2) taotleja tegeles taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaastal puiduliste metsandussaaduste töötlemise või metsa majandamisega ning nimetatud tegevuste käive oli taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaasta aastakäibest vähemalt 50%;
5) taotleja võlakordaja ehk võõrkapitali osakaalu näitaja, mille arvutamisel jagatakse lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani D-osa real 2.3 märgitud taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaasta kohta märgitud lühiajaliste ja pikakajaliste kohustuste summa äriplaani real 2.6 märgitud omakapitali summaga, ei olnud taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaastal suurem kui 2,3;
6) taotleja maksevõime näitaja, mille arvutamisel jagatakse lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani D-osa real 2.4 märgitud taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaasta kohta märgitud käibevara summa äriplaani real 2.1 märgitud lühiajaliste kohustuste summaga, oli taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaastal suurem kui 1;
7) taotlejal ei ole taotluse esitamise ajal riikliku maksu maksuvõlga või tema riikliku maksu maksuvõla tasumine on ajatatud. Maksuvõla tasumise ajatamise korral peavad maksud olema tasutud ajakava kohaselt;
11) raietehnika, vintsi, tõstuki, laasimis- või järkamisseadme ostmiseks toetuse taotlemise korral ei ole taotleja omandis metsamaad, kuid taotleja omandis on selline masin või seade või taotleja taotleb toetust sellise masina või seadme ostmiseks, millega on võimalik anda puidulistele metsandussaadustele lisandväärtust.
Toetust võib taotleda puidu kui toormaterjali töötlemiseks järgmiste tegevuste kohta:
5) patent või kasulik mudel ostetakse selle omanikult turutingimustel ja litsentseeritud leiutis on lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani oluline osa;
6) litsents ostetakse patendi või kasuliku mudeli omanikult turutingimustel ja litsentseeritud leiutis on lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani oluline osa;
1) tselluloosi, puitmassi, paberi, spooni, vineeri, puitkiud-, puitlaastplaatide ja muude puidupõhiste plaatide tootmiseks kasutatava masina või seadme ostmiseks ning nimetatud toodete valmistamiseks vajaliku automaatika- või infotehnoloogilise seadme ostmise, paigaldamise ja rakendamise kulud;
10) elektripaigaldise ostmise kulud juhul, kui toetust ei taotleta § 4 punktides 1 ja 2 nimetatud masina või seadme ostmiseks ja kui elektripaigaldise olemasolu ei ole nõutud nimetatud masina või seadme või automaatika- või infotehnoloogilise seadme paigaldus- või kasutusjuhendis;
13) ehitusgeoloogilise ja -geodeetilise töö, projekteerimistöö, lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani ning lisas 2 toodud vormi kohase taotluse koostamiseks tellitud töö ja teenuse ning turu-uuringu tegemise kulud;
14) veovahendi ja selle haagise ostmise kulud, välja arvatud veovahendile paigaldatava sellise seadme või spetsiaalse haagise ostmise kulud, mille eripära tuleneb taotleja töödeldavast tootest;
24) paragrahvi 4 punktis 1 nimetatud tegevuse puhul kasutatud masina ja seadme ostmiseks tehtud kulutused, kui masin või seade on toodetud rohkem kui kolm aastat tagasi ning selle ostmiseks on kasutatud toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi ning nimetud masina või seadme hind ületab selle turuväärtust ja on uue samaväärse masina või seadme hinnast kõrgem;
25) paragrahvi 4 punktis 2 nimetatud tegevuse puhul kasutatud seadme ostmise, paigaldamise ja rakendamise kulud;
(1) Toetust antakse § 4 punktides 1, 2 ja 5 nimetatud tegevuste puhul kuni 50% investeeringuobjekti abikõlbliku kulu maksumusest.
(2) Toetust antakse § 4 punktides 3 ja 4 nimetatud tegevuste puhul investeeringuobjekti abikõlbliku kulu maksumusest kuni:
2) 45%, kui leiutist ei loodud rakendusuuringu käigus.
(1) Taotleja esitab toetuse taotlemiseks selleks ettenähtud tähtajal PRIA-le kavandatava investeeringuobjekti asukohajärgses piirkonnas taotluste vastuvõtmiseks volitatud ametniku kaudu lisas 2 toodud vormi kohase taotluse ja lisas 1 toodud vormi kohase äriplaani ning neis esitatud andmeid tõendavad dokumendid.
4) kui taotleja on põllumajandusministri 9. novembri 2007. a määruse nr 128 «Mikropõllumajandusettevõtte arendamise investeeringutoetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord» § 4 lõigete 1–3 tähenduses noor ettevõtja (edaspidi noor ettevõtja) ja soovib, et võrdsete näitajatega taotluste puhul eelistatakse tema taotlust, siis lisab ta punktis 3 nimetatud nimekirjale kõikide osanike, aktsionäride või liikmete ja liikmete puhul osanike või aktsionäride andmetele nende isikukoodi või nende puudumise korral nende sünniajad.
3) füüsilisest isikust ettevõtja puhul taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaasta bilansi ja kasumiaruande ärakiri või «Raamatupidamise seaduse» kohaselt kassapõhist raamatupidamise arvestust pidava füüsilisest isikust ettevõtja puhul taotluse esitamise aastale vahetult eelnenud majandusaasta raamatupidamisregistrite alusel koostatud koonddokument tulude ja kulude kohta, sealhulgas majandusaasta bilanss ja kasumiaruanne või koonddokument tulude ja kulude kohta, mis kajastab taotleja tegevust vähemalt kuue kuu jooksul.
(1) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab toetuse rahastamise eelarve, hindab PRIA nõuetele vastavaid taotlusi lisas 4 toodud hindamiskriteeriumide põhjal, andes taotlusele hindepunkte lisa 4 kohaselt, ja täidab lisas 5 toodud vormi kohase hindamislehe iga taotleja kohta.
(2) Lisas 1 toodud vormi kohaste äriplaanide kohta annab arvamuse põllumajandusministri moodustatud metsanduse ning majanduse eriala spetsialistidest koosnev hindamiskomisjon (edaspidi komisjon).
(3) PRIA esitab äriplaanide ärakirjad Põllumajandusministeeriumile 10 tööpäeva jooksul arvates taotluse esitamise tähtpäevast väljastusteatega tähtkirjaga.
(4) PRIA esitab Põllumajandusministeeriumile nende taotlejate nimekirja, kelle taotlus vastab nõuetele, 65 tööpäeva jooksul arvates taotluse esitamise tähtpäevast väljastusteatega tähtkirjaga.
(5) Komisjoni istung toimub 15 tööpäeva jooksul arvates lõikes 4 nimetatud taotlejate nimekirja saamisest. Komisjoni liige hindab lisas 1 toodud vormi kohaseid äriplaane lisas 4 toodud hindamiskriteeriumide põhjal, andes äriplaanile hindepunkte lisa 4 kohaselt, ja täidab lisas 6 toodud vormi kohase hindamislehe iga taotleja kohta.
(6) Põllumajandusministeerium edastab komisjoni arvamusena hindamislehed PRIA-le viie tööpäeva jooksul arvates lõikes 5 nimetatud äriplaanide hindamisest väljastusteatega tähtkirjaga.
(7) Taotluste paremusjärjestuse moodustamiseks liidab PRIA lõigetes 1 ja 5 nimetatud hindamiste tulemuste põhjal saadud hindepunktid kokku.
(9) Võrdsete näitajatega taotluste puhul eelistatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 457 lõike 2 alusel taotlust, mille on esitanud noor ettevõtja või milles taotletav toetuse summa on väiksem.
(4) PRIA teeb lõigetes 1 ja 2 nimetatud taotluse rahuldamise otsuse, lõikes 3 nimetatud taotluse osalise rahuldamise otsuse või «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 457 lõike 5 või 6 alusel taotluse rahuldamata jätmise otsuse 95 tööpäeva jooksul alates taotluse esitamise tähtpäevast.
1) paragrahvi 4 punktides 1 ja 2 nimetatud tegevuste puhul kuni neljas osas ühe taotluse kohta kahe aasta jooksul arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest;
2) paragrahvi 4 punktis 3 nimetatud tegevuse puhul kuni kahes osas ühe taotluse kohta viie aasta jooksul arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest;
3) paragrahvi 4 punktides 4 ja 5 nimetatud tegevuste puhul ühes osas ühe taotluse kohta kahe aasta jooksul arvates PRIA poolt taotluse rahuldamise otsuse tegemisest.
Paragrahvi 4 punktis 3 nimetatud tegevuse puhul saab toetust taotleda kuni 2010. aasta 31. detsembrini.
Maaelu- ja kalanduspoliitika asekantsler


Sotsiaalministri 26. septembri 2002. a määruse nr 114 "Töövõimetuslehe registreerimise ja väljaandmise tingimused ja kord ning töövõimetuslehe vormid" muutmine – Riigi Teataja
Sotsiaalministri 26. septembri 2002. a määruse nr 114 "Töövõimetuslehe registreerimise ja väljaandmise tingimused ja kord ning töövõimetuslehe vormid" muutmine
RTL 2003, 75, 1102
Vastu võetud 17.06.2003 nr 83
Määrus kehtestatakse «Ravikindlustuse seaduse» (RT I 2002, 62, 377; 2003, 20, 116) § 52 lõike 4 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 26. septembri 2002. a määruses nr 114 «Töövõimetuslehe registreerimise ja väljaandmise tingimused ja kord ning töövõimetuslehe vormid» (RTL 2002, 115, 1660) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõikest 3 jäetakse välja teine lause;
« § 3. Töövõimetuslehe plank
(3) Töövõimetuslehe plangi vorm avaldatakse Eesti Haigekassa Interneti-koduleheküljel.»;
3) paragrahvi 4 lõiked 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks;
4) paragrahvi 5 lõike 12 esimesest lausest jäetakse välja tekst «, seeria»;
5) paragrahvi 7 lõiked 3 ja 4 sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Sünnitusleht kirjutatakse rasedale välja vähemalt 30 kalendripäeva enne arsti määratud eeldatavat sünnitamiskuupäeva 140 kalendripäevaks. Kui raseda töö- või teenistuskohustusi on raseduse ajal kergendatud, kirjutatakse talle sünnitusleht välja vähemalt 70 kalendripäeva enne arsti määratud eeldatavat sünnitamiskuupäeva 140 kalendripäevaks.
(4) Sünnituslehe kestus väheneb nende päevade võrra, mille võrra sünnitusleht kirjutati rasedale välja käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud tähtaegadest hiljem.»;
6) paragrahvi 7 lõiked 7 ja 9 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 7 lõige 8 sõnastatakse järgmiselt:
« (8) Varem kui 30 kalendripäeva enne arsti määratud eeldatavat sünnitamiskuupäeva toimunud sünnituse korral, kui rasedus on kestnud üle 28 nädala, kirjutatakse sünnitusleht välja alates sünnitamise päevast 140 kalendripäevaks, tüsistustega sünnituse või mitmikute sünni korral 154 kalendripäevaks.»;
8) paragrahv 10 sõnastatakse järgmiselt:
« § 10. Töövõimetuslehe vormistamine
(3) Töövõimetusleht antakse kindlustatud isikule esitamiseks tööandjale ja haigekassale. Kui kindlustatud isikul on mitu tööandjat, väljastatakse teisele tööandjale esitamiseks koopia töövõimetuslehest või tõend, millel on toodud käesoleva paragrahvi lõikes 1 viidatud kanded.
(4) Tööandja ja kindlustatud isik teevad töövõimetuslehel käesoleva paragrahvi lõikega 6 andmeväljadele kehtestatud nõuete kohased kanded.
Lapsendamisleht Märgitakse tähisega «x» vastavalt töövõimetuslehe liigile.
Järg Märgitakse tähisega «×» vastavalt sellele, kas töövõimetusleht antakse välja esmase või järgnevana.
Esmase lehe väljastamise kuupäev Järgneva töövõimetuslehe korral märgitakse esmase töövõimetuslehe väljakirjutamise kuupäev (pp.kk.aaaa).
Perekonnanimi Märgitakse kindlustatud isiku, kellele töövõimetusleht välja kirjutatakse, isikukood, eesnimi ja perekonnanimi, mille järgi ta on kantud haigekassa ravikindlustuse andmekogusse.
Perekonnanimi Hoolduslehe korral märgitakse põetatava/hooldatava isikukood, eesnimi ja perekonnanimi.
Tööst vabastamise põhjus Märgitakse üks töövabastuse põhjus numbri ja sõnadega vastavalt järgmisele loendile:
15. rasedus- ja sünnituspuhkus (sh mitmikute ja tüsistunud sünnituse korral lisapuhkus);
17. üleviimine teisele tööle;
18. liiklusvigastuse tagajärjel tekkinud tüsistus/haigestumine.
Ravi liik Märgitakse ravi liik lühendiga vastavalt järgmisele loendile:
A – ambulatoorne päevaravi,
Vastuvõtule mitteilmumine Märgitakse ravi eiramise kuupäev (pp.kk.aaaa) ja tähisega «×» ravi eiramise asjaolu vastavalt loendile.
Otsus lehe lõpetamisel Märgitakse töövõimetuslehe lõpetamise otsus numbri ja sõnadega vastavalt järgmisele loendile:
Põhipalk töövabastuse alguspäevale eelnenud päeval Märgitakse põhipalga suurus kroonides esmasele töövõimetuslehele märgitud töövabastuse alguspäevale eelnenud päeval, kui:
2) kindlustatud isiku kehtiva põhipalga ja arvu 30 jagatis on suurem eelmise kalendriaasta keskmisest tulust, kuid ei ületa Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäära ja arvu 30 jagatist või
Tööõnnetuse toimumise / kutsehaigestumise kuupäev Märgitakse tööõnnetuse või kutsehaigestumise raportis märgitud tööõnnetuse toimumise kuupäev või kutsehaigestumise kuupäev (pp.kk.aaaa).
Puudub õigus hüvitisele perioodil Märgitakse perioodi, millal kindlustatud isikul puudub «Ravikindlustuse seaduse» § 60 lõikest 2 või 4 või § 61 lõikest 2 tulenevalt õigus saada hüvitist, alguse ja lõpu kuupäevad (pp.kk.aaaa).
Osaliselt tasustatav puhkus
Hooldusleht põhi- või lisapuhkuse ajal
Muu põhjus Loendis märgitakse tähisega «×» põhjus, miks kindlustatud isikul puudub «Ravikindlustuse seaduse» § 60 lõikest 2 või 4 või § 61 lõikest 2 tulenevalt õigus saada hüvitist või kirjeldatakse loendis nimetamata juhul lühidalt muud tööandjale teadaolevat põhjust.
9) lisatakse § 12 järgmises sõnastuses:
« § 12. Töövõimetuslehe plankide kehtivus
Käesoleva määruse lisades 1 ja 2 toodud töövõimetuslehe plankide vormid kehtivad kuni 1. augustini 2003. a. Nende vormistamisel kohaldatakse käesoleva määruse § 10 lõikes 6 toodud töövõimetuslehe andmeväljade täitmise nõudeid.»;
10) täiendatakse käesoleva määruse lisas toodud lisaga 3.
§ 2. Sotsiaalministri 26. septembri 2002. a määruse nr 114 «Töövõimetuslehe registreerimise ja väljaandmise tingimused ja kord ning töövõimetuslehe vormid» lisad 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks alates 1. augustist 2003. a.
§ 3. Määrus jõustub 1. juulil 2003. a.
Kehtestatud sotsiaalministri 17. juuni 2003. a määrusega nr 83


