldavad kakaod alla 5 massiprotsendi, arvestatuna täiesti rasvavabalt
5710 kakaoga
5720 ilma vedelikuta (marinaadi/soolaveeta)
5730 vedelikuga (marinaadi/soolaveega)
5800 terad:
5810 linnaseõlu, mille tegelik alkoholisisaldus on kuni 0,5% mahust:
- valmistatud odra- või nisulinnastest, ei sisalda linnasteks töötlemata teravilja, riisi (või nende töötlemisest saadud tooteid) ega suhkrut (sahharoosi või invertsuhkrut)
5820 linnaseõlu, mille tegelik alkoholisisaldus on kuni 0,5% mahust:
5830 valmistatud sahharoosist
5840 valmistatud tärklisest
5850 kuivatatud ovoalbumiin, mõne muu valmistoote koostisosana
5860 kuivatatud ovoalbumiin, mitte mõne muu valmistoote koostisosana
5870 ovoalbumiin, mitte kuivatatud, muu valmistoote koostisosana
5880 ovoalbumiin, mitte kuivatatud, mitte mõne muu valmistoote koostisosana
5900 muudel juhtudel
5910 teised tooted:
5999 eksporditoetust töödeldud põllumajandustoodetele ei taotleta»;
8) lisa 4 sõnastatakse järgmiselt:
LIHTSUSTATUD KOODID ERISÄTETE ALUSEL IMPORDITAVALE KAUBALE
Kirjeldus Nõukogu
1186/2009,
artikkel Protseduuri
lisakood,
2454/93 Lihtsustatud
füüsilisele isikule kuuluv kaup 3–22 C01–C04; C06 9910 1001 00
väikese väärtusega saadetis (kuni 150 eurot) 23–24 C07 9910 1002 00
mittekaubanduslik väikesaadetis ühelt eraisikult teisele eraisikule (kuni 45 eurot) 25–27 C08 9910 1003 00
tegevuse kolmandast riigist üleviimisel imporditav kaup; põllumajandustootja poolt imporditav kaup 28–34; 35–40 C09, C10,
4TA, 4TB 9910 1004 00
reisija isiklikus pagasis sisalduv mittekaubanduslikku laadi kaup (kuni 300 eurot); lennu- ja merereisijate isiklikus pagasis sisalduv mittekaubanduslikku laadi kaup (kuni 430 eurot) 41 4TC 9910 1005 00
uurimistööks vajalikud katseloomad ja bioloogilised või keemilised ained 53 C15 9910 1006 00
ravimite kvaliteedikontrolliks ette nähtud võrdlusained; rahvusvahelistel spordiüritustel kasutatavad farmaatsiatooted 59; 60 C18; C19 9910 1007 00
kaup heategevusühingutele 61–65 C20 9910 1008 00
katastroofiohvritele ette nähtud kaup 74–80 C26 9910 1009 00
teenetemärgid ja auhinnad; rahvusvahelise suhtlemisega saadud kingitused; monarhide ja riigipeade poolt kasutatav kaup 81; 82–84; 85 C27; C28; C29 9910 1010 00
kaubanduse edendamiseks imporditav kaup 86–94 C30, C31, C32 9910 1011 00
uuringute, analüüside või katsete tegemiseks imporditav kaup 95–101 C33 9910 1012 00
kaubasaadetised autoriõigusi või tööstus- ja kaubandusomandit kaitsvale ühingule; turismialane kirjandus; mitmesugused dokumendid ja esemed 102; 103; 104 C34; C35; C36 9910 1013 00
mälestusmärkide materjalid, matusetarbed 112–113 C40, C41 9910 1014 00
diplomaatide kaup Viini konventsiooni alusel 128(1a) 4TD 9910 1015 00
NATOsse kuuluvate relvajõudude kaup (v.a Eesti relvajõud) ja nendega kaasas olevale tsiviilkoosseisule ja liikmetele vajalik kaup, juhul kui NATOsse kuuluvad relvajõud osalevad ühises kaitsetegevuses 131(1) 4TN 9910 1016 00
nende tööliste kaubad, kes on töötanud väljaspool Euroopa Ühendust vähemalt kuus kuud 131(2) 4TI 9910 1017 00
julgeoleku- ja kaitseotstarbeline salastusmärkega kaup «Tolliseaduse»
§ 58 9910 1019 00
tollimaksuga maksustatav kaup, mis saadetakse eraisikult eraisikule või reisija pagasis olev kaup, väärtusega kuni 700 eurot, mis maksustatakse 2,5%-lise ühtse tollimaksumääraga ja Nõukogu määrus
- - 9% käibemaksumääraga 9920 1001 00
- - 20% käibemaksumääraga 9920 1002 00
- - 0% käibemaksumääraga 9920 1003 00
§ 2. Määrus jõustub 2010. aasta 1. mail.


Avaleht/maksud/Kinnisvara käibemaksuga maksustamine
Kinnisvara on kõnekeelne väljend, juristid kasutavad sõna kinnisasi.
Krunt, mets, maja koos maaga, korterid – kõik need on kinnisasjad. Kinnisasjad kantakse avalikku kinnistusraamatusse.
1. Keda see üldse peaks huvitama?
Eraisikuid käibemaks ei puuduta, eraisik vaatab alati ainult lõppsummat ja käibemaksuga ei toimeta.
Kui ettevõte ei ole käibemaksukohustuslane, siis on täpselt sama teema – käibemaks teda ei puuduta. Ainus, mida peab jälgima, et ega ei teki käibemaksukohustuslaseks registreerimise kohustust.
Kui mittekäibemaksukohustuslasest ettevõtja müüb kinnisasja, siis selle tulemusena ta käibemaksukohustuslaseks ei muutu (KMS §19 lg 1), see on päris kindel.
Kindlasti peavad käibemaksuteemaga kursis olema kinnisvaraarendajad ja kinnisvara väljaüürijad.
Erinevate kinnisvaratehingute maksustamise kokkuvõte
Reeglina on kinnisvara müük maksuvaba käive. Eraldi reeglid on eluruumidele ja mitteeluruumidele.
1) Alati on 20% käibemaksuga maksustatav: uue ehitise, oluliselt parendatud ehitise ja krundi müük;
2) Valikuvõimalus, kas lisada käibemaks või mitte: kasutatud mitteeluruumi müük;
3) Ei saa lisada käibemaksu: kasutatud eluruumi müük (v.a kui oluliselt parendatud);
4) Mittekäive (ei maksustata käibemaksuga): ettevõtte müük, mille sisuks on kinnisvara.
Maksustatav käive 20% Maksuvaba käive Valikuvõimalus, kas lisada käibemaks või mitte Mittekäive
Uue ehitise müük (sh eluruum) –
vt p.2 Kasutatud eluruumi müük –
vt p.4 Mitte-eluruumi müük –
vt p.5 Kinnisasja müük ettevõttena –
vt p.6
Oluliselt parendatud ehitise müük –
vt p.2 Poolelioleva hoonega krundi müük –
vt. p.3
Krundi müük –
2. Uus ehitis ja oluliselt parendatud ehitis
Kui müüakse uut kinnisvara – olgu see siis korter, elumaja või äripind – siis see on alati 20% käibemaksuga maksustatud.
Kui oled ostnud kinnisvara ja seda tõsiselt remontinud/renoveerinud, nii et kulutused parendamiseks on üle 110% ostuhinnast – siis loetakse seda oluliselt parendatud kinnisasjaks ja selle müügile tuleb samuti lisada käibemaks.
Uusehitise või oluliselt parendatud ehitise müük on maksustatav, kui see toimub enne reaalse kasutamise algust – kasutamine ettenähtud otstarbel (eluruum, tootmisruum vms). Teeseldud kasutamine (nt ööbid ise ühe öö uues korteris) ei lähe arvesse.
3. Krundi müük
Tühja krundi müük on alati maksustatav.
Keerulisemaks muutub lugu siis, kui krundil asub hoone, mis on kas väga lagunenud või väga pooleli. Millisest piirist on tegemist krundiga (mille müük on igal juhul maksustatav) ja millal tavalise kinnisasjaga?
Krundi müük muutub maksustatavaks siis, kui lammutatav ehitis on juba niipalju lammutatud, et ei vasta enam ehitise definitsioonile või müüja on võtnud kohustuse ehitis lõplikult lammutada.
Ehitise definitsioon on toodud Ehitusseadustiku §3. Ehitis on inimtegevuse tulemusel loodud ja aluspinnasega ühendatud või sellele toetuv asi, mille kasutamise otstarve, eesmärk, kasutamise viis või kestvus võimaldab seda eristada teistest asjadest. Ehitis on hoone või rajatis. Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis. Rajatis on ehitis, mis ei ole hoone.
Ehk siis: hoone muutub pooleliolevaks/mittekasutuskõlblikuks, kui puuduvad katus või seinad. Sellisel juhul käibemaksu lisama ei pea, aga valiku korras võib lisada.
4. Eluruumi müük
Uue eluruumi müügil peab alati lisama käibemaksu. Edasisel müügil ei ole käibemaksu lisamine lubatud.
Kas tegemist on eluruumiga või mitte – otsustamisel tuleb lähtuda ehituslikust kasutusotstarbest (ehitusregistri andmed).
5. Mitteeluruumi müük
Kui tegemist ei ole eluruumiga, on antud võimalus valida, kas lisada müügihinnale käibemaks või mitte.
Millal kasutada valikuvõimalust?
Otsuse tegemisel peaks kaaluma kahte aspekti
kas kinnisasja ostmisel ja renoveerimisel on käibemaks tagasi küsitud ja millal;
milleks ostja plaanib kinnisasja kasutada, sellest omakorda sõltub, kas ostja saab käibemaksu tagasi või mitte – ja vastavalt kas ostja jaoks on hinnaks 100 või 120 ühikut raha.
Kui kinnisasi on ostetud koos käibemaksuga vähem kui 10 aastat tagasi või tehtud selle aja jooksul olulisi investeeringuid, millelt on käibemaks tagasi küsitud, siis oleks müüjale kasulik müügihinnale käibemaks lisada. Sellisel juhul ei pea proportsionaalset osa riigile tagasi maksma.
Kui ostja on käibemaksukohustuslane ja kavatseb kinnisasja kasutada maksustatava käibe tarbeks, siis on ostjale see otsus neutraalne. Kui ostja kavatseb kinnisasja kasutada maksuvaba käibe tarbeks, siis tema ostuhinnalt käibemaksu tagasi küsida ei saa ja reaalselt muutub tema jaoks kinnisasja ostuhind 20% kallimaks.
Kuidas valikuõigust kasutada?
Maksuametile tuleb ENNE tehingu tegemist soovist teada anda. Täpne formaat ei ole määratud, eelistatud ja kõige kindlam variant on kasutada teavitamiseks e-maksuametit, aga võib ka postiga kirja saata või saata digiallkirjastatud avalduse meiliga.
Ostja peaks küsima müüjalt kinnitust, et selline teavitus on tehtud. Küsitakse koopiat teavitusest, pannakse notariaalsesse müügilepingusse kinnitus, et teavitus on tehtud. Ostjal reaalset võimalust kontrollida ei ole.
Valikuvõimaluse kasutamisel tuleb kasutada pöördmaksustamist.
Müüja – ei lisa arvele käibemaksu, ainult viite pöördmaksustamise kasutamisele (st arvele tulebki kirjutada “pöördmaksustamine”, § ei pea lisama). Ostja – maksab müüjale netohinna, ilma käibemaksuta ja deklareerib oma deklaratsioonis nii müügikäibemaksu kui ostukäibemaksu (kui on õigus käibemaks maha arvata). Kui mahaarvamise õigust ei ole, siis maksab ostja käibemaksu ise maksuametile.
6. Kinnisasja müük ettevõttena
Teatud juhtudel võib kinnisasja iseenesest lugeda ettevõtteks, kui see on majandusüksus ja teenib tulu. Keerulisem juhtum, konsulteeri mõne maksuspetsialistiga.
Lihtsamal juhul ei müüda mitte kinnisasja, vaid ettevõtet, mille vara on kinnisasi ja mille äritegevus on seotud ainult selle konkreetse kinnisasja haldamisega. See skeem on väga levinud äripindade korral, mis tihti omanikku vahetavad. Osaluse võõrandamine ei ole käive, mingit korrigeerimisperioodi ei teki.
