text:
mai-juuni 2010
Seekordne keskkonnaõiguse uudiskiri võtab kokku olulisemad keskkonnaõiguse uudised möödunud kahest kuust, edaspidi ilmub uudiskiri jälle traditsioonilise sagedusega kord kuus.
Ühtlasi anname teada, et KÕK pakub tööd juristile. Töökoht on täis- või osalise koormusega, asub Tartus ning avaldusi ootame 1. juulini! Tööpakkumise detailidega saab lähemalt tutvuda siin.
Riigikogu võttis menetlusse keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seaduse muutmise eelnõu <?<o:p style="BORDER-SPACING: ; tabStops: ">
Eelnõuga täpsustatakse strateegilise planeerimisdokumendi mõistet ning tuuakse muuhulgas välja nõue, et kõikidel juhtudel peab dokumendi koostamise kohustus tulenema seadusest või selle alusel antud muust õigustloovast aktist. Oluliselt täpsustatakse keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) algatamisel asjaomaste asutustega konsulteerimise regulatsiooni; muudatuste eesmärgiks on aidata kaasa eeldatavalt olulise keskkonnamõju määratlemisele ning selle käsitlemisele KSH protsessis. Lisaks viiakse KSH ja strateegilise planeerimisdokumendi menetluste ühitamiseks sisse nõue, mille kohaselt KSH aruande avalik väljapanek peab kestma sama kaua kui strateegilise planeerimisdokumendi eelnõu avalik väljapanek, kuid mitte vähem kui 21 päeva.
Eelnõu eesmärgiks on viia seadus kooskõlla EL direktiiviga 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju strateegilise hindamise kohta (nn KSH direktiiv). Seaduse täpsustamise vajadusele on juhtinud tähelepanu Euroopa Komisjon.
Vt. eelnõu algteksti ja seletuskirja Riigikogu kodulehel
Riigikohus: kui arendajat ei teavitata infrastruktuuri rahastamise tingimusest enne planeeringu algatamist, jäävad need KOVi kanda
Riigikohus on 19. mai 2010.a. haldusasjas nr 3-3-1-26-10 tehtud lahendis võtnud seisukoha ehitusseaduse §-st 13 tuleneva KOVi kohustuse osas tagada detailplaneeringus ettenähtud infrastruktuuri (sh. avalikud teed) väljaehitamise kuni arendatava kinnistuni. Seda KOVile kuuluvat kohustust on EhS § 13 kohaselt võimalik ka kokkuleppe alusel arendajale üle anda.
Antud asjas esitas Rae vald arendaja Agenor OÜ-le lepingu erinevate kohustuste kandmiseks pärast planeeringu avalikku väljapanekut. Seejuures nõustus arendaja küll EhS § 13 kohase infrastruktuuri rajamisega, kuid leping sisaldas muuhulgas ka mitmeid muid suuri rahalisi kohustusi, mida arendaja ei olnud nõus kanda võtma.
Vaidlusalune detailplaneering tühistati kohtu poolt eelkõige põhjustel, et:
1) KOV ei rääkinud arendajaga kohustuste ülevõtmise osas läbi juba planeeringu algatamisel ja need tulid arendajale üllatusena;
2) KOV jättis detailplaneeringu kehtestamata põhjusel, et arendaja ei nõustunud täitma lepingut, millest tulenesid EhS § 13 kohustused, kuid tegelikult olid lepingus seatud kohustused märksa ulatuslikumad.
Analoogses küsimuses on Riigikohus võtnud seisukohti ka varem, nt lahendis 3-3-1-66-08, mida oleme põhjalikumalt käsitlenud KÕKi 2009.a. veebruarikuu uudiskirjas, kus Riigikohus pidas õigustatuks detailplaneeringu kehtestamata jätmist, kui KOVil puuduvad rahalised vahendid infrastruktuuride väljaehitamiseks. Käesolevas asjas Riigikohus aga täpsustab, et kui KOV ei ole planeeringu algatamise taotlemise staadiumis arendajaga kulutuste kandmise osas jõudnud kokkuleppele ja arendajale ei ole saadetud KOV poolt selles osas kirjalikku seisukohta, tuleb eeldada, et EhS § 13 tagamiskohustus on KOV ülesanne.
Vt Riigikohtu otsust haldusasjas nr 3-3-1-26-10
Vt Riigikohtu varasemat otsust haldusasjas nr 3-3-1-66-08
Loe lahendi 3-3-1-66-08 kohta põhjalikumalt KÕKi 2009.a. veebruarikuu uudiskirjast
Välisõhu kaitse seadust täiendati rohelise investeerimisskeemi sätetega
Riigikogu võttis 13. mail 2010 vastu välisõhu kaitse seaduse muutmise seaduse. Muudatuste eesmärk on täiendada Kyoto protokolli artikli 17 kohaselt riigi lubatud heitkoguse ühikute müümise ning sellega kaasneva rohelise investeerimisskeemi rakendamise õiguslikku regulatsiooni. Täiendused on vajalikud selleks, et tagada lubatud heitkoguse ühikute müügi ja sellest saadavate tulude kasutamise suurem läbipaistvus. Seadust täiendatakse rohelise investeerimisskeemi mõiste ning rakendamise regulatsiooniga. Riigi lubatud heitkoguste müügitehingute tegemise õiguse võib keskkonnaminister muudatuste kohaselt halduslepinguga üle anda ning siin tehakse ka mitmeid erandeid halduskoostöö seadusest tulenevate nõuete osas. Praktikas hakkab heitkoguste kauplemisega halduslepingu alusel tegelema Keskkonnainvesteeringute Keskus (KIK).
Muudeti kasvuhoonegaaside lubatud heitkogustega kauplemise korda
Vabariigi Valitsus võttis 27. mail 2010.a. vastu määruse „Käitajate tegevusalade loetelu ja kasvuhoonegaaside lubatud heitkogustega kauplemise kord” muudatused, mis puudutavad tähtaegu, milleks Keskkonnaministeerium peab käitisele teatavaks tegema talle selleks aastaks lubatud osa jaotuskava kehtivusperioodi summaarsest lubatud heitkogusest (28. veebruar), ning kustutama käitise kontolt aruandlusaasta tõendatud lubatud heitkoguse ühikud, kui käitaja aruanne on tunnistatud rahuldavaks (aruandlusaastale järgneva aasta 30. aprill).
Muudatuste kohaselt neid tähtaegu ajutiselt ei rakendata, kuna Eestil puudub Euroopa Komisjoni poolt heaks kiidetud riiklik kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguste jaotuskava (National Allocation Plan - NAP). Eesti esitas jaotuskava Komisjonile küll juba 2006.a. juunis, ent Komisjon ei kiitnud seda heaks ja soovitas emissioone 47,8% võrra vähendada. Järgnes kohtuvaidlus Eesti ja Euroopa Komisjoni vahel, mille tulemusena tunnistati Komisjoni otsus Esimese Astme Kohtu poolt õigusvastaseks – oleme sellest kirjutanud pikemalt KÕKi 2009.a. oktoobrikuu uudiskirjas. Komisjon tegi seepeale uue otsuse Eesti jaotuskava tagasilükkamise kohta, tuues jätkuvalt välja, et käitlejatele lubatud saastekvootide kogumaht oli liiga suur (vt lähemalt KÕKi 2010.a. jaanuari uudiskirjast). Vaidlused jätkuvad, ent kuni Komisjoni poolt ei ole jaotuskava heaks kiidetud, ei saa Eesti riik käitistele heitkoguseid teatavaks teha.
Hoolimata KKM-le kohustuslike tähtaegade ajutisest mitterakendamisest, peavad käitised siiski tagama kauplemisperioodi 2008–2012 lõpus kasvuhoonegaaside tõendatud heitkogustega võrdse arvu kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikute tagastamise kauplemisregistris.
Vt Vabariigi Valitsuse 27.05.10.a. määrust Riigi Teatajas
Vt VV määruse „Käitajate tegevusalade loetelu ja kasvuhoonegaaside lubatud heitkogustega kauplemise kord” kehtivat tervikteksti Riigi Teatajas
Looduskaitseseaduse muutmise eelnõu täpsustab loodusobjekti kitsendustest teavitamise kohustust
Riigikogus läbis 9. juunil teise lugemise looduskaitseseaduse (LKS) § 24 muutmise seaduse eelnõu (752 SE), millega soovitakse täpsustada kaitstaval loodusobjektil kehtivat kitsendustest teavitamise korda. Eelnõu kohaselt on kinnisasja valdaja kohustatud teavitama kaitstaval loodusobjektil kehtivatest kitsendustest isikuid, kes teevad seal kinnisasja valdaja tellitud töid. Vajadus LKS täiendamise järele selgus Riigikohtusse jõudnud kohtuvaidluse käigus, kus teavitamissätte puudumise tõttu kahjustati raudteelõigu lammutustöödel metsise püsielupaika. Asjaosalisi selle eest karistada aga ei saanud, kuna LKS otsest teavitamiskohustust ei sätestanud.
Vt eelnõu 752 SE teksti ja seletuskirja Riigikogu kodulehel
Vt ka uudist KÕKi 2010 a. jaanuari uudiskirjas
Vt Riigikohtu otsust asjas nr 3-1-1-104-09, millest selgus LKS puudulikkus
Kaitse alla võeti kaks III kaitsekategooria putukaliikide püsielupaika
Keskkonnaminister võttis 19. aprillil määrusega nr 11 kaitse alla kaks III kaitsekategooria putukaliigi püsielupaika ja kehtestas neile kaitse-eeskirja. Valga maakonnas asuvad püsielupaigad on mõeldud kiili-liigi rohe-vesihobu ning liblikaliikide suur-kuldtiiva, teelehe-mosaiikliblika ja suur-mosaiikliblika kaitseks väljaspool kaitsealasid ja hoiualasid, et tagada liikide soodne seisund.
Vt. Keskkonnaministri 19.04.10 määrust nr 11
Vt. Keskkonnaministeeriumi pressiteadet
Kaitse alla võeti viisteist väike-konnakotka püsielupaika
Keskkonnaminister võttis 19. aprilli määrusega nr 12 kaitse alla ja kehtestas kaitse-eeskirja 15 väike-konnakotka püsielupaigale kokku üheksas maakonnas. Püsielupaigad on mõeldud väike-konnakotkaste isendite kaitseks väljaspool kaitsealasid. Väike-konnakotkas on hävimisohus olev I kategooria kaitsealune liik.
