Notari distsiplinaarvastutuse seadus – Riigi Teataja
Notari distsiplinaarvastutuse seadus (lühend - NotDVS)
Notari distsiplinaarvastutuse seadus - sisukord
2 NOTARI DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 2 Notari distsiplinaarsüüteod
§ 3 Distsiplinaarkaristused
§ 4 Distsiplinaarkaristuse määramise õigus
§ 5 Distsiplinaarmenetluse ja aukohtumenetluse algatamine
§ 6 Distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjon
§ 61 Distsiplinaarasja menetlus
§ 62 Komisjoni ettepanek
§ 63 Aukohtumenetlus
§ 7 Otsus distsiplinaarsüüteoasjas
§ 71 Distsiplinaarkaristuse määramise tähtajad
§ 72 Otsuse vaidlustamine
§ 8 Noomitus
§ 9 Rahatrahv
§ 10 Ametist tagandamine
§ 101 Materjalide suunamine Notarite Kojale
§ 11 Distsiplinaarsüüteo aegumine
§ 12 Ühe süüteo eest mitme distsiplinaarkaristuse määramise keeld
§ 13 Distsiplinaarkaristuse ühitamine haldus-, kriminaal- või materiaalse vastutusega
§ 14 Distsiplinaarkaristuse kustumine
§ 15 Distsiplinaarkaristuse kustutamine
§ 151 Vaidlustamine
§ 17 Kaebuse kohtus läbivaatamine
§ 18 Notari omal soovil ametist vabastamine
3 NOTARI ASENDAJA DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 19 Notari asendaja vastutus
§ 20 Notarit asendava notarikandidaadi vastutus
4 NOTARIKANDIDAADI DISTSIPLINAARVASTUTUS
§ 21 Notarikandidaadi distsiplinaarsüüteod
§ 22 Distsiplinaarkaristused
§ 24 Distsiplinaarmenetluse kord
§ 25 Notari distsiplinaarsüüteo tuvastamise komisjoni liikmete valimine
RT I, 31.05.2018, 29
06.05.2009 RT I 2009, 27, 164 08.06.2009, osaliselt 30.08.2009
Käesoleva seadusega sätestatakse notari, notari asendaja ja notarikandidaadi distsiplinaarvastutuse alused ning distsiplinaarmenetluse ja aukohtumenetluse kord.
Notarile distsiplinaarkaristuse määramise õigus on Justiitsministeeriumil ja Notarite Koja aukohtul (edaspidi aukohus). Käesoleva seaduse § 3 lõike 1 punktis 3 sätestatud distsiplinaarkaristuse määramise õigus on üksnes valdkonna eest vastutaval ministril.
§ 5. Distsiplinaarmenetluse ja aukohtumenetluse algatamine
(1) Distsiplinaarmenetluse ja aukohtumenetluse algatamise aluseks on notari ametitegevuse järelevalve tulemused, Notarite Koja eestseisuse ettepanek, isiku kaebus või muu dokument või teade, mis annab alust arvata, et notar on toime pannud distsiplinaarsüüteo. Distsiplinaarmenetluse või aukohtumenetluse algatamise aluseks olevate asjaolude kohta nõuab Justiitsministeerium või aukohus notarilt kirjaliku seletuse.
(2) Distsiplinaarmenetluse algatab Justiitsministeerium. Aukohtumenetluse algatab aukohus. Distsiplinaarmenetlus või aukohtumenetlus algatatakse kahe kuu jooksul arvates päevast, kui saadi teada distsiplinaarsüüteo tunnustest. Notarit, kelle suhtes distsiplinaarmenetlus või aukohtumenetlus algatati, teavitatakse menetluse algatamisest viivitamata.
(3) Justiitsministeerium võib anda notari suhtes algatatud distsiplinaarasja aukohtule lahendada. Justiitsministeeriumi poolt kaebuse edastamine aukohtule algatab aukohtumenetluse.
(4) Distsiplinaarmenetlust ja aukohtumenetlust samas asjas paralleelselt läbi ei viida. Kui Justiitsministeerium on algatanud notari suhtes distsiplinaarmenetluse ja aukohus samas asjas aukohtumenetluse, siis hiljem algatatud menetlus lõpetatakse.
(5) Kui aukohus esitab valdkonna eest vastutavale ministrile ettepaneku notari ametist tagandamise otsustamiseks, ei pea Justiitsministeerium algatama distsiplinaarmenetlust ning võib aukohtu poolt edastatud süüteo tuvastamise asjaolude ja esitatud ettepaneku alusel teha otsuse notari ametist tagandamise või tagandamata jätmise kohta. Kui aukohus ei ole distsiplinaarmenetluse käigus piisavalt tõendeid kogunud, võib Justiitsministeerium ise täiendavaid tõendeid koguda või saata distsiplinaarasja tagasi aukohtule täiendavate tõendite kogumiseks.
§ 63. Aukohtumenetlus
(1) Aukohtumenetlus on notarile kohustuslik.
(2) Notaril on õigus tutvuda asja materjalidega, anda aukohtule seletusi, esitada vastuväiteid, põhjendusi ja kaalutlusi kõigi aukohtumenetluses tekkinud küsimuste kohta, esitada taandust aukohtu liikme või protokollija vastu, kui asjaolud tekitavad kahtlust tema erapooletuses, esitada taotlusi ja tõendeid ning võtta osa tõendite vaatlusest ja uurimisest, esitada istungile kutsutud isikutele küsimusi ning saada aukohtu otsuse ärakiri. Kui notar jätab mõjuva põhjuseta aukohtu istungile ilmumata, võib asja arutada tema osavõtuta.
(3) Aukohus võib asja lahendada kirjalikus menetluses, kui notar ei ole taotlenud asja arutamist suulises menetluses.
(4) Aukohus nõuab asja arutamisel asjaosalistelt selgitusi. Aukohus on kohustatud välja selgitama menetletavas asjas olulised asjaolud ja vajaduse korral koguma selleks tõendeid omal algatusel. Aukohtu nõudel on notar kohustatud esitama aukohtule enda käsutuses olevad tõendid. Aukohus võib taotleda halduskohtult abi tõendite kogumiseks või nende tagamiseks. Halduskohus lahendab aukohtu taotluse halduskohtumenetluse seadustiku haldustoiminguks loa andmise sätete järgi määrusega.
(5) Aukohtu täpsem töökord sätestatakse Notarite Koja põhikirjas. Aukohtumenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduses sätestatut ulatuses, mida käesolev seadus ja Notarite Koja põhikiri ei reguleeri.
§ 7. Otsus distsiplinaarsüüteoasjas
(1) Distsiplinaarsüüteoasi lahendatakse põhjendatud otsusega kuue kuu jooksul arvates selle algatamisest. Aukohus teeb põhjendatud otsuse ka juhul, kui distsiplinaarsüütegu ei tuvastata. Mõjuval põhjusel võib distsiplinaarsüüteoasja arutamise kestust pikendada kuni kolme kuu võrra. Distsiplinaarsüüteoasja menetlemise aja hulka ei arvestata aega, millal distsiplinaarsüüteoasja ei ole võimalik arutada asjaolude tõttu, mis olenevad isikust, kelle suhtes distsiplinaarmenetlus või aukohtumenetlus on algatatud.
(2) Kui aukohus on tuvastanud sellise distsiplinaarsüüteo toimepanemise, mille eest on kohane karistus ametist tagandamine, teeb aukohus valdkonna eest vastutavale ministrile ettepaneku notari ametist tagandamiseks. Aukohus lisab ettepanekule aukohtumenetluse käigus kogutud materjalid.
(3) Distsiplinaarsüüteoasjas karistuse määramise otsus tehakse pärast otsuse vaidlustamistähtaja möödumist teatavaks Notarite Koja veebilehel.
§ 71. Distsiplinaarkaristuse määramise tähtajad
§ 72. Otsuse vaidlustamine
(1) Distsiplinaarsüüteoasjas tehtud otsuse peale võib huvitatud isik esitada kaebuse halduskohtule 30 päeva jooksul otsuse kättesaamisest arvates.
(1) Otsus noomituse määramise kohta toimetatakse kätte kolme päeva jooksul selle allkirjastamisest arvates notarile, kellele noomitus on määratud.
(2) Rahatrahv tuleb tasuda kolme kuu jooksul arvates selle määramisest. Kui rahatrahvi määrab Justiitsministeerium, kantakse see riigituludesse. Kui rahatrahvi määrab aukohus, kantakse see Notarite Koja tuludesse.
(3) Justiitsministeerium või aukohus võib rahatrahvi määramise otsuses ette näha, et trahv tasutakse osade kaupa teatud tähtpäevadel kuni ühe aasta jooksul.
(4) Aukohtu otsus distsiplinaarkaristusena määratud rahatrahvi kohta on täitedokumendiks täitemenetluse seadustiku § 2 lõike 1 punkti 21 tähenduses.
Notari distsiplinaarsüüteo tuvastamisel võib Justiitsministeerium jätta distsiplinaarkaristuse määramata ning suunata selle asemel asja materjalid Notarite Kojale meetmete võtmiseks, kui tegemist on distsiplinaarsüüteoga, mille sisuks on eksimus, mille puhul ei ole välja kujunenud ühtset õiguspraktikat või mis on levinud paljude notarite tegevuses. Distsiplinaarkaristuse määramata jätmisel võtab Justiitsministeerium arvesse distsiplinaarsüüteo toime pannud notari süü vormi.
