Info muudatustest välismaalaste seaduses ja menetlustes | Eesti Kaubandus-Tööstuskoda
Info muudatustest välismaalaste seaduses ja menetlustes
Seoses eriolukorraga võeti vastu muudatused ka välismaalaste seaduses (VMS). Muudatused jõustuvad 07.05.2020. Infokirjas anname ülevaate muudatustest VMSis kui ka töökorralduses Politsei- ja Piirivalveametis (PPA) ning lisaks vastused enimlevinud küsimustele välismaalaste Eestis viibimise ja töötamisega kohta. VMS-is jõustuvad muudatused on suunatud ajutiselt Eestisse töötamise eesmärgil saabunud ja viibivatele välismaalastele. Seaduse muudatusi ei ole tehtud muul eesmärgil Eestisse ajutiselt saabunud või elavate välismaalaste viibimisaluste kohta. Töökorralduslikud muudatused infokirja viimases punktis kohalduvad kõigile.
Lühiajalise töötamise periood ja töötamise õigus
Lühiajaline töötamine on välismaalastele lubatud kuni 365 päeva 455 päeva jooksul või hooajatöö puhul kuni 270 päeva 365 päeva jooksul. Kui välismaalane on ära kasutanud maksimaalse võimaliku töötamise aja, siis tal ei ole võimalik rohkem Eestis töötada kuni uue perioodi algamiseni. Välismaalasel on lubatud töötada vaid lühiajalise töötamise registreerinud tööandja juures ja sellel perioodil, kui töötamine on registreeritud. Kui välismaalane ei ole töötanud Eestis maksimaalse lubatud aja ja uus tööandja soovib inimese enda juurde tööle võtta, tuleb enne tööle asumist esitada PPA-le taotlus lühiajalise töötamise registreerimiseks (LTR) ja pärast positiivse otsuse saamist saab välismaalane tööle asuda.
Põllumajandussektoris lühiajalise töötamise erisus
VMS § 30912 lg 1 sätestab, et Eestis seaduslikult viibiv välismaalane, kes viibis Eestis 2020. aasta 17. märtsi seisuga, võib lühiajaliselt Eestis töötada käesoleva seaduse § 106 lõikes 13 sätestatud ajalist piirangut ja § 107 lõikes 1 sätestatud töötasu nõuet kohaldamata kuni 2020. aasta 31. juulini, kui tema tööandja põhitegevusala on Statistikaameti Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatori EMTAK A 01 tähtkood, mis hõlmab taime- ja loomakasvatust, jahindust ning neid teenindavaid tegevusalasid.
Seega antud erisus kohaldub järgmistel tingimustel:
1. Välismaalane viibib hetkel Eestis seaduslikult ja saabus Eestisse enne 17.03.2020
2. Välismaalane on ära kasutanud maksimaalse lubatud töötamise aja (olenevalt töötamise liigist on see kas 365 või 270 päeva) või see lõppeb enne 31.07.2020
3. Tööandja põhitegevusala on Äriregistri andmetel EMTAK A 01 gruppi kuuluv tegevusala, mis hõlmab taime- ja loomakasvatust, jahindust ning neid teenindavaid tegevusalasid.
Muudatus on mõeldud olukordadeks, kui välismaalast soovitakse tööle jätta kauemaks ajaks, kui tavapäraselt lubatud. Kui välismaalane ei ole veel oma maksimaalset lubatud töötamise aega ära kasutanud, siis ta saab jätkata töötamist seni kuni lubatud aeg täitub.
Selleks, et saada juurde täiendavat töötamise aega, peab tööandja esitama PPA-le välismaalase lühiajalise töötamise registreerimise taotluse ja tasuma riigilõivu. Taotluse esitamise kohta on täpsem juhis eraldi lisatud.
Siseministeeriumis on koostamisel käskkiri, et välismaalastel, kes saavad lisaaja töötamiseks, oleks ka seaduslik alus Eestis kauem viibimiseks.
Lühiajalise töötamise registreeringu lõppemine
VMS § 1091 lg 1 sõnastust täiendati viisil, et lühiajaline töötamine lõpeb:
- kui välismaalase ajutine viibimisalus lõpeb,
- välismaalasele antakse elamisluba,
- välismaalasele keeldutakse viisat andmast ja tal puudub muu seaduslik alus riigis viibimiseks või
- kui tööandja registreerib välismaalase töötamise lõpetamise töötamise registris
Kõikidel loetletud juhtudel lõpeb lühiajalise töötamise õigus vastava sündmuse saabumisega, mis tähendab, et selleks ei vormistata eraldi haldusotsust. Lühiajalise töötamise õiguse lõppemine fikseeritakse lühiajalise töötamise registreerimise andmekogus.
Viisa ja lahkumiskohustus
Välismaalased, kes jäid Eestisse pärast viibimisaja lõppemist PPA peadirektori 16.03.2020 korralduse nr 1.1-4.1/11 (PPA peadirektori korraldus) alusel ning soovivad Eestist lahkuda pärast eriolukorra lõppemist 10 päeva jooksul, peaksid eelistama lahkumist otse välispiiri kaudu, kuna VMS § 43 lg 1 p 5 alusel Eestis viibimine on siseriiklik viibimisalus, mis ei laiene teistele Schengeni riikidele. Seega muudes Schengeni riikides isikul seaduslikku viibimisalust PPA korraldusest tulenevalt ei ole ja transiidina teiste Schengeni riikide läbimisel võib tekkida probleeme.
VMS-i lisandub § 911 lg 11, mis sätestab, et Politsei- ja Piirivalveametis võib pikaajalist viisat taotleda välismaalane, kelle Eestis viibimise seaduslik alus anti hädaolukorras või eriolukorras käesoleva seaduse § 43 lõike 1 punktis 5 nimetatud alusel, pärast hädaolukorra või eriolukorra lõppu. Seega välismaalased, kes jäid Eestisse PPA peadirektori korralduse alusel, saavad esitada PPA teeninduses viisataotluse 10 kalendri päeva jooksul pärast eriolukorra lõppu.
Kui eriolukord lõpeb Eestis 17.05.2020, siis välismaalastel, kellele kohaldus PPA peadirektori korraldus, on seaduslik alus Eestis viibimiseks kuni 27.05.2020. Selle aja jooksul tuleb isikul, kas lahkuda Eestist või esitada viisa taotlus PPA teeninduses.
Juhul, kui PPA peadirektori korralduse alusel Eestisse jäänud välismaalasel tekib objektiivseid takistusi koduriiki tagasi pöördumiseks 10 päeva jooksul, siis tuleb pöörduda PPA teenindusse, et sobiv lahendus leida. Väga oluline on hoolitseda selle eest, et välismaalane ei jääks riiki kauemaks viibima, kui tema viibimisalus seda legaalselt lubab.
Viibimisaja lõpetamine ja viisa kehtetuks tunnistamine
VMS-i lisanduvad viibimisaja lõpetamise ja viisa kehtetuks tunnistamise alused, kui välismaalase Eestis viibimise peamine eesmärk on töötamine ja tema tööleping või muu leping või tegevus, mille puhul võib eeldada tulu või muu varalise hüve saamist, lõpeb või on lõppenud (VMS § 52 lg 1 p 9 ja § 78 lg 2 p 9). See tähendab, et kui välismaalane sai viisa selleks, et tulla Eestisse tööle (tööandja registreeris lühiajalise töötamise) ning töösuhe lõppeb,
siis on ka alus viisa kehtetuks tunnistamiseks. Viisa ei muutu kehtetuks automaatselt töösuhte lõppemisega vaid selle kehtetuks tunnistamine on PPA kaalutlusotsus. Enne viisa kehtetuks tunnistamist annab PPA välismaalasele reeglina mõistliku aja, et korraldada riigist lahkumine või leida uus töökoht.
Muudatused PPA-s taotluse esitamise protsessis
Alates 01.06.2020 saab elamisloa, elamisõiguse ja lühiajalise töötamise registreerimise taotlusi esitada kuues suuremas PPA teeninduses üle Eesti. Nendeks on Tammsaare (Tallinn), Pinna (Tallinn), Pärnu, Tartu, Narva, Jõhvi. Muudes väiksemates teenindustes vastavaid toiminguid enam ei tehta.
Endiselt on nii elamisloa, elamisõiguse taotluse esitamiseks ja uuendusena ka lühiajalise töötamise registreerimiseks vaja eelnevalt broneerida aeg. Elamisloa taotluste esitamiseks on sama palju broneeringuid tagatud kui varem.
Lühiajalise töötamise registreerimiseks Eesti Äriregistris registreeritud ettevõttes või Eesti Äriregistris registreeritud välisriigi ettevõtte filiaalis kasutage PPA iseteenindust. Iseteeninduse kaudu esitatud taotluse riigilõiv on soodsam (48 eurot) ja taotlus jõuab kiiremini menetlusse!
NB! Kui esitate taotluse teeninduses, posti või e-posti teel tuleb tasuda riigilõiv 55 eurot!
Viisa taotluse esitamiseks soovitame samuti välismaalastel eelnevalt broneerida aeg. Selleks, et taotluse esitamine teeninduses kiiremini kulgeks, on oluline, et välismaalase viisa taotlus oleks enne teenindusse tulekut täidetud eeltaotluskeskkonnas. Siinkohal ootame ka kutsujate (sh tööandjate) abi ja suunamist, et välismaalane saaks selle toimingu eelnevalt tehtud.
Lisainfot küsi migratsiooninõustajalt telefonil 612 3500 (E-R 9.00-15.00) või e-maili teel migrationadvice@politsei.ee
Juhend Põllumajandussektori tööandjatele
Juhend põllumajandussektori tööandjatele_0 (.pdf)


Ado Pallase kaebuse läbivaatamine – Riigi Teataja
Ado Pallase kaebuse läbivaatamine
Väljaandja:Vabariigi ValimiskomisjonAkti liik:otsusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:10.11.2010Avaldamismärge:RT III, 17.11.2010, 1
Ado Pallase kaebuse läbivaatamineVastu võetud 10.11.2010 nr 52 Kaebuse asjaolud
1. Vasalemma Vallavolikogu kinnitas 28. jaanuaril 2010. a otsusega nr 14 Vasalemma Vallavalitsuse liikmeks volikogu liikme Ado Pallase. Vasalemma vallavanema 3. veebruari 2010. a käskkirjaga nimetati Ado Pallase 1. veebruarist 2010. a Vasalemma Vallavalitsuse arendusnõuniku ametikohale. 2. Vasalemma Valla Valimiskomisjon võttis 3. veebruaril 2010. a vastu otsuse nr 3, millega peatati Ado Pallase volikogu liikme volitused ning määrati volikogu liikmeks Hanna Uustal alates 29. jaanuarist 2010. Samuti võttis valla valimiskomisjon vastu otsuse nr 4, millega lõpetati Hanna Uustali volikogu liikme volitused ning määrati volikogu liikmeks Paul Lauri alates 29. jaanuarist 2010.
3. Vasalemma vallavanema 19. oktoobri 2010. a käskkirjaga vabastati Ado Pallase arendusnõuniku ametikohalt. 22. oktoobril 2010. a astus Ado Pallase tagasi vallavalitsuse liikme kohalt. 25. oktoobril 2010. a võttis Vasalemma Valla Valimiskomisjon vastu otsuse nr 9, millega otsustati taastada Ado Pallase volitused volikogu liikmena ning lõpetada asendusliikme Paul Lauri volitused alates 25. oktoobrist 2010.
4. 27. oktoobril 2010. a esitas Paul Lauri kaebuse Harju Maakonna Valimiskomisjonile, milles taotles Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 25. oktoobri 2010. a otsuse tühistamist. Kaebaja leidis, et KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 kohaselt oleks valla valimiskomisjon pidanud Ado Pallase volitused lõpetama seoses ametnikuks nimetamisega. Kaebaja leidis, et lähtudes seaduse mõttest ja võimude lahususe põhimõttest ei ole õige käsitleda Ado Pallast ainult vallavalitsuse liikmena, arvestamata tema nimetamist ametnikuks.
5. Harju Maakonna Valimiskomisjon vaatas kaebuse läbi 5. novembri 2010. a otsusega nr 1, rahuldas selle ning tühistas Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 25. oktoobri 2010. a otsuse nr 9. Ühtlasi tegi maakonna valimiskomisjon Vasalemma Valla Valimiskomisjonile ettekirjutuse teha otsus, millega lõpetatakse Ado Pallase volikogu liikme volitused ning ettekirjutuse kõrvaldada Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 3. veebruari 2010. a otsustes nr 3 ning 4 esinevad puudused, viies need vastavusse KOKS § 20 lõikega 3.
6. Harju Maakonna Valimiskomisjon leidis, et kui isiku volitused volikogu liikmena on peatunud, ei lõpe tema volikogu liikme volitused, kui ta nimetatakse volikogu liikme volituste peatumise ajal sama valla- või linnavalitsuse ametnikuks. Ado Pallase volikogu liikme volitused said KOKS § 18 alusel lõppeda üksnes juhul, kui nende volituste lõppemise hetk oli varasem volikogu liikme volituste peatumise hetkest KOKS § 19 alusel. KOKS § 20 lõige 3 sätestab, et volikogu liikme volitused peatuvad ning asendusliikme volitused volikogu liikmena algavad valla või linna valimiskomisjoni otsuste jõustumise hetkest. Volikogu liikme volituste peatumine ja asendusliikme määramine vormistatakse ühe otsusega. Seega ei saa seaduse kohaselt peatada volikogu liikme volitusi tagasiulatuvalt. Seetõttu on Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 3. veebruari 2010. a otsused nr 3 ja 4, millega Hanna Uustal ning Paul Lauri määrati volikogu liikmeks tagasiulatuvalt (alates 29.01.2010) mitteõiguspärased. Kuivõrd valla valimiskomisjon pidanuks 3. veebruaril 2010. a tegema KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 alusel otsuse Ado Pallase volikogu liikme volituste lõppemise kohta, ei olnud valla valimiskomisjonil alust 25. oktoobril 2010. a Ado Pallase volikogu liikme volitusi taastada. Seega on Vasalemma Valimiskomisjoni 25. oktoobri 2010. a otsus nr 9 mitteõiguspärane ning Paul Lauri kaebus tuleb rahuldada.