Vt. Keskkonnaministri 19.04.10 määrust nr 12
Avalikustamisel on looduskaitse arengukava eelnõu
Looduskaitse arengukava on strateegiline lähtedokument looduse kaitse ja kasutamisega seotud valdkondade arendamiseks järgneva kümne aasta jooksul, milles sätestatakse suunad ja põhimõtted eri valdkondade üksikküsimuste integreeritud lahendamiseks. Kava on avalikkusele ettepanekute esitamiseks välja pandud osalusveebi ning Keskkonnaministeeriumi kodulehele 21. maist 14. juunini 2010.a. Kommentaare oodatakse eelkõige taustakirjelduse ja probleemide ning eesmärkide, meetmete ja tegevuste osale.
Vabariigi Valitsus kiitis Looduskaitse arengukava 2035 (LAK) eelnõu heaks juba 2006.a. juunis ning see esitati Riigikogule heakskiitmiseks 2006.a. augustis, kuid kava menetlus Riigikogus ei jõudnud valitsuse vahetuse tõttu eelmise koosseisu ajal lõpuni. Viimased neli aastat (2006-2010) on kava olnud Keskkonnaministeeriumis täiendamisel.
Vt. arengukava dokumente Keskkonnaministeeriumi kodulehel
Vt. arengukava dokumente osalusveebis
Veeseaduse ja kemikaaliseaduse muutmise seaduse eelnõu saadeti Riigikogus kolmandale lugemisele
Riigikogus oli 8. juunil 2010.a. teisel lugemisel veeseaduse ja kemikaaliseaduse muutmise eelnõu (710 SE), millega plaanitakse sätestada senisest täpsemad veekaitse põhimõtted oluliste veeprobleemide lahendamiseks ning vee hea seisundi saavutamiseks. Seaduste muutmise vajadus tuleneb Euroopa Liidu õigusest ja on tingitud nn veepoliitika raamdirektiivi sätete täiendava ülevõtmise kohustusest.
Seaduse menetlemise käigus Riigikogus on esialgsele eelnõule (mille sisu kajastasime KÕKi aprillikuu uudiskirjas) tehtud ka hulk muudatusettepanekuid, millega juhtivkomisjon nõustus, muuhulgas on eelnõud täiendatud veemajanduskavade avalikustamise sätetega.
Vt ka samal teemal KÕKi aprillikuu uudiskirja
Vt eelnõu teksti, seletuskirja ja muudatusettepanekuid Riigikogu kodulehel
Riigikohus: Riigikogus veel vastu võtmata seaduseelnõu ei anna õigust haldusmenetluse peatamiseks
Riigikohus on teinud 27. mail 2010.a. lahendi haldusasjas nr 3-3-1-16-10, milles lahendas Kiviõli Keemiatööstuse OÜ taotlust Keskkonnaministeeriumi (KKM) tegevusetuse õigusvastasuse tuvastamiseks kahju hüvitamise nõude esitamiseks. Kaebaja hinnangul viivitas KKM õigusvastaselt Põhja-Kiviõli II põlevkivikarjääri kaevandamisloa väljastamisega alates 1. novembrist 2005 kuni loa väljastamiseni <?<st1:metricconverter style="BORDER-SPACING: ; tabStops: " w:st="on" ProductID="2008 a">2008 a. novembris.
KKM põhjendas viivitamist asjaoluga, et kaevandamisloa menetluse ajal valminud Maapõueseaduse eelnõu § 75 lg 6 nägi ette enne sätte jõustumist KKM-le esitatud põlevkivi kaevandamise lubade taotluste menetlemise peatamise kuni põlevkivi kasutamise riikliku arengukava kinnitamiseni. KKM leidis, et nii olulise seadusemuudatuse ettevalmistamise ajal ei saanud Kiviõli Keemiatööstuse OÜ-le kaevandamisluba anda, kuna sel juhul poleks olnud võimalik arvestada piisavalt riigi ja avalikkuse huvidega. Riigikohtu hinnangul oli tegu õigusvastase viivitusega, kuna õigusliku takistusena ei saa käsitleda asjaolu, et seadusandja valmistab ette või menetleb eelnõu, mis võib jõustudes haldusmenetlust mõjutada.
Samas leidis Riigikohus, et kui seadus on vastu võetud, on tegu juba Riigikogu selgelt väljendatud seisukohaga, seadusandja tahtega, mistõttu võib Riigikogus seaduse vastuvõtmisest peale alata haldusorganil kaalutlusõigus veel jõustumata, kuid vastu võetud seadusega arvestada ning haldusmenetlus seadusest tulenevatel alustel peatada. KKM tegevusetust MaaPS § 75 lg 6 Riigikogus vastuvõtmisest alates pidas Riigikohus õiguspäraseks, kuna viidatud seadusesäte peatas kaevandusloa menetluse. Kahju hüvitamise nõuet otsus ei käsitlenud, kuna see eraldati Tallinna halduskohtu poolt õigusvastasuse tuvastamise nõudest eraldi menetlemiseks.
Vt Riigikohtu otsust haldusasjas nr 3-3-1-16-10
Jõustusid metsandusalaseid toetusi reguleerivad määrused
4. juunil jõustus põllumajandusministri 20.mai 2010. a. määrus, mis sätestab üksikasjaliku otsustuskorra kahjustatud metsa taastamise ja metsatulekahju ennetamise investeeringutoetuse saamisele.
Vt. määruse teksti Riigi Teatajas https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=13316661
4. juunil jõustus põllumajandusministri 20. mai 2010. a. määrus, millega kehtestatakse üksikasjalik otsustuskord metsa majandusliku väärtuse parandamise investeeringutoetuse saamisele.
Vt. määruse teksti Riigi Teatajas
11. juunil jõustus põllumajandusministri 27. mai 2010. a. määrus, millega kehtestatakse üksikasjalikud nõuded põllu- ja metsamajanduse infrastruktuuri investeeringutoetuste saamisele.
11. juunil jõustusid muudatused keskkonnaministri 11. veebruari 2009 a. määrusele nr 11 „Erametsanduse toetuse andmise alused, toetuse taotlusele esitatavad nõuded, taotluse hindamise kord ja hindamiskriteeriumid, toetuse tagasinõudmise kord, kinnituskirja vorm ja nõuded sisule ning metsa inventeerimise ja metsamajandamiskava koostamise toetuste täpsustatud määrad”. Määruses reguleeritakse muuhulgas olukorda, kui metsa uuendamise ja erametsaomanike metsa inventeerimise ja metsamajandamiskava koostamise toetuste saamiseks esitatud nõuetekohaste taotluste summa ületab taotlusvooru eelarvet. Sel juhul arvutatakse välja rahastamise määr, mille ulatuses saab kõiki esitatud taotlusi rahastada.
Valminud on metsanduse arengukava eelnõu
Arengukava põhieesmärk on metsade tootlikkuse ja elujõulisuse ning mitmekesise ja tõhusa kasutamise tagamine. Kavas on määratletud metsanduse eesmärgid aastateks 2011–2020, kirjeldatud nende saavutamiseks vajalikke meetmeid ja vahendeid ning esitatud kava elluviimise meetodid. Kava koostajaks on keskkonnaministeeriumi metsaosakond. Riigielu tähtsa küsimusena kuulub kava kinnitamisele Riigikogu poolt.
Metsanduse arengukavale on nüüdseks algatatud ka keskkonnamõju strateegiline hindamine (KSH), millest Keskkonnaministeerium teavitas avalikkust 25. mail 2010 a. Ametlikes Teadaannetes. Kava on avalikkusele osalusveebis kommenteerimiseks välja pandud 17. juunini 2010.
Vt. metsanduse arengukava dokumente KKM kodulehel
Vt. metsanduse arengukava osalusveebis
Muudeti pakendiaktsiisi seadust ja pakendiseadust
19. juunil 2010.a. jõustub pakendiaktsiisi seaduse ja pakendiseaduse muutmise seadus. Seoses ekspordi tolliprotseduuri kohaldamise lõpetamisega vee- või õhusõiduki pardavarudele sätestatakse pakendiaktsiisi vabastus Eestist rahvusvahelisi reise tegeva vee- või õhusõiduki pardale toimetatava kauba pakendile. Rahvusvahelisi reise tegeva vee- või õhusõiduki pardale toimetatav pakend vabastatakse tagatisrahast. Sätestatakse ka aktsiisimaksja ja taaskasutusorganisatsiooni vahel sõlmitava lepingu kehtima hakkamise aeg ning keeld seadusega sätestatud kohustusi tagasiulatuvalt üle anda.
Menetlemisel on plastkotiaktsiisi seaduse eelnõu
Riigikogus läbis 1. juunil 2010.a. esimese lugemise plastkotiaktsiisi seaduse eelnõu (722 SE). Eelnõu kohaselt maksustatakse aktsiisiga jaemüügivõrgust ostetud plastkott, eesmärgiga vähendada kilekottide kasutamist ja sellest tulenevat kahjulikku keskkonnamõju. Eelnõu kohaselt on aktsiisimääraks kolm krooni plastkoti kohta.
Vt. eelnõud ja seletuskirja Riigikogu kodulehel
Loodi Euroopa Liidu biotsiidiregister
Euroopa Liidu Teatajas on avaldatud EL otsus nr 2010/296/EL biotsiidiregistri loomise kohta. Biotsiidiregister aitab liikmesriikidel täita paremini direktiivi 98/8/EÜ (biotsiidide turuleviimise kohta) nõuet teabe esitamise kohta loa saanud või registreeritud biotsiidide osas. Andmete ühtsuse tagamiseks peaksid kõik liikmesriigid kandma registrisse direktiivi 98/8/EÜ artikli 18 lg 1 nõutud teabe, mh. loa andmise ja vajaduse korral selle muutmise või tühistamise tingimused. Otsust kohaldatakse alates 1. juulist 2010.
Vt. otsust nr 2010/296/EL Euroopa Liidu Teatajas
Vt. direktiivi 98/8/EÜ
1. detsembrist 2010.a. kehtivad Euroopa Liidus uued kemikaalide ohutuskaartide nõuded
Euroopa komisjoni 20. mai 2010 määrusega nr 453/2010 muudetakse nn. REACH määrust 1907/2006 kemikaalide registreerimise, hindamise, autoriseerimise ja piiramise kohta. Määrusega asendatakse alates 1. detsembrist 2010 REACH määruse lisas II sätestatud ohutuskaartide nõuded uue määruse lisas I toodud ohutuskaartide nõuetega. Alates 1. juunist 2015 aga asendatakse ohutuskaartide nõuded uue määruse lisas II toodud nõuetega.