§ 2 Toetuse liigid ja määrad
§ 7 Esmakordselt koolimineva lapse toetus
§ 9 Toiduraha toetus koolides
§ 10 Hoolekandeasutuse teenuse toetus
§ 12 Vältimatu sotsiaalabi toetus
RT IV, 05.06.2018, 4
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 ja lõike 2, sotsiaalseadustiku üldosa seaduse § 15 punkti 2 ning sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.
(1) Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord sätestab Lääne-Nigula valla (edaspidi vald) eelarvest ja riigieelarvest vallale eraldatud rahalistest vahenditest valla elanikele sotsiaaltoetuste (edaspidi toetus) määramise ja maksmise tingimused ning korra.
(2) Toetuste maksmise eesmärgiks on toetuse abil soodustada valla elanike toimetulekut ja aidata kaasa nende elukvaliteedi parandamisele.
(3) Toetus määratakse ja makstakse valla elanikule, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Lääne-Nigula vald, samuti sotsiaalhoolekande seaduse § 5 lõigetes 2-5 nimetatud isikud.
§ 2. Toetuse liigid ja määrad
(1) Toetused on sissetulekust mittesõltuvad toetused ja sissetulekust sõltuvad toetused.
1) toiduraha toetus koolides;
2) hoolekandeasutuse teenuse toetus;
3) ühekordne toetus;
4) vältimatu sotsiaalabi toetus.
(4) Toetuste suurused kehtestab Lääne-Nigula Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) eraldi määrusega, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
1) toetus on isikule või perekonnale makstav rahaline hüvitis või mitterahaline soodustus;
2) sotsiaaltöötaja on vastava erialase ettevalmistusega sotsiaaltööd tegev ametiasutuse ametnik;
3) toimetulekupiir on jooksva aasta riigieelarve seaduse alusel kehtestatud toimetulekupiir.
(1) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja paberkandjal või elektrooniliselt allkirjastatud avalduse Lääne-Nigula Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus). Toetust võib taotleda abivajava isiku huvides ka temale määratud eestkostja või hooldaja või muu isik, kellel on andmeid abivajava isiku kohta Lääne-Nigula vallas.
(2) Sissetulekust sõltuva toetuse taotlemise õigustekib, kui isiku või perekonna netosissetulek pereliikme kohta ühes kuus peale eluasemekulude maha arvestamist on alla 2-kordse 1-liikmelise pere riikliku toimetuleku piiri.
(3) Sissetulekust sõltuva toetuse taotlemisel tuleb lisada andmed perekonna sissetulekute kohta ning toetuse vajaduse põhjendus.
(4) Sissetulekust sõltuva toetuse taotlejal tuleb vajadusel esitada tasumisele kuuluvate eluaseme kuludokumentide koopiad järgmiselt:
1) üürikulu;
(5) Sissetulekust sõltuvate toetuste taotlemiseks esitatavad kuludokumendid ei tohi olla vanemad kui 3 (kolm) kuud.
(6) Sotsiaaltöötajal on õigus nõuda täiendavaid dokumente ning andmeid taotleja ja tema pereliikmete kohta avalduse lahendamise seisukohalt oluliste asjaolude kohta ning kontrollida taotluses ja sellele lisatud dokumentides esinevaid asjaolusid muudest allikatest.
(1) Sissetulekust mittesõltuvad toetused määratakse ja makstakse välja 10 (kümne) tööpäeva jooksul alates toetuse taotlemiseks vajaliku viimase dokumendi saamise päevast sotsiaaltöötaja poolt koostatud sotsiaalteenuste- ja toetuste andmeregistri STAR rahalehe alusel.
(2) Sissetulekust sõltuva toetuse määramise või mittemääramise otsuse teeb sotsiaalvaldkonna juht ning kinnitab selle haldusaktiga 10 (kümne) tööpäeva jooksul alates toetuse taotlemiseks vajaliku viimase dokumendi saamise päevast või dokumendi esitamise tähtpäevast, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. Rahaline hüvitis kantakse 10 (kümne) tööpäeva jooksul pärast toetuse määramist taotleja poolt esitatud arveldusarvele või makstakse välja sularahas peale taotleja poolt avaldatud viisil.
(3) Põhjendatud juhtudel on vallavalitsusel õigusteha erandeid määrusega kehtestatud toetuse andmise tingimustes. Erandi tegemise otsustab vallavalitsus motiveeritud korraldusega.
(4) Toetuse andmisest võib keelduda kui:
3) taotleja ei paranda avalduses esinevaid puudusi ja/või ei esita sotsiaalvaldkonna poolt küsitud täiendavaid dokumente;
5) perekonna sissetulekust sõltuvate toetuste puhul töövõimeline 18-aastane kuni vanaduspensioniealine isik, kes ei tööta ega õpi, on rohkem kui ühel korral ilma mõjuva põhjuseta keeldunud osalemast tööturuteenusel või vallavalitsuse korraldatavas iseseisvale toimetulekule suunatud sotsiaalteenusel;
7) taotlejal on täitmata rahalisi kohustusi Lääne-Nigula valla ees.
(5) Toetuse andmise või toetuse andmisest keeldumise otsus tehakse taotlejale teatavaks sotsiaalseadustiku üldosa seaduses sätestatud korras.
3. peatükk Sissetulekust mittesõltuvad toetused
(1) Sünnitoetust makstakse lapse sünni korral avalduse esitanud lapsevanemale või eestkostjale, kelle lapse/eestkostetava elukoht Eesti rahvastikuregistris on lapse sünni ja toetuse väljamaksmise ajal Lääne-Nigula vallas.
(2) Sünnitoetuse taotluse võib esitada kahe kuu jooksul lapse sündimise päevast arvates.
(3) Toetus makstakse välja kahes võrdses osas (lapse sünni puhul ja lapse üheaastaseks saamisel), kui lapse elukoht on lapse sünni ja toetuse mõlema osa väljamaksmise ajal Eesti rahvastikuregistri andmetel Lääne-Nigula vald.
(4) Isikuandmete ja/või arveldusarve muutumisest on taotleja kohustatud teavitama vallavalitsust kirjalikult.
§ 7. Esmakordselt koolimineva lapse toetus
(1) Toetust makstakse ühele lapsevanemale või eestkostjale kooli direktori poolt kinnitatud 1. klassi minejate nimekirja alusel. Teise kohaliku omavalitsuse haldusterritooriumil asuva kooli 1. klassi astuva lapse puhul, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistris on Lääne-Nigula vald, esitab lapsevanem avalduse toetuse saamiseks vallavalitsusele hiljemalt 1. oktoobriks.
(2) Kooli direktori poolt esitatavad andmed peavad sisaldama esmakordselt koolimineva lapse nime, tema ühe vanema nime ja Eesti rahvastikuregistris registreeritud elukoha aadressi, arveldusarve numbrit, kuhu toetus kantakse ning kooli nime, kuhu laps õppima asub. Andmed esitatakse vallavalitsusele jooksva aasta 1. oktoobriks.
(1) Toetust on õigus saada matuse korraldajal, kui lahkunu elukoht Eesti rahvastikuregistris oli Lääne-Nigula vald.
(2) Toetuse taotlemiseks esitab matuseid korraldav isik vallavalitsusele lisaks avaldusele lahkunu surmatõendi.
(3) Toetust saab taotleda kuue kuu jooksul alates lahkunu surmapäevast.
(4) Sotsiaaltöötajal on õigusteha ettepanek vallavalitsusele matusetoetuse vallavolikogu poolt kehtestatud piirmäärast suuremas määras maksmiseks, kui matusetoetuse taotleja on olnud eelmisel kalendrikuul riikliku toimetulekutoetuse saaja.
4. peatükk Sissetulekust sõltuvad toetused
§ 9. Toiduraha toetus koolides
Toetus määratakse lähtudes iga avalduse põhjendatusest kuni üheks õppeaastaks.
§ 10. Hoolekandeasutuse teenuse toetus
(1) Hoolekandeasutuse teenuse toetust makstakse isiku hoolekandeasutusse paigutamisel, kui isiku varaline seisund ei võimalda tal hoolekandeasutuse teenuse eest täies ulatuses iseseisvalt tasuda, tal puuduvad seadusjärgsed ülalpidajad või seadusjärgsed ülalpidajad ei ole võimelised täitma ülalpidamiskohustust.
(2) Hoolekandeasutuse teenuse toetuse suuruse iga toetuse saaja kohta otsustab vallavalitsus korraldusega, arvestades toetuse saaja ja/või tema ülalpidajate varalisi võimalusi teenuse eest tasumiseks.
(3) Toetus makstakse eraldisena toetuse saaja eest välja hoolekandeteenust osutavale asutusele isikupõhiselt esitatud arvete alusel.
(1) Ühekordset toetust makstakse valla elanikule:
1) ravimite ja terviseteenuste (sh hambaravi) eest tasumiseks;
2) prillide eest tasumiseks;
3) kütte ostmiseks;
4) imikutele ja väikelastele suunatud kaupade eest tasumiseks;
5) rehabilitatsiooniteenuste ja abivahendite vajadusega seotud kulud (abivahendite ost ja rent, rehabilitatsiooniteenused, voodipäevatasu jms);
6) puudega lapse ja noore õppetoetus (kõrvalabi vajavale puudega lapsele või noorele õppeperioodi vältel makstav toetus puudest tulenevate lisakulutuste hüvitamiseks);
7) laste õppe- ja huvitegevusega seotud kulud (lastelaagrite tuusikud, õppe- ja klassiekskursioonid, õpilaskodu kohatasu, laste huvitegevusega seotud kulutused, inventari-, vahendite);
8) muude ühekordse iseloomuga kulutuste hüvitamiseks, mis on suunatud abivajaja(te) pikaajalise iseseisva toimetuleku soodustamiseks.
(2) Ühekordset toetust määratakse ja makstakse isikute ja perede individuaalsest abivajadusest lähtuvalt ühekordselt või kindlaks perioodiks. Toetuse suurus otsustatakse igal konkreetsel juhtumil eraldi ja toetuse määramisel arvestatakse vallavolikogu poolt kehtestatud piirmäära.
§ 12. Vältimatu sotsiaalabi toetus
(1) Vältimatu sotsiaalabi toetus on elatusvahenditeta isikule osutatav rahaline või mitterahaline toetus, mis lisaks isiku olukorras vajalikele sotsiaalhoolekandelistele abinõudele (toit, riietus, ajutine peavari) aitab kaasa isiku väljapääsemisele abitust olukorrast.
(2) Vältimatut sotsiaalabi on õigustaotleda ka isikul, kelle Eesti rahvastikuregistrijärgne elukoht ei ole Lääne-Nigula vald, kuid kes viibib abi vajamise ajal Lääne-Nigula valla haldusterritooriumil.
(3) Vältimatu abi toetuse maksmise otsustab vallavalitsus korraldusega sotsiaaltöötaja ettepanekul.
(1) 2017. aastal sündinud lastele makstakse 2018. aastal üheaastaseks saamisel endise Kullamaa valla territooriumil 128 eurot, endise Martna valla territooriumil 100 eurot, endise Noarootsi valla territooriumil 160 eurot ja endise Lääne-Nigula valla territooriumil 160 eurot. Endise Nõva valla territooriumil 2016. aastal sündinud lastele makstakse 2018. aastal kaheaastaseks saamisel 96 eurot ja 2017. aastal sündinud lastele makstakse üheaastaseks saamisel 96 eurot.
(2) Toetuste taotluse vormid kinnitab vallavalitsus korraldusega.
1) Kullamaa Vallavolikogu 27.02.2009 määrus nr 12 „Kullamaa valla eelarvest sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord“ § 1-4, § 6, § 8-12, § 13-17;
2) Lääne-Nigula Vallavolikogu 26.02.2014 määrus nr 10 „Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord Lääne- Nigula vallas“;
3) Lääne-Nigula Vallavolikogu 27.12.2017 määrus nr 6 „Noarootsi osavalla sotsiaaltoetuste määrade kinnitamine“ § 2 punktid 1-2, § 2 punkt 5, § 2 punktid 8-9;
4) Lääne-Nigula Vallavolikogu 25.01.2018 määrus nr 3 „Lääne-Nigula valla matusetoetuste määramise ja maksmise kord“;
5) Martna Vallavolikogu 14.12.2010 määrus nr 28 „Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord“ § 1-11, § 12¹-20;
6) Martna Vallavolikogu 22.12.2014 määrus nr 11 „Sotsiaaltoetuste määrad Martna vallas“ §1 lõige 1-6, § 2;
7) Noarootsi Vallavolikogu 21.04.2014 määrus nr 10 „Noarootsi valla eelarvest sotsiaaltoetuste maksmise kord“ § 1-17, § 23-27;
8) Nõva Vallavolikogu 04.02.2011 määrus nr 3 „Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord Nõva vallas“ § 1-18,§ 22-33;
9) Noarootsi Vallavolikogu 18.09.2017 määrus nr 88 „Koduteenuste osutamise kord Noarootsi vallas“.
Määrus jõustub kolmandal päeval Riigi Teatajas avalikustamist.