7. Ado Pallase esitas 8. novembril 2010. a kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile, milles taotles Harju Maakonna Valimiskomisjoni 5. novembri 2010. a otsuse nr 1 resolutiivosa punktide 1–3 tühistamist. Kaebuse kohaselt jõustus volikogu otsus kaebaja vallavalitsuse liikmeks nimetamise kohta KOKS § 23 lõike 3 kohasest teatavakstegemisest, s.t 28. jaanuaril 2010. a, kuna ta ise osales samal volikogu istungil. Kaebaja alustas koheselt Vasalemma Vallavalitusse liikme kohustuste täitmist, osaledes s.h 2. veebruaril 2010. a vallavalitsuse istungil kui valitsuse liige, teadmisega et ta ei ole enam volikogu liige ning tema volitused on peatunud. KOKS-i kohaselt peaks olema võimalus teha volikogu liikme volituste peatamine valimiskomisjoni otsuse alusel ka tagantjärgi, kui sellega ei teki õiguslikku segadust. Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 3. veebruari 2010. a otsuseid nr 3 ja 4 on huvitatud isikud aktsepteerinud ning ei ole tähtaegselt vaidlustanud. Teadmisest, et kaebaja volikogu liikme volitused on peatunud, on tehtud ka vallavanema 3. veebruari 2010. a käskkiri kaebaja teenistusse nimetamiseks.
9. Harju Maakonna Valimiskomisjon jääb oma 8. novembri 2011. a selgituses oma seisukohtade juurde. Vabariigi Valimiskomisjoni seisukoht ja põhjendused
10. Ado Pallase on käesolevas asjas huvitatud isikuks, kuna vaidlustatud Harju Maakonna Valimiskomisjoni otsusest sõltub tema volikogu liikme volituste olemasolu.
11. Vabariigi Valimiskomisjon ei nõustu täies ulatuses Harju Maakonna Valimiskomisjoni järeldusega, mille kohaselt juhul kui isiku volitused volikogu liikmena on peatunud, ei lõpe tema volikogu liikme volitused, kui ta nimetatakse volikogu liikme volituste peatumise ajal sama valla või linna kohaliku omavalitsuse ametnikuks. Volikogu liikme volituste peatumine või peatamine ei välista, et KOKS § 18 ei oleks volikogu liikme suhtes üldse rakendatav. Volikogu liige ei saa näiteks peatada volitusi oma avalduse alusel (KOKS § 19 lg 2 p 3), et ennetada volituste ennetähtaegset lõppemist KOKS § 18 alusel.
12. Seetõttu tuleb kõigepealt võtta seisukoht küsimuses, kas vallavalitsuse liikme, kelle volikogu liikme volitused on peatunud KOKS § 19 lõike 2 punkti 1 alusel, volitusi mõjutab nimetamine valla ametnikuks, mis KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 kohaselt toob kaasa volikogu liikme volituste lõppemise.
13. Vabariigi Valimiskomisjon on 4. veebruari 2008. a otsuses nr 92 seda analüüsinud ning leidnud, et: „KOKS-is puudub üheselt sätestatud regulatsioon olukorra kohta kui isik on samaaegselt vallavalitsuse liige ning vallaametnik. Kuid arvestades, et vallavalitsuse liikmed (sh vallavanem ja abivallavanemad) võivad ühtlasi olla ka vallametnikud, on KOKS § 19 lõige 3 KOKS § 19 lõike 2 punkti 1 erijuhuks, nagu ka KOKS § 19 lõige 2 punkt 1 on erijuhuks KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 suhtes. Vallavalitsuse liikme volituste lõppenuks lugemine põhjendusel, et ta on ühtlasi ka vallaametnik, piirab ebaproportsionaalselt valituks osutunud isiku võimalust oma mandaati realiseerida. Ka valitsuse liikmeks valitud volikogu liikme volituste peatamine tagab avaldaja poolt esile toodud võimude lahususe põhimõtte järgimist”. 14. Nagu nähtub kaebuse asjaoludest, kinnitati Ado Pallase vallavalitsuse liikmeks 28. jaanuaril 2010. a ning nimetati valla ametnikuks (vallavalitsuse arendusnõunikuks) 3. veebruaril 2010. a. Seega tulnuks pärast 28. jaanuari 2010. a tema volikogu liikme volitused peatada, mitte lõpetada. Seda Vasalemma Valla Valimiskomisjon ka tegi. Vasalemma Valla Valimiskomisjon on otsuse tegemisel lähtunud talle teadaolevatest asjaoludest – s.t et alates 28. jaanuarist 2010. a oleks tulnud Ado Pallase volitused peatada ning sellest lähtuvalt ka toiminud. KOKS § 20 lõige 4 näeb ette, et valla valimiskomisjon teeb KOKS §-des 18, 19 ja 20¹ ettenähtud otsused viie tööpäeva jooksul – seega ka volituste peatamise ja asendusliikme määramise otsuse vastavalt KOKS § 20 lõikele 3. Volituste peatamise otsus on tehtud 3. veebruaril 2010. a, s.t KOKS § 20 lõikes 4 sätestatud tähtaega järgides.
15. Vabariigi Valimiskomisjon ei nõustu Harju Maakonna Valimiskomisjoni seisukohaga, et kuna Vasalemma Valla Valimiskomisjon tegi Ado Pallase volituste peatamise otsuse alles 3 veebruaril 2010. a, oleks tulnud Ado Pallase volikogu liikme volitused lugeda ennetähtaegselt lõppenuks KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 alusel. Kui eeldada, et valla valimiskomisjon oleks otsuse tegemisel pidanud arvestama ka hilisemat vallaametnikuks nimetamise fakti (vallavanema 3.02.2010 käskkiri), sõltunuks Ado Pallase volikogu liikme volituste peatamine või lõppemine täies ulatuses sellest, mis päeval valimiskomisjon otsuse tegemiseks kogunes. Vabariigi Valimiskomisjon nõustub, et volikogu liikme volitusi ei saa peatada tagasiulatuvalt, kuid see ei tähenda, et volitusi poleks saanud peatada valla valimiskomisjoni otsuse tegemise päeva seisuga.
16. Ülaltoodust tulenevalt on Vasalemma Valla Valimiskomisjoni 25.10.2010. a nr 9 otsus „Volikogu liikmete volituste taastamine” seadusega kooskõlas. Lähtudes kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse § 65 lõike 5 punktist 1 ning § 65 lõike 6 punktist 2 Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:
1. Ado Pallase kaebus rahuldada.
2. Tühistada Harju Maakonna Valimiskomisjoni 5. novembri 2010. a otsus nr 1.
Vastavalt kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse §-le 66 võib huvitatud isik, kes leiab, et Vabariigi Valimiskomisjoni otsusega rikutakse tema õigusi, esitada otsuse peale kaebuse põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduses ettenähtud korras Riigikohtule. Kaebus esitatakse Riigikohtule kolme päeva jooksul Vabariigi Valimiskomisjoni otsuse teatavakstegemisest arvates Vabariigi Valimiskomisjoni kaudu. Heiki SibulVabariigi Valimiskomisjoni esimees


3-1-1-120-12 Riigikohus 07.12.2012
KrMS § 423 sätestab, et kriminaalmenetluse kulude ja muude rahaliste sissenõuete sissenõudmisel järgitakse kriminaalmenetluse seadustiku sätteid rahalise karistuse täitmisele pööramise kohta. Kuivõrd rahalise karistuse täitmisele pööramist reguleerib KrMS § 417, mille kolmandas lõikes viidatakse KrMS §-le 424, saab menetluskulude tasumist ajatada maksimaalselt kuni ühe aasta võrra.
Kohtuekspertiisiseaduse §-s 27^3 sätestatud "analüüsiobjekti" all on silmas peetud objekte, mis on eksperdile ekspertiisi teostamiseks üle antud. Seejuures ei sõltu ekspertiisi hind näiteks asjaolust, mitme inimese DNA-proove analüüsiobjektilt leida üritatakse või milline summa ekspertiisi tegemiseks tegelikult kulutatakse.
Vaid teatud erandjuhtudel võib ekspertiisikulud jätta süüdistatavalt väljamõistmata. Näiteks kui määratud ekspertiis ei saa ilmselgelt aidata kaasa kriminaalasja lahendamisele, ei ole ekspertiis teostatud tõendamisvajadusest lähtudes, nagu näeb ette KrMS § 105 lg 1, ja sellise ekspertiisi tegemise kulude väljamõistmine süüdistatavalt ei ole põhjendatud. Süüdimõistetule ei saa panna ka sellise ekspertiisi kulude hüvitamise kohustust, mida tehes rikutakse oluliselt menetlusõigust ja millest tulenevalt ei ole ekspertiisiakt tõendina lubatav. Tulenevalt KrMS § 180 lg-s 2 sätestatust võib kohus ekspertiisikulude kindlaksmääramisel mitut süüdi mõistetavat isikut kohelda erinevalt mitte lähtuvalt sellest, kas ja kui suures ulatuses leiti ekspertiisi käigus konkreetsete isikute süüle viitavaid asjaolusid, vaid üksnes tulenevalt sellest, kui suur on isikute süü KarS § 56 tähenduses ja milline on süüdi mõistetavate varaline seis. Maakohus, jättes ebaõigesti ekspertiisimaksumuse süüdistatavate vahel võrdselt jagamata, ja ringkonnakohus, jättes selle minetuse kõrvaldamata, rikkusid oluliselt kriminaalmenetlusõigust KrMS § 339 lg 2 tähenduses. KrMS § 423 sätestab, et kriminaalmenetluse kulude ja muude rahaliste sissenõuete sissenõudmisel järgitakse kriminaalmenetluse seadustiku sätteid rahalise karistuse täitmisele pööramise kohta. Kuivõrd rahalise karistuse täitmisele pööramist reguleerib KrMS § 417, mille kolmandas lõikes viidatakse KrMS §-le 424, saab menetluskulude tasumist ajatada maksimaalselt kuni ühe aasta võrra.
Süüdistatava poolt teo ülestunnistamine kujutab endast süüdistatava ütlust KrMS § 63 lg 1 tähenduses. Seega ei erine ülestunnistus põhimõtteliselt teistest isikulisest allikast pärinevatest tõenditest, mistõttu võib tõe väljaselgitamiseks kriminaalasjas olla vaja koguda ka muid objektiivseid tõendeid. Sealhulgas võib vastavalt KrMS § 105 lg-le 1 olla tarvis lähtuvalt tõendamisvajadusest korraldada teatud ekspertiise.
Tulenevalt KrMS § 180 lg-s 2 sätestatust võib kohus ekspertiisikulude kindlaksmääramisel mitut süüdi mõistetavat isikut kohelda erinevalt mitte lähtuvalt sellest, kas ja kui suures ulatuses leiti ekspertiisi käigus konkreetsete isikute süüle viitavaid asjaolusid, vaid üksnes tulenevalt sellest, kui suur on isikute süü KarS § 56 tähenduses ja milline on süüdi mõistetavate varaline seis. Maakohus, jättes ebaõigesti ekspertiisimaksumuse süüdistatavate vahel võrdselt jagamata, ja ringkonnakohus, jättes selle minetuse kõrvaldamata, rikkusid oluliselt kriminaalmenetlusõigust KrMS § 339 lg 2 tähenduses.


Algtekst | Kooseluseadus.ee
Juhtivkomisjon õiguskomisjon EELNÕU
650 SE I
(4) Kooselulepingu sõlmimise lubadus ei anna alust kooselulepingu sõlmimise nõudeks ega kahju hüvitamise nõudeks juhul, kui lubadust ei täideta. Esimeses lauses sätestatust kõrvalekalduv kokkulepe on tühine.
(2) Omavahel ei või kooselulepingut sõlmida:
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatu kehtib ka siis, kui isikute sugulussuhe on ühe isiku lapsendamise tagajärjel lõppenud.
(4) Kooselulepingut ei või omavahel sõlmida isikud, kelle lõikes 2 nimetatud sugulussuhe põhineb lapsendamisel.
(4) Kooseluleping kantakse rahvastikuregistrisse perekonnaseisutoimingute seaduses sätestatud korras ning poolte varasuhte valik kantakse abieluvararegistrisse abieluvararegistri seaduses sätestatud korras.
§ 4. Kooselulepingu kohtus kehtetuks tunnistamise alused
(1) Kohus tunnistab hagimenetluses kooselulepingu kehtetuks, kui:
2) esineb käesoleva seaduse § 2 lõigetes 1–4 sätestatud kooselulepingu sõlmimist välistav asjaolu;
4) vähemalt ühel kooselulepingut sõlmida soovival isikul oli kooselulepingu sõlmimise ajal vaimutegevuse ajutine häire või kui ta oli muul põhjusel otsusevõimetu;
5) kooseluleping on sõlmitud pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul, sealhulgas poole terviseseisundit või muid isiklikke asjaolusid varjates, kui see asjaolu on kooselulepingu sõlmimise seisukohalt oluline;
§ 6. Hagi esitamise õigus
(1) Kooselulepingu kehtetuks tunnistamise hagi võib esitada:
1) käesoleva seaduse § 4 lõike 1 punktide 1–4 alusel kumbki registreeritud elukaaslane;
2) § 4 lõike 1 punkti 1 rikkumise korral lisaks käesoleva lõike punktis 1 nimetatud isikutele ka siseminister;
3) § 2 lõike 1 rikkumise korral lisaks käesoleva lõike punktis 1 nimetatud isikutele ka muu isik, kelle õigusi on kooselulepingu sõlmimisega rikutud;
4) registreeritud elukaaslane, kes on kooselulepingu sõlminud pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul.