(4) Vaatamata distsiplinaarsüüteo aegumisele võib distsiplinaarasja menetleda ja teha otsuse distsiplinaarsüüteo tuvastamise või puudumise kohta.
Kui notari suhtes on algatatud distsiplinaarmenetlus või aukohtumenetlus, ei vabastata teda omal soovil ametist enne, kui distsiplinaarmenetlus on lõpetatud.
(3) Notariaadiseaduse § 21 lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikutele määrab käesoleva seaduse § 3 punktis 3 ja §-s 10 nimetatud distsiplinaarkaristuse Notarite Koda.
(1) Käesoleva seaduse §-s 21 nimetatud süütegusid menetleb aukohus.
(2) Aukohus menetleb notarikandidaadi distsiplinaarsüütegu avaliku teenistuja distsiplinaarmenetluse korra kohaselt, arvestades notariaadiseaduses sätestatud erisusi.
(4) Kandidaaditeenistuse lõpetamise otsustab Notarite Koda, kuulanud ära notarikandidaadi selgitused.


Maksumaksja portaal - 2009 > mai (nr 5) > Uus töölepingu seadus – palju häid mõtteid igale maitsele. EML, Justiitministeerium, MTA
Uus töölepingu seadus – palju häid mõtteid igale maitsele. EML, Justiitministeerium, MTA
Palju kiidetud ja kirutud uue töölepingu seaduse kohta on avaldatud arvamusi seinast seina. Kui jätta kõrvale poliitikute maailmavaatelised erimeelsused töösuhete paindlikkuse ja lepinguvabaduse ulatuse teemadel, siis asjatundjate põhilised etteheited on, et uus seadus on liialt raskepärase teksti ja keerulise sõnakasutusega, mida lihtsal tööinimesel on raske mõista. Nii mõneski kohas on tehtud muudatusi ainult muutmise enda pärast, näiteks asendatud harjumus- ja suupäraseid mõisteid uutega, mis tihti on palju robustsemad. Mitme sätte kohta on avaldatud arvamust, et ei ole üheselt aru saada, mida see säte reguleerib või milleks seda sätet üldse vaja on.
Üks selline fantoomsäte on kahtlemata § 29 lg 7, mis kõlab järgmiselt: Kui tööandja ei ole täitnud seadusest tulenevat kohustust pidada töötaja töötasult kinni maks ja makse ning töötajal tekib seetõttu kohustus maks ja makse tasuda, võib töötaja tööandjalt nõuda tasutud maksu ja makse hüvitamist.
Kuna jutt käib maksudest, siis pakkus see säte meile eriti suurt huvi. Arusaamatuks teeb sätte just see, et senise üldlevinud arusaama kohaselt ei teki töötajal kohustust tasuda tööandja maksuvõlga. Kui palgast on tulumaks kinni peetud, siis on töötaja kohustused täidetud ning kui tööandja ei kanna kinnipeetud maksu maksuhaldurile üle, saab viimane oma nõude esitada tööandja vastu. Kui tulumaksu ei ole kinni peetud, siis on järelikult töötaja saanud ka tulumaksu võrra rohkem raha kätte ja on arusaamatu, miks peaks tööandja tulumaksu osa töötajale topelt välja maksma.
Et selgust saada, läkitasime teele küsimused Sotsiaalministeeriumile, Justiitsministeeriumile ning Maksu- ja Tolliametile. Kõigilt kolmelt küsisime, millistel juhtudel ja milliste maksude või maksete puhul tekib töötajal kohustus maksu või makset tasuda.
Maksu- ja Tolliametilt küsisime veel ka seda, et kui tööandja maksabki töötajale hüvitist tasutud maksu või makse katteks, siis mis liiki tuluga on tegemist ja kas tööandja peab väljamakstud hüvitiselt kinni pidama tulumaksu ja tasuma sotsiaalmaksu.
Justiitsministeeriumilt küsisime täiendavalt aga seda, mis juhtub siis, kui kohtutäitur nõuab töövaidluskomisjoni või kohtuotsuse alusel tööandjalt töötaja kasuks sisse palgavõla, lõpparve või muu tasu ning tasult ei peeta kinni tulumaksu. Sama juhtub tihti ka näiteks elatisenõuete täitmisel. Küsisime, kes ja millisel õiguslikul alusel vastutab siis, kui maksude ja maksete kinnipidamine on jäänud toimumata täitemenetluse käigus.
Toodud vastustest võib lugeja ise järeldada, kui hästi läbi mõeldud ja ette valmistatud see säte on ja kui üksmeelselt Eesti Vabariigi pädevad asutused selle sätte mõttest ja eesmärgist aru saavad.
Eraõiguse talituse juhataja
Pöördusite 05.02.2009 Justiitsministeeriumi poole küsimusega uue töölepingu seaduse § 29 lg 7 rakendamise kohta. Täpsemalt palusite selgitust, millistel juhtudel ja milliste maksude või maksete puhul tekib töötajal kohustus tööandja asemel töötasult vastavaid makse või makseid kinni pidada. Olete näitena toonud välja, et selline olukord võiks tekkida täitemenetluse käigus tööandjalt palgavõla, lõpparve või muu hüvitise sissenõudmisel, kus töötajale makstakse töötasu välja brutosummas. Sealjuures esitate täiendava küsimuse, kes ja millisel õiguslikul alusel vastutab nimetatud juhul maksete ja maksude kinnipidamise eest, kui see on jäänud toimumata täitemenetluse käigus.
Justiitsministeeriumi hinnangul ei peaks reeglina esinema olukordi, mil töötasult maksude või maksete tasumise kohustus oleks seadusest tulenevalt töötaja kanda. Muu hulgas ei peaks selline olukord tekkima täitemenetluse käigus, kus maksude ja maksete kinnipidamine on jäänud toimumata. Meie hinnangul peaks ka olukorras, kus kohus mõistab töötajale välja töötasu brutosummas, jääma maksude ja maksete tasumise kohustus jätkuvalt tööandja kanda, kes võib omakorda esitada alusetust rikastumisest tuleneva nõude töötaja suhtes. Seda põhjusel, et tulumaksu kinnipidamise kohustus töötasult lasub meie hinnangul olenemata selle väljamaksmise viisist (mh kohtumenetluse kaudu) siiski tööandjal. Usume siiski, et Teie poolt esitatud küsimusele oskab täpsemalt vastata Rahandusministeerium, kelle valitsemisalasse maksuõigus kuulub, mistõttu edastame Teie pöördumise vastavasse ministeeriumisse.
Mööname, et uue töölepingu seaduse § 29 lg 7 raames võib olla ebatäpne rääkida töötaja kohustusest maksu või makse tasumiseks. Eelkõige on antud sätte koostamisel silmas peetud olukorda, kui töötaja on vabatahtlikult täitnud tööandja maksu või makse tasumise kohustuse, millest tulenevalt tekib tal viimase suhtes tagasinõudeõigus. Mööname, et nimetatud õigus tekib töötajal ka ilma vastavasisulise sätteta töölepingu seaduses ehk üksnes võlaõigusseaduse pinnalt, täpsemalt vastavalt alusetu rikastumise regulatsioonile, kuid oleme pidanud vajalikuks nimetatud põhimõtet töölepingu seaduses siiski üle korrata.
Maksu- ja Tolliameti vastus
Maksude osakonna juhataja
Esitasite Maksu- ja Tolliametile järelepärimise uue töölepingu seaduse tõlgendamise ja sellest tulenevalt töötajale ja tööandjale maksukohustuse tekkimise osas. Meie teadaolevalt vastab Teie samasisulisele selgitustaotlusele Sotsiaalministeerium, loodame, et sealt saate ammendava vastuse uue töölepingu seaduse tõlgendamise küsimuses.
Omalt poolt lisame, et maksukorralduse seaduse § 31 lg 2 kohaselt tekivad maksuseadustest tulenevad kohustused seadusega sätestatud tingimuste saabumisel, kui seadusega ei ole sätestatud, et kohustuse tekkimiseks on vaja maksuhalduri haldusakti. Meie arvates ei muuda uus töölepingu seadus maksuseadusi selliselt, et maksuhalduril oleks seaduslik alus n6uda tööandja maksuvõlad (ei sotsiaalmaksu ega palgalt kinnipeetud maksudest ja maksetest tekkinud maksuvõlgu) sisse töötajalt. Kui tööandja ei täida tulumaksu kinnipidamise kohustust ja maksab töötajale palga välja brutosummas, siis tekib töötajal küll palga füüsilise isiku tuludeklaratsioonis deklareerimise kohustus ja võimalik tulumaksu juurdemaksmise kohustus, kuid selle tulumaksu tööandja poolt töötajale hüvitamise õigustatus uue töölepingu seaduse § 29 lg 7 alusel on küsitav. Seoses sellega, et maksuhaldurile ei ole käesoleval hetkel teada Sotsiaalministeeriumi tõlgendus eelmainitud töölepingu seaduse sätte rakendatavuse osas, ei ole kahjuks võimalik nimetatud hüvitise maksustamise osas täpsemaid selgitusi anda.
Sotsiaalministeeriumi vastus
Egle Käärats
Esitasite meile küsimuse seoses 01.07.2009 kehtima hakkava töölepingu seadusega (edaspidi TLS). TLS § 29 lõike 7 kohaselt võib töötaja tööandjalt nõuda tasutud maksu või makse hüvitamist, kui tööandja ei ole täitnud seadusest tulenevat kohustust pidada töötaja töötasult kinni maks ja makse ning töötajal tekib seetõttu kohustus maks ja makse tasuda. Soovisite teada, millistel juhtudel tekib töötajal selline kohustus.
