text:
9. oktoober 2019(*)
Eelotsusetaotlus – Eelotsuse kiirmenetlus – Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades – Euroopa vahistamismäärus – Raamotsus 2002/584/JSK – Artikli 1 lõige 1 – Mõiste „Euroopa vahistamismäärus“ – Miinimumnõuded, millest sõltub kehtivus – Artikli 6 lõige 1 – Mõiste „vahistamismääruse teinud õigusasutus“ – Liikmesriigi prokuratuuri tehtud Euroopa vahistamismäärus – Staatus – Alluvussuhe täitevvõimuorganiga – Justiitsministri pädevus anda individuaalseid juhiseid – Kohtuliku loa andmine Euroopa vahistamismäärusele enne selle edastamist
Kohtuasjas C‑489/19 PPU,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Kammergericht Berlini (Berliini liidumaa kõrgeim üldkohus, Saksamaa) 26. juuni 2019. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse samal päeval, Euroopa vahistamismääruste täitmise menetluses järgmise isiku suhtes:
koosseisus: koja president A. Arabadjiev (ettekandja), kohtunikud P. G. Xuereb, T. von Danwitz, C. Vajda ja A. Kumin,
kohtusekretär: osakonna juhataja D. Dittert,
arvestades eelotsusetaotluse esitanud kohtu 26. juuni 2019. aasta taotlust, mis saabus Euroopa Kohtusse samal päeval, lahendada eelotsusetaotlus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 alusel kiirmenetluses,
arvestades teise koja 15. juuli 2019. aasta otsust see taotlus rahuldada,
arvestades kirjalikku menetlust ja 3. septembri 2019. aasta kohtuistungil esitatut,
– Saksamaa valitsus, esindajad: M. Hellmann, J. Möller ja A. Berg,
– Austria valitsus, esindajad: J. Schmoll ja J. Herrnfeld,
– Euroopa Komisjon, esindaja: S. Grünheid,
olles 17. septembri 2019. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (EÜT 2002, L 190, lk 1; ELT eriväljaanne 19/06, lk 34) (muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK (ELT 2009, L 81, lk 24)) (edaspidi „raamotsus 2002/584“) artikli 6 lõiget 1.
2 Taotlus on esitatud sellise Euroopa vahistamismääruse täitmise raames Saksamaal, mille tegi NJ-i suhtes 16. mail 2019 Staatsanwaltschaft Wien (Viini prokuratuur, Austria) ja millele Landesgericht Wien (liidumaa kohus Viinis, Austria) andis 20. mai 2019. aasta määrusega loa.
3 Raamotsuse 2002/584 põhjendus 5 on sõnastatud järgmiselt:
„Tulenevalt eesmärgist kujundada Euroopa Liit vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevaks alaks tuleks kaotada liikmesriikidevaheline väljaandmine ja asendada see õigusasutustevahelise üleandmissüsteemiga. Lisaks sellele võimaldab süüdimõistetute kriminaalkaristuste täitmiseks või kahtlustatavatele süüdistuse esitamiseks uue lihtsustatud üleandmissüsteemi sisseviimine kõrvaldada keerukuse ja võimalikud viivitused, mis on omased praegusele väljaandmiskorrale. Tavapärased koostöösuhted, mis on siiani domineerinud liikmesriikide vahel, tuleks asendada kriminaalasjades tehtud otsuste vaba liikumisega, mis hõlmaks nii kohtuotsuse eelseid kui lõplikke otsuseid vabadusel, turvalisusel ning õigusel rajaneva ala raamistikus.“
4 Raamotsuse 2002/584 artikkel 1 „Euroopa vahistamismääruse määratlus ja selle täitmise kohustus“ sätestab:
3. Käesolev raamotsus ei mõjuta kohustust austada põhiõigusi ja õiguse üldpõhimõtteid, mis on kirja pandud [ELL] artiklis 6.“
5 Raamotsuse 2002/584 artiklis 6 „Pädevate õigusasutuste määramine“ on ette nähtud:
6 Raamotsuse artikli 2 lõikes 1 on sätestatud:
7 Raamotsuse 2002/584 artikli 8 „Euroopa vahistamismääruse sisu ja vorm“ lõige 1 sätestab:
„Euroopa vahistamismäärus sisaldab järgmist teavet, mis on esitatud vastavalt lisas toodud vormile:
c) tõendid täidetava kohtuotsuse, vahistamismääruse või mis tahes muu sama mõjuga täidetava kohtuotsuse kohta, mis kuulub artiklite 1 ja 2 rakendusalasse;
8 Austria prokuratuuriseaduse (Staatsanwaltschaftsgesetz) § 2 lõikes 1 on sätestatud:
„Iga kriminaalasju lahendava liidumaa kohtu (Landesgericht) asukohas asub prokuratuur, iga liidumaa kõrgeima kohtu (Oberlandesgericht) asukohas asub liidumaa prokuratuur ning Austria kõrgeima üldkohtu (Oberster Gerichtshof) juures asub peaprokuratuur. Prokuratuurid alluvad liidumaa prokuratuuridele ning need koos peaprokuratuuriga alluvad vahetult föderatsiooni justiitsministrile ja on seotud tema antavate juhistega.“
9 Euroopa Liidu liikmesriikidega kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitleva seaduse (Gesetz über die Justizielle Zusammenarbeit in Strafsachen mit den Mitgliedstaaten der Europäischen Union, edaspidi „kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlev seadus“) § 29 lõike 1 esimene lause näeb ette järgmist:
„Prokuratuur annab korralduse isik kohtuliku loa saanud Euroopa vahistamismääruse alusel vahistada ning vajadusel algatab tagaotsitava isiku Schengeni infosüsteemi kandmise […]“.
10 Kriminaalmenetluse seadustiku (Strafprozessordnung) § 5 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„(1) Kriminaalpolitsei, prokuratuur ja kohus võivad pädevuse teostamisel ja tõendite kogumisel riivata isiku õigusi ainult määral, mil see on seaduses selgelt ette nähtud ning on nende ülesannete täitmiseks vajalik. Sel moel toimunud iga õigushüve kahjustamine peab olema proportsionaalne süüteo raskusega, kahtluse astmega ja taotletava tulemusega.
(2) Mitme eesmärgipärase uurimistoimingu ja sunnimeetme seast peavad kriminaalpolitsei, prokuratuur ja kohus valima sellised, mis kahjustavad asjaomase isiku õigusi kõige vähem. Seadusega antud pädevust tuleb menetluse igas etapis teostada viisil, mis väldib ebavajalikku tähelepanu, austab asjaomase isiku väärikust ning tagab tema õiguste ja kaitsmist väärivate huvide säilimise.“
11 Kriminaalmenetluse seadustiku § 87 lõike 1 kohaselt saab kohtu antud loa vaidlustada kaebusega.
12 Kriminaalmenetluse seadustiku §-s 105 on sätestatud:
„(1) Kohus peab tegema otsuse eelvangistuse määramise ja pikendamise taotluste ning teatavate muude sunnimeetmete lubamise kohta. Loa saanud meetme rakendamiseks (§ 101 lõige 3) määrab kohus tähtaja, mille kasutamata jätmise korral muutub luba kehtetuks. § 169 kohase vahistamise eesmärgil kande tegemise korral ei arvestata tähtaja hulka kande kehtivusaega, kuid prokuratuur peab vähemalt korra aastas kontrollima, kas vahistamise alused veel kehtivad.
(2) Kui see on lõike 1 kohase taotluse üle otsustamisel õiguslikel või faktilistel põhjustel vajalik, võib kohus anda korralduse kriminaalpolitsei täiendava uurimise läbiviimiseks või teostada niisugust uurimist omal algatusel. Samuti võib kohus prokuratuurilt või kriminaalpolitseilt nõuda faktilisi selgitusi kohtuasja materjalide osas ning aruande esitamist loa saanud meetme rakendamise ja täiendava uurimise kohta. Pärast eelvangistuse määramist võib kohus anda korralduse, et talle edastataks § 52 lõike 2 punktides 2 ja 3 nimetatud dokumentide ärakirjad ka edaspidi.“
13 Vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku § 171 lõikele 1, mida kohaldatakse kriminaaluurimise ajal, annab prokuratuur vahistamiseks korralduse kohtuliku loa alusel.
14 Viini prokuratuur algatas NJ-i suhtes kriminaalmenetluse seoses nelja teoga, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus on muu hulgas kvalifitseerinud professionaalseks varguseks, mis on vahistamismääruse teinud liikmesriigis karistatav vabadusekaotusega, „mille maksimaalne pikkus on vähemalt kolm aastat“ raamotsuse 2002/584 artikli 2 lõike 2 tähenduses. Nimetatud kohus märgib, et muud NJ-le ette heidetud teod, nagu sundimine, on vahistamismääruse teinud liikmesriigis ja vahistamismääruse saanud liikmesriigis karistatavad vabadusekaotusega, mille maksimaalne pikkus on vähemalt 12 kuud.
15 Nende tegude eest kohtu alla andmiseks tegi Viini prokuratuur 16. mail 2019 NJ-i suhtes Euroopa vahistamismääruse, millele Landesgericht Wien (liidumaa kohus Viinis) andis 20. mail 2019 loa vastavalt kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitleva seaduse § 29 lõike 1 esimesele lausele.
16 NJ vahistati 14. mail 2019 Berliinis (Saksamaa) kriminaalmenetluse raames, mis oli Saksamaal tema suhtes algatatud varguse tõttu. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul teatas NJ ülekuulamisel 24. mail 2019, et ta ei nõustu lihtsustatud korras üleandmisega.
17 Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Austria prokuratuurid saavad täitevvõimult, antud juhul föderatsiooni justiitsministrilt, individuaalseid korraldusi või juhiseid. Seetõttu kahtleb ta, kas Euroopa vahistamismääruse tegemise menetlus Austrias on kooskõlas nõuetega, mis tulenevad 27. mai 2019. aasta kohtuotsusest OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid) (C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456). Eelkõige kahtleb ta selles, kas Viini prokuratuuril on „õigusasutuse“ staatus.
18 Ent ta toonitab, et erinevalt nimetatud kohtuotsuse aluseks olnud asjaoludest ei otsusta Austria prokuratuurid Euroopa vahistamismääruse tegemise üle iseseisvalt, sest kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitleva seaduse § 29 kohaselt annab vahistamismäärusele loa kohus. Loa andmise menetlus hõlmab Euroopa vahistamismääruse seaduslikkuse ja proportsionaalsuse kontrollimist ning seda saab kohtus vaidlustada. Seetõttu leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et lõppastmes on Euroopa vahistamismääruse tegemise otsustamise pädevus kohtul, kelle pädevuses on vahistamismäärusele loa andmine.
19 Eelmises punktis nimetatud kahtluste tõttu tegi eelotsusetaotluse esitanud kohus 29. mai 2019. aasta määruses üksnes korralduse NJ-i ajutiseks vahistamiseks tema Austria ametiasutustele üleandmise eesmärgil.