(2) Piiratud teovõimega täisealine registreeritud elukaaslane võib hagi esitada eestkostja nõusolekul. Piiratud teovõimega registreeritud elukaaslase eest võib hagi esitada ka eestkostja.
§ 7. Kooselulepingu kehtetuks tunnistamise hagi esitamise õiguse lõppemine
(1) Kooselulepingu kehtetuks tunnistamise hagi suhtes aegumist ei kohaldata.
(2) Kui kooseluleping on sõlmitud otsusevõimetuse seisundis, võib kooselulepingu kehtetuks tunnistamise hagi esitada ühe aasta jooksul otsusevõime taastumisest arvates.
(3) Kui kooseluleping on sõlmitud pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul, võib kooselulepingu kehtetuks tunnistamise hagi esitada ühe aasta jooksul eksimusest või pettusest teadasaamisest või ähvarduse või vägivalla mõju lakkamisest arvates.
(4) Piiratud teovõimega registreeritud elukaaslase seadusliku esindaja jaoks algab hagi esitamise tähtaeg varemalt päeval, millal talle saavad teatavaks kooselulepingu kehtetuks tunnistamist võimaldavad asjaolud. Kui piiratud teovõimega registreeritud elukaaslase seaduslik esindaja ei ole hagi õigel ajal esitanud, võib pool esitada hagi ise kuue kuu jooksul teovõime taastumisest arvates.
(5) Kui kooseluleping on lõppenud, ei saa hagi enam esitada, välja arvatud juhul, kui kooselulepingu sõlmimise ajal oli vähemalt üks pooltest abielus või tal oli kehtiv kooseluleping.
§ 8. Kooselulepingu kehtetuks tunnistamise tagajärjed
§ 9. Registreeritud elukaaslaste kooselu ning nende õigused ja kohustused
(1) Kooselulepingu sõlmimisega kohustuvad kooselulepingu sõlminud pooled (registreeritud elukaaslased) teineteist vastastikku toetama ja ülal pidama. Registreeritud elukaaslastel on teineteise suhtes võrdsed õigused ja kohustused. Nad korraldavad kooselu ühiselt, pidades silmas teineteise heaolu ning vastutades teineteise ees kooseluga seotud kohustuste täitmise eest.
(2) Välismaal sõlmitud samasooliste isikute kooselu või abielu loetakse Eestis kehtivaks, kui see toimus kooselu või abielu sõlmimise riigi õiguse kooselu või abielu sõlmimise korra kohaselt ja vastas sisuliste eelduste poolest mõlema elukaaslase elukohariigi õigusele.
§ 10. Kooseluleping abielu sõlmimist välistava asjaoluna
§ 11. Registreeritud elukaaslaste ülalpidamiskohustus
(1) Registreeritud elukaaslased on vastastikku kohustatud oma tööga ja varaga teineteist ülal pidama.
(2) Ülalpidamine hõlmab tegevust ja varalisi panuseid, mis on registreeritud elukaaslaste elutingimuste kohaselt vajalikud ühise majapidamise kulude katteks ning registreeritud elukaaslaste tavapäraste ja erivajaduste rahuldamiseks.
(3) Registreeritud elukaaslased võivad kooselulepingu sõlmimisel muu hulgas kokku leppida, et ülalpidamist tuleb anda korrapäraselt makstavate rahasummadena samadel alustel nagu käesoleva paragrahvi lõikes 2 ka siis, kui registreeritud elukaaslased elavad lahus või kui kooseluleping on lõppenud. Registreeritud elukaaslased võivad kooselulepingus kokku leppida esimeses lauses nimetatud juhul korrapäraselt makstava rahasummana antava ülalpidamise andmise viisis ja suuruses.
(4) Registreeritud elukaaslased võivad kooselulepingus kokku leppida, et kooselu lõppemisel kohaldatakse ülalpidamiskohustusele perekonnaseaduse viienda peatüki teises jaos lahutatud abikaasa ülalpidamise kohta sätestatut.
§ 12. Tehingud kooselu korraldamiseks
(1) Tehingust, mille registreeritud elukaaslane teeb kooselu korraldamise huvides või tavapäraste vajaduste katmiseks, tekib registreeritud elukaaslaste solidaarkohustus, kui tehingu ulatus ei ületa registreeritud elukaaslaste elutingimuste kohast mõistlikku määra.
§ 13. Vastutus teise registreeritud elukaaslase võetud kohustuse eest
§ 14. Hoolsuskohustuse ulatus
§ 15. Registreeritud elukaaslaste ühine eluase
Registreeritud elukaaslaste eluasemena käsitatakse eluruumi, kus registreeritud elukaaslased tavapäraselt elavad.
(1) Registreeritud elukaaslane võib kohtult taotleda teise registreeritud elukaaslase lapsega suhtlemise korra kindlaks määramist perekonnaseaduse § 143 lõike 4 alusel.
(2) Registreeritud elukaaslane võib kohtule esitada lapsendamisavalduse teise registreeritud elukaaslase lapse lapsendamiseks.
(3) Lapsendamisele kohaldatakse perekonnaseaduse teise osa üheteistkümnendas peatükis sätestatut vastavalt.
(1) Registreeritud elukaaslased on teineteise seadusjärgsed pärijad. Seadusjärgne pärimisõigus ei kohaldu, kui pärandaja oli enne oma surma taotlenud kooselulepingu lõpetamist või andnud kooselulepingu lõpetamiseks notariaalselt tõestatud nõusoleku;
(2) Registreeritud elukaaslased võivad kooselulepinguga seonduvalt sõlmida vastastikuse testamendi. Vastastikusele testamendile kohaldatakse pärimisseaduse kolmanda peatüki teise jao kümnendas jaotises sätestatut.
§ 18. Registreeritud elukaaslaste varasuhte valik
(1) Kooselulepingu sõlmimisel valivad registreeritud elukaaslased kokkuleppel perekonnaseisutoimingute seaduses ettenähtud korras varasuhte perekonnaseaduse esimese osa neljanda peatüki teises jaos toodud varasuhete liikide hulgast. Varasuhete liikide kohta sätestatut kohaldatakse, arvestamata viiteid perekonnaseaduse esimese osa kolmandas peatükis sätestatud abielu üldistele õiguslikele tagajärgedele.
(2) Registreeritud elukaaslased võivad kokkuleppel kooselulepinguga varasuhtest kõrvale kalduda, arvestades perekonnaseaduse neljanda peatüki kolmandas jaos abieluvaralepingu kohta sätestatut.
(3) Kooselulepingu sõlmimisel kantakse varasuhte valik abieluvararegistrisse abieluvararegistri seaduses sätestatud korras.
§ 19. Kooselulepingu lõppemise alused
§ 20. Registreeritud elukaaslaste omavahel abielu sõlmimise korral registrikannete tegemine
Kui kooseluleping lõpeb seetõttu, et registreeritud elukaaslased sõlmivad omavahel abielu, tehakse abielu sõlmimisel kooselulepingu lõppemisega seonduv kanne rahvastikuregistrisse perekonnaseisutoimingute seaduses sätestatud korras ja abieluvararegistrisse abieluvararegistri seaduses sätestatud korras.
§ 21. Kooselulepingu lõpetamine kokkuleppel
(1) Kooseluleping lõpetatakse registreeritud elukaaslaste notariaalselt tõestatud kokkuleppega.
(2) Kooselulepingu lõpetamisel tehakse kanne rahvastikuregistrisse perekonnaseisutoimingute seaduses sätestatud korras ja abieluvararegistrisse abieluvararegistri seaduses sätestatud korras.
§ 22. Kooselulepingu lõpetamine kohtus
(1) Kohus võib kooselulepingu lõpetada kohtuotsusega ühe registreeritud elukaaslase hagi alusel teise registreeritud elukaaslase vastu.
(2) Kooseluleping lõpetatakse kohtus, kui registreeritud elukaaslased vaidlevad kooselulepingu lõpetamise või sellega seotud asjaolude üle.
(3) Kohus võib määrata registreeritud elukaaslastele kohustusliku lepitusmenetluse notari juures õigusliku probleemi lahendamiseks.
§ 23. Kooselulepingu lõppemise aeg
3) kohtus kooselulepingu lõpetamise korral päev, mil kohtuotsus jõustub;
§ 24. Kooselulepinguga seonduvate tehingute lõppemine
Kooselulepingu lõppemisel lõppevad ka kooselulepinguga seonduvad tehingud, mida registreeritud elukaaslane ei oleks eelduslikult teinud, kui kooselulepingut ei oleks sõlmitud.
§ 25. Registreeritud elukaaslaste eluase ja eluasemega seotud vara kooselulepingu lõppemisel
Kooselulepingu lõppemisel kohaldatakse registreeritud elukaaslaste eluaseme ja eluasemega seotud vara suhtes perekonnaseaduse § 68–70 vastavalt.
§ 26. Registreeritud elukaaslase suhtlusõigus teise registreeritud elukaaslase lapsega kooselulepingu lõppemisel
Registreeritud elukaaslane võib kohtult taotleda teise registreeritud elukaaslase lapsega suhtlemise korra kindlaks määramist perekonnaseaduse § 143 lõike 4 alusel.
§ 27. Kooselulepingu lõppemise tagajärgede erisused registreeritud elukaaslaste omavahel abielu sõlmimisel
(2) Kooselulepingu lõppemisega lõppevad registreeritud elukaaslaste vahelised kokkulepped ja seonduvad tehingud, kui regisreeritud elukaaslased ei lepi kokku teisiti. Kokkulepete ja seotud tehingute lõppemisele kohaldatakse perekonnaseaduses abielu lahutamise kohta sätestatut.
(3) Registreeritud elukaaslased võivad kokku leppida, et nendevahelistele varalistele suhetele kohaldatakse alates abielu sõlmimisest käesoleva seaduse § 17 lõikes 1 nimetatud varasuhet.
(4) Registreeritud elukaaslased võivad kokku leppida, et käesoleva seaduse § 18 lõikes 2 nimetatud registreeritud elukaaslaste vahelise kokkuleppe suhtes varasuhtest kõrvale kaldumiseks kohaldatakse alates abielu sõlmimisest perekonnaseaduses neljanda peatüki kolmandas jaos abieluvaralepingu kohta sätestatut.
§ 28. Kooselulepingu taastamine


matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 12
§ 48
§ 1
§ 57
§ 156
§ 60


Lemmikloomade pidamise nõuded
Pealkiri: Lemmikloomade pidamise nõuded Laup 02 Apr 2011, 19:55
Redaktsiooni jõustumise kp: 12.07.2009
https://www.riigiteataja.ee/akt/13006944
§ 1.Reguleerimisala
(1) Määrusega kehtestatakse nõuded lemmiklooma, sealhulgas koera, kassi, närilise, küüliku, puurituhkru, puurilinnu, roomaja, kahepaikse, akvaariumikala ja selgrootu pidamise kohta, kaasa arvatud nõuded nende pidamiseks ettenähtud ruumi või ehitise kohta.
(2) Määrus on kohustuslik täitmiseks kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kelle omandis või valduses on lemmikloom.
2.NÕUDED LEMMIKLOOMA PIDAMISE RUUMI VÕI EHITISE KOHTA
§ 2.Lemmiklooma pidamise ruum või ehitis
(1) Lemmikloomal peab olema võimalik tema pidamise ruumis või ehitises vabalt seista, ringi pöörata ja lamada.
(2) Puurid, terraariumid ja muud lemmiklooma pidamise ruumid ja ehitised peavad paiknema nii, et nende vahel oleks piisavalt vaba ruumi looma hooldamiseks ning tema tervise ja heaolu kontrollimiseks. Üksteise kohal paiknevate puuride kasutamise korral peavad puuride põhjad olema sellisest materjalist, mis välistab väljaheidete kukkumise alumistesse puuridesse.
§ 3.Lemmiklooma pidamise ruumi või ehitise põrand või põhi
Lemmiklooma pidamise ruumi või ehitise põrand või põhi tuleb hoida puhtana. Ruumi või ehitise põrand peab olema kaetud loomaliigile sobiva allapanuga. Võrkpõrand, restpõrand või muu augustatud põrand peab olema loomaliigile sobivast materjalist, et välistada looma kinnijäämine ja vigastumine.
§ 4.Lemmiklooma pidamise ruumi või ehitise mikrokliima
(1) Lemmiklooma pidamise ruumi või ehitise valgustus peab võimaldama loomal järgida liigiomaseid käitumisharjumusi. Valgustus ei tohi põhjustada loomale stressi ega ebamugavust.
(2) Lemmiklooma ei tohi pidada keskkonnas, kus müratase pidevalt ületab 65 dB.
§ 5.Lemmiklooma pidamiseks kasutatav väliaedik
(1) Lemmiklooma pidamiseks kasutatava väliaediku suurus peab olema vastavuses looma liigi, tõu, suuruse ja aktiivsusega.
(2) Väliaediku maapind peab olema varustatud sadevee äravoolukohtadega. Väliaediku maapind ei tohi olla libe ega põhjustada looma vigastumist kukkumise tagajärjel.