Juhime Teie tähelepanu sellele, et TLS § 29 lõike 3 alusel lepivad töötaja ja tööandja kokku brutotöötasus, millest arvatakse maha kinnipeetavad maksud. Sama põhimõte on ka kehtiva palgaseaduse §-s 3. Seega peab töötaja töötasu saama kätte netosummana.
Tööandjal on tulumaksuseaduse § 40 alusel kohustus töötaja töötasult kinni pidada tulumaks, kanda kinnipeetud tulumaks üle Maksu- ja Tolliameti pangakontole ning esitada Maksu- ja Tolliametile maksudeklaratsioon, kus näidatakse ära töötasu ja kinnipeetud tulumaksu summad. Kui tööandja maksu kinnipidajana rikkus kohustust ja jättis kinnipeetud tulumaksu Maksu- ja Tolliametile üle kandmata, nõutakse see sisse tööandjalt.
Kui maksustamisperioodi lõppedes on tulumaks riigile mingil põhjusel siiski tasumata, tekib töötajal vastavalt tulumaksuseadusele kohustus esitada tuludeklaratsioon ja tasuda saadud tulult tulumaks. Kuna Maksu- ja Tolliamet võib tulumaksu maksmist maksuaasta lõppedes nõuda töötajalt, siis võib tekkida olukord, kus tööandja on jätnud tulumaksu maksmata ning Maksu- ja Tolliamet ei ole seda tööandjalt sisse nõudnud ja tulumaksu maksmise kohustus jääb seega töötajale. Samaaegselt töötajalt ning tööandjalt tulumaksu sisse ei nõuta.
Alljärgnevalt toome olukorra selgitamiseks näite. Töötaja saab igakuiselt kätte 7000 krooni. Ta saab TLS § 29 lõike 3 alusel eeldada, et tegemist on netosummaga, st töötaja saab eeldada, et kõik vajalikud maksud ja maksed on tööandja poolt kinni peetud. Maksuaasta lõppedes selgub, et tööandja ei ole Maksu- ja Tolliametile tulumaksu üle kandnud. Vastavalt tulumaksuseaduse §-le 44 peab töötaja sellisel juhul tuludeklaratsiooni täitma ja tulumaksu Maksu- ja Tolliametile tasuma. Tulumaks arvutatakse saadud tulult ehk 7000 kroonilt. Taolises olukorras tekib töötajal tööandja suhtes nõudeõigus.
Ülaltoodust lähtuvalt on TLS § 29 lõike 7 eesmärk tagada töötaja kaitse eelkirjeldatud olukorras, kus Maksu- ja Tolliamet ei ole tulumaksu saanud, tööandja ei ole tulumaksu maksnud ja tulumaksu maksmise kohustus tekib töötajal.
Töötuskindlustusmakse ja kohustusliku kogumispensioni makse puhul puudub maksumaksjal makse tasumise kohustus ja maksukohustuse täitmine saab toimuda üksnes makse kinnipidamise teel. Kuna töötajal ei saa tekkida töötuskindlustusmakse ja kogumispensioni makse tasumise kohustust, ei kuulu nimetatud maksed TLS § 29 lõike 7 reguleerimisalasse.
Oleme käesoleva vastuse koostamisel konsulteerinud Rahandusministeeriumiga.


Lapsevanemate poolt kaetavate kulude maksmise korra kehtestamine Nõva Kooli lasteaiarühmas – Riigi Teataja
Lapsevanemate poolt kaetavate kulude maksmise korra kehtestamine Nõva Kooli lasteaiarühmas
Lapsevanemate poolt kaetavate kulude maksmise korra kehtestamine Nõva Kooli lasteaiarühmas - sisukord
§ 2 Lasteaiatasu määrad
§ 3 Toidukulu arvestamine
§ 4 Õppevahendite- ja osalustasu ning lühiajalise lapsehoiu arvestus ja tasumine
RT IV, 06.03.2018, 66
Vastu võetud 11.10.2016 nr 9
RT IV, 26.10.2016, 6
22.02.2018 RT IV, 06.03.2018, 20 01.04.2018
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 2, § 22 lõike 1 punkt 5, § 30 lõike 1 ja 3, Koolieelse lasteasutuse seaduse § 27 lõike 2,3 ja 4, alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse lastevanemate poolt Nõva Kooli lasteaiarühma (edaspidi lasteaiarühm) kulude katmise määr.
(2) Summadeks, millest koosneb lapsevanema poolt tasumisele kuuluv lasteaiatasu, on:
1) õppevahendite tasu, millest kaetakse osaliselt kulud laste õppe- ja kasvatustöö vahenditele;
2) osalustasu, millest kaetakse osaliselt lasteaia majandamiskulud, personali töötasu ja sotsiaalmaks;
[Kehtetu -RT IV, 06.03.2018, 20 - jõust. 01.04.2018]
(3) Lühiajaline lapsehoiuteenus on alaliselt väljaspool valda elavate ja mujal lasteaias käivate või muidu koduste laste hoid 1-5 päeva jooksul kuu arvestuses.
§ 2. Lasteaiatasu määrad
(1) Lasteaiarühma osaliste kulude katmisel lapsevanema poolt tasutakse kuus:
1) õppevahendite tasu 3 eurot;
2) osalustasu 15 eurot;
3) toiduraha toidukulu eest.
(2) Kui ühest perest käib lasteaias kaks või enam last, siis 2. ja iga järgmise lapse õppevahendite- ja osalustasu on 50%.
(3) Lühiajalise lapsehoiuteenuse osalustasu on 10 eurot päev.
§ 3. Toidukulu arvestamine
§ 4. Õppevahendite- ja osalustasu ning lühiajalise lapsehoiu arvestus ja tasumine
(1) Õppevahendite- ja osalustasu makstakse olenemata lasteaiarühmast puudutud päevade arvust alati täiskuu eest välja arvatud lasteaia töötajate kollektiivpuhkuse ajal, mil arvestus toimub tööpäevades.
(2) Lapse pikaajalisel (üle ühe kuu järjest) puudumisel on lapsevanem vabastatud õppevahendite- ja osalustasu ning toiduraha maksmise kohustusest, kui lapsevanem on lapse puudumisest eelnevalt kirjalikult teatanud.
(3) Lühiajalise lapsehoiu osalustasu arvestatakse päevades.
(4) Õppevahendite- ja osalustasu ning toiduraha tasutakse Nõva Vallavalitsuse poolt lapsevanemale esitatud arve alusel Nõva Vallavalitsuse arvelduskontole või sularahas valla kassasse järgneva kuu 20.kuupäevaks näidates selgituses arve number või lapse nimi, kelle eest vastavad maksud tasuti.
(5) Õppevahendite- ja osalustasu ning toiduraha tasumata jätmise korral tehakse lapsevanemale kooli direktori poolt kirjalik meeldetuletus.
(6) Õppevahendite- ja osalustasu ning toiduraha võlgnevuse korral üle kahe järjestikuse kalendrikuu toimub lapse lasteaiarühmast väljaarvamine, kusjuures lapsevanemalt nõutakse saamatajäänud hüvitis välja kohtu korras..
Vallavalitsus võib lapsevanema põhjendatud taotluse alusel osaliselt või täielikult vabastada õppevahendite- ja osalustasu maksmisest.
[RT IV, 06.03.2018, 20 - jõust. 01.04.2018]
(1) [Käesolevast tekstist välja jäetud] .
(2) Määrus jõustub 01. jaanuaril 2017.


text:
Euroopa Liidu ega Eesti õigusaktid ei sätesta konkreetset aega, millal tuleb maksukohustuslane kontrollimenetlusse kaasata (vrd HMS § 35 lg 1 p-d 2 ja 3). Selle üle otsustamine on vormivabaduse põhimõttest lähtudes jäetud maksuhalduri pädevusse, kes peab menetlustoimingute tegemise aja ja vormi määramisel järgima kaalutlusõiguse põhimõtteid (MKS § 10 lg 3, § 12, HMS § 5 lg 1 ja § 4).
Kontrollakt koostatakse maksumenetluse lõppfaasis ja maksuhaldur on selle koostamise ajaks kujundanud esialgse seisukoha maksu määramise kohta. Deklarandi teavitamine kontrollimenetlusest alles rohkem kui poolteist aastat pärast menetluse alustamist on vastuolus isiku õigusega teada tema suhtes käimasolevast menetlusest ning võib riivata tema menetluslikke õigusi, nagu õigus tutvuda dokumentide ja toimikuga ning esitada tõendeid (MKS § 14 ja § 45, HMS § 35 lg 1 p 2, § 36 lg 1, § 37 lg 1). (p 11, vt ka p-d 18 ja 19)
Isiku teavitamine menetlusest kontrollakti edastamisega ei tähenda iseenesest tema ärakuulamisõiguse rikkumist. Ärakuulamisõiguse tõhus realiseerimine eeldab, et menetlusosalisele on piisavalt täpselt teada, mille kohta ta võib arvamuse ja vastuväited esitada, st millise sisuga tema õigusi puudutav haldusakt võidakse anda ning millised on akti andmise peamised põhjused. Samuti peab tal olema võimalus esitada haldusorganile küsimuse õigeks otsustamiseks vajalikke andmeid (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-76-12, p 10 ja seal toodud viited).