20 Neil asjaoludel otsustas Kammergericht Berlin (Berliini liidumaa kõrgeim üldkohus, Saksamaa) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas prokuratuuri seotus antavate juhistega takistab kehtiva Euroopa vahistamismääruse tegemist tema poolt ka siis, kui Euroopa vahistamismääruse täitmisele eelneb vahistamismääruse tegemise otsuse ulatuslik kohtulik kontroll?“
21 Eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas taotluse lahendada käesolev eelotsusetaotlus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 alusel eelotsuse kiirmenetluses.
22 Taotluse põhjendamiseks tugineb eelotsusetaotluse esitanud kohus asjaolule, et NJ viibib tema suhtes Saksamaal algatatud kriminaalmenetluse raames praegusel ajal eelvangistuses (edaspidi „esimene eelvangistus“). Eelvangistus seoses asjaomase isiku üleandmisega Austria ametiasutustele (edaspidi „teine eelvangistus“) algab alles pärast esimese eelvangistuse lõppemist ega või õiguspäraselt ületada kaht kuud. Seetõttu kardab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kui Euroopa Kohus otsustab eelotsuse kiirmenetlust mitte kohaldada, tuleb NJ enne eelotsusemenetluse lõppemist vabastada ning tal on võimalik tema vastu algatatud kriminaalmenetlusest kõrvale hoida.
23 Seoses sellega tuleb märkida esiteks, et käesolev eelotsusetaotlus puudutab raamotsuse 2002/584 tõlgendamist, mis kuulub EL toimimise lepingu kolmanda osa V jaotisega reguleeritud valdkonda, mis puudutab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. Seetõttu on seda võimalik lahendada eelotsuse kiirmenetluses.
24 Teiseks on tõsi, et kuupäeval, mil vaadati läbi taotlus lahendada eelotsusetaotlus kiirmenetluses, viibis NJ eelvangistuses, mis võidi siiski igal ajal lõpetada. Peale selle, nagu märkis eelotsusetaotluse esitanud kohus, jääb NJ pärast esimese eelvangistuse lõppemist vangistusse kuni kaheks kuuks seoses võimaliku üleandmisega Austria ametiasutustele. Kuna asjaomase isiku Austria ametiasutustele üleandmisega seotud eelvangistuse seaduslikkus sõltub Euroopa Kohtu vastusest eelotsuse küsimusele, siis võib Euroopa Kohtu vastusel olla otsene mõju NJ-i vabadusekaotuse kestusele.
25 Neil asjaoludel otsustas Euroopa Kohtu teine koda 15. juulil 2019 ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist rahuldada eelotsusetaotluse esitanud kohtu taotlus lahendada eelotsusetaotlus kiirmenetluses.
26 Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub oma küsimusega sisuliselt selgitada, kas raamotsuse 2002/584 artikli 1 lõikes 1 kasutatud mõistet „Euroopa vahistamismäärus“ tuleb tõlgendada nii, et selle mõiste alla kuuluvad Euroopa vahistamismäärused, mille on teinud liikmesriigi prokuratuurid, mille puhul esineb oht, et nad saavad Euroopa vahistamismääruste tegemise raames selliselt täitevvõimult nagu justiitsminister otse või kaudselt individuaalseid korraldusi või juhiseid, ning kui need vahistamismäärused peavad enne seda, kui prokuratuurid võivad neid edastada, saama loa kohtult, kes kontrollib selle menetluse käigus vahistamismääruste tegemise tingimusi ja vahistamismääruste proportsionaalsust.
27 Seoses sellega olgu märgitud, et raamotsusega 2002/584 kehtestatud Euroopa vahistamismääruse süsteemi aluseks on vastastikuse tunnustamise põhimõte, mis tugineb ise liikmesriikidevahelise vastastikuse usalduse põhimõttele seoses asjaoluga, et nende vastavad riigisisesed õiguskorrad suudavad tagada liidu tasandil ning eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (edaspidi „harta“) tunnustatud põhiõiguste võrdväärse ja tõhusa kaitse (10. novembri 2016. aasta kohtuotsus Özçelik, C‑453/16 PPU, EU:C:2016:860, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
28 Raamotsuse 2002/584 artikli 1 lõikes 1 on Euroopa vahistamismäärus määratletud kui „liikmesriigi väljaantud kohtuotsus, et teine liikmesriik võtaks tagaotsitava vahi alla ja annaks ta üle kriminaalmenetluse raames kohtu alla andmise või vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeolekumeetme täitmiseks“. Seejuures eeldab vastastikuse tunnustamise põhimõte, et ainult Euroopa vahistamismäärused selle sätte tähenduses kuuluvad raamotsuse 2002/584 alusel täitmisele (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 46).
29 See põhimõte lähtub nimelt eeldusest, et Euroopa vahistamismäärus on välja antud kooskõlas miinimumnõuetega, millest sõltub selle kehtivus ja mille hulka kuuluvad raamotsuse 2002/584 artiklis 8 sätestatud nõuded, sealhulgas Euroopa vahistamismääruse aluseks oleva riikliku vahistamismääruse või muu riigisisese kohtuotsuse olemasolu nõue (vt selle kohta 1. juuni 2016. aasta kohtuotsus Bob-Dogi, C‑241/15, EU:C:2016:385, punkt 53).
30 Nagu nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, ei viita mõiste „kohtuotsus“ raamotsuse 2002/584 tähenduses mitte ainult otsustele, mille on teinud liikmesriigi kohtunikud või kohtud, vaid seda tuleb mõista laiemas tähenduses, nii et see hõlmab ka otsuseid, mille on teinud ametiasutused, kes selles liikmesriigis osalevad kriminaalasjades õigusemõistmises – näiteks Austria prokuratuur –, erinevalt eelkõige ministeeriumidest ja politseiteenistustest, kes teostavad täitevvõimu (vt selle kohta 27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 50).
31 Euroopa vahistamismääruse tegemise otsused peavad aga hõlmama kohtuotsustele omaseid tagatisi, eelkõige tagatisi, mis tulenevad raamotsuse 2002/584 artikli 1 lõikes 3 osutatud põhiõigustest.
32 Seoses sellega olgu märgitud, et raamotsuse 2002/584 eesmärk on kehtestada otse õigusasutustevahelise üleandmise lihtsustatud süsteem, mis peab asendama poliitilise võimu sekkumist ja hindamist eeldava tavapärase suveräänsete riikide vahelise koostöösüsteemi, et tagada kriminaalasjades tehtud otsuste vaba liikumine vabadusel, turvalisusel ning õigusel rajaneval alal (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 65).
33 Kui Euroopa vahistamismäärus on välja antud selleks, et teine liikmesriik võtaks tagaotsitava vahi alla ja annaks ta üle kriminaalmenetluse raames kohtu alla andmiseks, peab nimetatud isikul juba menetluse esimeses staadiumis olema olnud võimalik tugineda menetluslikele tagatistele ja põhiõigustele, mille kaitsmise peab vahistamismääruse teinud liikmesriigi õigusasutus tagama vastavalt kohaldatavale riigisisesele õigusele, muu hulgas riikliku vahistamismääruse tegemisel (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 66).
34 Euroopa Kohus on leidnud, et Euroopa vahistamismääruse süsteem pakub seega tagaotsitavale menetluslike tagatiste ja põhiõiguste kahetasandilist kaitset, sest kohtulikule kaitsele, mis on ette nähtud esimesel tasandil, kui tehakse selline riigisisene otsus nagu riiklik vahistamismäärus, lisandub kaitse, mis tuleb tagada teisel tasandil, kui antakse välja Euroopa vahistamismäärus, mis võib toimuda kohe pärast kõnealuse riigisisese kohtuotsuse tegemist (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 67).
35 Olgu lisatud, et kuna Euroopa vahistamismääruse tegemine riivab harta artiklis 6 ette nähtud õigust vabadusele, eeldab see kaitse, et otsus, mis vastab tõhusa kohtuliku kaitse nõuetele, võetakse vastu vähemalt ühel nendest kaitse kahest tasandist (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 68).
36 Esiteks tuleb selle kohta märkida, et vastavus nendele nõuetele tagab vahistamismäärust täitvale õigusasutusele, et otsus teha Euroopa vahistamismäärus kriminaalmenetluse raames kohtu alla andmiseks rajaneb riigisisesel menetlusel, mis allub kohtulikule kontrollile, ning et tagaotsitaval olid tagatised, mis tulenevad raamotsuse 2002/584 artikli 1 lõikes 3 osutatud põhiõigustest ja õiguse üldpõhimõtetest (27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 70).
37 Teiseks peab vahistamismääruse tegemise ajal läbi viidav kontroll hõlmama vahistamismääruse tegemiseks vajalike tingimuste järgimise kontrollimist ning hindamist, kas iga juhtumi konkreetseid asjaolusid arvestades on vahistamismääruse tegemine proportsionaalne (vt selle kohta 27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punkt 71).
38 Kolmandaks tuleb kontroll läbi viia objektiivselt, võttes arvesse kõiki süüstavaid ja õigustavaid asjaolusid, ning sõltumatult, mis eeldab, et on olemas õigusnormid ja korralduslikud eeskirjad, mis välistavad ohu, et vahistamismääruse tegemise otsus oleks allutatud väljastpoolt, eelkõige täitevvõimult tulevatele juhistele (vt selle kohta 27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punktid 73 ja 74).
39 Käesolevas asjas nähtub Euroopa Kohtu käsutuses oleva toimiku materjalidest, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas näeb Austria õigus ette, et nii riikliku vahistamismääruse otsustamisel kui ka Euroopa vahistamismääruse otsustamisel annavad Austria prokuratuurid vahistamiseks korralduse vahistamismäärusega, mis peab enne selle edastamist saama loa kohtult, kes ühtlasi kontrollib vahistamismääruse tegemise tingimusi ja vahistamismääruse proportsionaalsust. Loa andmise otsuse saab kohtulikult vaidlustada.
40 Kindel on ka see, et kohtud, kelle pädevuses on loa andmine Euroopa vahistamismäärustele, vastavad objektiivsuse ja sõltumatuse nõudele. Prokuratuuriseaduse § 2 lõikest 1 nähtub seevastu, et Austria prokuratuurid alluvad liidumaa prokuratuuridele ning need omakorda alluvad vahetult föderatsiooni justiitsministrile ja on seotud tema antavate juhistega. Kuna nõutav sõltumatus eeldab, et on olemas õigusnormid ja korralduslikud eeskirjad, mis võimaldavad tagada, et vahistamismääruse teinud õigusasutuse puhul ei esine mingit ohtu, et ta saab vahistamismääruse tegemisel eelkõige täitevvõimult individuaalseid juhiseid, siis ei saa Austria prokuratuure pidada sellele nõudele vastavaks (vt analoogia alusel 27. mai 2019. aasta kohtuotsus OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid), C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456, punktid 74 ja 84).