Vt. muudatuste teksti Euroopa Liidu Teatajas
Vt REACH määruse teksti Euroopa Liidu Teatajas
Riigikogus läbis teise lugemise biotsiidiseaduse muutmise seaduse eelnõu
Biotsiidiseaduse muutmise eelnõu (748 SE) väljatöötamine on tingitud liikmesriigile pandud kohustusest üle võtta Euroopa Parlamendi ja Nõukogu 2009. a direktiiv, millega muudetakse omakorda 1998. aasta biotsiidide turuleviimise direktiivi. Direktiivi eesmärgiks on säilitada Euroopas biotsiidide turg, pikendades selleks biotsiidi direktiivis ettenähtud üleminekuperioodi 4 aasta võrra, et oleks võimalik täita toimeainete läbivaatamisprogrammi. Eelnõuga täpsustatakse ka kehtiva seaduse reguleerimisala, et see oleks kõigile rakendajatele üheselt arusaadav ning täiendatakse riikliku järelevalvet teostavate asutuste järelevalvepädevust.
Moodustati Kemikaaliohutuse Komisjon
Vabariigi Valitsuse 20. mai 2010.a. korraldusega moodustati Kemikaaliohutuse Komisjon. Komisjoni ülesandeks kemikaaliseaduse kohaselt on aktuaalsete kemikaaliohutuse alaste probleemide analüüs, valdkondlike poliitikate, strateegiate ja õigusaktide jälgimine ja hindamine ning ettepanekute tegemine strateegiate väljatöötamiseks, uuringute läbiviimiseks jms. Komisjoni kuuluvad liikmed erinevatest ministeeriumidest, aga ka Eesti Keemiatööstuse Liidu tegevdirektor, Maksu-ja tolliameti esindaja ning Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse esindaja.
Vt. komisjoni moodustamise otsust Riigi Teatajas
Euroopa Komisjon kehtestas ebaseadusliku kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja
28. mai 2010.a. kehtestatud määrus nr 468/2010 tugineb 2008 a. välja antud määrusele nr 1005/2008, millega luuakse EL süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ja mis näeb ette selliste laevade EL nimekirja koostamise korra. Nimekirja kandmise tagajärjeks rida sanktsioone – näiteks ei esita lipuliikmesriigid komisjonile selliste laevade jaoks kalapüügilubade taotlusi; neile väljastatavad kehtivad kalapüügiload võetakse tagasi; selliseid laevu ei abista seaduslikud kalalaevad mingil moel, ei osale kalatöötlemistoimingutes ega ümberlaadimises ega ühistes püügioperatsioonides jpm.
Nimekirja koostamisele eelneb ka põhjalik andmete kogumise ja konsultatsiooniprotsess lipuriigiga, muuhulgas antakse võimalus ka kalalaeva omanike seisukohti esitada. Nimekirja uuendatakse iga kolme kuu järel. Euroopa liidu (sh. Eesti) lipuriigiga laevu nimekirja hetkel ei kuulu, lähimatest naabritest on lipuriikide nimekirjas Venemaa kalalaevaga Dophin (Ognevka).
Vt. kalalaevade nimekirja Euroopa Liidu Teatajas
Vt. määruse nr 1005/2008/EÜ teksti
Kalapüügiseaduse muutmise seaduse eelnõu läbis esimese lugemise
Riigikogus oli 19.05.10 esimesel lugemisel kalapüügiseaduse muutmise seaduse eelnõu (724 SE). Kalapüügiseaduse muutmine on ajendatud vajadusest täpsemalt reguleerida püügivõimaluste kasutamist ning operatiivsemalt reageerida püügivõimaluste ammendumisel, seda nii püügil kalurite kalapüügiloa alusel kui ka kalalaevade kalapüügiloa alusel.
Vt. eelnõu teksti ja seletuskirja Riigikogu kodulehel
Kalapüügieeskirja muudatustega seati püügipiirangud lestale ja täpsustati kaaspüügi tingimusi
25. aprillil 2010.a. jõustusid kalapüügieeskirja muudatused, mille kohaselt keelatakse lesta püük kõikide püügivahenditega 15. veebruarist 31. maini Läänemerel Soome lahe piirkonnas. Püügikeelu eesmärk just lesta kudeajal on tagada piisavat järelkasvu. Muudatuste kohaselt sätestatakse, et lesta kaaspüük on lubatud vastavalt nõukogu asjakohasele määrusele, millega kehtestatakse Läänemere püügivõimalused ning lisatingimused. Lisaks lestale lubatakse kaaspüüki seni kalapüügieeskirjas nimetamata liikidel ahvenal, räimel ja meritindil.
Vt. muudatuste teksti Riigi Teatajas
Valminud on uus jahiseaduse kontseptsioon
Keskkonnaministeerium esitas 7. mail 2010 Justiitsministeeriumile kooskõlastamiseks uue jahiseaduse eelnõu kontseptsiooni, millega kavandatakse senisesse jahipidamise süsteemi tuua mitmeid põhimõttelise muudatusi.
Kehtiva seaduse kohaselt planeeritakse jahiulukite küttimismahtusid kümne aasta tagant igale jahipiirkonnale koostatud jahimaakorralduskava alusel. Uue kontseptsiooni kohaselt jahimaakorralduskavasid ei koostata, ja edaspidi jääb riigi ülesandeks koostöös jahimeestega iga-aastase jahiulukite seire korraldamine. Küttimismahu kohta annavad hinnangu jahimehed ise, arvestades muuhulgas riikliku seire tulemusi. Seireandmete põhjal on riigil õiguse vajadusel jahipidamine peatada, kui ulukiasurkonna soodne seisund on ohtu sattumas.
Teise lahendamist vajava probleemina nähakse seda, et täna on maaomanikul õigus oma kinnistul vaid jahipidamist keelata, mitte aga rääkida kaasa jahipiirkonna loomises. Uue kontseptsiooni kohaselt moodustab jahipiirkonnad ka edaspidi riik, kuid jahirentniku otsustavad riigi asemel maaomanikud. Nii saavad maaomanikud asuda jahindusorganisatsiooniga dialoogi ja otsustada ise, millist jahirentnikku oma maadele valida. Vastastikuses lepingus saab ära määrata ka jahiulukite tekitatud kahjustuste hüvitamise või vältimise kohustused.
Olulist muudatust kavandatakse ka jahimaa maksustamise osas. Kui praegu maksustab riik jahimaa kasutamist jahiulukite elupaikade ulatuse ja kvaliteedi alusel, siis sellist jahipiirkonna kasutustasu jahindusorganisatsioonid enam maksma ei hakka. Jahimaa kasutamise eest tuleb edaspidi maksta maaomanikule, kui viimane seda nõuab. Riigimaa valdajal (nt RMK) aga on õigus küsida jahirenti. Senine jahipiirkonna kasutusõiguse tasu asendataks jahimehe aastamaksuga, mis toimiks sarnaselt harrastuskalapüügi riikliku maksustamisega.
Lisaks soovitakse muuta regulatsiooni jahiulukikahjustuste hüvitamise, välismaalase jahipidamisõiguse, jahimeeste koolituste ja ka jahipidamisvahendite loetelu osas.
Vt. jahiseaduse kontseptsiooni teksti e-õiguses

matches:
Riigikohus
§ 13
§ 13
§ 13
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 13
§ 24
Riigikohus
§ 75
§ 75
Riigikohus


§ 71 Väärteotoimiku saatmine asja arutamiseks maa- või linnakohtule
11 VÄÄRTEOASJA ARUTAMINE MAA- JA LINNAKOHTUS
12 KAEBEMENETLUS MAA- JA LINNAKOHTUS
1 Kohtuvälise menetleja otsuse peale maa- või linnakohtule kaebuse esitamine
§ 116 Väärteotoimiku väljanõudmine ning maa- ja linnakohtule saatmine
3 Kaebuse kohtulik arutamine maa- ja linnakohtus
§ 188 Kohtumenetlus maa- ja linnakohtus ning ringkonnakohtus pärast väärteoasja teistmist
NB! Muudetud samuti Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 25. 03. 2004. a kohtuotsusega nr 3-4-1-1-04 (avaldatud 14. 04. 2004. a - RT III 2004, 9, 96), jõustumise aeg 25. 03. 2004.
Kedagi ei tohi käsitada väärteo toimepanemises süüdlasena enne, kui väärteo eest karistamise otsus on tema kohta j��ustunud.
(2) Kohtuväline menetleja kinnitab nende ametikohtade loetelu, mida täitev ametnik on pädev väärteomenetluses osalema kohtuvälise menetleja nimel.
(1) Kohtuvälises menetluses menetletakse väärteoasja teo toimepanemise koha järgi .
Kohtumenetluses on menetleja maa- ja linnakohus, ringkonnakohus ning Riigikohus.
(1) Väärteoasja või väärteoasjas tehtud lahendi peale esitatud kaebust arutab see maa- või linnakohus, kelle tööpiirkonnas on tegu toime pandud. Käesoleva seadustiku § 12 lõigetes 2 ja 3 nimetatud juhtudel arutab väärteoasja või väärteoasjas tehtud lahendi peale esitatud kaebust see maa- või linnakohus, kelle tööpiirkonda jääb taotluses nimetatud elu- või asukoht või mootorsõiduki, raudteeveeremi, õhu- või veesõiduki Eestis registreerimise koht.
(3) Kui maa- või linnakohus vaidlustab teisest kohtust saadud väärteoasja kohtualluvuse, määrab väärteoasja kohtualluvuse ringkonnakohtu tööpiirkonna piires ringkonnakohtu esimees ning muudel juhtudel Riigikohtu esimees. Kui ringkonnakohus vaidlustab teisest kohtust saadud väärteoasja kohtualluvuse, määrab väärteoasja kohtualluvuse Riigikohtu esimees.
(4) Kui kohtuvälises menetluses on menetlustoiminguks vajalik kohtuniku luba, annab loa menetlustoiminguks maa- või linnakohtu kohtunik, kelle tööpiirkonnas menetlustoiming tehakse.
(5) Käesoleva seadustiku §-s 78 ettenähtud kaebuse kohtuvälise menetleja tegevuse peale lahendab maa- või linnakohtunik, kelle tööpiirkonnas vaidlustatud määrus või menetlustoiming tehti.
(1) Maa- või linnakohtus arutab väärteoasja ja kohtuvälise menetleja otsuse peale esitatud kaebust maa- või linnakohtunik ainuisikuliselt.