Ainuüksi väide, et hilisema menetlusse kaasamise tõttu oli kaebajal raskendatud suhtlemine deklareeritud kauba tootnud ettevõttega, ei anna alust rääkida ärakuulamisõiguse rikkumisest. Tolliagentuurina pidi kaebaja teadma ebaõigest tollideklaratsioonist tuleneva maksusumma määramise aegumistähtaega (MKS § 98 lg 1) ja olema selle tähtaja jooksul vajaduse korral valmis esitama kontrollimenetluses täiendavaid tõendeid või selgitusi. (p 12)
Majandusliku tõlgendamise põhimõttest lähtuvalt võib maksuhaldur maksumenetluse käigus poolte vahel tehtud tehingutele anda teistsuguse, majanduslikule sisule vastava hinnangu ning määrata tasumisele kuuluva maksusumma, lähtudes tehingu majanduslikest tagajärgedest. Sellise sekkumise võimalus isikute omavahelistesse tehingutesse on siiski piiratud. Maksu määramiseks ei piisa lepingu ümberkvalifitseerimisest, vaid viidata tuleb maksu määramise õiguslikule alusele, milleks käesoleval juhul kas MKS § 83 lg-le 4 või MKS §-le 84. Mõlema sätte puhul on vaja tuvastada lepingupoolte tahtlus saada maksueelist. Kui sõlmiti teeseldud tehing, aga maksueelist ei saadud, siis puudub õiguslik alus maksu määramiseks.
Analoogsetes olukordades on õigustatud ja otstarbekas määrata maksusumma muutva tingimusega. MKS § 93 lg 1 sätestab võimaluse, et kui maksuasjas ei ole läbi viidud revisjoni, võib maksuhaldur määrata maksusumma tingimusega, et täiendava kontrollimise tulemusel või täiendavate tõendite esitamise korral võib maksuotsust muuta või kehtetuks tunnistada. Muutva tingimuse eesmärk on anda haldusakti adressaadile võimalus saavutada haldusakti muutmine või kehtetuks tunnistamine muul viisil kui selle vaidlustamine kohtus (vt Riigikohtu 16.12.2004 otsuse asjas nr 3-3-1-82-04 p-i 12).
Nii MKS § 43 p 3 kui ka HMS § 11 lg 1 p 3 kohaselt on menetlusosaliseks isik, kelle õigusi või kohustusi haldusakt puudutab või võib puudutada. Haldusmenetlusse tuleb kaasata iga isik, kelle puhul on haldusülesannete hoolsal täitmisel võimalik ette näha, et haldusakt võib piirata tema õigusi (vt nt Riigikohtu 08.10. 2002 määruse asjas nr 3-3-1-56-02 p-i 9; 06.06.2007 otsuse asjas nr 3-3-1-25-07 p-i 16; 22.10.2009 otsuse asjas nr 3-3-1-58-09 p-i 13).
Kaasamine algab isiku informeerimisest haldusmenetluse alustamisest, selle sisust ja võimalikust lõpptulemusest, selgitades ühtlasi, millised on menetlusosalise õigused. Riigikohus on 22.10.2009 asja nr 3-3-1-58-09 otsuse p-s 14 selgitanud, et maksumenetlus kujutab endast enamasti maksuhalduri algatatud menetlust, mis lõpeb koormava haldusakti väljaandmisega. Seega tuleb pidada maksukohustuslase õiguste kaitse aspektist eriti oluliseks ärakuulamisõiguse tagamise võimaldamist, omapoolsete täiendavate tõendite ja vastuväidete esitamist, asjas kogutud materjaliga tutvumist ja muude menetlusõiguste kasutamist.
3-3-1-31-99 Riigikohus 04.10.1999
Maksuhalduri seadusest tulenevate kohustuste täitmine ja õiguste kasutamine maksusumma määramisel oleks võimatu, kui maksuhaldur ei saaks haldusmenetluses otsustada maksumaksja maksukohustuse üle, hinnates maksuhalduril oleva kogu teabe alusel maksumaksja poolt esitatud tõendeid.
Maksuhaldur peab ettekirjutuses motiveerima, miks ja millise muu teabe alusel määratakse maksusumma maksuhalduri poolt.
Maksukohustuse tekkimise aluseks olevate juriidiliste faktide tuvastamisel tuleb juhinduda tehingu tegelikust majanduslikust sisust.
Kassatsioonimenetluses ei saa muuta eelnenud kohtumenetluses tõenditele antud hinnangut.
Haldusasjas tuvastatav tsiviilõiguslik asjaolu ei ole siduv ühegi tsiviilasja menetlemisel. Tehingu tühisuse tuvastamisel on tähendus üksnes selles haldusasjas ja võimalikus teises haldusasjas, kui menetlusest võtavad osa samad protsessiosalised.
Halduskohtul on õigus hinnata aktsiate kinkelepingut kui tõendit ning asuda seisukohale, et sellega ei ole kõigi tõendite kogumis ja vastastikuses seoses tõendatud aktsiate omandamine kingituse vastuvõtmise teel Tulumaksuseaduse § 9 lg. 2 p. 2 mõttes.
3-3-1-18-99 Riigikohus 03.05.1999
TMS §-st 29 tulenevalt on maksuameti kohalik asutus kohustatud tegema ümberarvutused maksudeklaratsioonis ja täpsustama tasumisele kuuluva maksusumma hiljemalt 1. juuliks. Hilisem ümberarvutuste ja täpsustuste tegemine on vastuolus Maksukorralduse seaduse ja Tulumaksuseaduse mõttega. Seega on seadusevastane pidada MKS § 22 kohaldamise aluseks vigu tuludeklaratsiooni vormikohasel täitmisel ja deklaratsioonis tehtud arvutustes.
MKS § 22 lg. 1 on kohaldatav juhtumite puhul, kui maksudeklaratsiooni õigsust ei ole maksuhalduril võimalik kontrollida üksnes samas deklaratsioonis esitatud andmete alusel.
Maksukorralduse seadus ei anna maksuhaldurile õiguslikku alust teha pärast MKS §-s 21 lg. 1 nimetatud tähtaja lõppemist maksudeklaratsioonis ümberarvutusi ja täpsustada maksumaksja poolt tasumisele kuuluvat maksusummat maksumaksja kahjuks.
3-3-1-14-98 Riigikohus 13.04.1998
Registriandmete saladuse hoidmine ei saa üldjuhul piirata maksuhalduri kohustust kontrollida riikliku järelevalve korras maksude tasumise õigsust ja õigust nõuda selle kohustuse täitmiseks vajalikku teavet.
Maksukorralduse seadusest ei tulene, et kolmandale isikule MKS § 20 lg. 1 alusel tehtud ettekirjutuse aluseks peaks olema maksuõiguserikkumine. Samuti ei tulene seadusest, et kolmandale isikule tehtud ettekirjutuse aluseks peaks olema konkreetse maksumaksja kontrollimine.
MKS § 20 lg. 1 alusel kolmandale isikule tehtav ettekirjutus on olemuslikult erinev võrreldes sellise ettekirjutusega, mis tehakse maksumaksjale või maksu kinnipidajale. Maksukorralduse seaduse §-s 15 lg. 1 sätestatud nõuded ettekirjutusele laienevad aga ka MKS § 20 lg. 1 alusel tehtud ettekirjutusele
Kolmandale isikule tehtud ettekirjutuses tuleb osundada ka põhjustele, miks nõutakse teavet kolmandalt isikult; isikule või isikute grupile, keda kontrollitakse; millise maksu tasumise õigsust kontrollitakse ja maksukohustuse õiguslikule alusele.
Kuna Maksukorralduse seaduse §-s 39 lg. 1 seostatakse ettekirjutuse kehtetuks tunnistamine maksuhalduri kohaliku asutuse otsuse vaidlustamisega maksuhalduri keskasutuses, siis tähendaks laiendavale tõlgendusele vastupidine seisukoht kaebeõiguse piiramist Riigi Maksuameti ettekirjutuse vaidlustamisel. Selline järeldus tuleneb asjaolust, et laiendavale tõlgendusele vastupidise seisukoha alusel ei oleks Riigi Maksuameti ettekirjutuse vaidlustamisel üldse võimalik ettekirjutuse kehtetuks tunnistamine.
Maksukorralduse seaduse mõttest tuleneb, et ärisaladus ei saa üldjuhul piirata maksuhalduri kohustust kontrollida riikliku järelevalve korras maksude tasumise õigsust ja õigust nõuda selle kohustuse täitmiseks vajalikku teavet. Vastupidine seisukoht tähendaks, et riiklik järelevalve maksude tasumise üle muutub ebaefektiivseks.
Haldussunni rakendamisel tuleb arvestada proportsionaalsuse printsiipi, mille kohaselt ei tohi maksuhaldur nõuda kolmandalt isikult sellist teavet, mille kasutamiseks maksuhalduril puudub vajadus.
Maksukorralduse seaduse §-s 39 lg. 2 sätestatud kohtu volitus teha maksuhaldurile ettekirjutus endise olukorra taastamiseks seondub seaduse mõttest tulenevalt kaebuse esitaja taotlusega kõrvaldada kehtetuks tunnistatud ettekirjutuse täitmisest tekkinud ebasoovitavad tagajärjed. Kui sellist taotlust ei ole esitatud, siis ei ole kohtu ettekirjutuse tegemata jätmine iseenesest kohtuotsuse tühistamise aluseks.
