Kiili valla eelarvest sotsiaaltoetuse maksmise kord – Riigi Teataja
Kiili valla eelarvest sotsiaaltoetuse maksmise kord
Kiili valla eelarvest sotsiaaltoetuse maksmise kord - sisukord
§ 2 Ühekordne toetus raske majandusliku olukorra puhul
§ 3 Sotsiaaltoetuste taotlemine
§ 5 Sotsiaaltoetuse määramine
§ 6 Sotsiaaltoetuse määramisest keeldumine
RT IV, 22.12.2016, 58
RT IV, 29.03.2016, 25
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lg 2 alusel.
(1) Määrus reguleerib Kiili valla eelarvest makstava sotsiaaltoetuse taotlemise, määramise ja maksmise korda Kiili vallas.
(5) Sotsiaaltoetust on õigustatud saama isik, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on Kiili vald.
(6) Toetust on õigus mitte maksta, tasaarveldada toetusega või maksta toetust proportsionaalselt võlaga, kui taotlejal on võlg Kiili valla ees.
§ 2. Ühekordne toetus raske majandusliku olukorra puhul
Vald võib põhjendatud juhtudel anda ühekordset toetust majanduslikult raskes olukorras peredele või üksikisikule, kes elab alla riiklikult kehtestatud toimetulekupiiri ning muudel erandjuhtudel.
§ 3. Sotsiaaltoetuste taotlemine
(1) Sotsiaaltoetust vajav isik esitab Kiili Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) põhjendatud kirjaliku taotluse abi vajaduse kohta. Taotluse vormi kinnitab vallavalitsus.
4) perekonna kuusissetulekud;
5) perekonna kuu väljaminekud;
6) taotleja arvelduskonto;
1) taotleja ja tema perekonnaliikmete sissetulekut ja varalist seisu kirjeldavad dokumendid, sh kulutusi tõendavad dokumendid;
2) digitaalselt allkirjastatud elektrooniline taotlus, kui taotleja soovib, et vald kannaks toetuse summa kolmanda isiku arvelduskontole;
(3) Sotsiaaltöötajal on õigus abivajaduse välja selgitamiseks küsitleda taotleja lähedasi ning kontrollida taotleja, tema perekonnaliikmete ning tema ülalpidamiskohustuslas(t)e majanduslikku olukorda ning teha päringuid elatusvahendite (pensionid, toetused, hüvitised, kinnis- ja vallasvara jms) hindamiseks.
§ 5. Sotsiaaltoetuse määramine
(1) Vallaeelarvest makstava sotsiaaltoetuse andmise või andmisest keeldumise otsustab vallavalitsus korraldusega.
§ 6. Sotsiaaltoetuse määramisest keeldumine
4) taotleja või tema perekonnaliige on töövõimeline 18- aastane kuni vanaduspensioniealine isik, kes ei tööta ega õpi ning on rohkem kui ühel korral ilma mõjuva põhjuseta keeldunud osalemast tööturuteenuses või ametiasutuse korraldatavas iseseisvale toimetulekule suunatud sotsiaalteenuses, ega ole muul viisil aktiivne oma toimetulekuvõime parandamisel;
Toetust on õigustagasi nõuda, kui toetuse saaja varjas andmeid teadvalt või esitas valeandmeid. Kui isik keeldub alusetult saadud toetust tagasi maksmast, võib ametiasutus teha toetuse saajale ettekirjutuse. Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib vallavalitsus anda selle sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.


Koondumine - Uralita S.A / OAO Pfleiderer Tschudowo
26.09.2002.a. esitas Uralita S.A esindaja Konkurentsiametile teate, mille kohaselt Uralita S.A omandab 84,53% OAO Pfleiderer Tschudowo aktsiatest. Nimetatud tehingu tulemusena omandab Uralita S.A valitseva mõju OAO Pfleiderer Tschudowo üle KonkS § 2 lg 4 tähenduses. Lisaks omandab Uralita S.A kõik tootenimed ja kaubamärgid. Seega on tegemist koondumisega KonkS § 19 lg 1 p 2 sätestatud viisil.
Konkurentsiamet avaldas 10.10.2002.a. ülal nimetatud koondumise teate saamise kohta teate väljaandes “Ametlikud Teadaanded”. Kolmandad isikud nimetatud koondumise kohta arvamusi ja vastuväiteid ei esitanud.
KonkS § 20 punktide 2 ja 4 järgi on koondumise osaline ettevõtja, kes omandab valitseva mõju teise ettevõtja üle ja ettevõtja, kelle üle valitsev mõju omandatakse. Käesoleva koondumise puhul on koondumise osalisteks Uralita S.A ja OAO Pfleiderer Tschudowo.
Uralita S.A on Hispaania Kuningriigis registreeritud ettevõtja, kelle põhitegevusalaks on ehitusmaterjalide ja laiatarbe keemiakaupade tootmine ning turustamine. Uralita S.A-l puudub äritegevus Eestis.
OAO Pfleiderer Tschudowo on Vene Föderatsioonis registreeritud ettevõtja, kelle põhitegevusalaks on klaasvilla tootmine ja turustamine. OAO Pfleiderer Tschudowo äritegevus toimub Eestis tema tütarettevõtja Pfleiderer Baltic OÜ kaudu, kes tegeleb OAO Pfleiderer Tschudowo toodangu turustamisega eelkõige Eestis, Lätis ja Leedus.
KonkS § 21 lg 1 kohaselt kontrollitakse koondumist, kui koondumise osaliste eelnenud majandusaasta ülemaailmsed käibed kokku ületavad 500 miljonit krooni ja vähemalt kahe koondumise osalise ülemaailmne käive ületab kummalgi 100 miljonit krooni ning ettevõtja kelle üle omandatakse valitsev mõju, äritegevus toimub Eestis.
Uralita kontserni 2001.a. majandusaasta ülemaailmne käive oli üle 17,5 miljardi krooni. Pfleiderer kontserni 2001.a. majandusaasta ülemaailmne käive oli üle 30,9 miljardi krooni. OAO Pfleiderer Tschudowo äritegevus toimub Eestis tema tütarettevõtja Pfleiderer Baltic OÜ kaudu. Seega kuulub Uralita S.A ja OAO Pfleiderer Tschudowo koondumine KonkS § 21 lg 1 kohaselt kontrollimisele.
Uralita S.A ei oma äritegevust Eesti territooriumil. OAO Pfleiderer Tschudowo tütarettevõtja Pfleiderer Baltic OÜ tegeleb klaasvilla ja isolatsioonitoodete turustamise ja hulgimüügiga. OAO Pfleiderer Tschudowo toodangut turustatakse kaubamärgi URSA all. Sellest tulenevalt piiritletakse käesoleva koondumise puhul kaubaturuna isolatsioonitoodete turustamise kaubaturg.
Geograafiliselt on kaubaturg kogu Eesti territoorium, kuna konkurentsitingimused isolatsioonimaterjalide müügiks on Eesti erinevates piirkondades sarnased.
OAO Pfleiderer Tschudowo turustab oma toodangut Eestis ainult läbi Pfleiderer Baltic OÜ. Pfleiderer Baltic OÜ 2001.a. majandusaasta käive oli ligikaudu […] krooni. Uralita S.A ei tegutse Eesti isolatsioonitoodete tootmise ega turustamise kaubaturul.
Kuna Eestis puuduvad koondumise poolt mõjutatud kaubaturud, kus tegutseb vähemalt kaks koondumise osalist või nendega samasse kontserni kuuluvat ettevõtjat, siis ei mõjuta koondumine Eesti isolatsioonitoodete turustamise kaubaturgu. Koondumise tulemusena ei muutu konkurentsiolukord ega kaubaturu struktuur. Seega koondumine ei tekita ega tugevda Eesti isolatsioonitoodete turustamise kaubaturul turguvalitsevat seisundit ning KonkS § 22 lõikes 2 nimetatud asjaolusid, mis tingiksid koondumise keelamise, ei esine.
Anda luba Uralita S.A ja OAO Pfleiderer Tschudowo koondumisele.


Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise kord – Riigi Teataja
Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise kord
Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise kord - sisukord
§ 3 Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise eeldused
2 LINNAVARA KÕLBMATUKS TUNNISTAMISE ETTEPANEK
§ 4 Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ettepanek
§ 5 Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise eelduste kontrollimine
§ 6 Komisjoni kooskõlastatud ettepaneku esitamine
3 LINNAVARA KÕLBMATUKS TUNNISTAMISE OTSUSTAMINE
§ 7 Linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsustaja
§ 8 Linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsus
§ 9 Linnavara kõlbmatuks tunnistamisest keeldumise alused
4 KÕLBMATUKS TUNNISTATUD LINNAVARA MAHAKANDMINE
§ 10 Kõlbmatuks tunnistatud linnavara allahindlus ja bilansist väljakandmine
§ 11 Kõlbmatuks tunnistatud linnavara hävitamine
§ 12 Kõlbmatuks tunnistatud linnavara registrist kustutamine
RT IV, 19.06.2020, 36
Vastu võetud 26.08.2010 nr 41
jõustumine 02.09.2010
Määrusega kehtestatakse linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise kord.
(1) Käesoleva määruse mõistes on linnavara Tallinna linna omandis olevad:
1) kinnisasja oluliseks osaks olevad ehitised;
2) vallasasjad, mis Tallinna linna raamatupidamise sise-eeskirja kohaselt on käsitatavad põhivarana;
3) vallasasjad, mille soetusmaksumus ületab 2000 eurot ja mis on Tallinna linna raamatupidamise sise-eeskirja kohaselt käsitatavad varudena.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata linnale kuuluva vara kõlbmatuks tunnistamisel ja mahakandmisel lähtutakse Tallinna linna raamatupidamise sise-eeskirjas sätestatust.
§ 3. Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise eeldused
Linnavara või osa sellest tunnistatakse kõlbmatuks ja kantakse maha, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
1) vara on muutunud kõlbmatuks avaliku kasutamise, linna valitsemise või tulu saamise otstarbeks;
2) vara ei ole õnnestunud võõrandada;
3) vara säilitamine ei ole otstarbekas.
2. peatükk LINNAVARA KÕLBMATUKS TUNNISTAMISE ETTEPANEK
§ 4. Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ettepanek
(1) Määruse §-s 3 nimetatud tingimuste ilmnemisel koostab Tallinna linna raamatupidamise sise-eeskirja mõistes vara eest vastutav isik linnavara kõlbmatuks tunnistamise ettepaneku (edaspidi ettepanek) ja kooskõlastab selle määruse § 5 lõikes 1 nimetatud komisjoniga.
1) vara nimetust, kogust, soetamise aega, soetusmaksumust, raamatupidamislikku jääkväärtust, asukohta ning seisukorra lühiiseloomustust;
2) vara osa kõlbmatuks tunnistamise korral vara osakaalu tervikust protsentides ja rahaliselt, arvestades soetusmaksumust;
3) varaga seotud eritingimusi (kultuuri- või arhitektuuriline väärtus, keskkonnaohtlikkus jne);
4) teavet selle kohta, et vara ei ole otstarbekas säilitada ning seda ei ole õnnestunud kasutusse anda ega võõrandada;
5) vara osalise või täieliku hävimise või kadumise korral kogu sellekohast teavet;
6) vara või selle osa kõlbmatuks tunnistamise peamisi põhjusi ning vara hävitamise tegevuskava, arvestades keskkonnaorganite, päästeameti jt asjakohaste ametite ja organisatsioonide ettekirjutusi;
7) vara hävitamisega seotud prognoositavad kulud ja tulud;
8) teavet varaga seotud rahaliselt hinnatavate õiguste ja kohustuste olemasolu kohta;
9) kinnisasja oluliseks osaks oleva hoone puhul andmeid kinnistusraamatu kande kohta;
10) muid varaga seotud olulisi andmeid.
§ 5. Linnavara kõlbmatuks tunnistamise ja mahakandmise eelduste kontrollimine
(1) Linnavara kõlbmatuks tunnistamiseks ja mahakandmiseks vajalike eelduste esinemise ja linnavara kõlbmatuks tunnistamise ettepanekus esitatud andmete õigsuse kontrollimiseks moodustab linnavara valitseja ja linnavara valitsema volitatud asutus komisjoni.
(2) Komisjon koosneb vähemalt kolmest liikmest. Vara eest vastutav isik ei või olla komisjoni liige.
(3) Komisjon võib nõuda ettepaneku koostajalt lisaandmeid ning vajaduse korral küsida ettepanekus esitatud asjaolude hindamiseks eksperdi arvamust.
§ 6. Komisjoni kooskõlastatud ettepaneku esitamine
(1) Lähtuvalt määruse §-s 7 sätestatud otsustuspädevusest esitab määruse § 5 lõikes 1 nimetatud komisjoni kooskõlastatud ettepaneku:
1) linnavalitsusele linnavara valitseja;
2) linnavara valitsejale linnavara valitsema volitatud asutus või vara eest vastutav isik, juhul kui linnavara on valitseja bilansis;
3) linnavara valitsema volitatud asutusele vara eest vastutav isik.
(2) Ettepanek esitatakse linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsustajale vastavalt määruse §-s 7 sätestatud otsustamispädevusele kümne tööpäeva jooksul arvates määruse § 5 lõikes 1 nimetatud komisjonile ettepaneku esitamisest.
3. peatükk LINNAVARA KÕLBMATUKS TUNNISTAMISE OTSUSTAMINE
§ 7. Linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsustaja
(1) Ehitise või selle osa ning üle 25 400 euro suuruse soetusmaksumusega vallasasja kõlbmatuks tunnistamise otsustab linnavalitsus.
(2) 4000-25 400 euro suuruse soetusmaksumusega vallasasja kõlbmatuks tunnistamise otsustab linnavara valitseja.
(3) Kuni 4000 euro suuruse soetusmaksumusega vallasasja kõlbmatuks tunnistamise otsustab kas linnavara valitseja või linnavara valitsema volitatud asutus olenevalt sellest, kumma bilansis on vara.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1-3 sätestatut ei kohaldata juhul, kui:
1) vara on kadunud või täielikult või osaliselt hävinud;
2) varaosa mahakandmise vajadus tuleneb vara parendamisest;
3) vara on oma eeldatava eluea jooksul täielikult amortiseerunud.
(5) Kui vara on kadunud või täielikult või osaliselt hävinud, otsustab selle kõlbmatuks tunnistamise kas linnavara valitseja või linnavara valitsema volitatud asutus olenevalt sellest, kumma bilansis on vara. Ehitise täielikust hävimisest või üle 25 400 euro suuruse soetusmaksumusega vallasasja täielikust hävimisest või kadumisest teavitab linnavara valitseja või linnavara valitsema volitatud asutus linnavalitsust.
(6) Vara parendusest tingitud varaosa kõlbmatuks tunnistamise otsustab linnavara valitseja.
7) Eeldatava eluea jooksul täielikult amortiseerunud vara kõlbmatuks tunnistamise otsustab kas linnavara valitseja või linnavara valitsema volitatud asutus olenevalt sellest, kumma bilansis vara on.