(3) Väliaediku tara peab olema valmistatud loomaliigile sobivast materjalist. Võrgust valmistatud tara võrgusilma suurus peab olema selline, et oleks välistatud looma kinnijäämine ja vigastumine
3.NÕUDED LEMMIKLOOMA PIDAMISE KOHTA
§ 6.Lemmiklooma söötmine ja jootmine
(1) Lemmikloomale antav sööt peab olema toitev ja tasakaalustatud ning vajaduse korral mineraalide ja vitamiinidega rikastatud. Lemmiklooma söötmisel tuleb arvestada looma liigilisi ja ealisi söödaeelistusi.
(2) Lemmiklooma jaoks peab olema pidevalt saadaval puhas joogivesi.
§ 7.Lemmiklooma pidamine rühmas
(1) Lemmikloomarühmade liitmise korral või rühma uue lemmiklooma lisamise korral tuleb vältida loomadevahelise suhtlemise käigus tekkida võivaid käitumisprobleeme. Teiste loomade suhtes agressiivselt käituvat või neile muul viisil ohtu põhjustavat lemmiklooma tuleb pidada teistest loomadest eraldi.
(2) Lemmiklooma pidamise ruumis või ehitises peab loomal olema võimalus peituda ja varjuda lemmikloomarühma kuuluvate teiste loomade eest.
(3) Lemmikloomade rühmas pidamise korral peab söötmis- ja jootmisvahendeid olema nii palju, et kõik rühma kuuluvad loomad mahuksid sööma ja jooma ühel ajal.
§ 8.Lemmiklooma poegade võõrutamine
(1) Lemmiklooma poegade võõrutamine peab toimuma poegade ning emaslooma heaolu arvestades sobivaimal ajal. Vajaduse korral konsulteeritakse sobivaima aja kindlakstegemiseks veterinaararstiga.
(2) Poegade võõrutamise ajal tuleb emasloomale tagada võimalus pääseda eraldatud ruumi, kuhu pojad ei pääse.
8.NÕUDED PUURILINNU PIDAMISE KOHTA
§ 19.Puurilinnu pidamine
(1) Linnule peab puuri olema paigaldatud vähemalt kaks õrt.
(2) Rühmas peetavate puurilindude puuris peab olema nii palju õrsi, et kõigil linnurühma lindudel oleks võimalik teineteist häirimata samal ajal õrrel istuda.
(3) Õrred peavad puuri olema paigaldatud nii, et linnul oleks ruumi lennata ja liikuda.
(4) Puurilinnul peab puuris olema võimalus kümmelda vees või liivas.
(5) Puurilinnu jaoks peab puuris olema saadaval linnu seedimise jaoks vajalikku kruusa.
§ 20.Linnupuur
(1) Puurilinnu pidamise puuri mõõtmed peavad olenevalt linnu suurusest olema vähemalt järgmised
(2) Papagoil peab olema võimalus liikuda mööda puuri seina.
Linnu pikkus (cm) mõõdetuna linnu nokast Pindala (m2) Pindala rühmas peetava linnu kohta (m2) Lühima külje pikkus (m) Kõrgus (m)
Alla 16 0,31 0,03 0,40 0,6
16–20 0,31 0,04 0,45 0,6
21–25 0,45 0,06 0,50 0,6
26–35 0,75 0,10 0,55 0,8
36–45 1,20 0,30 0,60 1,0
46–55 1,60 0,50 0,70 1,2
56–65 2,00 0,80 0,80 1,4
66–75 2,50 1,00 0,90 1,6
Üle 75 3,00 1,50 1,00 1,6
(3) Puurilindu võib lasta vabaks ruumi, kus on võetud tarvitusele linnu vigastumist ja juhuslikku väljapääsu välistavad turvaabinõud, nagu näiteks uste ja akende sulgemine ning peeglite ja akende kinnikatmine
Pealkiri: Re: Lemmikloomade pidamise nõuded Teis 15 Mai 2012, 13:31
Siin on lühike artikkel teemal "Milliseid loomi ei tohiks lemmikloomapoes müüa?"
http://aedjakodu.tarbija24.ee/832560/milliseid-loomi-ei-tohiks-lemmikloomapoes-muua/
Muuhulgas viimane lõik, tsiteerin: "Täpselt nagu koera- ja kassiomanike puhul võib ka eksootilise looma pidamistingimuste rikkujat oodata karistus. Põllumajandusministeerium on teinud Eestimaa Loomakaitse Liidule ettepaneku koostada selle aasta jooksul kolmekümne enamlevinud looma kohta pidamisjuhendid. Peatselt on neid võimalik leida ka loomakaitse liidu kodulehelt." (loomakaitse.eu)
Pealkiri: Re: Lemmikloomade pidamise nõuded Püh 27 Märts 2016, 20:11
Palun lugege artiklit.
http://lemmik.postimees.ee/3633879/jana-oidermaa-poelindude-eluolu-ja-seadus-mis-reguleerib-linnupidamist
Jana Oidermaa: poelindude eluolu ja seadus, mis reguleerib linnupidamist.
Pealkiri: Re: Lemmikloomade pidamise nõuded


text:
 Riigikohus saatis Viisitamme kohtuasja osaliselt ringkonnakohtusse tagasi | Riigikohus
Riigikohus saatis Viisitamme kohtuasja osaliselt ringkonnakohtusse tagasi
Riigikohus tühistas Tallinna Ringkonnakohtu otsuse Pärnu endise linnapea Mart Viisitamme õigeksmõistmises Pärnu spordihalli ehituse ettevalmistamisel teatavaks saanud konfidentsiaalse teabe avaldamises ning saatis asja uueks arutamiseks samale ringkonnakohtule. Ülejäänud süüdistuste osas jäi ringkonnakohtu otsus Viisitamme õigeksmõistmise kohta muutmata.
Pärnu teehoolduse riigihanke läbiviimist puudutanud süüdistuses nõustus Riigikohus maa- ja ringkonnakohtu varasema seisukohaga, et Mart Viistamm ei jõudnud usalduse kuritarvitamise katsestaadiumisse. Kuriteo katsega on tegu siis, kui isik vahetult alustab teo toimepanemist. Viisitamm seda aga ei teinud.
Riigikohus nõustus prokuröriga, et ringkonnakohus ei põhjendanud oma otsuses, miks Pärnu spordihalli ehitusega seotud episoodis mõisteti Viisitamm KarS § 157 järgi õigeks viitega riigihangete seadusele. Spordihalli ehitamisega seonduvatest õigusaktidest tuleneb, et halli ehitust ei viidud läbi riigihangete seaduse alusel. Riigikohus märkis, et põhistuste puudumine kujutab endast kriminaalmenetluse olulist rikkumist, mistõttu tuleb ringkonnakohtul asja selles küsimuses uuesti arutada.

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 157
Riigikohus


Sotsiaaltoetuste maksmise kord Puhja vallas – Riigi Teataja
Sotsiaaltoetuste maksmise kord Puhja vallas
Sotsiaaltoetuste maksmise kord Puhja vallas - sisukord
2 Valla eelarvest finantseeritavad sotsiaaltoetused
§ 2 Valla eelarvest finantseeritavate sotsiaaltoetuste liigid
§ 3 Sünnitoetus
§ 5 Aabitsatoetus
§ 7 Suvelaagri toetus
§ 8 Maiustuspakid jõuludeks
§ 9 Täiendavad sotsiaaltoetused
3 Toimetulekutoetus
§ 10 Toimetulekutoetus
§ 11 Alalise eluruumi alatiste kulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramisel
4 Puuetega inimeste hooldustoetus
§ 12 Hooldustoetus
5 Toetuse taotlemine, määramine ja maksmine
§ 14 Toetuse määramine
§ 16 Vaidluste lahendamine
RT IV, 18.12.2013, 77
Vastu võetud 25.09.2013 nr 11
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, § 22 lg 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 8 punkti 2 ja § 23 lõike 1 alusel.
(1) Käesolev määrus sätestab sotsiaaltoetuste taotlemise, määramise ja maksmise tingimused ja korra Puhja vallas.
(2) Sotsiaaltoetus (edaspidi toetus) on isiku või perekonna toimetuleku soodustamiseks antav rahaline toetus.
(3) Sotsiaaltoetuste maksmiseks eraldatud vahendite kasutamist korraldab ja peab selle üle arvestust Puhja Vallavalitsus.
2. peatükk Valla eelarvest finantseeritavad sotsiaaltoetused
§ 2. Valla eelarvest finantseeritavate sotsiaaltoetuste liigid
Valla eelarvest määrab ja makstakse alljärgnevaid sotsiaaltoetusi:
3) aabitsatoetus;
5) suvelaagri toetus;
6) maiustuspakid jõuludeks;
7) täiendavad sotsiaaltoetused.
§ 3. Sünnitoetus
(1) Sünnitoetus koosneb kahest osast, esimene osa makstakse pärast lapse sündi ja teine osa lapse 1-aastaseks saamisel. Sünnitoetuse esimese osa suurus on 160 eurot ja teise osa suurus 160 eurot.
(2) Lapse sünnitoetust on õigustaotleda lapsevanemal (eestkostjal, hooldajal), kes on vähemalt kolm kuud enne lapse sündi kantud valla elanike registrisse.
(3) Sünnitoetust võib taotleda kahe kuu jooksul alates lapse sünnist. Toetuse mõlema osa saamiseks peab lapse elukohana olema registreeritud Puhja vald. Toetuse teise osa õigus on lastel, kes saavad antud korra alusel toetuse esimest osa.
(4) Sünnitoetuse taotlemiseks on vaja esitada vallavalitsusele lapse ema või isa (eestkostja või hooldaja) avaldus ja lapse sünnitunnistuse koopia.
(5) Sünnitoetus makstakse vallasekretäri kinnitusega taotleja avalduse alusel.
(1) Matusetoetust on õigustaotleda valla elanike registrisse kantud lahkunu neil omastel, kes matavad surnu.
(2) Matusetoetuse suurus on 100 eurot.
(3) Matusetoetuse taotlemiseks on vaja vallavalitsusele esitada matusekorraldaja avaldus ja surmatunnistuse koopia.
(4) Matusetoetust on võimalik taotleda kahe nädala jooksul pärast surmaakti koostamist.
(5) Kui lahkunul puuduvad omaksed või matust korraldavad isikud, makstakse matusetoetus valla sotsiaalnõunikule või hooldekodule, kes korraldavad matused.
(6) Matusetoetus makstakse vallasekretäri kinnitusega avalduse alusel.
§ 5. Aabitsatoetus
(1) Aabitsatoetust on õigus saada I klassi astujal, kes on kantud valla elanike registrisse.
(2) Aabitsatoetuse suurus on 35 eurot.
(3) Toetuse taotlemise aluseks on:
1) Puhja Gümnaasiumi I klassi astujate nimekiri;
2) väljaspool Puhja valda I klassi astuja lapsevanema avaldus.
(1) Kooli lõpetamise toetust on õigus saada põhikooli või gümnaasiumi (keskkooli) päevase osakonna lõpetajal, kes on kantud valla elanike registrisse.
(2) Gümnaasiumi või keskkooli lõpetamise toetuse suurus on 35 eurot ja põhikooli lõpetamise toetuse suurus on 20 eurot.
1) Puhja Gümnaasiumi lõpetajatel kooli poolt esitatud lõpetajate nimekiri;
2) väljaspool valda kooli lõpetajatel avaldus.
§ 7. Suvelaagri toetus
(1) Suvelaagri toetust on võimalik saada valla registrisse kantud paljulapseliste ja toimetulekuraskustega perede lastel.
(2) Suvelaagri toetuse suurus on 10-päevalise laagri kogumaksumuse ja Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt eraldatud dotatsiooni vahe.
(3) Toetuste arv sõltub Haridusministeeriumi poolt doteeritavate laagrikohtade arvust;
(4) Suvelaagri toetuse taotlemiseks esitab lapse ema või isa (eestkostja või hooldaja) vallavalitsusele avalduse.
§ 8. Maiustuspakid jõuludeks
(1) Maiustuspakid on asjaline toetus, mille saamise õigus on valla elanike registrisse kantud kuni 14-aastastel lastel üks kord aastas enne jõule.
(2) Maiustuspaki hind on kuni 5 eurot.
(3) Maiustuspakkide koguse otsustab vallavalitsus aluseks võttes valla registri andmed 0 - 14-aasta vanuste laste kohta.
§ 9. Täiendavad sotsiaaltoetused
(1) Toetust on võimalik taotleda valla registrisse kantud toimetulekuraskustes või erivajadustega inimestel (perekondadel);
(2) Toetuse taotlemiseks on vaja vallavalitsusele esitada avaldus koos vajaduse põhjendusega (soovitav lisada kulusid tõendavaid dokumente).
(3) Täiendavaid sotsiaaltoetusi võidakse määrata:
1) õnnetusjuhtumi korral hädavajalike toiduainete ja riietusesemete muretsemiseks;
2) materiaalse kahju osaliseks hüvitamiseks tule- ja loodusõnnetuse korral;
3) paljulapseliste ja toimetulekuraskustes perede lastele töövihikute ning koolitarvete ja –riiete soetamise kulude osaliseks katmiseks;
4) paljulapseliste ja toimetulekuraskustes perede lastele lasteaia toiduraha eest tasumiseks;
5) puuetega inimestele abivahendite soetamiseks ja elamispinna kohandamiseks;
6) ravimite ja põetusvahendite ostmiseks;
7) puuetega inimestele transpordikulude eest tasumiseks;
8) üksikutele eakatele inimestele talvekütte ostmiseks;
9) ajutisest majandusraskusest ülesaamiseks järsult halvenenud majandusliku olukorra puhul (näiteks pikaajaline töövõimetus, kuriteo ohvriks langemine, toitja või pereliikme kaotus, pereliikme äkiline raske haigus jne);
10) muudel erivajadustel.