(1) Menetlusalusel isikul ja süüdlasel võib olla kaitsja, kelleks on advokaat või menetleja loal muu õigusteadmistega isik.
§ 22. Riigi kulul määratud kaitsja
(1) Kui kohus leiab, etmenetlusaluseisiku olulised huvid võivad kohtumenetluses jääda kaitseta tema maksujõuetuse tõttu, võib ta määrata isikule kaitsja riigi kulul.
(2) Kui käesoleva seadustiku § 19 lõikes 3 nimetatud isik ei vali endale ise kaitsjat, määrab kohus talle kaitsja riigi kulul.
(3) Määrus kaitsja määramise kohta saadetakse Eesti Advokatuuri juhatusele. Määruse koopia pannakse väärteotoimikusse.
Väärteomenetluse lõpetamise korral § 29 lõike 1 punktides 1–3 ja 5–6 sätestatud alustel hüvitatakse menetlusalusele isikule tema taotlusel valitud kaitsjale makstud mõistliku suurusega tasu kohtu määruse alusel riigi- või kohaliku eelarve vahenditest .
[RT I 2003, 26, 156- kohaldatakse tagasiulatuvalt 1. 09. 2002]
(1) Kui kohtuvälise menetleja ametnik või kohtunik ei ole taandunud käesoleva seadustiku § 25 lõikes 1 sätestatud taandumisalusel, võib menetlusosaline esitada tema taandamise taotluse. Kohtumenetluses on kohtuniku taandamise taotluse esitamise õigus ka kohtuvälisel menetlejal . Taotlus kohtuvälise menetleja ametniku või kohtuniku taandamiseks esitatakse viivitamata pärast taandamise alusest teada saamist.
(1) Kohtuväline menetleja võib väärteomenetluses läbi otsida oma määruse alusel, millel on resolutsioonina maa- või linnakohtuniku luba.
4) väärteo kvalifikatsioon ning, kui väärteomenetlus on alustatud isiku suhtes, siis isiku ees- ja perekonnanimi ;
3) toimetatakse kinnipeetud isik asja arutamiseks maa- või linnakohtusse, kui ta on toime pannud väärteo ja kohtuväline menetleja peab vajalikuks aresti kohaldamist, selle kohta on koostatud väärteoprotokoll ja muud menetlusdokumendid. Sel juhul võib menetlusalune isik esitada vastulause kohtule.
(1) Karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364; 2002, 86, 504; 82, 480; 105, 612; 2003, 4, 22) §151 lõikes 1, § 152 lõikes 1, § 153 lõikes 1 ja §-des 159, 164–168 ja 3341ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on politseiprefektuur ning § 218 lõikes 1, §-des 267, 269, 271 ja 342 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Politseiamet, politseiprefektuur, Keskkriminaalpolitsei ja Julgestuspolitsei.
(6) Karistusseadustiku § 277 lõikes 1 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Politseiamet, politseiprefektuur , Julgestuspolitsei, Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet, Maksu- ja Tolliamet, Päästeameti kohalik päästeasutus, kohaliku omavalitsuse päästeasutus ja Päästeamet.
(9) Karistusseadustiku §-s 282 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on maavalitsus ning valla- või linnavalitsus .
(2) Kohtuväline menetleja võib hoiatustrahvi jätta määramata ja piirduda menetlusaluse isiku suulise hoiatamisega, kui ta leiab, etmenetlusaluseisiku hoiatamine teda trahvimata on piisav.
1) menetlusalune isik einõustukiirmenetlusega või kui ta on 14- kuni 18-aastane või psüühikahäirega;
2) on vaja otsustada konfiskeerimine või aresti kohaldamine.
(1) Füüsilisest isikust menetlusaluse isiku ütlused ja juriidilisest isikust menetlusaluse isiku seadusliku esindaja ütlused väärteo toimepanemise kohta protokollitakse menetlusaluse isiku ülekuulamise protokolli plangil. Menetlusalune isik võib kirjutada ütlused v��ärteo toimepanemise kohta ka omakäeliselt.
15) teave sellest, et menetlusalusel isikul ja tema kaitsjal on õigus esitada otsuse peale kaebus maa- või linnakohtule 15 päeva jooksul, alates otsuse kättesaamisest;
17) teave sellest, et otsus pööratakse täitmisele, kui isik ei ole otsuse kättesaamisest alates 15 päeva jooksul rahatrahvi täies ulatuses tasunud või otsuse peale maa- või linnakohtule kaebust esitanud.
(1) Kui kohtuvälise menetleja ametnik tuleb väärtegu menetledes järeldusele, et teos on kuriteo tunnused, saadetakse väärteoasja materjal viivitamata prokurörile kriminaalmenetluse alustamise otsustamiseks. Kui kohtuväliseks menetlejaks on kohtueelse uurimise asutus, siis alustatakse kriminaalmenetlust prokurörile materjale saatmata. Kriminaalmenetluse alustamise otsustuse võib teha kuni väärteo eest karistamise otsuse tegemiseni .
(3) Väärteoasjad ühendatakse või eraldatakse kohtuvälise menetleja või maa- või linnakohtu määrusega. Väärteoasja eraldamise määruse koopia lisatakse eraldatud väärteoasja toimikusse.
Kui väärteoasjas on ära võetud väärteo toimepanemise vahetu objekt, mille seaduslikku valdajat ei ole suudetud tuvastada, teeb kohtuväline menetleja, kelle pädevuses ei ole konfiskeerimise otsustamine, maa- või linnakohtule põhistatud taotluse konfiskeerimise otsustamiseks. Taotlus saadetakse maa- või linnakohtule koos väärteotoimikuga.
(1) Maa- või linnakohus lahendab käesoleva seadustiku §-s 66 nimetatud konfiskeerimise taotluse määrusega kirjalikus menetluses menetlusosalisi välja kutsumata.
(2) Taotluse lahendamiseks võib maa- või linnakohus nõuda kohtuväliselt menetlejalt lisamaterjali.
(3) Kui isik on toime pannud mitu väärtegu, võib koostada ühe protokolli või vajaduse korral mitu protokolli .
3) menetlusaluse isiku ütlused või viide, etmenetlusaluseisiku ütlused on protokollitud eraldi;
§ 71. Väärteotoimiku saatmine asja arutamiseks maa- või linnakohtule
(1) Kui väärteoasja arutamine allub vastavalt käesoleva seadustiku §-le 83 maa- või linnakohtule, saadab kohtuväline menetleja 20 päeva möödudes pärast menetlusaluse isiku või tema kaitsja poolt väärteoprotokolli koopia kättesaamist väärteotoimiku, esitatud vastulause ja sellele lisatud materjalid asja arutamiseks maa- või linnakohtule.
(2) Kui väärteoasja arutamine allub vastavalt käesoleva seadustiku §-le 83 maa- või linnakohtule ja menetlusalune isik on vastavalt käesoleva seadustiku § 44 lõikele 1 kinni peetud, toimitakse käesoleva seadustiku § 44 lõike 2 punkti 3 kohaselt.
1) otsuse rahatrahvi määramise kohta;
(2) Kui kohtuväline menetleja teeb väärteomenetluse lõpetamise määruse alaealise kohta, kes eiolnudõigusvastast tegu toime pannes oma ea tõttu süüvõimeline või oli neljateist- kuni kaheksateistaastane, järgitakse vastavalt käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 või § 30 lõikes 2 sätestatut.
18) teave sellest, et otsus rahatrahvi osas pööratakse täitmisele, kui päevast, mil kohtuvälise menetleja otsus on menetlusosalistele kohtuvälise menetleja juures tutvumiseks kättesaadav, on möödunud 15 päeva ja menetlusalune isik ei ole rahatrahvi täies ulatuses tasunud või kui menetlusalune isik või tema kaitsja ei ole otsuse peale kaebust esitanud.
(5) Kui kohtuväline menetleja teeb väärteomenetluse lõpetamise määruse alaealise kohta, kes eiolnudõigusvastast tegu toime pannes oma ea tõttu süüvõimeline või oli neljateist- kuni kaheksateistaastane, järgitakse vastavalt käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 või § 30 lõikes 2 sätestatut.
(4) Kaebuse esitajat teavitatakse õigusest kaevata edasi maa- või linnakohtusse vastavalt käesoleva seadustiku §-le 78.
§ 78. Kaebuse esitamine maa- ja linnakohtule
(1) Kui isik ei nõustu käesoleva seadustiku § 77 lõike 2 kohaselt kaebust lahendades tehtud määrusega ja vaidlustatakse kohtuvälise menetleja tegevust, millega on rikutud isiku õigusi ja vabadusi, on isikul õigus esitada kaebus maa- või linnakohtule.
(3) Kaebus esitatakse kirjalikult, järgides käesoleva seadustiku § 76 lõikes 4 ettenähtud nõudeid. Kaebus adresseeritakse maa- või linnakohtule ja esitatakse kohtuvälisele menetlejale, kes vaidlustatava määruse koostas.
(4) Kaebuse saanud kohtuväline menetleja edastab viivitamata kaebuse koos materjalidega maa- või linnakohtule.
§ 79. Kaebuse lahendamine maa- ja linnakohtus
(1) Maa- või linnakohtunik vaatab kaebuse läbi selle saamisest alates viie päeva jooksul.
(3) Kaebust lahendades võib maa- või linnakohtunik:
(5) Maa- või linnakohus saadab kaebust lahendades koostatud määruse vaidlustatud menetlustoimingu või määruse teinud kohtuvälisele menetlejale ning määruse koopia kaebuse esitajale.
5) väärteotoimiku edastamise kuupäev, kui väärteotoimik on saadetud asja arutamiseks maa- või linnakohtule;
11. peatükk VÄÄRTEOASJA ARUTAMINE MAA- JA LINNAKOHTUS
Väärteoasja arutab maa- või linnakohtunik, kui:
1) väärteoasja arutamine või konfiskeerimise otsustamine on seaduse alusel maa- või linnakohtu pädevuses;
§ 84. Väärteotoimiku saatmine asja arutamiseks maa- ja linnakohtule
Kui väärteoasja arutamine vastavalt käesoleva seadustiku §-le 83 allub maa- või linnakohtule, saadab kohtuväline menetleja väärteotoimiku käesoleva seadustiku § 71 lõikes 1 sätestatud korras asja arutamiseks maa- või linnakohtule.
Asja kohtuliku arutamist ette valmistades maa- või linnakohtunik:
4) lahendab tunnistajate erinõude korras ülekuulamise teises maa- või linnakohtus;
Kohtumenetluse pooled, tunnistaja, tõlk ja ekspert kutsutakse maa- v��i linnakohtusse, järgides käesoleva seadustiku §-de 40 ja 41 sätteid.