§ 8. Linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsus
(1) Linnavara tunnistatakse kõlbmatuks linnavalitsuse korralduse, linnavara valitseja korralduse või käskkirja või linnavara valitsema volitatud asutuse juhi käskkirjaga vastavalt määruse §-s 7 sätestatud otsustamispädevusele kümne tööpäeva jooksul arvates ettepaneku tegemisest.
(2) Linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsus peab sisaldama:
1) määruse § 4 lõike 2 punktis 1 sätestatud andmeid vara kohta;
2) korraldust varaga seotud rahaliselt hinnatavate õiguste ja kohustuste täitmiseks;
3) vara hävitamise või utiliseerimise korraldamise eest vastutava isiku nime, kes on edaspidi vara eest vastutav isik;
4) vara hävitamise viisi, tähtaega ja tingimusi;
5) korraldust vara bilansist väljakandmiseks;
6) volitust registreerimisele kuuluva vara registrist kustutamiseks;
7) tingimusi, mis on vajalikud vara hävitamisel tekkida võiva kahju ärahoidmiseks.
§ 9. Linnavara kõlbmatuks tunnistamisest keeldumise alused
(1) Linnavara ei tunnistata kõlbmatuks, kui:
1) ettepanek ei vasta määruse §-s 4 sätestatud nõuetele;
2) ettepanek ei ole kooskõlastatud määruse § 5 lõikes 1 nimetatud komisjoniga;
3) vara kõlbmatuks tunnistamine ei ole põhjendatud või ei ole majanduslikult otstarbekas;
4) vara kõlbmatuks tunnistamine on vastuolus õigusaktide või linna huvidega.
(2) Linnavara kõlbmatuks tunnistamisest keeldumise korral teavitab määruse §-s 7 nimetatud linnavara kõlbmatuks tunnistamise otsustaja ettepaneku esitajat kirjalikult kümne tööpäeva jooksul arvates ettepaneku tegemisest.
4. peatükk KÕLBMATUKS TUNNISTATUD LINNAVARA MAHAKANDMINE
§ 10. Kõlbmatuks tunnistatud linnavara allahindlus ja bilansist väljakandmine
(1) Linnavara kantakse bilansist välja määruse § 8 lõikes 1 nimetatud otsuse alusel, mille edastab raamatupidamisele vara eest vastutav isik kolme tööpäeva jooksul vastava otsuse tegemisest.
(2) Juhul, kui kõlbmatuks tunnistatud vara kuulub hävitamisele või utiliseerimisele, hinnatakse määruse § 8 lõikes 1 nimetatud otsuse alusel vara alla nullväärtusele ning kantakse bilansist välja määruse § 11 lõikes 2 nimetatud akti alusel.
§ 11. Kõlbmatuks tunnistatud linnavara hävitamine
(1) Kõlbmatuks tunnistatud linnavara hävitamise või utiliseerimise korraldab määruse § 8 lõike 2 punktis 3 nimetatud isik määruse § 8 lõikes 1 nimetatud otsuses sätestatud viisil, tähtajal ja tingimustel.
(2) Linnavara hävitamine või utiliseerimine vormistatakse hävitamisele või utiliseerimisele kuuluva vara hävitajale või utiliseerijale antud üleandmis-vastuvõtmisaktiga, milles kajastatakse vara hävitamise või utiliseerimise kulud ja tulud.
(3) Vara hävitamise või utiliseerimise korraldamise eest vastutav isik esitab raamatupidamisele käesoleva paragrahvi lõike 2 nimetatud akti kolme tööpäeva jooksul vastava akti allkirjastamise päevast.
§ 12. Kõlbmatuks tunnistatud linnavara registrist kustutamine
Vara eest vastutav isik korraldab registreerimisele kuuluva kõlbmatuks tunnistatud linnavara kustutamise registrist kümne tööpäeva jooksul arvates linnavara hävitamisest või utiliseerimisest.
Määrus jõustub 2. septembril 2010.


Lääne-Nigula valla teehoiu eeskiri – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla teehoiu eeskiri
Lääne-Nigula valla teehoiu eeskiri - sisukord
§ 3 Teehoiu eest vastutav isik
§ 4 Teede kasutamine
§ 5 Liikluse ajutine piiramine või sulgemine
§ 6 Tööd kohalikel teedel, teemaal ja teekaitsevööndis
§ 7 Kohaliku teega külgneva maa omaniku ja kasutaja kohustused teekaitsevööndi piires
§ 8 Teehoiukulude hüvitamine
§ 9 Teehoiutööde korraldamine
§ 10 Investeeringute kava
§ 11 Vastutus määruse rikkumise eest
RT IV, 06.03.2018, 12
Vastu võetud 22.02.2018 nr 6
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, ehitusseadustiku § 97 lõike 1, liiklusseaduse § 52, § 53, § 6, § 12, § 341; majandus- ja taristuministri 14.07.2015. a määruse nr 92 „Tee seisundinõuded“ alusel.
Teehoiu eeskirjaga määratakse Lääne-Nigula valla (edaspidi vald) territooriumil kohalikule teele esitatavad nõuded, teede säilimist tagavad meetmed ning tee omaniku ja teel liikleja õigused ja kohustused.
Määruses kasutatavad mõisted:
1) Teehoid - teetööde tegemine, kavandamine, teekasutuse korraldamine, tee kaitsevööndi hooldamine, tee projekteerimine ning tee haldamisega seotud tegevused.
2) Kohalik tee - kohalik tee on tee, mille osas omaniku ülesandeid täidab Lääne-Nigula Vallavalitsus. Kohalik tee võib olla avalikuks kasutamiseks määratud eratee, vallale kuuluv tee või vallavolikogu otsuse kohaselt valla hallatav kohaliku liikluse korraldamiseks vajalik muu tee.
3) Eratee - tee, mis paikneb juriidilise või füüsilise isiku kinnisasjal. Erateed võib kasutada üksnes kinnisasja omaniku loal.
4) Teemaa - maa, mis on õigusaktidega kehtestatud korras määratud tee koosseisus olevate rajatiste paigutamiseks ja teehoiu korraldamiseks.
5) Tee kaitsevöönd - teed ümbritsev maa-ala, mis tagab tee kaitse, teehoiu korraldamise, liiklusohutuse ning vähendab teelt lähtuvaid keskkonnakahjulikke ja inimestele ohtlikke mõjusid. Teel on kaitsevöönd, kui tee on avalikult kasutatav.
§ 3. Teehoiu eest vastutav isik
Vallavalitsus määrab korraldusega teehoiu eest vastutava isiku. Osavallas on teehoiu eest vastutavaks isikuks osavalla vanem kui osavallakogu ettepanekul ei otsustata teisiti.
§ 4. Teede kasutamine
(1) Kohalik tee on avalikuks kasutamiseks. Kohalikku teed võib kasutada igaüks käesolevas määruses ja teistes õigusaktides sätestatud piirangutega.
(2) Erateed võib kasutada üksnes kinnisasja omaniku loal. Avalikuks kasutuseks määratud erateed võib kasutada kinnisasja omaniku loata.
(3) Kohalikul teel liiklemisel juhindutakse liiklusseaduse nõuetest.
(4) Liiklusvahendit, mille rattad, roomikud või muu konstruktsiooniosad või veos võivad rikkuda teekatet, rajatisi, liikluskorraldusvahendeid ja teisi tee elemente või/ja teemaad, tuleb vedada eriveeremiga (treiler). Käesolevas lõikes nimetatud liiklusvahendid võivad kattega teed ületada, kui kasutatakse abivahendeid, mis hoiavad ära teekatte rikkumise või hävimise.
(5) Kohalikul teel on keelatud:
1) sõita neil teeosadel, mis on liiklemiseks suletud;
2) tõkestada sõiduteed ja rajatisi mis tahes esemete, sõidukite või veostega;
3) sõita või manööverdada eraldusribal, süvendi ja mulde nõlvadel ning külgkraavides;
4) ummistada sildade ja truupide avasid, teekraave ning takistada vee ärajuhtimist teemaalt;
5) ladustada teemaale materjale, mis võivad kahjustada teed, takistada sõidukite või jalakäijate liiklemist, piirata nähtavust või ohustada muul viisil liiklust;
6) loopida teemaale prahti ning juhtida sinna reovett ja teisi keskkonda kahjustavaid aineid;
7) karjatada kariloomi piirdekraavist või selle puudumisel teepeenrast lähemal kui üks meeter;
8) vedada lenduvaid puisteaineid ja vedelikke veokiga, mis on katmata või lekib;
9) kanda sõidukitega teele pori, sõnnikut jms. Vastava olukorra tekkimisel on sõiduki juht või vastutav isik kohustatud tagama tee koristamise koheselt, hoiatades ühtlasi liiklejaid teel esinevast ohust ajutiste liiklusmärkidega.
(6) Vallavalitsuse loata on kohalikul teel ja teekaitsevööndis keelatud:
2) maha võtta, ümber tõsta, juurde panna või kinni katta liiklusmärke või eemaldada nendelt katteid;
3) teha mis tahes teehoiuväliseid töid, kaubelda ning paigutada sinna materjale jms;
4) projekteerida ja ehitada mis tahes hooneid või muid rajatisi;
5) rajada täiendavaid maha- ja pealesõiduteid;
6) paigaldada teabe- ja reklaamivahendeid;
7) korraldada spordivõistlusi ja teisi rahvaüritusi;
8) ajada üle tee karja selleks vastavalt tähistamata kohas;
9) teostada erivedusid, mis on raske- või suurveosed.
§ 5. Liikluse ajutine piiramine või sulgemine
(1) Kohalikel teedel võidakse liiklust ajutiselt piirata või tee liiklemiseks sulgeda avariide, loodusõnnetuste, tee kasutamiskõlbmatuks muutumise või kandevõime vähenemise korral, teetööde või ettenähtud korras kooskõlastatud ürituse ajaks.
(2) Kohalikul teel liikluse ajutiseks piiramiseks või tee sulgemiseks teeb otsuse vallavalitsus oma korraldusega välja arvatud avariilistel juhtudel ja tee kandevõime vähenemisel kui otsuse teeb teehoiu eest vastutav isik.
(3) Kõigist kavandatavatest liikluse piirangutest kohalikel teedel annab teehoiu eest vastutav isik teada infokanalite kaudu (infoleht, kodulehekülg).
(4) Kohaliku tee liikluse ajutise piiramise või sulgemise loa saamiseks tuleb teehoiu eest vastutavale isikule esitada taotlus vähemalt kaks nädalat enne kavandatavat liikluse piiramist või sulgemist koos skeemi ja sulgemisaegade äranäitamisega. Avariilistel juhtudel vaadatakse taotlused läbi operatiivselt.
(5) Kohalikul teel toimuva ürituse tarvis tee sulgemise taotluse korral võib teehoiu eest vastutav isik nõuda tee ääres elavate inimeste ja/või kinnistu omanike allkirja vastu informeerimist.
(6) Kohalikul teel võib massipiirangu korral raskekaaluliste masinatega teha vedusid ainult kokkuleppel teehoiu eest vastutava isikuga. Loast võib keelduda, kui vedu võib tee muuta kasutuskõlbmatuks.
(7) Enne metsa väljaveotööde või eriveose alustamist koostatakse teehoiu eest vastutava isiku poolt teede seisundi hindamise akt ja peale veotööde lõppu koostatakse tee seisundi hindamise akt pärast veotööde lõpetamist. Aktide vormid kehtestab vallavalitsus korraldusega.
(8) Ajutise liikluskorralduse muutmise korral tagatakse juurdepääs üldkasutatavatele paikadele, elukohtadele ja kinnisvarale.
§ 6. Tööd kohalikel teedel, teemaal ja teekaitsevööndis
(1) Kohalikel teedel tehtavateks teehoiuvälisteks töödeks tuleb taotleda teehoiu eest vastutavalt isikult kirjalik luba. Taotlus peab sisalduma:
1) tööde vastutav teostaja;
2) projekt koos liikluskorralduse skeemiga;
3) tehtavate tööde ajagraafik.
(2) Kohaliku tee kaitsevööndis oleva maa omanik või kasutaja võib kooskõlastamata teha majandustegevusega ja maakasutusega seotud töid (maa harimine, saagi koristamine jms), järgides käesoleva määruse sätteid.
(3) Kohaliku teega vahetult külgnevat maad võib maaomanik või -kasutaja harida kuni teemaa piirini, kahjustamata seejuures teepeenart, külgkraave ja tee mullet.
(4) Maaharimisel peab jätma sõidutee ja põllu vahele järgmise laiusega teepeenra:
1) kui tee servas pole külgkraavi ja sõidutee on põlluga samal tasapinnal peab sõidutee serva ja haritud põllu vahele jääma vähemalt 1 meetri laiune teepeenar, mis takistab teeserva ärauhtumist vihmaga ja võimaldab hooldada sõidutee servi;
2) kui tee asub muldel või on tee servas külgkraav, tohib põldu harida kuni ühe meetri kauguseni külgkraavi servast või mulde jalamist.
(5) Maaharimisel ei ole lubatud maaharimismasinatega välja sõita teele, manööverdada sellel või selle nõlvadel ja kahjustada tee külgkraave.
Kohaliku teega külgneva maa omaniku ja kasutaja kohustused teekaitsevööndi piires:
(6) Kõigi tööde puhul tuleb vedajal taastada veole eelnenud tee seisukord koheselt peale töö lõppemist.
§ 7. Kohaliku teega külgneva maa omaniku ja kasutaja kohustused teekaitsevööndi piires
1) hoida korras temale kuuluvad juurdesõiduteed;
2) lubada kõrvaldada nähtavust piirava istandiku, puu, põõsa või liiklusele ohtliku rajatise;
3) võimaldada paigaldada tee kaitsevööndisse tee korrashoiuks ajutisi lumetõkkeid, rajada lumevalle ja kraave tuisklume tõkestamiseks ning paisata lund väljapoole teed, kui nimetatud tegevus ei takista juurdepääsu kinnisasjale;
4) korrastada või lammutada kaitsevööndis paiknevad ehitised või rajatised kui nende seisukord ohustab liiklust kohalikul teel;
5) tagada, et koduloomad ja -linnud ei pääseks teele.
§ 8. Teehoiukulude hüvitamine
(1) Isikud, kes oma tegevusega on kahjustanud või risustanud teed, kannavad vastutust vastavalt kehtivale seadusandlusele.
(2) Teehoiu eest vastutav isik võib teha käesoleva määruse nõuete rikkumise kohta ettekirjutuse ja nõuda tee seisukorra ennistamist.
(3) Ettekirjutuse täitmata jätmise korral on vallal õigus nõuda hüvitist asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
§ 9. Teehoiutööde korraldamine
(1) Kohalike teede teehoidu korraldab teehoiu eest vastutav isik võttes aluseks õigusaktidest tulenevad nõuded, käesoleva määruse, valla arengukava, eelarvestrateegia, teede investeeringute kava ning valla eelarve.