Rene Toomse - Free Thinker: Vol 2: Eesti piiri turvamine erakätesse – ratsionaalsus vs. emotsionaalsus
Vol 2: Eesti piiri turvamine erakätesse – ratsionaalsus vs. emotsionaalsus
Riskihaldusfirma Aburgus tegevjuht
Lümandas, 20. september 2014
Eelmine kirjatükk piiri turvamisest turvafirma abiga on leidnud üsna laia ja emotsionaalset vastukaja. Paraku küll peamiselt emotsionaalset, mitte just palju konstruktiivselt arutlevat. See on ok, sest inimene ongi emotsionaalne olevus. Lubagem mul siis arutlusteemat pisut täiendada ja kurje kahtlusi hajutada.
Kõigepealt ennekuulmatusest analoogiate valguses. Näiteks lennujaam, mis on samaväärne piiritsoon õhu kaudu riiki sisenemisel. Passikontrolli väravas teostab dokumentide kontrolli piirivalve, pagasitsooni väljapääsu ees tegutseb toll. Sellega ka riigiesindajate funktsioonid piirduvad. Ülejäänud piiritsooni perimeeter, sealhulgas sisenejate turvakontroll on eraturvafirma hallata. Olukorras, kus lennukist mahatulev illegaal peaks püüdma vältida passikontrolli ja siseneda riiki selleks mittelubatud kohast, peab esimeses järjekorras tegutsema turvafirma ja kahtlase isiku kinni pidama. Kui isik on kinnipeetud, antakse ta üle ametivõimudele. Sarnane on olukord ka sadamates. Eraturvafirma valvab sularahakeskust jne.
Sama oleks olukord ja tegevus ka maapiiril. Turvafirma saabki alati täita vaid tugifunktsiooni ja valvata perimeetrit, mis jääb väljapoole ametlikke piiriületuspunkte. Ebaseaduslikud piiriületajad peetakse kinni ja antakse koheselt üle vastavatele ametivõimudele. Mudel on täpselt sama, nagu lennujaama, sadama, tehase, koolimaja või mõne muu objekti puhul – autoriseerimata isikute sissepääs tuleb tõkestada. Kui rikkumine on toimunud, siis tuleb nad kinni pidada ja anda üle ametivõimudele. Milline on ratsionaalne argument, et maapiir on midagi nii erilist ja teistsugust, et seal ei tohi mingil juhul eraturvafirmat rakendada?
Eelmise kirjatüki mõte oli pakkuda ideid arenevasse arutelusse. Ideede väljatoomine ratsionaalses ühiskonnas on üldjuhul edasiviiv nähtus. Kui jääb ka mulje, et pakutud idee on liigselt ekstreemne, siis selle asemele, et seda tervikuna prügikasti visata ja idee ülestoojat maasse tampida (argumentum ad hominem), tasub vaadata, kas selles on vähemalt osalisi lahendusi, mida saaks tervikpildis ära kasutada. Seda nimetatakse ka konstruktiivseks lähenemiseks.
Liigume usaldusväärsuse juurde. Veendumus, et erafirma on äraostetav, ebalojaalne, rahaahne ja üldse saatanast, ei ole ju samuti tõestusel püsiv argument. Avalikult noteerimata firmat ei saa keegi omanike tahte vastaselt ära osta. Firma juhtkond võib olla sama patriootlik kui iga kodanik ja ükski ettevõtja ei muutu firmat luues üle öö rahaahneks ning moraalituks kaabakaks, nagu libahunt täiskuul. Ettevõtja on inimene, nagu iga teine, ja samuti eriline kui iga teine kodanik, ehk siis üksikute šaakalite näitel kõiki ühte patta panna on ju samavõrd inkvisitsioon kui keskaegne nõidade põletamine. Oleme nüüd mõistlikud, see aeg võiks möödas olla. Alati saab riik seada tingimused ja rakendada järelvalvet, et eelmainitud hirmud ei realiseeruks.
Näiteks: valitav firma peab olema 100% Eesti kodanikele kuuluv, juhtkond peab läbima riigisaladuse loa kontrolli, omanike muutus lepingu ajal ei ole lubatud, kõik turvatöötajad peavad olema teeninud kas Kaitseväes, Kaitseliidus, Piirivalves või Politseis vähemalt 5 aastat ja läbima julgeolekukontrolli. Lisaks, enne tööleasumist, peavad kõik läbima „abipiirivalvuri“ koolituse (analoog abipolitseiniku koolitusele), relvakäsitlemise ja operatiivsõiduki juhtimise kursuse jms, mis tarvis, et parimal võimlalikul viisil tagada riigi perimeetri turvalisus ja abi ametivõimudele. Riik korraldab pidevat järelvalvet, et ei esineks rikkumisi ja kõrvalekaldeid kokkulepitud tingimustest – sama toimib see suuresti ka praegu turvafirmade puhul. Seega ei midagi uut ega utoopilist, peale selle, et turvatavaks objektiks oleks maismaapiir ametlike ületuskohtade vahel, kust juba Schengeni lepingu kohaselt ei tohi keegi piiri ületada.
Kui nüüd emotsioonid ja realiseerumata hirmud kõrvale jätta, siis millised oleksid mõistlikud argumendid idee vastu?
Täiendus: juriidiline argumentatsioon
Juriidiliselt on teema korrektne. Põhiseadus ei maini, et piiri peab valvama ja kaitsma ainult Piirivalve, seega on printsiibis lubatud funktsiooni isegi täielik üleandmine erakätesse.
Eneseõigustuseks, et kuidas ma üldse julgesin sellise (seadusliku) mõtte välja tuua, apelleerin ma Põhiseaduse sätetele §19 (vaba eneseteostus), §31 (õigus tegeleda ettevõtlusega), §40 (mõttevabadus), §45 (õigus vabalt levitada ideid).
NB! Põhialuseks kõigi mu kirjutiste, nagu ka käesoleva vaidlusteema puhul on § 54, mis ütleb: "Eesti kodaniku kohus on olla ustav põhiseaduslikule korrale ning kaitsta Eesti iseseisvust. Kui muid vahendeid ei leidu, on igal Eesti kodanikul õigus osutada põhiseadusliku korra vägivaldsele muutmisele omaalgatuslikku vastupanu." Pange tähele, et selle sätte mõte ulatub kaugemale kui üksikjuhtumitele vastuhakk.
Veel: Kõik nende kontrollpunktide vahele jääv ala on perimeeter, mille ületamine on keelatud. Seega, isikud, kes ületavad piiri/kontrolljoone väljapool piiripunkte, on automaatselt kahtlustatavad süüteos. Põhiseaduse §20: Vabaduse võib võtta ainult seaduses sätestatud juhtudel ja korras, sh. kuriteo või haldusõiguserikkumise ärahoidmiseks, sellises õiguserikkumises põhjendatult kahtlustatava toimetamiseks pädeva riigiorgani ette või tema pakkumineku vältimiseks.
Lisaks laiendab turvaseadus põhiseaduse paragrahvis 54 kirjeldatud igaüheõigusi ja -kohustusi turvatöötajale järgnevalt:
§22 esitab turvatöötajana töötavale isikule miinimumnõuded. Seadus ei keela ettevõttel nõudeid karmistada. Seadus ei keela kliendil (riik antud juhul) seada ettekirjutusi turvatöötajate kvalifikatsioonile ja varasematele kogemustele nagu näiteks eelnev teenistus jõustruktuurides (vt. ka allpool väljavõte riigihangete seadusest).
Turvaseaduse §32 sätestab turvatöötaja õigused, milleks on:
2) valvataval objektil (antud juhul piiritsoonis) kinni pidada süüteos kahtlustatav isik;
§33 sätestab turvatöötaja kohustused järgnevalt:
1) keelduma täitmast seadusega vastuolus olevaid ülesandeid (näiteks lasta üle piiri illegaale ja rohelisi mehikesi);
4) täitma oma ülesandeid, takistamata riigiasutuse, kohaliku omavalitsuse asutuse, järelevalveasutuse, kohtueelse uurimise asutuse, kohtu, kohtutäituri või muu isiku seaduslikku tegevust; (järgneb veel 2 punkti, kuid need on hetkel vähemolulised)
Seega seab turvaseadus korraliku juriidilise raamistiku piiritsooni kui valveobjekti vastavaks valvamiseks. Lisaks annab seadus õiguse turvatöötajal kanda ja kasutada erivahendeid ja relva: nt. §37 lg3: relva võib turvatöötaja turvaülesannet täites ja sisevalvetöötaja sisevalveülesannet täites kasutada üksnes juhul, kui ohus on inimese elu või tervis ja ohtu ei ole teisiti võimalik kõrvaldada ning ohu laad õigustab relva kasutamist.
Ehk siis, koostoimes eelmainitud õiguste ja kohustustega, peab turvatöötaja valveobjekti puutumatuse tagamiseks asetama ennast rikkuja ja objekti vahele. Esimese sammuna nõuab ta rikkujalt kinnipidamisele allumist, kui sellele ei reageerita, on õigus kasutada mittesurmavat sundi. Olukorras kus kinnipeetav osutab vastupanu (a’la rohelised mehikesed), mis seab ohtu turvatöötaja või ka piirivalvuri elu, on õigus kasutada relva.
Keegi ei saa ilma osanike nõusolekuta ja salaja omandada osaühingu osasid. Äriseadustiku §149 lg 1 Osanik võib osa vabalt võõrandada teisele osanikule ja lg 2: osa võõrandamisel kolmandale isikule on teistel osanikel ostueesõigus ühe kuu jooksul võõrandamise lepingu esitamisest. Müüja esitab müügilepingu osaühingu juhatusele, kes teavitab viivitamatult teisi osanikke müügilepingu sõlmimisest. Muus osas kohaldatakse ostueesõigusele võlaõigusseaduses ostueesõiguse kohta sätestatut.
Seega on välistatud turvafirma nn. märkamatu üleminek ebasoovitavate isikute kontrolli alla.
Lisaks annab riigihangete seaduse §14 lg 1 ulatusliku vabaduse riigile seada kõikvõimalikke lisatingimusi hankelepingu sõlmimisel muuhulgas punkt 2 kohaselt kui sõlmitav leping või korraldatav ideekonkurss on seotud riigisaladusega või salastatud välisteabega riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduse tähenduses või Eesti Panga turvalisuse või avaldamisele mittekuuluva teabega või kui lepingu täitmine eeldab kooskõlas õigusaktidega eriliste turvalisusnõuete täitmist või kui erandi kohaldamine on otseselt vajalik riigi oluliste huvide kaitsmiseks.
Piiritsoon kui erilisi turvalisusnõudeid nõudev objekt kuulub automaatselt selle erisuse alla ja seega ei ole riigil mingit piirangut lepingus sätestada tavaolukorrast karmimaid tingimusi (osade müümise keeld kolmandatele isikutele, mittekvalifitseeruva tööjõu kasutamise keeld, kõrgendatud turvakontroll ja järelevalve kuni isegi kõigi kulude ja marginaali avaldamise nõue).
Seega, kokkuvõtteks, ei ole ühtegi seadislikku takistust kasutada eraturvafirmat piiritsooni valvamisel abijõududeks piirivalve ametnikele.
Posted by Rene Toomse at 08:30
Erioperatsioon Progulka
Vol 2: Eesti piiri turvamine erakätesse – ratsiona...
Eesti piiri turvamine erakätesse – aga miks mitte?...
Mõeldes mõeldamatule: Venemaa ja Lääne peatsed lii...