(1) Menetlusosalised ja teised istungiruumis viibijad peavad täitma maa- või linnakohtuniku seaduslikke korraldusi.
(2) Maa- või linnakohtunik võib teha väärteoasja arutamises osalemise menetlusalusele isikule kohustuslikuks, kui tema osavõtt on vajalik väärteomenetluse huvides.
(1) Kohtuvälise menetleja osavõtt väärteoasja arutamisest maa- või linnakohtus on kohustuslik ja sellest teatatakse talle saadetavas kutses.
(2) Kui kohtuvälise menetleja ametnik ei ilmu asja arutamisele, lükkab maa- või linnakohtunik asja arutamise edasi ja teeb ametniku ilmumata jäämise kohtuvälise menetleja juhile kirjalikult teatavaks.
Kui tunnistaja või ekspert ei ilmu asja arutamisele, otsustab maa- või linnakohtunik asja arutamise võimalikkuse pärast kohtumenetluse poolte arvamuste ärakuulamist.
Väärteoasja arutamist alustades teeb maa- või linnakohtunik järgmised toimingud:
(8) Kui tunnistaja ei ole asja arutamisele ilmunud, võib maa- või linnakohtunik avaldada tunnistaja kohtuvälises menetluses antud ütlused.
(3) Pärast kohtuvaidlust teatab maa- või linnakohtunik lahendi kuulutamise aja.
§ 107. Maa- ja linnakohtu lahendid
(1) Maa- või linnakohus teeb:
(2) Käesoleva seadustiku § 29 lõike 1 punktides 2–7 sätestatud alustel teeb kohus väärteomenetluse lõpetamise määruse. Kui kohus teeb otsuse või määruse väärteomenetluse lõpetamise kohta alaealise suhtes, kes eiolnudõigusvastast tegu toime pannes oma ea tõttu süüvõimeline või oli neljateist- kuni kaheksateistaastane, järgitakse vastavalt käesoleva seadustiku § 29 lõikes 2 või § 30 lõikes 2 sätestatut.
(1) Käesoleva seadustiku § 107 lõikes 2 sätestatud alustel koostab maa- või linnakohtunik määruse väärteomenetluse lõpetamise kohta, järgides käesoleva seadustiku § 48 lõigetes 2–4 sätestatut.
3) selgitab, et kui kohtumenetluse pool soovib kasutada apellatsiooniõigust, peab ta sellest kirjalikult teatama maa- või linnakohtule seitsme päeva jooksul, alates kohtuotsuse või selle lõpposa kuulutamisest.
12. peatükk KAEBEMENETLUS MAA- JA LINNAKOHTUS
1. jagu Kohtuvälise menetleja otsuse peale maa- või linnakohtule kaebuse esitamine
§ 114. Maa- või linnakohtule kaebuse esitamise õigus ja tähtaeg
(1) Menetlusosalisel on õigus esitada maa- või linnakohtule kaebus kohtuvälise menetleja järgmiste otsuste peale:
(3) Kaebus käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 sätestatud kiirmenetluse otsuse peale esitatakse maa- või linnakohtule 15 päeva jooksul, alates menetlusaluse isiku poolt kohtuvälise menetleja otsuse kättesaamisest.
(4) Kaebus käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 sätestatud üldmenetluses tehtud otsuse peale esitatakse maa- või linnakohtule 15 päeva jooksul, alates päevast, mil kohtuvälise menetleja otsus on menetlusosalisele kohtuvälise menetleja juures kättesaadav.
§ 116. Väärteotoimiku väljanõudmine ning maa- ja linnakohtule saatmine
(1) Pärast kiirmenetluses käesoleva seadustiku § 55 lõike 2 või üldmenetluses käesoleva seadustiku § 73 lõike 1 kohaselt tehtud kohtuvälise menetleja otsuse peale esitatud kaebuse saamist nõuab maa- või linnakohus viivitamata väärteotoimiku otsuse teinud kohtuväliselt menetlejalt.
(2) Kohtuväline menetleja saadab maa- või linnakohtu nõudel viivitamata väärteotoimiku maa- või linnakohtule.
(1) Eelmenetluses maa- või linnakohtunik:
(1) Kui kaebus ei vasta käesoleva seadustiku § 115 nõuetele, teeb maa- või linnakohtunik selle käiguta jätmise kohta määruse ning annab kaebuse esitajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
(2) Maa- või linnakohtunik teeb kaebuse läbi vaatamata jätmise kohta määruse ja saadab määruse koopia ning tagastab kaebuse selle esitanud isikule, kui:
1) kaebus on esitatud pärast käesoleva seadustiku § 114 lõigetes 3 ja 4 sätestatud tähtaja möödumist ja tähtaja ennistamise taotlust ei ole esitatud või maa- või linnakohtunik on jätnud tähtaja ennistamata;
(1) Maa- või linnakohtunik võib kohtuistungit korraldamata ja menetlusosalisi välja kutsumata tühistada kohtuvälise menetleja otsuse määrusega ja lõpetada väärteomenetluse üksnes kaebuse põhjal, kui ta leiab, et kohtuvälises menetluses ei ole menetlust lõpetatud väärteomenetlust välistavatel asjaoludel vastavalt käesoleva seadustiku §-le 29.
(1) Maa- või linnakohtunik võib kohtuistungit korraldamata lahendada kaebuse kirjalikus menetluses ja teha lahendi käesoleva seadustiku § 132 sätteid järgides, kui kohus on saatnud kaebuse koopia kohtumenetluse teisele poolele ning selgitanud tema seisukoha kaebuse suhtes ning kohtumenetluse pooled on kaebuses või selle vastuses teatanud, et nad ei soovi kohtuistungist osa võtta.
(2) Kui maa- või linnakohus kirjalikus menetluses leiab, et asi tuleb lahendada kohtuistungil, määrab ta kohtuistungi.
(3) Kui kohtumenetluse pool on koos kaebusega maa- või linnakohtule esitanud uue tõendi, mille kohus vastu võtab, võib asja lahendada kirjalikus menetluses vaid siis, kui kohtumenetluse pooled ei taotle uue tõendi uurimiseks kohtuistungi korraldamist.
§ 121. Kaebuse kohtulikule arutamisele määramine maa- või linnakohtus
(1) Maa- või linnakohtu määruses kaebuse kohtulikule arutamisele määramise kohta märgitakse:
3. jagu Kaebuse kohtulik arutamine maa- ja linnakohtus
(1) Kaebuse kohtulikul arutamisel maa- ja linnakohtus juhindutakse käesoleva seadustiku sätetest, mis reguleerivad väärteoasja arutamist kohtus, arvestades käesoleva peatüki 3. ja 4. jaos sätestatud erisusi.
(2) Maa- või linnakohus arutab väärteoasja täies ulatuses, sõltumata esitatud kaebuse piiridest, kontrollides kohtuvälise menetleja otsuse tegemise aluseks olnud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid.
(1) Kohtumenetluse poole põhjendatud taotlusel võib maa- või linnakohtunik käesoleva seadustiku §-st 42 lähtudes lükata kaebuse arutamise edasi ühel korral kuni üheks kuuks. Samaks tähtajaks võib maa- või linnakohtunik kaebuse arutamise edasi lükata ka juhul, kui kaebust arutades ilmneb vajadus välja nõuda lisatõendeid.
(2) Kaebusest loobumise avaldus esitatakse maa- või linnakohtule kirjalikult või kohtuistungil suuliselt. Kirjalik avaldus lisatakse väärteotoimikusse ning suuline avaldus kantakse kohtuistungi protokolli ja sellele võetakse kaebuse esitanud isiku allkiri.
(4) Kui maa- või linnakohus tuvastab, et on ebaõigesti kohaldatud materiaalõigust või oluliselt rikutud väärteomenetlusõigust, millega on raskendatud menetlusaluse isiku olukorda, ei võta kohus loobumist vastu.
(1) Pärast kõigi asjas olevate tõendite uurimist küsib maa- või linnakohtunik kohtuliku arutamise osalistelt, kas neil on taotlusi.
(3) Pärast taotluste lahendamist lõpetab maa- või linnakohtunik asja kohtuliku uurimise ja avab kohtuvaidluse.
§ 132. Maa- ja linnakohtu lahendid kaebuse lahendamisel
Maa- või linnakohus võib kohtuotsusega:
§ 134. Maa- ja linnakohtu kohtuotsus
(1) Maa- ja linnakohus juhindub kohtuotsust tehes käesoleva seadustiku §-dest 109–111, arvestades käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 ettenähtud erisusi.
(2) Maa- või linnakohtu kohtuotsuse sissejuhatuses märgitakse:
(3) Maa- või linnakohtu kohtuotsuse lõpposas märgitakse käesoleva seadustiku § 132 punktides 1–3 sätestatud lahend.
3) kui kohtumenetluse pool soovib kasutada kassatsiooniõigust, peab ta sellest kirjalikult teatama maa- või linnakohtule seitsme päeva jooksul, alates kohtuotsuse või selle lõpposa kuulutamisest.
(8) Maa- või linnakohtu kohtuotsust ei saa apellatsiooni korras vaidlustada.
(9) Maa- või linnakohtu kohtuotsuse võib vaidlustada kassatsiooni korras käesoleva seadustiku 14. peatüki 1. jao kohaselt.
(1) Kohtumenetluse pooltel on õigus esitada apellatsioon maa- või linnakohtu kohtuotsuse peale, mis on tehtud väärteoasja arutamisel käesoleva seadustiku § 107 lõike 1 kohaselt.
(2) Apellatsiooni ei saa esitada maa- või linnakohtu kohtuotsuse peale, mis on tehtud käesoleva seadustiku § 132 kohaselt kaebust arutades.
(1) Kui kohtumenetluse pool soovib kasutada apellatsiooniõigust, peab ta sellest kirjalikult teatama maa- või linnakohtule seitsme päeva jooksul, alates kohtuotsuse või selle lõpposa kuulutamisest.
(2) Kohtumenetluse poole soovist kasutada apellatsiooniõigust teatab maa- või linnakohus teisele kohtumenetluse poolele kirjalikult.
(3) Apellatsioon esitatakse kohtuotsuse teinud maa- või linnakohtule 15 päeva jooksul, alates päevast, mil maa- või linnakohtu otsus on kohtumenetluse pooltele käesoleva seadustiku § 113 lõike 4 punkti 1 kohaselt kohtus tutvumiseks kättesaadav.