(2) Kohalikel teedel liiklusohutuse ja sõidetavuse tagamiseks korraldab teehoiu eest vastutav isik:
1) kohalike teede ja teerajatiste korrashoidu;
2) kehtestatud ulatuses libeduse- ja lumetõrjet;
3) liikluseeskirjade kohaste liikluskorraldusvahendite paigaldamist;
4) kohaliku teega külgnevate maaomanike ja maa kasutajate tegevuse seaduspärasuse jälgimist, vajadusel meetmete rakendamist tõkestamaks tee, teemaa ja teerajatiste kahjustamist ning ohu tekkimist liiklusele;
5) meetmete rakendamist avariidest, liiklusõnnetustest ja ilmastiku järsust muutumisest põhjustatud erakorraliste liiklustakistuste kõrvaldamiseks;
6) koostab teede investeeringute kava projekti.
(3) Vallavalitsusel on õigus:
1) nõuda süüdlaselt tänavale või maanteele tekitatud materiaalse kahju hüvitamist;
2) sulgeda tee või selle osa, kui pinnasesulamise, vihma või muude liiklust oluliselt mõjutavate tegurite tõttu on tee kandevõime nõrgenenud ja liiklus võib teed kahjustada või on seal liiklemine ohtlik.
(4) Vallavalitsuse teehoiu eest vastutaval isikul on õigus:
1) koostada teede seisundi hindamise akt ja tee seisundi hindamise akt pärast veotööde lõpetamist;
2) fikseerida kohalikel teedel käesoleva määruse nõuete rikkumisi ning määrata nõudeid rikkunud isikutele halduskaristusi;
3) eemaldada kohalikule teele ja teemaale ilma nõuetekohase loata või kooskõlastuseta paigaldatud objektid, sh reklaami- ja infovahendid, nende omaniku kulul;
4) reguleerida teehoiutööde puhul liiklust;
5) paigaldada liikluskorraldusvahendeid;
6) teostada kontrolli käesoleva eeskirja täitmise üle;
7) fikseerida kohalikule teele tekitatud kahju ja esitada vallavalitsusele ettepanek süüdlastelt hüvituse väljanõudmiseks.
§ 10. Investeeringute kava
(1) Valla teede investeeringute kava on valla arengukava osa ja peab olema kooskõlas eelarvestrateegiaga.
(2) Valla teede investeeringute kava koostatakse vähemalt neljaks aastaks ja seda muudetakse vajaduse korral igal aastal valla arengukava ülevaatamise käigus.
(3) Osavallas asuvate teede investeeringute kava kooskõlastatakse vastava osavallakoguga.
(4) Iga-aastase konkreetse investeeringute nimekirja kinnitab pärast valla eelarve kehtestamist vallavalitsus kooskõlastades selle eelnevalt volikogu komisjoniga, kelle pädevuses on teedega seotud küsimuste lahendamine.
§ 11. Vastutus määruse rikkumise eest
Käesoleva eeskirja rikkumise eest on vallavalitsuse poolt volitatud ametnikul õigus koostada rikkujale ettekirjutusi vastavalt seadusandlusele.
(1) Käesoleva määruse jõustumisest on kehtetu Lääne-Nigula Vallavolikogu 20.04.2017 määrus nr 6 „Lääne-Nigula valla teehoiu eeskiri“.
(2) 2018. aasta teede investeeringute nimekirja kinnitab vallavalitsus käesoleva eeskirja § 10 lõikes 3 sätestatud korras arvestades osavaldade teede investeeringute kava osas osavallakogude arvamust.


Türi valla arengustrateegia aastani 2025 ja Türi valla arengukava aastateks 2011-2018 muutmine ning uues redaktsioonis vastuvõtmine – Riigi Teataja
Türi valla arengustrateegia aastani 2025 ja Türi valla arengukava aastateks 2011-2018 muutmine ning uues redaktsioonis vastuvõtmine
Türi valla arengustrateegia aastani 2025 ja Türi valla arengukava aastateks 2011-2018 muutmine ning uues redaktsioonis vastuvõtmine - sisukord
RT IV, 03.10.2013, 45
Vastu võetud 29.08.2012 nr 23
RT IV, 31.10.2012, 45
jõustumine 05.09.2012
30.01.2013 RT IV, 08.02.2013, 13 11.02.2013
25.09.2013 RT IV, 03.10.2013, 4 06.10.2013
Määrus on antud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 7 ning § 37 ja Türi Vallavolikogu 27. juuni 2012 määruse nr 17 „Türi valla põhimäärus“ § 25 lõike 1 ja § 95 lõike 1 alusel. Lähtudes põhimõttest, et arengukava peab sisaldama omavalitsusüksuse majandusliku ja sotsiaalse olukorra ning keskkonnaseisundi hetkeolukorra analüüsi ning olema omavalitsusüksuse pika- ja lühiajalise arengu eesmärke määratlev ja nende elluviimise võimalusi kavandav dokument ning arvestades asjaolu, et lisaks Türi valla arengut mõjutavatele muudatustele sisaldab Türi Vallavolikogu 31. augusti 2011 määrusega nr 24 vastu võetud „Türi valla arengustrateegia aastani 2025“ ja „Türi valla arengukava aastateks 2011 – 2018“ olulisel määral statistilistest andmetest tulenevaid parandusi, ei võeta arengustrateegia ja arengukava muudatusi vastu eraldi parandustena, vaid mõlemad dokumendid kinnitatakse koos muudatustega uues redaktsioonis.
§ 1. Muuta Türi Vallavolikogu 31. augusti 2011 määrusega nr 24 vastu võetud Türi valla arengustrateegiat aastani 2025 ning võtta see vastu uues redaktsioonis vastavalt määruse lisale (lisatud määrusele 22 lehel).
§ 2. [Muuta Türi Vallavolikogu 31. augusti 2011 määrusega nr 24 vastu võetud Türi valla arengukava aastateks 2011–2018 ning võtta Türi valla arengukava vastu uues redaktsioonis vastavalt määruse lisale (lisatud määrusele koos tegevuskava ja SWOT analüüsiga 76 lehel).
§ 3. Türi Vallavalitsusel kui ametiasutusel avalikustada määrus, arengustrateegia ja arengukava koos arengustrateegia ja arengukava menetlemise kohta koostatud volikogu istungite ja volikogu komisjonide koosolekute protokollidega hiljemalt 5. septembril 2012 internetis Türi valla veebilehel www.tyri.ee.
§ 4. Määrus jõustub 5. septembril 2012.
Lisa 1 Türi valla arengustrateegia aastani 2025
[RT IV, 03.10.2013, 4 - jõust. 06.10.2013]
Lisa 2 Türi valla arengukava aastateks 2014–2018
Lisa 2 lisa 1 SWOT analüüs
Lisa 2 lisa 2 valdkondade hetkeolukorra kirjeldus
Lisa 2 lisa 3 tegevuskava


Riigikogu 13.12.2000 seadus; jõustumiskuupäev 01.01.2001
redaktsioon 17.12.2018 - 01.01.2021 [RT I, 07.12.2018, 19]
13.06.2012 RT I, 06.07.2012, 1 01.04.2013 seaduses asendatud sõnad "teenistuja" ja "avalik teenistuja" sõnaga "ametnik"
9) käesoleva lõike punktides 1-4 ja 6 nimetamata, seaduse või muu õigusakti alusel töö tegemise eest makstavatelt tasudelt.
7) kohaliku omavalitsuse volikogu liikme puhul.
(11) Tulumaksuseaduse § 14 lõike 10 alusel tulumaksuga mittemaksustatavalt tulult arvutatakse sotsiaalmaks välisriigi tulumaksuga maksustamist reguleerivate õigusaktide alusel arvutatud ettevõtlustulemilt, arvestades tulumaksuseaduse § 14 lõigetes 53-55 sätestatut.
1) tulumaksuseaduse § 13 lõike 3 punktides 1-23, 6 ja 14 ning § 31 lõike 1 punktides 7 ja 8 nimetatud väljamakseid;
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1-3 nimetatud juhtudel makstakse sotsiaalmaksu proportsionaalselt maksustamisperioodil:
1) arvestama käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktides 1-4, 6, 8 ja 9 sätestatud sotsiaalmaksuga maksustatavatelt summadelt sotsiaalmaksu iga kindlustatava kohta ja maksma §-s 7 toodud määras sotsiaalmaksu, arvestades käesoleva lõike punktis 2 sätestatut;
(61) Maksuteadet ei väljastata elektrooniliselt esitatud deklaratsiooni puhul. Maksuhaldur avaldab maksuarvestuse Maksu- ja Tolliameti e-teenuse keskkonnas "e-maksuamet/e-toll" ning teavitab kohustuste tekkimise tähtpäevast ja võimalusest tutvuda maksuarvestusega keskkonnas "e-maksuamet/e-toll".
(3) Kui käesolevas seaduses nimetatud kindlustatav on kogumispensionide seaduse kohaselt kohustatud tasuma kohustusliku kogumispensioni makset, kantakse käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktides 1-4, 6, 8 ja 9 ning § 6 lõike 1 punktis 2 nimetatud tasudelt arvestatud sotsiaalmaks üle käesoleva paragrahvi lõike 4 kohaselt.
(6) 2009. aasta 1. juunist kuni 2010. aasta 31. detsembrini käesoleva seaduse § 2 lõike 1 punktides 1-4, 6, 8 ja 9 ning § 6 lõike 1 punktis 2 nimetatud tasudelt (edaspidi käesolevas paragrahvis tasu) tasutud sotsiaalmaksu § 10 lõike 4 teises lauses sätestatud riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantava osa määr on 20 protsenti ja pensioniregistri pidaja pangakontole sotsiaalmaksu osa ei kanta.
(10) Kui käesolevas seaduses nimetatud kindlustatav on aastatel 1942-1954 sündinud isik, kes kogumispensionide seaduse § 671 lõike 4 kohaselt esitas avalduse maksete tegemiseks, ei rakendata 2010. ja 2011. aastal makstud tasult ja ettevõtlusest saadud tulult tasutud sotsiaalmaksu suhtes käesoleva paragrahvi lõigetes 6-9 sätestatut.
(11) Kui 1955. aastal ja hiljem sündinud käesolevas seaduses nimetatud kindlustatav on esitanud kogumispensionide seaduse § 671 lõikes 4 sätestatud avalduse maksete tegemiseks, on aastatel 2014-2017 makstud tasult ja ettevõtlusest saadud tulult tasutud sotsiaalmaksu käesoleva seaduse § 10 lõike 4 teises lauses ja lõike 41 kolmandas lauses sätestatud riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantava osa määr 14 protsenti ja pensioniregistri pidaja pangakontole kantava osa määr 6 protsenti.
§ 14. - § 16. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/41/EL füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 86/613/EMÜ (ELT L 180, 15.07.2010, lk 1-6).


UDALOI, Pjotr, Andrijan, 1886 Vologda kub. Nikolskaja, arr. 23.03.41 Tallinn, Bekkeri, kirovi oblastikohus 17.09.41 §58-13, 58-10 lg.1; surmaotsus; kinnip-k. Kirovi obl., otsus täide viidud 21.12.41. Judenitši armee. [2315, 1418M]
Ventsel, Matilde, Jakob, abikaasa, 16.10.1893; Kirovi obl. Malmõži raj. Savali, vab. asum. 08.05.56. [1418M]
UDAM, Nikolai, Jakob ka Uudam, 27.02.03 Virumaa Kunda-Malla v. Kutsala k., talunik, arr. Kutsala k. Laiapõllu t.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. eeluurimisel 22.12.41. Kaitseliit. [542E, 442M]
Udam, Renate, Gustav, abikaasa, ka Uudam 25.02.15 Kunda-Malla v.; Tomski obl. Vasjugani raj. Vesjoloje, surn. asum. 29.12.42. [442M]
Udam, Vilgo, Nikolai, poeg, ka Uudam 16.07.39 Kunda-Malla v.; Vesjoloje, surn. asum. 03.08.41. [442M]
Udam, Eha, Nikolai, tütar, ka Uudam 1940 Kunda-Malla v.; mitte küüditatud. Rohkem andmeid pole. [442M; PV]
UDE, Linda, Juhan, 01.05.1895 Tartumaa Vaimastvere v., lasteaednik, arr. Tartu, Hermanni 11-3, erin. 28.02.42 §58-4, 58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 13.04.42. Naikodukaitse. Valgetäht. Isamaaliit. [7672E]
UDRAS, Rudolf, Julie, 28.02.1898 Võrumaa Vastseliina v., äriomanik, arr. Lasva v., erin. 12.03.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 21.04.42. Kaitseliit. [5828E, 754R]
Udras, Anna, Mihhail, abikaasa, 10.01.1894 Pihkva; Tomski obl. Kolpaševo, 1946 tuli koos lastega Eestisse. Arr. 14.12.49, erin. 10.03.50, §16-82. Saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 20.08.58. [754R]
Udras, Jakob, Rudolf, poeg, 17.11.23 Lasva v.; Kolpaševo, 1946 tuli Eestisse. Arr. 14.12.49, erin. 10.03.50, §16-82. Saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 20.08.58. [754R]
Udras, Ludmilla, Rudolf, tütar, 27.05.28 Pihkva; Kolpaševo, 1946 tuli Eestisse. Arr. 14.12.49, erin. 10.03.50, §16-82. Saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 1956. [754R]
UESSON, Anton, Jaan, 12.01.1879 Läänemaa Velise v. Õeküla, kõrgh., kõrgem riigiametnik, arr. Tallinn, Luise 14-3, erin. 28.02.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sosva, otsus täide viidud 13.04.42. Isamaaliit. Riigikogu liige. [8350E, 867M]
Uesson, Julie, Jaak, abikaasa, 06.08.1887; Kirovi obl. Malmõž, vab. asum. 08.05.56. [867M]
UIBO, Feliks, Kusta, 22.06.06 Valgamaa Sangaste v., eluk. sama, ajakirjanik, arr., erin. 24.06.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 25.08.42. Isamaaliit. Nõukogudevastaselt häälestatud. [8077E]
Uibo, Eha, Karl, abikaasa, 16.12.12; Tomski obl. Krivošeino raj. Krasnõi Jar, surn. asum. 1949. Toimikut pole.
UIBOMÄE, Stepan, Vassili, 19.11.23, tööline, arr. Petserimaa Saatse v.; Sverdlovski obl. Sevurallag. Rohkem andmeid pole.
UIBOPUU, Ella, Kustav 25.08.17, eluk. Kärdla, mitte küüditatud. 1944 läks Rootsi.
Uibopuu, Mati, Alfred, poeg, mitte küüditatud. 1944 läks Rootsi.
UIBOPUU, Ilmar, Karl-Oskar 21.07.07, eluk. Valga, meister, tehnik, asum. Tomski obl. Baktšari raj. Bogatõrjovka; Prokopjevsk, surn. 1944. Mobiliseeriti sõjaliselt tähtsatele töödele. Toimikut pole.
Uibopuu, Klaudia, Matu, abikaasa, 15.05.19; Bogatõrjovka k., surn. asum. 1943.
Uibopuu, Rein, Ilmar, poeg, 21.11.39, surn. teel 27.07.41.
Uibopuu, Peeter, Ilmar, poeg, 1942 Tomski obl. Baktšari raj., eluk. sama, surn. asum. 1946. Sündis Siberis.