3. peatükk Toimetulekutoetus
§ 10. Toimetulekutoetus
(1) Riigieelarvest valla eelarvesse laekunud toimetulekutoetuse vahenditest määrab ja maksab vallavalitsus alljärgnevaid sotsiaaltoetusi:
1) toimetulekutoetust;
2) täiendavaid sotsiaaltoetusi.
(2) Vallavalitsus arvestab toimetulekutoetust sotsiaalhoolekande seadusega kehtestatud ulatuses, tingimustel ja korras.
(3) Vallavalitsus määrab ja maksab toimetulekutoetust üks kord kuus (pärast 20-ndat kuupäeva) taotluse esitamisega samal kuul.
(4) Toimetulekutoetuse maksmiseks eraldatud vahendite ülejäägi korral võib vallavalitsus määrata ja maksta abivajavatele isikutele toimetuleku soodustamiseks alljärgnevaid täiendavaid sotsiaaltoetusi:
1) täiendavaid toetusi käesoleva korra § 9 lõike 3 järgi;
2) puudega isiku töötamise soodustamiseks;
3) toimetulekutoetuse saaja täiendõppe kulude katmiseks;
4) transpordi toetamiseks töö otsimisel ja tööle asumise esimesel kuul.
§ 11. Alalise eluruumi alatiste kulude piirmäärad toimetulekutoetuse määramisel
(1) Kehtestada toimetulekutoetuse määramiseks alalise eluaseme alatiste kulude piirmäärad alljärgnevalt:
1) korteriüür või hooldustasu kuni 3 eurot 1 m2 kohta kuus;
2) kütteks ja soojaveevarustuseks tarbitud soojusenergia või kütuse maksumus:
a) kaugküttega, soojaveevarustusega eluruumis 2 eurot 1 m2 kohta kuus;
b) kaugkütteta (ahi-, gaasi- ja elektriküttega) eluruumis 2 eurot 1 m2 kohta kuus;
3) tarbitud vee ja kanalisatsiooniteenuste maksumus 10 eurot üheliikmelise pere kohta kuus ning kuni 8 eurot iga järgneva pereliikme kohta kuus;
4) tarbitud elektrienergia maksumus kuni 28 eurot üheliikmelise pere kohta kuus ning kuni 15 eurot iga järgneva pereliikme kohta kuus;
5) tarbitud majapidamisgaasi maksumus kuni 8 eurot üheliikmelise pere kohta kuus ning kuni 6 eurot iga järgneva pereliikme kohta kuus; balloonigaasi kasutamisel kompenseeritakse kulu vastavalt kehtestatud piirmäärale vajadusel ka kuludokumendi esitamisele järgnevatel kuudel kuludokumendil näidatud summa kompenseerimiseni või kuni uue kuludokumendi esitamiseni;
6) maamaksukulud kuni 0,15 eurot 1 m2 kohta kuus;
7) hoonekindlustuse kulud kuni 0,20 eurot 1 m² kohta kuus;
8) tegelik olmejäätmete veotasu kuni 7 eurot üheliikmelise pere kohta kuus ning kuni 4 eurot iga järgneva pereliikme kohta kuus.
(2) Toimetulekutoetuse määramisel võtta aluseks alalise eluruumi tegelikud kulud kuid mitte rohkem § 11 lõikes 1 kinnitatud piirmäärad.
4. peatükk Puuetega inimeste hooldustoetus
§ 12. Hooldustoetus
(1) Toetust on võimalik taotleda valla registrisse kantud puuetega inimestel, kellele hooldusvajaduse hindamise tulemusena ei ole määratud hooldajat, kuid tal on lisakulutused hooldamisega seotud teenuste ostmiseks.
(2) Hooldustoetus on ühekordne või igakuuline.
(3) Toetuse taotlemiseks on vaja vallavalitsusele esitada avaldus koos vajaduse põhjendusega (soovitav lisada kulusid tõendavaid dokumente).
(4) Hooldustoetusi võidakse määrata alljärgnevate puuetega inimeste hooldamise korraldamisega seotud kulude osaliseks katmiseks:
1) transpordikuludeks;
2) hooldushaigla teenuste eest tasumiseks;
3) hoolekandeasutuse teenuste eest tasumiseks;
4) rehabilitatsiooniteenuste eest tasumiseks;
5) hapnikraviks vajaliku elektrikulu kompenseerimiseks;
6) muudel hooldamisega seotud erivajadustel.
(5) Vallavalitsus võib erandkorras hooldustoetust määrata puuetega inimestele, kellele on määratud hooldaja, kuid hooldusvajaduse hindamise tulemusena on selgunud, et tal on eriti suured lisakulutused hoolduse korraldamisel.
5. peatükk Toetuse taotlemine, määramine ja maksmine
(1) Toetuse taotleja esitab vallavalitsusele kirjaliku vormikohase avalduse koos vajalike dokumentidega.
(2) Vallavalitsusel on vajadusel õigus nõuda taotlejalt muid täiendavaid andmeid või dokumente, millest taotlejat informeeritakse avalduse vastuvõtmisel või kuni 30 tööpäeva jooksul pärast avalduse vastuvõtmist.
(3) Toetuse taotluse läbivaatamisest on õigus keelduda, kui 10 tööpäeva jooksul taotluse esitamisest või kirjaliku teate saatmisest ei ole esitatud täiendavalt nõutud vajalikke dokumente.
§ 14. Toetuse määramine
(1) Toetust vajavate ja taotlevate isikute nimekirja koostab sotsiaalnõunik ja toetuste määramise otsustab vallavalitsus kaks korda kuus vallavalitsuse istungil.
(2) Toetuste määramisel lähtutakse järgmisest põhimõttest: toetusi makstakse abi vajavatele inimestele ühtsete põhimõtete järgi.
(3) Toetuse määramisel arvestatakse toetuse finantseerija ettekirjutusi, toetuse taotleja materiaalset olukorda, sissetulekuallikaid ja elatusvahendite olemasolu, tervislikku olukorda, ülalpee‧tavate arvu ja vanust.
(4) Vallavalitsus teeb otsuse toetuse maksmiseks või sellest keeldumiseks 30 tööpäeva jooksul taotluse registreerimisest.
(1) Toetuste maksmine toimub eelarve piirides;
(2) Toetuste väljamaksmine toimub vallavalitsuse korralduse alusel (va sünni- ja matusetoetus);
(3) Toetuse maksmisest keeldumisest teatatakse taotlejale kirjalikult 10 tööpäeva jooksul otsuse tegemisest;
(4) Toetuse maksmine toimub valla kassast või ülekandega toetuse saaja pangaarvele.
(2) Vaie tuleb esitada 30 päeva jooksul, arvates päevast, millal isik vaidlustatavast haldusaktist või toimingust teada sai või oleks pidanud teada saama.
(3) Vaide lahendab vallavolikogu haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
(1) Tunnistada kehtetuks Puhja Vallavolikogu määrus nr 16, 19. detsember 2012 “Sotsiaaltoetuste maksmise korra muutmine “.
(2) Tunnistada kehtetuks Puhja Vallavolikogu määrus nr 5, 26. jaanuar 2011 “Puhja valla poolt makstavate sotsiaaltoetuste ja hooldajatoetuste määrade muutmine “.
(3) Tunnistada kehtetuks Puhja Vallavolikogu määrus nr 6, 31. märts 2010 “Sotsiaaltoetuste maksmise korra muutmine “.
(4) Tunnistada kehtetuks Puhja Vallavolikogu määrus nr 4, 27. jaanuar 2010 “Sotsiaaltoetuste maksmise kord Puhja vallas “.
(5) Toetuste taotlemisega seonduvate dokumentide vormid kinnitab vallavalitsus.
Määrus jõustub 01. jaanuarist 2014.
Heiki Rokka


text:
PS § 23 lg-st 1 tuleneb karistusõiguses kehtiv määratletusnõue (nullum crimen nulla poena sine lege certa). Selle kohaselt peab nii tegu, mille eest seadus karistuse ette näeb, kui ka karistus olema selgelt määratletud. Karistusnormi määratletus tagab selle, et igaühel on võimalik ette näha, milline käitumine on keelatud ja karistatav ning milline karistus selle eest ähvardab, et ta saaks oma käitumist vastavalt kujundada. (p 50) Karistusjärgne kinnipidamine materiaalses mõttes on karistus kuigi KarS § 87^2 lg-s 1 nimetatakse seda meedet „mittekaristuslikuks mõjutusvahendiks“. (p 51) Karistusjärgne kinnipidamine ei erine oma sisult vangistusest, mis on karistus nii formaalses kui ka materiaalses mõttes. Karistusjärgne kinnipidamine ei erine vangistusest ka selle abi poolest, mida isikule tema ohtlikkuse vähendamiseks pakutakse. EIK on rõhutanud, et sellise abi osutamine on karistusjärgse kinnipidamise ajal iseäranis oluline (nt EIK otsus kohtuasjas M. vs. Saksamaa, punkt 129). VangS § 104^1 kohaselt aidatakse karistusjärgselt kinnipeetavat ühiskonda tagasipöördumiseks valmistumisel. Ühestki õigusaktist aga ei nähtu, kuidas peaks vangla seda ülesannet täitma ning milliseid teenuseid osutama. (p 53) Määratletusnõudest tulenevalt peavad karistusjärgse kinnipidamise kohaldamise eeldused ja tagajärg olema piisavalt selgelt määratletud. Karistusjärgse kinnipidamise puhul on määratletusnõue väga oluline, sest karistusjärgse kinnipidamisega riivatakse intensiivselt isiku vabadusõigust. (p 66) KarS § 87^2 lg 2 ei määratle kuritegelikku kalduvust ega reguleeri selle tuvastamist piisavalt. KarS § 87^2 lg 2 punktist 3 tulenevalt peaks kohus süüdimõistetu kuritegelikku kalduvust hindama tema isiku põhjal. Seadusandja on jätnud lahtiseks, milliseid isikut iseloomustavaid asjaolusid täpsemalt arvestada tuleb, ning andnud kolm üldist tunnust (varasem elukäik, elutingimused ja kuritegude toimepanemise asjaolud). Põhjalik eelnõu seletuskiri ei kõrvalda regulatsiooni puudusi. Tegemist on regulatsiooniga, mis võimaldab prognoosi alusel võtta pikaks ajaks isikult vabaduse ning seetõttu tuleb esitada regulatsiooni määratletusele kõrgendatud nõudmised. (p 75)
PS § 20 lg 2 punkti 1 lauseosa „süüdimõistva kohtuotsuse [---] täitmiseks“ ei anna alust KarS § 87^2 lg-s 2 sätestatud karistusjärgsele kinnipidamisele. KarS § 87^2 lg-s 2 sätestatud karistusjärgsel kinnipidamisel ei ole PS § 20 lg 2 punktis 1 nõutavat seost isiku süüdimõistmisega selle eest, et ta on toime pannud konkreetse kuriteo. Karistusjärgset kinnipidamist ei kohaldata kitsalt konkreetse teo toimepanemise eest süüdimõistmise tulemusena, vaid määratakse lisaks lähtudes isiku kuritegelikust kalduvusest. Karistusjärgsel kinnipidamisel on sisuline seos üksnes prognoosiga isiku ohtlikkuse kohta. Isiku kuritegelikust kalduvusest tulenev ohtlikkus on ainus asjaolu, millele kohus peab karistusjärgset kinnipidamist kohaldades sisulise hinnangu andma. Samamoodi saab üksnes isiku ohtlikkuse äralangemine olla aluseks kohtu otsustusele lõpetada karistusjärgne kinnipidamine. PS § 20 lg 2 punkt 1 ei anna alust võtta isikult vabadus üksnes isiku ohtlikkuse tõttu. Ainult vormilisest seosest kuriteo toimepanemise ja süüdimõistmisega ei piisa PS § 20 lg 2 punkti 1 nõuete täitmiseks. (p 84)
Põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduses ei sätestata võimalust esitada Riigikohtule individuaalkaebus. Erandjuhul saab isik siiski – tulenevalt PS §-dest 13, 14 ja 15 ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaldamispraktikast – pöörduda oma põhiõiguste kaitseks otse Riigikohtu poole. Seda aga üksnes juhul, kui isikul ei ole ühtegi muud tõhusat võimalust kasutada PS §-ga 15 tagatud õigust kohtulikule kaitsele. See tähendab olukorda, kus riik ei ole täitnud kohustust luua põhiõiguste kaitseks kohane kohtumenetlus, mis oleks õiglane ja tagaks isiku õiguste tõhusa kaitse. Sellest tulenevalt on juhul, kui isiku õigus saada tõhusat kohtulikku kaitset on tagatud, tema individuaalkaebus lubamatu. Kaebus on lubamatu olenemata sellest, kas individuaalkaebuse esitamise ajaks on isik olemasolevat kohtuliku kaitse võimalust kasutanud või mitte või kas ta on selle võimaluse minetanud, s.t jätnud õigel ajal kasutamata (vt Riigikohtu 07.12.2009 määruse kohtuasjas nr 3-4-1-22-09 punkti 7 ja selles viidatud kohtupraktika). Riigikohus on pädev individuaalkaebust läbi vaatama üksnes juhul, kui kaebuse esitaja käsutuses ei ole ega ole olnud ühtegi tõhusat võimalust taotleda kohtult kaitset põhiõiguste rikkumise eest. (p 12) Kehtivate menetlusseadustike kohaselt ei ole isikul võimalik esitada ennetavat kaebust. (p 16) Ei PS § 15 lõige 1 ega ka lõige 2 nõua, et isikul oleks võimalik esitada selline kaebus halduskohtule või Riigikohtule. Kaebuse puhul, millega vaidlustatakse õigustloova akti võimaliku põhiõiguste rikkumine ärahoidmiseks tulevikus, on sisuliselt tegemist abstraktse normikontrolli taotlusega. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaselt ei ole võimalik EIK-le esitada populaarkaebust konventsiooniga tagatud õiguste tõlgendamiseks. Konventsioon ei anna ka isikutele õigust vaidlustada mõnd sätet, toimingut või üksikakti üksnes seetõttu, et neile tundub, et need sätted võivad konventsiooni rikkuda, kuid nendest tulenevad tagajärjed isikuid otseselt ei puuduta. Eeltoodud järeldused on ülekantavad ka riigisisesele õiguskaitsevahendite süsteemile (vt ka Riigikohtu 10.06.2010 määruse kohtuasjas nr 3-4-1-3-10 punkti 14). (p 17)