Apellatsioonitähtaja jooksul on väärteotoimik maa- või linnakohtus ja seda ei väljastata. Kohtumenetluse pooled võivad väärteotoimikuga tutvuda ja teha sellest väljakirjutusi või taotleda toimiku materjalidest koopiate tegemist tasu eest.
5) maa- või linnakohtu nimetus, kelle otsuse peale apellatsioon esitatakse, ning otsuse number ja kuupäev;
1) maa- või linnakohtus uuritud tõenditele;
2) tõenditele, mille uurimiseks esitatud taotlus on jäetud maa- või linnakohtus rahuldamata;
3) maa- või linnakohtule esitamata tõenditele, kui põhjendatakse, et neid ei olnud võimalik varem esitada. Kui apellant taotleb maa- või linnakohtus juba üle kuulatud tunnistajate ülekuulamist, peab ta põhjendama, etnendekordusülekuulamine on olulise tähtsusega, ja tasuma tunnistajate kutsumisega seotud kulud.
(1) Maa- või linnakohus saadab apellatsiooni koopiad kohtumenetluse pooltele apellatsiooni kättesaamisest alates kolme päeva jooksul.
(3) Kui apellatsioonitähtaeg on möödunud, saadab maa- või linnakohus apellatsiooni ja väärteotoimiku ringkonnakohtusse.
4) saadab väärteoasja maa- või linnakohtule uueks arutamiseks käesoleva seadustiku §-s 143 sätestatu alusel;
31) apellant ei ole käesoleva seadustiku § 113 lõike 4 punktis 3 ettenähtud tähtaja jooksul teatanud maa- või linnakohtule kirjalikult apellatsiooniõiguse kasutamise soovist;
§ 143. Kohtuotsuse tühistamine eelmenetluses väärteomenetlusõiguse olulise rikkumise tuvastamise korral ja väärteoasja saatmine maa- ja linnakohtule uueks arutamiseks
(1) Ringkonnakohtunik võib kohtuistungit korraldamata ja kohtumenetluse pooli välja kutsumata tühistada maa- või linnakohtu otsuse määrusega üksnes kaebuse põhjal ja saata väärteoasja maa- või linnakohtule asja uueks arutamiseks teises kohtukoosseisus, kui ta tuvastab väärteomenetlusõiguse olulise rikkumise.
(1) Ringkonnakohtunik võib kohtuistungit korraldamata ja menetlusosalisi välja kutsumata tühistada maa- või linnakohtu otsuse määrusega ja lõpetada väärteomenetluse üksnes kaebuse põhjal, kui ta leiab, et menetlust ei ole lõpetatud väärteomenetlust välistavatel asjaoludel vastavalt käesoleva seadustiku §-le 29.
1) jätta maa- või linnakohtu kohtuotsuse muutmata ja apellatsiooni rahuldamata;
2) jätta maa- või linnakohtu kohtuotsuse sisuliselt muutmata, tehes sellesse täpsustusi;
3) muuta maa- või linnakohtu kohtuotsuse põhiosa, jättes välja selles esitatud asjaolusid;
4) tühistada maa- või linnakohtu kohtuotsuse täies ulatuses või osaliselt ja teha uue kohtuotsuse käesoleva seadustiku §-s 151 sätestatu alusel.
1) käesoleva seadustiku §-s 148 sätestatud alustel tühistada maa- või linnakohtu kohtuotsuse ja saata väärteoasja uueks arutamiseks maa- või linnakohtule teises koosseisus;
2) tühistada maa- või linnakohtu kohtuotsuse täies ulatuses või osaliselt ja lõpetada väärteomenetluse käesoleva seadustiku §-s 29 või 30 sätestatu alusel.
Ringkonnakohus tühistab maa- või linnakohtus tehtud otsuse järgmistel alustel:
1) tühistada maa- või linnakohtu kohtuotsuse ja lõpetada väärteomenetluse käesoleva seadustiku §-s 29 või 30 sätestatu alusel;
4) tühistada maa- või linnakohtu kohtuotsuse karistuse osa ja mõista menetlusalusele isikule kergema karistuse.
1) tunnistada menetlusaluse isiku süüdi raskemas väärteos, kui seda tegi maa- või linnakohus, mõistes raskema karistuse või jättes karistuse muutmata;
2) tühistada maa- või linnakohtu otsuse väärteomenetluse lõpetamise kohta ja teha süüdimõistva otsuse;
3) tühistada maa- või linnakohtu otsuse karistuse mõistmise osas ja mõista menetlusalusele isikule raskema karistuse.
§ 152. Väärteoasja saatmine maa- ja linnakohtule uueks arutamiseks
Kui kohtuliku arutamise käigus tuvastatakse väärteomenetlusõiguse oluline rikkumine, mis toob vältimatult kaasa maa- või linnakohtu otsuse tühistamise, teeb ringkonnakohus määruse maa- või linnakohtu otsuse tühistamise ja väärteoasja saatmise kohta maa- või linnakohtule asja uueks arutamiseks teises kohtukoosseisus.
2) maa- või linnakohtu kohtuotsuse apelleeritava osa sisu ja apellandi taotlus.
(4) Kui ringkonnakohus jätab käesoleva seadustiku § 147 lõike 1 punkti 1 või 2 kohaselt maa- või linnakohtu kohtuotsuse muutmata:
1) ei pea ta maa- või linnakohtu kohtuotsuse põhiosa asjaolusid oma kohtuotsuses kordama, kuid vajaduse korral võib lisada oma põhistused;
(1) Pärast kohtuvaidlust teatab kohus kohtulahendi kuulutamise aja või päeva, mil kohtulahend on kohtumenetluse pooltele ringkonnakohtus kättesaadav .
1) kohtumenetluse poolel maa- või linnakohtu otsuse peale, mis on tehtud käesoleva seadustiku §-s 132 sätestatu alusel;
(3) Kassatsiooni esitanud kohtuväline menetleja või kohtumenetluse poolt esindav advokaat on kassatsioonimenetluses kassaator .
(1) Kui kohtumenetluse pool soovib kasutada kassatsiooniõigust, peab ta sellest kirjalikult teatama maa- või linnakohtule või ringkonnakohtule seitsme päeva jooksul, alates kohtuotsuse või selle lõpposa kuulutamisest.
(2) Kohtumenetluse poole soovist kasutada kassatsiooniõigust teatab maa- või linnakohus või ringkonnakohus teisele kohtumenetluse poolele kirjalikult.
(3) Kassatsioon esitatakse kaebuse arutamisel kohtuotsuse teinud maa- või linnakohtule 30 päeva jooksul, alates päevast, mil maa- või linnakohtu kohtuotsus on kohtumenetluse pooltele kohtus tutvumiseks kättesaadav.
(1) Maa- või linnakohtu või ringkonnakohtu kaudu Riigikohtule esitatav kassatsioon vormistatakse masina- või arvutikirjas.
2) vaidlustatava lahendi teinud maa- või linnakohtu või ringkonnakohtu nimetus ning kohtulahendi number ja kuupäev;
(1) Kassatsioonitähtaja jooksul on väärteotoimik maa- või linnakohtus või ringkonnakohtus ja seda ei väljastata.
(2) Kohtumenetluse pooltel on õigus tutvuda väärteotoimikuga maa- või linnakohtus või ringkonnakohtus.
(6) Kui kassatsiooni menetlusse ei võeta, lisatakse kassatsioon ja selle menetlusse võtmata jätmise määrus väärteotoimikusse, mis tagastatakse maa- või linnakohtule. Kassatsiooni menetlusse võtmata jätmisel märgitakse määruses ära kassatsiooni menetlusse võtmata jätmise alus. Määruse koopia saadetakse kassaatorile ja vajadusel kohtumenetluse teisele poolele.
(7) Kassatsiooni menetlusse võtmise korral võib Riigikohus kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse ja ringkonnakohtu kohtuotsuse täitmise osaliselt või täielikult peatada.
§ 161. Kassatsiooni läbi vaatamata jätmine Riigikohtus (õ) 8.03.2006 12:45
4) kassaator ei ole käesoleva seadustiku § 135 lõike 4 punktis 3 ettenähtud tähtaja jooksul teatanud maa- või linnakohtule või ringkonnakohtule kirjalikult kassatsiooniõiguse kasutamise soovist;
(2) Kassatsioonivastusele kirjutab alla kohtuväline menetleja või kohtumenetluse poole advokaadist esindaja .
(3) Kui kassaator, kohtuväline menetleja ja teiste kohtumenetluse poolte advokaatidest esindajad on kutse kätte saanud, ei takista nende ilmumata jäämine asja arutamist .
1) jätta kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse muutmata ja kassatsiooni rahuldamata;
2) jätta kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse sisuliselt muutmata, tehes sellesse täpsustusi;
3) muuta kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse põhiosa, jättes välja selles esitatud asjaolusid;
4) tühistada kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse ja lõpetada väärteomenetluse Riigikohtu otsusega käesoleva seadustiku §-s 29 või 30 sätestatu kohaselt;
5) tühistada ringkonnakohtu kohtuotsuse ja jõustada maa- või linnakohtu kohtuotsuse, raskendamata süüdlase olukorda;
6) tühistada maa- või linnakohtu lahendi ja jõustada kohtuvälise menetleja otsuse, raskendamata süüdlase olukorda;
7) tühistada kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse täielikult või osaliselt ja saata väärteoasja uueks arutamiseks kohtule, kes on materiaalõigust ebaõigesti kohaldanud või väärteomenetlusõigust oluliselt rikkunud;
8) tühistada kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel tehtud maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse täielikult või osaliselt ja teha täiendavalt tõendeid kogumata uue otsuse, mis ei raskenda süüdlase olukorda.
(4) Kui Riigikohus jätab vastavalt käesoleva seadustiku § 174 punktidele 1 ja 2 maa- või linnakohtu kohtuotsuse või ringkonnakohtu kohtuotsuse muutmata:
1) ei pea ta oma otsuses maa- või linnakohtu või ringkonnakohtu kohtuotsuse põhiosa asjaolusid kordama, kuid võib lisada oma põhjendused;
1) maa- ja linnakohus ning ringkonnakohus sama väärteoasja arutades;
6) [kehtetu - RT I 2003, 83, 557 - jõust. 01.01.2004]
§ 188. Kohtumenetlus maa- ja linnakohtus ning ringkonnakohtus pärast väärteoasja teistmist
(1) Pärast väärteoasja teistmist toimub kohtumenetlus maa- ja linnakohtus ning ringkonnakohtus üldkorras.