Uibopuu, Maret, Ilmar, tütar, 1943 Baktšari raj., eluk. sama, surn. asum. 1946. Sündis Siberis.
UIBOPUU, Karl-Oskar, Peeter, 18.03.1873 Valgamaa Tõlliste v., likööritehase direktor, arr. Valga, Umbtänav 4, erin. 12.03.42 §58-4; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Bogoslovlag, otsus täide viidud 09.06.42. Kaitseliit. Valgetäht. Nõukogudevastaselt häälestatud. Välisriigi konsul. [8332E]
Uibopuu, Pauline-Lovise, Samuel, abikaasa, 14.10.1876; Tomski obl. Baktšari raj. Boga-tõrjovka, surn. asum. 08.41. Toimikut pole.
UKLEIKA, Gustav, Madis 24.12.1867, eluk. Narva-Jõesuu, asum. Tomski obl. Vasjugani raj. Medveži Tšvor, surn. asum. 22.03.42. Toimikut pole. [PV]
UMBER, Vassili 1897, eluk. Saaremaa Pöide v., küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Sofia, abikaasa, 1899, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Serafima, Vassili, tütar, 1922, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Sergei, Vassili, poeg, 1926, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Julia, Vassili, tütar, 1928, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Ksenia, Vassili, tütar, 1931, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
Umber, Valve, Vassili, tütar, 1940, küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41.
UMBOJA, Martin, Feodor, 10.11.1877 Saaremaa Pöide v. Levala k., politseinik, arr. Kuressaare, Proletari 9, Kirovi oblastikohus 23.08.41 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Kirov, otsus täide viidud 14.12.41. Kaitseliit. [10818E, 12346]
Umboja, Kristiina, Kirill, abikaasa, 18.12.1881; Kirovi obl. Nagorski raj. Sinegorje, surn. asum. 06.01.42. [12346, F8]
Umboja, Olga, Martin, tütar, 29.12.07 Kures-saare; Sinegorje, arr. asum., Kirovi oblastikohus 12.10.45, §58-10 lg.2, 58-11, 7+5a. [12346, F8]
UNDRITS, Karl, Hendrik, 14.06.1872, talupidaja, arr. Valgamaa Kuigatsi v.; Sverdlovski obl. Sevurallag. Toimikut pole.
Undrits, Juuli, ema, 1853; Tomski obl. Tšainski raj. Andrejevka, surn. asum. 07.41. Toimikut pole.
UNDRUS, Anna, Kondrat in. ka Konrad, 05.09.1894 Valga mk., arr. 15.06.41 Tallinn, Sügise 11-8, erin. 17.06.42 §35, 3a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, kinnip.-k. uuesti süüdi mõistetud, vab. laagrist 08.03.47. [10708E]
UNGERSON, Arnold, Jaan, 12.09.08 Tallinn, äriomanik, arr. Tallinn-Nõmme, Vasara, Tähe 5a, erin. 15.04.42 §58-10; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 14.06.42. Nõukogudevastane agitatsioon. Rahvusliku Keskerakonna liige. [7373E, 1685M]
Ungerson, Hilda-Elfriede, Tõnis, abikaasa, 21.08.07; Lebjažje raj.; Kirovi obl. Malmõži raj. Neljanda, vab. asum. 03.07.57. [1685M]
Ungerson, Maia, Arnold, tütar, 22.02.38 Tallinn; Lebjažje raj., surn. asum. 1943. [1685M]
Ungerson, Aarne, Arnold, poeg, 23.02.40 Tallinn; Lebjažje raj., vab. asum. 1947. [1685M]
UNGRU, August, Peeter, 13.09.03 Võrumaa Krabi v., politseinik, arr. Pärnumaa Abja v., erin. 14.11.42 §58-13, 10a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. kinnip-k. 12.01.45. Kaitseliit. [6080E, 881R]
Ungru, Liidia, Jaak, abikaasa, 11.10.14; Tomski obl. Tšainski raj. Toinka, vab. asum. 25.12.57. [881R]
Ungru, Elve, August, tütar, 1937; Toinka, vab. asum. 25.12.57. [881R]
UNIVER, Anton, Ivar, 05.04.1888 Pärnumaa Abja v., algh., talunik, arr. Harjumaa Rapla v., erin. 12.03.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 28.04.42. Kaitseliit. Valgetäht. [6331E, 28M]
Univer, Marta, Karl, abikaasa, 24.10.1897; Kirovi obl. Verhošižemje raj., vab. asum. 18.03.58. [28M]
Univer, Saima, Anton, tütar, 11.06.23; Verhoši-žemje raj., vab. asum. 18.03.58. [28M]
UNIVER, Heino-Vilhelm, Mark 10.09.07 Tallinn, eluk. Tallinn, Aia 5b-12, kaupluse- ja tehaseomanik, asum. Kirovi obl. Malmõži raj. Argõž, arr. asumisel 06.08.41, Kirovi oblastikohus 06.12.41, §58-10 lg.2, surmaotsus, surn. kinnip-k. 20.02.42. [119M]
Univer, Magda, Juhannes, abikaasa, 01.05.10; Argõž, vab. asum. 21.04.55. Tuli omavoliliselt Eestisse, elas illegaalselt.
UNT, Alfred-Hans, Karl ka Hunt 1899 Tartumaa Tõlliste v., eluk. Pärnumaa Abja v., suurmaaomanik, mitte küüditatud. Kaitseliit. Omakaitse. Langes metsavennana haarangul 08.12.51. [1266M]
Unt, Otilie-Eva, Mihhail, abikaasa, ka Hunt, in. ka Mihkel 13.03.13; Tomski obl. Tšainski raj. Frantsevka, vab. asum. 05.12.57.
Unt, Valve, Alfred-Hans, tütar, ka Hunt, 1936; Frantsevka, vab. asum. 1947.
Unt, Ilmar, Alfred-Hans, poeg, ka Hunt, 1937; Frantsevka, vab. asum. 1947.
UNT, Karl, Kadri, 1901 Tartu, politseikonstaabel, arr. Tallinn, Lastekodu 7-6, erin. 14.03.42 §58-13, 10a.; Novosibirski obl. Mihhailovka raj.; Sverdlovski obl. Sevurallag, vab. laagrist 21.11.50, vab. asum. 29.10.58. Kaitseliit. [4123E, 711R]
Unt, Alide, Jakob, abikaasa, 03.06.04 Tallinn; Novosibirski obl. Mihhailovka raj.; Kirovi obl. Kotelnitši raj. Borovka, vab. asum. 19.05.58. [711R]
Unt, Ramon, Karl, poeg, 30.03.31 Tallinn; Novosibirski obl. Mihhailovka raj., 1947 tuli Ees-tisse. 1952 ajateenistuses Nõukogude armees. 02.03.53 demobiliseeriti ja saadeti asumisele, vab. asum. 21.05.58. [711R]
UNT, Mart, Madis, 1893 Tartumaa Avinurme v., arr. Pärnumaa Vändra v., kirovi oblastikohus 06.12.41 §58-4, 58-13; surmaotsus; kinnip-k. Kirov, surn. kinnip-k. 20.02.42. Kaitseliit. [11413E, 2151M]
Unt, Linda, Hendrik, abikaasa, 26.07.1893 Tallinn; Tomski obl. Tšainski raj. Maiga, surn. asum. 1942. Naiskodukaitse. [2151M]
Unt, Laine, Mart, tütar, 1920, eluk. Tallinn, mitte küüditatud. [2151M]
Unt, Enno, Mart, poeg, 1922, mitte küüditatud. [2151M]
Unt, Kalle, Mart, poeg, 12.06.30; Maiga, oli lastekodus, vab. asum. 06.12.47. Tuli Eestisse. [2151M]
UNT, Richard, Jaan, 1877 Tartu, kaupmees, majaomanik, arr. 06.02.41 Narva, Posti 71-2, erin. 16.12.41 §17-58-2, 10a.; Kirov, surn. kinnip-k. 04.10.41. Avaldatud uuesti. [6979E, 375M]
Unt, Anette, Juhan, abikaasa, 16.03.1878, maja-omanik; Tomski obl. Vasjugani raj. Medveži Tšvor; Krasnojarski krai, tuli omavoliliselt Eestis-se. Saadeti asumisele tagasi, surn. asum. 20.10.48. [375M]
URB, Voldemar-Johannes, Otto, 1922 Tallinn, arr. 15.06.41 Tallinn, Veerenni 24-3, erin. 13.06.42 §35, 3a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, vab. laagrist. [10491E]
URBANIK, Reinhold, Ado, 30.05.04 Võrumaa Rõuge v., eluk. sama, talunik, arr., erin. 04.03.42 §58-4, 10a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. kinnip-k. 04.04.44. Kaitseliit. Isamaaliit. [7050E, 203M]
Urbanik, Lydia, Jakob, abikaasa, 26.11.13; Tomski obl. Kargassoki raj. Nedostupnõi, surn. asum. 07.09.44. [203M; PV]
Urbanik, Linda, Reinhold, tütar, 30.06.34; Nedostupnõi. Oli lastekodus. [203M]
Urbanik, Anna, Reinhold, tütar, 06.01.37; Nedostupnõi. Oli lastekodus. [203M; PV]
Urbanik, Ado, Reinhold, poeg, en. ka Aadu-Andu 03.11.38; Nedostupnõi, surn. asum. 26.08.41. [203M; PV]
Urbanik, Evi, Reinhold, tütar, Nedostupnõi, sünd. asum. 08.41, surn. asum. 08.41. Elas paar päeva. PV]
URING, Meeri, Jaan 1906 perek. Rubanovits E.
URLA, Jaan, Hans, 23.01.1885 Tartu mk., keskh., majade omanik, arr. Tallinn, Pärnu mnt. 6-5, Luise 5-8, erin. 08.07.42 §35, 5a.; Sverdlovski obl. Vosturallag; Kirovi obl. Uržum; Belaja Holunitsa, vab. laagrist 06.05.43, 16.12.46 tuli omavoliliselt Eestisse. 06.04.51 saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 17.11.56. Vabadussõda. Vaps. [8415E, 197M]
Urla, Anna, Heinrich, abikaasa, 27.11.1891, eluk. Tallinn, Pärnu mnt. 6-5; Uržum, surn. asum. 18.09.45. [197M]
Urla-Tamberg, Edvard, Jaan, poeg, 12.10.23, eluk. Tallinn, Lai 9-14; Uržum; Belaja Holunitsa, 1947 tuli omavoliliselt Eestisse. 09.02.50 jaotus-vangla kaudu saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 17.11.56. [197M]
URLA-TAMBERG, Edvard, Jaan 1923 perek. Urla J.
URM, Eugen-Valter, Johan, 14.03.1899 Tartu, kõrgh., apteeker, apteegi ja majaomanik, arr. Tallinn, Tartu mnt. 49-11, erin. 01.07.42 §35, 5a.; Krasnojarski krai Atšinsk; Novosibirsk, surn. 1943. [8503E]
URMASTE, Mihhail, Vassili venelane, 1896 Orlovi kub, saeveski tööline, arr. Pärnu, Riia mnt. 57, erin. 21.03.42 §58-10, 58-11, 10a.; Novosibirski obl.; Sverdlovski obl. Sosva; Tomski obl. Tšainski raj., vab. laagrist 15.06.51, vab. asum. 30.12.57. Valgekaartlane. Nõukogudevastane agitatsioon. [6156E, 890R]
Urmaste, Ida-Vilhelmine, Jaan, abikaasa, 1900 Pärnu; Tšainski raj. Romantsovka, vab. asum. 30.12.57. [890R]
Urmaste, Feliks, Mihhail, poeg, 24.05.25 Pärnu; Romantsovka, vab. asum. 30.12.57. [890R]
Urmaste, Mihhail-Bruno, Mihhail, poeg, 15.06.27; Romantsovka, vab. asum. 30.12.57. [890R]
UROV, Elmar, Jüri, 20.02.06, riigitegelane, arr. Tallinn, erin. 01.07.42 §58-1a, 58-4, 10a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. kinnip-k. 07.02.43. Kaitseliit. Püüdis sõita Saksamaale. [6415E, 1884M]
Urov, Luule, Hans, abikaasa, 06.06.12; Kirovi obl. Kotelnitši raj. Borovka, vab. asum. 08.06.56. [1884M]
Urov, Kaarli, Elmar, poeg, 29.05.37 Tallinn; Borovka, vab. asum. 08.06.56. [1884M]
Urov, Anne, Elmar, tütar, 08.03.39 Tallinn; Borovka, surn. asum. 02.11.41. [1884M]
Vinnal, Helene, Johannes, abikaasa ema, 10.08.1885; Borovka, surn. asum. 10.55. [1884M]
URVAN, August, Hans, 15.03.1895 Läänemaa Velise v., keskh., vedurijuht, arr. Tallinn-Nõmme, Ratta 3-1, erin. 28.02.42 §58-4; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sosva, otsus täide viidud 13.04.42. Vabadussõda. Vaps. [3810E, 776R]
Urvan, Marie-Alide, Ado, abikaasa, 04.04.1895 Harjumaa Rapla v., algh., koduperenaine; Novo-sibirski obl. Ust-Tarka raj.; Kirovi obl. Lebjažje raj. Okunevo, vab. asum. 08.01.58. [776R]
Urvan, Roland, August, poeg, 01.01.22 Rapla v., keskh., müüja kapluses, arr. asum. 12.44, §58-10, 10a., surn. kinnip-k. 1944. Osal. vandenõus asumisel. [776R]
Urvan, Laine-Marianne, August, tütar, 10.01.24 Tallinn. Õpilane, arr. asumisel, Kirovi oblastikohus 30.11.45, §58-10 lg.2, 58-11, 5a., vab. laagrist 20.09.50, saadeti asumisele Novosibirski obl. Ust-Tarka raj.; 2.arr. asumisel, Ust-Tarka rk. 24.11.52, NLÜNP 04.06.47, 10a., vab. laagrist 02.06.54. Pärast vabanemist saadeti tagasi asumisele Ust-Tarka raj., vab. asum. 08.01.58. [776R]
URVET, Anette, Joosep 1885 perek. Berger A.
URVISTE, Artur, Juhan, 08.07.1899 Harju mk., dresiinijuht raudteel, arr. Valga, rdtj. maja 26, erin. 04.03.42 §58-13, 10a.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. kinnip-k. 23.03.42. Kaitseliit. Vaps. Polpolitsei agent. [4281E, 853R]
Urviste, Alide, Aleksander, abikaasa, 28.11. 1898 Võru mk.; Tomski obl. Baktšari raj. Boga-tõrjovka, vab. asum. 09.04.56. [853R]
Urviste, Vaike, Artur, kasutütar, 02.01.29 Valga; Bogatõrjovka, vab. asum. 04.03.56. [853R]
USTAL, Mai, Mihhail 30.12.1870, eluk. Tallinn-Nõmme, asum. Slobodskoi raj.; Kirovi obl. Molotovski raj., surn. asum. 11.10.44. [1165M]
USTAV, August, Gustav, 07.11.1895 Tartu mk., keskh., arveametnik, politseikonstaabel, arr. Väike-Maarja, erin. 12.03.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 08.04.42. Kaitseliit. Isamaaliit. [1240E, 769R]
Ustav, Jenny-Kaiette, Jakob, abikaasa, 26.03.07 Virumaa Salla v.; Tomski obl. Tšainski raj. Kolominskije Grivõ, vab. asum. 12.02.57. Inv. [769R]
Ustav, Eha, August, tütar, 26.03.37; Kolomins-kije Grivõ, vab. asum. 12.02.57. [769R]
USTINOVITŠ, eluk. Tallinn, asum. Kirovi obl. Kõrt-šanõ; Arhangelsk, vab. asum, ei naasn. Eestisse.