41 Seetõttu kerkib üles küsimus, kas niisugustel tingimustel saab Euroopa vahistamismäärusi käsitlevaid otsuseid, mis on tehtud Austria süsteemi kohaselt, pidada vastavaks käesoleva kohtuotsuse punktis 38 kirjeldatud miinimumnõuetele, millest sõltub nende kehtivus ning mis puudutavad selliste otsuste tegemisel läbi viidud kontrolli objektiivsust ja sõltumatust.
42 Selles kontekstis tuleb rõhutada, et mõistet „otsus“ tuleb tõlgendada nii, et see viitab aktile selle täitmisel esinevas vormis. Euroopa vahistamismääruse tegemise otsus võib just sellel hetkel ja selles vormis riivata tagaotsitava õigust vabadusele.
43 Käesolevas asjas nähtub Euroopa Kohtule edastatud toimiku materjalidest, et otsusele teha riiklik vahistamismäärus ja otsusele teha Euroopa vahistamismäärus on kohustuslik saada enne nende edastamist kohtu luba vastavalt kriminaalseadustiku § 171 lõikele 1 ja kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitleva seaduse § 29 lõike 1 esimesele lausele. Kui prokuratuuri otsustele ei ole kohtu luba antud, puuduvad vahistamismäärustel õiguslikud tagajärjed ja neid ei või edastada – seda kinnitas kohtuistungil Austria valitsus.
44 Eelotsusetaotlusest nähtub, et loa andmise menetluses kontrollib kohus konkreetse vahistamismääruse tegemiseks vajalike tingimuste järgimist ning hindab, kas juhtumi konkreetseid asjaolusid arvestades on vahistamismääruse tegemine proportsionaalne. Selle kohta täpsustas Austria valitsus oma kirjalikes seisukohtades ning Euroopa Kohtu istungil, et esiteks peavad võimalikud täidesaatva võimu juhised olema kirjalikud ja need tuleb lisada kriminaaltoimikusse, mis edastatakse tervikuna kohtunikule, kelle pädevuses on loa andmine. Teiseks puudutab selle kohtuniku tehtav proportsionaalsuse kontroll riiklikule vahistamismäärusele loa andmisel vaid vahistamismäärusest tingitud vabadusekaotuse mõju ning Euroopa vahistamismäärusele loa andmisel asjaomase isiku õiguste riivet, mis on ulatuslikum kui juba analüüsitud vabadusõiguse riive. Nimelt peab kohus, kelle pädevuses on Euroopa vahistamismäärusele loa andmine, võtma eeskätt arvesse üleandmismenetluse ja muus liikmesriigis kui Austria Vabariigis elava asjaomase isiku üleandmise mõju isiku sotsiaalsetele ja perekondlikele suhetele.
45 Kriminaalmenetluse seadustiku § 105 lõikest 2 nähtub, et kohtule, kelle pädevuses on vahistamismäärustele loa andmine, ei ole prokuratuuri läbi viidud uurimise tulemus siduv ning ta ei pea piirduma prokuratuuri korralduses toodud teabe ja põhjendustega. Austria valitsus kinnitas Euroopa Kohtu istungil sellega seoses, et kohus, kelle pädevuses on Euroopa vahistamismäärusele loa andmine, võib igal ajal anda korralduse täiendavaks uurimiseks või viia ise läbi täiendava uurimise.
46 Euroopa vahistamismääruse tegemine on seega Austria õiguse kohaselt allutatud tervikuna objektiivsele ja sõltumatule kontrollile kohtu poolt, kes viib läbi vahistamismääruse tegemise tingimusi ja vahistamismääruse proportsionaalsust puudutava täieliku kontrolli. Alles pärast seda, kui kohus on andnud vahistamismäärusele loa, on vahistamismäärusel õiguslikud tagajärjed ja selle võib edastada. Kuna niisugune kontroll toimub alati kohtu algatusel enne seda, kui vahistamismäärusel on õiguslikud tagajärjed ja kui vahistamismääruse võib edastada, siis on see kontroll erinev 27. mai 2019. aasta kohtuotsuse OG ja PI (Lübecki ja Zwickau prokuratuurid) (C‑508/18 ja C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456) punktides 85–87 käsitletud õiguskaitsevahendist, mida saab kasutada ainult tagantjärele ja asjaomase isiku nõudmisel.
47 Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 73 sisuliselt märkis, nähtub Euroopa Kohtule edastatud toimikust, et kohus, kelle pädevuses on Euroopa vahistamismäärusele loa andmine, viib kontrolli läbi sõltumatult ja talle on teada kõik võimalikud eelnevad juhised ning sellise kontrollimise järel teeb ta prokuratuuri otsusest sõltumatu otsuse, mis ei piirdu vaid prokuratuuri otsuse õiguspärasuse kinnitamisega.
48 Neil asjaoludel tuleb lähtuda sellest, et Euroopa vahistamismäärust puudutav otsus sellisel kujul, nagu see edastatakse, vastab käesoleva kohtuotsuse punktis 38 kirjeldatud nõuetele otsuse tegemisel läbi viidud kontrolli objektiivsuse ja sõltumatuse kohta.
49 Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et raamotsuse 2002/584 artikli 1 lõikes 1 kasutatud mõistet „Euroopa vahistamismäärus“ tuleb tõlgendada nii, et selle mõiste alla kuuluvad Euroopa vahistamismäärused, mille on teinud liikmesriigi prokuratuurid, ehkki nende prokuratuuride puhul esineb oht, et nad saavad Euroopa vahistamismääruste tegemise raames selliselt täitevvõimult nagu justiitsminister otse või kaudselt individuaalseid korraldusi või juhiseid, tingimusel et need vahistamismäärused peavad enne seda, kui prokuratuurid võivad neid edastada, saama loa kohtult, kes kontrollib sõltumatult ja objektiivselt – omades juurdepääsu kogu kriminaaltoimikule, kuhu on lisatud võimalikud täitevvõimult saadud individuaalsed korraldused või juhised – vahistamismääruste tegemise tingimusi ja vahistamismääruste proportsionaalsust ning teeb sõltumatu otsuse, mis annab vahistamismäärustele nende lõpliku vormi.
50 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK) artikli 1 lõikes 1 kasutatud mõistet „Euroopa vahistamismäärus“ tuleb tõlgendada nii, et selle mõiste alla kuuluvad Euroopa vahistamismäärused, mille on teinud liikmesriigi prokuratuurid, ehkki nende prokuratuuride puhul esineb oht, et nad saavad Euroopa vahistamismääruste tegemise raames selliselt täitevvõimult nagu justiitsminister otse või kaudselt individuaalseid korraldusi või juhiseid, tingimusel et need vahistamismäärused peavad enne seda, kui prokuratuurid võivad neid edastada, saama loa kohtult, kes kontrollib sõltumatult ja objektiivselt – omades juurdepääsu kogu kriminaaltoimikule, kuhu on lisatud võimalikud täitevvõimult saadud individuaalsed korraldused või juhised – vahistamismääruste tegemise tingimusi ja vahistamismääruste proportsionaalsust ning teeb sõltumatu otsuse, mis annab vahistamismäärustele nende lõpliku vormi.

matches:
kohus
§ 2
§ 29
§ 5
kohus
kohus
§ 87
Kohus
kohus
§ 169
kohus
kohus
kohus
§ 52
§ 171
kohus
kohus
kohus
§ 29
kohus
§ 29
kohus
kohus
kohus
Kohus
kohus
Kohus
§ 2
§ 171
§ 29
kohus
§ 105
kohus


Abja Lasteaia põhimäärus – Riigi Teataja
Abja Lasteaia põhimäärus
Abja Lasteaia põhimäärus - sisukord
§ 1 Nimi ja asukoht
§ 3 Eelarve, pitsat ja sümboolika
§ 4 Asjaajamise keel ning õppe- ja kasvatustegevuse keel
2 LASTEAIA STRUKTUUR
§ 5 Rühmad
§ 6 Teeninduspiirkond
3 LASTEAIA JUHTIMINE
§ 7 Lasteaia direktor, tema pädevus
§ 8 Pedagoogiline nõukogu
§ 9 Hoolekogu pädevus
§ 10 Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
4 ÕPPE- JA KASVATUSKORRALDUS
§ 11 Paragrahvi pealkiri
§ 12 Tööaeg
§ 13 Laste ja vanemate õigused
§ 14 Lasteaia töötajad
§ 15 Personali koosseisu määramine ja töölepingud
§ 16 Konkursi korraldamine ja atesteerimine
§ 17 Personali õigused, kohustused ja vastutus
6 VARA, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 18 Lasteaia vara
7 REORGANISEERIMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 20 Lasteaia reorganiseerimine ja tegevuse lõpetamine
8 MÄÄRUSE RAKENDAMINE
§ 21 Määruse rakendamine
Abja Vallavolikogu
RT IV, 06.06.2012, 2
Vastu võetud 22.04.2010 nr 17
jõustumine 01.05.2010
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 35 lõike 2 ja koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lõike 3 alusel.
§ 1. Nimi ja asukoht
Lasteasutuse nimi on Abja Lasteaed ( edaspidi Lasteaed), asukohaga Aia 24 Abja - Paluoja Abja vald Viljandi maakond
Lasteaed on Abja valla munitsipaalõppeasutus, mis juhindub oma tegevuses seadustest aja nende alusel antud õigusaktidest.
§ 3. Eelarve, pitsat ja sümboolika
(1) Lasteaed on Abja valla eelarvest finantseeritav koolieelne lasteasutus, kelle oma eelarve
(2) Lasteaed ei ole iseseisev juriidiline isik. Lasteaed võib kasutada oma nimetuse ning Abja valla kujutusega pitsatit, oma sümboolikat ja blankette.
§ 4. Asjaajamise keel ning õppe- ja kasvatustegevuse keel
(1) Lasteaia asjaajamise keel on eesti keel.
(2) Lasteaias toimub õppe- ja kasvatustegevus eesti keeles.
2. peatükk LASTEAIA STRUKTUUR
§ 5. Rühmad
(1) Lasteaed on 1,5- kuni 7-aastastele lastele. Rühmade arv Lasteaias sõltub laste arvust, vastavast vajadusest ning võimalustest ja need moodustab Lasteaia direktor. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõust. 01.10.2010; muudetud Abja Vallavolikogu 12.01.2012 määrusega 49-jõust. 01.07.2012)
(2) Lasteaia struktuuri moodustavad:
1) sõimerühm-vanuses 1,5 kuni 3 aastat; (muudetud Abja Vallavolikogu 12.01.2012 määrusega 49- jõust. 01.07.2012)
2) noorem rühm - kolme- kuni nelja-aastased (erandjuhtudel 2 aasta 6 kuu vanused)
3) keskmine rühm – nelja- kuni viieaastased;
4) vanem rühm – kuue- kuni seitsmeaastased;
(3) Rühma registreeritud laste arv on järgmine:
1) Sõimerühmas kuni 14 last (muudetud Abja Vallavolikogu 12.01.2012 määrusega 49- jõust. 01.07.2012)
2) nooremas rühmas kuni 20 last;
3) keskmises rühmas kuni 20 last;
4) vanemas rühmas kuni 20 last;
§ 6. Teeninduspiirkond
(1) Lasteaia teeninduspiirkond on Abja valla haldusterritoorium, kusjuures Lasteaias koha saamise õigus on lapsel, kelle rahvastikuregistri järgne elukoht on Abja vallas
(2) Pärast teeninduspiirkonnas alaliselt elavate laste vastuvõttu võetakse vabade kohtade olemasolul lasteaeda lapsi väljastpoolt teeninduspiirkonda, eelistades esmajärjekorras samas vallas alaliselt elavaid lapsi, seejärel teeninduspiirkonnas töötavate vanemate lapsi.