Mittekäive on raamatupidajate žargoonsõna, ametlik väljend on – käivet ei teki (KMS §4 lg2). Mittekäibe ja maksuvaba käibe vahe on selles, et maksuvaba käive tuleb käibedeklaratsioonis ikkagi deklareerida, mittekäive on täiesti väljaspool käibemaksuarvestust.
7. Käibemaksu korrigeerimiskohustus
Kinnisvara kasutamine maksuvaba käibe jaoks tekitab käibemaksu korrigeerimiskohustuse. Oluline on jälgida, millal algas esimene kasutusaasta.
Eluruumi ost
Kui ostetakse eluruum ja küsitakse ostult käibemaks tagasi, siis väga suure tõenäosusega maksuamet seda tehingut kontrollib.
Kui ostetakse eluruum väljaüürimise kavatsusega:
1) eluruumina üürimiseks – maksuvaba tulu teenimise eesmärgil, sellisel juhul ei saa käibemaksu tagasi küsida;
2) majutusteenuse osutamiseks, kasutamiseks kontorina, muul eesmärgil väljaüürimiseks (nt lastehoid) – maksustatava käibe eesmärgil, tohib käibemaksu tagasi küsida. Maksuamet pakub lahendust, et algul prognoosib soetaja maksuvaba käivet ja käibemaksu tagasi ei küsi. Kui tekib maksustatav käive, siis küsib ettevõtja igal aastal 1/10 sisendkäibemaksust tagasi. Sellega ei pea nõus olema, kui on jaksu vaielda.
2015. aasta algul asus Rahandusministeerium väga jäigale seisukohale, et kui ehitusregistris on kirjas eluruum, siis selle rendile mitte mingil juhul käibemaksu lisada ei tohi.
Selline periood ei kestnud küll kaua, 2016. aasta märtsis tegi Riigikohus otsuse, mille järgi teatud juhtudel on käibemaksu lisamine rendile siiski lubatud. Maksuamet peab hindama planeeritud kasutusotstarvet ja äriplaani realistlikkust ning vajadusel kogu käibemaksu ettevõtjale kohe tagasi kandma.
Kui korterit hoida vähemalt 10 aastat ja kasutada ainult maksustatava käibe tarbeks, siis on ostukäibemaksuga kõik ok.
Kui korterit müüakse enne 10 aastat, ja paraku ilma käibemaksuta, siis tuleb ostul tagasisaadud käibemaks osaliselt riigile tagasi maksta.
Osteti uus korter, ostukäibemaks küsiti tagasi, kasutati 100% majutusteenuse osutamiseks.
Müük on igal juhul maksuvaba, kuna tegemist on eluruumiga. Kui muidu kinnisvara võõrandamisel on valikuvõimalus, kas lisada käibemaks või mitte, siis eluruumi võõrandamisel käibemaksu lisada ei saa. Ka siis, kui seda kasutati majutusteenuse või muu maksustatava käibe tarbeks. Teatud juhtudel võib olla võimalik kasutusotstarvet muuta …
Kui korter:
a) müüdi 11 aaastat peale ostu – mingit käibemaksuprobleemi ei ole;
b) müüdi 8 aastat peale ostu – 2/10 ostukäibemaksust tuleb tagasi maksta, kuna 10 aastat polnud veel täis. (Täpset juhendit loe siit: http://www.emta.ee/index.php?id=28455#14.3.6)
Lisaks tuleb eraldi pidada arvestust kinnisasjaga seotud renoveerimiskulude osas. Ka nende käibemaksule kehtivad samad reeglid – käibemaks kuulub korrigeerimisele kui põhivara võõrandatakse varem kui 10 aastat peale kulutuste tegemist. Reegel kehtib ainult selliste renoveerimiskulude kohta, mis võetakse raamatupidamises arvele põhivara maksumust suurendavana (ümberehitus).
8. Korteri rendile andmine eluruumina vs majutusteenusena
Kui korter antakse üürile eluruumina (leping kestvusega üle 3 kuu), siis see on igal juhul maksuvaba käive, üürile käibemaksu lisada ei tohi.
Sellisel juhul ka korteri ostult käibemaksu tagasi küsida ei tohi, korteri tarbeks ostetud asjadelt ja teenustelt käibemaksu tagasi arvestada ei tohi.
Kui korterit antakse üürile lühiajaliselt, majutusteenusena, siis see maksustatakse 9% käibemaksuga. Majutusteenuse mitte-maksuvabastus on seaduses lausa eraldi välja toodud (KMS §16 lg 2 p2). Vastavalt on õigus ettevõtjal ka korteri ostult käibemaks tagasi küsida, samuti korteri tarbeks ostetud asjadelt ja teenustelt.
Majutusteenuse ja eluruumina üürimise vahe tuleb turismiseadusest ja ajaliseks piiriks on 3 kuud. Vt ka üht artiklit sel teemal: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2015/08/12/majutada-voi-rentida–selles-on-maksukusimus
9. Käibemaksu proportsionaalse arvestuse meetodid
Kui ettevõttel on maksustatav käive (nt teenuste osutamine) ja investeeringuna lisandub korteri üürileandmine eluruumina (maksuvaba käive), läheb käibemaksuarvestus keeruliseks. Käibemaksu tohib tagasi arvestada vaid osaliselt, vastavalt maksustatava ja maksuvaba käibe suhtele (KMS § 32 lg 1).
Lubatud on kasutada kahte erinevat meetodit (KMS §33):
1) proportsionaalse mahaarvamise meetod – raamatupidamises ei peeta arvestust, millega käibemaks seotud on. Kui maksustatav käive on 70% ja maksuvaba käive 30%, siis arvestatakse lihtsalt 70% käibemaksust tagasi ja 30% kantakse kuluks.
Proportsioon arvestatakse esialgu eelmise kalendriaasta alusel ja korrigeeritakse hiljem detsembri käibedeklaratsioonis, vastavalt reaalsele proportsioonile. Esimesel aastal määrab proportsiooni maksuhaldur, vastavalt ettevõtja prognoosidele.
2) Otsearvestuse ja proportsionaalse mahaarvamise segameetod – tuleb raamatupidamises pidada eraldi arvestust, milleks ostud mõeldud olid.
Kui ost oli mõeldud ainult maksustatava käibe tarbeks, siis arvestatakse ostukäibemaks 100% tagasi.
Kui ost oli mõeldud ainult maksuvaba käibe tarbeks, siis käibemaksu sellelt ostult üldse tagasi ei küsita, kantakse kuluks.
Kui ost oli mõeldud mõlema käibe tarbeks, siis arvestatakse käibemaks proportsionaalselt, nagu eelmises punktis kirjeldatud.
Kumba meetodit valida – arvuta läbi, kumb kasulik on  Üldiselt on siiski lihtsam erinevad tegevused eraldi ettevõtetes hoida.
- Krista Teearu| 2017-07-06T19:08:51+00:00	17. mai 2016|maksud|8 kommentaari
16. november 2017 | 9 kommentaari
12. mai 2015 | kommentaarid puuduvad
Kinnisvara käibemaksuga maksustamine | Rahaasjad 26. mai 2016 at 11:31	- Reply
[…] Uue ehitise müük (sh eluruum) – vt p.2 […]
artur 19. august 2016 at 17:16	- Reply
Millal ei ole eluruum nt. eramu enam uus ehitis?
Krista 28. august 2016 at 20:57	- Reply
Siis kui on asutud reaalselt kasutama ettenähtud otstarbel – keegi kolis sisse, tõi mööbli, registreeris end elanikuks jne.
Teeseldud kasutamine (nt ööbid ise ühe öö uues korteris) ei lähe arvesse.
Lembit 8. september 2016 at 16:07	- Reply
Väike ajude gümnastika spetsialistidele 🙂
Kuidas arvestada käibe- ja tulumaksu järgneval juhul:
Korteriomand (ka registris sedasi kirjas), mille reaalosaks on mitteeluruum (mõeldud äripinnana kasutamiseks), hoone ehitatud 2008.a., asub sihtotstarbega 100% elamumaal.
Ostuhind 30 000 EUR (koos käibemaksuga), ostusumma käibemaks küsiti Emta-lt tagasi, ostetud km-kohuslasele OÜ-le 2011.a, esialgsel kujul kasutati oma ettevõtte tarbeks kontor-laona.
2012-2013.a ehitati ümber korteriks ehk elupinnaks, registris endiselt korteriomand ja mitteeluruum, remondikulud ja sisustuse maksumus kokku ca 30 000 EUR (koos käibemaksuga), nende kulude käibemaks on samuti riigilt tagasi küsitud, kuid eraldi raamatupidamises arvestust ei ole peetud. Kulud läksid üldarvestusse koos muude ettevõtluskuludega (vajadusel oleks need ka tuvastatavad, kuid vanu deklareid ei saa nii kui nii muuta niisama lihtsalt).
Praegune hüpoteetiline müügihind oleks ca 120 000 EUR juhul, kui tegemist oleks sarnase “standard” korteriga (registris elamispind), kuid reaalne summa oleks siiski 100 000 EUR kanti.
Seda on peale remonti, alates 2014.aastast algselt välja üüritud pikaajalise lepinguga ja hiljem ka ise sees elatud vastavalt üürituru hinnale. Käesoleval aastal ka üüritud AirBnB kaudu turistidele lühirendina.
1. Kas pikaajalise lepinguga (eraisikule 1 aastase perioodi kaupa, kasutab elamispinnana) lisandub üürisummale käibemaks?
2. Kuidas tuleb deklareerida AirBnB kaudu saadav lühiajalise üürimise tulu?
2. Kuidas peaks arvestama korteriomandit müües käibemaksu?
Hetkel on OÜ mitte km-kohuslane.
Tea 7. märts 2017 at 15:36	- Reply
Tere, tekkis küsimus seoses KM 9 % lisamisega (Kui korterit antakse üürile lühiajaliselt, majutusteenusena, siis see maksustatakse 9% käibemaksuga) kas ettevõte peab maksma majutusteenuse osutamise puhul (kavatsen rentida Airbnb kaudu lühiajaliselt) KM ka siis kui ta pole KM kohuslane?
Anna-Liisa 8. märts 2017 at 08:14	- Reply
Tere, Kui ettevõte pole käibemaksukohustuslane, siis arvetele käibemaksu lisada ei tohi. Küll aga peab lühiajalise majutuse puhul, erinevalt pikaajalisest, jälgima müügitulu mahtu, kui see jõuab (koos teiste müükidega kokku, kui on) 16 000 euroni (al.2018.a aastast arvatavasti 40 000 euroni), siis tuleb ettevõte registreerida käibemaksukohustuslaseks ja hakata lisama käibemaksu.
Raul 28. märts 2017 at 18:07	- Reply
Küsimus mitteeluruumi ostmise ja seejärel välja üürimise kohta. Kui ettevõte ostab garaaži eraisikult edaspidi välja üürimise eesmärgil ja ettevõte pole käibemaksukohuslane, kas sel juhul tuleks käibemaks arvestada hinna sisse või mitte?
Anna-Liisa 29. märts 2017 at 11:52	- Reply
Tere, kui ettevõte pole käibemaksukohustuslane, siis käibemaksu lisada ei tohi. Isegi kui ettevõte hakkab käibemaksukohustuslaseks, siis garaazi rendi puhul on võimalik valida, kas lisada käibemaksu või mitte. Lisamise soovi korral tuleb maksuametit teavitada (piisab kui saata neile vastav mail; KM lisamine kehtib siis 2.a).