4) menetlustähtaja ennistamata jätmise või ennistamise määrus;
9) ekspertiisimäärus;[Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 25. 03. 2004. a kohtuotsus nr 3-4-1-1-04 tunnistab punkti 10 põhiseadusega vastuolus olevat osas, milles see säte välistab määruskaebuse esitamise kaebemenetluses maa- või linnakohtus tehtava kaebuse läbi vaatamata jätmise määruse peale]
10) kaebemenetluses maa- või linnakohtus kaebuse või ringkonnakohtus apellatsiooni käiguta jätmise määrus;
[RT III 2004, 9, 96 - jõust. 25.03.2004]
(2) Maa- või linnakohtu kohtuniku määruse peale esitatud määruskaebuse vaatab läbi ringkonnakohtu kohtunik ainuisikuliselt.
(2) Kui kohtuvälise menetleja otsuse peale on esitatud kaebus maa- või linnakohtule või kohtuotsuse peale on esitatud apellatsioon või kassatsioon ainult ühe menetlusaluse isiku suhtes, pööratakse teiste menetlusaluste isikute suhtes kohtuvälise menetleja otsus või kohtuotsus täitmisele.
(2) Esimese astme kohtu jõustunud kohtuotsuse ja määruse pöörab täitmisele kohtulahendi teinud maa- või linnakohus.
(3) Apellatsiooni või kassatsioonikohtu jõustunud kohtuotsuse ja määruse pöörab täitmisele samas väärteoasjas esmakordselt kohtulahendi teinud maa- või linnakohus.
§ 204. Kohtuvälise menetleja otsusega määratud ja kohtuotsusega mõistetud rahatrahvi täitmisele pööramise kord
(1) Kohtuvälise menetleja otsus või kohtuotsus rahatrahvi kohaldamise kohta loetakse täidetuks ja otsust täitmisele ei pöörata, kui:
2) süüdlane on tasunud rahatrahvi täies ulatuses 15 päeva jooksul, alates päevast, mil üldmenetluses käesoleva seadustiku § 73 lõike 1 punkti 1 kohaselt tehtud kohtuvälise menetleja otsus on menetlusosalistele kohtuvälise menetleja juures kättesaadav;
3) süüdlane on tasunud rahatrahvi täies ulatuses kohtuotsuse peale edasikaebamise tähtaja jooksul.
(2) Kui kohtuotsusega või kohtuvälise menetleja otsusega kohaldatud rahatrahvi ei ole tasutud, pööratakse lahend viivitamata täitmisele käesoleva seadustiku §-s 201 sätestatud tähtajast alates. Lahendit vastavalt käesoleva seadustiku §-le 202 täitmisele pöörav menetleja saadab lahendi koopia kaaskirjaga kohtutäiturile, märkides lahendile selle jõustumise kuupäeva.
(1) Kui kohtuotsuse täitmist ei ole edasi lükatud vastavalt käesoleva seadustiku §-le 209 ja süüdlane oli kohtumenetluse ajaks kinni peetud, pöörab kohtuotsust täitmisele pöörav maa- või linnakohtunik kohtuotsuse aresti mõistmise kohta täitmisele viivitamatult pärast selle tegemist. Kohtuotsuse koopia märkega selle jõustumise kohta saadetakse kohtuotsuse teinud kohtu asukohajärgsele või süüdlase elukohajärgsele arestimajale või ajateenijale mõistetud aresti puhul garnisoni arestimajale.
(2) Kui kohtuotsuse täitmist ei ole edasi lükatud vastavalt käesoleva seadustiku §-le 209 ja süüdlane ei olnud kohtumenetluse ajaks kinni peetud, saadab kohtulahendit täitmisele pöörav maa- või linnakohus süüdlasele määruse, mis ajaks ja millisesse arestimajja ta peab karistuse kandmiseks ilmuma. Määruse koopia ja kohtuotsuse koopia märkega selle jõustumise kuupäeva kohta saadetakse karistuse kandmiseks määratud arestimajale.
(4) Kui süüdlane ei ilmu määratud ajaks aresti kandmisele arestimajja, teatab arestimaja sellest aresti täitmisele pööranud kohtule. Sel juhul teeb maa- või linnakohtunik määruse süüdlase sundtoomise kohta arestimajja.
(1) Kui isikult, kelle suhtes on väärteomenetlus lõpetatud, on ära v��etud dokumente või asju, saadab kohtuotsust täitmisele pöörav maa- või linnakohus jõustunud lahendi asjaomasele asutusele nende dokumentide või asjade tagastamiseks omanikule või seadusjärgsele valdajale.
(1) Kui on asjaolusid, mille tõttu ei ole viivitamatult võimalik täita väärteo eest karistusena kohaldatud aresti, võib lahendit täitmisele pöörav maa- või linnakohus süüdlase avalduse alusel oma määrusega aresti täitmisele pööramise edasi lükata, märkides määruses edasilükkamise alguse ja lõpu kuupäeva.
(2) Kui on asjaolusid, mille tõttu ei ole viivitamatult võimalik täita väärteo eest karistusena kohaldatud rahatrahvi, võib lahendit täitmisele pöörav maa- või linnakohus või kohtuväline menetleja süüdlase avalduse alusel oma määrusega rahatrahvi täitmisele pööramise edasi lükata, märkides määruses edasilükkamise alguse ja lõpu kuupäeva.
§ 210. [Kehtetu - RT I 2004, 46, 329 - jõust. 01.07.2004]
(1) Maa- või linnakohus teeb karistust täitva kohtutäituri avalduse alusel määruse rahatrahvi asendamise kohta arestiga vastavalt karistusseadustiku §-le 72, kui süüdlane ei ole rahatrahvi tervikuna määratud tähtajaks tasunud või osastatud rahatrahvi maksmise tähtaega ei järgita, rahatrahvi täitmise tähtaega ei ole pikendatud ja süüdlasel ei ole vara, millele sissenõuet pöörata.
(3) Kui rahatrahvi asendamine arestiga ei ole mingil põhjusel võimalik või süüdlane on enne asendusaresti kohaldamist rahatrahvi tasunud, teeb maa- või linnakohus määruse, milles jätab kohtutäituri avalduse rahatrahvi asendamise kohta arestiga rahuldamata.
(1) Käesolevas peatükis reguleerimata küsimused ning muud kohtuvälise menetleja lahendi või kohtulahendi täitmisel ilmnevad kahtlused ja ebaselgused lahendab lahendi teinud kohus või kohtuväline menetleja või lahendit või kohtulahendit täitmisele pööranud kohtuväline menetleja või maa- või linnakohtu kohtunik oma määrusega menetlusosalisi kohtusse kutsumata kirjalikus menetluses.
Väärteomenetluse seadustiku § 161 pealkirjas viidud sisse "Kriminaalmenetluse koodeksi, karistusseadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadusega" tehtud muudatus.


text:
3-2-1-109-15 Riigikohus 04.11.2015
Analoogilist sätet VÕS § 286 lg-le 2, mis võimaldanuks üürnikul esitada lepinguvälise kulutuste hüvitamise nõude, enne 1. juulit 2002 ei kehtinud. Üürniku (rentniku) poolt üüriesemele (rendiesemele) tehtavate kulutuste hüvitamist reguleerisid TsK § 297 lg 1 ja RenS § 12 lg 1. VÕSRS §-de 21 ja 23 järgi kohaldatakse võlaõigusseaduses käsundita asjaajamise ja alusetu rikastumise kohta sätestatut juhul, kui käsundita asjaajamine või alusetu rikastumine toimus pärast 1. juulit 2002 (vt Riigikohtu 19. veebruari 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-179-13, p 22). (p 17)
3-2-1-24-11 Riigikohus 04.05.2011
Olukorras, kus võlgnik taotleb VÕS § 113 lg 8 ja § 162 järgi viivise vähendamist esimest korda alles apellatsioonkaebuses, saaks ringkonnakohus viivise suurust vähendama asuda alles siis, kui esinevad TsMS § 652 lg-s 3 toodud asjaolud ja kui võlgnik uue asjaolu lubatavust TsMS § 652 lg 4 kohaselt kaebuses põhjendab (vt Riigikohtu 13. aprilli 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-11-11, p 13).
Kohus ei vähenda viivist VÕS § 113 lg 8 ja § 162 järgi omal algatusel, vaid üksnes võlgniku taotlusel (vt Riigikohtu 26. detsembri 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-128-07, p 17). Nõudes viivise vähendamist, peab võlgnik tooma esile asjaolud, mis annaksid alust VÕS § 113 lg 8 ja § 162 lg 1 alusel viivist vähendada. Olukorras, kus võlgnik taotleb viivise vähendamist esimest korda alles apellatsioonkaebuses, saaks ringkonnakohus viivise suurust vähendama asuda alles siis, kui esinevad TsMS § 652 lg-s 3 toodud asjaolud ja kui võlgnik uue asjaolu lubatavust TsMS § 652 lg 4 kohaselt kaebuses põhjendab (vt Riigikohtu 13. aprilli 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-11-11, p 13).
Kui rendi suurus on kokku lepitud kaubavoost mittesõltuva fikseeritud rendina, millele lisandub täiendav tasu sõltuvalt kaubavoost, siis kannab rentnik eelduslikult kaubavoo muutumise riisikot VÕS § 97 lg 2 p 3 järgi.
3-2-1-26-06 Riigikohus 28.04.2006
Kuna põhjusliku seose tõendamiskoormis on hagejal e kahjustatud isikul, on tema kohustuseks tõendada, et kahju tekkis kostjast tulenevatest asjaoludest.
Tulenevalt RenS § 7 lg-st 2 ja SadS § 12 lg 1 p-st 1 tuleb hüdrotehniliste ehitiste hulka lugeda ka sadama alal laevade kinnitamiseks ettenähtud poiankur.
Kuna põhjusliku seose tõendamiskoormis on kahju saajal, on tema kohustuseks tõendada, et kahju tekkis kostjast tulenevatest asjaoludest.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-41-05.
3-2-1-137-05 Riigikohus 21.12.2005
Ringkonnakohus peab otsuse tegemisel juhinduma lisaks TsMS § 330 lg-le 4 ka TsMS § 231 lg-le 4, mille kohaselt kohus peab otsuses põhjendama ning märkima tuvastatud asjaolud, nendest tehtud järeldused ja tõendid, millele on rajatud kohtu järeldused.