(3) Laste lasteaeda vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korra kehtestab vallavalitsus.
3. peatükk LASTEAIA JUHTIMINE
§ 7. Lasteaia direktor, tema pädevus
1) on seadusjärgne esindaja oma töölepingu kehtivuse ajal;
2) tagab Lasteaia tulemusliku töö ja juhib Lasteaia tegevust koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga;
3) korraldab Lasteaia tööd, koostab ning kehtestab kodukorra ja ametijuhendid, annab välja kompetentsi piires käskkirju ja korraldusi;
4) kannab vastutust Lasteaia arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest;
5) esitab üks kord aastas vallavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate Lasteaia õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja vara kasutamisest;
6) koostab ja kooskõlastab hoolekoguga Lasteaia eelarve ning esitab kindlaksmääratud tähtajaks vallavalitsusele;
7) sõlmib, muudab ja lõpetab Abja valla nimel töölepingud Lasteaia pedagoogide ja töötajatega.
(2) direktori äraolekul täidab lasteaia direktori kohuseid käskkirjaga kinnitatud kohusetäitja.
(3) direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss. Konkursi kuulutab välja ja selle läbiviimise korra kehtestab vallavalitsus. Konkursi võitnud isiku kinnitab vallavanema ettepanekul ametisse vallavalitsus. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
(4) Direktoriga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingu vallavanem või tema volitatud ametiisik.
§ 8. Pedagoogiline nõukogu
(1) Pedagoogilisse nõukogusse kuuluvad lasteaia pedagoogid, kelle ülesanne on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ja vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
(2) Pedagoogilise nõukogu koosolekuid kutsutakse kokku vähemalt üks kord kahe kuu jooksul, vajadusel ka tihedamini.
(3) Pedagoogiline nõukogu võtab igas arutatavas küsimuses vastu otsuse lihthäälte enamusega, kui nõukogu koosolekul viibib vähemalt kaks kolmandikku tema liikmetest. Häälte arvu võrdsuse puhul on otsustavaks direktori hääl. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
(4) Iga pedagoogilise nõukogu liige on kohustatud viibima kõigil nõukogu koosolekutel, võtma aktiivselt osa arutatavate küsimuste ettevalmistamisest ja nõukogu tööst ning täitma õigeaegselt ja täpselt vastuvõetud otsuseid.
§ 9. Hoolekogu pädevus
(1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on jälgida, et õppe-ja kasvatustegevus vastaks laste arengule ja huvidele ning teha sellesuunalist koostööd lasteaia personaliga.
(2) Hoolekogu pädevus:
2) annab direktorile ja vallavalitsusele soovitusi lasteaia eelarve koostamisel ja eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks;
(4) Oma töö korraldamiseks valib hoolekogu oma liikmete hulgast esimehe ja protokollija.
(5) Hoolekogu töövorm on koosolek, mis toimub vähemalt üks kord kvartalis hoolekogu esimehe või lasteaia direktori ettepanekul. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
§ 10. Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
(1) Lasteaia kõigi rühmade vanemad valivad õppeaasta algul hoolekogu koosseisu ühe esindaja. Lisaks neile nimetab vallavalitsus hoolekogu koosseisu ühe isiku ja pedagoogiline nõukogu nimetab hoolekogu koosseisu ühe isiku.
(2) Hoolekogu koosseis valitakse üheks aastaks.
4. peatükk ÕPPE- JA KASVATUSKORRALDUS
§ 11. Paragrahvi pealkiri
(1) Lasteaed töötab haridus- ja teadusministri antud koolitusloa alusel, mis on riiklik dokument, andes lasteaiale õiguse viia läbi õppe- ja kasvatustegevust lasteaia õppekava alusel.
(2) Lasteaia õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on lasteaia õppekava, mis vastab Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud alushariduse raamõppekavale.
(3) Lasteaia õppekava kinnitab direktor pedagoogilise nõukogu ettepanekul.
(4) Lasteaia õppekava määrab kindlaks:
2) õppe-ja kasvatustegevuse ülesanded;
3) õppe- ja kasvatuskorralduse põhimõtted;
4) õppekorraldus- ja tegevuse jaotusplaani (sisu, maht, ajaline korraldus);
5) lapse arengu hindamise põhimõtted;
6) lapse arengu eeldatavad tulemused õppekava läbimisel.
(5) Lasteaial on oma tegevus- päevakava, mille koostamisel arvestatakse. Alushariduse raamõppekava ning kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteaia tegevuse- ja päevakava kinnitab direktor. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
(6) Lasteaial on oma arengukava, mille kinnitab vallavolikogu.
§ 12. Tööaeg
(1) Lasteaia päevase lahtioleku aja otsustab vallavalitsus, lähtudes hoolekogu ettepanekust.
(2) Lasteaia aastaringse või hooajalise tegutsemise otsustab vallavalitsus hoolekogu ettepanekul.
§ 13. Laste ja vanemate õigused
(1) Laste õigused:
1) lastel on õigus vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale ja päevakavale;
2) eneseusaldust ja vaimselt erksust toetavale tegevusele;
3) pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisele.
(2) Vanemate õigused:
2) nõuda vajalike tingimuste loomist laste mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks ning
4) võtta osa lasteaia sisehindamisest;
5) saada teavet lasteaia töökorralduse kohta.
§ 14. Lasteaia töötajad
Lasteaia töötajad (edaspidi personal) on pedagoogid, lasteaia majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad.
§ 15. Personali koosseisu määramine ja töölepingud
(1) Lasteaia personali koosseisu määrab lasteaia direktor kooskõlastatult vallavalitsusega ja tuginedes haridus- ja teadusministri määrusega kinnitatud miinimumkoosseisule. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21-jõustus 01.10.2010)
(2) Töölepingud lasteaia personaliga sõlmib, muudab ja lõpetab Abja valla nimel lasteaia direktor. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
§ 16. Konkursi korraldamine ja atesteerimine
(1) Õpetajate ning eripedagoogide (logopeedi) vaba ametikoha täitmiseks korraldab lasteaia direktor konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab hoolekogu direktori ettepanekul. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21- jõustus 01.10.2010)
(2) Õpetajate ning eripedagoogide kutseoskuste ja kutsemeisterlikkuse ning nende kvalifikatsioonitaseme üle otsustamiseks korraldatakse atesteerimine. Atesteerimise tingimused ja korra kinnitab haridus- ja teadusminister määrusega.
§ 17. Personali õigused, kohustused ja vastutus
(1) Lasteaia personali õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks töölepingute, ametijuhendite ja sisekorraeeskirjaga, mis on kooskõlas seadusandlusega.
(3) Personal on kohustatud andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(4) Personal tagab asutuse vara säilimise ning sihipärase kasutamise.
(5) Personal jälgib lasteaia territooriumi, ruumide, sisseseade seisukorda, töökaitse- ja tuleohutuse vahendite korrasolekut, rakendab abinõusid nende õigeaegseks remondiks.
(6) Lasteaia direktor ja õpetajad loovad tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega. (Muudetud Abja Vallavolikogu 23.09.2010 määrusega nr 21-jõustus 01.10.2010)
(7) Pedagoogid on kohustatud nõustama lasteaias käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas alaliselt elavate lasteaias mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
6. peatükk VARA, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 18. Lasteaia vara
(1) Lasteaia kasutuses olevad hooned, rajatised ja inventar on valla vara, mille valitsemine toimub
(2) Lasteaia rahastamine toimub riigi- ning vallaeelarve vahenditest, toetustest, vanemate poolt kaetavast osast, annetustest ja projektidest laekuvatest summadest.
(3) Lasteaed vastutab tema kasutuses oleva vara säilimise ja remondi eest.
(4) Lasteaia raamatupidamine on vallavalitsuse tsentraliseeritud raamatupidamises.
(1) Lasteaia vara ja rahaliste vahendite kasutamist kontrollib vallavalitsus.
(2) Riiklikku järelevalvet õppe- ja kasvatustegevuse üle teostavad haridus- ja teadusministeeriumi ametnikud ja maavalitsuse haridusosakond haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud korras.
7. peatükk REORGANISEERIMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 20. Lasteaia reorganiseerimine ja tegevuse lõpetamine
(1) Otsuse lasteaia reorganiseerimisest, sealhulgas põhimääruse muutmisest ning lasteaia tegevuse lõpetamisest ( likvideerimisest) võtab vastu vallavolikogu.
(3) Lasteaia reorganiseerimise või likvideerimise kulud kantakse lasteaia vahendite arvelt, puuduvad vahendid kantakse valla eelarvest.
(4) Lasteaeda ei likvideerita või töökohtade ja laste arvu vähendada perioodil 01. september kuni 01. juuni.
(5) Lasteaia tegevuse lõpetamisel tagab vallavalitsus lastele võimaluse jätkata lasteaia teenuse kasutamist teises lasteaias.
8. peatükk MÄÄRUSE RAKENDAMINE
(1) Määrus jõustub alates 01. maist 2010


Joobeseisundi tuvastamise ja joobeastme määramise ning joobeastme määramise otsuse vaidlustamise kord – Riigi Teataja
RT I 2001, 35, 196
Vastu võetud 02.04.2001 nr 120
Määrus kehtestatakse « Liiklusseaduse» (RT I 2001, 3, 6) § 20 lõike 6 alusel.
Käesolev määrus reguleerib joobeseisundi tuvastamise, joobeastme määramise ning joobeastme määramise otsuse vaidlustamise korda.
§2. Joobeseisundi mõiste
«Liiklusseaduse» § 20 lõike 3 kohaselt on joobeseisund alkoholi, narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud terviseseisund, mis avaldub häiritud või muutunud kehalistes või psüühilistes funktsioonides ja reaktsioonides.
§3. Joobeseisundi tuvastaja
Joobeseisundit võivad tuvastada:
1) seaduses sätestatud ametiisik (edaspidi ametiisik);
2) arst.