Kui üürnikuga leppida kokku rent 100eur, siis on see käibemaksuta ja kõik on ettevõtte tulu. Hiljem, kui otsustatakse käibemaks lisada, siis on kaks varianti, kas esitatakse edasi arve 100eur (ettevõtte tulu väheneb 83,3euro peale + käibemaks) või hakatakse esitama suuremaid arveid 100+KM=120eur (ettevõtte tulu jääb samaks, üürnik hakkab rohkem maksma). Väga oluline on siin jälgida lepingut/kokkuleppet, mis on retnikuga sõlmitud (kui rentnikuga on alugest peale kokku lepitud, et tema kulu on 100eur, siis summa suurendamiseks tuleb lepingut muuta)!
omakapital raha ärianalüüs bilanss hinnakujundus OÜ finantsaruanded maksustatavad kulud palgamaksud püsiv tegevuskoht kodukontor firma asutamine krediit maksuvaba online raamatupidamisprogramm hoone algdokument auto krediidipoliitika müügiarve maksustamine ost kaugtöö Paypal kasumiaruanne internetiäri ehitis kreedit register dokumendid efektiivsus kuluarvestus audiitor käibemaks kingitused ettevõtte hind automatiseerimine planeerimine töötasu sotsiaalmaks online raamatupidamine dividendid investeerimine ettevõtlus deebet topeltresidentsus lähetuskulud mitteresident sõidupäevik asukohavaba äri autokompensatsioon e-raamat tulumaks raamatupidaja ravikindlustus erisoodustus õige hind vabadus residentrsus resident parkimine sõiduauto miinimumhind osakapital raamatupidamine raamatupidamisteenus audit rahvusvaheline maksustamine kasum rahavoogude aruanne maksud annetused struktuur pilv eelarvestamine eelarve ettevõte müük finantsjuhtimine ACCA pension arve säästud aruanne
Arhiiv Vali kuu detsember 2017 (1) november 2017 (3) oktoober 2017 (2) september 2017 (1) juuli 2017 (1) juuni 2017 (1) mai 2017 (1) aprill 2017 (1) veebruar 2017 (1) detsember 2016 (2) oktoober 2016 (1) september 2016 (1) august 2016 (1) juuli 2016 (2) mai 2016 (2) märts 2016 (1) veebruar 2016 (1) detsember 2015 (2) september 2015 (1) august 2015 (4) juuli 2015 (3) juuni 2015 (3) mai 2015 (3) aprill 2015 (4) märts 2015 (4) veebruar 2015 (4) jaanuar 2015 (3) detsember 2014 (5) november 2014 (4) oktoober 2014 (4) september 2014 (5) august 2014 (3) juuli 2014 (9) juuni 2014 (3) mai 2014 (4) aprill 2014 (5) märts 2014 (3) veebruar 2014 (2) jaanuar 2014 (2) detsember 2013 (1) november 2013 (4) oktoober 2013 (2) september 2013 (5) august 2013 (2) juuli 2013 (5) juuni 2013 (2) mai 2013 (10)


Sõjaväerelvade, nende laskemoona ja lahingumoona käitlemise ning üleandmise kord – Riigi Teataja
Sõjaväerelvade, nende laskemoona ja lahingumoona käitlemise ning üleandmise kord
Sõjaväerelvade, nende laskemoona ja lahingumoona käitlemise ning üleandmise kord - sisukord
§ 2 Sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona jagunemine
§ 3 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemine
§ 4 Käitlemisnõuete täitmine
§ 5 Sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona kohta arvestuse pidamine ning kontroll
§ 6 Külmrelvade, pneumorelvade ja elektrišokirelvade kohta arvestuse pidamine ning nende käitlemise nõuded
§ 7 Uue sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kasutusele võtmine
2 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
§ 8 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
§ 9 Soetatud sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona arvelevõtmine
3 Sõjaväerelva hoidmine
§ 10 Sõjaväerelva hoidmise üldsätted
§ 11 Relvahoidla
§ 12 Nõuded relvalao ja relvaruumi ehitusele
§ 13 Relvalao ja relvaruumi turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
§ 14 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmine relvalaos
§ 15 Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine relvaruumis
§ 16 Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine väljaspool relvaladu või relvaruumi
§ 17 Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine relvapüramiidis väljaspool relvaruumi
§ 18 Nõuded relvakapi asukohale väljaspool relvaladu või relvaruumi
§ 19 Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine elu- või asukohas
§ 20 Relvaruumi ja relvakapi võtme hoidmine
4 Laskemoona ja lahingumoona hoidmine
§ 21 Laskemoona ja lahingumoona hoidmise üldsätted
§ 22 Nõuded laskemoona- ja lahingumoonalao territooriumile ning ehitusele
§ 23 Lahingumoonalao turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
§ 24 Laskemoona ja lahingumoona hoidmine lahingumoonalaos
§ 25 Lahingumoonalao ohutud kaugused
5 Sõjaväerelva ja laskemoona kandmine
§ 26 Sõjaväerelva ja laskemoona kandmine
§ 27 Sõjaväerelva kandmise õigust tõendav dokument
§ 28 Sõjaväerelva ja laskemoona väljastamine
§ 29 Sõjaväerelva ja laskemoona hoiuleandmine
6 Sõjaväerelva ja laskemoona laenutamine
§ 30 Sõjaväerelva laenutamise õigus
§ 31 Kellele ja mis juhul sõjaväerelva võib laenutada ja kasutada anda
§ 32 Sõjaväerelva ja laskemoona laenutamise tingimused
§ 33 Sõjaväerelva ja laskemoona laenaja ja laenutaja õigused ja kohustused
§ 34 Sõjaväerelva ja laskemoona laenamise taotlemine
§ 35 Sõjaväerelva ja laskemoona laenamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsus ja selle vormistamine
§ 36 Sõjaväerelva ja laskemoona väljastamine ning tagastamine laenutamise korral
7 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona edasitoimetamine ning vedu
§ 37 Sõjaväerelva ja laskemoona edasitoimetamine
§ 38 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona vedu
8 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona võõrandamine
§ 39 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona võõrandamine
§ 40 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tasuta võõrandamine rahvusvahelises sõjalises koostöös osalemiseks
§ 41 Laskemoona ja lahingumoona võõrandamine Kaitseliidule ja Kaitseliidu tegevliikmele
9 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine
§ 42 Sõjaväerelva üleandmine teise ministeeriumi valitsemisala asutusele
§ 43 Üleandmise ja tagastamise vormistamine
§ 44 Sõjaväerelva üleandmine Kaitseministeeriumi valitsemisala asutuste vahel
§ 45 Lahingumoona üleandmine teise ministeeriumi valitsemisala asutusele
10 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamine
§ 46 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamine
§ 47 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamise õigust omav isik
§ 48 Sõjaväerelva markeerimine
§ 49 Laskemoona ja lahingumoona ning nende pakendi tähistus
§ 50 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tehniline iseloomustus ja kasutusjuhend ning vastavus rahvusvahelise õiguse nõuetele
11 Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine
§ 51 Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine
§ 52 Sõjaväerelva parandamise ja ümbertegemise õigust omav isik
§ 53 Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine asutuses ja struktuuriüksuses
§ 54 Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine väljaspool asutusi
§ 55 Kontroll-laskmine ja relva kasutuselevõtmine
12 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hävitamine ning sõjaväerelva lammutamine ja laskekõlbmatuks muutmine
§ 56 Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hävitamine
§ 57 Sõjaväerelva lammutamine
§ 58 Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmine
§ 59 Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmise õigust omav isik
§ 60 Sõjaväerelva hävitamise, lammutamise või laskekõlbmatuks muutmise korraldamise komisjon
13 Harjutusrelv
§ 61 Harjutusrelv ja selle alaliigid
§ 62 Harjutusrelva kasutamise nõuded
14 Sõjaväerelva käitlemise luba
§ 63 Sõjaväerelva käitlemise luba
§ 64 Sõjaväerelva käitlemise loa taotlemine
§ 65 Sõjaväerelva käitlemise loa andmine
§ 66 Sõjaväerelva käitlemise loa väljastamine
§ 67 Sõjaväerelva käitlemise loa vormistamine
§ 68 Toimingu või tehingu tegemise kinnitus
§ 69 Sõjaväerelva käitlemise loa kehtetuks muutumine
15 Rakendussäte
§ 70 Uue sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kasutuselevõtmiseks analüüsi koostamine
RT I, 10.07.2018, 17
Vastu võetud 09.07.2018 nr 9
Määrus kehtestatakse relvaseaduse § 3 lõike 6 alusel.
(1) Käesolev määrus reguleerib sõjaväerelva, selle laskemoona ja lahingumoona käitlemist ning üleandmist.
1) Kaitseliidu tegevliikme poolt Kaitseliidu ülesannete täitmiseks soetatud isikliku tulirelva käitlemisele ja üleandmisele;
2) Kaitseliidu omandis oleva sportimiseks, õppetööks või kollektsioneerimiseks soetatud relva käitlemisele ja üleandmisele;
3) sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona veole Eestisse ning Eestist välja.
(3) Sõjaväerelvi valdava valitsusasutuse juht, Kaitseväe juhataja ja Kaitseliidu ülem võivad käesolevas määruses sätestatu kõrval kehtestada asutusesiseseid lisanõudeid sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisele ning nende kohta arvestuse pidamisele.
(4) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisel ning üleandmisel kohaldatakse riigivaraseadust koos käesoleva määruse eranditega.
§ 2. Sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona jagunemine
(1) Sõjaväerelvad jagunevad järgmiselt:
1) sõjarelvad;
2) tulirelvad, mis ei ole sõjarelvad (edaspidi mittesõjarelv);
3) muud relvad.
(2) Sõjarelvad jagunevad järgmiselt:
(3) Mittesõjarelvad jagunevad järgmiselt:
1) tsiviilrelvad;
2) harjutusrelvad.
(4) Laskemoon jaguneb järgmiselt:
1) püssirohtu sisaldav laskemoon;
2) lõhkeainet sisaldav laskemoon.
(5) Lahingumoon jaguneb järgmiselt:
3) muud keemilist ainet sisaldav lahingumoon.
§ 3. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemine
Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemine käesoleva määruse tähenduses on sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine, hoidmine, edasitoimetamine, vedu, võõrandamine, valmistamine, hävitamine või sõjaväerelva kandmine, parandamine, ümbertegemine, lammutamine, laskekõlbmatuks muutmine ja laenutamine.
§ 4. Käitlemisnõuete täitmine
(1) Õppekogunemisel, sõjaväelisel väljaõppel ja teenistuse korraldamisel ja muul juhul tuleb tagada sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise nõuete täitmine.
(2) Sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona käitlemise nõuete rikkumisest tuleb teavitada viivitamata sõjaväerelvi valdava valitsusasutuse, Kaitseväe või Kaitseliidu (edaspidi koos asutus) struktuuriüksuse juhti.
(3) Sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona vargusest või kadumisest tuleb viivitamata teavitada Kaitseministeeriumi, Kaitsepolitseiametit ning Politsei- ja Piirivalveametit, Kaitseväe ja Kaitseliidu omanduses või valduses oleva relva, laskemoona või lahingumoona varguse või kadumise korral ka sõjaväepolitseid.
§ 5. Sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona kohta arvestuse pidamine ning kontroll
(1) Arvestust peetakse vähemalt sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona vastuvõtmise, väljastamise ja hoidmise ning sõjaväerelvade laenutamise kohta ning kontrollitakse käitlemisnõuete täitmist.
(2) Sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona arvestus peab andma teavet sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise toimingu, toimingu tegemise aja ja toimingu teinud isiku kohta. Elektroonilise arvestuse pidamise korral peab olema andmekogu logi jälgitav.
(3) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisega seotud arvestuse pidamisel ning dokumentide registreerimisel lähtutakse asutuses kehtivast korrast.
(4) Asutuse juht kehtestab oma asutuses käitlemisnõuete kontrollimise ning sõjaväerelvade, laskemoona ja lahingumoona käitlemisega seotud vahejuhtumite lahendamise korra.
(5) Asutus kontrollib käitlemisnõuete täitmist vähemalt üks kord aastas.
(6) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisega seotud andmeid säilitatakse vähemalt viis aastat, kui muudes õigusaktides ei ole sätestatud pikemat tähtaega.
§ 6. Külmrelvade, pneumorelvade ja elektrišokirelvade kohta arvestuse pidamine ning nende käitlemise nõuded
(1) Arvestust peetakse vähemalt külmrelvade, pneumorelvade ja elektrišokirelvade vastuvõtmise, väljastamise ja hoidmise kohta.
(2) Külmrelvi, pneumorelvi ja elektrišokirelvi käideldakse ning käitlemisega seotud arvestust peetakse ja dokumente registreeritakse asutuses kehtiva korra kohaselt, mille kehtestab asutuse juht.