USTINOVITŠ, Aleksander, Afanassi venelane, 18.12. 1896 Peterburi kub, kaupmees, šokolaaditööstuse omanik, arr. Tallinn-Nõmme, Põllu 66, ka Põllumehe, erin. 17.06.42 §35, 5a.; Sverdlovski obl. Vosturallag, 2. arr. 1950, asum. Kirovi obl. Slobodskoi l., vab. laagrist 26.12.45, vab. asum. 20.11.56. Valgekaartlane. [5373E, 1791M]
Ustinovitš, Anastassia, Aleksander, abikaasa, venelane, 24.03.03 Peterburi kub, eluk. Tallinn-Nõmme, Põllu 66; Kirovi obl. Kõrtšanõ raj., 1946 lubati Eestisse. 06.50 saadeti Kirovi obl. Slobodskoi linna, vab. asum. 20.11.56. [1791M]
Ustinovitš, Tatjana, Aleksander, tütar, vene-lane, 12.01.34 Tallinn, eluk. Tallinn-Nõmme, Põllu 66; Kõrtšanõ raj., 1946 lubati Eestisse. 06.50 saadeti Kirovi obl. Slobodskoi linna, vab. asum. 02.11.56. [1791M]
UŽVANSKI, Vulf, Eljas ka Usvanski, Usvansky, en. ka Willy juut, 1906, äriomanik, arr. Tartu, Magasini 10-2, erin. 17.06.42 §35, 5a.; Sverdlovski obl. Sosva, vab. 1946. [4902E]
Užvanski, Tamara, abikaasa, 1914, eluk. Tartu; Tomski obl. Kargassoki raj. Jurta-Jerjomino. Toimikut pole.
Užvanski, Eljohu, Vulf, poeg, 1938, eluk. Tartu; Jurta-Jerjomino.
Užvanski, Joosep, Vulf, poeg, 1940, eluk. Tartu; Jurta-Jerjomino.
UTOV, Mihkel, Ado en. ka Adu, 07.02.1879 Läänemaa Sinalepa v., 4 kl., merekool, laevakapten, laevaomanik, arr. Tallinn, Laulupeo 11-34/18; Kirovi obl. Vjatlag, surn. eeluurimisel 15.07.42. [1988E, 1268M]
Utov, Liisa, Mihkel, abikaasa, 22.07.1886 Saaremaa Laimjala v., eluk. Haapsalu; Oritši raj.; Slobodskoi raj., 1946 põgenes Eestisse. Arr., erin. 12.08.49, §82 lg.2. Saadeti uuesti asumisele, surn. asum. 24.05.55. [1268M]
Utov, Evald, Mihkel, poeg, 30.10.19 Laimjala v., eluk. Tallinn; Oritši raj., arr. asum., trib. 24.04.44, §19-58-1, 15+5, Komi ANSV, surn. kinnip-k. 28.04.47. [1268M]
Utov, Hilda-Irene, Mihkel, tütar, 30.10.21 Laimjala v., eluk. Haapsalu; Oritši raj., vab. asum. 10.05.56. [1268M]
Utov, Heino, Mihkel, poeg, 16.11.30 Haapsalu, eluk. sama. Õpilane.; Oritši raj., 1946 tuli Eestisse. 1951 saadeti asumisele tagasi, vab. asum. 11.02.57. [1268M]
UTSAL, Mai, Mihkel 1870 perek. Nekrassov A.
UTSO, Karl, Hans, 19.03.05 Viljandimaa Tarvastu v., politseiametnik, arr. Mustvee, Posti 33, erin. 04.03.42 §58-13, 58-6; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 11.05.42. Kaitseliit. Osales vandenõus kinnipidamiskohas. [4557E]
Utso, Marie, Ado, abikaasa, 20.09.09; Tomski obl. Tšainski raj. Makarjevka, surn. asum. 06.44. Toimikut pole.
Utso, Jüri, Karl, poeg, 30.05.36; Makarjevka, surn. asum. 04.04.45. Toimikut pole.
UUEHENDRIK, Linda-Elfriede, Viktor ka Hakkaja, 08.03.1895 Viljandimaa Parika, keskh., seebivabriku ja maja kaasomanik, arr. Tartu, Tähe 27, erin. 13.06.42 §35, 3a.; Sverdlovski obl. Sosva; Omski obl., vab. laagrist 10.04.43. Eestisse 1946 [7814E]
Hakkaja, Maret, Märt, tütar, 22.05.21 Tartu, Aleksandri 46, keskh, arr. Tallinn, erin. 13.06.42 §35, 3a.; Sosva, arreteeriti koos emaga, vab. laagrist 10.04.43. 1946 tuli Eestisse. [7559E, 7814E]
UUEMAA, August, Juhan, 25.05.1897 Valgamaa Hummuli v., eluk. sama, talupidaja, suurmaaomanik, arr., erin. 21.03.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 04.05.42. Isamaaliit. [8751E, 2100M]
Uuemaa, Juulie, Peeter, abikaasa, 19.11.1897; Tomski obl. Krivošeino raj. Novonikolajevka, surn. asum. 1942. [2100M]
Uuemaa, Ottilie-Floreida, August, tütar, 09.06.24; Novonikolajevka, vab. asum. 21.02.56. [2100M]
Uuemaa, Herbert, August, poeg, 1927; Novonikolajevka. Rohkem andmeid pole. [2100M]
Uuemaa, Heldur-Fernend, August, poeg, 11.12.28; Novonikolajevka, vab. asum. 26.05.58. [2100M]
Uuemaa, Endel-Erich, August, poeg, 26.04.32; Novonikolajevka, vab. asum. 26.05.58. [2100M]
UUEMÕIS, Heinrich-Eduard, Karl 29.11.1897, eluk. Tallinn, Koidu 56a-12, majade omanik, asum. Kirovi obl. Šurma raj., vab. asum. 25.02.45. Arr. 16.02.50, erin. 20.01.51, §58-10, 8a., vab. laagrist. 20.09.54, vab. asum. 1956. Nõukogudevastane agitatsioon. [1814M]
Uuemõis, Salme-Helene, Gustav, abikaasa, 15.01.06; Šurma raj., vab.
Uuemõis, Haljand, Heinrich, poeg, 13.10.28, mitte küüditatud.
Uuemõis, Rein, Heinrich, poeg, 23.11.31, mitte küüditatud.
Proso, Gustav, Jüri, abikaasa isa, 1876, mitte küüditatud.
Proso, Helene, abikaasa ema, 1883, mitte küüditatud.
UUK, Rudolf, Jaan, 17.04.1892 Narva. EV ohvitser, arr. 28.07.40 Narva, Jaani 12, Leningradi sõjaväeringkonna trib. 11.12.40 §58-4, 58-6 lg.1; surmaotsus; kinnip-k. Leningrad, otsus täide viidud 16.01.41. Avaldatud uuesti. [14707E, 25M]
Uuk, Berta, Jakob, abikaasa, 18.09.1895 Peterburi, koduperenaine; Tomski obl. Vasjugani raj. Dalni Jar, surn. asum. 08.06.43, ka 23.04.42. [25M]
Uuk, Kalju, Rudolf, poeg, 09.02.20 Narva, eluk. Tallinn, Lembitu 10-3, üliõpilane; Dalni Jar, arr. asum. 1942, surn. 23.04.42. [25M]
Uuk, Asta, Rudolf, tütar, 19.06.24 Narva. Õpilane.; Dalni Jar, vab. asum. 07.02.56. [25M]
UUSI, Georg, Mihkel, 11.10.1898 Pärnumaa Audru v., kindla elukutseta, arr. 15.06.41 Tallinn, Kreuksi 24-18, erin. 01.07.42 §35, 3a.; Sverdlovski obl. Sosva, surn. kinnip-k. 13.12.42. [11141E]
UUSNA, Mihhail, Kustav en. ka Mihkel, 10.01.1886, arr. 01.07.41 Saaremaa Leisi v., erin. 25.03.42 §58-13, 3a.; Irkutsk; Kemerovo obl. Siblag, surn. kinnip-k. 31.10.44. [7640E]
UUSNEEM, Ernst-Edgar, Rudolf, 30.04.11 Hiiumaa Kõrgessaare v. Kõpu k., telliskivitehase tööline, arr. 22.07.41 Kidaste k. §58-4, 58-10 lg.2; Irkutsk, surn. eeluurimisel 06.07.42. Isamaaliit. [2216E]
UUSSAAR, Vaino, Irodion, 08.05.08 Saaremaa Pärsama v. Aruste k., eluk. sama, arr. 01.07.41, erin. 11.04.42 §58-4, 58-10, 10a.; Irkutski obl., surn. kinnip-k. 28.10.42. Sünd. ka 1907. [1217E]
UUSTAL, Taavi, Siimo en. ka David, in. ka Simmo, 29.10.1880 Saaremaa Mustjala v., keskh., talunik, arr. Mustjala v. Alevi k.; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. kinnip-k. 16.01.42. Vabadussõda. Kaitseliit. [464E]
Uustal, Mare, Jüri 1875, eluk. Mustjala v., küüdit. 01.07.41; Harku vangla, vab. 08.41. Toimikut pole.
UUSTALU, Daniel, Jüri en. ka Tanel, 12.03.1896 Virumaa Mäetaguse v., metsandustöötaja, arr. 13.06.41 Vaivara v. Auvere, erin. 27.06.42 §58-13; surmaotsus; kinnip-k. Sverdlovski obl. Sevurallag, otsus täide viidud 19.08.42. Vabadussõda. Kaitseliit. Vaps. [11095E]
Uustalu, Ilse, Hans, abikaasa, 15.06.08, eluk. Vaivara v.; Tomski obl. Vasjugani raj. Šmakovka, surn. asum. 15.11.44. Toimikut pole.
UUSTALU, Jaak, Joosep, 27.06.1895 Virumaa Mäetaguse v., vallasekretär, arr. Vao v. Väike-Maarja a-k §58-13; Sverdlovski obl. Sevurallag, surn. eeluurimisel 02.06.42. Kaitseliit. Valgetäht. Isamaaliit. [6446E, 932R]
Uustalu, Anne, Madis, abikaasa, 25.05.05 Poltaava kub; Kemerovo obl. Prokopjevsk; Tomski obl. Tšainski raj. Sbornõi, vab. asum. 21.12.55. [932R]
Uustalu, Ruth, Jaak, tütar, 18.12.27 Viru mk., vab. asum. 09.46. Haigestus malaariasse. [932R]
Uustalu, Anu, Jaak, tütar, 25.04.40 Viru mk., vab. asum. 10.47. [932R]
UUSTALU, Julius en. ka Joan, eluk. Läänemaa Lihula v., asum. Kirovi obl. Slobodskoi raj. Vahruši, surn. asum. 1941. Toimikut pole.
UUSTALU, Konstantin 1880, eluk. Saaremaa Pöide v., asum. Kirovi obl. Nagorski raj. Sinegorje, surn. asum. 1942. Toimikut pole.
Uustalu, Maria 1890; Sinegorje, surn. asum. 1942. Toimikut pole.
UUSVELL, Rudolf-Reinchold, Jüri ka Uusvel, 24.05.1889 Järvamaa Ambla v., talunik, kaupmees, pagaritööstuse omanik, arr. Kunda, Tisleri 11; Sverdlovski obl. Sosva, surn. eeluurimisel 29.11.41. Vaps. [364E, 1556M]
Uusvell, Juuli-Katarina, Mihkel, abikaasa, 25.11.1894; Tomski obl. Vasjugani raj. Vesjoloje; Krasnojarski krai, vab. asum. 27.11.56. Naiskodukaitse. [1556M]
Uusvell, Peeter, Rudolf-Reinchold, poeg, 1921, mitte küüditatud. Varjas ennast. [1556M]
UUSÕUE, August, Ferdinand ka Uustõus, 1899 Valgamaa Karula v., algh., vedurijuhi abi, mitte küüditatud, arr. 25.06.41 Valga, Pikk 21, erin. 12.09.42 §58-4, 58-10 lg.2, 58-13; surmaotsus; kinnip-k. Irkutsk, otsus täide viidud 13.10.42. Vabadussõda. Vaps. [7808E, 497M]
Uusõue, Helene, Villem, abikaasa, ka Uustõus 1899 Helme v., koduperenaine. Toimikus and-meid pole. [497M]
UUSÕUS, Eha, Nikolai en. ka Alma 1899, eluk. Valga. Toimikut pole. Rohkem andmeid pole.