§4. Isiku toimetamine tervishoiu- või ametiasutusse
(1) Ametiisikul on õigus toimetada isik joobeseisundi tuvastamiseks tervishoiu- või ametiasutusse seaduses sätestatud juhtudel, kui joobeseisundi tuvastamine sündmuskohal ei ole võimalik.
(2) Ametiisik on kohustatud toimetama isiku tema nõudmisel tervishoiuasutusse joobeseisundi meditsiiniliseks tuvastamiseks.
Joobeseisundi tuvastamine ametiisiku poolt
§5. Ametiisiku poolt joobeseisundi tuvastamise üldnõuded
(1) Ametiisiku poolt isiku alkoholijoobe indikaatorvahendi või mõõteriistaga tuvastamise juures peab viibima vähemalt üks tunnistaja. Nimetatud toimingute teostamise kohta koostab ametiisik protokolli.
(2) Ametiisik üldjuhul ei tuvasta narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud joobeseisundit, välja arvatud lõikes 3 nimetatud juhul.
(3) Kui joobeseisundi tuvastamine ei ole võimalik indikaatorvahendi või mõõteriistaga ja isikut ei ole võimalik toimetada tervishoiuasutusse, tuvastab ametiisik joobeseisundi kahe tunnistaja juuresolekul väliste joobetunnuste põhjal.
§6. Joobeseisundi tuvastamisel kasutatavad tehnilised vahendid
Ametiisik tuvastab isiku alkoholi tarvitamisest põhjustatud joobeseisundi väljahingatava õhu kaudu, kasutades alkoholisisalduse kontrollimiseks indikaatorvahendeid või mõõteriistu.
§7. Joobeseisundi tuvastamise protokoll
Paragrahvi 5 lõikes 1 nimetatud protokollis märgitakse ära:
1) selle ametiasutuse nimi ja aadress, kelle nimel protokoll koostatakse;
2) protokolli koostanud ametiisiku ees- ja perekonnanimi, ametinimetus;
3) isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg);
4) kontrollimise kuupäev, kellaaeg ja koht;
5) joobeseisundi tuvastamiseks kasutatud indikaatorvahendi või mõõteriista nimetus ja number;
6) indikaatorvahendi või mõõteriista reaktsioon;
7) tuvastamise tulemus (kaine; joobes);
8) isiku kinnitus joobeseisundi meditsiinilisest tuvastamisest, sealhulgas vereproovis alkoholisisalduse määramisest loobumise kohta;
9) märkused isiku käitumise, ametiisiku tegevuse takistamise ja muu sellise kohta;
10) kui ametiisikul ei ole võimalik joobeseisundit tuvastada, märgitakse protokolli selle põhjused ja joobeseisundile viitavad tunnused,
11) protokollile kirjutavad alla selle koostanud ametiisik, tunnistaja(d) ja isik.
§8. Protokolli vaidlustamine
Ametiisiku poolt joobeseisundi tuvastamise võib isik vaidlustada viivitamata pärast talle käesoleva määruse §-s 7 nimetatud protokolli tutvustamist, nõudes joobeseisundi tuvastamist arsti poolt määruse käesoleva peatüki 2. jaos sätestatud korras.
Joobeseisundi tuvastamine arsti poolt
§9. Üldnõuded
(1) Isiku toimetamisel tervishoiuasutusse tuvastab joobeseisundi arst. Alkoholisisalduse ning narkootiliste või psühhotroopsete ainete määramiseks vajaliku proovi võib võtta arsti poolt määratud tervishoiutöötaja.
(2) Arst teeb sõltumatu otsuse vastavalt isiku terviseseisundile ning oma teadmistele. Arst annab joobeseisundi meditsiinilisel tuvastamisel otsuse vastavalt määruse §-s 21 nimetatud kohustuslikele formuleeringutele.
(3) Alkoholi tarvitamise tunnuste või alkoholist põhjustatud joobeseisundi tuvastamisel arsti poolt võib otsuse aluseks olla kliiniline leid, milleks on isiku häiritud või muutunud kehalised või psüühilised funktsioonid ja reaktsioonid.
(4) Narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnused või neist põhjustatud joove tuvastatakse joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise käigus kliinilise leiu ja bioloogiliste vedelike uuringu alusel.
(5) Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise kulud tasub saatekirja väljastanud asutus.
(6) Kui isikul tuvastatakse alkoholi, narkootiliste või psühhotroopsete ainete tarvitamise tunnused või joobeseisund, esitatakse isikule arve tuvastamiskulude hüvitamiseks.
§10. Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise koht
(1) Joobeseisundi meditsiiniline tuvastamine toimub haiglas või ambulatoorset tervishoiuteenust osutava isiku juures (edaspidi tervishoiuasutus).
(2) Igas maakonnas peab olema vähemalt üks tervishoiuasutus, kus võetakse proove alkoholisisalduse ning narkootiliste või psühhotroopsete ainete olemasolu uurimiseks bioloogilistes vedelikes ning tehakse joobeseisundi meditsiinilist tuvastamist ööpäevaringselt.
(3) Bioloogiliste vedelike uurimine võib toimuda samas tervishoiuasutuses või muus pädevas laboris.
§11. Isiku tervishoiuasutusse toimetamise vormistamine
(1) Joobeseisundi meditsiiniliseks tuvastamiseks toimetab ametiisik isiku tervishoiuasutusse.
(2) Isiku toimetamisel tervishoiuasutusse koostab ametiisik saatekirja, kuhu märgitakse:
1) saatekirja koostamise kuupäev ja kellaaeg;
2) saatekirja koostanud ametiisiku ees- ja perekonnanimi, ametinimetus, ametiasutus, kelle nimel ta tegutseb;
3) tervishoiuasutuse nimi;
4) isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg);
5) saatmise eesmärk;
§12. Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise vormistamine
(1) Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise käigus tehtud arstliku läbivaatuse ja laboratoorsete uuringute tulemused ning oma otsuse, mis sisaldab ka joobeastme määramise otsust, fikseerib arst joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise aktis.
(2) Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise aktis märgitakse ära:
1) tervishoiuasutuse nimi, aadress, telefon;
2) isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg), töö- või ametikoht, isikut tõendav dokument;
3) saatekirja väljastanud asutus;
4) läbivaatusele saabumise kuupäev ja kellaaeg;
5) läbivaatuse põhjus;
6) läbivaatuse teostanud arsti ametikoht, ees- ja perekonnanimi, läbivaatuse kuupäev ja kellaaeg;
7) isiku välimus (riietus, vigastused) ja käitumine;
8) isiku teadvuseseisund ja mälu viimaste tundide sündmuste kohta;
9) isiku kaebused tervise suhtes;
10) ravimite tarvitamine isiku poolt viimase 24 tunni jooksul;
11) isiku vegetatiivsete reaktsioonide kirjeldus, pulsisagedus ja vajadusel vererõhu väärtused, hingamissagedus (kiirenenud, aeglustunud, normis);
12) artikulatsioonihäirete olemasolu isikul;
13) isiku pupillide suurus ja reaktsioon valgusele, nüstagmi olemasolu;
14) tasakaalu- ja koordinatsioonihäirete olemasolu isikul;
15) neuroloogiline või muu kliiniline leid, neuroloogiliste või psüühiliste haiguste põdemine isiku anamneesis;
16) isiku ütlused alkoholi või narkootiliste ja psühhotroopsete ainete tarvitamise kohta;
17) laboratoorsete uuringute tulemused (väljahingatav õhk, bioloogilised vedelikud);
18) muud olulised andmed (tuvastamisest keeldumine, tuvastamise takistamine vms);
19) arsti otsus joobeastme määramise kohta ja allkiri;
20) märge isikule otsuse tutvustamise kohta.
(3) Akt koostatakse vähemalt kahes eksemplaris. Ametiisikule antakse akti originaal, teist eksemplari säilitatakse tervishoiuasutuses 5 aastat.
(4) Joobeseisundi meditsiiniline tuvastamine registreeritakse registreerimisraamatus, mida säilitatakse tervishoiuasutuses 10 aastat.
§13. Joobeseisundi tuvastamine bioloogiliste vedelike uurimisel
(1) Arst võib isiku läbivaatuse asendada bioloogiliste vedelike uurimisega ainult alkoholi tarvitamise kahtluse korral, kui ametiisik ei taotle saatekirjas võimaliku narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnuste tuvastamist.
(2) Bioloogiliste vedelike uurimise tulemused fikseeritakse aktis, milles märgitakse ära:
1) tervishoiuasutuse (labori) nimi, aadress, telefon;
2) isiku ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg);
3) proovi võtmise kuupäev, kellaaeg ja koht;
4) uurimismaterjal ja selle kogus;
5) uurimisele kuuluvad ained;
6) proovi võtja amet, ees- ja perekonnanimi, allkiri;
7) laboratoorse uuringu number;
8) uuritud materjali kirjeldus;
9) laboratoorse uuringu teostamise kuupäev ja kellaaeg;
10) uurimisele kuulunud ained, uurimismetoodika, uuringu tulemused;
11) laboriarsti otsus, kuupäev ja allkiri.
(3) Bioloogiliste vedelike laboratoorse uurimise akt koostatakse vähemalt kahes eksemplaris. Ametiisikule antakse koos joobeseisundi tuvastamise aktiga nimetatud akti teine eksemplar, originaali säilitatakse tervishoiuasutuses 5 aastat.
(4) Kui joobeseisundi tuvastamine toimus ainult bioloogiliste vedelike uurimise teel, antakse ametiisikule vastava akti originaal, teist eksemplari säilitatakse tervishoiuasutuses viis aastat.
(5) Bioloogiliste vedelike laboratoorsed uuringud registreeritakse registreerimisraamatus, mida säilitatakse tervishoiuasutuses (laboris) 10 aastat.
§14. Arsti õigused
Arstil on õigus:
1) valida iseseisvalt teaduslik metoodika, sealhulgas laboratoorsed meetodid, mille alusel uurida joobeseisundi meditsiiniliseks tuvastamiseks arsti juurde toimetatud isikut;
2) otsustada, kes viibivad joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise juures või samas ruumis.
§15. Isiku õigused
1) pärast väljahingatava õhu alkoholisisalduse kontrollimist nõuda enda toimetamist tervishoiuasutusse vereproovi võtmiseks ja vere alkoholisisalduse määramiseks;
2) keelduda vereproovi andmisest, kui arst on teinud vereproovi andmise ettepaneku. Arst teeb selle kohta märkuse joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise akti;
3) saada teada arsti otsus ja saada joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise ja bioloogiliste vedelike laboratoorse uuringu akti ärakiri.
§16. Ametiisiku õigused
Ametiisikul on õigus:
1) pärast isiku joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise lõppu saada joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise ja bioloogiliste vedelike laboratoorse uuringu akt;
2) viibida arsti nõusolekul joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise juures.
§17. Joobeseisundi tuvastamise akti koostamise tähtaeg
(1) Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise akti koostab arst viivitamata pärast otsuse tegemist.