§ 7. Uue sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kasutusele võtmine
(1) Uue sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona liigi väljatöötamise käigus või enne selle soetamist või kasutuselevõtmist tuleb koostada analüüs, et hinnata selle vastavust rahvusvahelise õiguse nõuetele.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud analüüsi koostaja on Kaitsevägi.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud analüüsi ei tule teha relva kohta, millel on olemas relvaseaduse kohane tüübikinnitus.
(4) Rahvusvahelise õiguse nõuetele vastavuse hindamise analüüsi juhendi ja hindamise korra kehtestab Kaitseministeerium.
2. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
§ 8. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
(1) Sõjarelv, laskemoon või lahingumoon soetatakse sõjaväerelva käitlemise loa alusel.
(2) Mittesõjarelv ja selle laskemoon soetatakse Kaitseväes ja valitsusasutuses sõjaväerelva käitlemise loa alusel.
(3) Sõjaväerelva käitlemise luba sõjaväerelva soetamiseks annab selles märgitud vastutavale isikule õiguse sõjaväerelva ja laskemoona soetada, hoida ja edasi toimetada või lahingumoona soetada ja edasi toimetada, kuni see võetakse asutuses arvele või antakse struktuuriüksusele üle.
(4) Sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona soetamine ja kasutuselevõtt on ilma käesoleva määruse § 7 lõikes 1 nimetatud analüüsita keelatud, kui analüüsi koostamine on nõutav.
§ 9. Soetatud sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona arvelevõtmine
(1) Soetatud sõjaväerelv, laskemoon ja lahingumoon võetakse asutuses varana arvele kahe tööpäeva jooksul soetamisest arvates.
(2) Soetatud sõjaväerelva andmed esitatakse sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale registrisse kandmiseks viie tööpäeva jooksul soetamisest arvates.
3. peatükk Sõjaväerelva hoidmine
§ 10. Sõjaväerelva hoidmise üldsätted
(1) Sõjaväerelva hoitakse relvahoidlas, selle puudumisel relvapüramiidis.
(2) Sõjaväerelva võib relvahoidlas hoida ainult tühjaks laetuna.
(3) Sõjaväerelva, mida ei ole muudetud laskekõlbmatuks, võib tutvustada või vaatamiseks välja panna ainult tühjaks laetuna ja vahetu valve all.
(4) Laskekõlbmatuks muudetud sõjaväerelva hoidmisel tuleb tagada relva säilimine.
§ 11. Relvahoidla
(4) Relvahoidlas on lubatud lisaks sõjaväerelvadele hoida:
3) laskemoona;
4) lahingumoona.
(5) Kaitseliidu relvahoidlas on lubatud hoida ka Kaitseliidu relvi, mis ei ole sõjarelvad.
§ 12. Nõuded relvalao ja relvaruumi ehitusele
(1) Relvalao ja relvaruumi ehitus peab välistama relvalattu või relvaruumi omavolilise sisenemise põranda, lae, seina, ukse, akna, ventilatsioonisüsteemi või muu ava kaudu.
(2) Relvalao ja relvaruumi ehitus peab välistama selle, et relvalattu või relvaruumi satuvad esemed või ained, mis kahjustavad ruumi, relvi või käesoleva määruse § 11 lõigetes 4 ja 5 relvahoidlas hoida lubatud osi, vahendeid, laskemoona, lahingumoona ja teisi relvi.
(3) Relvalao ja relvaruumi ehitus peab tagama sõjaväerelvade ning käesoleva määruse § 11 lõigetes 4 ja 5 sätestatud relvahoidlas hoida lubatud osade, vahendite, laskemoona, lahingumoona ja teiste relvade säilimise.
§ 13. Relvalao ja relvaruumi turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
(1) Relvaladu ja relvaruum peavad olema varustatud vähemalt:
§ 14. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmine relvalaos
(1) Relvalaos hoitakse sõjaväerelvi, mis on kaitseväelasele, ametnikule, töötajale, Kaitseliidu tegevliikmele või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikmele kinnitamata.
(2) Relvalaos hoitakse sõjaväerelvi, välja arvatud raskerelvi, koos nende juurde kuuluvate tööriistade ja puhastusvahenditega pakendis. Originaalpakend, kast või kõrgendustega ja kaanetatud kaubaalus plommitakse viisil, mis välistab pakendi või kasti avamise või kõrgendustega ja kaanetatud kaubaaluse kinnituslintide eemaldamise plomme rikkumata, ning virnastatakse nii, et plommide seisukorda saab kontrollida.
(3) Laskemoona ja lahingumoona hoitakse relvalaos sõjaväerelvadest eraldi asuvas ruumis või sõjaväerelvadest eraldatud hoiukohas. Laskemoona- ja lahingumoonakastid on suletud. Osaliselt täidetud kast peab olema tähistatud sedeliga, millele on muu hulgas märgitud laskemoona või lahingumoona hulk.
(4) Relvalaost väljastatud sõjaväerelv tuleb viivitamata anda relvaruumi hoiule.
§ 15. Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine relvaruumis
(1) Relvaruumis hoitakse põhiliselt kaitseväelasele, ametnikule, töötajale, Kaitseliidu tegevliikmele või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikmele kinnitatud või asutusele kuuluvaid või selle valduses olevaid sõjaväerelvi ja nende juurde kuuluvat laskemoona. Peale selle on lubatud hoiustada ajutisele hoiule antud või väljaõppe eesmärgil kasutatavaid sõjaväerelvi, nende laskemoona ja lahingumoona ning välisriigi relvajõududele kuuluvaid tulirelvi.
(2) Relvaruumis hoitakse sõjaväerelvi ja laskemoona relvakappides, kus igal relval on oma koht, kuhu kinnitatakse silt, millele on märgitud relva liik, relvanumber ning selle kaitseväelase, ametniku, töötaja, Kaitseliidu tegevliikme või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikme nimi, kellele relv on kinnitatud. Laskemoona hoitakse relvakapis eraldi lukustatud laekas või eraldi lukustatud hoiukohas.
(3) Sõjaväerelva, mida ei saa hoida relvakapis, võib hoida käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatu kohaselt märgistatult riiulil või kastis.
(4) Laskemoona, mida ei saa hoida relvakapis selle suuruse või koguse tõttu või muul põhjusel, võib hoida eraldi suletud kastis või lukustatavas kapis. Lahtiselt on lubatud hoida ühte lahingukomplekti laskemoona sõjaväerelva kohta.
(5) Mittesõjarelva ja laskekõlbmatuks muudetud sõjaväerelva hoitakse võimaluse korral sõjarelvadest eraldi. Sellise võimaluse puudumisel tähistatakse relva asukoht asjakohase sildiga ja relv eraldatakse teistest relvadest vaheseinaga.
1) sõjaväerelvade ja laskemoona kogus kaliibrite ja markide või tüüpide kaupa;
2) väljastatud või tagastatud sõjaväerelvade nimetus ja number;
4) hoiulevõetud ja tagastatud isiklike relvade ja laskemoona andmed;
5) sõjaväerelvade ja laskemoona kontrollimise tulemused.
§ 16. Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine väljaspool relvaladu või relvaruumi
(1) Sõjaväerelva, mis on püsivalt kinnitatud õhusõiduki, sõjalaeva või sõiduki külge või mis oma mõõtmete tõttu ei mahu relvalattu või relvaruumi, võib hoida väljaspool relvaladu või relvaruumi pideva valve all.
(2) Väljaspool relvaladu või relvaruumi hoitav sõjaväerelv peab olema kaitstud tolmu ja ilmastiku mõjude eest.
(3) Sõjalaevas tuleb laskemoona ja püsivalt laeva külge kinnitamata sõjaväerelvi hoida selleks spetsiaalselt kohandatud ruumis.
§ 17. Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine relvapüramiidis väljaspool relvaruumi
(2) Sõjaväerelv peab relvapüramiidis olema kinnitatud lukustatava mehhanismiga, mis välistab relva eemaldamise ilma relvapüramiidi konstruktsiooni avamata. Laskemoonasahtel laskemoona, relvaosade ja abivahendite hoidmiseks peab olema suletav ning lukustatav. Laskemoona võib hoida ka eraldi kapis või kastis.
(3) Relvapüramiidi vahetus läheduses nähtaval kohal peab asuma relvapüramiidis hoitavate sõjaväerelvade loetelu, mille on kinnitanud asutuse juht või tema volitatud isik.
§ 18. Nõuded relvakapi asukohale väljaspool relvaladu või relvaruumi
Ruum, kus asub relvakapp, kuid mis ei ole relvaladu või relvaruum ega asu isiku elukohas, peab olema varustatud elektroonse valvesignalisatsiooni või mehitatud valvega. Ruumi uks ja aknad peavad välistama sissetungi võimalikkuse ilma erivahendeid kasutamata.
§ 19. Sõjaväerelva ja laskemoona hoidmine elu- või asukohas
(1) Asutuse juht või tema volitatud isik võib käesoleva määruse § 26 lõike 2 punktides 1‒3 ja 5 nimetatud isikule anda elu- või asukohas hoidmiseks sõjaväerelva ja ühe lahingukomplekti laskemoona.
(2) Asutuse juht või tema volitatud isik peab olema veendunud sõjaväerelva elu- või asukohas hoidmise ohutuses. Asutuse juhil või tema volitatud isikul on õigus enne sõjaväerelva elu- või asukohas hoidmiseks õiguse andmist nõuda hoiutingimustega tutvumist elu- või asukohas.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud juhul võib sõjaväerelva ametirelvana kanda töö- või teenistusülesannete või teenistuskohustuste täitmisele minnes ja sealt tulles.
(4) Isik, kellel on lubatud hoida sõjaväerelva oma elu- või asukohas, peab tagama sõjaväerelva ja laskemoona säilimise ning välistama selle sattumise kõrvalise isiku kätte.
(5) Sõjarelva peab elu- või asukohas hoidma selleks kohandatud ja põranda, seina või muu ehituskonstruktsiooni külge statsionaarselt kinnitatud relvakapis, välja arvatud relvapüramiid. Relva hoitakse tühjaks laetuna.
(6) Ühte mittesõjarelva ei pea hoidma elu- või asukohas relvakapis ega selle laskemoona lukustatavas sahtlis või laekas. Sel juhul tuleb relva ja selle laskemoona hoida hoiukohas, mis on kõrvalisele isikule raskesti avastatav ja kättesaadav.
(7) Rohkem kui kaheksat relva, sealhulgas sõjaväerelva, peab hoidma üheksa või enama tulirelva hoidmiseks spetsiaalselt kohandatud ruumis või relvakapis, välja arvatud relvapüramiid.
(8) Laskemoona peab hoidma relvadest eraldi lukustatavas kapis, karbis, relvakapis või relvahoidla lukustatud osas, mis on relvadest eraldatud.
(9) Elu- või asukohas sõjarelva hoidmiseks kohandatud ruum ja relvakapp peavad vastama relvaseaduse § 46 lõike 10 alusel antud määruses spetsiaalselt kohandatud ruumi või relvakapi kohta kehtestatud nõuetele.
(10) Kaitseliidu tegevliikmele võib sõjarelva anda elukohas hoidmiseks Kaitseliidu seaduse § 43 lõike 8 alusel antud määruses kehtestatud tingimuste kohaselt.
§ 20. Relvaruumi ja relvakapi võtme hoidmine
(1) Relvaruumi ja relvakapi võtit hoitakse eraldi hoiukohas.
(3) Võtme asemel võib kasutada vahetatava kombinatsiooniga või elektroonset lukku. Lukukombinatsiooni vahetatakse vähemalt kord iga kolme kuu tagant.
(4) Relvaruumi või relvakapi võtme kaotamise korral või kui on kahtlus, et lukukombinatsioon on saanud teatavaks kõrvalistele isikutele, vahetatakse viivitamata selle relvaruumi või relvakapi lukk või lukukombinatsioon.
4. peatükk Laskemoona ja lahingumoona hoidmine
§ 21. Laskemoona ja lahingumoona hoidmise üldsätted
(1) Laskemoona ja lahingumoona hoitakse üldjuhul laskemoona- ja lahingumoonalaos.