Korteriühistu liikme suhe korteriühistuga on tehingulaadne suhe. Ainuüksi asjaolu, et kostja on väidetavalt rikkunud KOS-ist ja KÜS-ist tulenevaid kohustusi, ei muuda õigussuhet tervikuna seaduse alusel tekkinud õigussuhteks. Seetõttu ei ole kohaldatav seadusest tuleneva nõude aegumistähtaeg. Korteriomaniku nõude aegumisele kohaldub TsÜS § 146 lg 1 järgi kolmeaastane aegumistähtaeg. (p 17)
Seadusest ei tulene otseselt, millal võib võlausaldaja nõuda lepingu rikkumisest tuleneva kahju hüvitamist. Kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, peab võlgnik VÕS § 82 lg 3 järgi täitma kohustuse ning võlausaldaja võib VÕS § 82 lg 7 kolmanda lause järgi nõuda kohustuse täitmist selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist. Rikkumisest tulenev kahju hüvitamise nõue tekib pärast kohustuse rikkumise tõttu kahju tekkimist ning muutub sissenõutavaks kohustuse täitmiseks vajaliku mõistliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist. (p 18)
Kahju tekkimise aja määramisel tuleb lähtuda nn kahju ühtsuse printsiibist. Kahju hüvitamise nõue tekib ja muutub sissenõutavaks ning seega hakkab ka aeguma kogu tulevikus tekkiva kahju osas, kui juba tekkinud kahju hüvitamiseks saab esitada hagi kohtusse ja nõuda samas hagis ka tulevikus tekkiva kahju hüvitamist. Tulevikus tekkiv kahju saab eraldi aeguma hakata üksnes erandlikel juhtudel, kui ilmnevad ootamatud ja täiesti uued asjaolud, mille tekkimist tulevikus ei olnud kahju hüvitamise nõude sissenõutavaks muutumise ajal võimalik mõistlikult ette näha. (p 19)
Korteriühistu hoolsuskohustuse rikkumise tõttu läbijooksude esinemisest pidi korteriomanik mõistlikult ette nägema, et läbijooksude kõrvaldamata jätmisel võib nendest alguse saada seenkahjustus. (p 20)
3-2-1-49-17 Riigikohus 14.06.2017
VÕS § 222 lg 5
VÕS § 231 lg 4 p 2
VÕS § 155 lg 4 p 2
VÕS § 365 lg 1
Ostja tõendamiskoormis ei saa professionaalse automüüjaga vaieldes olla piiramatu olukorras, mis nõuab süvendatud tehnilisi teadmisi. Ka puudusest teatamisel peab vaid oma majandus- või kutsetegevuses müügilepingu sõlminud ostja lepingule mittevastavust sellest teatamisel VÕS § 220 lg 2 järgi piisavalt täpselt kirjeldama. Järelikult ei saa ostjat kohustada VÕS § 218 lg 2 järgi tõendama lisaks turbolaaduri normaalsest kiiremale kasutuskõlbmatuks muutumisele ka selle põhjust sõiduki üleandmise ajal. (p 25)
VÕS § 218 lg 3 kohaldamisalasse kuulub ka garantiiremondi käigus tehtud eksimused, eeldusel, et müüja on kohustatud puuduse kõrvaldama ka seadusjärgse vastutuse järgi. Seega vastutab müüja lepingueseme puuduse eest nii juhul, kui see oli olemas asja üleandmisel, kui ka siis, kui see põhjustati garantiiremondi käigus või kui puudus jäeti garantiiremondi käigus kõrvaldamata, ehkki seda oleks saanud ja pidanud tegema. (p 25)
Garantii andja garantiist tulenev kohustus lõpeb VÕS § 155 lg 2 p 2 järgi, kui möödub tähtaeg, milleks garantii on välja antud. Kui garantiitähtaeg on möödunud ja garantiitingimused ei näe garantiiremondi korral ette garantii pikenemist üldiselt ega ka garantii korras asendatud detailidele, ei saa kohaldada VÕS § 231 lg 2 p-i 2, kui müügilepingu esemeks ei ole sõiduki detail, vaid sõiduk, ja seda garantii korras ei asendatud. (p 18-19)
Müügilepingust tulenevad ostja kulutuste (VÕS § 222 lg 5) ja kahju hüvitamise (VÕS § 115 lg 1) nõuded aeguvad TsÜS § 146 lg 1 ja VÕS § 227 esimese lause järgi kolme aasta jooksul asja üleandmisest. VÕS § 227 kolmanda lause järgi asja parandamisel müüja poolt algab aegumistähtaeg kõrvaldatud puuduse suhtes uuesti parandamisest arvates. See kehtib ka juhul, kui puudus kõrvaldatakse garantii korras. (p 27)
Hagi aluse kindlaksmääramine eeldab mõnetist üldistust. Kui ostja tugineb nõuet esitades sellele, et müüdud sõiduk on puudusega ehk müüja rikkus müügilepingut, siis oleks ebamõistlik asuda seisukohale, et kuna ostja ei väitnud sõiduki rikke põhjendusena kohe õlitussüsteemi puudulikkust, peab ta sellele tuginedes esitama uue hagi. Turbolaaduri rikke põhjused võivad olla erinevad ja igale väidetavale üksikule rikke põhjusele ei saa anda menetlusõiguslikult hagi alusena määravat tähendust. Uue hagi esitamine ei oleks mõistlik ega ka kooskõlas TsMS §-ga 2, sest uue hagi raames hakkaks kohus lahendama sisuliselt sama asja. Lisaks tuleb kohtul kaaluda võimalust, et ostja on hagi alust apellatsioonimenetluses täiendanud (vt TsMS § 652 lg 3 p 2). (p 24)
3-2-1-149-16 Riigikohus 08.02.2017
VÕS § 338 lg 2
VÕS § 338 lg 1
VÕS § 341
VÕS § 286 lg 1
Kui asja menetlus jätkub ringkonnakohtus pärast kassatsioonimenetlust, ei saa menetlusosalised enam aegumise vastuväidet esitada (vt RKTKo nr 3-2-1-136-10, p 16). (p 20)
üürilepingu sätete kohaldamine
VÕS § 338 lg-s 1 sätestatud aegumistähtaeg kohaldub VÕS § 341 järgi ka rentniku nõuete kohta rendileandja vastu (vt RKTKo nr 3-2-1-179-13, p 20). (p 19)
VÕS § 286 lg-s 1 sätestatud üürniku nõude eeldused on järgmised: • üürnik on üürilepingu eseme suhtes teinud muudatusi või parendusi; • muudatused või parendused on tehtud üürileandja nõusolekul; • üürilepingu esemeks oleva asja väärtus on üürniku tehtud muudatuste või parenduste tagajärjel oluliselt suurenenud. Muu kui eluruumi üürilepingu puhul võivad üürnik ning üürileandja VÕS § 286 lg 1 kohaldamise välistada. (p 13)
VÕS § 286 lg-s 1 sätestatud nõude tõendamiskoormis jaguneb selliselt, et üürnik peab nõude maksmapanekul tõendama, millised parendused ja muudatused ta tegi, samuti seda, et konkreetsete parenduste või muudatuste tegemiseks oli üürnikul üürileandja vastavas vormis nõusolek ning et üürilepingu esemeks oleva asja väärtus on konkreetsete muudatuste või parenduste tõttu suurem. (p 14)
VÕS § 286 lg 1 kohase hüvitise suuruse määramisel tuleb lähtuda sellest, kas asja väärtus on üürilepingu lõppedes muudatuste või parenduste tõttu suurenenud. Üürnikul on õigus nõuda vaid nende kulutuste hüvitamist, mis tõstsid üürieseme väärtust (vt RKTKo nr 3-2-1-21-08, p 13). Asja väärtuse suurendamist tuleb hinnata lepingu lõppemise seisuga. Olukorras, kus üürniku tehtud muudatused või parendused asja väärtust ei suurenda või parenduste ja muudatuste väärtus on üürilepingu lõppemise hetkeks juba vähenenud nullini, ei saa üürniku nõuet VÕS § 286 lg 1 alusel rahuldada. Hüvitise nõudmise võimalikkuse ja selle suuruse hindamisel tuleb võtta aluseks see, kas ja kui palju on muudatused üürileandjale väärt. (p 15)
Asjaolu, et üürnik on kinnistule teinud parendusi, ei tähenda automaatselt kinnistu väärtuse suurenemist. Samuti ei saa kinnistu väärtuse suurenemist VÕS § 286 lg 1 mõttes eeldada, vaid see tuleb kindlaks teha. (p 16)
Avaldusena TsÜS § 160 lg 2 p 4 mõttes on käsitatav ka kriminaalasja kohtueelses menetluses KrMS § 38 lg 1 p 2 kohaselt uurimisasutuse või prokuratuuri kaudu esitatud tsiviilhagi (vt RKKKo nr 3-1-1-58-07, p 10; RKKKo nr 3-1-1-106-12, p 42; RKTKo nr 3-2-1-88-12, p 12). (p 14)
TsÜS § 160 lg 2 p 4 eesmärgiga poleks kooskõlas, kui tsiviilhagi esitamisel kriminaalmenetluses ei peatuks nõude aegumine ainuüksi seetõttu, et kriminaalmenetlus lõpetatakse enne süüdistusakti koostamist ja prokuratuuril KrMS § 226 lg 7 teises lauses sätestatud tsiviilhagi edastamise kohustuse tekkimist või isegi enne seda, kui isikust, kelle vastu tsiviilhagi esitatakse, saab kriminaalasjas kahtlustatav või tsiviilkostja. Ühtlasi osutuks KrMS § 38 lg 1 p 2 kannatanu suhtes sõnamurdlikuks, kui kannatanu, kasutades seadusega tagatud õigust esitada oma tsiviilnõue kriminaalmenetluses, kaotaks temast mitteolenevatel asjaoludel (kriminaalmenetluse lõpetamine) aegumise tõttu selle nõude maksmapaneku võimaluse hilisemas tsiviilkohtumenetluses. (p 16)
Kriminaalmenetluse seadustiku (KrMS) § 38 lg 1 p 2 alusel on kannatanul õigus esitada uurimisasutuse või prokuratuuri kaudu kriminaalmenetluses tsiviilhagi. Selline võimalus muudab kuriteo negatiivsete tagajärgede kõrvaldamise või heastamise kannatanu jaoks lihtsamaks ning annab kannatanule ka mitmeid eeliseid, võrreldes sama nõude esitamisega tsiviilkohtumenetluse korras. (p 15)
Tsiviilhagi on võimalik esitada alates kriminaalmenetluse alustamisest või isegi enne seda, nt koos kuriteoteatega, kui pärast tsiviilhagi esitamist alustatakse selle aluseks olevas teos kriminaalmenetlust ja tsiviilhagi esitaja kaasatakse kannatanuna menetlusse (vt RKKKo nr 3-1-1-106-12, p 44). Seega on kriminaalmenetluses võimalik esitada tsiviilhagi ka sellise isiku vastu, kes ei ole tsiviilhagi esitamise hetkel veel menetlusosaline (vt ka RKKKo nr 3-1-1-13-14, p 15. (p 16)
Kui tsiviilhagi on esitatud sellises kriminaalmenetluses, mis lõpetatakse enne, kui tsiviilhagis näidatud nõude adressaadist on saanud menetlusosaline, eeldab nõude aegumise peatumine järgnevat: 1) tsiviilhagi esitaja vastab kriminaalmenetluse esemeks olnud kuriteokahtluse asjaolusid ja kvalifikatsiooni arvestades KrMS § 37 lg-s 1 sätestatud kannatanu materiaalsele määratlusele (vt ka RKKKm nr 3-1-1-84-14, p 38; RKKKm nr 3-1-1-41-15, p-d 31-40) ja 2) isik, kelle vastu tsiviilhagi on esitatud, oleks juhul, kui eeldada kriminaalmenetluse esemeks oleva kuriteokahtluse tõesust, käsitatav kuriteo toimepanijana või isikuna, kes vastab KrMS § 39 lg-s 1 sätestatud tsiviilkostja materiaalsele määratlusele. (p 18)
3-2-1-21-16 Riigikohus 03.05.2016
Läbirääkimised TsÜS § 167 lg 1 mõttes eeldavad küll poolte suhtlemist ja tahet läbirääkimisi pidada mh asjaolude üle, millest nõue võib tuleneda. Sealjuures ei ole siiski oluline konkreetse nõude esitamine ega sõnaselge avaldus läbirääkimiste alustamiseks. (p 14)
Tulenevalt VÕS §-st 227 ei ole müügieseme puuduste korral oluline, millal on ostjal kahju hüvitamise nõue tekkinud. Müüdud asja lepingutingimustele mittevastavuse tagajärjel tekkivate kahju hüvitamise nõuete aegumistähtaeg hakkab kõigi asja lepingutingimustele mittevastavusest tulenevate nõuete korral kulgema asja ostjale üleandmisest VÕS § 209 tähenduses, sõltumata kahjunõude sissenõutavaks muutumisest ja kahju tekkimisest. (p 13)
Maakohtu menetluse ajal kehtinud RLS § 57 lg 1 koostoimes lisa 1 viimase lausega tunnistas Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium põhiseadusega vastuolus olevaks ja kehtetuks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 639 116 euro 48 sendi tuleb hagiavalduselt tasuda riigilõivu 3% tsiviilasja hinnast, kuid mitte rohkem kui 95 867 eurot 47 senti (Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 20. juuni 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-10-12). Kuigi TsMSRS § 21 lg 1 reguleerib riigilõivu tagastamist avalduse alusel, siis tulenevalt menetlusökonoomia põhimõttest tuleb kohtul juba tasumata riigilõivu väljamõistmisel arvestada TsMSRS § 21 lg-s 1 sätestatut. Kõrgema riigilõivu väljamõistmisel oleks menetlusosalisel igal juhul õigus nõuda riigilõivumäärade vahe tagastamist. Sellises olukorras tuleb avalduse esitamise päeva asemel arvestada kohtulahendi tegemise päeval kehtivat riigilõivumäära. (p 17)
3-2-1-118-15 Riigikohus 17.02.2016
TsÜS § 154
Osamaksetena tasutavate liisingumaksete käendamisest tulenevad kohustused on korduvad kohustused TsÜS § 154 tähenduses. Korduvate kohustuste täitmise nõude aegumistähtaeg on kolm aastat. Iga üksiku kohustuse jaoks ja aegumistähtaeg hakkab kulgema selle kalendriaasta lõppemisest, mil kohustusele vastav nõue muutub sissenõutavaks. Nõuded käendaja vastu (VÕS § 145) hakkavad aeguma samal ajal kui samad nõuded võlgniku vastu (RKTKo nr 3-2-1-33-09, p 10). (p 13)
Nõude aegumise seisukohast tuleb eristada ühest lepingust tekkivaid erinevaid nõudeid, mh tuleb kestvuslepingute puhul eristada nõudeid, mis muutusid sissenõutavaks enne lepingu ülesütlemist, ja nõudeid, mis muutusid sissenõutavaks lepingu ülesütlemisega. Kui kestvuslepingu tasu makstakse osamaksetena, siis tuleb enne lepingu ülesütlemist sissenõutavaks muutunud nõuete aegumisele kohaldada TsÜS § 154 ja need nõuded hakkavad aeguma kalendriaasta lõppemisest, mil kohustusele vastav nõue muutus sissenõutavaks. Lepingu ülesütlemisega sissenõutavaks muutunud nõuete puhul tuleb aga juhinduda TsÜS § 147 lg-st 1, mille järgi algab nõude aegumine selle sissenõutavaks muutumisega (RKTKo nr 3-2-1-95-08, p 11; RKTKo nr 3-2-1-153-10, p 12; RKTKo nr 3-2-1-153-14, p 12). Selline käsitlus kohaldub ka liisinguandja nõuete aegumise arvestamisel, mille liisinguandja võib liisingulepingu ülesütlemisel esitada liisinguvõtja vastu. (p 11)
Liisingulepingu ülesütlemisel ei muutu kõik tasumata arved ja arvestatud intressid finantseerimiskuludeks ning tegemist ei ole ühe terviknõudega. Vastasel juhul tekiks olukord, kus enne lepingu ülesütlemist sissenõutavaks muutunud liisingumaksete nõue, mis on jäänud pika aja jooksul sisse nõudmata ja mis on lepingu ülesütlemise ajaks juba aegunud, hakkab lepingu ülesütlemisel uuesti aeguma. Niisugune olukord ei ole kooskõlas aegumise eesmärgiga, mille kohaselt ei pea võlgnik õigusrahu, õiguskindlust ja üldise majanduskäibe huvisid arvestades täitma nõudeid, mida ei ole pikema aja jooksul maksma pandud. (p 12)
Olukorras, kus liisinguandja ütleb liisingulepingu erakorraliselt üles, võib liisinguandjal liisinguvõtja vastu olla esiteks enne lepingu lõppemist sissenõutavaks muutunud liisingumaksete (sh intressi) tasumise nõue VÕS § 108 lg 1 alusel, teiseks lepingu ülesütlemisega seotud krediidikulude hüvitamise nõue (VÕS § 367 lg-d 1-3) ja kolmandaks lepingu ülesütlemisest tingitud lisakulu hüvitamise nõue (VÕS § 367 lg 4). (p 12)