III-3/1-16/95 Riigikohus 22.09.1995
Maksukorralduse seaduse §-s 15 lg. 1 on märgitud, mida peab sisaldama maksuhalduri ettekirjutus. Sama seaduse § 22 lg. 3 kohustab maksuhaldurit ettekirjutuses näitama tasumisele kuuluva maksusumma määramisel aluseks olnud metoodika. Maksuameti ettekirjutuses on märgitud, et selle akti aluseks on ettekirjutuse lisa - revidendi aruanne. See aruanne sisaldab ettekirjutuse tegemist tingivad asjaolud ja näitab maksuhalduri poolt maksusumma määramise aluseks olnud metoodika.
Maksukorralduse seaduse §-st 22 lg. 4 tuleneb maksumaksja kohustus maksuhalduri poolt määratud maksusumma vaidlustamisel tõendada, et maks määrati valesti. Kui kviitung-order ei dokumenteeri väidetavat majandusoperatsiooni, siis see kviitung-order ei tõenda, et maksuhaldur on valesti määranud maksusumma.

matches:
§ 35
§ 10
§ 12
§ 5
§ 4
§ 14
§ 45
§ 35
§ 36
§ 37
§ 98
§ 83
§ 93
§ 43
§ 11
Riigikohus
Riigikohus
§ 9
Riigikohus
§ 22
§ 22
Riigikohus
§ 20
§ 20
§ 20
Riigikohus
§ 22


Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded – Riigi Teataja
Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded - sisukord
§ 2 Tee ehitusprojekt
§ 3 Tee ehitusprojekti staadiumid
§ 4 Tee ehitusprojekti dokumendid
§ 5 Üldised nõuded vormistusele
§ 6 Kooskõlastused
2 Tee ehitusprojekti staadiumid ning sellele eelnev tehniline dokumentatsioon
§ 7 Üldised nõuded eskiisile
§ 11 Tee ehitusprojekti muutmine
3 Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded eelprojekti staadiumis
§ 12 Eelprojekti staadiumi seletuskirja koosseis
§ 13 Seletuskirja üldosa
§ 14 Olemasoleva olukorra kirjeldus
§ 15 Projektlahendus
§ 16 Eelprojekti joonised
4 Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded põhiprojekti staadiumis
1 Nõuded seletuskirjale
§ 17 Seletuskirja koosseis
§ 18 Seletuskirja üldosa
§ 19 Olemasoleva olukorra kirjeldus
§ 20 Projektlahendus
§ 21 Tööde teostamine
§ 22 Hooldusjuhend
2 Nõuded joonistele
§ 23 Asukoht
§ 24 Plaanilahendus
§ 25 Liikluskorraldus
§ 26 Kõrguslik lahendus
§ 27 Katend
§ 28 Ehitusaegne liikluskorraldus
§ 29 Haljastus
§ 30 Tehnovõrkude lahendus
§ 31 Katendi taastamise lahendus
§ 32 Silla, viadukti, tunneli, tugiseina ja müratõkkeseina lahendus
5 Muud tee ehitusprojekti dokumendid
§ 33 Krundijaotuskava
§ 34 Töömahtude tabel
§ 35 Eeldatava ehitusmaksumuse kalkulatsioon
§ 36 Enne käesoleva määruse jõustumist koostatud tee ehitusprojektidele tee ehitusloa taotlemine
RT I, 03.07.2015, 29
Vastu võetud 02.07.2015 nr 82
(1) Käesolev määrus sätestab minimaalsed nõuded avalikult kasutatava tee (edaspidi tee) ehitusprojekti dokumentide arengujärkudele ehk staadiumitele (edaspidi ehitusprojekti staadium) ja ehitusprojektiga seonduvatele dokumentidele.
(2) Tee ehitusloa andja võib lisaks käesolevas määruses toodud nõuetele esitada tee ehitusprojektile täiendavaid nõudeid, kui see on vajalik kontrollimaks tee ehitusprojekti projektlahenduse vastavust õigusaktides kehtestatud nõuetele.
(3) Tellijal ja projekteerijal on võimalik kokku leppida käesolevas määruses sätestatust täpsemas ja täielikumas tee ehitusprojekti dokumentide mahus ja komplektsuses.
(4) Tehnovõrkude ehitusprojektile ja selle muudatusele esitatavad nõuded sätestatakse ehitusseadustiku § 13 lõike 3 alusel kehtestatud valdkonna eest vastutava ministri asjakohase määrusega.
(5) Avalikkusele ligipääsetava eratee ehitusprojektile kohaldatakse nõudeid, mis kehtivad tee ehitusloa aluseks olevale tee ehitusprojektile. Ülejäänud nõuete rakendamise otsustab tee omanik.
§ 2. Tee ehitusprojekt
(1) Tee ehitusprojekt on tee ehitamiseks ja kasutamiseks vajalike dokumentide kogum, mis koosneb seletuskirjast, joonistest ja muudest asjakohastest dokumentidest, nagu näiteks jooniseid selgitavad skeemid, tabelid, graafikud, ekspertiiside ja uuringute aruanded.
(2) Tee ehitusprojekt peab võimaldama kontrollida projektlahenduse vastavust õigusaktide nõuetele.
(3) Tee ehitusprojekt peab olema loetav, vastuoludeta ning üheselt mõistetav. Tee ehitusprojekti joonis ei tohi sisaldada liigset informatsiooni.
(4) Tee ehitusprojekt koostatakse lähtudes tellija antud lähteülesandest ning kooskõlas üldplaneeringu, detailplaneeringu või projekteerimistingimustega ning muude avalik-õiguslike kitsendustega.
§ 3. Tee ehitusprojekti staadiumid
(1) Tee ehitusprojekti võib koostada kolmes staadiumis: eelprojekt, põhiprojekt ja tööprojekt.
(2) Eelnevas staadiumis olev tee ehitusprojekt koos võimalike lisatingimustega on siduvaks lähteülesandeks järgneva staadiumi tee ehitusprojekti koostamisel.
§ 4. Tee ehitusprojekti dokumendid
(1) Tee ehitusprojekt koosneb käesoleva määruse § 2 lõikes 1 nimetatud dokumentidest vastavas staadiumis. Tee ehitusprojekti dokumendid täiendavad üksteist.
(2) Vastuolude esinemisel erinevate tee ehitusprojekti dokumentide vahel lähtutakse kõigepealt seletuskirjast, seejärel joonistest ning seejärel muudest tee ehitusprojektis sisalduvatest dokumentidest.
§ 5. Üldised nõuded vormistusele
(1) Tee ehitusprojektile tuleb koostada tiitelleht, millel esitatakse vähemalt:
4) tellija nimi ja kontaktandmed;
5) tee omaniku nimi ja kontaktandmed;
6) projekteerimisettevõtja ärinimi, kontaktandmed, äriregistri kood ja majandustegevuse registri registreeringu number;
7) tee ehitusprojekti staadium;
8) projekteerimisettevõtja vastava tegevusala pädeva töötaja nimi ja allkiri.
(2) Dokumendi, näiteks seletuskirja, tabeli, graafiku, igale lehele tuleb märkida vähemalt järgmised andmed:
3) tee ehitusprojekti staadium;
4) lehekülje number ja lehekülgede arv.
(3) Tee ehitusprojekti seletuskirja märgitakse koostamise kuupäev ja seletuskirjale kirjutab alla projekteerimisettevõtja vastava tegevusala pädev töötaja.
(4) Joonisel peab olema kirjanurk, mis sisaldab vähemalt järgmist informatsiooni:
3) joonise nimetus;
4) objekti asukoht;
5) projekteerimisettevõtja ärinimi, kontaktandmed, äriregistri kood ja teehoiutööde tegevusloa number;
6) joonise koostamise aeg;
7) kasutatud mõõtkava;
8) tee ehitusprojekti staadium;
9) joonise number;
10) jooniste koostaja ja projekteerimisettevõtja vastava tegevusala pädeva töötaja nimi ja allkiri.
(5) Vähemalt ühe asendiplaanilise joonise kirjanurgas tuleb esitada tee ehitusprojekti aluseks oleva geodeetilise uurimistöö andmed, sealhulgas andmed koostaja kohta, töö number ja nimetus, kasutatud kõrgussüsteem ning koordinaatsüsteem.
(6) Tee ehitusprojekti joonis peab:
1) olema meetermõõdustikus;
2) sisaldama kasutatud tingmärkide selgitusi;
3) vajadusel sisaldama põhja-lõuna suunda ning lehtede jaotusskeemi.
(7) Tee ehitusprojekt võib olla välja antud ka digitaalselt ja allkirjastatud digitaalselt.
(8) Tee ehitusprojekt peab olema varustatud sisukorraga ning dokumentide loeteluga.
§ 6. Kooskõlastused
(1) Tee ehitusprojekti kooskõlastused tuleb kanda kooskõlastuste koondtabelisse, mis peab sisaldama vähemalt järgmist informatsiooni:
1) kooskõlastaja;
2) kooskõlastuse andmise kuupäev ning olemasolul selle number;
3) kooskõlastuse täpne sisu;
4) projekteerija kommentaar kooskõlastuses esitatud tingimuste täitmise kohta;
5) kooskõlastuse originaali asukoht või viide digitaalsele kooskõlastusele.
(2) Tee ehitusprojektile tuleb lisada koopia kooskõlastustest.