Isik saab taotleda konkreetse normikontrolli algatamist kohtumenetlust reguleeriva sätte põhiseaduspärasuse hindamiseks selles samas kohtumenetluses, milles vaidlusalust sätet tuleks kohaldada. Kohus peab tunnistama asjassepuutuvas osas põhiseadusvastaseks ja jätma kohaldamata mis tahes menetlusnormi, mille kohaldamine tooks kaasa isiku põhiõiguste rikkumise. Sellise kohtulahendi alusel käivitub põhiseaduslikkuse järelevalve menetlus Riigikohtus. (p 13) Eeltoodu ei tähenda seda, et isikule peab kõikidel juhtudel olema kindlustatud võimalus tõstatada kohaldatava õigustloova akti põhiseaduslikkuse küsimus lõppastmes Riigikohtus. Õigus ja kohustus hinnata kahtluse korral konkreetses kohtuasjas kohaldatavate õigusnormide põhiseaduspärasust laieneb kõigi astmete kohtutele, mitte üksnes Riigikohtule. (p 15)
Põhiseaduses ega Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis ei sisaldu põhiõigust, mis nõuaks, et jõustunud kohtuotsust oleks võimalik teista konventsiooni kohaselt sõlmitud sõbraliku kokkuleppe alusel. Sellist järeldust ei saa teha ka EIK 29. juuni 2010. aasta otsuse Hakimi vs. Belgia põjhal. (p 14) Asi kustutatakse kohtuasjade nimekirjast, kui on saavutatud sõbralik kokkulepe, mis tähendab asja lõplikku lahendamist. (p 15) Sõbraliku kokkuleppe sõlmimise mõte on just selles, et pärast asja lõplikku lahendamist ei oleks kaebajal selle asjaga seoses edaspidi riigi vastu nõudeid. Nii on see väljendatud ka EIK otsustes, millega sõbralikud kokkulepped kinnitatakse. (p 16) Sõbraliku kokkuleppe sõlmimisel nõustub kaebaja ka sellega, et tema asja ei vaadata Eestis uuesti läbi. (p 17)
Riigikohus on pädev individuaalkaebust läbi vaatama üksnes juhul, kui kaebuse esitaja käsutuses ei ole ega ole olnud ühtegi tõhusat võimalust taotleda kohtult kaitset põhiõiguste rikkumise eest. (p 9) Isik saab taotleda konkreetse normikontrolli algatamist kohtumenetlust reguleeriva sätte, sh kohtusse pöördumise piirangu põhiseaduspärasuse hindamiseks selles samas kohtumenetluses, milles vaidlusalust sätet tuleks kohaldada. (p 11) Kohtul on konkreetse kohtuasja menetlemise raames – sh talle esitatud kaebuse lubatavuse hindamisel – ulatuslikud võimalused kontrollida asjassepuutuvate protsessinormide põhiseaduslikkust, kõrvaldada kõik põhiseadus-vastased menetluspiirangud ja tagada isikule tõhus kohtulik õiguskaitse. (p 12)

matches:
§ 23
§ 87
§ 104
§ 87
§ 87
kohus
§ 20
§ 87
§ 87
§ 20
kohus
§ 20
§ 20
Riigikohus
§ 15
Kohus
Riigikohus


RT I 2001, 7, 18
Vabariigi Presidendi 10. jaanuari 2001. a otsusega nr 975
Avaliku teenistuse seaduses (RT I 1995, 16, 228; 1999, 7, 112; 10, 155; 16, 271 ja 276; 2000, 25, 144 ja 145; 28, 167; 102, 672) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Seadust täiendatakse §-ga 81 järgmises sõnastuses:
« § 81. Riigiteenistujate palga, ametipalga ja palgamäära mõisted
(3) Palgamäär on ametniku palgaastmele vastav käesoleva seaduse § 9 3. lõike alusel Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud või selle alusel diferentseeritud rahasumma.»
§ 2. Paragrahvi 12 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Avaliku teenistuse seadus laieneb niivõrd, kuivõrd põhiseaduse või seadustega ei sätestata teisiti:
7) prokuröridele.»
§ 3. Paragrahv 14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 14. Riigi- või kohaliku omavalitsuse ametnikule esitatavad nõuded
(2) Kõrgema või vanemametniku ametikohale võib riigiteenistuses nimetada 21-aastaseks saanud ja vähemalt käesoleva seaduse 1. lõikes sätestatud nõudmistele vastava isiku.»
§ 4. Paragrahv 15 tunnistatakse kehtetuks.
§ 5. Paragrahvi 21 lõiget 2 täiendatakse punktiga 51 järgmises sõnastuses:
« 51) ministeeriumi kantsler – viieks aastaks;».
§ 6. Paragrahvi 24 lõiget 2 täiendatakse punktiga 7 järgmises sõnastuses:
« 7) avaliku teenistuse staaži pikkust või puudumist ametisse nimetamise kuupäeva seisuga.»
§ 7. Paragrahv 37 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 37. Palga maksmine ja lisatasu teenistusaastate eest
(4) Palka makstakse palgaseaduses (RT I 1994, 11, 154; 1995, 12, 120; 1999, 29, 397; 2000, 10, 59; 40, 248) sätestatud korras.»
§ 8. Paragrahv 41 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 41. Hüvitus riigiametniku nimetamisel teises paikkonnas asuvale ametikohale
Teises paikkonnas asuvale ametikohale nimetamise korral makstakse riigiametnikule hüvitusena ühe kuu ametipalk uuel ametikohal, kui see on suurem riigiametniku viimasest ametipalgast. Kui ametipalk uuel ametikohal on väiksem riigiametniku viimasest ametipalgast, siis makstakse hüvitusena riigiametniku viimase ametipalga suurune summa. Lisaks hüvitatakse ametniku ja tema perekonnaliikmete sõidu- ja varaveokulud Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud tingimustel, ulatuses ja korras.»
§ 9. Paragrahvis 46 tehakse järgmised muudatused:
« (1) Teenistujale võib maksta põhipuhkusega seoses puhkusetoetust kuni ühe kuu ametipalga ulatuses. Puhkusetoetuse maksmise korral tuleb puhkusetoetust maksta kõikidele teenistujatele võrdsetel alustel.»;
« (11) Puhkuse üleviimisel järgmisele tööaastale makstakse puhkusetoetust ka eelmise tööaasta eest.»;
« (2) Kui puhkus antakse osadena, siis makstakse kogu puhkusetoetus välja puhkuse esimese osa kasutamisel.»
§ 10. Paragrahv 47 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 47. Ametniku üleviimine ja talle ametikohaväliste ülesannete andmine
Ametniku teisele ametikohale üleviimine, samuti talle ametikohaväliste ülesannete andmine on lubatud ainult ametniku kirjalikul nõusolekul, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 60, 61 ja 64 sätestatud juhtudel. Ametniku teise paikkonda üleviimine on lubatud ainult ametniku kirjalikul nõusolekul, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 61 sätestatud juhul.»
§ 11. Paragrahvi 50 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Ametnikul on arsti otsuse alusel õigus teenistustingimuste ajutisele kergendamisele või ajutisele üleviimisele terviseseisundile vastavale ametikohale, välja arvatud konkursi korras täidetavale ametikohale. Ametnikule makstakse uuele ametikohale vastavat ametipalka, kui see on ametniku senisest ametipalgast suurem, ja lisatasusid, millele ametnikul on õigus. Kui uuele ametikohale vastav ametipalk on ametniku senisest ametipalgast väiksem, säilitatakse ametnikule senine palk.»
« § 55. Eluruumi kasutamine
(2) Ametikohtade loetelu, kus hüvitatakse muu eluruumi kasutamiskulud, ning kasutamiskulude piirmäärad kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.»
§ 13. Paragrahv 551 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 551. Toitlustamise tagamine
Riigipiiril asuvas tollipunktis sanitaar-, karantiini-, veterinaar-, toidu-, fütosanitaar- või tollikontrolli teostavale riigiametnikule tagatakse toitlustamine teenistuskohustuste täitmise ajal.»
§ 14. Paragrahvi 59 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Ametijuhendit võib muuta teenistuja nõusolekuta, kui ei muutu ametikoha eesmärk, põhifunktsioon(id), nõutav erialane ettevalmistus ega teenistuja palk ja ametniku ülesannete maht oluliselt ei suurene.»
§ 15. Paragrahvi 61 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Teenistujale, kes ajutiselt vabastati seniste teenistusülesannete täitmisest käesoleva paragrahvi 1. lõike alusel, säilitatakse senine palk.»
§ 16. Paragrahvi 62 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) on vastuolus õigusaktidega;».
§ 17. Paragrahv 64 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 64. Puuduva ametniku ülesannete täitmine
(6) Ametnikule, kes käesoleva paragrahvi 1. lõike punkti 3 alusel asendab puuduvat ametnikku, makstakse lisaks tema enda palgale lisatasu kuni puuduva ametniku ametipalga ulatuses proportsionaalselt temale pandud puuduva ametniku ülesannete hulgale.»
§ 18. Paragrahvi 79 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Käesoleva paragrahvi 1. lõike punktis 4 sätestatud ergutuse kasutamist ei välista ametniku asumine kõige kõrgemal palgaastmel, mis seadusega on sellele ametnikegrupile ette nähtud, välja arvatud juhul, kui ametnik on kõige kõrgemal palgaastmestikus sätestatud palgaastmel.»
§ 19. Paragrahvi 85 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Käesoleva paragrahvi 1. lõike punktis 4 sätestatud distsiplinaarkaristuse määramist ei välista ametniku asumine kõige madalamal palgaastmel, mis seadusega on sellele ametnikegrupile ette nähtud, välja arvatud juhul, kui ametnik on kõige madalamal palgaastmestikus sätestatud palgaastmel.»
§ 20. Paragrahvis 95 tehakse järgmised muudatused:
« (1) Konkursi- ja atesteerimiskomisjoni liikmete arvu ja koosseisu määrab komisjoni esimees vastavalt vajadusele. Komisjoni peab kuuluma ametnikke, nende kutse- ja/või ametiühingu(te) esindajaid ja sõltumatuid asjatundjaid.»;
« 2) kõrgemalseisva ametiasutuse, ametnike kutseühingu(te) ja/või ametiühingu(te) ning üleriigiliste omavalitsusliitude esindajaid – vastava ametiasutuse, ühingu või liidu ettepanekul;».
§ 21. Paragrahvis 101 tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi senine tekst loetakse lõikeks 1;
« (2) Ühe aasta jooksul uute atesteerimisnõuete kinnitamisest võib ametnikke nende nõuete alusel atesteerida vaid ametniku nõusolekul.»
§ 22. Paragrahvi 111 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Teenistussuhte peatumine vormistatakse käskkirjaga või korraldusega, välja arvatud teenistussuhte peatumise korral käesoleva seaduse § 108 punktis 3 sätestatud alusel.»
§ 23. Seadust täiendatakse §-ga 1131 järgmises sõnastuses:
« § 1131. Ministeeriumi kantsleri vabastamine ministri ja kantsleri koostöö mittelaabumise tõttu
(2) Ministeeriumi kantslerit ei saa käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud alusel teenistusest vabastada enne aasta möödumist ministri ja kantsleri koos töötamise algusest.»
§ 24. Paragrahvi 114 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Kokkuleppel isikuga, kellel on ametniku teenistusest vabastamise õigus, võib ametniku teenistusest lahkumise korral kohaldada lühemat etteteatamistähtaega.»
§ 25. Paragrahvi 116 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Ametnikku ei vabastata, kui teda on võimalik nimetada tema nõusolekul teisele ametikohale. Koondamise tõttu vabanenud ametnik tuleb tema soovil kuue kuu jooksul, alates tema vabastamisest, teenistusse tagasi võtta, kui tema teenistuskohas luuakse uusi või vabaneb olemasolevaid vabanenud ametniku kvalifikatsioonile vastavaid ametikohti.»
§ 26. Paragrahvis 127 tehakse järgmised muudatused:
« (11) Ametniku asumisel uuele ametikohale muus ametiasutuses on nimetatud ametiasutus kohustatud aegsasti vormistama ametniku ametisse nimetamise ja sellest kohe teavitama ametiasutust, kus ametnik on antud hetkel teenistuses. Ametnik on kohustatud viie tööpäeva jooksul pärast valimistulemuste kinnitamist teavitama ametiasutust, kus ta on antud hetkel teenistuses, enda valimisest ametikohale muus riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses.»;
« (2) Ametnik vabastatakse käesoleva paragrahvi 1. lõike alusel ametist hiljemalt kalendripäevast, mis vahetult eelneb teisele ametikohale asumiseks määratud kalendripäevale.»