Noorte huvitegevuse ja huvihariduse toetamise kord – Riigi Teataja
Noorte huvitegevuse ja huvihariduse toetamise kord
Noorte huvitegevuse ja huvihariduse toetamise kord - sisukord
§ 3 Huvitegevuse toetamise alused
§ 4 Toetuse suuruse kinnitamine
RT IV, 19.09.2019, 43
Vastu võetud 17.09.2019 nr 69
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 5 ja spordiseaduse § 3 punkti 2 alusel.
Määrus reguleerib rahvastikuregistris Kambja valla elanikuna registreeritud 7- 19-aastastele noortele (edaspidi noor) pakutava huvihariduse ja huvitegevuse (edaspidi huvitegevus), sh sporditegevuse toetamist, toetuse taotluse menetlemist ja toetuse kasutamise üle kontrolli teostamist.
Huvihariduse ja huvitegevuse pakkujad (edaspidi teenuse pakkujad) on juriidilised isikud või riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste registris registreeritud asutused, kes võimaldavad Kambja valla noortel tegeleda neid huvitavate huvialadega.
§ 3. Huvitegevuse toetamise alused
(1) Kambja Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) toetab teenuse pakkujaid, kes pakuvad noortele huviharidust ja -tegevust.
(2) Vallavalitsus toetab ühe noore kuni kahes eri valdkonda kuuluvas huvitegevuses osalemist.
(3) Kui noor tegeleb enam kui kahte huvitegevusega, otsustab lapsevanem, milliseid huvitegevusi toetab vald. Tartu linnas tegutsevate huvikoolide ja huviringide korral kinnitab lapsevanem oma eelistuse Tartu linna elektroonilises registris SPOKU.
(4) Kui noor osaleb ühe teenusepakkuja juures mitmes huvitegevuses, siis vallavalitsus toetab teenusepakkujat ühe tegevuse ulatuses.
(5) Toetuse saamiseks peab huvitegevus teenuse pakkuja huviringis toimuma vähemalt 9 kuul aastas 1 kord nädalas vähemalt 1 akadeemilise tunni ulatuses .
(6) Teenusepakkuja esitab üks korda aastas, hiljemalt 30. oktoobriks vallavalitsusele taotluse koos Kambja vallast huvitegevuses osalevate noorte nimekirjaga ja uuendab nimekirja 15. veebruariks.
(7) Taotlus sisaldab:
1) teenusepakkuja nime ja kontaktandmeid;
2) huvitegevuse nimetust, mille kulude katmist taotletakse;
3) õpilaskoha arvestusliku maksumuse määra (edaspidi kohamaksumuse määr).
§ 4. Toetuse suuruse kinnitamine
(1) Vallavalitsuse makstav toetusteenuse pakkujale on pearahapõhine. Toetust antakse taotlemisele järgnevaks kalendriaastaks.
(2) Vallavalitsus kinnitab korraldusega igal aastal pärast eelarve vastuvõtmist ühe kuu jooksul eelarves selleks ettenähtud vahendite piires teenusepakkujale makstava toetuse suuruse noore kohta.
(3) Toetuse suuruse kinnitamisel lähtub vallavalitsus eelarve võimalustest ja võtab arvesse teenusepakkujate poolt vallavalitsusele edastatud huvitegevust pakkuvate teenusepakkujate kohamaksumuse määra sid.
(4) Vallavalitsus maksab toetust eraettevõtjast teenusepakkujale iga Kambja vallast huvitegevustes osaleva noore eest kohamaksumuse määras, kuid mitte rohkem kui käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt kinnitatud toetuse suurus.
(5) Vallavalitsus maksab toetust väljaspool Kambja valda asuvatele munitsipaalhuvikoolidele omavahelistes lepingutes kokkulepitud kohamaksumuse alusel.
(6) Tartu linnas tegutsevate spordikoolidele ja -klubidele makstav toetus reguleeritakse vallavalitsuse ja Tartu Linnavalitsuse hallatava asutuse Tartu Spordiliit vahelise lepinguga. Need spordikoolid ja -klubid ei pea toetuse saamiseks vallavalitsusele taotlust esitama.
(1) Toetus makstakse välja kahes osas poolaasta kaupa.
1) teenusepakkujal puudub riiklike ja kohalike maksude või maksete võlgnevus;
2) teenusepakkuja on esitanud varasemalt Kambja vallalt saadud toetuse kohta nõuetekohase aruande.
(3) Vallavalitsusel on õigus korraldusega toetuse või selle osa väljamaksmine peatada, kui teenusepakkuja osas on algatatud järelevalvemenetlus käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise ja toetuse kasutamise kontrollimiseks.
(4) Vallavalitsusel on õigus korraldusega lõpetada toetuse maksmine:
1) kui teenuse kvaliteet ei vasta nõuetele;
2) kui noor on lõpetanud huvitegevuses osalemise;
3) kui teenusepakkuja on esitanud valeandmeid.
(5) Kui teenuse pakkuja lõpetab või reorganiseerib aasta keskel tegevuse, võib valla valitsus otsustada antud toetuse tagasi nõuda või kohustada selle üle kandma uuele teenusepakkujale.
(6) Teenuse pakkuja väljastab arve, kui vallavalitsus on andmed kontrollinud ja kinnitanud. Kinnitus saadetakse teenusepakkuja teatatud e-posti aadressil.
(1) Teenusepakkuja on kohustatud esitama toetuse kasutamise kohta vallavalitsusele aruande hiljemalt 15. veebruariks.
(2) Kui teenusepakkuja tegevus lõpeb kalendriaasta keskel, on ta kohustatud esitama toetuse kasutamise kohta vallavalitsusele aruande hiljemalt ühe kuu jooksul pärast tegevuse lõppemist.
(3) Teenusepakkuja esitab aruandes vähemalt järgmise informatsiooni:
2) toetuse suurus teenusepakkuja kogutuludest;
3) teenusepakkuja tegevuste ülevaade toetuse kasutamise ajavahemikul;
5) hinnang tegevusele ja toetuse mõjule.
(1) Järelevalvet toetuse kasutamise üle teostab vallavalitsus, kes võib selleks kaasata erinevate valdkondade eksperte.
(2) Vallavalitsus võib korraldusega teenusepakkujalt toetuse osaliselt või täies mahus tagasi nõuda ja toetuse andmise kehtetuks tunnistada ning teenusepakkuja on kohustatud vastava nõude täitma, kui järelevalve käigus või muul moel ilmneb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
3) teenusepakkuja ei ole esitanud nõuetekohast aruannet toetuse kasutamise kohta.


text:
otsuse muutmata jätmine
VTMS §-st 2 tulenevalt on väärteomenetluses kohaldatavad kõik kriminaalmenetluses ette nähtud õiguskaitsevahendid, millega asja arutav kohus saab reageerida mõistliku menetlusaja möödumisele. (p 39) Otsustamaks, millise abinõuga konkreetsel juhul mõistliku menetlusaja ületamisele reageerida, tuleb väärteomenetluses lähtuda samadest põhimõtetest nagu kriminaalmenetluses (vt 3-1-1-109-15, p 133) (p 40) Väärteomenetluse lõpetamine VTMS § 2 ja KrMS § 274^2 lg 1 alusel menetluse mõistliku aja möödumise tõttu on võimalik menetlusaluse isiku nõusolekul. (p 42)
Lõpetades väärteomenetluse VTMS § 29 lg 1 p 5 alusel aegumise tõttu, ei pea kohus lahendama kõiki VTMS §-s 133 loetletud küsimusi. (p 31) Väärteomenetluse lõpetamine VTMS § 2 ja KrMS § 274^2 lg 1 alusel menetluse mõistliku aja möödumise tõttu on võimalik menetlusaluse isiku nõusolekul. (p 42)
Süüteo aegumise peatumine KarS § 81 lg 7 p 2 alusel tähendab, et kriminaalmenetluse toimetamise aega ei võeta KarS § 81 lg-st 3 tuleneva väärteo aegumise tähtaja arvutamisel arvesse (3-1-1-57-08, p 9.1). KarS § 81 lg 7 p 2 kohaldamise eeldus on üksnes see, et teo kohta alustatakse kriminaalmenetlust, kusjuures pole oluline, kas varem on sama teo osas väärteomenetlust toimetatud või mitte. (p 20) Aegumise uuenemine tähendab seda, et aegumistähtaeg hakkab taas kulgema. Taas kulgeva aegumistähtaja lõpuni on isikut võimalik väärteo toimepanemise eest karistada. (p 21) KarS § 81 lg-s 8 sätestatud tähtaeg ei mõjuta väärteo aegumise tähtaega, kui väärteomenetluse alustamine või jätkamine oli aegumise peatumise aluse äralangemisel lubatav. Sellisel juhul rakendub jätkuvalt KarS § 81 lg-s 3 sätestatud tähtaeg ja aegumise peatumise aeg jäetakse KarS § 81 lg 7 p 1 või p 2 alusel aegumise tähtajast välja. (3-1-1-57-08 p 9.2) (p-d 21–22)
Lõpetades väärteomenetluse VTMS § 29 lg 1 p 5 alusel aegumise tõttu, ei pea kohus lahendama kõiki VTMS §-s 133 loetletud küsimusi. (p 31) Olukorras, kus maakohus ei ole kohtuvälises menetluses tehtud otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel kõiki VTMS §-s 133 loetletud küsimusi lahendanud, pole Riigikohtul võimalik kohtuvälise menetleja otsust VTMS § 174 p 6 alusel jõustada. (p 32)
3-1-1-83-08 Riigikohus 05.02.2009
KarS § 18 lg 3
VTMS § 70 lg 4
VTMS § 70 lg 5
Kohtuvälise menetleja otsuse teatavakstegemisel eeldatakse menetlusaluse isiku aktiivset rolli, s.o seda, et menetlusalune isik läheks väärteoprotokollis teatavaks tehtud ajal ise kohtuvälise menetleja juurde otsusega tutvuma. Juhul, kui menetlusalune isik seda ei tee, kannab ta üldjuhul ka riski, mis kaasneb otsuse sisust mitteteadmisega.
Tulenevalt VTMS § 174 p-st 6 ei saa Riigikohus jõustada kohtuvälise menetleja otsust, mis võrreldes kasseeritud maakohtu otsusega raskendab menetlusaluse isiku olukorda (vt nt RKKKo nr 3-1-1-70-04, p 10).
3-1-1-71-04 Riigikohus 22.06.2004
Arvestades VTMS §-st 2 ning KrMK § 1 p-st 4 tulenevat Riigikohtu kohustust lahendada küsimusi, mis ei ole lahendatud muudes väärteomenetlusõiguse allikates või on tõusetunud seaduse kohaldamisel, peab kolleegium vajalikuks näha ette võimaluse saata väärteoasi VTMS § 174 p 7 alusel Riigikohtu otsusega maa- või linnakohtule ka kohtulikuks eelmenetluseks. Seda aga vaid juhul, kui eelmenetluses on väärteomenetlusõigust oluliselt rikutud ja seda rikkumist ei ole võimalik kohtuliku arutamise käigus kõrvaldada. Väärteoasja uue kohtuliku eelmenetluse käigus tuleb esimese astme kohtul teha VTMS 12. peatüki 2. jaos sätestatud menetlustoimingud.
Väärteoasja arutamine kaebemenetluses maa- või linnakohtus ilma menetlusosalise kaebuseta on väärteomenetlusõiguse oluline rikkumine VTMS § 150 lg 2 tähenduses.
3-1-1-146-03 Riigikohus 09.12.2003
kohus väärteomenetluse subjektina
VTMS ise ei anna menetluse lõpetamise otstarbekuse kriteeriume, kuid need võib tuletada KrMS §-st 202. Menetluse võib lõpetada juhul, kui menetlusaluse isiku süü on väike ja kui avalik menetlushuvi ei nõua asja menetlemist. Mõlema kriteeriumi puhul on tegemist määratlemata õigusmõistetega, mille sisustamine jääb menetleja kaalutlusõiguse piiresse. Kuna menetlusalusel isikul ei ole õigust väärteomenetluse lõpetamisele otstarbekuse kaalutlusel ning menetlejale ei saa ette heita seda, et ta on menetlenud süüteoasja lõpuni, siis menetluse otstarbekuse kaalutlusel mittelõpetamise puhul ei ole tegemist väärteomenetlusõiguse rikkumisega.
Riigikohus ei saa kassatsioonkaebuse piiridest väljuda ja isikule süüksarvatud tegu ümber kvalifitseerida lõpuleviidud süüteoks, sest see raskendaks tema olukorda.
Kuna menetlusalusel isikul ei ole õigust väärteomenetluse lõpetamisele otstarbekuse kaalutlusel ning menetlejale ei saa ette heita seda, et ta on menetlenud süüteoasja lõpuni, siis menetluse otstarbekuse kaalutlusel mittelõpetamise puhul ei ole tegemist väärteomenetlusõiguse rikkumisega.
Juhtimisena on käsitletav juhi tegevus sõiduki või looma kulgemise suunamisel. Juhtimise katse on üldjuhul võimalik vaid selles staadiumis, kus mootorsõidukit ei ole kohalt liigutatud, sest mootorsõiduki juhtimise mõistesse kuulub ka sõidu alustamine, s.o juhi poolt seisva sõiduki liikumisse viimine. Teatud juhtudel käsitleb LE mootorsõiduki roolis viibivat isikut juhina juba enne seda, kui toimus sõiduki liikumahakkamine (nt LE § 82).

matches:
kohus
§ 2
§ 274
§ 29
kohus
§ 2
§ 274
§ 81
§ 81
§ 81
§ 81
§ 81
§ 81
§ 29
kohus
§ 174
Riigikohus
§ 18
§ 70
§ 70
§ 174
Riigikohus
Riigikohus
§ 1
§ 174
§ 150
Riigikohus
kohus
Riigikohus
§ 82


„Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 2.1 „Vesiviljeluse investeeringutoetus” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
„Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 2.1 „Vesiviljeluse investeeringutoetus” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord
„Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 2.1 „Vesiviljeluse investeeringutoetus” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord - sisukord
RT I, 08.03.2013, 5
3) [kehtetu - RT I, 25.02.2011, 6 - jõust. 28.02.2011]
(11) Meetme 2.1 raames toetatakse sellise olemasoleva vesiviljeluskasvanduse rekonstrueerimist, mille Eesti Standardile EVS 811:2006 „Hoone ehitusprojekt” vastava hoone põhiprojekti või rajatise ehitusprojekti järgne keskmine aastane tootmismaht on täisvõimsusel enne või pärast projekti elluviimist vähemalt 50 tonni tuuraliste, lõheliste või ahvenaliste seltsi kuuluvat kala.
4) [kehtetu - RTL 2008, 94, 1301 - jõust. 24.11.2008]
(52) 2013. aasta taotlusvooru raames rahuldatud taotluste puhul peab toetatav tegevus olema vähemalt 30 protsendi ulatuses ellu viidud ühe aasta jooksul taotluse rahuldamise otsuse tegemisest arvates. Toetatav tegevus loetakse vähemalt 30 protsendi ulatuses ellu viiduks, kui Ametile esitatud kuludeklaratsioon hõlmab vähemalt 30 protsenti toetatava tegevuse abikõlblikest kuludest.
4) paragrahvi 2 lõigetes 11 ja 2 nimetatud toetatava tegevuse puhul 127 823,29 eurot ühe taotlusvooru kohta, kuid mitte rohkem kui 511 293,20 eurot rakenduskava programmiperioodil.
13) ettevalmistava töö kulud, mis moodustavad kuni 12% § 2 lõigetes 1, 11 ja 2 nimetatud toetatava tegevuse abikõlblikust maksumusest;
14) „Ehitusseaduses” sätestatud juhtudel omanikujärelevalve (edaspidi omanikujärelevalve) tegemise kulud, mis moodustavad kuni 3% § 2 lõigetes 1, 11 ja 2 nimetatud toetatava tegevuse abikõlblikust maksumusest.
10) [kehtetu - RT I, 25.02.2011, 6 - jõust. 28.02.2011]
18) [kehtetu - RT I, 09.03.2012, 2 - jõust. 12.03.2012]
26) paragrahvi 4 lõike 3 punktis 11 nimetatud vesiviljeluskasvanduse sisesteks töödeks vajaliku siseveovahendi ning siseveovahendi koos haakeseadmega ostmise või liisimise kulu, mis ületab 38 347 eurot;
261) paragrahvi 4 lõike 3 punktis 11 nimetatud vesiviljeluskasvanduse sisesteks töödeks vajaliku haakeseadme ostmise või liisimise kulu, mis ületab 9586,75 eurot, sh kui haakeseade soetatakse koos siseveovahendiga;
(7) Veterinaar- ja Toiduamet on tunnustanud taotleja kasutuses olevat vesiviljelusehitist või piiritletud ala „Loomatauditõrje seaduse” alusel, kui toetust taotletakse olemasoleva vesiviljeluskasvanduse rekonstrueerimiseks.
14) koopia vee-erikasutusloast, kui nimetatud luba on nõutav „Veeseaduse” kohaselt;
(2) Paragrahvi 11 lõike 1 punktis 6 sätestatud dokumendis tehtud muudatused edastab Amet vajaduse korral § 13 lõikes 4 nimetatud isikule hinnangu andmiseks.
(4) Esitatud taotluste nõuetekohaseks tunnistamise käigus tellib Amet vesiviljeluse valdkonnas pädevalt avalik-õigusliku juriidilise isiku teadus- ja arendusasutuselt ekspertiisi. Amet võib ehitusmaksumuse optimaalsuse hindamiseks tellida ekspertiisi „Kohtuekspertiisiseaduse” §-des 5 ja 10 nimetatud eksperdilt.
3) hinnapakkumuse esitamise ettepanekud ja hinnapakkumused koos tehnilise spetsifikatsiooniga;
5) koopia vee-erikasutusloast, kui nimetatud luba on nõutav „Veeseaduse” kohaselt.
1) Ametile toetuse taotlemiseks esitatud hoone põhiprojekti või rajatise ehitusprojekti tehnilisele ja tehnoloogilisele elluviidavusele ning optimaalsele ehitusmaksumusele, veevahetuse mahule ja korduvkasutuse süsteemile ning võimalusele toota vähemalt § 2 lõike 1 punkides 1 ja 2 ning lõikes 11 nimetatud tootmismahus. Karpkalaliste seltsi kuuluva kala ja jõevähi kasvanduse puhul ei anna ekspertiisi tegija hinnangut tootmismahule, vaid kontrollib kasvanduse tiikide kogupindala vastavust § 2 lõike 2 punktides 1 ja 2 sätestatule;
3) 10 hindepunkti § 2 lõigetes 1 ja 11 nimetatud toetatava tegevuse eest, kui püstitatav või rekonstrueeritav vesiviljeluskasvandus on suletud veeringlusega ehk sellise veeretsirkulatsiooniga, mille puhul suurem osa basseinist või tiigist väljavoolavast veest suunatakse läbi setteeraldusfiltri biopuhastisse ja sealt basseini või tiiki tagasi;