2. peatükk Tee ehitusprojekti staadiumid ning sellele eelnev tehniline dokumentatsioon
§ 7. Üldised nõuded eskiisile
(1) Eskiis on kavandite ja neid selgitavate dokumentide kogum, mille eesmärgiks on anda planeeringutega ja ümbritseva ruumiga võimalikult hästi seostatud, erinevaid huve tasakaalustatult arvestav terviklik ruumiline lahendus.
(2) Eskiisiga esitatakse üks või mitu erinevat kavandatavat lahendusvarianti. Mitme lahendusvariandi korral peab eskiis võimaldama võrrelda ja analüüsida pakutavaid variante omavahel.
(3) Eskiis peab olema loetav, vastuoludeta ja üheselt mõistetav.
(4) Eskiis võib olla lähtedokumendiks tee ehitusprojekti koostamisel.
(5) Eskiis ei ole tee ehitusprojekt käesoleva määruse tähenduses ja ei pea vastama käesoleva määrusega tee ehitusprojektile kehtestatud nõuetele.
(1) Uue tee ehitamisel võib esimese staadiumina koostada eelprojekti.
(2) Eelprojekti koostamise aluseks on tellija esitatav lähteülesanne ning vajadusel eskiis. Eelprojekt koostatakse geodeetilisele alusele.
(3) Eelprojekti koostamise eesmärgiks on:
1) määrata kindlaks tee asukoht ja teemaa vajadus;
2) analüüsida tehniliste lahenduste ökonoomsust, sobivust ja anda põhimõttelised lahendused ligikaudse ehitusmaksumuse määramiseks, teha alternatiivide võrdlev analüüs ning määrata orienteeruv ehitusmaksumus.
(4) Eelprojektis esitatakse tee kohta need andmed, mis on asjakohased ja mida on otstarbekas ja võimalik määrata, ning antakse piisavat, selgelt loetavat ja õiget informatsiooni kavandatava tee kohta.
(1) Põhiprojekti koostamise aluseks on lähteülesanne ning eelprojekt selle olemasolul. Põhiprojekt koostatakse geodeetilisele alusele.
(2) Põhiprojekt peab sisaldama informatsiooni vähemalt mahus, mis võimaldab anda tee-ehitusloa, kalkuleerida eeldatavat ehitusmaksumust, korraldada ehitushanget ning koostada ehitamiseks hinnapakkumist ja teostada ehitustöid. Tee ehitusloa taotlemisele tuleb esitada põhiprojekt.
(3) Põhiprojektis esitatakse tee kohta need 4. peatükis toodud andmed ja lahendused, mis on asjakohased ning mida on võimalik määrata.
(1) Tööprojekti koostamise aluseks on põhiprojekt. Tööprojekt koostatakse geodeetilisele alusele.
(2) Üldjuhul koostab tööprojekti ehitaja. Tööprojekti eesmärgiks on põhiprojekti lahenduste täiendamine, mitte põhiprojekti lahenduse muutmine. Tööprojektis täpsustatakse põhiprojektis toodud lahendusi ja tootejooniseid ning tehakse lõplik ehitustoode valik, esitades kõik tehnilised nõuded tee ehitustoodetele, ehitisele ja selle osadele. Esitatud lahendused peavad olema kontrollitud ja kooskõlas põhiprojekti lahendusega.
§ 11. Tee ehitusprojekti muutmine
(1) Tee ehitusloa aluseks olevas tee ehitusprojektis toodud tehniliste lahenduste muutmise vajaduse tekkimisel vormistatakse selle kohta tee ehitusprojekti muudatus.
(2) Tee ehitusprojekti muutmise vajaduse otsustab tee omanik.
(3) Tee ehitusprojekti muutmise vajaduse võivad tingida võimalikud tee ehitusprojekti vead ja ebatäpsused ning ehituse käigus ilmnenud asjaolud, mis välistavad tee ehitusprojektis toodud lahenduse realiseerimise või muudavad selle ebamõistlikult kulukaks. Muudatuse aluseks on tee omaniku ettepanekud ja põhjendused muudatuse tegemiseks.
(4) Tee ehitusprojekti muudatuse koostajal peab olema tõendatud pädevus muudatuste teostamiseks. Muudatused kooskõlastatakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis tellijaga ning, kui muudatuste koostaja ei ole koostanud esialgset tee ehitusprojekti, siis ka esialgse tee ehitusprojekti koostajaga. Tee ehitusprojekti koostajaga kooskõlastamise nõuet ei rakendata, kui koostaja on tegevuse lõpetanud. Tee ehitusprojekti muudatus antakse üle ehitajale ja omanikujärelevalve tegijale.
(5) Tee ehitusprojekti muudatus koostatakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Muudatus peab olema loetav ning arusaadav ja üheselt mõistetav, seotud esialgse tee ehitusprojektiga ning identifitseeritav muudetava tee ehitusprojekti joonise, koostaja ja koostamise aja kaudu. Muudatus lisatakse tee ehitusprojekti juurde. Tee ehitusprojekti muudatuse kohta tuleb esitada muudatuse tegemise põhjused, uue lahenduse põhjendused ja selgitused ning muudatusest tulenevad võimalikud mõjud.
(6) Tee ehitusprojekti muudatuse vormistamisel lisatakse tee ehitusprojekti muudatusele käesoleva määruse § 5 lõike 4 punktides 4, 5, 6 ja 10 toodud andmed ning muudatuse versiooni tähis. Muudatuste tõttu lisandunud dokumentidele lisab projekteerimisettevõtja ka kehtivate dokumentide loetelu, kus kajastatakse lisaks algsele jooniste loetelule ka lisandunud, asendatud või kehtivuse kaotanud dokumendid koos versiooni tähisega, mis võimaldaks saada adekvaatse ülevaate kehtivatest joonistest.
3. peatükk Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded eelprojekti staadiumis
§ 12. Eelprojekti staadiumi seletuskirja koosseis
Seletuskiri koosneb järgmistest peatükkidest:
2) olemasoleva olukorra kirjeldus;
3) projektlahendus.
§ 13. Seletuskirja üldosa
(1) Seletuskirja üldosa sisaldab ülevaadet, milles esitatakse:
2) objekti asukoht;
3) objekti seotus teedevõrguga ning tee klass või tänava liik.
(2) Seletuskirja üldosa peab sisaldama viiteid projektlahenduse aluseks võetud lähtematerjalidele ning infot tee ehitusprojekti vastavuse kohta lähtematerjalidele. Selleks esitatakse:
1) kasutatud õigusaktide, standardite ja juhendite loetelu;
2) viited lähtematerjalidele, milleks on muu hulgas projekteerimise lähteülesanne ja projektlahendusega seotud planeeringud;
3) asjakohaste uuringute loetelu.
(3) Seletuskirja üldosa peab sisaldama viidet tee ehitusprojektiga seotud ehitusprojektidele, näiteks tehnovõrkude ehitusprojektidele.
(4) Seletuskirja üldosas tuleb esitada tellija ja projekteerimisettevõtja kontaktandmed.
§ 14. Olemasoleva olukorra kirjeldus
Olemasoleva olukorra kirjeldus peab sisaldama tee ehitusprojektiga käsitletava ala kirjeldust vähemalt järgmises ulatuses:
1) andmed maa omandi kohta;
2) uuringute tulemuste kokkuvõte.
§ 15. Projektlahendus
(1) Seletuskirja projektlahenduse peatükk peab sisaldama projektlahenduse valikut ning selle põhjendusi.
(2) Teiste riikide normide ja juhendmaterjalide kasutamisel tuleb tee ehitusprojekti seletuskirja projektlahenduse vastavas osas neile viidata ning projekteerija peab põhjendama seletuskirjas nende sobivust konkreetsetes oludes.
(3) Projektlahenduse peatükk koosneb järgmistest alapeatükkidest:
2) plaanilahendus;
3) mullatööd;
4) katend;
5) veeviimarid;
6) konstruktsioonid;
7) liikluskorraldus- ja ohutusvahendid;
8) tehnovõrgud;
9) keskkonnakaitse ja maastikukujundustööd.
(4) Üldandmete alapeatükis tuleb esitada:
1) projekteerimise lähtetase;
2) tee klass või tänava liik;
3) eeldatav liiklussagedus ning teenindustase kavandatava perioodi lõpuks;
4) ristmike, kogujateede ning jalgratta- ja jalgtee ning kõnniteede asukohad.
(5) Plaanilahenduse alapeatükis tuleb esitada:
1) asendiplaaniline lahendus ja selle põhjendused koos valitud parameetritega;
2) kõrguslik lahendus ja selle põhjendused koos valitud parameetritega;
3) ristmike ja mahasõitude lahendus ja selle põhjendused;
4) jalgratta- ja jalgtee ning kõnniteede lahendus ja selle põhjendused.
(6) Mullatööde alapeatükis tuleb esitada projekteeritud muldkeha lahendus, muldkeha variantide võrdlus ja valiku põhjendus.
(7) Katendi alapeatükis tuleb esitada valitud katendid ja selle valiku põhjendused. Selleks tuleb esitada:
1) eeldatav koormussagedus ja vajalik elastsusmoodul;
2) katendi variantide võrdlus ja valiku põhjendused;
3) viide katendi tugevusarvutusele;
4) katendi materjalid koos kihtide paksusega.