(2) Kui joobeseisundi tuvastamise otsuse tegemine ei ole võimalik vahetult arstliku läbivaatuse järel, väljastab arst isikule ja ametiisikule teatise, millel märgitakse:
1) tervishoiuasutuse nimi ja aadress;
2) teatise väljastamise kuupäev;
3) vastutava arsti ees- ja perekonnanimi;
4) registreerimisnumber;
5) otsuse arvatav aeg.
(3) Lõikes 2 nimetatud juhul on tervishoiuasutus või labor kohustatud saatma joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise akti saatekirjal märgitud asutusele hiljemalt 5 päeva jooksul.
§18. Joobeseisundi meditsiiniline tuvastamine vältimatu arstiabi osutamise käigus
(1) Liiklusõnnetuses osalenud isiku toimetamisel vältimatu arstiabi saamiseks tervishoiuasutusse fikseerib arst ravidokumentides alkoholi, narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnused või nende puudumise, võimaliku joobeseisundi või selle puudumise. Kui isik on raskes terviseseisundis, võib piirduda bioloogiliste vedelike uuringutega.
(2) Alkoholi, narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnuste või joobeseisundi tuvastamisel tuleb arstliku läbivaatuse tulemuses fikseerida alkoholilõhna olemasolu, samuti tasakaalu-, koordinatsiooni- ja artikulatsioonihäirete, nüstagmi, süstimisjälgede ning muu sellise olemasolu.
(3) Arst väljastab teatise alkoholi, narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnuste või nende puudumise, joobeseisundi või selle puudumise kohta isiku enda, isiku esindaja, politsei, prokuratuuri või kohtu nõudmisel.
(4) Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise akt ja/või bioloogiliste vedelike uuringu akt väljastatakse lõikes 3 nimetatud isikutele nõudmisel.
JOOBEASTME MÄÄRAMINE JA SELLE MÄÄRAMISE OTSUSE VAIDLUSTAMINE
§19. Alkoholijoobe raskusastme määramine
(1) Väljahingatava õhu või vereproovi alkoholisisalduse kontrollimisel jaotatakse alkoholijoove raskusastmelt:
1) alkoholi tarvitamise tunnused – alkoholisisaldus ühes liitris väljahingatavas õhus 0,10 kuni 0,24 milligrammi või 0,20 kuni 0,49 promilli veres; kehaliste või psüühiliste funktsioonide ja reaktsioonide häirumine või muutumine ei ole sedastatav;
2) kerge alkoholijoove – alkoholisisaldus ühes liitris väljahingatavas õhus 0,1 kuni 0,75 milligrammi või 0,20 kuni 1,50 promilli veres ja kehaliste või psüühiliste funktsioonide ja reaktsioonide häirumine või muutumine on sedastatav;
3) keskmine alkoholijoove – alkoholisisaldus ühes liitris väljahingatavas õhus 0,76 kuni 1,25 milligrammi või 1,51 kuni 2,5 promilli veres;
4) raske alkoholijoove – alkoholisisaldus ühes liitris väljahingatavas õhus rohkem kui 1,25 milligrammi või rohkem kui 2,5 promilli veres.
(2) Alkoholijoobe meditsiinilisel tuvastamisel võib joobeastme määramise aluseks olla ka kliiniline leid.
§20. Narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud seisundi raskusastmed
Narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud seisund jagatakse raskusastmelt:
1) narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamise tunnused, joovet ei esine: kehaliste või psüühiliste funktsioonide ja reaktsioonide häirumine või muutumine ei ole sedastatav, bioloogiliste vedelike laboratoorse uuringuga on kindlaks tehtud konkreetse aine (ainetegrupi) esinemine organismis;
2) narkootilise või psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud joove: kehaliste või psüühiliste funktsioonide ja reaktsioonide häirumine või muutumine on sedastatav, bioloogiliste vedelike laboratoorse uuringuga on kindlaks tehtud konkreetse aine (ainetegrupi) esinemine organismis.
§21. Arsti poolt joobeseisundi tuvastamise otsuse kohustuslikud formuleeringud
Arsti poolt joobeseisundi tuvastamise otsuse kohustuslikud formuleeringud on järgmised:
1) kaine;
2) alkoholi tarvitamise tunnused;
3) kerge alkoholijoove;
4) keskmine alkoholijoove;
5) raske alkoholijoove;
6) narkootilise/psühhotroopse aine tarvitamise tunnused, joovet ei esine;
7) narkootilise/psühhotroopse aine tarvitamisest põhjustatud joove;
8) keeldumine joobeseisundi tuvastamisest.
§22. Joobeastme määramise otsuse vaidlustamine
(1) Joobeastme määramise otsuse võib vaidlustada kohe pärast joobeseisundi tuvastamise akti või bioloogiliste vedelike uurimise akti tutvustamist, mille kohta isik või ametiisik teeb aktile märkuse.
(2) Vaidlustamise õigus on isikul ja joobe meditsiinilise tuvastamise tellinud asutusel.
(3) Vaie tuleb esitada maakondlikule liiklusmeditsiini komisjonile (edaspidi liiklusmeditsiini komisjon) 5 päeva jooksul pärast lõikes 1 nimetatud akti tutvustamist.
(4) Vaide ajaks jääb joobeastme määramise otsus kehtima.
(5) Vaie lahendatakse liiklusmeditsiini komisjonis 4 nädala jooksul, alates vaide esitamisest. Vajaduse korral kutsutakse vaide esitaja liiklusmeditsiini komisjoni täiendavateks uuringuteks.
(6) Liiklusmeditsiini komisjoni otsuse võib vaidlustada liiklusmeditsiini keskkomisjonis 10 päeva jooksul otsuse kättesaamisest arvates. Liiklusmeditsiini keskkomisjon vaatab vaide läbi 4 nädala jooksul vaide saamisest.
(7) Vaide lahendamise kohta tehakse liiklusmeditsiini komisjonis ja keskkomisjonis kirjalik motiveeritud otsus, mis väljastatakse vaide esitajale hiljemalt 5 päeva jooksul.
§23. Joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise tagamine
Sotsiaalministeerium tagab tervishoiuasutuste poolt joobeseisundi meditsiinilise tuvastamise võimaluse ööpäevaringselt igas maakonnas.
§24. Õigusakti kehtetuks tunnistamine
Vabariigi Valitsuse 27. novembri 1992. a määrus nr 326 «Joobeseisundi tuvastamise juhend» (RT 1992, 52, 652) tunnistatakse kehtetuks.


Divieto di offese alla religione mediante radiodiffusioni | Licodu
Home » Estonia Leggi » Divieto di offese alla religione mediante radiodiffusioni
Divieto di offese alla religione mediante radiodiffusioni
Vastu võetud 19. mail 1994.
a.(RT I 1994, 42, 680), jõustunud 15. juunil 1994. a., muudetud järgmiste seadustega: 21.12.2006 jõust.17.01.2007 - RT I 2007, 3, 12 07.12.2006 jõust.01.01.2007 - RT I 2006, 58, 439<}100{>07.12.06 entered into force 01.01.07 - RT I 2006, 58, 439;<0} 08.12.2004 jõust.01.01.2005 - RT I 2004, 87, 593 17.12.2003 jõust.08.01.2004 - RT I 2003, 88, 594; 17.12.2003 jõust.02.01.2004 - RT I 2003, 83, 560; 18.12.2002 jõust.23.01.2003 - RT I 2003, 4, 22; 19.06.2002 jõust.01.09.2002 - RT I 2002, 63, 387; 19.06.2002 jõust.01.08.2002 - RT I 2002, 61, 375; 12.06.2002 jõust.01.08.2002 - RT I 2002, 57, 357; 05.06.2002 jõust.01.07.2002 - RT I 2002, 53, 336; 29.01.2002 jõust.04.03.2002 - RT I 2002, 21, 117; 19.12.2001 jõust.01.07.2002 - RT I 2002, 3, 5; 31.05.2001 jõust.20.07.2001 - RT I 2001, 53, 310; 05.12.2000 jõust.29.12.2000 - RT I 2000, 102, 666; 19.04.2000 jõust.15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220; 08.03.2000 jõust.29.03.2000 - RT I 2000, 25, 143; 16.06.99 jõust.24.07.99 - RT I 1999, 59, 613; 10.02.99 jõust.01.06.99 - RT I 1999, 25, 364;
25.01.99 jõust.28.02.99 - RT I 1999, 16, 268; 16.12.97 jõust.01.05.98 - RT I 1998, 2, 42; 16.12.97 jõust.18.01.98 - RT I 1998, 2, 44; 08.12.97 jõust.01.01.98 - RT I 1997, 93, 1564; 11.06.97 jõust. 01.11.97 - RT I 1997, 52, 834; 25.03.97 jõust.25.04.97 - RT I 1997, 29, 448; 26.06.96 jõust.26.07.96 - RT I 1996, 49, 953; 25.01.95 jõust.01.01.96 - RT I 1995, 16, 228; 16.10.95 jõust.20.11.95 - RT I 1995, 83, 1437; 14.09.94 jõust.17.10.94.
3) ringhäälingus osalevate avalik-õiguslike juriidiliste isikute asutamise ja tegutsemise alused ning tegevuse lõpetamise korra;
(16.06.99 jõust.24.07.99 - RT I 1999, 59, 613)
(19.04.2000 jõust.15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 20, 117; 78, 527) sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
(21.12.2006 jõust.17.01.2007 - RT I 2007, 3, 12)
(4) Ringhäälingukanalid ja -sagedused määrab Sideamet kooskõlas Eesti Vabariigi välislepingute ja rahvusvaheliste kokkulepetega.
(3) (Kehtetu - 16.06.99 jõust.24.07.99 - RT I 1999, 59, 613)
(7) (Kehtetu - 19.04.2000 jõust.15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
(19.12.2001 jõust.01.07.2002 - RT I 2002, 3, 5)
(2) (Kehtetu - 08.12.2004 jõust.01.01.2005 - RT I 2004, 87, 593)
Ringhäälingu tegevuspõhimõtted
(11) (Kehtetu - 19.04.2000 jõust.15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
(3) Kohus võib oma menetluses olevates asjades seaduses ettenähtud alustel ja korras keelata teatud saate või selle osa edastamise ringhäälingus
Reklaam, otsepakkumine ja sponsorlus
Avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid
§ 26. Põhinõuded Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni saadetele ja programmidele
(1) Kooskõlas käesoleva seaduse 2. peatüki sätetega peavad Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni saated ja programmid kaasa aitama:
1) eesti rahvuse, keele ja kultuuri säilitamisele ning arendamisele;
2) Eesti riikluse tugevdamisele;
3) Eesti rahvusvahelise maine tõstmisele.
(2) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni saated ja programmid peavad erinevate rahvastikurühmade moraalseid, poliitilisi ja usulisi veendumusi arvestades mõjutama kõiki austama inimväärikust ja järgima seadusi.