(2) Laskemoona ja lahingumoona tuleb hoida tingimustes, mis tagavad selle säilimise ja ohutuse ümbruskonnale ning välistavad selle kättesaadavuse kõrvalistele isikutele.
(3) Kasutamata jäänud laskemoon ja lahingumoon tagastatakse pärast teenistus- või tööülesande või teenistuskohustuse täitmist laskemoona- ja lahingumoonalattu, relvaruumi või muusse hoiukohta, kust laskemoon ja lahingumoon väljastati.
§ 22. Nõuded laskemoona- ja lahingumoonalao territooriumile ning ehitusele
(1) Laskemoona- ja lahingumoonalao (edaspidi lahingumoonaladu) territooriumil tuleb tagada vähemalt:
1) juurdepääs päästetööde tegemiseks;
2) vajaduse korral inimeste evakuatsioon;
3) vajaduse korral veeäravool;
4) territooriumi ohuala tähistav märgistus;
5) tuleohutus, sealhulgas nähtavalt paigaldatud, tuleohust ja muudest ohtudest hoiatavad märgid ning keelumärgid;
6) territooriumil käitumise üldreeglid, mis on paigaldatud nähtavalt territooriumile sisenemise kohta.
(2) Lahingumoonalao territooriumil võivad asuda järgmised hooned ja rajatised:
1) lahingumoonaladu;
2) hoone või rajatis lahingumoonakastide lahtipakkimiseks või muuks käitlemiseks;
3) valvetornid;
4) tuletõrjevahendite hoidla;
5) veehoidla;
6) lahingumoona ja sõjarelvade hooldamise töökoda või laboratoorium;
7) territooriumi teenindamiseks vajalikud hooned;
8) muud hooned või rajatised asutuse juhi või tema volitatud isiku nõusolekul.
(3) Lahingumoonaladu peab vastama ehitisele esitatavatele nõuetele, selle ehitamisel peab arvesse võtma selles hoitava laskemoona või lahingumoona ohtlikkust ja maksimaalset hoitavat kogust ning välistatud peab olema lattu omavoliline sisenemine põranda, lae, seina, ukse, akna, ventilatsioonisüsteemi või muu ava kaudu.
(4) Lahingumoonaladu peab lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatule vastama järgmistele tingimustele:
1) laoehitis peab tagama laskemoona ja lahingumoona säilimise;
2) ladu on varustatud asjakohaste keelu- ja hoiatusmärkidega selliselt, et kõrvalisele isikule oleksid need selgelt näha.
(5) Lahingumoonalao elektri- ja tehnosüsteemid ei tohi ohustada laskemoona ega lahingumoona.
(6) Kui lahingumoonaladu koosneb eri hoidlatest, tuleb võtta meetmeid, et ühes hoidlas hoitava laskemoona või lahingumoona plahvatus või põleng ei kutsuks esile plahvatust või põlengut teises hoidlas.
(7) Maa all võib lahingumoonaladu rajada ainult kohta, kus on kõva aluspõhjakivim.
§ 23. Lahingumoonalao turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
(1) Lahingumoonaladu peab olema varustatud vähemalt:
2) elektroonse valvesignalisatsiooni alarmseadmetega, mis on paigutatud nii lattu kui ka asutuse valveruumi;
7) ventilatsiooniga.
(2) Suitsetamine või lahtise tule kasutamine lahingumoonalaos on keelatud. Samuti ei tohi laskemoona ja lahingumoona läheduses hoida teisi kergesti süttivaid kemikaale ja muid materjale, sealhulgas bensiini.
(3) Lahingumoonaladu peab olema ööpäevase valve all.
(4) Lahingumoonalaos tuleb kasutada staatilist elektrit mittetekitavat põrandakatet või tagada staatilise elektri ohutu maandamine.
§ 24. Laskemoona ja lahingumoona hoidmine lahingumoonalaos
(1) Laskemoon ja lahingumoon tuleb paigutada lahingumoonalaos selliselt, et oleks tagatud selle ohutu kättesaadavus ja selle asetusest ei tuleneks ohtu.
(2) Laskemoona ja lahingumoona ladustamisel tuleb arvestada nende kooshoidmise sobivusrühmi ning hoitava laskemoona ja lahingumoona ohuklassi peab saama tuvastada. Laskemoona- ja lahingumoonakastid on suletud. Osaliselt täidetud kast peab olema tähistatud sedeliga, millele on muu hulgas märgitud laskemoona või lahingumoona hulk.
(3) Lahingumoonalaos võib hoida peale laskemoona ja lahingumoona üksnes sõjarelvi.
(4) Ajutises lahingumoonalaos hoida lubatava laskemoona või lahingumoona maksimaalse koguse arvutamisel tuleb arvesse võtta hoone ehituslikku eripära ja ohustatavate objektide asukohta ajutise lahingumoonalao suhtes.
§ 25. Lahingumoonalao ohutud kaugused
(1) Lahingumoonalao ohutu kaugus teistest ehitistest peab olema selline, et laos toimuva põlengu või plahvatuse korral oleks sellest tulenev mõju võimalikult väike.
(2) Lahingumoonalao ohutu kauguse määramisel võetakse arvesse laos hoitava laskemoona ja lahingumoona omadusi ning koguseid. Samuti arvestatakse ohutu kauguse määramisel laoehitise ehituslikke omadusi ja ohtude vähendamiseks võetud meetmeid.
(3) Kui samas laos hoitakse mitme ohuklassi lahingumoona, siis nende kogused liidetakse ja ohutud kaugused arvutatakse summaarse koguse järgi.
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud nõudeid kohaldatakse ka laskemoona ja lahingumoona hoidmisele välitingimustes asuvas konteineris või muus kohas väljaspool lahingumoonaladu.
(5) Kahe lahingumoonalao vahekauguse määramisel tuleb ohustava objektina arvestada suuremat laskemoona või lahingumoona kogust sisaldavat lahingumoonaladu.
(6) Kui lahingumoonalao ja ohustatud objekti vaheline kaugus on väiksem arvutuslikest ohututest kaugustest, tuleb lahingumoonaladu ümbritseda kaitsevalliga.
5. peatükk Sõjaväerelva ja laskemoona kandmine
§ 26. Sõjaväerelva ja laskemoona kandmine
(1) Sõjaväerelva ja laskemoona kandmine on relva ja laskemoona endaga kaasaskandmine väljaspool relvale ettenähtud hoiukohta.
(2) Sõjaväerelva ja laskemoona kandmise õigus on:
1) kaitseväelasel teenistusülesande täitmise ajal;
2) Kaitseministeeriumi valitsemisala asutuse ametnikul ja töötajal teenistus- või tööülesande täitmise ajal;
3) Kaitseliidu tegevliikmel või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud auliikmel teenistuskohustuse täitmise ajal;
4) Kaitseliidu valvuril tööülesande täitmise ajal;
5) selle valitsusasutuse, millele sõjaväerelv on üle antud, ametnikul ja töötajal teenistus- või tööülesande täitmise ajal;
6) sõjaväerelva laenajal käesoleva määrusega kehtestatud loa olemasolu korral kindlaksmääratud territooriumil.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1‒5 nimetatud isikule võib sõjaväerelva kandmise õiguse anda, kui isik on läbinud relvaseaduse §-s 351 ettenähtud tervisekontrolli või muus seaduses ettenähtud tervisekontrolli, relva ja laskemoona ehituse, käsitsemise, kandmise ja kasutamise korra tundmise kontrolli ning sooritanud väljaõppeprogrammis ettenähtud laskeharjutused.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 6 nimetatud isikule võib sõjaväerelva kandmise õiguse anda, kui isik on täitnud käesoleva määruse § 32 lõikes 1 või 2 sätestatud tingimused.
1) kanda sõjaväerelva teenistus- või töövälisel ajal, kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti;
3) kanda sõjaväerelva alkoholijoobes, samuti narkootilise, psühhotroopse või psühhotoksilise aine, sealhulgas ravimi mõju all;
4) kanda sõjaväerelva miitingul, demonstratsioonil, pidustusel ja muul avalikul üritusel, välja arvatud juhul, kui selle kandmine on seotud teenistusülesande või -kohustuse täitmisega.
§ 27. Sõjaväerelva kandmise õigust tõendav dokument
(1) Sõjaväerelva kandmise õigust tõendav dokument on:
1) ametitunnistus, ameti- või töötõend, millel on märge relvakandmisõiguse kohta;
2) Kaitseliidu tegevliikmel või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikmel Kaitseliidu seaduse § 43 lõike 4 alusel antud määruses kehtestatud nõuetekohane Kaitseliidu relva kandmise luba (edaspidi Kaitseliidu relvaluba);
3) Kaitseliidu valvuril Kaitseliidu relvaluba ja Kaitseliidu ülema või tema volitatud isiku käskkiri, millega määratakse valvurile valvatavad objektid koos igal objektil kanda lubatud relvade loeteluga;
4) Kaitseväe juhataja või tema volitatud isiku käskkiri, millega kinnitatakse tegevväelasele, ajateenijale, reservväelasele või Kaitseväe korraldataval sõjaväelisel väljaõppel osalejale sõjaväerelv;
5) Kaitseliidu ülema või tema volitatud isiku käskkiri, millega kinnitatakse Kaitseliidu tegevliikmele, Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikmele, Kaitseliidus töötavale tegevväelasele või Kaitseliidu korraldataval sõjaväelisel väljaõppel osalejale sõjaväerelv.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud ametitunnistusel, ameti- või töötõendil peab olema vähemalt ametniku või töötaja foto, isikukood ja ametitunnistuse, ameti- või töötõendi kehtivuse aeg. Paberil väljastataval ametitunnistusel, ameti- või töötõendil peab lisaks olema asutuse vapipitser ja asutuse juhi või tema volitatud isiku allkiri.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud ametitunnistusele, ameti- või töötõendile ei märgita relvakandmisõigust, kui muu seadusega on sätestatud teisiti.
§ 28. Sõjaväerelva ja laskemoona väljastamine
(1) Sõjaväerelv ja laskemoon väljastatakse isikule, kellele asutuse juht või tema volitatud isik on sõjaväerelva oma otsusega kinnitanud ning kellel on sõjaväerelva ja laskemoona kandmise õigus.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isik kinnitab sõjaväerelva ja laskemoona kättesaamist allkirjaga. Sõjaväerelva elektroonsel väljastamisel relva kättesaamist allkirjaga ei kinnitata, kui sõjaväerelva saaja on tuvastatav.
(3) Sõjaväerelva võib väljastada üksuse sõjaväelise väljaõppe eest vastutavale isikule. Isik, kellele asutuse juht või tema volitatud isik on sõjaväerelva oma otsusega kinnitanud, kinnitab talle sõjaväerelva ja laskemoona üleandmist ning selle vastuvõtmist allkirjaga. Üksuse sõjaväelise väljaõppe eest vastutav isik vastutab temale väljastatud sõjaväerelva ja laskemoona eest, kuni see antakse üle isikule, kellele relv on tegelikult kinnitatud.
§ 29. Sõjaväerelva ja laskemoona hoiuleandmine
(1) Isik, kellel on sõjaväerelva ja laskemoona kandmise õigus ainult teenistus- või tööülesande või teenistuskohustuse täitmise ajal, on kohustatud andma talle väljastatud sõjaväerelva ja kasutamata laskemoona pärast teenistus- või tööülesande või teenistuskohustuse täitmist relvaruumi.
(2) Enne sõjaväerelva relvaruumi hoiuleandmist peab sõjaväerelv olema hooldatud.
(3) Kui isik, kellel on sõjaväerelva ja laskemoona kandmise õigus teenistus- või tööülesande või teenistuskohustuse täitmise ajal, ei täida käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kohustust, tuleb sellest viivitamata teavitada asutuse juhti. Asutuse juht on kohustatud võtma kasutusele kõik abinõud sõjaväerelva ja laskemoona hoiulevõtmise tagamiseks.
6. peatükk Sõjaväerelva ja laskemoona laenutamine
§ 30. Sõjaväerelva laenutamise õigus
(1) Sõjaväerelva laenutamise õigus on üksnes Kaitseväel ja Kaitseliidul.
(2) Kaitseliidul on õigus laenutada üksnes Kaitseliidu soetatud ja omandis olevat sõjarelva.