(8) Veeviimarite alapeatükis tuleb esitada sadevete ja pinnasevee ärajuhtimise lahendused ja nende põhjendused. Selleks tuleb esitada:
1) hinnang olemasolevate veeviimarite olukorrale;
2) veeviimarite vajaduse selgitus;
3) projektlahenduse kirjeldus ning põhjendused.
(9) Konstruktsioonide alapeatükis tuleb esitada valitud konstruktsioonide andmed. Selleks tuleb esitada:
1) üldiseloomustus ja valiku põhjendus;
2) tugevus- ja püsivusarvutused;
3) hüdroloogilised arvutused ning madal- ja kõrgveepinna kõrgused;
4) koormusskeemid ja -kombinatsioonid;
5) nõuded kandevõimele ja elueale;
6) olulisemad konstruktsiooni materjalid.
(10) Liikluskorraldus- ja ohutusvahendite alapeatükis tuleb esitada ülevaade projekteeritud liikluskorraldusest. Selleks tuleb esitada liikluskorralduse lahendus koos põhjendusega.
(11) Tehnovõrkude alapeatükis tuleb esitada ülevaade tehnovõrkudega kavandatavatest töödest. Selleks tuleb esitada:
1) info olemasolevate tehnovõrkude paiknemise ning nende valdajate kohta;
2) tehnovõrkude põhimõtteline lahendus.
(12) Keskkonnakaitse ja maastikukujunduse alapeatükis tuleb esitada ülevaade projekteeritud haljastusest ja keskkonnakaitse rajatistest. Selleks tuleb esitada:
1) keskkonnamõju hindamise tulemuste kokkuvõte ja sellest tulenevad keskkonnakaitse abinõud;
2) vee erikasutusloa vajadus ja hinnang kalakaitse meetmetele.
§ 16. Eelprojekti joonised
Tee ehitusprojekti eelprojekti staadiumi joonised peavad andma ülevaate valitud projektlahendusest. Joonistele kohaldatakse käesoleva määruse 4. peatükis sätestatud nõudeid ulatuses, mis on vajalikud eelprojekti eesmärgi saavutamiseks.
4. peatükk Tee ehitusprojektile esitatavad nõuded põhiprojekti staadiumis
1. jagu Nõuded seletuskirjale
§ 17. Seletuskirja koosseis
3) projektlahendus;
4) tööde teostamine;
5) hooldusjuhend.
§ 18. Seletuskirja üldosa
3) uuringute loetelu, teostajad ning tööde numbrid.
§ 19. Olemasoleva olukorra kirjeldus
§ 20. Projektlahendus
(1) Seletuskirja projektlahenduse peatükk peab sisaldama projektlahenduse valikut, selle põhjendusi ning nõudeid tee-ehitusmaterjalidele.
(2) Teiste riikide normide ja juhendmaterjalide kasutamisel tuleb tee ehitusprojekti seletuskirja projektlahenduse vastavas osas neile viidata ning projekteerija peab seletuskirjas põhjendama nende sobivust konkreetsetes oludes.
4) ristmike, kogujateede, jalgratta- ja jalgteede ning kõnniteede asukohad.
2) ristlõike lahendus ja selle põhjendused koos valitud parameetritega;
3) kõrguslik lahendus ja selle põhjendused koos valitud parameetritega;
4) ristmike lahendus koos valitud lahenduste põhjendustega;
5) jalgratta- ja jalgteede ning kõnniteede lahendus ja selle põhjendused.
(6) Mullatööde alapeatükis tuleb esitada ülevaade kavandatavatest mullatöödest. Selleks tuleb esitada:
1) muldkeha lahendus;
2) nõuded muldkehas kasutatavale pinnasele, nõlvusele ja tihendustegurile;
3) nõuded dreenkihi paksusele, materjalile, tihendustegurile ja elastsusmoodulile;
4) nõuded erosiooni tõkestamisele;
5) nõuded geosünteetidele.
(7) Katendi alapeatükis tuleb esitada valitud katend ja valiku põhjendused. Selleks tuleb esitada:
1) eeldatav koormussagedus ja katendi vajalik elastsusmoodul;
4) katte vajalik haardetegur ja vajadusel selle saavutamise meetmed;
5) nõuded katte kihtide tasasusele;
6) nõuded katendi materjalidele, kihtide paksusele ning vajalikud elastsusmoodulid;
7) nõuded asfaldivõrkudele;
8) nõuded tugipeenarde materjalidele, paksusele ja elastsusmoodulile;
9) nõuded äärekividele ja sillutiskividele ning nende paigaldusele.
3) projektlahenduse kirjeldus ning põhjendused;
4) nõuded truubi päistele;
5) nõuded truupide materjalile, läbimõõdule ja paigaldamisele.
1) valitud konstruktsioonide üldiseloomustus ja valiku põhjendus;
6) nõuded materjalidele ning nende nõutavad keskkonna- ja kvaliteedinäitajad;
7) nõuded aluspinnasele;
8) nõuded tagasitäite tihendustegurile, filtratsioonimoodulile ja uhtekindlusele;
9) nõuded tugiosade paigutusele ja liikuvusele ning mõjuvad jõud tugiosadele;
10) nõuded vaiade süvistamisele ja kandevõimele;
11) hüdroisolatsiooni süsteem;
12) nõuded ehituskvaliteedile;
13) lubatavad hälbed.
(10) Liikluskorraldus- ja ohutusvahendite alapeatükis tuleb esitada ülevaade projekteeritavatest liikluskorraldus- ja ohutusvahenditest. Selleks tuleb esitada:
1) liikluskorralduse lahendus koos põhjendusega;
2) puuetega inimeste liikumist soodustavad lahendused;
3) nõuded liiklusmärkide suurusgrupile ja valgust peegeldavatele omadustele;
4) nõuded liiklusmärkide ja viitade postidele ning nende vundamentidele;
5) nõuded konsoolidele ja portaalidele ning nende vundamentidele;
6) nõuded teekattemärgistusele, kattehelkuritele, piiretele, tähispostidele ja teistele tee ehitusprojektis ette nähtud liikluskorraldusvahenditele.
2) tehnovõrkude lahendus ja nõuded;
3) tänavavalgustuse vajaduse põhjendus ja tehniline lahendus;
4) nõuded valgusfooridele.
(12) Keskkonnakaitse ja maastikukujundustööde alapeatükis tuleb esitada ülevaade projekteeritud haljastusest ja keskkonnakaitse rajatistest. Selleks tuleb esitada:
1) keskkonnamõju hindamise tulemuste kokkuvõtte ja sellest tulenevad keskkonnakaitse abinõud;
2) vee erikasutusloa vajadus ja hinnang kalakaitse meetmetele;
3) haljastuse tüübi valik koos põhjendusega;
4) andmed vabanevate maa-alade rekultiveerimise meetme kohta;
5) nõuded kasvualusele koos kasvualuse paksusega;
6) nõuded ootekojale, aedadele, väravatele, loomapääsudele ja müratõkkeseintele.
§ 21. Tööde teostamine
(1) Tööde teostamise peatükis tuleb käsitleda järgmisi teemasid:
2) ettevalmistustööd;
3) ehitusaegne liikluskorraldus.
(2) Tööde teostamise üldosas tuleb esitada üldised nõuded ehitustööde teostamiseks.
(3) Ettevalmistustööde alapeatükis tuleb esitada ülevaade ettevalmistustöödest. Selleks tuleb esitada:
1) olemasolevate hoonete ja rajatiste lammutamise ja ümberpaigutamise, sealhulgas takistavate ja amortiseerunud tehnovõrkude ümberehitamise vajadus ning põhilahendus;
2) geodeetilise mõõdistusvõrgu punktide ümberpaigutamise vajadus.
(4) Ehitusaegse liikluskorralduse alapeatükis tuleb esitada ülevaade ehitusaegsest liikluskorraldusest, sealhulgas:
1) ehitusaegse liikluskorralduse põhimõtted;
2) võimalikud ajutised ümbersõidud koos seisunditaseme ja remondi vajadusega;
3) ümbersõidu ajalise kestuse määramise analüüs.
§ 22. Hooldusjuhend
(1) Hooldusjuhend peab sisaldama nõudeid tee ja tee ehituses kasutatavate toodete ja materjalide hooldusele erinevatel aastaaegadel.
(2) Hooldusjuhend koostatakse vastavalt tee omaniku antud tingimustele.
(3) Hooldusjuhendis tuleb käsitleda tee elemente, mis on projekteeritud minimaalsete lubatud nõuete järgi.
2. jagu Nõuded joonistele
§ 23. Asukoht
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate objekti asukohast ja seotusest teedevõrguga.
§ 24. Plaanilahendus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate projekteeritud plaanilahendusest, sealhulgas projekteeritud elementidest ning nende asukohast. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) kinnisasjade ja töömahtude piirid;
2) projekteeritud katendite asukoht;
3) projekteeritud silla, tunneli, viadukti, tugiseina ja müratõkkeseina asukoht;
4) projekteeritud äärekivide asukoht;
5) projekteeritud piirete, liiklusmärgi postide, tähispostide, portaalide, konsoolide, valgustuspostide ja muude postide asukoht;
6) projekteeritud ootekodade, aedade ja väravate asukoht;
7) projekteeritud tehnoloogiliste läbi- ja ligipääsude asukoht;
8) ümbertõstetavad geodeetilise võrgu punktid;
9) lammutatavad objektid;
10) tee elementide laiused ja plaanikõverike andmed.