Valduse rikkumise korral võib valdaja kahjuks olla ka tulu vähenemine, mis oli tingitud kaotatud valdusega kaasnenud kasutusõiguse väärtusest. Kaotatud kasutuseelise hüvitamist saab nõuda ajani, mil valdus oleks kestnud, kui seda poleks rikutud. Tähtsust ei oma asjaolu, et valdaja ei tegutse pärast rendilepingu lõppemist enam samal tegevusalal, oluline on see, kas valdaja oleks tegevusala muutnud ka rendilepingu kestmise ajal. Vt ka Riigikohtu tsiviilkolleegiumi lahend nr 3-2-1-64-05.
Rendilepingu rikkumisel omaniku poolt saab rentnik kahju saamata jäänud tulu näol nõuda üksnes ajavahemiku eest, mis isikul mõistlikult tegutsedes pidi kuluma selleks, et alustada tegevust mujal ruumides.
Lepingu rikkumise korral on kahju hüvitamise eesmärgiks kahju kandnud isiku asetamine olukorda, milles ta oleks olnud, kui lepingut ei oleks rikutud, kusjuures kahju hüvitamine ei tohi olla kannatanu rikastumise allikaks. Kahju hüvitamise eesmärgiks ei ole kohustust rikkunud poole karistamine.
Kahjuhüvitisnõude kontrollimine kahju hüvitamise eesmärgi kaudu tähendab põhjusliku seose olemasolu tuvastamist. Põhjusliku seose olemasolu tuleb kontrollida ka juhul, kui isik rikkus kohustust tahtlikult.
3-2-1-124-02 Riigikohus 12.11.2002
TsMS § 113 lg 1 järgi on seadusandja tõendi jõu andnud vaid poole seadusliku esindaja seletustele. Lepingulise esindaja seletustel tõendi jõudu pole.
Apellatsioonikohus pole vastanud apellatsioonkaebuse väitele, mistõttu on rikutud TsMS § 330 lg-s 6 sätestatut ja see rikkumine või kaasa tuua ebaõige kohtulahendi.
Kui rendileandja ei täida temal lasuvat vara remondikohustust, tekkisid tema asemel remondi teinud rentnikul RenS § 10 lg-s 3 sätestatud õigused juhul, kui rentnik teeb teatud kindlad remonditööd, mille tegemise kohustuse oli endale lepinguga võtnud rendileandja või kui rentnik teeb hädavajaliku remondi, kusjuures selle tegemise üle rendlileandja ei otsusta ning tema kooskõlastust siinkohal vaja pole.
3-2-1-77-02 Riigikohus 09.09.2002
TsK § 246 kohustas müüjat teatama ostjale kolmandate isikute kõikidest õigustest müüdavale asjale. 01.09.1994 kuni 30.06.2002 kehtinud TsÜS § 108 lg 1 sätestas kohustuse toimida tsiviilõiguste teostamisel ja tsiviilkohustuste kandmisel heas usus. Sellest tuleneb, et müüja peab informeerima ostjat kõigist asjaoludest, mille vastu võib eeldada ostja mõistlikku huvi.
TsMS § 82, mille eesmärgiks on menetluse kiirendamine, võimaldab põhihagi menetluses kostjana osaleva isiku nõudel välja mõista ka kahju, mis tal tekib tulevikus samas asjas tehtud kohtuotsuse täitmisest.
Tulenevalt TsK §-st 246 ja 01.09.1994 kuni 30.06.2002 kehtinud TsÜS § 108 lg-st 1 tuleb ostjat informeerida kolmandate isikute kõikidest õigustest müüdava asja suhtes, mis kahjustavad või võivad kahjustada ostja valdamis-, kasutamis- ja käsutamisõigust, samuti asjaoludest, mis mõistlikult eeldades on ostja jaoks olulised. Seega on rendile antud asja müüjal kohustus informeerida ostjat rendile antud varale tehtud parendustest ja selleks antud nõusolekust ning ei piisa ostja teavitamisest ainult vara suhtes sõlmitud rendilepingust.
Renditud vara parendamisest võivad rentnikul tekkida erinevad nõuded, järelikult on mõistlik eeldada ostja huvi selle vastu, kas rentnik on müüdavat vara parendanud ja kas selleks on rendileandja luba. Seega tulenevalt TsK §-st 246 ja 01.09.1994 kuni 30.06.2002 kehtinud TsÜS § 108 lg-st 1 on rendile antud asja müüjal kohustus informeerida ostjat nimetatud asjaoludest ning ei piisa ostja teavitamisest ainult vara suhtes sõlmitud rendilepingust.
3-2-1-55-02 Riigikohus 08.05.2002
Rendilepingu p 4.1.7. järgi maksab rentnik rendileandjale amortisatsiooniraha ja korraldab vara parenduste tegemise amortisatsiooniraha ulatuses. Rentnik ei täitnud lepingust tulenevaid kohustusi, ringkonnakohtu tõlgenduse järgi oli leping suunatud sellele, et tegelikult raha tasumist ei toimugi. Lepingu tõlgendamisel tuleb lähtuda TsÜS § 64 lg-st 1 ja arvestada TsÜS § 108 lg-s 1 sätestatut. Ringkonnakohtu tõlgendus neile nõuetele ei vasta.
Enne tehingu (rendileping) sõlmimist ei osalenud äriühingu juhatuse liige (ametiisik KVS § 4 mõttes) otsuse tegemisel seoses äriühingu tervikvarade rendileandmisega, mistõttu tema tegevuses ei esinenud huvide konflikti KVS § 25 lg 1 p 4 mõttes.
Hageja ei taotlenud rendilepingu ennetähtaegset lõpetamist lepingu p.9.2.2 ja RenS § 18 p 2 alusel seetõttu, et rentnik ei ole tasunud lepingu p-s 4.1.7. märgitud amortisatsiooniraha ja halvendas sellega renditud vara seisundit. Maakohus väljus hagi piiridest rahuldades hageja nõude tuginedes asjaoludele, mida pooled ei olnud esitanud.
3-2-1-35-02 Riigikohus 24.04.2002
Apellatsioonikohus on ekslikult leidnud, et vara saab ebaseaduslikust valdusest välja nõuda vaid omanik. RenS § 24 lg 1 kohaselt tagatakse rentnikule tema õiguste kaitse renditud varale omaniku õiguste kaitsega samadel alustel.
3-2-1-124-01 Riigikohus 16.10.2001
Rendilepingu lõppemisel rentniku poolt renditud vara väljaostmise tõttu ei ole rendileandjal seadusest tulenevat kohustust parendusteks tehtud vajalike kulutuste hüvitamiseks RenS § 12 lg 1 järgi.
3-2-1-102-01 Riigikohus 27.09.2001
Apellatsioonikohtu otsusest ei selgu, kuidas muutus elamu rentnik elamu omanikuga sõlmitud rendilepingu järgi elamu omaniku ja üürniku vahelises üürisuhtes üürileandjaks. Asja uuel arutamisel tuleb lahendada küsimus, kas hageja õigus nõuda üüri on tekkinud: üürileandjaks olekust, nõudeõiguse loovutamisest, millestki muust või pole hagejal seada õigust. Kohtuotsus on vastuolus vastuolus TsMS §-ga 330 lg 4 nõuetega.
3-2-1-26-01 Riigikohus 07.04.2001
Apellatsioonikohus rikkus TsMS §-s 228 sätestatut, mille kohaselt otsuse tegemisel tõendeid hinnates tuleb otsustada, mis asjaolud on tuvastatud ja millist seadust või seaduse alusel antud õigusakti tuleb asjas kohaldada. Kohus teeb otsuse kõigi nõuete kohta.
Hagiavalduse sisunõuded TsMS § 147 lg 1 p 4 järgi kohustavad hagis märkima hageja selgelt väljendatud nõude. Erinevate funktsioonidega ruumide rentimisest tulenevas vaidluses nõude esitamisel tuleb jälgida, et ruumide eristus vastaks projektdokumentatsioonis märgitule, vältimaks arusaamatust, et eri dokumentides nimetatakse ühte ja sama pinda erinevalt. Samuti tuleb nõuete nimetamisel olla ühtviisi järjekindel hagiavaldusest kuni kohtuotsuseni.
Kohtuotsus ei vasta TsMS § 330 lg 4 sätestatud nõuetele, mille kohaselt märgitakse kohtuotsuse põhjendavas osas ringkonnakohtu tuvastatud asjaolud ja nendest tehtud järeldused, tõendid, millele on rajatud kohtu järeldused, ning seadused, mida ringkonnakohus kohaldas.
Kohtul tuleb lahendada rentniku nõue rendilepingu objekti üleandmise ja makstud rendi tagasisaamise nõudes arvestades RenS § 7 lg 3.
Rendilepingu objekti (fuajee) kasutamine rentniku poolt oli takistatud, kuna rendileandja kasutas seda oma asjade hoiupaigana. Kui pooled pole lepingus kokku leppinud selle ruumi rentimist teistsugustel tingimustel, siis RenS § 7 lg 1 kohaselt pidi rendile andja vara rentnikule üle andma selle otstarbele vastavas seisundis s.o fuajeena.
3-2-1-39-00 Riigikohus 27.03.2000
Renditud vara omandiõiguse üleminekul teisele isikule asub uus omanik rendilepingus esialgse rendileandja asemele, omandades kõik lepingujärgsed õigused ja kohustused, mis omandiõiguse üleminekul olid esialgsel rendileandjal.
3-2-1-124-97 Riigikohus 30.10.1997
Vabariigi Valitsuse 21.01.1991 määruse nr 17 Rendisuhete kohta p 3.2. kohaselt võis riigiettevõtte struktuuri- ja allüksuse vara tervikuna (tervikvara) rentimisel rendileandjaks olla ettevõtte haldusnõukogu või juhatus olenevalt ettevõtte liigist. Kuna leping ei vastanud puuduste tõttu subjektsuses seaduse nõuetele, siis oli ta tühine.

matches:
Riigikohus
§ 286
§ 297
§ 12
Riigikohus
§ 113
§ 162
§ 652
§ 652
Kohus
§ 113
§ 162
§ 113
§ 162
§ 652
§ 652
§ 97
Riigikohus
§ 7
§ 12
Riigikohus
§ 330
§ 231
kohus
Riigikohus
§ 113
§ 330
§ 10
Riigikohus
§ 246
§ 108
§ 82
§ 108
§ 108
Riigikohus
§ 64
§ 108
§ 4
§ 25
§ 18
Riigikohus
§ 24
Riigikohus
§ 12
Riigikohus
Riigikohus
Kohus
§ 147
§ 330
§ 7
§ 7
Riigikohus
Riigikohus