§ 27. Paragrahvi 131 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Kui ametiasutuse likvideerimise või ametikoha koondamise tõttu ametist vabastatud ametnik nimetatakse ametisse ametikohale, mida talle pakuti ametiasutuse likvideerimisel või käesoleva seaduse § 116 1. lõikes sätestatud juhul, enne ajavahemiku möödumist, mille eest talle vastavalt käesoleva paragrahvi 1. lõikele hüvitist maksti, peab ta tagastama saadud hüvitise sellele ajavahemikule vastavas ulatuses, mille võrra varem ta uuesti teenistusse asus, võrreldes hüvitise maksmisel aluseks olnud ajavahemikuga.»
§ 28. Paragrahvi 131 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Ministeeriumi kantsleri teenistusest vabastamisel käesoleva seaduse § 1131 1. lõikes sätestatud alusel makstakse talle hüvitusena ametipalk ametiaja lõpuni jäävate kuude eest, kuid mitte rohkem kui kuue kuu ametipalk.»
§ 29. Paragrahvi 133 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Ametniku, kes on seaduse või Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud korras valitud teenistujaid esindavasse organisatsiooni või teenistujaid esindavaks isikuks, võib vabastada teenistusest koondamise, ebapiisava keele- või suhtlemisoskuse, mittevastava terviseseisundi, vanuse või teenistusse võtmise eeskirjade rikkumise, distsiplinaarsüüteo toimepanemise tõttu või atesteerimistulemuste põhjal tema esindajaks olemise ajal ja ühe aasta jooksul pärast seda ainult ametiasutuse asukoha tööinspektori nõusolekul.»
§ 30. Paragrahvi 160 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Abiteenistujal on õigus pöörduda töölepingust tulenevate vaidluste lahendamiseks maa- või linnakohtusse Eesti Vabariigi töölepingu seaduse (RT 1992, 15/16, 241; 1993, 10, 150; RT I 1993, 26, 441; 1995, 14, 170; 16, 228; 1996, 3, 57; 40, 773; 45, 850; 49, 953; 1997, 5/6, 32; 1998, 111, 1829; 1999, 16, 276; 60, 616; 2000 25, 144; 51, 327; 57, 370; 102, 669) § 143 sätestatud tähtaja jooksul.»
§ 31. Seadust täiendatakse §-ga 1791 järgmises sõnastuses:
« § 1791. Käesoleva seaduse § 21 lõike 2 punkti 51, § 1131 ja § 131 lõike 5 rakendamine
Käesoleva seaduse § 21 lõike 2 punkti 51 jõustumisel ametis olevad kantslerid loetakse eelnimetatud sätte jõustumise hetkest arvates viieks aastaks ametisse nimetatuks ning neile laienevad § 1131 ja § 131 lõige 5, alates eelnimetatud sätete jõustumisest.»
§ 32. Paragrahvis 182 tehakse järgmised muudatused:
« (1) Isikule, kes käesoleva seaduse jõustumisel on teenistuses, arvutatakse teenistusstaaži §-des 153–156 sätestatud korras. Paragrahvi 153 punktis 1 sätestatud tegevuse hulka arvatakse enne käesoleva seaduse jõustumist riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutustes töötatud aeg ja nimetatud asutustele allunud ettevõtetes, asutustes ja organisatsioonides ametikohtadel, mis eeldasid avaliku võimu ülesannete täitmist, töötatud aeg, välja arvatud teenistusaeg endise NSV Liidu julgeolekuorganites või relvajõududes.»;
« (3) Ametikohtade loetelu riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutustele allunud ettevõtetes, asutustes ja organisatsioonides, kus töötatud aeg vastavalt käesoleva seaduse § 153 punktile 1 ja käesoleva paragrahvi 1. lõikele arvatakse avaliku teenistuse staaži hulka, kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.»


Kodakondsuse taotleja eesti keele eksami ja eesti keele tasemeeksami ühitamise tingimused ning eksami läbiviimise kord - sisukord
§ 1 Kodakondsuse taotleja eesti keele eksami ja eesti keele tasemeeksami ühitamise tingimused
§ 2 Eksameid korraldav asutus
§ 3 Eksami sisu ja tasemed ning avalikkuse teavitamine
§ 4 Eksami ettevalmistamine
§ 5 Eksamile registreerumine
§ 6 Eksami korraldamine ja läbiviimine
§ 7 Hindamine ja eksamitulemuste vormistamine
§ 8 Vaide lahendamine
RT I, 28.04.2015, 6
26.06.2008 RT I 2008, 26, 176 01.07.2008
12.08.2010 RT I 2010, 57, 370 01.10.2010
20.06.2011 RT I, 27.06.2011, 3 01.07.2011
18.07.2013 RT I, 19.07.2013, 4 22.07.2013 Tekstis asendatud läbivalt sõnad „Riiklik Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskus” sõnadega „eksameid korraldav asutus” vastavas käändes.
23.04.2015 RT I, 28.04.2015, 1 01.05.2015
Määrus kehtestatakse kodakondsuse seaduse § 8 lõike 3 ning keeleseaduse § 26 lõike 2 alusel.
[RT I, 27.06.2011, 3 - jõust. 01.07.2011]
Kodakondsuse taotleja peab „Kodakondsuse seaduse” §-s 8 sätestatud eesti keele oskuse nõuete täitmise tõendamiseks sooritama „Keeleseaduse” § 24 lõikes 1 sätestatud eesti keele tasemeeksami (edaspidi eksam) vähemalt B1- või sellele vastaval tasemel.
Eksameid korraldab Haridus- ja Teadusministeerium või temaga halduslepingu sõlminud riigi sihtasutus (edaspidi eksameid korraldav asutus).
[RT I 2008, 26, 176 - jõust. 01.07.2008]
(4) Vähemalt 65-aastase Eesti kodakondsust taotleva isiku eksam viiakse läbi „Kodakondsuse seaduse” § 34 lõikes 1 sätestatud korras.
[RT I, 28.04.2015, 1 - jõust. 01.05.2015]
(5) Isiku, kes terviseseisundi tõttu ei ole võimeline sooritama eksameid üldises korras, eksam viiakse läbi Vabariigi Valitsuse 13. detsembri 2007. a määruse nr 247 „Isiku terviseseisundist tulenevalt kodakondsuse või pikaajalise elaniku elamisloa taotleja eesti keele ning kodakondsuse taotleja „Kodakondsuse seaduse” ja Eesti Vabariigi põhiseaduse tundmise eksami sooritamise ulatuse ja viisi määramise või nimetatud eksamite sooritamisest vabastamise tingimused ja kord” alusel moodustatud ekspertkomisjoni otsuses määratud ulatuses ja viisil.
(6) Eksameid korraldav asutus avaldab eksami kirjelduse ja näidisülesanded näidismaterjalina oma veebilehel.
(7) Eksameid korraldav asutus teatab muudatustest eksami ülesehituses üleriigilise levikuga, sealhulgas venekeelses ajalehes ja oma veebilehel vähemalt üks aasta enne muudatuste kehtima hakkamist.
(1) Eksameid korraldav asutus:
(3) Korraga saab registreeruda ühele eksamile. Isik, kes puudub eksamilt mõjuva põhjuseta või kelle eksamitulemus jääb alla 35 protsendi võimalikust punktisummast, saab eksami uuesti sooritada mitte varem kui kuue kuu möödumisel eksami toimumisest.
(31) Isikule, kes tühistab vähemalt seitse päeva enne eksami toimumist eksamile registreerimise, ei kohaldata lõikes 3 sätestatud piirangut.
(4) Eksamile registreerunud isikule teatab eksameid korraldav asutus eksami toimumise aja ja koha kirjalikult või e-posti teel hiljemalt 30 päeva enne eksami toimumist.
(1) Eksameid korraldav asutus määrab eksamite toimumise aja ja koha. Eksameid korraldatakse vähemalt üks kord kvartalis.
(2) Eksamirühma suuruseks on kuni 22 inimest, eksameid korraldav asutus võib põhjendatud vajaduse korral eksamirühma suurust muuta.
(3) Eksami viivad läbi „Keeleseaduse” § 24 lõike 2 alusel haridus- ja teadusministri poolt kinnitatud eksami läbiviijad (edaspidi läbiviija), kellest vähemalt üks peab olema filoloogilise haridusega.
(5) Enne eksami algust on eksami läbiviija kohustatud tutvustama eksaminandidele eksami korda.
(6) Eksam loetakse mittesooritatuks ja eksaminand kõrvaldatakse, kui.
1) eksaminand kasutab eksami sooritamisel kõrvalist abi;
2) eksaminandi käitumine segab eksami läbiviimist või häirib teisi eksaminande.
(7) Eksami ajal võivad peale eksaminandide, eksami läbiviija ja hindaja eksamiruumis viibida eksameid korraldava asutuse ning Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajad.
(1) Eesti keele oskust hindavad „Keeleseaduse” § 24 lõike 2 alusel haridus- ja teadusministri poolt kinnitatud eksami hindajad, kes hindavad ühte või mitut eksami osa.
(5) Eksameid korraldav asutus tagab eksamiosade sõltumatu hindamise ja tulemuste fikseerimise.
(6) Eksameid korraldav asutus teatab eksamitulemusest isikule kirjalikult või e-posti teel 30 päeva jooksul eksami toimumise päevast arvates. Eksameid korraldav asutus teeb eksami sooritanud isikule tunnistuse kättesaadavaks riigiportaali eesti.ee kaudu.
(7) Eksameid korraldav asutus säilitab eksaminandi tehtud eksamitöid viis aastat.
(1) Kui eksaminand ei ole rahul eksami tulemusega, on tal õigus 30 päeva jooksul pärast tulemuse talle teatavaks tegemist esitada Haridus- ja Teadusministeeriumile vaie oma eksamitulemuse läbivaatamiseks.
(2) Vaide läbivaatamine toimub „Keeleseaduse” §-s 25 sätestatud korras.


Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri
Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri - sisukord
§ 6 Hauaplatsi taotlemine
§ 8 Kasutuslepingu tähtaeg ja pikendamine
§ 11 Tundmatu või omasteta surnu matmine, pealematmine, ümbermatmine
§ 14 Kasutajata hauaplatsi arvele võtmine
§ 16 Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu erinõuded
§ 18 Eeskirja jõustumise ajal kasutuses olnud hauaplatside kasutamine
RT IV, 06.11.2018, 17
Vastu võetud 26.10.2018 nr 25
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 1 ja kalmistuseaduse § 7 lg 1, 3 ja 5 alusel.
(1) Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib Haapsalu linna haldusterritooriumil asuvate kalmistute haldamise ja kasutamise korda ning nõudeid.
(2) Eeskiri kohaldub järgmistele Haapsalu linnas asuvatele ja linna omandis olevatele kalmistutele (edaspidi kalmistud):
1) Metsakalmistu;
2) Haapsalu Vana kalmistu;
3) Ridala Uus kalmistu;
4) Ridala Vana kalmistu;
5) Sinalepa kalmistu.
(1) Haapsalu Vana kalmistu on riikliku kaitse all olev ajaloomälestis, kus asuvad üksikobjektidena riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis Haapsalu Nevski õigeusu kirik ja kolm ajaloomälestist- matmispaik koos hauatähisega (http://www.muinas.ee), millele kohalduvad muinsuskaitseseadusest tulenevad nõuded ning kitsendused, mis on fikseeritud riigi kaitse all olevate mälestiste kaitsekohustuse teatistes.
(2) Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu on riikliku kaitse all olevad ajaloomälestised (http://www.muinas.ee), millele kohalduvad muinsuskaitseseadusest tulenevad nõuded ning kitsendused, mis on fikseeritud riigi kaitse all olevate mälestiste kaitsekohustuse teatistes.
1) kalmistu – tähistatud, vajalike ehitistega maa-ala surnute või nende tuhaurni matmiseks ja surnute mälestamiseks;
4) hauarajatis – hauaplatsil paiknev maapinnaga kohtkindlalt ühendatud ehitis (piirdeaed, betoonrant, hauakamber vms);
8) kalmistu haldaja – Haapsalu Linnavalitsus või Haapsalu Linnavalitsuse lepingupartner, kellele on tehtud ülesandeks täita kalmistu haldamisega seotud ülesandeid;
9) hauaplatsi kasutusleping – kalmistu haldaja ja hauaplatsi kasutaja vahel sõlmitud hauaplatsi hooldamist ja kasutamist reguleeriv leping;
10) kolumbaarium – ehitis tuhaurni hoidmiseks;
11) urnikamber – kolumbaariumis asuv õõnsus ühe või mitme tuhaurni hoidmiseks;
12) urnimatus – tuhastatud põrmu urniga matmine;
14) matmiskoht – hauaplats, kolumbaarium või tuhapuisteala.
(1) Kalmistu haldaja kohustuseks on kalmistuseaduses sätestatud ülesannete täitmine ning kalmistute kohta käiva info avaldamine haldaja kodulehel (www.kalmistud.ee/Haapsalu-kalmistud).
(2) Kalmistul peab olema haldaja poolt tagatud:
1) parkimisplats kalmistu lähikonnas;
2) kalmistupühade läbiviimise paik;
4) hauaplatsi korrastamiseks vajalikud tööriistad;
5) veevõtukoht;
6) tähistatud prügi mahapanemise kohad või konteinerid;
7) teadetetahvel järgmise infoga: kalmistuvahi kontaktaadress ja -telefon; kalmistu tööaeg; kalmistupühade läbiviimise aeg; osutatavad teenused ja teenuste hinnad; kalmistu kasutamise eeskiri.