§ 25. Liikluskorraldus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate projekteeritud liikluskorraldusest ning jooniste järgi peab olema võimalik paigaldada liikluskorraldusvahendeid. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) projekteeritud liiklusmärgid vastavalt suurusgrupile koos asukoha ja numbriga;
2) projekteeritud teekattemärgistuse asukoht;
3) projekteeritud foorid ning nende andurite asukohad;
4) liikluse rahustamiseks projekteeritud meetmed;
5) nähtavused ja nähtavuskolmnurk ristmikul;
6) puuetega inimeste liikumise soodustamiseks projekteeritud lahendused;
7) sõidukite sõidujäljed.
§ 26. Kõrguslik lahendus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate tee kõrguslikust lahendusest ja tee kõrgusest arvutuslikust maksimaalsest veetasemest ning võimaldama tee projekteeritud kõrgusele välja ehitamist. Samuti peab kõrguslik lahendus sisaldama informatsiooni sadevete ärajuhtimise lahendusest. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) geoloogiline olukord koos maksimaalse arvutusliku pinnasevee ja voolusängides arvutusliku kõrgveepiiri tasemega ning niiskuspaikkond;
2) projekteeritud katendite kõrguslik lahendus koos olemasoleva olukorraga kokku viimisega;
3) projekteeritud kalded;
4) projekteeritud püstkõverike pikkused ja raadiused;
5) projekteeritud kraavide ja truupide asukohad, kindlustuse ulatus, kõrgused ja voolusuunad ning truupide läbimõõt;
6) projekteeritud nõlvade asukoht, nõlvus ning vajadusel nõlvade kindlustamise ulatus;
7) projekteeritud restkaevude ja rennide asukohad ning kõrgused;
8) projekteeritud äärekivide kõrgused.
§ 27. Katend
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate projekteeritud katenditest ja katendis kasutatud tee-ehitusmaterjalidest. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) projekteeritud katendi kihid koos paksustega sentimeetrites;
2) muldkeha materjal ning eemaldatavad pinnased.
§ 28. Ehitusaegne liikluskorraldus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate ehitusaegsest liikluskorraldusest, võimaldama hinnata ehitusaegse liikluskorralduse mahte ning rajada ehitusaegne liikluskorraldus. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) ehitustööde aegse liikluskorralduse põhimõtted koos infotahvlite võimaliku asukohaga;
2) võimalikud ajutised ümbersõidud koos remondi vajadusega;
3) ühistranspordi ümbersuunamisega seonduv teave.
§ 29. Haljastus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate kavandatavast haljastusest ja selle asukohast ning võimaldada hinnata sobivust ümbritseva ruumiga. Selleks peab joonistel olema määratud projekteeritud haljastuse asukoht ning projekteeritud taimede liikide nimed.
§ 30. Tehnovõrkude lahendus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate tehnovõrkude omavahelisest kokkusobivusest ja sobivusest tee projektlahendusega. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) projekteeritud tehnovõrkude asukoht;
2) ümbertõstetavad tehnovõrgud;
3) lammutatavad tehnovõrgud.
§ 31. Katendi taastamise lahendus
Tee ehitusprojekti joonised peavad andma ülevaate töömahu piirist välja jääva katendit lõhkuva tööga kaasnevast katendi taastamise lahendusest. Selleks peab joonistel olema määratud:
2) projekteeritud kaeviku ääre joon;
3) projekteeritud katte taastamise ulatus;
4) projekteeritud katendi taastamise ristlõige.
§ 32. Silla, viadukti, tunneli, tugiseina ja müratõkkeseina lahendus
Sildade, viaduktide, tunnelite, tugiseinade ja müratõkkeseinade projekteerimisel peavad joonised andma ülevaate projekteeritud lahendusest. Selleks peab joonistel olema määratud:
1) telgede asukohad ja nende vahekaugused;
2) läheduses asuva konstruktsiooni välispindade omavahelised kaugused;
3) vaadete, ristlõigete ja sõlmede asukohad;
4) maapinna, avaehituse, samba, vundamendi ja teiste osade kõrgusmärgid;
5) madalveepinna ja kõrgveepinna kõrgused;
6) olemasolevad ja kavandatavad kõrgusmärgid;
7) mõõtmed, sealhulgas sõidu- ja käiguavade vaba kõrgus ja laius;
8) voolusängi ja koonuste kindlustuse ulatus;
9) projekteeritud osadel olevad avad ning eenduvad osad;
10) geoloogiline lõige koos maksimaalse arvutusliku pinnasevee tasemega, puuraukude või surfide asukohtadega ja kihtide andmestik;
11) nõuded materjalidele;
12) vaiplaanid ja lõiked ning nende sidumine telgedega;
13) konstruktsiooni ja selle elementide sidumine telgedega;
14) sarruste ja detailide paigutus, kaitsekihid koos spetsifikatsiooni ja materjali kogustega;
15) elementide ja sõlmede põhilised lahendused;
16) lahendused vete ärajuhtimiseks konstruktsioonilt;
17) tugiosade paigutus koos liikuvuse ja koormustega;
18) tehnoloogilised pääsud;
19) töövuukide ja tehnoloogiliste jätkamiste lubatavad asukohad.
5. peatükk Muud tee ehitusprojekti dokumendid
§ 33. Krundijaotuskava
(1) Krundijaotuskava on kinnisasjast tee ehitusprojekti realiseerimiseks vajaliku äralõike plaan.
(2) Krundijaotuskava koosneb järgmistest dokumentidest:
1) asukoha skeem;
2) kooskõlastuste tabel;
3) kooskõlastuse leht.
(3) Asukoha skeemile tuleb kanda järgnev informatsioon:
1) projektlahendust iseloomustav informatsioon;
2) objektiga piirnevate kinnisasjade piirid ja reformimata maaüksused. Kinnisasjad ja reformimata maaüksused tähistada positsiooni numbritega.
(4) Kooskõlastuste tabelisse tuleb kanda järgnev informatsioon:
2) positsiooni number asukoha skeemil;
3) kinnistu registriosa number ja nimi;
4) katastriüksuse tunnus;
5) katastriüksuse nimi;
6) omaniku nimi, mitme omaniku puhul kõikide kaasomanike nimed;
7) omaniku või omanike aadress, telefon, e-posti aadress;
8) katastriüksuse sihtotstarve;
9) kinnistu pindala;
10) äralõike pindala ruutmeetrites;
11) reformimata riigimaast ja riigi omandis olevast maast moodustatavate üksuste pindala ruutmeetrites;
12) info maaüksuse suhtes kehtestatud detailplaneeringute kohta koos väljavõttega planeeringu joonistest, mis lisatakse vastava maaüksuse kooskõlastuse lehe juurde.
(5) Kooskõlastuse leht koosneb järgmistest osadest:
1) väljavõte plaanilisest lahendusest ja projektiga seotud osade lahendusest koos olemasolevat olukorda kirjeldava alusplaaniga;
2) era-, riigi- või munitsipaalomandis oleva kinnistu andmed;
3) reformimata riigimaa andmed.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 5 punktis 2 nimetatud kinnistu kohta esitatakse kooskõlastuste lehel järgmine informatsioon:
1) positsiooni number;
2) kinnistu registriosa number ja nimi;
3) katastriüksuse tunnus;
5) äralõike pindala ruutmeetrites. Mitme eraldi äralõike puhul tuleb kajastada äralõike pindalad iga äralõike kohta eraldi;
7) kooskõlastuse tekst;
8) kooskõlastaja nimi ja allkiri. Volitatud isiku puhul tuleb lisada koopia volitusest;
9) kooskõlastamise kuupäev.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 5 punktis 3 nimetatud reformimata riigimaa kohta esitatakse kooskõlastuse lehel järgmine informatsioon:
2) riigimaast moodustatavate üksuste piirid ja ulatus;
3) riigimaast moodustatavate üksuste pindalad ruutmeetrites.
§ 34. Töömahtude tabel
(1) Tee omaniku nõudmisel lisatakse tee ehitusprojektile töömahtude tabel.
(2) Töömahtude tabelis esitatakse kõik tee ehitusprojektis kavandatud tööd, nende mõõtühikud ning tööde maht.
§ 35. Eeldatava ehitusmaksumuse kalkulatsioon
(1) Tee omaniku nõudmisel lisatakse tee ehitusprojekti eeldatava ehitusmaksumuse kalkulatsioon.
(2) Kui on koostatud töömahtude tabel, siis eeldatava ehitusmaksumuse kalkulatsiooni aluseks tuleb võtta töömahtude tabelis toodud mahud.
(3) Eeldatava ehitusmaksumuse kalkulatsioon peab sisaldama kõiki tööde mahte, ühikhindasid ning tee ehitusprojekti realiseerimise kogumaksumust. Eraldi tuleb märkida käibemaksumäär, vajadusel ettenägematute tööde määr ning lõplik hind koos käibemaksuga ja ilma.
§ 36. Enne käesoleva määruse jõustumist koostatud tee ehitusprojektidele tee ehitusloa taotlemine
Kui leping tee ehitusprojekti koostamiseks sõlmiti enne käesoleva määruse jõustumist, siis enne 1. juulit 2016. a tee ehitusloa taotlemiseks esitatud tee ehitusprojekt loetakse nõuetele vastavaks ka siis, kui see vastab teede- ja sideministri 28. septembri 1999. a määruses nr 54 „Teeprojekti suhtes esitatavad nõuded” sätestatud nõuetele.