§ 31. Kellele ja mis juhul sõjaväerelva võib laenutada ja kasutada anda
(1) Kaitsevägi võib sõjaväerelva, selle olulisi osi ja laskemoona laenutada:
2) reservis olevale isikule, laskespordiklubi liikmele või Kaitseliidu töötajale Kaitseväe või Kaitseliidu korraldatava spordiürituse ajaks ürituse piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
3) välismaalasele Kaitseväe või Kaitseliidu korraldatava spordiürituse, õppekogunemise või sõjaväelise väljaõppe ajaks spordiürituse, õppekogunemise või sõjalise väljaõppe piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
5) filmivõtte või etenduse ajaks filmivõtte või etenduse piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
6) riigikaitseõpetust korraldavale üldhariduskoolile riiklikus õppekavas ettenähtud tegevuste ajaks.
(2) Kaitseliit võib sõjarelva, selle olulisi osi ja laskemoona laenutada:
2) reservis olevale isikule, laskespordiklubi liikmele või Kaitseliidu töötajale Kaitseliidu korraldatava spordiürituse ajaks ürituse piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
3) välismaalasele Kaitseliidu korraldatava spordiürituse, või sõjalise väljaõppe ajaks spordiürituse või sõjalise väljaõppe piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
5) riigikaitseõpetust korraldavale üldhariduskoolile riiklikus õppekavas ettenähtud tegevuste ajaks.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 3 ning lõike 2 punktides 2 ja 3 loetletud isikutele võib sõjaväerelva laenutada ka enne spordiürituse toimumist võistluseks harjutamise eesmärgil, kuid mitte varem kui üks kuu enne spordiüritust.
(4) Keelatud on sõjarelva laenutada ja kasutada anda alla 18-aastasele isikule, mittesõjarelva laenutamine ja kasutada andmine alla 12-aastasele isikule.
(5) 16-aastane või vanem isik võib mittesõjarelva laenutada ja relva kasutada laskeinstruktori või asjakohast relvaluba omava täiskasvanu vahetu järelevalve all vanema või eestkostja kirjalikul nõusolekul. 12-aastane või vanem Kaitseliidu noorliige võib mittesõjarelva kasutada Kaitseliidu tegevliikme vahetu järelevalve all vanema või eestkostja kirjalikul nõusolekul.
§ 32. Sõjaväerelva ja laskemoona laenutamise tingimused
(1) Enne sõjaväerelva laenutamist käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktides 1‒3 ja lõike 2 punktides 1‒3 nimetatud juhtudel peab isik, kellele sõjaväerelv laenutatakse, olema läbinud relva ja laskemoona ehituse, käsitsemise, kandmise ja kasutamise korra tundmise kontrolli. Kinnitus kontrolli läbimise kohta antakse sõjaväerelva laenamise taotlemisel.
(2) Enne sõjaväerelva laenutamist käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktides 4‒6 ning lõike 2 punktides 4 ja 5 nimetatud juhtudel peab isik, kellele sõjaväerelv laenutatakse, olema tutvunud sõjaväerelva ja laskemoona käsitsemise ohutusnõuetega ning lasketiiru sisekorraeeskirjaga, kui relva laenutatakse lasketiirus. Isik, kellele sõjaväerelv laenutatakse, kinnitab allkirjaga, et talle on tutvustatud sõjaväerelva ja laskemoona käsitsemise ohutusnõudeid ning lasketiiru sisekorraeeskirja, kui relva laenutatakse lasketiirus.
(3) Käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktides 1‒3 ja lõike 2 punktides 1‒3 nimetatud juhtudel laenatud sõjaväerelva ja laskemoona võib kasutada iseseisvalt.
(4) Käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktides 4‒6 ning lõike 2 punktides 4 ja 5 nimetatud juhtudel laenatud sõjaväerelva ja laskemoona võib kasutada ainult vastutava isiku juhendamisel ja vahetu järelevalve all.
(5) Käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktis 5 nimetatud juhul on lubatud kasutada ainult pauklaskemoona, samuti muid pürotehnilisi vahendeid.
(6) Käesoleva määruse § 31 lõike 1 punktis 6 ja lõike 2 punktis 5 nimetatud juhul võib sõjaväerelva kasutada ainult lasketiirus. Välilaagris võib laenatud sõjaväerelva tundma õppida ja kanda ainult ilma laskemoonata.
(7) Muu hulgas on keelatud laenatud sõjaväerelva või selle osa ja laskemoona:
2) müük ja muud tehingud;
§ 33. Sõjaväerelva ja laskemoona laenaja ja laenutaja õigused ja kohustused
(1) Sõjaväerelva laenaja vastutab sõjaväerelva ja laskemoona hoidmise ning õiguspärase ja ohutu kasutamise eest ning on kohustatud tagama pideva järelevalve laenatud relva ja laskemoona üle, samuti viivitamata alluma vastutava isiku korraldustele, mis on seotud laenatud sõjaväerelva ja laskemoonaga.
(2) Sõjaväerelva laenajal on õigus nõuda sõjaväerelva laenutamise eest vastutavalt isikult sõjaväerelva ja laskemoona käsitsemise ohutusnõuete ning lasketiiru sisekorraeeskirja tutvustamist, kui relva laenutatakse lasketiirus.
(3) Laenutamise eest vastutav isik on kohustatud:
1) veenduma, kas laenaja terviseseisund võimaldab tal relva korrektselt käsitseda, sealhulgas veenduma, et isik ei ole alkoholijoobes, narkootilise või psühhotroopse aine mõju all;
2) instrueerima laenajat või kasutajat sõjaväerelva ja laskemoona käsitsemise ohutusnõuetes;
3) kontrollima sõjaväerelva seisukorda enne laenutamist;
4) viibima sõjaväerelva ja selle laskemoona väljastamise ning tagastamise juures;
5) jälgima sõjaväerelva ja selle laskemoona kandmise vastavust kehtivatele nõuetele, välja arvatud käesoleva määruse § 32 lõikes 3 nimetatud juhul;
6) tarvitusele võtma õnnetusjuhtumite ärahoidmiseks ja korra tagamiseks vajalikud abinõud;
7) vajaduse korral kohe peatama sõjaväerelva kandmise või muu tegevuse.
(4) Laenutamise eest vastutaval asutusel on õigus nõuda sõjaväerelva laenamise eest tasu.
(5) Sõjaväerelva laenaja ja laenutamise eest vastutav isik on kohustatud viivitamata teavitama sõjaväerelva laenutanud asutust, kui:
1) laenatud sõjaväerelv või selle osa või laskemoon on kadunud või kahjustatud või hävinud;
2) laenatud sõjaväerelva kandmise või kasutamisega on põhjustatud isiku surm või tekitatud isikule tervisekahjustus või varaline kahju.
§ 34. Sõjaväerelva ja laskemoona laenamise taotlemine
(1) Sõjaväerelva ja selle laskemoona laenamiseks § 31 lõike 1 punktides 2‒6 ja lõike 2 punktides 2‒5 nimetatud juhtudel esitavad ürituse korraldamise eest vastutav isik ning § 31 lõike 1 punktis 1 ja lõike 2 punktis 1 nimetatud isik vähemalt kümme päeva enne üritust kirjaliku taotluse selle asutuse juhile või tema volitatud isikule, millelt sõjaväerelva ja laskemoona soovitakse laenata.
(2) Taotluses esitatakse vähemalt järgmised andmed:
1) üritus, milleks sõjaväerelva ja laskemoona soovitakse laenata, ürituse toimumise aeg ja koht, korraldaja nimi, registri- või isikukood ja asukoht;
2) sõjaväerelva laenamise eesmärk ning selle kasutamise ja kandmise kirjeldus;
3) taotluse esitaja nimi ja ametikoht;
4) iga taotletava sõjaväerelva nimetus, mudel, kaliiber ja kogus ning laskemoon;
5) iga sõjaväerelva laenamise ja tagastamise aeg;
6) nende isikute nimekiri, kelle kasutusse laenatud sõjaväerelvad soovitakse anda, koos iga isiku isikukoodi või sünniaja, alalise elukoha aadressi ning igale isikule laenatava sõjaväerelva nimetuse, mudeli ja kaliibri andmetega.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 6 sätestatud nimekirjale lisatakse kinnitus, et isikutel on täidetud käesoleva määruse § 32 lõikes 1 sätestatud nõuded.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 4 nimetatud andmed sõjaväerelva kohta tuleb märkida, kui need on teada.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 6 nimetatud andmeid ei pea esitama käesoleva määruse § 31 punktis 1 nimetatud isik.
§ 35. Sõjaväerelva ja laskemoona laenamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsus ja selle vormistamine
(1) Asutuse juht või tema volitatud isik otsustab taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise.
(2) Taotluse rahuldamise otsuses on vähemalt järgmised andmed:
1) ürituse eest vastutava isiku nimi ja ameti- või töökoht;
3) iga laenutatava sõjaväerelva nimetus, mudel, kaliiber ja kogus ning laskemoon;
4) iga laenutatava sõjaväerelva kasutamise ja kandmise kirjeldus;
5) iga sõjaväerelva väljastamise ja tagastamise aeg ja koht;
6) nende isikute nimekiri, kelle kasutusse laenutatud sõjaväerelvad antakse, koos iga isiku isikukoodi või sünniaja, alalise elukoha aadressi ning igale isikule laenutatava relva nimetuse, mudeli ja kaliibri andmetega.
(3) Taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsusest teavitatakse taotluse esitajat kirjalikult või suuliselt vähemalt kolm päeva enne kavandatud üritust.
(4) Taotlus jäetakse rahuldamata, kui:
1) asutuses puudub taotluses märgitud sõjaväerelv;
2) asutusel läheb sõjaväerelva vaja asutuse teenistusülesande või -kohustuse täitmiseks;
3) sõjaväerelva kasutamise ja kandmise kavandatav eesmärk ei ole kooskõlas seadusega;
4) sõjaväerelva kasutamine ja kandmine kavandataval eesmärgil võib kahjustada Eesti kaitsevõimet või rahvusvahelist mainet;
5) isik on varem sõjaväerelva laenates rikkunud sõjaväerelva laenamise tingimusi;
6) isikul puuduvad nõuetekohased relvahoidmistingimused;
7) isikul esineb vähemalt üks relvaseaduse §-s 36 sätestatud tingimustest;
8) isikul on täitmata käesoleva määruse §-s 32 sätestatud nõuded.
(5) Sõjaväerelva ja laskemoona taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsust ei pea põhjendama.
§ 36. Sõjaväerelva ja laskemoona väljastamine ning tagastamine laenutamise korral
(1) Sõjaväerelv laenutatakse isikule isikut tõendava dokumendi esitamisel. Laenaja kinnitab allkirjaga, et ta on sõjaväerelva ja laskemoona kätte saanud.
(2) Laenutamise eest vastutaval isikul on õigus nõuda sõjaväerelv relva laenajalt igal ajal tagasi, kui:
1) asutusel läheb sõjaväerelva vaja asutuse teenistusülesande või -kohustuse täitmiseks;
2) on kahtlus, et sõjaväerelva laenaja ei kasuta või kanna sõjaväerelva kooskõlas seadusega;
3) ilmneb, et isikul puuduvad nõuetekohased relvahoidmistingimused;
4) esineb muu käesoleva määruse § 35 lõikes 4 loetletud põhjus, mille tõttu oleks sõjaväerelva laenamise taotlus jäetud rahuldamata, kui see põhjus oleks ilmnenud varem.
(3) Pärast sõjaväerelva kasutamist või käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul tuleb laenatud sõjaväerelv ja kasutamata laskemoon viivitamata tagastada laenutajale. Sõjaväerelva laenutaja kontrollib relva ja laskemoona vastuvõtmisel sõjaväerelva seisukorda ning kinnitab allkirjaga, et relv ja laskemoon on tagastatud.
7. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona edasitoimetamine ning vedu
§ 37. Sõjaväerelva ja laskemoona edasitoimetamine
(1) Sõjaväerelva ja laskemoona edasitoimetamine on käesoleva määruse tähenduses kuni kahe sõjaväerelva ja nende laskemoona kaasaskandmine, kui neid on vaja toimetada ühest kohast teise, relva vahepealse kasutamise eesmärgita ja olenemata sellest, kas edasitoimetamisel kasutatakse sõidukit või mitte.