text:
Täisealisele isikule seadmine | Tartu linn
Täisealisele isikule seadmine
Eestkoste seadmise eeldused
Eestkoste seadmise algatamine
Eestkoste spetsialistid Tartu linnas
Vastavalt Perekonnaseaduse (PKS) § 203 on eestkoste seadmise eelduseks asjaolu, et täisealine isik ei suuda vaimuhaiguse, nõrgamõistuslikkuse või muu psüühikahäire tõttu kestvalt oma tegudest aru saada või neid juhtida. Sellisel juhul määrab kohus tema enda, tema vanema, abikaasa või täisealise lapse või valla- või linnavalitsuse avalduse alusel või omal algatusel talle eestkostja.
Perekonnaseaduse § 203 lg 2 sätestab, et eestkostja võib määrata ainult nende ülesannete täitmiseks, milleks eestkoste on vajalik. Eestkoste ei ole vajalik, kui täisealise huve saab kaitsta volituse andmise ning perekonnaliikmete või muude abiliste kaudu.
Eestkoste seatakse piiratud teovõimega isiku vara, õiguste ja huvide kaitseks. Eestkostja on piiratud teovõimega isiku seaduslik esindaja.
Füüsilise ja juriidilise isiku võib eestkostjaks määrata vaid tema nõusolekul nii alaealiste kui täisealiste isikute puhul ning sobiva eestkostja selgitab kohus välja koostöös kohaliku omavalitsusega (PKS § 173 lg 1, § 174 lg 4 ja § 204 lg 4).
Kui eestkostjaks ei ole võimalik määrata sobivat füüsilist või juriidilist isikut, määratakse eestkostjaks valla- või linnavalitsus, millega täisealine on kõige tugevamalt seotud. Täisealine on kõige tugevamalt seotud muu hulgas selle valla- või linnavalitsusega, kust ta pärit on, kus ta on suurema osa ajast elanud, millega ta on säilitanud olulised sidemed, kus asuvad tema lähedased või vara või kus on tema rahvastikuregistrijärgne elukoht.
Avalduse täisealisele isikule eestkostja määramiseks saavad Perekonnaseaduse § 203 lg 1 kohaselt teha järgmised isikud: isik ise; tema vanem; tema abikaasa; tema täisealine laps või valla-või linnavalitsus. Kohus saab eestkoste seadmise menetluse ka ise algatada, sh näiteks juhul, kui avalduse esitab selleks õigustamata isik.
Eestkoste seadmise algatamiseks tuleb esitada eelnevalt nimetatud õigustatud isikul vastavasisuline avaldus kohtule. Juhul kui eestkostet vajaval isikul puuduvad kohtule avalduse esitamise õigusega isikud (vanem, abikaasa, täisealine laps), pöördub avaldusega kohtusse kohalik omavalitsus ehk Tartu Linnavalitsus.
asjaolud, miks on isikule eestkoste seadmine vajalik;
soovitava eestkostja isik ja tema kirjalik nõusolek.
Avaldusele tuleb lisada riigilõivu tasumist tõendav dokument, eestkostet vajava isiku isikut tõendava dokumendi koopia, tulevase eestkostja isikut tõendava dokumendi koopia. Avaldusele võib lisada muid asjasse puutuvaid dokumente.
Täisealisele isikule eestkostja määramisel kaasatakse protsessi isiku elukohajärgne kohalik omavalitsus. Tartu linna elanike puhul on selleks Tartu linnavalitsus.
Riigilõivu tasumine ja avalduse esitamine
Teiste isikute poolt alaealisele või piiratud teovõimega täisealisele isikule eestkostja määramise avalduse esitamisel tasutakse riigilõivu 10 eurot (Riigilõivuseadus § 59 lg 1 p 7).
Riigilõiv 10 eurot tuleb üle kanda Rahandusministeeriumile (riigilõivud ja viitenumbrid).
Avaldus koos lisadega ja riigilõivu makse kviitungiga tuleb esitada Tartu Maakohtu kantseleisse (Kalevi tn 1, III korrusel) või saata digitaalselt allkirjastatuna e-postiga tmktartu.menetlus@kohus.ee
Täisealisele isikule eestkoste seadmise protsessis nõustavad Tartu linna elanikke hoolekandeteenistuse eestkoste spetsialistid
Signe Siinmaa
Annelinna piirkonnakeskus, Anne 44, ruum 1504
tel 736 1314, 5885 9108
e-post: Signe.Siinmaa@raad.tartu.ee
N 9–12
Mergan Sirk
Annelinna piirkonnakeskus, Anne 44, ruum 1503
tel 736 1197, 513 5466
e-post: Mergan.Sirk@raad.tartu.ee
Moonika Kõre
tel 736 1310, 5886 1277
e-post: Moonika.Kore@raad.tartu.ee
Annelinna piirkonnakeskus, Anne 44, ruum 1502
tel 736 1313, 5860 7794
e-post: Taive.Parnmae@raad.tartu.ee
tel 736 1033, 5813 6385
e-post: Marge.Mae@raad.tartu.ee
Signe Leibak
Raekoja plats 3, I korrus, ruum 109
tel 736 1315, 5333 3797
e-post: Signe.Leibak@raad.tartu.ee

matches:
§ 203
kohus
§ 203
kohus
§ 173
§ 174
§ 204
§ 203
Kohus
§ 59


Meditsiinilise sünniregistri põhimäärus – Riigi Teataja
Meditsiinilise sünniregistri põhimäärus
Meditsiinilise sünniregistri põhimäärus - sisukord
§ 1 Meditsiinilise sünniregistri asutamine
§ 7 Alusdokumendid
3 ANDMETE ALUSDOKUMENDID, ANDMETE ESITAMISE KORD JA JUURDEPÄÄS REGISTRIANDMETELE
§ 9 Andmete registrile esitamine
§ 11 Registriandmete muutmine, ebaõigete andmete parandamine ja registrisse kantud andmete õigsuse tagamine
§ 12 Juurdepääs registriandmetele ja andmete väljastamine
§ 14 Muud isikud andmeandjana
RT I, 28.05.2011, 9
Vastu võetud 26.05.2011 nr 68
Määrus kehtestatakse «Rahvatervise seaduse» § 143 lõike 4 alusel.
§ 1. Meditsiinilise sünniregistri asutamine
Meditsiiniline sünniregister (edaspidi register) on riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, mis on asutatud „Rahvatervise seaduse“ § 8 lõike 1 punkti 12 alusel.
(1) Registri ametlik nimetus on meditsiiniline sünniregister.
(2) Registri ingliskeelne nimetus on Estonian Medical Birth Registry.
Registrit peetakse elus- ja surnultsündide, perinataalse haigestumuse ja suremuse epidemioloogiliseks uurimistööks, rasedusaegse ja sünnitusjärgse tervishoiuteenuse ning sündimusstatistika korraldamiseks.
§ 7. Alusdokumendid
Andmete registrisse kandmise alusdokument ja registrile edastatavate andmete andmekoosseisud on kehtestatud määruse lisas „Sünnikaart“.
3. peatükk ANDMETE ALUSDOKUMENDID, ANDMETE ESITAMISE KORD JA JUURDEPÄÄS REGISTRIANDMETELE
§ 9. Andmete registrile esitamine
(1) Registrile esitavad andmeid kõik Eestis sünnitusabi andvad tervishoiuteenuse osutajad.
(3) Andmete esitaja esitab registrile andmed hiljemaltlapse sünnile järgneva kuu 15. kuupäevaks, surnult sündinud või esimesel elunädalal surnud lapse sünni korral ülejärgmise kuu 15. kuupäevaks.
(1) Volitatud töötleja kannab andmed registrisse 30 kalendripäeva jooksul pärast andmete saabumist.
(2) Kande tegemisena registrisse käsitatakse registrisse andmete lisamist ja registris sisalduvate andmete muutmist või kustutamist.
(3) Andmete kandmisel registrisse säilitatakse andmed kande tegija ning kande tegemise kuupäeva ja kellaaja kohta.
§ 11. Registriandmete muutmine, ebaõigete andmete parandamine ja registrisse kantud andmete õigsuse tagamine
(3) Registrisse kantud andmete muutumise korral esitab andmete esitaja volitatud töötlejale uued andmed, mille alusel volitatud töötleja muudab kande 30 kalendripäeva jooksul.
(4) Volitatud töötleja säilitab teabe registrisse andmete lisamise ja nende parandamise kohta digitaalses andmebaasis.
(5) Registrisse kantud andmete vigade või ebatäpsuste avastamisel on volitatud töötleja kohustatud vead viivitamata parandama. Vigade avastamisel peatatakse andmete väljastamine.
(6) Registrist väljastatavate andmete õigsuse eest vastutab volitatud töötleja.
(7) Registrisse kantud andmete õigsuse kontrollimiseks ja andmete tervikluse tagamiseks on registri volitatud töötlejal õigus seaduses sätestatud korras teha registrile esitatud andmete täpsustamiseks päringuid ning saada andmeid teistest riigi ja kohaliku omavalitsuse andmekogudest.
§ 12. Juurdepääs registriandmetele ja andmete väljastamine
(4) Digitaalsesse andmebaasi kantud andmete sisestamise, muutmise, kustutamise ja arhiveerimise üle peetav arvestus on digitaalne ning sisaldab toimingu tegija nime ning toimingu tegemise kuupäeva ja kellaaega.
§ 14. Muud isikud andmeandjana
(1) Eesti rahvastikuregister edastab registrile isikuandmed.
(2) Surma põhjuste register edastab registrile isiku surma põhjuse andmed.
(4) Paragrahvi 12 lõikes 4 nimetatud andmeid säilitatakse viis aastat.
Lisa Sünnikaart


text:
3-1-2-3-15 Riigikohus 21.10.2015
KrMS § 368
Kui isikule on täitmisteade kätte toimetatud, siis alates sellest hetkest peab ta olema teadlik, et tema suhtes kehtib jõustunud süüdimõistev kohtuotsus. Järelikult tuleb jätta teistmisavaldus läbi vaatamata, kui see on esitatud pärast selle esitamiseks KrMS §-s 368 ettenähtud kuuekuulise tähtaja möödumist. (p 7)
Riigi õigusabi osutava advokaadi advokatuurist väljaarvamise või väljaheitmise või tema kutsetegevuse peatamise korral on advokatuuril RÕS § 20 lg-st 3 tulenevalt kohustus määrata alati viivitamatult omal algatusel uus riigi õigusabi osutaja.
3-1-2-2-10 Riigikohus 13.05.2010
3-1-2-1-07 Riigikohus 02.04.2007
KrMS § 368 sätestab, et teistmisavalduse võib esitada kuue kuu jooksul, arvates sama seadustiku §-s 366 sätestatud teistmisaluse ilmnemisest. Sellel, millal isik saab väidetavalt aru talle teadaoleva (teistmise aluseks oleva) faktilise asjaolu võimalikust õiguslikust tähendusest, ei ole KrMS § 366 p 5 alusel esitatud teistmisavalduse tähtaegsuse hindamisel tähtsust. KrMS § 366 p-s 5 nimetatud teistmisalus "kriminaalasja õigeks lahendamiseks muu oluline asjaolu, mis võib tuua kaasa süüdimõistetu või kolmanda isiku olukorra kergendamise", saab olla üksnes faktiline asjaolu (vt RKKKo nr 3-1-2-1-98).