Olukorras, kus liisinguandja ütleb liisingulepingu erakorraliselt üles, võib liisinguandjal liisinguvõtja vastu olla esiteks enne lepingu lõppemist sissenõutavaks muutunud liisingumaksete (sh intressi) tasumise nõue VÕS § 108 lg 1 alusel, teiseks lepingu ülesütlemisega seotud krediidikulude hüvitamise nõue (VÕS § 367 lg-d 1-3) ja kolmandaks lepingu ülesütlemisest tingitud lisakulu hüvitamise nõue (VÕS § 367 lg 4). Krediidikulude hüvitamise nõue ja lisakulude hüvitamise nõue on olemuselt liisinguvõtja kohustuse rikkumisel põhinevad kahju hüvitamise nõuded (RKTKo nr 3-2-1-40-14, p 26). Seega tuleb liisinguandja nõuete aegumise hindamisel eristada enne lepingu ülesütlemist sissenõutavaks muutunud maksetest tulenevaid nõudeid ja pärast ülesütlemist sissenõutavaks muutunud nõudeid ning sõltuvalt sellest, millise nõude isik esitab, arvutada vastavalt aegumist. (p 12)
3-2-1-170-15 Riigikohus 03.02.2016
Kohtul tuleb TsÜS § 146 lg 4 kohaldamise üle otsustades hinnata, kas isik on kasutanud lepingu alusel saadud raha mittesihipäraselt (s.o vastuolus sõlmitud lepingute eesmärgiga). Juhul kui isik on kasutanud saadud raha mittesihipäraselt, siis võib tema käitumine olla hinnatav tahtlikult heade kommete vastase käitumisena. Sellega oleks ühtlasi tõendatud, et isik soovis õigusvastast tagajärge. (p 12)
VÕS §-s 29 sätestatud tõlgendamisreeglitega tõlgendades tuleb kohtul otsustada, kas juhul, kus üks lepingupool on vaidlusaluse lepingu alusel väljamakstud summat osaliselt vääralt kasutanud, on teisel lepingupoolel õigus tagasi nõuda kogu lepingu alusel väljamakstud summa või üksnes summa, mida kasutati vääralt vastuolus lepingu eesmärgiga. Kui lepingupoolel on õigus tagasi nõuda kogu lepingu alusel väljamakstud summa, siis tuleb arvestada, et TsÜS § 146 lg-s 2 sätestatud aegumistähtaega saab kohaldada vaid nendele summadele, mida kasutati tahtlikult heade kommete vastaselt õigusvastase tagajärje sooviga. (p 13)
3-2-1-51-15 Riigikohus 02.12.2015
VÕS § 279 lg 3
VÕS § 581 lg 1
VÕS § 286 lg-tes 1 ja 2 märgitud nõuete aegumine on sätestatud VÕS § 338 lg-tes 1 ja 2. Asja parendamisest tulenevate nõuete aegumistähtaeg on kuus kuud alates üürilepingu lõppemisest. Seega saab üürnik ka VÕS § 286 lg 2 alusel nõuda hüvitist VÕS § 338 lg-te 1 ja 2 järgi kuue kuu jooksul alates üürilepingu lõppemisest (vt RKTKo nr 3-2-1-9-13 p 12, RKTKo nr 3-2-1-179-13 p 21). Erinevalt VÕS § 286 lg-test 1 ja 2, mille puhul eelnevat arvestades muutub üürniku nõue sissenõutavaks alles lepingu lõppemisest, saab VÕS § 279 lg 3 alusel üürnik nõuda kulutuste hüvitamist kohe pärast kulutuste tegemist ja kõnealuse nõude aegumistähtajale kohaldub TsÜS § 146 lg 1. (p 18)
Kui kohus on teises asjas leidnud, et pooltevahelise eluruumi üürilepingu ülesütlemine on tühine, ei saa kohus TsMS § 457 lg 1 järgi asuda teises asjas seisukohale, et pooled ei ole sõlminud üürilepingut. (p 15)
Kohtu õiguslik hinnang ei või tulla pooltele üllatuslikult, st kohus peab vähemalt suulises menetluses üldjuhul juhtima poolte tähelepanu õigussuhte võimalikule kvalifikatsioonile ja võimaldama neil avaldada selle kohta arvamust (vt TsMS § 348 lg 1, § 351, § 392 lg 1 p 3, § 400 lg 5, § 401 lg 1) (vt nt RKTKo nr 3-2-1-141-14, p 19). (p 15)
Seltsingulepingu sätete kohaldamise eelduseks on poolte ühise eesmärgi tuvastamine (vt RKTKo nr 3-2-1-69-12, p 15; RKTKo nr 3-2-1-116-06, p 11). (p 14)
Juhul, kui üürnik on teinud üüriesemele kulutusi, mida ei tule hüvitada VÕS § 279 lg 3 ega ka VÕS § 286 lg 1 järgi, siis on tal VÕS § 286 lg-st 2 tulenevalt õigus esitada üürileandja vastu kulutuste hüvitamise nõudeid käsundita asjaajamise sätete alusel (VÕS §-d 1018 ja 1023). VÕS § 286 lg 2 mõttes on käsundita asjaajamise sätteks ka VÕS § 1024 lg 4, milles sätestatud eelduste puhul saab kohaldada teise isiku esemele kulutuste tegemisest tulenevat alusetu rikastumise instituudi sätet – VÕS § 1042. (p 19)
VÕS § 286 kohaldub kulutustele, mis tehakse üürilepingu kehtivuse ajal pärast 1. juulit 2002. Enne 1. juulit 2002 ei kehtinud analoogilist sätet VÕS § 286 lg-ga 2, mis võimaldanuks üürnikul esitada üürileandja nõusolekuta tehtud kulutuste hüvitamiseks lepinguvälise kulutuste hüvitamise nõude. (p 16) VÕS § 286 lg 2 alusel ei ole hüvitatavad üürniku puuduste või takistuste kõrvaldamiseks tehtud vajalikud kulutused, mis tuleb hüvitada VÕS § 279 lg 3 järgi. (p 17) VÕS § 286 lg-tes 1 ja 2 märgitud nõuete aegumine on sätestatud VÕS § 338 lg-tes 1 ja 2. Asja parendamisest tulenevate nõuete aegumistähtaeg on kuus kuud alates üürilepingu lõppemisest. Seega saab üürnik ka VÕS § 286 lg 2 alusel nõuda hüvitist VÕS § 338 lg-te 1 ja 2 järgi kuue kuu jooksul alates üürilepingu lõppemisest (vt RKTKo nr 3-2-1-9-13 p 12, RKTKo nr 3-2-1-179-13 p 21). Erinevalt VÕS § 286 lg-test 1 ja 2, mille puhul eelnevat arvestades muutub üürniku nõue sissenõutavaks alles lepingu lõppemisest, saab VÕS § 279 lg 3 alusel üürnik nõuda kulutuste hüvitamist kohe pärast kulutuste tegemist ja kõnealuse nõude aegumistähtajale kohaldub TsÜS § 146 lg 1. (p 18) Juhul, kui üürnik on teinud üüriesemele kulutusi, mida ei tule hüvitada VÕS § 279 lg 3 ega ka VÕS § 286 lg 1 järgi, siis on tal VÕS § 286 lg-st 2 tulenevalt õigus esitada üürileandja vastu kulutuste hüvitamise nõudeid käsundita asjaajamise sätete alusel (VÕS §-d 1018 ja 1023). VÕS § 286 lg 2 mõttes on käsundita asjaajamise sätteks ka VÕS § 1024 lg 4, milles sätestatud eelduste puhul saab kohaldada teise isiku esemele kulutuste tegemisest tulenevat alusetu rikastumise instituudi sätet – VÕS § 1042. (p 19)
Kui isik kasutab kinnisasja omaniku esindajana omanikule maa erastamiseks enda või oma lähedaste EVP-kroone, on omanik isiku arvel alusetult rikastunud, kui ta isikule EVP-kroonide makseid ei hüvita. Enne 1. juulit 2002 kantud maa erastamise kulude nõude aluseks saab olla TsK § 477 ja see nõue muutub sissenõutavaks päevast, mil isik sai teada või pidi teada saama oma õiguste rikkumisest (VÕSRS § 9 lg 1 teine lause, kuni 1. juulini 2002 kehtinud TsÜS § 116 esimene lause). TsK § 477 lg 5 kohaselt on alusetult vara saanud isik lisaks rikastumise väärtusele kohustatud tagastama või hüvitama kõik tulud, mis ta sai või pidi saama sellelt varalt sellest ajast peale, kui ta sai teada või pidi teada saama vara saamise alusetusest (vt RKTKo nr 3-2-1-67-05, p 11). (p 20)
3-2-1-25-15 Riigikohus 06.05.2015
Kuna töövõtulepingut iseloomustab VÕS § 635 lg-st 1 tulenevalt kokkulepitud tasu maksmine mingi vastastikuse soorituse (töö) eest, siis reguleerib töövõtulepingust tuleneva tasu nõude aegumist TsÜS § 147 lg 3 (vt ka Riigikohtu 5. oktoobri 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-52-10, p 15). TsÜS § 147 lg 3 lükkab aegumistähtaja alguse kokkulepitud tasu maksmise nõude puhul selle sissenõutavaks muutumise aasta lõpule. (p 10)
Kompromissilepinguga muudetakse õiguslikult vaieldav või ebaselge õigussuhe vaieldamatuks poolte vastastikuste järeleandmiste teel. Kompromissilepingul, nagu igal teisel lepingul, on oma ese, s.t konkreetne suhe või suhete ring, mida lepinguga reguleeritakse. Seega eeldatakse VÕS § 578 lg 2 järgi nõuetest loobumist (VÕS § 207) ja nõude tunnustamist (VÕS § 30) üksnes nendes vaieldavates või ebaselgetes küsimustes, mille üle pooled läbi rääkisid ja mille kohta nad kompromissilepingu kui kohustustehingu sõlmisid. VÕS § 578 lg 2 sätestab küll eelduse, et kompromissilepingu tagajärjel loobuvad lepingupooled oma algsetest nõuetest ning omandavad kompromissilepingu alusel uued õigused. See ei tähenda aga seda, et kui pooled sõlmivad kompromissilepingu, siis omandavad nad iseenesest oma olemuselt täiesti uued õigused ja loobuvad vastastikku kõikidest olemasolevatest nõuetest (VÕS § 207 lg 1), või tunnistavad vastastikku, et neil ei ole teineteise vastu ükskõik missugusel alusel mingeid nõudeid (VÕS § 207 lg 2). Nõudest loobumisega lõpeb VÕS § 207 lg 1 kohaselt võlasuhe vaid juhul, kui võlausaldaja ja võlgnik on võlasuhte lõpetamises kokku leppinud. Kompromissilepingu puhul jäävad seega eelduslikult kompromissi aluseks olevad võlasuhted (nt töövõtusuhe) kehtima. Kas kompromissilepingu sõlmimisega algne õigussuhe lõpeb ja poolte algsed kohustused asenduvad täielikult kompromissilepingus kokkulepituga või jäävad algne suhe ning algsed kohustused kehtima paralleelselt kompromissilepinguga, sõltub sellest, milline oli poolte tahe kokkulepet sõlmides. Juhul kui kompromissilepingus sisaldub deklaratiivne võlatunnistus, siis ei saa selle eesmärgiks ja tulemuseks olla uue kohustuse loomine, vaid üksnes olemasoleva kohustuse kinnitamine ja seeläbi võlgniku loobumine võimalikest vastuväidetest võlanõudele, millega lihtsustatakse võla sissenõudmist. Deklaratiivse võlatunnistuse tagajärjeks on eeskätt tõendamiskoormise muutmine, s.t võlgnik peab tõendama, et tunnustatud võlga ei ole või see on lõppenud. Seega ei ole nõudest loobumine ja võlatunnistus kompromissi sisuna üldjuhul suunatud kompromissi aluseks olevate algsete kohustuste olemuse muutmisele (vt kompromissilepingu kohta Riigikohtu 9. oktoobri 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-87-07, p-d 15–17; 8. juuni 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-40-10, p 12; 5. novembri 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-124-12, p 18). (p 13)
Juhul kui kompromissilepingus sisaldub deklaratiivne võlatunnistus, siis ei saa selle eesmärgiks ja tulemuseks olla uue kohustuse loomine, vaid üksnes olemasoleva kohustuse kinnitamine ja seeläbi võlgniku loobumine võimalikest vastuväidetest võlanõudele, millega lihtsustatakse võla sissenõudmist. Deklaratiivse võlatunnistuse tagajärjeks on eeskätt tõendamiskoormise muutmine, s.t võlgnik peab tõendama, et tunnustatud võlga ei ole või see on lõppenud. Seega ei ole nõudest loobumine ja võlatunnistus kompromissi sisuna üldjuhul suunatud kompromissi aluseks olevate algsete kohustuste olemuse muutmisele (vt kompromissilepingu kohta Riigikohtu 9. oktoobri 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-87-07, p-d 15–17; 8. juuni 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-40-10, p 12; 5. novembri 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-124-12, p 18). (p 13)
3-2-1-33-15 Riigikohus 29.04.2015
Juhul kui töövõtuleping lõpeb ülesütlemise tõttu, siis jõustub ka töövõtja tahteavaldus tasaarvestada ostja nõue saada tagasi töövõtjale makstud tagatisraha leppetrahviga. Sellisel juhul on ostjale kahju tekkimine (kohustus maksta leppetrahvi) kindel ning seda asjaolu tuleks arvestada aegumise vastuväite hindamisel. (p 11)
3-2-1-153-14 Riigikohus 04.02.2015
VÕS § 114 lg 1
TsÜS § 167 lg 2 kohaselt on õigustatud isiku poolt kohustatud isikule kohustuse täitmiseks täiendava tähtaja määramise korral aegumine peatunud kuni täiendava tähtaja möödumiseni või kohustatud isiku poolt oma kohustuse täitmisest lõpliku keeldumiseni. Pankrotiseaduse § 10 lg 2 p 1 järgi võib võlausaldaja pankrotiavalduses võlgniku maksejõuetuse põhistamiseks muu hulgas tugineda asjaolule, et võlgnik ei ole täitnud kohustust 30 päeva jooksul pärast kohustuse sissenõutavaks muutumist ja võlausaldaja on teda kirjalikult hoiatanud kavatsusest esitada pankrotiavaldus (pankrotihoiatus) ning võlgnik ei ole seejärel kohustust täitnud kümne päeva jooksul. Pankrotihoiatuses määratud tähtaeg on seaduses ettenähtud täiendav tähtaeg, mistõttu peatub aegumine TsÜS § 167 lg 2 järgi määratud tähtaja möödumiseni või kohustuse täitmisest lõpliku keeldumiseni (Riigikohtu 18. aprilli 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-47-12, p 17; 3. detsembri 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-121-14, p 14). (p 11)
Nõuded käendaja vastu hakkavad aeguma samal ajal kui samad nõuded võlgniku vastu. Aegumise kohaldamise jaoks ei ole oluline, millal võlausaldaja esitas nõude käendaja vastu (Riigikohtu 20. aprilli 2009. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-33-09, p 10). (p 9)
Osamaksetena tagastatava laenu käendamisest tulenevad kohustused on korduvad kohustused TsÜS § 154 tähenduses (vt ka Riigikohtu 18. märtsi 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-12-10, p 11). (p 12)
Samas lepingu ülesütlemisega sissenõutavaks muutunud nõuete korral ei ole enam tegemist korduvate kohustustega ja aegumistähtaeg TsÜS § 147 lg 1 järgi algab nõude sissenõutavaks muutumisega (Riigikohtu 12. novembri 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-95-08, p 11; 22. veebruari 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-153-10, p 12). Seega tuli aegumise puhul eristada enne ülesütlemist sissenõutavaks muutunud osamakseid ja ülesütlemise järel sissenõutavaks muutunud summat. (p 12)
Iseenesest on õige ringkonnakohtu seisukoht, et VÕS § 114 lg 1 on võlgniku kaitse säte. Küll aga ei tulene viidatud sättest, et tähtaja pikenemine sõltub sellest, kumb pooltest VÕS § 114 lg-le 1 tugineb. VÕS § 114 lg 1 kolmanda lause kohaselt pikeneb ebamõistlikult lühike tähtaeg automaatselt mõistliku tähtajani. Tähtaja pikenemine VÕS § 114 lg 1 alusel teenib igal juhul ka võlgniku huve. Esiteks on VÕS § 114 lg 1 järgi tähtaja pikenemisel võlgnikul rohkem aega oma võlgnevus tasuda. Teiseks peab mõistlikust tähtajast lähtuma võlausaldaja ka võlgniku vastu VÕS § 113 lg 1 alusel viivisenõude esitamisel. Kuigi hageja määras lepingu ülesütlemise teates täitmise tähtpäeva, siis oleks hageja lepingu lõppemisele sellele järgneval päeval saanud tugineda vaid eeldusel, et täitmiseks antud tähtaeg oli vaidluse asjaoludel mõistlik. (p 9) Kolleegiumi hinnangul saab kohus täiendava tähtaja mõistlikkuse hindamisel arvesse võtta ka sarnaseid olukordi reguleerivaid lepingutingimusi ja kokkulepitud tähtaegu. (p 10)
3-2-1-67-14 Riigikohus 22.09.2014
TsMS § 437 lg 1 p 1
VÕS § 596 lg 1 p 5
TsMS § 351
TsÜS § 146 lg 4 kohaldamiseks ei piisa ainuüksi asjaolust, et kohustus jäi täitmata. Kohustuse tahtliku rikkumisega on tegemist juhul, kui lepingupool soovib õigusvastast tagajärge ja käitub tahtlikult heade kommete vastaselt (p 37).