(2) Sõjaväerelva edasitoimetamisel lähtutakse asutuse juhi kehtestatud korrast.
§ 38. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona vedu
(1) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona vedu (edaspidi vedu) on käesoleva määruse tähenduses kolme või enama relva, ühe või enama suurtükiväerelva või laskemoona või lahingumoona vedamine või pukseerimine transpordivahendiga Eesti piirides relvade, laskemoona ja lahingumoona vahepealse kasutamise eesmärgita.
(2) Veetavad sõjaväerelvad peavad olema tühjaks laetud ja kastidesse pakitud. Veetav raskerelv ja raketisüsteem peab olema rännakuasendis ning tühjaks laetud.
(3) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona veetakse liiklusseaduse § 34 lõike 5 alusel kehtestatud nõuete kohaselt.
8. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona võõrandamine
§ 39. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona võõrandamine
(1) Sõjaväerelv, laskemoon ja lahingumoon võõrandatakse käesoleva määrusega kehtestatud sõjaväerelva käitlemise loa alusel.
(2) Sõjarelva võib võõrandada ainult isikule, kellel on sõjarelva soetamise, kandmise ja käitlemise õigus. Sõjarelva võib võõrandada ka isikule, kellel on tegevusluba relvaseaduse § 8333 lõike 1 punktis 4 nimetatud tegevuseks ja sõlmitud asjakohane leping tellijaga.
(3) Mittesõjarelva võib võõrandada ainult isikule, kellel on tsiviilrelva soetamise ja kandmise õigus.
(4) Laskemoona võib võõrandada ainult isikule, kellel on sellele vastava relva kandmise luba. Laskemoona võib võõrandada ka isikule, kellel on relvaseaduse § 8333 lõike 1 punktis 1 või 4 nimetatud tegevuseks tegevusluba, mille üks eesmärkidest on katsetada relva töökorras olekut.
(5) Lahingumoona võib võõrandada ainult välisriigi relvajõududele.
(6) Laskekõlbmatuks muudetud sõjaväerelva võõrandamisel juhindutakse strateegilise kauba seadusega sätestatud korrast.
§ 40. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tasuta võõrandamine rahvusvahelises sõjalises koostöös osalemiseks
Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tasuta võõrandamise välisriigile või rahvusvahelises sõjalises koostöös osalemiseks otsustab Kaitseministeerium.
§ 41. Laskemoona ja lahingumoona võõrandamine Kaitseliidule ja Kaitseliidu tegevliikmele
(1) Käesoleva määruse § 39 lõiget 1 ei kohaldata Kaitseväe poolt Kaitseliidule laskemoona ja lahingumoona võõrandamisel.
(2) Kaitsevägi peab arvestust Kaitseliidule võõrandatud ning Kaitseliit Kaitseväelt vastu võetud laskemoona ja lahingumoona kohta. Kaitsevägi esitab igal aastal hiljemalt 31. märtsiks eelmise kalendriaasta kohta Kaitseministeeriumile aruande Kaitseliidule võõrandatud laskemoona ja lahingumoona kohta, märkides aruandes vähemalt võõrandatud laskemoona ja lahingumoona margi, koguse ja Kaitseliidule üleandmise kuupäeva.
9. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine
§ 42. Sõjaväerelva üleandmine teise ministeeriumi valitsemisala asutusele
(1) Sõjaväerelva võib riigivõimu teostamise otstarbeks anda teise ministeeriumi valitsemisalas asuvale ametiasutusele tasuta ajutiseks kasutamiseks riigivara valitsejate kirjalikul kokkuleppel. Sõjaväerelva teisele riigivara valitsejale tasuta kasutusse andmise ja selle tingimused otsustab Kaitseministeerium.
(2) Sõjaväerelva ja selle jaoks sobiva laskemoona üleandmiseks Kaitseministeeriumi valitsemisala asutuselt teise ministeeriumi valitsemisala asutusele esitab asjaomane minister või tema volitatud isik taotluse Kaitseministeeriumile.
(3) Enne sõjaväerelva ja laskemoona üleandmise otsustamist kuulatakse ära Kaitseväe seisukoht üleandmises.
(4) Sõjaväerelva ja laskemoona tasuta kasutusse andmisel lepitakse kokku vähemalt järgmine:
1) ametiasutus, kelle kasutusse sõjaväerelv antakse;
2) kasutusse antava sõjaväerelva nimetus, mudel, kaliiber, kogus ja relvanumber ning laskemoona nimetus ja kogus;
3) üleandmise ja tagastamise aeg;
4) riik, kus sõjaväerelva kasutada soovitakse, kui sõjaväerelva taotletakse kasutamiseks välisriigis;
5) sõjaväerelva hooldamise tingimused.
(5) Üleantud sõjaväerelva andmed võib käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 3 nimetatud ajaks kanda teenistus- ja tsiviilrelvade registrisse.
§ 43. Üleandmise ja tagastamise vormistamine
(1) Sõjaväerelva üleandmine või tagastamine vormistatakse kirjalikult. Üleandmisel või tagastamisel esitatakse vähemalt järgmine:
1) andmed sõjaväerelva üleandja või tagastaja ja vastuvõtja kohta;
2) üleandmise või tagastamise aeg;
3) andmed üleantava või tagastatava sõjaväerelva kohta;
4) sõjaväerelvaga kaasa antava või tagastatava laskemoona kogus.
(2) Sõjaväerelva üle andnud või tagastamisel vastu võtnud isik esitab kolme tööpäeva jooksul üleantud või tagastatud sõjaväerelva andmed sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale.
§ 44. Sõjaväerelva üleandmine Kaitseministeeriumi valitsemisala asutuste vahel
Sõjaväerelv antakse Kaitseministeeriumi valitsemisala asutuste vahel ajutiseks kasutamiseks tasuta üle riigivaraseaduse § 12 lõike 6 alusel kehtestatud korras.
§ 45. Lahingumoona üleandmine teise ministeeriumi valitsemisala asutusele
Lahingumoon antakse teise ministeeriumi valitsemisala asutusele üle käesoleva määruse §-des 42 ja 43 sätestatu kohaselt.
10. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamine
§ 46. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamine
(1) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamine on käesoleva määruse tähenduses relva, laskemoona või lahingumoona valmistamine toormest või pooltoodetest või relva, laskemoona või lahingumoona koostamine üksikosadest.
(2) Sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona võib valmistada üksnes käesoleva määrusega kehtestatud sõjaväerelva käitlemise loa olemasolu korral.
(3) Sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona valmistamisel tuleb kasutatavat toorainet ja materjale, samuti lõpetamata ja valmistoodangut hoida tingimustes, milles on tagatud selle säilimine ning ohutus ümbruskonnale.
§ 47. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona valmistamise õigust omav isik
Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona võib valmistada Kaitseväes Kaitseväe juhataja määratud struktuuriüksus.
§ 48. Sõjaväerelva markeerimine
(1) Valmistatud sõjaväerelvale tuleb kanda:
1) seerianumber;
(2) Valmistatud sõjaväerelva andmed tuleb kolme tööpäeva jooksul pärast relva valmimist esitada sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale relva registreerimiseks.
§ 49. Laskemoona ja lahingumoona ning nende pakendi tähistus
Valmistatud laskemoona ja lahingumoona ning nende pakendi tähistus peab võimaldama tuvastada laskemoona või lahingumoona ja selle valmistajat.
§ 50. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tehniline iseloomustus ja kasutusjuhend ning vastavus rahvusvahelise õiguse nõuetele
(1) Valmistaja koostab valmistatud sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona tehnilise iseloomustuse ning kasutusjuhendi.
(2) Valmistatud sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kohta tuleb enne selle kasutuselevõttu koostada käesoleva määruse § 7 lõikes 1 nimetatud analüüs, kui analüüsi koostamine on nõutav.
(3) Valmistatud sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kasutamine on keelatud, kui puudub:
1) tehniline iseloomustus;
2) kasutusjuhend;
3) käesoleva määruse § 7 lõikes 1 sätestatud analüüs, kui see on nõutav.
11. peatükk Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine
§ 51. Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine
(1) Sõjaväerelva parandamine on käesoleva määruse tähenduses relva kasutamisel, veol või hoidmisel tekkinud defekti kõrvaldamine viisil, millega ei kaasne relva omaduste olulist muutmist, samuti relva osade või ainete asendamine.
(2) Sõjaväerelva ümbertegemine on käesoleva määruse tähenduses relva muutmine viisil, millega kaasneb selle omaduste oluline muutmine.
(3) Sõjaväerelv parandatakse või tehakse ümber väljaspool asutusi ja sõjaväerelv tehakse ümber Kaitseväe poolt käesoleva määrusega kehtestatud sõjaväerelva käitlemise loa alusel. Sõjaväerelv parandatakse või tehakse ümber väljaspool Eestit strateegilise kauba seaduse § 1 lõike 3 alusel kehtestatud sõjaväelise kauba sisse- ja väljaveo eriloa alusel.
§ 52. Sõjaväerelva parandamise ja ümbertegemise õigust omav isik
(1) Sõjaväerelva võib parandada:
1) Kaitseväes Kaitseväe juhataja määratud struktuuriüksus;
2) Kaitseliidus isik, kes on läbinud Kaitseväes asjakohase koolituse.
(2) Sõjaväerelva võib ümber teha käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud struktuuriüksus.
§ 53. Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine asutuses ja struktuuriüksuses
(1) Sõjaväerelvi parandatakse või tehakse ümber üldjuhul Kaitseväe juhataja määratud struktuuriüksuses. Pisiremonti võib teha ka sõjaväerelvi valdav asutus.
(2) Sõjaväerelva parandamise või ümbertegemise kohta koostatakse akt, milles märgitakse vähemalt järgmised andmed:
1) parandatava või ümbertehtava sõjaväerelva nimetus, mudel, kaliiber, number ja kogus;
§ 54. Sõjaväerelva parandamine ja ümbertegemine väljaspool asutusi
(1) Sõjaväerelva parandamist ja ümbertegemist väljaspool asutusi korraldab Kaitseväe juhataja määratud struktuuriüksus.
(2) Parandamist või ümbertegemist vajav sõjaväerelv antakse üle Kaitseväe juhataja määratud struktuuriüksusele käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevuseks.
(3) Parandatud või ümbertehtud sõjaväerelv antakse üle tööde üleandmise-vastuvõtmise aktiga, milles esitatakse vähemalt järgmised andmed:
§ 55. Kontroll-laskmine ja relva kasutuselevõtmine
(1) Asutus kontrollib pärast sõjaväerelva parandamist või ümbertegemist, kas relv vastab tehnilistele nõuetele.
(2) Sõjaväerelva kontrollimise käigus tehakse vajaduse korral kontroll-laskmine, mille tulemus registreeritakse.
(3) Ümbertehtud sõjaväerelva kohta tuleb enne selle kasutuselevõttu koostada käesoleva määruse § 7 lõikes 1 nimetatud analüüs, kui analüüsi koostamine on nõutav.
(4) Ümbertehtud sõjaväerelva kasutamine on keelatud, kui puudub:
3) käesoleva määruse § 7 lõikes 1 nimetatud analüüs, kui see on nõutav.
12. peatükk Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hävitamine ning sõjaväerelva lammutamine ja laskekõlbmatuks muutmine
§ 56. Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hävitamine
(1) Sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona hävitamine käesoleva määruse tähenduses on relva, laskemoona või lahingumoona, samuti kasutute valmistamis- või parandamisjääkide ja pooltoodete füüsiline hävitamine viisil, millega välistatakse nende edasine kasutamine või taastamine.
(2) Hävitada on lubatud kõlbmatut või asutusele mittevajalikku sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona.
(3) Sõjaväerelv ja selle osad ning lõhkematerjali mittesisaldavad laskemoona ja lahingumoona osad hävitatakse gaasilõikuri abil või pressi või lõiketera all purustamisega.
(4) Laskemoon, lahingumoon ja lõhkematerjali sisaldavad osad hävitatakse põletamise või lõhkamise teel.