matches:
Riigikohus
§ 368
§ 20
Riigikohus
Riigikohus
§ 368
§ 366
§ 366


Lääne-Nigula valla arengukava ja eelarvestrateegia koostamise, menetlemise ja muutmise kord – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla arengukava ja eelarvestrateegia koostamise, menetlemise ja muutmise kord
Lääne-Nigula valla arengukava ja eelarvestrateegia koostamise, menetlemise ja muutmise kord - sisukord
§ 2 Arengukava koostamine, muutmine ja menetlemine
§ 3 Eelarvestrateegia koostamine, muutmine ja menetlemine
RT IV, 05.01.2018, 24
Vastu võetud 27.12.2017 nr 10
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse korralduse seaduse § 372 ning kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 20 lõike 1 alusel.
Määrusega sätestatakse Lääne-Nigula valla arengukava ja eelarvestrateegia koostamise, menetlemise ja muutmise kord ning Lääne-Nigula vallast sõltuvate üksustelt või valitseva mõju all olevatelt ühingutelt eelarvestrateegia koostamiseks vajaliku informatsiooni saamiseks andmete esitamise tähtaeg ja kord.
§ 2. Arengukava koostamine, muutmine ja menetlemine
(1) Arengukava koostamine ja muutmine algatatakse vallavolikogu otsusega.
(2) Vallavalitsus informeerib avalikkust arengukava muutmise algatamisest valla veebilehel ja sotsiaalmeedias ning ettevõtjate ja kodanikuühenduste meililistides. Arengukava muutmise algatamise otsus edastatakse teadmiseks osavallakogudele ja kogukonnakogudele. Kõigil on õigus algatada ettepanekuid arengukava muutmiseks. Vajadusel korraldab vallavalitsus koostöös volikogu arenguküsimustega tegeleva komisjoniga arutelusid töörühmades.
(3) Valla ametiasutuse hallatavad asutused, sõltuvad üksused ja valitseva mõju all olevad ühingud ning osavallakogud ja kogukonnakogud esitavad vallavalitsusele kuu aja jooksul arvates arengukava koostamise või muutmise algatamisest ettepanekud arengukava täiendamiseks.
(4) Iga-aastase arengukava läbivaatamise otsuse eelnõu, kus kajastatakse arengukava täitmist, avalikkuse poolt esitatud ettepanekuid ning muutmise vajadust koos arengukava täitmise aruandega, esitatakse vallavalitsuse poolt hiljemalt augustikuu volikogu istungile I lugemiseks.
(5) Valla arengukava osaks on investeeringute kava. Investeeringute kava koosneb valla arengukavale vastavatest arengueesmärkidest ja ülesannetest, neile vastavatest investeerimisprojektide nimistust, mis on jaotatud aastate lõikes vastavalt nende kavandatavale teostamise ajale. Investeeringute kavas näidatakse ka kavandatud tegevuste hinnangulised maksumused, finantseerimisallikad ja teostajad. Investeeringute kava peab olema kooskõlas eelarvestrateegiaga.
(6) Arengukava või selle muutmise eelnõu avalikustatakse pärast I lugemist vähemalt seadusega nõutud tähtajaks vallakantseleis ning valla veebilehel ning tagatakse eelnõu paberkujul kättesaadavus valla raamatukogudes ja haruraamatukogudes, osavalla valitsustes ning teeninduskeskustes.
(7) Osavallakogud vaatavad arengukava või selle muutmise eelnõu läbi 2 nädala jooksul pärast arengukava või selle muudatuste I lugemise läbiviimist volikogus ning kujundavad eelnõu osas oma seisukoha ning ettepanekud.
(8) Arengukava või selle eelnõu kohta tehtud ettepanekud esitab vallavalitsus koos oma seisukohaga volikogu arenguküsimustega tegelevale komisjonile, kes korraldab avalikul koosolekul ettepanekute läbivaatamise ja kujundab iga ettepaneku osas oma seisukoha.
(9) Komisjoni koosolekul heakskiidu leidnud ettepanekute alusel teeb vallavalitsus valla arengukava või selle muutmise eelnõus vastavad täiendused ja parandused ning esitab eelnõu volikogule kinnitamiseks hiljemalt septembrikuus.
(10) Arengukava võetakse vastu kohaliku omavalitsuse korralduse seaduses ja valla põhimääruses kehtestatud korras.
§ 3. Eelarvestrateegia koostamine, muutmine ja menetlemine
(1) Eelarvestrateegia koostatakse kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 20 sätestatud korras.
(2) Valla ametiasutuse hallatavad asutused, osavalla- ja kogukonnakogud esitavad vallavalitsusele hiljemalt 31. maiks ettepanekud eelarvestrateegia täiendamiseks.
(3) Valla sõltuvad üksused või valitseva mõju all olevad ühingud esitavad nõukogu poolt heaks kiidetud eelarvestrateegid vallavalitsusele hiljemalt 31. augustiks seaduses sätestatud kohustusliku info ja sobival vormil.
(4) Vallavalitsus esitab eelarvestrateegia eelnõu vallavolikogule koos arengukava muutmise eelnõuga septembri kuu volikokku. Arengukava muutmise eelnõu ja eelarvestrateegia eelnõu peavad olema üksteisega kooskõlas.
(5) Eelarvestrateegiat muudetakse, menetletakse ning võetakse vastu kohaliku omavalitsuse ja kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse kehtestatud korras.


§ 17 Toetuse maksmise lõpetamine
RT I, 29.10.2015, 13
(1) Toetus on ette nähtud spordiklubile ja spordikoolile lapsi ja kuni 24-aastaseid (kaasa arvatud) noori ettevalmistavas astmes, treeningastmes ja meisterlikkuse astmes töölepingu, käsundus- või töövõtulepingu alusel juhendava 5. ja kõrgema kutsetasemega treeneri tööjõukulu katmiseks.
(2) Toetus on ette nähtud spordialaliidule lapsi ja kuni 24-aastaseid (kaasa arvatud) noori meisterlikkuse astmes töölepingu, käsundus- või töövõtulepingu alusel juhendava 5. ja kõrgema kutsetasemega treeneri tööjõukulu katmiseks.
(4) Toetust makstakse juhul, kui spordialaliit, spordiklubi või spordikool kohustub kandma toetatava treeneri tööjõukuludest koos makstavate maksude ja maksetega omalt poolt vähemalt 50%.
(2) Taotlejal ei tohi olla taotluse esitamise ajal riikliku maksu (k.a makse) maksuvõlga ega tähtpäevaks tasumata jäetud maksusummalt arvestatud intressivõlga. Maksuvõla tasumise ajatamise korral peab maksuvõlg olema tasutud ajakava kohaselt. Käesolevates tingimustes loetakse riikliku maksu võlaks taotleja poolt tähtpäevaks tasumata riikliku maksu ja sellelt arvestatud intressi võlga, mis ületab 100 eurot.
(7) Spordialaliit, spordiklubi või spordikooli pidaja on määranud raamatupidamise eest vastutaja.
(1) Treener peab omama vähemalt treeneri kutse 5. taset. Nõutav kutse peab kehtima vähemalt toetatava kvartali jooksul.
(5) Treeneril peab spordialaliidu, spordiklubi või spordikooliga olema sõlmitud tööleping, käsundus- või töövõtuleping (edaspidi leping) vähemalt taotletava toetuse perioodiks.
(2) Treeningrühm peab vastama lisaga 2 spordialade ning ettevalmistava, treening- ja meisterlikkuse astmete kaupa kinnitatud treeningrühma treeningkoormusele.
(1) Toetust nõuetele vastava treeneri tööjõukulude katteks saab taotleda kuni 50% ulatuses sellele treenerile lepingu alusel nõuetele vastavate treeningrühmade treenimise eest makstavast tasust koos makstavate maksude ja maksetega, kuid mitte rohkem kui riigieelarve seaduse ja Vabariigi Valitsuse seaduse § 49 lõike 1 punkti 9 alusel kinnitatud Kultuuriministeeriumi valitsemisel aasta eelarves määratud summa ulatuses.
(2) Kui riigieelarves sihtotstarbeliselt treenerite tööjõukulude katteks vastavaks kalendriaastaks ettenähtud vahendid ei ole piisavad kõigi vastavaks tunnistatud taotluste rahuldamiseks, siis jaotatakse olemasolev summa kõikide vastavaks tunnistatud taotluste vahel võrdsetel alustel.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud piirsumma tehakse teatavaks Kultuuriministeeriumi kodulehel, toetuse andja kodulehel ja toetuste taotlemise elektroonilises keskkonnas.
(4) Kui taotluses esitatud andmed on puudulikud või ei ole täidetud käesoleva määruse §-s 4, 5 ja § 6 lõigetes 1–6 esitatud nõuded, siis taotlust vastu ei võeta ja teavitatakse spordialaliitu, spordiklubi või spordikooli viivitamata vajadusest täiendada või parandada vastavaid andmeid.
(2) Kui taotlus ei vasta käesoleva määruse § 6 lõigetes 7–9 esitatud nõuetele, teavitatakse spordialaliitu, spordiklubi või spordikooli viivitamata vajadusest parandada või täiendada vastavaid andmeid.
(1) Toetuse andja teeb põhjendatud otsuse spordialaliidule, spordiklubile või spordikoolile eraldatava toetuse osas märkides ära, millise taotluses nimetatud treeneri tööjõukulude katteks toetus antakse.
(3) Toetust ei maksta, kui spordialaliit, spordiklubi või spordikool ei ole hiljemalt toetuse väljamakse tegemise kuu 10. kalendripäevaks rahuldanud käesoleva määruse § 15 ja § 18 kohast tagasimaksunõuet.
(1) Spordialaliit, spordiklubi või spordikool kinnitab teise, kolmanda ja neljanda kvartali esimese kuu 10. kalendripäevaks taotluses esitatud andmete kehtivust.
(2) Kui taotluses esitatud andmed vajavad muutmist, parandab spordialaliit, spordiklubi või spordikool muutunud andmed toetuse taotlemise elektroonilises keskkonnas ja kinnitab taotluse uuesti.
(3) Spordialaliit, spordiklubi või spordikool võib parandada taotlust ja asendada taotluses treeneri, kellega sõlmitud leping toetusperioodi jooksul lõpetatakse, teise treeneriga.
Spordialaliit, spordiklubi või spordikool tagastab toetuse jäägi toetuse andjale käesoleva määruse § 14 lõikes 3 nimetatud juhul jäägi tekkimise kvartalile järgneva kuu 10. kalendripäevaks.
(3) Kui kontrolli käigus ilmneb käesoleva määruse nõuete mitte täitmist, võib toetuse andja teha toetuse maksmise lõpetamise või toetuse tagasimaksmise põhjendatud otsuse vastavalt käesoleva määruse §-dele 17–18. Otsus edastatakse spordialaliidule, spordiklubile või spordikoolile 3 tööpäeva jooksul arvestades otsuse tegemisest.
§ 17. Toetuse maksmise lõpetamine
(1) Toetuste maksmine lõpetatakse, kui spordialaliit, spordiklubi või spordikool ei vasta käesoleva määruse § 4 lõikes 1 esitatud nõuetele.
(2) Toetuse maksmine lõpetatakse, kui toetuse saamisega seotud treener või treeningrühm ei vasta käesoleva määruse §-s 5 ja § 6 lõigetes 1, 3–9 esitatud nõuetele.
(3) Toetuse maksmine lõpetatakse, kui toetuse saamisega seotud treeningrühm ei vasta käesoleva määruse § 6 lõikes 2 esitatud nõudele ja spordialaliit, spordiklubi või spordikool ei ole täitnud toetuse andja sellekohast korduvat ettekirjutust.
(4) Toetuse maksmine lõpetatakse, kui spordialaliit, spordiklubi või spordikool ei ole tasunud vähemalt toetuse kahekordsele määrale vastavas ulatuses kohustuslikke makse ja makseid treenerite osas, kelle tööjõukulude katteks toetus anti ning ei ole toetuse jääki vastavalt käesoleva määruse §-le 15 tagasi maksnud.
Toetuse andja võib nõuda spordialaliidult, spordiklubilt või spordikoolilt toetuse osalist või täies ulatuses tagastamist, kui spordialaliit, spordiklubi või spordikool ei ole Maksu- ja Tolliameti andmetel tasunud vähemalt toetuse kahekordsele määrale vastavas ulatuses kohustuslikke makse ja makseid treenerite osas, kelle tööjõukulude katteks toetus anti.
(1) Määruse alusel esitatud elektrooniline taotlus arhiveeritakse taotluse menetleja poolt vähemalt kaheks aastaks taotluse esitamisest.
(2) Toetuse taotlemisega seotud dokumente säilitab toetuse saaja vähemalt kaks aastat.