§ 47. Seadus jõustub Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
(consolidated text Dec 2006)
Passed 19 May 1994 (RT1 I 1994, 42, 680), entered into force 15 June 1994, amended by the following Acts: 21.12.2006 entered into force 17.01.2007 - RT I 2007, 3, 12; 07.12.2006 entered into force 01.01.2007 - RT I 2006, 58, 439; 08.12.2004 entered into force 01.01.2005 - RT I 2004, 87, 593; 17.12.2003 entered into force 08.01.2004 - RT I 2003, 88, 594; 17.12.2003 entered into force 02.01.2004 - RT I 2003, 83, 560; 18.12.2002 entered into force 23.01.2003 - RT I 2003, 4, 22; 19.06.2002 entered into force 01.09.2002 - RT I 2002, 63, 387; 19.06.2002 entered into force 01.08.2002 - RT I 2002, 61, 375; 12.06.2002 entered into force 01.08.2002 - RT I 2002, 57, 357; 05.06.2002 entered into force 01.07.2002 - RT I 2002, 53, 336; 29.01.2002 entered into force 04.03.2002 - RT I 2002, 21, 117; 19.12.2001 entered into force 01.07.2002 - RT I 2002, 3, 5; 31.05.2001 entered into force 20.07.2001 - RT I 2001, 53, 310; 05.12.2000 entered into force 29.12.2000 - RT I 2000, 102, 666; 19.04.2000 entered into force 15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220; 08.03.2000 entered into force 29.03.2000 - RT I 2000, 25, 143; 16.06.99 entered into force 24.07.99 - RT I 1999, 59, 613; 10.02.99 entered into force 01.06.99 - RT I 1999, 25, 364; 25.01.99 entered into force 28.02.99 - RT I 1999, 16, 268; 16.12.97 entered into force 01.05.98 - RT I 1998, 2, 42; 16.12.97 entered into force 18.01.98 - RT I 1998, 2, 44 08.12.97 entered into force 01.01.98 - RT I 1997, 93, 1564; 11.06.97 entered into force 01.11.97 - RT I 1997, 52, 834; 25.03.97 entered into force 25.04.97 - RT I 1997, 29, 448; 26.06.96 entered into force 26.07.96 - RT I 1996, 49, 953; 25.01.95 entered into force 01.01.96 - RT I 1995, 16, 228; 16.10.95 entered into force 20.11.95 - RT I 1995, 83, 1437; 14.09.94 entered into force 17.10.94.
(1)The Broadcasting Act provides for:
1)the procedure for broadcasting information and the principles of broadcasting activities;
2)the conditions for possession and ownership of technical means (transmitters, transmitters networks) intended for broadcasting information;
3)the bases for foundation and operation of, and the procedure for terminating the activities of legal persons in public law engaged in broadcasting;
4)the procedure for the broadcasting activities of legal persons in private law on the basis of broadcasting licences.
(2)This Act establishes the legal bases for ensuring the compliance of television programmes and programme services transmitted by broadcasters operating in Estonia with the requirements of international agreements ratified by the Riigikogu2.
(16.06.99 entered into force 24.07.99 - RT I 1999, 59, 613)
§ 11. Application of Act
(1)This Act applies to all broadcasters established in Estonia.
(2)For the purposes of this Act, a broadcaster is deemed to be established in Estonia if:
1)its management board is located in Estonia and the editorial decisions on programme schedules are made in Estonia;
2) its management board is located in Estonia and a significant part of the workforce involved in the pursuit of the television broadcasting activity operates in Estonia, but decisions on programme schedules are taken in a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television;
3)its management board is located in Estonia but a significant part of the workforce involved in the pursuit of the television broadcasting activity operates both in Estonia or a member state of the European Union and a state party to the European Convention on Transfrontier Television;
4) a significant part of its workforce involved in the pursuit of the television broadcasting activity operates neither in Estonia nor a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television, but the broadcaster first began broadcasting in Estonia in accordance with Estonian legislation and a significant part of its economic activities is carried out in Estonia;
5) its management board is located in Estonia or a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television but decisions on programme schedules are taken in a third state or, vice versa, its management board is located in a third state but decisions on programme schedules are taken in Estonia or a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television, but a significant part of the workforce involved in the pursuit of the television broadcasting activity operates in Estonia.
(3) Broadcasters to whom the provisions of subsection (2) of this section cannot be applied and who are not governed by the jurisdiction of a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television are subject to the provisions of this Act if:
1) they use a frequency (channel) granted in Estonia;
2) they do not use a frequency (channel) granted in Estonia but use a satellite capacity appertaining to Estonia;
3) they use neither a frequency granted in Estonia nor a satellite capacity appertaining to Estonia but use a satellite uplink situated in Estonia.
(19.04.2000 entered into force 15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
§ 12. Application of Administrative Procedure Act
The provisions of the Administrative Procedure Act (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 20, 117; 78, 527) apply to the administrative proceedings prescribed in this Act, taking account of the specifications provided for in this Act.
§ 2. Broadcasting
For the purposes of this Act, “broadcasting” means the transmission over the air, including that by satellite, or via a cable network in analogue or digital form using free access or systems of conditional access, of radio or television programme services intended for reception by the public with commonly used receivers.
(21.12.2006 entered into force 17.01.2007 - RT I 2007, 3, 12)
§ 3. Broadcasting transmitter, broadcasting transmitters network and broadcasting frequency
(1) For the purposes of this Act, “broadcasting transmitter” means a set of technical means by which a television or radio signal or digital data current carrying broadcasting information is transmitted into open space.
(2) “Broadcasting transmitters network” means a set of transmitters connected by communications channels by which a signal carrying information is simultaneously transmitted over a greater area than the operating area of one broadcasting transmitter.
(3) “Broadcasting frequency” means a section of radio frequency spectrum which is allocated, pursuant to the prescribed procedure, for transmitting a television or radio signal or digital data current and which may be designated as a channel.
(4) Broadcasting channels and broadcasting frequencies shall be determined by the Communications Board in accordance with the international agreements of the Republic of Estonia.
§ 4. Programme and programme service
(1) A programme is information broadcast as a signal during a specified period of time in the form of sound, text, images or a collection thereof which can be received with commonly used receivers.
(2) A programme service is a set of intentionally ordered programmes transmitted in specific channels or frequencies. A programme service shall have its own name, which shall be broadcast at least twice in every twenty-four hours, including at the beginning and at the end of a broadcast day.
(3) (Repealed - 16.06.99 entered into force 24.07.99 - RT I 1999, 59, 613)
§ 41. Scheduling of programme service and transmission time
(1) A broadcaster shall ensure that at least 5 per cent of the daily transmission time of its programmes or programme service is reserved for the transmission of news programmes produced by the broadcaster, except for programme services on Sundays and public holidays. A news programme which includes news produced by at least two different news producers is also deemed to be a news programme produced by a broadcaster.
(2) A broadcaster shall ensure that at least 10 per cent of the monthly transmission time of the programme service, excluding the time appointed to news, sports events, games, advertising, teleshopping and teletext services, is reserved for own production. A broadcaster shall transmit at least 50 per cent of the minimum amount of own production provided for in this subsection during the prime broadcasting time between the hours of 19.00 and 23.00.
(3) For the purposes of this Act, “own production” means programmes and programme services relating to contemporary Estonia or Estonian cultural heritage, produced by a broadcaster itself or in co-operation with producers from the member states of the European Union or commissioned from an independent European producer.
(4) A television broadcaster shall ensure that at least 51 per cent of the transmission time in a calendar year, excluding the time appointed for news, sports events and games programmes and for advertising, teleshopping and teletext services, is reserved for the transmission of European works.
(5) A television broadcaster shall ensure that at least 10 per cent of the transmission time in a calendar year, excluding the time appointed for news, sports events and games programmes and for advertising, teleshopping and teletext services, is reserved for the transmission of European works created by producers who are independent of the broadcaster. Such works shall include works transmitted within five years of their production.
(6) Requirements provided for in subsections (4) and (5) of this section do not apply to television programmes which are intended for local audiences and are transmitted by means of one broadcasting transmitter which is not part of the national transmission network.
(7) (Repealed - 19.04.2000 entered into force 15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
(8) The weekly transmission time of a programme service of a broadcaster shall amount to at least:
1) 84 hours upon the transmission of radio programmes and programme services;
2) 56 hours upon the transmission of television programmes and programme services;
3) 21 hours upon the transmission of television programmes and programme services on the basis of a local broadcasting licence or a broadcasting licence for cable networks.
(19.12.2001 entered into force 01.07.2002 - RT I 2002, 3, 5)
§ 42. European works
(1) For the purposes of this Act, European works are:
1) works produced in Estonia or the member states of the European Union;
2) works which are produced in states party to the European Convention on Transfrontier Television and comply with the requirements specified in subsection (3) of this section;
3) works which originate from other European third countries and comply with the requirements specified in subsection (4) of this section.
(2) The provisions of clauses (1) 1) and 2) of this section are applied on the condition that works originating from Estonia or a member state of the European Union are not subject to discriminatory measures in the third countries concerned.
(3) The works specified in clauses (1) 1) and 2) of this section are mainly made in co-operation with authors and workers residing in one or more states specified in clauses (1) 1) and 2) provided that they comply with at least one of the following three requirements:
1) the works are made by one or more producers who are established in one or more of the states concerned;
2) production of the works is supervised and actually controlled by one or more producers established in one or more of the states concerned;
3) the contribution of co-producers established in the states concerned to the co-production costs is preponderant and the co-production is not controlled by one or more producers established outside such states.
(4) The works specified in clause (1) 3) of this section are made exclusively or in co-production with producers established in one or more members states of the European Union by producers established in one or more European third countries with which the European Union has concluded agreements relating to the audiovisual sector and those works are mainly made with authors and workers residing in one or more European states.
(5) Works which are not European works within the meaning of subsection (1) of this section but are produced within the framework of co-production treaties concluded between the member states of the European Union and third countries shall be deemed to be European works provided that the European Union co-producers supply a majority share of the total cost of the production and that the production is not controlled by one or more producers established outside the territory of the member states of the European Union.
(6) Works which are not European works within the meaning of subsections (1) and (5) of this section, but are made mainly with authors and workers residing in one or more member states, shall be considered to be European works to an extent corresponding to the proportion of the contribution of the European Union co-producers to the total production costs.
§ 43. Independent European producer
For the purposes of this Act, an independent European producer is:
1) a producer the majority of whose shares or voting rights determined by shares are owned by legal or natural persons of Estonia, a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television;
2) a producer whose copyrights or related rights to production, transferred on the basis of law or a contract, are owned by legal or natural persons of Estonia, a member state of the European Union or a state party to the European Convention on Transfrontier Television;
3) a producer who during the last two years has produced not more than 90 per cent of its audiovisual production for one and the same broadcaster.