TsÜS § 147 lg 3 lükkab aegumistähtaja alguse kokkulepitud tasu maksmise nõude puhul selle sissenõutavaks muutumise aasta lõpule. See säte ei kohaldu laenulepingu täitmise nõudele ega seltsingulepingu rikkumisest tulenevale kahju hüvitamise nõudele (p 36).
Olukorras, kus nõuet on võimalik kvalifitseerida mitmeti, peab kohus analüüsima kohtuotsuses erinevaid kvalifikatsioone. Samas peab lahend olema loogiline ja vastuoludeta. Kui kohtul puudub veendumus, millise materiaalõigusliku nõudega on tegu, kuid esitatud asjaoludel ei ole seda võimalik rahuldada ühelgi õiguslikul alusel, tuleb seda otsuses selgelt väljendada. See puudutab ka nõuete rahuldamata jätmist aegumise tõttu (p 16). Pooltevahelise suhte õigeks kvalifitseerimiseks tuleb hinnata poolte sõlmitud lepingu sisu ja nende tegelikku tahet TsÜS § 75 ja VÕS § 29 reegleid järgides (p 17).
Kas poolte vahel oli seltsing või vaikiv seltsing sõltub ka sellest, kuidas pooled olid kokku leppinud vara kasutamise ja majandamise korra. Kui pooled pidid vara kasutama ning kasumit teenima ja jaotama ühiselt, võisid nad olla sõlminud seltsingulepingu (VÕS § 580 lg 1) (p 20).
VÕS § 596 lg 1 p 5 kohaldamiseks tuleb põhjendada, kuidas muutis vara võõrandamine lepingu täitmise võrreldes varasema olukorraga võimatuks (p 23).
Kas poolte vahel oli seltsing või vaikiv seltsing sõltub ka sellest, kuidas pooled olid kokku leppinud vara kasutamise ja majandamise korras. Kui üks pool pidi raha üle andma enda panusena ja seejärel pidi teine pool korraldama nii vara kasutamist ja majandamist kui ka kasumi jaotamist ning esinema väljaspool pooltevahelist suhet vara omanikuna, viitab see pigem vaikivale seltsingule (VÕS § 610 lg 1), kus üks pool on vaikiv seltsinglane ja teine ettevõtja, kes korraldas teenuste osutamist varaga (p 20).
3-2-1-54-14 Riigikohus 11.06.2014
VÕS § 802
CMR art 32 järgi kehtestatakse selle konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvatest vedudest tulenevatele nõuetele hagi üheaastane aegumistähtaeg. Tahtliku õigusvastase tegevuse või selliste kohustuste mittenõuetekohase täitmise puhul, mis vastavalt asja läbivaatava kohtu kohaldatavale seadusele võrdsustatakse tahtliku õigusvastase tegevusega, kehtestatakse kolmeaastane aegumistähtaeg. CMR nõuete aegumise regulatsiooni sisustamiseks on riigisisene regulatsioon veolepingust tulenevate nõuete aegumise kohta, mis on eriregulatsioon võrreldes TsÜS-i järgsete tehingust tulenevate nõuete üldiste aegumistähtaegadega. Sobiv on selline võrdlusalus seetõttu, et CMR-ist tulenevale vastutusele ja nõude aegumisele ei ole põhjust esitada teistsuguseid kriteeriume, kui on kehtestatud riigisiseses õiguses. See vastab ka CMR art 32 lg 1 teisele lausele, mis viitab konventsiooni osalisriikide õiguse kohaldatavusele. Riigisiseselt reguleerib kaubaveolepingust tulenevate nõuete aegumist VÕS § 802. Ka raske hooletus on asjaolu, mis annab aluse kohaldada pikemat aegumistähtaega ja seega tuleneb kaubaveolepingul põhineva nõude aegumistähtaja õiguslik käsitlus lisaks CMR art-le 32 ka VÕS §-st 802 (vt Riigikohtu 26. märtsi 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-191-13, p 12). (p 14)
CMR art 32 järgi kehtestatakse selle konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvatest vedudest tulenevatele nõuetele hagi üheaastane aegumistähtaeg. Tahtliku õigusvastase tegevuse või selliste kohustuste mittenõuetekohase täitmise puhul, mis vastavalt asja läbivaatava kohtu kohaldatavale seadusele võrdsustatakse tahtliku õigusvastase tegevusega, kehtestatakse kolmeaastane aegumistähtaeg. CMR nõuete aegumise regulatsiooni sisustamiseks on riigisisene regulatsioon veolepingust tulenevate nõuete aegumise kohta, mis on eriregulatsioon võrreldes TsÜS-i järgsete tehingust tulenevate nõuete üldiste aegumistähtaegadega. Sobiv on selline võrdlusalus seetõttu, et CMR-ist tulenevale vastutusele ja nõude aegumisele ei ole põhjust esitada teistsuguseid kriteeriume, kui on kehtestatud riigisiseses õiguses. See vastab ka CMR art 32 lg 1 teisele lausele, mis viitab konventsiooni osalisriikide õiguse kohaldatavusele. Riigisiseselt reguleerib kaubaveolepingust tulenevate nõuete aegumist VÕS § 802.
Ka raske hooletus on asjaolu, mis annab aluse kohaldada pikemat aegumistähtaega. Kaubaveolepingul põhineva nõude aegumistähtaja õiguslik käsitlus tuleneb seega lisaks CMR art-le 32 ka VÕS §-st 802 (vt Riigikohtu 26. märtsi 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-191-13, p 12). (p 14)
3-2-1-191-13 Riigikohus 26.03.2014
TsÜS § 146 lg 4 kohaselt on tehingust tuleneva nõude korral selle nõude aegumistähtaeg tavapärasest pikem (kümme aastat), kui kohustatud isik rikkus oma kohustusi tahtlikult.
Kaubaveolepingul põhineva nõude aegumistähtaja õiguslik käsitlus tuleneb lisaks CMR art-le 32 ka VÕS §-st 802. (p 12)
CMR art 37 kohaldamise eelduseks on järjestikuse veo toimumine art 34 järgi (vt Riigikohtu 10. mai 2002 otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-59-02, p 12). (p 10)
3-2-1-179-13 Riigikohus 19.02.2014
VÕS § 338 lg 1 järgi on üürniku poolt asjale tehtud kulutuste hüvitamise või muudatuse äravõtmise nõude aegumistähtaeg kuus kuud. Selle nõude aegumistähtaeg algab lepingu lõppemisest. Sama tähtaeg kehtib rentniku nõuete kohta rendileandja vastu. Tegemist on lühendatud lepingulise aegumistähtajaga TsÜS § 146 lg-ga 1 võrreldes. (p 20) Isegi kui lepingulise nõudega samal ajal saaks esitada mõne muu seadusest tuleneva nõude, kohalduks sellele TsÜS § 152 lg-st 1 tulenevalt nõuete konkurentsi tõttu lepingulisele nõudele ette nähtud aegumistähtaeg. (p 21)
Kassatsioonkaebust saab TsMS § 674 g 1 järgi muuta ja täiendada üksnes kassatsioonitähtaja jooksul.
VÕS § 110 lg 1 ei anna asja valdajale omaniku suhtes vindikatsiooninõude rahuldamist välistavat valdusõigust, vaid üksnes täitmist edasilükkava ajutise vastuväite, mille tulemuseks on vastunõude tunnustamisel valdaja kohustamine asja väljaandmiseks vastunõude täitmise vastu. (p 26) Vähemalt üldjuhul ei peaks jaatama nõuetevahelist piisavat seost, kui täitmisest keeldumisele tugineda sooviv ebaseaduslik valdaja omandab vastunõude loovutamisega, iseäranis eesmärgil vältida vindikatsiooninõude täitmist. (p 28) Seadus ei keela kinnisasja üürnikul tugineda kulutuste hüvitamise tagamiseks ka VÕS §-le 110 (st keelduda kinnisasja üürileandjale väljaandmast), isegi kui kulutuste hüvitamise nõue on aegunud. Sel juhul on nõuete vahel piisav seos VÕS § 110 lg 1 mõttes. Kohustuse täitmisest keeldumise tagajärjeks on vastastikune täitmine VÕS § 110 lg 5 kohaselt. Kui üürileandja on esitanud üüritud asja väljaandmise nõude ja üürnik vastuhagi kulutuste hüvitamiseks, ning kohus leiab, et kulutuste hüvitamise nõue on aegunud, jätab ta vastuhagi rahuldamata, kuid saab hagi üürniku vastuväitest lähtudes VÕS § 110 lg 5 alusel ikkagi rahuldada üksnes tingimusega, et üürileandja peab kulutused hüvitama (kui nõude eeldused on täidetud). (p 29)
VÕS § 286 lg 1 järgi võib üürnik nõuda mõistlikku hüvitist selle eest, kui üürilepingu lõppemisel ilmneb, et asja väärtus on üürileandja nõusolekul tehtud parenduste või muudatuste tõttu oluliselt suurenenud. Põhimõtteliselt samasugune nõue on rentnikul rendileandja vastu VÕS § 359 lg 1 järgi. (p 18) Üürilepingu alusel asja kasutav üürnik saab VÕS § 286 lg 2 järgi lepingulise kulutuste hüvitamise nõude (VÕS § 286 lg 1) kõrval esitada käsundita asjaajamisest tuleneva (s.o VÕS §-l 1023 põhineva) kulutuste hüvitamise nõude. Sama kehtib VÕS § 359 lg 3 järgi rendilepingu kohta. (p 21) VÕS § 338 lg 1 järgi on üürniku poolt asjale tehtud kulutuste hüvitamise või muudatuse äravõtmise nõude aegumistähtaeg kuus kuud. Selle nõude aegumistähtaeg algab VÕS § 338 lg 2 teise lause järgi lepingu lõppemisest. Sama tähtaeg kehtib VÕS § 341 järgi rentniku nõuete kohta rendileandja vastu. Tegemist on lühendatud lepingulise aegumistähtajaga TsÜS § 146 lg-ga 1 võrreldes. (p 20)
3-2-1-102-13 Riigikohus 18.12.2013
Selleks, et kahju hüvitamise nõue muutuks sissenõutavaks ja aegumistähtaeg algaks, peaks kahju hüvitamise kohustus olema kahju hüvitama kohustatud isikul tekkinud. Riigikohus on 7. novembril 2008 tsiviilasjas nr 3-2-1-102-08 tehtud otsuse p-s 19 leidnud, et kui töötaja põhjustab töölepingu rikkumisega tööandjale kulutusi, sh maksete näol kolmandale isikule, saab tööandja nõuda töötajalt omakorda nende kulutuste hüvitamist, kui kulutused on kas tegelikult kantud või nende kandmine on kindel, nt jõustunud on tööandjat hüvitama kohustav kohtulahend või ta on tunnustanud oma hüvitamiskohustust kolmanda isiku suhtes lepinguga. Töötaja vastu suunatud töölepingust tuleneva kulutuste hüvitamise nõude aegumistähtaeg ei alga üldjuhul enne, kui tööandja kandis kulutused, mille hüvitamist ta võib töötajalt nõuda. Sellega saab võrdsustada aja, kui kulutuste väljamõistmise kohta tööandjalt kolmanda isiku kasuks jõustus kohtulahend või kui tööandja tunnustas hüvitamiskohustust kolmanda isiku suhtes viimasega sõlmitud kokkuleppes. Eelnimetatud lahendi seisukoht on kohaldatav ka muudel juhtudel, kui üks isik tekitab teisele isikule oma lepinguliste kohustuste rikkumise tõttu kahju selliselt, et teisel isikul tekib kohustus hüvitada kahju kolmandatele isikutele. Kulutuste (kahju) hüvitamise nõue muutub seega üldjuhul sissenõutavaks siis, kui kulutused on kantud, s.o kahjuhüvitis kolmandatele isikutele on tasutud, ja erandina ka siis, kui kulutuste kandmine on kindel, nt jõustunud on isikut hüvitama kohustav kohtulahend või ta on tunnustanud oma hüvitamiskohustust kolmanda isiku suhtes lepinguga. Kui kannatanud kohustatud isikult kahju hüvitamist ei nõua, ei saa öelda, et kohustatud isikul oleks kahju üldse tekkinud, sest hüpoteetilist kannatanute suhtes olevat hüvitamiskohustust ei saa pidada kahjuks, mida üks isik saaks teiselt lepingu rikkumise tõttu nõuda. (p 13)