Tartu Vallavalitsuse palgajuhend – Riigi Teataja
Tartu Vallavalitsuse palgajuhend
Tartu Vallavalitsuse palgajuhend - sisukord
§ 8 Eritingimustes töötamise aja eest makstav lisatasu
§ 9 Asendustasu
RT IV, 05.01.2018, 21
Vastu võetud 28.12.2017 nr 12
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 35 ja p 36 ning avaliku teenistuse seaduse § 63 lg 2 alusel
Tartu Vallavalitsuse palgajuhend (edaspidi palgajuhend) reguleerib Tartu Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) teenistujate palga ja töötasu, puhkusetasu ning hüvitiste ja toetuste maksmise tingimusi ja korda.
1) teenistuja – Tartu vallaga avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev ametnik või eraõiguslikus töösuhtes olev (s.o. töölepingu alusel töötav) töötaja;
2) ametnik – avalikku võimu teostav, Tartu vallaga avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev isik. Ametnik nimetatakse ja vabastatakse teenistusest avaliku teenistuse seaduse alusel. Ametniku teenistuskohta nimetatakse ametikohaks;
3) töötaja – isik, kes on võetud vallavalitsuse töökohale, millel ei teostata avalikku võimu, vaid tehakse avaliku võimu teostamist toetavat tööd. Töötaja töötab töölepingu alusel ning tema teenistuskohta nimetatakse töökohaks;
4) palk – ametnikule tehtud töö eest makstav tasu, mis koosneb põhipalgast, muutuvpalgast, eritingimustes töötamise eest makstavatest lisatasudest (lisatasu öötöö, riiklikel pühadel töötamise ja ületundide ning valveaja eest) ning asendustasust;
5) töötasu – töötajale tehtud töö eest makstav tasu, mis koosneb põhipalgast, muutuvpalgast, eritingimustes töötamise eest makstavatest lisatasudest (lisatasu öötöö, riiklikel pühadel töötamise ja ületunni ning valveaja eest) ning asendustasust;
6) põhipalk – teenistuja palga või töötasu fikseeritud osa, mis on määratud teenistuskoha ülesannete ning teenistuja teenistusalaste teadmiste, oskuste ja kogemuste põhjal;
7) muutuvpalk – teenistuja palga või töötasu ebaregulaarne osa, mida võib maksta tulemuspalgana, lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest või preemiana erakordsete teenistusalaste saavutuste eest;
8) tulemuspalk – poolaasta või aasta töötulemuste hindamise alusel püstitatud eesmärkide saavutamisel konkreetse töö või perioodi erakordse tulemuse või vallavalitsusele olulise projekti tulemusliku lõpetamise eest makstav täiendav palk või töötasu;
9) preemia – erakordsete teenistusalaste saavutuste eest makstav täiendav tasu;
10) asendustasu – puuduva teenistuja ülesannete täitmise eest makstav lisatasu, mida makstakse ajutiselt äraoleva teenistuja asendamise või ajutiselt vaba teenistuskoha ülesannete täitmise eest, kui asendamine ei ole ette nähtud teenistuja ametijuhendis või töölepingus;
11) lisatasu täiendavate teenistusülesannete täitmise eest – ametijuhendis või töölepingus sätestamata teenistusülesannete täitmise eest makstav täiendav tasu;
13) teenistuskoht – Tartu Vallavalitsuse teenistuskohtade koosseisus ette nähtud ameti- või töökoht.
(1) Teenistujate palkade määramisel ja töötasude kokku leppimisel ning maksmisel lähtutakse avaliku teenistuse seadusest, töölepingu seadusest ning käesolevast palgajuhendist.
(3) Palga ja töötasu arvestusperiood on kalendrikuu. Kui teenistujale on kehtestatud tööajanormist lühem tööaeg, arvestatakse palka proportsionaalselt tööl oldud aja eest. Palka ja töötasu arvestatakse ajavahemiku eest, mil teenistuja täitis talle pandud ülesandeid.
(4) Teenistuja põhipalk võidakse vaadata üle kord aastas kalendriaasta jooksul ja põhipalga muutus vormistatakse uue aasta algusest, välja arvatud põhipalga muutmine pärast katseaja lõppu.
(1) Teenistuja palk ja töötaja töötasu koosneb:
(2) Vallavanema ja abivallavanema töötasu kinnitab vallavolikogu.
(3) Teenistujate palgamäära vahemikud on järgmised:
Valdkondade juhid – 50%–80% vallavanema põhipalgast
Spetsialistid – 30%–60% vallavanema põhipalgast
Tehnilised töötajad – kehtiv töötasu alammäär – 30% vallavanema põhipalgast.
Teenistuskohale ettenähtud põhipalga kinnitab vallavanem lähtudes palgamäära vahemikest, kinnitatud vallaeelarvest, teenistuskoha teenistusülesannetest, vastutusest ning teenistuja teenistusalastest teadmistest, oskustest ja kogemustest.
Veaparandus. Lisatud paragrahvi 5 lõike 3 puudunud tekst Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel ja arvestades Tartu Vallavalitsuse 18.01.2018 taotlust nr 2-7/188-1.
(4) Katseajal määratakse ametnikule või lepitakse töötajaga kokku üldjuhul 10% tema teenistuskohale planeeritud põhipalgast madalam põhipalk.
(1) Muutuvpalka makstakse vallavalitsuse selleks ettenähtud vahendite olemasolul.
1) poolaasta töötulemuste hindamise alusel,
2) aasta töötulemuste hindamise alusel.
(2) Kui tulemuspalga maksmise aluseks on vallavalitsuse kollektiivne tulemus, makstakse tulemuspalka kõikidele teenistujatele võrdsetel alustel.
(3) Nende eesmärkide ja tulemuste loetelu, mille eest on järgmisel aastal võimalik maksta tulemuspalka, ning soovitava tulemuse ja täitmise ajakava lepivad teenistuja ja vahetu juht kokku vestlusel.
§ 8. Eritingimustes töötamise aja eest makstav lisatasu
1) lisatasu ületunnitöö eest,
2) lisatasu ööajal töötamise eest, kui nimetatud kohustus ei sisaldu teenistuja ametijuhendis ja seda ei ole arvestatud tema palga määramisel;
(2) Eritingimustes töötamise eest makstakse lisatasu vastavalt avaliku teenistuse seadusele ja töölepingu seadusele, kui eritingimustes tehtud tööd ei ole võimalik hüvitada täiendava vaba aja andmisega.
§ 9. Asendustasu
(2) Puuduva teenistuja teenistusülesannete täitmise eest juhul, kui teenistuja ei ole asendamise ajal vabastatud oma ülesannete täitmisest, makstakse asendamise ajal teenistujale lisaks tema oma palgale lisatasu, kui asendamine ei tulene ametniku ametijuhendist või tingib võrreldes ametijuhendis ettenähtuga töökoormuse olulise suurenemise. Lisatasu puuduva ametniku ülesannete täitmise eest makstakse lähtuvalt asendatava ametniku põhipalgast proportsionaalselt asendavale ametnikule antud asendatava ametniku ülesannete mahuga. Kui asendatava teenistuja põhipalk on kõrgem asendava teenistuja põhipalgast, siis võib asendava teenistuja määrata asendatava teenistuja ülesannetesse ja maksta talle asendatava teenistuja põhipalka.
(2) Vallavalitsuse või struktuuriüksuse heade tulemuste korral makstakse preemiat kõikidele teenistujatele võrdsetel alustel.
(3) Otsuse preemia maksmiseks teenistuskohustuste või kodanikukohuse silmapaistvalt hea täitmise eest või erakordse saavutuse või projekti lõpetamise eest teeb vallavanem.
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud preemiat ei maksta ametnikule distsiplinaarkaristuse kehtivuse ajal ega töölepingu seaduse § 88 lõike 3 kohase kirjaliku hoiatuse saanud töötajale aasta jooksul hoiatuse tegemisest.
(1) Palka ja töötasu makstakse üks kord kuus järgneva kuu 5. päeval.
(2) Palk ja töötasu kantakse vallavalitsuse kulul teenistuja poolt vastavas avalduses näidatud pangakontole.
(3) Kui palgapäev langeb riigi- või rahvuspühale, makstakse palk ja töötasu välja sellele eelneval tööpäeval.
(1) Teenistujale kohaldatakse töölepingu seaduse sätestatud puhkuseregulatsiooni.
(2) Ametniku ja soodustingimustel teenistuja põhipuhkuse kestus on 35 kalendripäeva, töötaja põhipuhkuse kestus on 28 kalendripäeva.
(3) Puhkusetasu arvutamise algdokument on vallavanema kinnitatud puhkuse ajakava ja/või vallavanema käskkiri.