§ 5. Broadcaster
(1) For the purposes of this Act, “broadcaster (a radio or television broadcaster)” means an undertaking, a non-profit association, a foundation or a legal person in public law which has editorial responsibility for the composition of one or several programme services and which broadcasts the programmes or has them broadcast.
(2) Broadcasters transmit programmes or programme services on the basis of a broadcasting licence provided for in Chapter 6 of this Act, unless otherwise provided by this Act.
§ 51. Operator
(1) For the purposes of this Act, “operator” means an undertaking or a broadcaster which transmits or retransmits programmes and programme services of broadcasters.
(2) (Repealed - 08.12.2004 entered into force 01.01.2005 - RT I 2004, 87, 593)
(3) Operators may only transmit or retransmit programmes and programme services of broadcasters and must have an authorisation of the broadcasters to do so. Operators are not liable for the illegal activity of broadcasters, except if a broadcaster itself is an operator.
§ 52. Transmission and retransmission
(1) For the purposes of this Act, “transmission” means the emission, by means of telecommunications, of programmes or programme services of broadcasters for reception by the public.
(2) Transmission may be effected by broadcasters or operators.
(3) “Retransmission” means the transmission of complete and unchanged programmes or programme services of a broadcaster by another broadcaster or operator.
(4) The transmission and retransmission of programmes and programme services is permitted only with the authorisation of the holders of rights to the programmes and programme services.
Principles of Broadcasting Activities
§ 6. Freedom of activity
(1) Broadcasters have the right to freely decide on the content of their programmes and programme services in compliance with the law and the conditions of a broadcasting licence.
(11) (Repealed - 19.04.2000 entered into force 15.05.2000 - RT I 2000, 35, 220)
(2) The restriction of the freedom of creation guaranteed by law is punishable under administrative or criminal procedure.
(3) In matters before a court, the court may prohibit the transmission of a certain programme or a part thereof on the bases and pursuant to the procedure prescribed by law.
§ 61. Political balance
Upon granting transmission time to a political party or a political movement to present its positions, a broadcaster shall also provide an opportunity to grant transmission time in the same programme service for other political parties or movements without undue delay.
§ 7. Protection of source of information
(1) Broadcasters shall not disclose information concerning a person who provided information to them unless so requested by the person.
(2) Broadcasters are not required to disclose information which becomes known to them in their activities.
(3) In order to establish the truth, broadcasters are required to submit the data and information specified in subsections (1) and (2) of this section to courts on the bases and pursuant to the procedure prescribed by law.
§ 71. Freedom of reception and retransmission
(1) Reception and retransmission of radio and television programmes and programme services originating from foreign states shall not be restricted.
(2) By way of derogation from subsection (1) of this section, temporary restrictions may be imposed in accordance with the requirements of international agreements ratified by the Riigikogu, if a television programme or programme service originating from a foreign state:
1) manifestly and gravely infringes the generally recognised moral and ethical broadcasting principles to the extent which is likely to impair the physical, mental or moral development of minors;
2) is likely to incite hatred on grounds of race, sex, religion or nationality;
3) involves pornography or gratuitous violence.
(3) Restrictions may be imposed with regard to television programmes originating from the members states of the European Union or a states party to the European Convention on Transfrontier Television only if:
1) during the year preceding the potential imposition of restrictions, the television broadcaster has infringed the requirements specified in this section on at least two prior occasions;
2) a competent Estonian body has notified the television broadcaster and a competent body of the European Union of the infringements and of the measures it intends to take should any such infringement occur again;
3) consultations with a competent Estonian body and a competent body of the European Union have not produced an amicable settlement within 15 days of the notification provided for in clause 2) of this subsection, and the alleged infringement persists.
(4) The provisions of this section extend to all television programmes and programme services which are likely to impair the physical, mental or moral development of minors, except where it is ensured, by selecting the time of the broadcast or by any technical measure, that minors in the area of transmission of such programmes or programme services will not be able to receive them.
(5) In addition to the specifications of subsection (4) of this section, it shall be ensured that when such programmes are transmitted in unencoded form, they are preceded by a corresponding acoustic warning or clearly identifiable visual symbol.
Advertising, Teleshopping and Sponsorship
§ 16. Placement of advertising and teleshopping spots in programme service
(1) Advertising and teleshopping spots shall be inserted between programmes or parts of programmes. Isolated advertising and teleshopping spots are allowed as exceptions.
(2) If a television programme does not consist of autonomous parts, advertising and teleshopping spots may be inserted during the programme unless this prejudices the integrity of the programme or the interests of the holder of rights to the programme, and there shall be at least twenty minutes between each interruption.
(3) The transmission of feature films and films made for television (excluding serials, documentaries and light entertainment programmes), provided that their duration is more than 45 minutes, may be interrupted for advertising and teleshopping spots once for each period of 45 minutes. A further interruption is allowed if their duration is at least 110 minutes.
(4) Advertising or teleshopping shall not be transmitted immediately prior to or following a broadcast of a religious service in a programme service, and advertising or teleshopping shall not be inserted in any broadcast of a religious service.
(5) News and current affairs programmes, children’s programmes and documentaries shall not be interrupted by advertising or teleshopping, if their duration is less than 30 minutes.
§ 26. Basic requirements for programmes and programme services of Eesti Raadio and Eesti Televisioon
(1) In accordance with the provisions of Chapter 2 of this Act, the programmes and programme services of Eesti Raadio and Eesti Televisioon shall facilitate:
1) the preservation and development of the Estonian nation, language and culture;
2) the strengthening of Estonian statehood;
3) the advancement of Estonia’s international reputation.
(2) The programmes and programme services of Eesti Raadio and Eesti Televisioon shall influence everyone to respect human dignity and observe laws, considering the moral, political and religious beliefs of different sections of the population.
§ 47. This Act enters into force on the date following publication in the Riigi Teataja.
3 Eesti Raadio = the Estonian Radio
4 Eesti Televisioon = the Estonian Television
5 Ametlikud Teadaanded = Official Notices
Last 30 Days Visits: 10.939
Last 365 Days Visits: 106.666
Total Visits: 288.599


Kas olete ootab PlayStation 4 on tulemas jõulud? Või ehk soovite eelnevalt tellida oma lähedastele PS4? Suure nõudluse tõttu on PlayStation 4 müüdud üle 1 miljoni veeskamiseks esimese 24 tunni jooksul! See on ainult olnud turul alates möödunud reedel (15. november ainult Põhja-Ameerika jaoks), kuid enamik jaekauplused ja poed on läinud out of stock. PlayStation 4 väljalaskekuupäeva ülejäänud maailma riikides oli kavandatud jaoks 29 ning novembris (ka reedel). Niisiis, sa parem kiirusta! Saad näpunäiteid osta Xbox ühe siin.
Kui saab tellida ka PS4?
PlayStation 4 kimbud
Tõrgete teateid ühestki
2013 parim puhkus mängud PlayStation 4
Parim meetod on loomulikult tellimus otse koos Sony või mõnda lähedal kohalikes kauplustes. Teise võimalusena pre-Order sinu PS4: GameStop, Walmart, Best Buy või mänguasjad "R" meid. Just praegu on ainult Sony ja Mänguasjad R Us varude vasakule, kus ülejäänud on märgistatud "hetkel otsas" või "väljamüüdud" märk. Siiski on turvalisem, kui olete telefoni neid topeltkontroll nagu mõnikord veebisaidid võivad on uuendamata ajas varude muutuse või kättesaadavuse kajastamiseks.
Proovige juhtida eemale oksjonisaitidel nagu Ebay või suuremate tarbijakaitseühingu, Amazon , kui sa oled valmis maksma järsku hind. Olen võtnud just kiire pilgu ja on müügilt minimaalse hinnaga $ 600. See on uskumatu! Siiski, kui te pole uut mängu areenil, see on üsna nähtus kui uue konsooli saab käivitatud. See saab olema päris palju sama on palju oodatud Xbox One, mis on planeeritud release kogu maailmas on 22. November. Arva ära? Reedel on liiga!
PlayStation 4 süsteemi või konsool ise on hinnaga $399.99, kuid te võite alati Tutvu pakkumistega kogumisse. Mõned kimbud võiks tegelikult paar PS4 konsooli PS4 kaamera (mis maksab umbes $59.99 kui müüakse eraldi), valik enimmüüdud mängud (näiteks Battlefield, Call of Duty või Assassin's Creed) või muud tarvikud.
Tegelikult Arvustused poolt esimene partii PS4's omanikud ei tundu olevat väga muljetavaldav. Veel, see võib täielikult mõista et pärast palju hype nad ilmselt ootate palju rohkem selles 8. mängukonsool Sony alates. PS4, see on märgatav, et see peaaegu puudub või asuvaid null võimalus on tahapoole ühilduvus. See tähendab, et see on võimatu mängida PS3 plaat või mäng on PS4 praegu. Kui "Emuleeritud keskkonnas" vastavalt Shuhei Yoshida (President of Sony kogu maailmas stuudiod).
Teiselt poolt, nad ümberkorraldamine või tuues PS4 lähemal olles video konsooli või Arvutit koos selle täiustatud streaming võimsuse (kujul allalaaditav apps), brauser, samuti sotsiaalset ja jagamispõhimõtete sidusteenuste (läbi Share nupp). Kokkuvõttes pakub PlayStation 4 järgmiste märkustega:
8 südamikud CPU (AMD "Jaguar" x 86-64) 8GB sisemälu (GDDR5)
500GB salvestusruumi eemaldatav kõvaketas
USB 3.0 (2 porti)
Tutvu lähemalt siit.
Märkus: teil uuendada püsivara enne saate tegelikult mängida seda!
Pidev vilgub sinise valguse tegelik konsool
Ei ole võimalik ühendada Teleri; HDMI kaabel ei tööta
Ühildumatu failivormingute video Tagasimängud
Tõrkeotsingu juhendid Sony pakutavad on tagada, et konsool "korralikult istuma" või nõrgalt seotud, mille tulemusena ei saanud ühendust TV vältimiseks. Nagu leevendada sinised tuled vahejuhtum, soovitatav on lülitada konsool alla linna toitenuppu vajutades seitse sekundit. Selleks, et muuta või esituse teie PlayStation 4 videofaile saab proovida Wondershare Video Converter Ultimate.
2014 parim puhkus mängud PlayStation 4
Kergesti saab seda kontrollida, kas GameTrailers või IGN maailmas. Sa pead olema võimeline lugeda kommentaare, hinnad, ühilduvus, uuendused ja palju muud.
KillZone Shadow sügisel
Kui te ei soovi saada teisi mänge teie sõbrad tulevad jõulud, sa parem veenduge, et see oleks kooskõlas nende konsoolid. On Top 20 enimmüüdud mäng pealkirjad oma konsoolidläbi lugeda. Ma annan teile parem idee, millist konsoolid sa olema võimeline mängima neid.
> Ressursi > Video > kust PlayStation 4 jõuludeks?