(2) Kalmistu territooriumil tuleb järgida kalmistu kasutamise ja kalmistul viibimise head tava, eelkõige on keelatud:
1) kahjustada hooneid, väravaid, piirdeid, veevõtukohti, teid, haljastust, hauaplatse, -rajatisi ja -tähiseid;
2) raiuda ja istutada puid ning suuri põõsaid ilma kalmistu haldaja kooskõlastuseta;
4) paigutada jäätmeid väljapoole jäätmemahuteid;
8) sõita jalgrattaga;
9) jalutada koeri ja teisi koduloomi;
§ 6. Hauaplatsi taotlemine
3) täiesti uut seni matmiseks kasutamata territooriumi, kuhu kalmistu planeeringu kohaselt on matmine lubatud.
(2) Hauaplatsi kasutuslepingu sõlmimiseks esitab isik kalmistu haldajale kirjaliku taotluse. Taotlus esitatakse kas vahetult kalmistu haldajale või läbi kalmistuportaali veebiaadressil http://www.kalmistud.ee/Haapsalu-kalmistud.
(3) Kalmistu haldaja vaatab avalduse läbi, sõlmib andmete õigsuse ning piirangute puudumise korral kasutuslepingu (edaspidi kasutusleping) ja teeb muid kasutusse andmiseks vajalikke toiminguid.
(4) Hauaplatsi kasutuslepingu vormi kinnitab linnavalitsus.
(5) Kui hauaplatsi kasutaja soovib kalmistu haldajalt tellida teenuseid, sõlmitakse hauaplatsi kasutaja ja kalmistu haldaja vahel teenuse osutamise leping, milles sätestatakse tellitud teenused, nende maksumus ning teenuste eest tasumise kord.
(1) Hauaplatsi suuruse ja asukoha määrab kalmistu haldaja arvestades hauaplatsi taotleja soove ja kalmistu planeeringut ning üldjuhul:
1) ühe hauakoha suurus kirstumatuse korral on 1,25 x 2,50 meetrit;
2) kahe hauakoha suurus kirstumatuse korral on 2,50 x 2,50 meetrit;
3) ühe hauakoha suurus urnimatuse korral on 1,0 x 1,0 meetrit.
(2) Erandkorras on võimalik kalmistu haldaja loal eraldada suurem kui 2-kohaline hauaplats.
(3) Hauaplatsi eraldamisel sõlmib kalmistu haldaja hauaplatsi kasutajaga kirjaliku hauaplatsi kasutuslepingu.
§ 8. Kasutuslepingu tähtaeg ja pikendamine
(2) Hauaplatsi senisel kasutajal on kirjaliku avalduse esitamisel eesõigus kasutuslepingu pikendamiseks kuni sama tähtaja ulatuses.
(3) Hauaplatsi, mille kasutusleping on lõppenud, võtab kalmistu haldaja arvele kui kasutajata hauaplatsi.
(4) Kasutaja võib kasutuslepingu erakorraliselt ühepoolselt enne tähtaja lõppu üles öelda, esitades haldajale kirjalikult lepingu ülesütlemise avalduse.
(5) Hauaplatsi kasutaja võib kasutajaõiguse üle anda teisele isikule teatades sellest kirjaliku taasesitamist võimaldavas vormis kalmistu haldajale. Kasutusõiguse taotleja esitab haldajale avalduse kasutuslepingu sõlmimiseks.
(6) Hauaplatsi kasutaja surma korral on tema matjal, perekonnaliikmel või pärijal eelisõigus hauaplatsi kasutamiseks. Kasutuslepingu ülemineku uuele kasutajale vormistab kalmistu haldaja kirjalikult hauaplatsi kasutaja surmatõendi esitamisel.
(7) Haldajal on õigus kasutusleping erakorraliselt ühepoolselt enne tähtaja lõppu üles öelda, kui hauaplats on kalmistu eeskirjade kohaselt tunnistatud hooldamata hauaplatsiks.
(1) Surnu maetakse hauaplatsile kirstus, tuhastatud põrm maetakse urniga.
(2) Tuha paigutamine urniga kolumbaariumisse või puistamine tuhapuistealale on võimalik kalmistul vastavate rajatiste või alade olemasolul. Kui matuse korraldajad soovivad kaevata hauda ja matta lahkunut vastavalt oma religioossetele tavadele, mis ei kattu kohalike põliste matmistavadega, siis kalmistu haldajal on õigus seda lubada või keelduda vastava loa andmisest, kui ülaltoodud tegevus on vastuolus keskkonnakaitse nõuetega või kui see häirib kalmistu üldist väljanägemist.
(3) Matmise korraldamise eest vastutab matja.
(4) Kõik matmised (sh urni matmine) tuleb registreerida kalmistu haldaja juures vähemalt matmispäevale eelneval tööpäeval. Matja peab esitama oma isikut tõendava dokumendi ja maetava surmatunnistuse.
(5) Matuse registreerib ja annab nõusoleku matmiseks kalmistu haldaja või tema poolt nimetatud isik, kes kooskõlastab matjaga hauakoha, kontrollides hauaplatsi kasutamise õigust. Vajadusel sõlmib kasutuslepingu või eraldab uue hauaplatsi sõlmides kasutuslepingu.
(6) Matmise registreerimise avalduse vormi kinnitab linnavalitsus.
(1) Haua kaevamise korraldab matja.
(2) Haua kaevamisel kannab hauakaevaja isiklikult vastutust ohutustehnika nõuete täitmise eest.
(3) Matmist takistavate hauatähiste või piirete ajutise kõrvaletõstmise ja taaspaigaldamise kulud kannab matja või hauaplatsi kasutaja.
(4) Kirstuhaua sügavus maapinnast hauapõhjani peab olema esmamatmisel 1,5-2 meetrit, kirstuga pealematmisel vähemalt 1,5 meetrit. Urnihaua sügavus maapinnast peab olema vähemalt 1 meeter. Looduslikest iseärasustest tingitult võib haua sügavust haldajaga kokkuleppel vähendada.
(5) Kui haua kaevamisel tuleb pinnasest välja varem maetu säilmeid, siis maetakse need tagasi sama haua põhja kaevatud süvendisse. Tervena säilinud kirst jäetakse puutumata.
(6) Haua kaevamise ja teiste matusega seotud toimingute käigustuleb vältida kõrval olevate hauaplatside kahjustamist. Tekitatud kahjustused kõrvaldab hauaplatsi kasutaja viie päeva jooksul pärast matuse toimumist. Hauaplatside korrastamata jätmisel kõrvaldab kalmistu haldaja tekitatud kahjustused hauaplatsi kasutaja kulul.
(7) Kultuurilooliselt tuntud isikute hauaplatsidele peale ei maeta.
§ 11. Tundmatu või omasteta surnu matmine, pealematmine, ümbermatmine
(1) Hauaplatsi kujundamisel tuleb järgida kalmistu planeeringut ja kalmistul väljakujunenud kujunduspõhimõtteid. Hauaplatsi kujundab hauaplatsi kasutaja.
(2) Hauaplats või hauakoht peab olema tähistatud hauatähisega, millele on ilmastikukindlalt kantud maetu(te) perekonna- ja eesnimi ning sünni- ja surmadaatumid.
(3) Hauatähised, hauarajatised ja hauaplatsi haljastus peavad asuma hauaplatsi piirides ning ei tohi takistada kõrvalasuvate hauaplatside kasutamist ja kalmistu teedel liikumist. Samuti ei tohi need rajatud olla selliselt, et naabruses uue haua kaevamisel tekiks oht rajatise varisemiseks.
(4) Hauaplatsile paigaldatud hauarajatised ja -tähised on hauaplatsi kasutaja omand.
(1) Hauaplatsi ja vajadusel ka sellega piirneva lähiala hooldamise eest vastutab hauaplatsi kasutaja.
(2) Hauaplatsi hooldamisel tekkinud jäätmed tuleb liigiti sorteerida ning panna selleks ettenähtud jäätmemahutitesse.
(3) Hauaplatsil teostatud ehitustööde käigustekkinud ehitusjäätmete äraveo korraldab hauaplatsi kasutaja omal kulul.
§ 14. Kasutajata hauaplatsi arvele võtmine
(1) Kasutajata hauaplatsina võetakse arvele hauaplats, mille kasutuslepingu tähtaeg on möödunud või kasutusleping on enne tähtaja lõppu üles öeldud või hauaplats, mis on tunnistatud hooldamata hauaplatsiks.
(2) Kasutajata hauaplatsi võib kalmistu haldaja eraldada uuesti kasutamiseks, kui viimasest matmisest on möödunud vähemalt 30 aastat. Kasutajata hauaplatsiks tunnistatud hauaplatsi eraldamisel uuele kasutajale säilitatakse väärtuslikud hauatähised või –rajatised samal kohal.
(2) Hooldamata hauaplatsiks tunnistamise ja kasutajata hauaplatsina arvele võtmise korraldab kalmistu haldaja.
(3) Kalmistu haldaja vaatab hauaplatsi üle vähemalt kahel korral:
1) esimesel, hooldamata hauaplatsi tuvastamise ülevaatusel märgistatakse hauaplats sildiga „Teade”. Sildile märgitakse, et hauaplats on kavas tunnistada hooldamata platsiks, jälgitava platsi number, esimese ülevaatuse kuupäev ja kalmistu haldaja kontaktandmed;
(4) Ülevaatuse kohta koostatakse protokoll, milles märgitakse ära hooldamata hauaplatsi asukoht ja foto. Teise ülevaatuse ajal lisatakse protokolli märge otsusest hauaplatsi kasutajata hauaplatsiks tunnistamise kohta ja lisatakse foto. Protokollile kirjutavad alla kõik ülevaatusel osalenud isikud.
(5) Hooldamata hauaplatsina arvele võtmise kohta avaldatakse teade linna kodulehel, andes hauaplatsi kasutajale võimalus kahe kuu jooksul alates teate avaldamisest võtta ühendust kalmistu haldajaga ja korrastada hauaplats või loobuda hauaplatsi kasutamise õigusest ja kasutusleping lõpetada. Pärast kahekuulise tähtaja möödumist võib kalmistu haldaja kasutuslepingu üles öelda. Hauaplatsi, millele ei ole kasutuslepingut sõlmitud, kasutusõigus loetakse peale kahekuulise tähtaja möödumist lõppenuks.
§ 16. Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu erinõuded
Haapsalu Vana kalmistu, Ridala Uus kalmistu ja Ridala Vana kalmistu on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Hauaplatside hooldamisel tuleb juhinduda Muinsuskaitseinspektsiooni poolt 17.02.1998 kinnitatud „Ajalooliste kalmistute hooldamise ja korrastamise metoodiline juhend“ kehtestatud nõuetest.
Ajalooliste kalmistute hooldamise nõuetest tulenevalt:
1) hoida korras kalmistut ümbritsev kivimüür ja väravad;
2) teostada muinsuskaitse all olevate hauatähiste konserveerimis-restaureerimistööd ning kaitsealusel kalmistul raietööd ainult linna muinsuskaitsespetsialisti poolt väljastatud loa alusel. Konserveerida ja restaureerida tohib selliseid tähiseid Muinsuskaitseameti tegevusluba omav restauraator;
3) kooskõlastada ajalooliste (enne 1940. a) hauatähiste ja -piirete hooldus- ja remonttööd linna muinsuskaitsespetsialistiga;
4) jätta kalmistu miljöölise väärtuse säilitamise eesmärgil kasutusel olevatel ning mahajäetud hauaplatsidel vanemad kui 50-aastased hauatähised ja -piirded oma algsele kohale. Jalalt murdunud ning katkised ristid ja tähised (ka tükid), mida ei ole võimalik algsel kohal eksponeerida või sinna maha matta, tuleb viia kalmistu haldaja poolt määratud kohta;
5) keelatud on kalmistu vanades kvartalites betoonist uute hauapiirete rajamine, see võib toimuda erandina kooskõlastatult linna muinsuskaitsespetsialistiga;
6) kaitsta hauarajatisi ja hauatähiseid puude ja põõsaste kahjuliku mõju eest. Puud, mis kahjustavad juurestiku, tüve või võraga hauarajatisi ja –tähiseid, kuuluvad eemaldamisele.
§ 18. Eeskirja jõustumise ajal kasutuses olnud hauaplatside kasutamine
(1) Eeskirja jõustumise kuupäeval isiku kasutuses olnud hauaplatsi võib isik kasutada kuni 01.01.2022, kui enne eeskirja jõustumist ei ole kalmistu haldajaga teisiti kokku lepitud.
(2) Hauaplatsi kasutamiseks pärast 01.01.2022 tuleb sõlmida kalmistu haldajaga hauaplatsi kasutusleping hiljemalt 01.02.2022.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud tähtaja möödumisel korraldab kalmistu haldaja kõigi hauaplatside osas, mille kohta ei ole kasutuslepingut sõlmitud, hauaplatside ülevaatamise ja otsustab taaskasutusse andmise. Ülevaatamisel käesolevas paragrahvis sätestatud alustel ei kohaldata eeskirja paragrahv 15 lõikes 1 sätestatut.
Tunnistada kehtetuks Haapsalu Linnavolikogu 22.01.2016. a määrus nr 40 „Haapsalu linna kalmistute kasutamise eeskiri“ ja Ridala Vallavolikogu 12.12.2002. a määrus nr 3 „Ridala valla kalmistute hooldamise ja kasutamise eeskiri“.