Ehitusseaduse, korteriühistuseaduse, korteriomandiseaduse ja hooneühistuseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Ehitusseaduse, korteriühistuseaduse, korteriomandiseaduse ja hooneühistuseaduse muutmise seadus
RT I, 25.05.2012, 5
21.05.2012 otsus nr 86
§ 1. Ehitusseaduse muutmine
Ehitusseaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 2. Terminid”;
2) paragrahvi 2 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Ehitise rekonstrueerimine on ehitise piirdekonstruktsioonide muutmine ning kande- ja jäigastavate konstruktsioonide muutmine ja asendamine.”;
3) paragrahvi 2 täiendatakse lõikega 81 järgmises sõnastuses:
„(81) Oluline rekonstrueerimine on selline rekonstrueerimine, mille puhul on hoone piirdekonstruktsioonide muutmisega ning kande- ja jäigastavate konstruktsioonide muutmisega ja asendamisega või välispiirete ja tehnosüsteemide või nende osade muutmisega või tehnosüsteemi tervikliku asendamisega seotud kulud suuremad kui üks neljandik rekonstrueeritava hoonega samaväärse hoone keskmisest ehitusmaksumusest.”;
4) paragrahvi 2 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Olulise energiatarbega tehnosüsteem käesoleva seaduse tähenduses on küttesüsteem, vee soojendamise süsteem, õhu jahutamise süsteem ja ventilatsioonisüsteem ning nende kombinatsioon.
(12) Energiatõhususe miinimumnõuded on olemasolevate või ehitatavate hoonete summaarse energiatarbimise piirmäärad, lähtudes hoonete kasutamise otstarbest ja arvestades tehnilisi näitajaid, olulise energiatarbega tehnosüsteemidele esitatavaid nõudeid või tingimusi taastuvenergia kasutuselevõtuks hoonetes. Energiatõhususe miinimumnõuded võivad hõlmata ka teistele tehnosüsteemidele esitatavaid nõudeid, kui süsteemide talitluse tõttu suureneb hoone energiavajadus olulisel määral.”;
5) paragrahvi 3 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Ehitise välispiirded ning olulise energiatarbega tehnosüsteemid peavad tagama ehitises tarbitava energiahulga vastavuse ehitise asukoha klimaatilistele tingimustele ning ehitise kasutamise otstarbele. Sisekliima tagamisega hoone välispiirded ning olulise energiatarbega tehnosüsteemid peavad olema projekteeritud ja ehitatud selliselt, et nende koostoimel oleks võimalik tagada energiatõhususe miinimumnõuete täitmine.”;
6) paragrahvi 3 lõike 71 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) üld- või detailplaneeringu alusel miljööväärtuslikule hoonestusalale jäävad või väärtusliku üksikobjektina määratletud hooned või hooned, mis on tunnistatud kultuurimälestisteks, mis asuvad muinsuskaitsealal muinsuskaitseseaduse alusel või mis kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimekirja ning mille olemust või välisilmet muudaks energiatõhususe miinimumnõuete täitmine oluliselt;”;
7) paragrahvi 3 lõige 72 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(72) Käesoleva seaduse § 2 lõikes 12 sätestatud energiatõhususe miinimumnõuded ja arvväärtused sisekliima tagamisega uutele ja oluliselt rekonstrueeritavatele hoonetele kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
8) paragrahvi 3 täiendatakse lõikega 73 järgmises sõnastuses:
„(73) Hoonete energiatõhususe arvutamise metoodika, tehnosüsteemidele esitatavad nõuded ning hoonetes taastuvenergia kasutuselevõtu tingimused kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega.”;
9) paragrahvi 31 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Energiamärgis on dokument, mis antakse projekteeritava või olemasoleva sisekliima tagamisega hoone kohta ja mille eesmärk on anda teada, milline on selle hoone projekteeritud energiavajadus või tegelik energiatarbimine, ning vajaduse korral tõendada hoone vastavust energiatõhususe miinimumnõuetele. Energiamärgisele lisatakse soovitused hoone energiatõhususe parandamiseks, välja arvatud juhul, kui selliseks parandamiseks puudub mõistlik võimalus.”;
10) paragrahvi 31 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Ettevõtja, kes annab energiamärgise, kannab energiamärgise andmed üksnes elektrooniliselt riiklikusse ehitisregistrisse.”;
11) paragrahvi 31 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Energiamärgise kehtivusaeg on kümme aastat. Hiljem antud energiamärgis tunnistab varem samale ehitisele või ehitise osale antud energiamärgise kehtetuks.”;
12) paragrahvi 31 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Vabariigi Valitsus kehtestab loetelu suurte rahvahulkade kogunemisega seotud üle 500-ruutmeetrise kasuliku pinnaga sisekliima tagamisega hoonete liikidest, mille puhul on nõutav energiamärgise olemasolu. Energiamärgis tuleb nimetatud hoonetes paigaldada külastajate jaoks nähtavale kohale.”;
13) paragrahvi 31 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Sisekliima tagamisega hoonetes, milles riigi- või kohaliku omavalitsuse asutuse valduses on rohkem kui 500 ruutmeetrit kasulikku pinda, ning alates 2015. aasta 9. juulist hoonetes, milles riigi- või kohaliku omavalitsuse asutuse valduses on rohkem kui 250 ruutmeetrit kasulikku pinda, tuleb energiamärgis paigaldada külastajate jaoks nähtavale kohale.”;
14) paragrahvi 32 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Projekteerimisettevõtja annab energiamärgise sisekliima tagamisega hoone kui terviku kohta selle püstitamisel või laiendamisel, kui laiendatava osa piirdekonstruktsioonide, kande- ja jäigastavate konstruktsioonide ning tehnosüsteemide maksumus on suurem kui üks neljandik laiendatava hoonega samaväärse hoone ehitusmaksumusest, või olulisel rekonstrueerimisel.”;
15) paragrahvi 32 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Hoone eraldi kasutatavale osale võib anda iseseisva energiamärgise, kui hoones puudub ühine küttesüsteem.”;
16) paragrahvi 32 lõiked 5 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvi 32 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Sisekliima tagamisega hoone või selle eraldi kasutatava osa üürileandja või müüja võimaldab hoone või selle osa tasulisel võõrandamisel või kasutusse andmisel lepingu sõlmimisest huvitatud isikul energiamärgisega tutvuda. Sisekliima tagamisega hoone või selle eraldi kasutatava osa tasu eest võõrandamise või kasutusse andmise kuulutus peab kohustusliku teabena sisaldama energiamärgise andmetest vähemalt energiatõhususarvu või kaalutud energia erikasutust ja sellele vastavat klassi.”;
18) paragrahvi 33 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 33. Soojus- ja jahutusseadmete registreerimine ja nende energiatõhusa talitluse tagamine”;
19) paragrahvi 33 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui sisekliima tagamisega hoone või hoone kütte- või jahutussüsteemi ehitamisel on nõutav ehitusprojekt, peab:
1) projekteerija nõustama ehitise omanikku kuumaveekatla, soojuspumba ja jahutusseadme (edaspidi soojus- ja jahutusseadme) valikul, asendamisel ning tehnosüsteemi muude muudatuste ja võimalike lahenduste puhul, et hinnata soojus- ja jahutusseadme energiatõhusust ja kohast võimsust;
2) ettevõtja, kes paigaldab soojus- ja jahutusseadme, registreerima riiklikus ehitisregistris paigaldatud soojus- ja jahutusseadme tehnilised andmed, kui soojusseadme nimivõimsus on suurem kui 20 kilovatti ning jahutusseadme nimivõimsus on suurem kui 12 kilovatti.”;
20) paragrahvi 33 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui sisekliima tagamisega hoone või hoone kütte- ja jahutussüsteemi ehitamisel ei ole ehitusprojekt nõutav, peab ettevõtja, kes levitab või paigaldab soojus- ja jahutusseadme:
1) nõustama ehitise omanikku soojus- ja jahutusseadme valikul ja asendamisel ning tehnosüsteemi muude muudatuste ja võimalike lahenduste puhul, et hinnata soojus- ja jahutusseadme energiatõhusust ja kohast võimsust;
2) registreerima riiklikus ehitisregistris paigaldatud soojus- ja jahutusseadme tehnilised andmed, kui soojusseadme nimivõimsus on suurem kui 20 kilovatti ning jahutusseadme nimivõimsus on suurem kui 12 kilovatti.”;
21) paragrahvi 33 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Registreeritavate soojus- ja jahutusseadmete täpse määratluse ja andmete loetelu ning andmete edastamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega.”;
22) paragrahvi 33 lõiked 3–5 tunnistatakse kehtetuks;
23) paragrahvi 29 lõike 2 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) tagama sisekliima tagamisega hoone või selle osa tasulisel võõrandamisel või kasutusse andmisel energiamärgise olemasolu, kui energiamärgis on nõutav, ning võimaldama sellega tutvuda;”;
24) paragrahvi 34 lõiget 1 täiendatakse punktiga 62 järgmises sõnastuses:
„62) ehitamise tulemusena ei vasta valminud ehitis ehitusloa väljastamise ajal kehtinud energiatõhususe miinimumnõuetele või”;
25) paragrahvi 381 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Elamute energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega.”;
26) paragrahvi 531 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
27) paragrahvi 62 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Tehnilise Järelevalve Amet kontrollib juhuvalikut kasutades statistiliselt olulise protsendi ulatuses aasta jooksul antud energiamärgiste nõuetele vastavust. Kontrollimine hõlmab:
2) sisendandmete ja energiamärgisele kantud tulemuste, sealhulgas energiatõhususe parandamiseks esitatud soovituste asjakohasuse kontrolli;
3) hoone energiamärgise andmise aluseks olnud sisendandmete täielikku kontrolli ja märgisele kantud tulemuste, sealhulgas energiavajaduse vähendamiseks esitatud soovituste asjakohasuse täielikku kontrolli, ning võimaluse korral hoone külastust, et kontrollida energiamärgisele kantud andmete ja asjaomase hoone vastavust.”;
28) paragrahv 683 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 683. Soojus- ja jahutusseadme registreerimata jätmine
Soojus- ja jahutusseadme paigaldamisel soojus- ja jahutusseadme riiklikus ehitisregistris registreerimata jätmise eest –
karistatakse rahatrahviga kuni 1600 eurot.”;
29) seadust täiendatakse §-dega 691–693 järgmises sõnastuses:
„§ 691. Energiamärgise puudumine hoone ja selle eraldi kasutatava osa tasulisel võõrandamisel ja kasutusse andmisel
(1) Hoone või selle eraldi kasutatava osa tasulisel võõrandamisel või kasutusse andmisel energiamärgise puudumise eest –
§ 692. Energiamärgise andmete kajastamisega ja energiamärgise kohta valeandmete esitamisega seoses tehtud ettekirjutuse täitmata jätmine
(1) Olemasoleva energiamärgise andmete kuulutuses avaldamata jätmisega või kuulutuses energiamärgise kohta teadvalt valeandmete esitamisega seoses tehtud ettekirjutuse täitmata jätmise eest hoone või selle eraldi kasutatava osa tasu eest võõrandamisel või kasutusse andmisel –
karistatakse rahatrahviga kuni 500 eurot.
§ 693. Energiamärgises ja energiaauditi aruandes teadvalt valeandmete esitamine
(1) Projekteerija, energiamärgise väljastaja või energiaaudiitori poolt energiamärgises või energiaauditi aruandes teadvalt valeandmete esitamise eest tegelikkusele mittevastava energiaklassi saavutamise eesmärgil –
30) paragrahvi 70 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse §-des 65–693 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid.”;
31) paragrahvi 70 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva seaduse §-des 65–693 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on oma pädevuse kohaselt linna- või vallavalitsus ja Tehnilise Järelevalve Amet.”;
32) paragrahvi 721 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Hoone olulise rekonstrueerimise käigus tuleb tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires energiakasutuse tõhusust suurendada nii, et see vastaks energiatõhususe miinimumnõuetele.”;
33) paragrahvi 721 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Ehitamise oluliseks või muuks rekonstrueerimiseks või laiendamiseks liigitamise korra kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega.”;
34) paragrahvi 721 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui sisekliima tagamisega hoone laiendamisel on laiendatava osa piirdekonstruktsioonide, kande- ja jäigastavate konstruktsioonide ning tehnosüsteemide maksumus suurem kui üks neljandik laiendatava hoonega samaväärse hoone ehitusmaksumusest, peab laiendatav hoone tervikuna vastama energiatõhususe miinimumnõuetele.”;
35) paragrahvi 722 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Kui ehitise kasutusluba väljastatakse sisekliima tagamisega hoonele, mille ehitusluba väljastati enne 2009. aasta 1. jaanuari, ei nõuta kasutusloa väljastamisel energiamärgist.”;
36) paragrahvi 722 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui sisekliima tagamisega hoone energiamärgis on antud enne 2013. aasta 9. jaanuari paberil, annab sisekliima tagamisega hoone või selle eraldi kasutatava osa võõrandaja energiamärgise üle asja omandajale või võimaldab hoone või selle osa tasulisel võõrandamisel või kasutusse andmisel lepingu sõlmimisest huvitatud isikul energiamärgisega tutvuda.”;
37) paragrahvi 102 täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
„(8) Käesoleva seaduse 2013. aasta 8. jaanuarini kehtinud redaktsiooni § 3 lõike 7, § 33 lõike 1 ja § 721 lõike 1 sätteid kohaldatakse sisekliima tagamisega hoonete suhtes, milles ei asu riigi- või kohaliku omavalitsuse asutused, kuni 2013. aasta 8. juulini.”;
38) seaduse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1 Nõukogu direktiiv 1989/106/EMÜ ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 40, 11.02.1989, lk 12–26), muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.08.1993, lk 1–22);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta (EÜT L 1, 04.01.2003, lk 65–71), muudetud direktiiviga 2010/31/EL (ELT L 153, 18.06.2010, lk 13–35);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 108, 29.04.2010, lk 355).”
§ 2. Korteriühistuseaduse muutmine
1) paragrahvi 152 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Hoonele tellib energiamärgise korteriühistu juhatus omal algatusel või vähemalt ühe korteriühistu liikme nõudmisel ühe kuu jooksul nõude esitamisest arvates.”;
2) paragrahv 19 tunnistatakse kehtetuks.
§ 3. Korteriomandiseaduse muutmine
1) paragrahvi 15 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Hoonele tellib energiamärgise valitseja omal algatusel või vähemalt ühe korteriomaniku nõudmisel ühe kuu jooksul nõude esitamisest arvates.”;
2) paragrahvi 31 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 4. Hooneühistuseaduse muutmine
Hooneühistuseaduse § 15 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Hoonele tellib energiamärgise hooneühistu juhatus omal algatusel või vähemalt ühe hooneühistu liikme nõudmisel ühe kuu jooksul nõude esitamisest arvates.”
(1) Käesolev seadus jõustub 2013. aasta 9. jaanuaril.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punkt 35 jõustub kümnendal päeval pärast seaduse avaldamist Riigi Teatajas.


Koolieelse lasteasutuse nõustamise tingimused ja kord sisehindamise küsimustes – Riigi Teataja
Koolieelse lasteasutuse nõustamise tingimused ja kord sisehindamise küsimustes
Koolieelse lasteasutuse nõustamise tingimused ja kord sisehindamise küsimustes - sisukord
§ 2 Nõustamise eesmärk
§ 3 Nõustamise läbiviimine
§ 4 Nõustamise tulemuste esitamine
§ 5 Üleminekusätted
RT I, 03.09.2013, 22
Vastu võetud 13.08.2009 nr 62
RTL 2009, 67, 986
jõustumine 01.09.2009
24.08.2010 RT I 2010, 60, 410 01.09.2010
09.03.2011 RT I, 17.03.2011, 5 20.03.2011
16.06.2011 RT I, 22.06.2011, 1 25.06.2011
10.09.2012 RT I, 13.09.2012, 1 16.09.2012
Määrus kehtestatakse koolieelse lasteasutuse seaduse § 243 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse koolieelse lasteasutuse (edaspidi õppeasutus) nõustamise tingimused ja kord sisehindamise küsimustes.
§ 2. Nõustamise eesmärk
3) nõustada õppeasutuse direktorit sisehindamise valdkonnas.
[RT I 2010, 60, 410 - jõust. 01.09.2010]
§ 3. Nõustamise läbiviimine
(1) Õppeasutuse nõustamise sisehindamise küsimuses (edaspidi nõustamise) võib algatada õppeasutus või Haridus- ja Teadusministeerium. Õppeasutuse algatatud nõustamise võib läbi viia enne sisehindamise aruande (edaspidi aruanne) koostamist, aruande koostamise ajal või aruande põhjal. Haridus- ja Teadusministeeriumi algatatud nõustamise aluseks on sisehindamisaruanne.
(2) Haridus- ja Teadusministeeriumil on õigus algatada nõustamine, kui õppeasutust ei ole viimase kolme aasta jooksul nõustatud või õppeasutus on esitanud Haridus- ja Teadusministeeriumile taotluse nõustamise läbiviimiseks. Nõustamise algatamisel määratakse Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt nõunik ning kaetakse tema tegevusega seotud kulud vastavalt nõunikuga sõlmitud lepingule.
(3) Nõustamise algatamiseks Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt esitab õppeasutus aruande koostamise aasta 31. detsembriks elektrooniliselt taotluse Haridus- ja Teadusministeeriumile.
(4) Nõustamisel lähtub nõunik õppeasutuse tegevusnäitajatest, mis on kättesaadavad Eesti Hariduse Infosüsteemi kaudu, ja järgmistest hindamiskriteeriumidest:
1) eestvedamine ja juhtimine, sealhulgas strateegiline juhtimine;
2) personalijuhtimine, sealhulgas personalivajaduse hindamine, personali värbamine, kaasamine, toetamine, arendamine, hindamine ja motiveerimine ning personaliga seotud tulemused, sealhulgas personali saavutused, täienduskoolitus, rahulolu, personaliga seotud statistika;
3) koostöö huvigruppidega, sealhulgas koostöö kavandamine, huvigruppide kaasamine, huvigruppidega koostöö hindamine ning huvigruppidega seotud tulemused, sealhulgas hoolekogu (nõukogu), lastevanemate ja teiste huvigruppide aktiivsus, avalikkussuhted, kaasatus otsustamisse, tagasiside ja rahulolu;
4) ressursside juhtimine, sealhulgas eelarveliste ressursside juhtimine, materiaal-tehnilise baasi arendamine, inforessursside juhtimine, säästlik majandamine ja keskkonnahoid;
5) õppe- ja kasvatusprotsess, sealhulgas lapse areng, õppekava, õppekorraldus ja -meetodid, väärtused ja eetika; lastega seotud tulemused, sealhulgas hariduslike erivajadustega lastega arvestamine, huvitegevus, terviseedendus, lastega seotud statistika, laste rahulolu.
(5) Nõunik viib vajadusel läbi õppeasutuse külastuse, millest teavitab õppeasutust hiljemalt ühe kuu jooksul aruande esitamisest.
(6) Nõunikul on õigus:
1) vestelda õppeasutuse hoolekogu liikmetega, õppeasutuse töötajatega, lastevanematega, lastega, õppeasutuse asukohajärgse omavalitsuse ning õppeasutuse pidaja esindajatega;
2) osaleda õppeasutuse pedagoogilise nõukogu, hoolekogu ja lastevanemate koosolekutel;
3) tutvuda õppeasutuse dokumentatsiooniga, sealhulgas statistilise ja finantsaruandlusega, ning õppeasutuse õpi- ja kasvukeskkonnaga;
4) teha direktorile ja õppeasutuse pidajale ettepanekuid õppeasutuse tegevuse parendamiseks.
(7) Haridus- ja Teadusministeeriumi algatusel nõustatud õppeasutus esitab Haridus- ja Teadusministeeriumile aruande koos nõuniku koostatud kirjaliku tagasisidega (edaspidi tagasisidearuanne).
[RT I, 17.03.2011, 5 - jõust. 20.03.2011]
§ 4. Nõustamise tulemuste esitamine
(1) Nõustamise tulemused vormistatakse tagasisidearuandena, mille põhjal on õppeasutusel võimalik täiustada oma tegevust.
(2) Tagasisidearuandes tuuakse välja järeldused õppeasutuse sisehindamise adekvaatsuse ning tulemuslikkuse kohta. Näidatakse ära, kas õppeasutuse poolt kavandatavad meetmed õppe- ja kasvatustegevuse ning juhtimise tulemuslikkuse parendamiseks on piisavad laste ning õppeasutuse arenguks ja vajalike juhtimisotsuste vastuvõtmiseks ning tehakse ettepanekud tegevuse parendamiseks.Tagasisidearuande koostamisel lähtub nõunik § 3 lõikes 4 toodud hindamiskriteeriumidest.
(3) Nõunik edastab õppeasutusele tagasisidearuande hiljemalt kaks kuud peale õppeasutuse aruande esitamist nõunikule.
(4) Õppeasutuse direktor tutvustab tagasisidearuannet õppeasutuse pedagoogilises nõukogus ja hoolekogus.
§ 5. Üleminekusätted
(1) [Kehtetu – RT I, 22.06.2011, 1 - jõust. 25.06.2011]
(2) [Kehtetu – RT I, 13.09.2012, 1 - jõust. 16.09.2012]
(3) [Kehtetu – RT I, 22.06.2011, 1 - jõust. 25.06.2011]
Määrus jõustub 2009. aasta 1. septembril.