(5) Sõjaväerelva hävitamise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada hävitatud sõjaväerelva andmed sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale, et kustutada registrist selle relva andmed.
§ 57. Sõjaväerelva lammutamine
(1) Sõjaväerelva lammutamine käesoleva määruse tähenduses on relva lahtivõtmine koostisosadeks viisil, mis välistab selle kui terviku kasutamise.
(2) Lammutamisel mittesäilitatavad sõjaväerelva osad ja ained tuleb hävitada.
(3) Lammutamisel järelejäänud kasutuskõlblikud sõjaväerelva osad hinnatakse ja võetakse arvele ning neid võib kasutada teise sõjaväerelva parandamiseks või ümbertegemiseks.
(4) Sõjaväerelva lammutamise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada lammutatud sõjaväerelva andmed sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale, et kustutada registrist selle relva andmed.
§ 58. Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmine
(1) Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmine käesoleva määruse tähenduses on relva oluliste osade mehaaniline töötlemine viisil, mille tulemusena relv kaotab jäädavalt lasu sooritamise võime.
(2) Sõjarelvade laskekõlbmatuks muutmisel lähtutakse strateegilise kauba seaduse § 831 lõike 1 alusel määrusega sätestatud demilitariseerimise tehnilistest nõuetest.
(3) Mittesõjarelva laskekõlbmatuks muutmisel lähtutakse Euroopa Komisjoni rakendusmääruse (EL) 2018/337, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2015/2403, millega kehtestatakse tulirelvade laskekõlbmatuks muutmise norme ja meetodeid käsitlevad ühised suunised, et tagada laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade jäädav kasutuskõlbmatus (ELT L 65, 08.03.2018, lk 1‒16) I lisas sätestatud nõuetest.
(4) Laskekõlbmatuks muudetud sõjaväerelv peab olema tähistatud selliselt, et seda saaks eristada laskekõlblikust sõjaväerelvast.
(5) Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada laskekõlbmatuks muudetud sõjaväerelva andmed sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale selle relva andmete registrist kustutamiseks või asjakohase märke tegemiseks.
§ 59. Sõjaväerelva laskekõlbmatuks muutmise õigust omav isik
Sõjaväerelva võib laskekõlbmatuks muuta:
§ 60. Sõjaväerelva hävitamise, lammutamise või laskekõlbmatuks muutmise korraldamise komisjon
(1) Sõjaväerelva hävitamise, lammutamise või laskekõlbmatuks muutmise üle teeb järelevalvet sõjaväerelva hävitamise, lammutamise või laskekõlbmatuks muutmise korraldamise komisjon, mille moodustab Kaitseväe juhataja või tema volitatud isik.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud komisjonis on vähemalt kolm liiget, kelle hulgast vähemalt üks on Kaitseministeeriumi esindaja. Kaitseväe juhataja või tema volitatud isik kehtestab komisjoni töökorra.
13. peatükk Harjutusrelv
§ 61. Harjutusrelv ja selle alaliigid
(1) Harjutusrelv on relv relvaseaduse tähenduses, mida kasutatakse Kaitseväes, Kaitseliidus ning põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 15 lõike 2 alusel antud Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud riigikaitse valikkursusel „Relvaõpe” relvaõppeks või väljaõppel.
(2) Õpperelv käesoleva määruse tähenduses on relvaõppes kasutatav harjutusrelv, millest ei ole võimalik tulistada.
(3) Treeningrelv käesoleva määruse tähenduses on väljaõppes kasutatav spetsiaalselt konstrueeritud või kohandatud harjutusrelv, millega õpetatakse täitma kindlat ülesannet reaalsetele lähedastes tingimustes ja milles kasutatakse mittekahjustavat või vähe kahjustavat laskemoona.
§ 62. Harjutusrelva kasutamise nõuded
(1) Tulirelval, mis on muudetud õpperelvaks, peab relvaõppe ohutuse tagamiseks olema vähemalt eemaldatud või lühemaks tehtud relva lööknõel.
(2) Harjutusrelv peab olema tähistatud selliselt, et seda saaks eristada laskekõlblikust muust sõjaväerelvast.
(3) Sõjaväerelva õpperelvaks muutmise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada harjutusrelvaks muudetud relva andmed sõjaväerelvade registri volitatud töötlejale asjakohase märke tegemiseks registris.
14. peatükk Sõjaväerelva käitlemise luba
§ 63. Sõjaväerelva käitlemise luba
(1) Sõjaväerelv, laskemoon ja lahingumoon soetatakse, võõrandatakse, valmistatakse, hävitatakse ning sõjaväerelv parandatakse väljaspool asutusi, tehakse ümber, lammutatakse ja muudetakse laskekõlbmatuks sõjaväerelva käitlemise loa alusel.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut ei kohaldata, kui:
1) Kaitsevägi võõrandab laskemoona ja lahingumoona Kaitseliidule;
2) sõjaväerelva parandatakse või tehakse ümber väljaspool Eestit;
3) sõjaväerelva parandatakse asutuses;
4) sõjaväerelv, laskemoon ja lahingumoon võõrandatakse tasuta välisriigile või rahvusvahelises sõjalises koostöös osalemiseks;
5) Kaitseliit võõrandab Kaitseliidu tegevliikmelt tema enda soetatud sõjarelva.
§ 64. Sõjaväerelva käitlemise loa taotlemine
(1) Sõjaväerelva käitlemise loa taotlus esitatakse elektroonselt või paberil Kaitseministeeriumile vähemalt kümme tööpäeva enne kavandatavat toimingut või tehingut.
(2) Sõjaväerelva käitlemise loa taotluse esitamise õigus on Kaitseväe juhatajal, Kaitseliidu ülemal, Välisluureameti peadirektoril või nende volitatud isikul.
(3) Sõjaväerelva käitlemise loa taotlus peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:
1) asutuse nimi ja registrinumber;
2) selle toimingu või tehingu kirjeldus, milleks luba taotletakse;
3) sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona nimetus, mudel, kaliiber ja kogus;
6) loa soovitav kehtivusaeg;
8) taotluse esitaja ees- ja perekonnanimi ning allkiri.
(4) Sõjaväerelva soetamise soovi korral tuleb taotluses näidata sõjaväerelva mudel ja kaliiber või laskemoona mark või kaliiber, kui see on taotlejale teada.
(5) Uut liiki sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona esmase soetamise korral tuleb esitada koos käesoleva paragrahvi lõikes 3 loetletud andmetega ka käesoleva määruse § 7 lõikes 1 nimetatud analüüs, kui see on nõutav.
(6) Kaitseministeeriumil on õigus nõuda taotluses esitatud andmete kontrollimiseks lisateavet või selgitust.
§ 65. Sõjaväerelva käitlemise loa andmine
(1) Sõjaväerelva käitlemise loa andmise otsustab Kaitseministeeriumi kantsler või tema volitatud isik.
(2) Sõjaväerelva käitlemise luba antakse kuni üheks aastaks.
(3) Kaitseministeeriumil on õigus keelduda sõjaväerelva käitlemise loa andmisest, kui:
1) isikul puudub tehingu või toimingu tegemiseks õigus;
3) toimingu või tehingu eesmärk ei ole selge;
4) toiming või tehing võib kahjustada Eesti kaitsevõimet või rahvusvahelist mainet.
(4) Sõjaväerelva käitlemise loa andmata jätmist või selle andmisest keeldumist ei pea põhjendama.
§ 66. Sõjaväerelva käitlemise loa väljastamine
(1) Sõjaväerelva käitlemise loa võib väljastada paberil või elektroonselt.
(2) Paberil sõjaväerelva käitlemise luba väljastatakse kolmes eksemplaris, mille:
1) A-osa jääb loa taotlejale;
2) B-osa jääb toimingu tegijale või teisele tehingupoolele;
3) C-osa jääb loa väljastajale.
(3) Elektroonne sõjaväerelva käitlemise luba (edaspidi sõjaväerelva käitlemise e-luba) väljastatakse üheosalisena.
(4) Sõjaväerelva käitlemise loa väljastamisel antakse loale registreerimisnumber.
§ 67. Sõjaväerelva käitlemise loa vormistamine
(1) Sõjaväerelva käitlemise loal peab olema vähemalt järgmine teave:
1) loa väljastaja „Kaitseministeerium”;
2) loa number ja väljastamise kuupäev;
3) loa omaniku nimi ja registrinumber või -kood;
4) lubatud toimingu või tehingu kirjeldus;
5) sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona nimetus, mudel ja kaliiber, kui on teada;
6) sõjaväerelva, laskemoona või lahingumoona kogus;
7) lubatud toimingu või tehingu eest vastutava isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood ning ametinimetus;
8) loa kehtivuse tähtaeg;
9) loa väljastaja ees- ja perekonnanimi ning allkiri.
(2) Paberil sõjaväerelva käitlemise loale kantakse ka Kaitseministeeriumi pitser.
(3) Sõjaväerelva käitlemise loa näidisvorm on toodud käesoleva määruse lisas.
(4) Paberil sõjaväerelva käitlemise luba on ühtse kujundusega, kolmest osast koosnev A4-formaadis dokument. Sõjaväerelva käitlemise loa A-, B- ja C-osal on riigivapp ja Kaitseministeeriumi nimi.
(5) Sõjaväerelva käitlemise e-luba on ühtse kujundusega, ühest osast koosnev A4-formaadis dokument, millel on riigivapp ja Kaitseministeeriumi nimi.
(6) Sõjaväerelva käitlemise loal on keelatud teha muudatusi ja parandusi.
§ 68. Toimingu või tehingu tegemise kinnitus
(1) Toimingu või tehingu tegemise kinnitusena kantakse loa A-, B- ja C-osa pöördele:
1) sõjaväerelva nimetus, mudel, kaliiber ja kogus;
2) laskemoona või lahingumoona partii markeering, valmistamisaasta, valmistaja ja kogus;
3) teise toimingu- või tehingupoole nimi, registri- või isikukood ja asukoht või elukoht ning tegevuslitsentsi number, väljastaja ja kehtivusaeg;
(2) Sõjaväerelva käitlemise e-loal esitatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1‒4 nimetatud andmed elektroonses vormis koos loaga.
(3) Tehtud kande kinnitavad teine toimingu- või tehingupool ja asutuses toimingu või tehingu eest vastutav isik oma allkirjaga.
(4) Sõjaväerelva käitlemise loa C-osa või e-luba koos käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud andmetega tagastatakse Kaitseministeeriumile viie tööpäeva jooksul pärast toimingu või tehingu tegemist.
§ 69. Sõjaväerelva käitlemise loa kehtetuks muutumine
(1) Sõjaväerelva käitlemise luba muutub kehtetuks, kui:
1) loa kehtivuse tähtaeg saabub;
2) luba või selle osa hävib;
3) luba või selle osa kaob või varastatakse;
4) loal märgitud toimingust või tehingust loobutakse;
5) loaga lubatud toiming või tehing on tehtud;
6) loal tehakse muudatusi või parandusi;
7) Kaitseministeeriumi kantsler või tema volitatud isik tunnistab loa kehtetuks.
(2) Kaitseministeeriumi kantsleril ja tema volitatud isikul on õigus tunnistada sõjaväerelva käitlemise luba kehtetuks, kui ilmnevad asjaolud, mis oleksid välistanud loa andmise ja kasutamise, või kui otsustatakse keelata loal märgitud toiming või tehing või kui luba on vaja muuta või parandada. Sõjaväerelva käitlemise loa kehtetuks tunnistamisest teavitatakse loa omanikku.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 3 sätestatud juhtudel peab sõjaväerelva käitlemise loa omanik sellest viivitamata kirjalikult teavitama Kaitseministeeriumi.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2‒4 sätestatud juhtudel peab loa omanik tagastama paberil sõjaväerelva käitlemise loa või selle allesjäänud osad Kaitseministeeriumile.
15. peatükk Rakendussäte
§ 70. Uue sõjaväerelva, laskemoona ja lahingumoona kasutuselevõtmiseks analüüsi koostamine
Käesoleva määruse § 7 lõikes 1, § 50 lõikes 2 ja § 55 lõikes 3 sätestatud kohustust rakendatakse alates 2021. aasta 1. jaanuarist.
Lisa Sõjaväerelva käitlemise näidisloa vorm