text:
§ 5 Ametiasutuse õigused välisriigi õiguse kohaldamisel
§ 48 Alusetu rikastumine
Käesolevat seadust kohaldatakse juhtudel, mil õigussuhtel on kokkupuude rohkem kui ühe riigi õigusega.
(1) Kui seaduse, välislepingu või tehingu kohaselt kuulub kohaldamisele välisriigi õigus, kohaldab kohus seda sellest sõltumata, kas selle kohaldamist taotletakse või mitte.
(2) Välisriigi õiguse kohaldamisel lähtutakse kohaldatava õiguse tõlgendusest ja kohaldamise praktikast vastavas riigis.
§ 5. Ametiasutuse õigused välisriigi õiguse kohaldamisel
Käesolevas seaduses kohtu kohta sätestatut kohaldatakse ka ametiasutusele.
(3) Kui käesoleva seaduse § 231 või 6. osa 1. peatüki 1. jao sätted näevad ette välisriigi õiguse kohaldamise, kohaldatakse selle riigi materiaalõiguse norme .
§ 48. Alusetu rikastumine
2) käesoleva seaduse § 48 lõigetes 2 ja 3, §-s 49 ning §-s 50 nimetatud juhtudel asjaolust, et pooltel on õiguslikku tähendust omava sündmuse toimumise või teo tegemise ajal elukoht samas riigis. Juriidilise isiku puhul arvestatakse tema elukoha asemel tema juhatuse või seda asendava organi asukohta või selle teo või sündmusega seotud tegevuskohta.

matches:
§ 48
kohus
§ 5
§ 231
§ 48
§ 48


RT I, 06.06.2017, 3
Vastu võetud 01.06.2017 nr 43
(4) Toetust ei saa taotleda maaeluministri 30. septembri 2015. a määruse nr 6 „Tunnustatud tootjarühma põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise investeeringutoetus” §-s 3 nimetatud tunnustatud tootjarühm või tunnustatud tootjarühma valitseva mõju all olev ettevõtja.”;
„§ 31. Nõuded taotlejale
3) paragrahvi 5 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) seadme ja selle paigaldamise, seadistamise või müüja poolt selle kasutamise väljaõppe maksumus;”;
4) paragrahvi 6 punkt 91 sõnastatakse järgmiselt:
„91) veo- või sõidukulud, kui need ei ole seotud § 4 lõike 1 punktis 1 nimetatud seadme paigaldamise, seadistamise või kohaletoimetamisega;”;
„(5) Kui taotleja taotleb toetust ehitise ehitamiseks, peab taotleja olema saanud vähemalt kolmelt asjakohast teenust osutavalt isikult võrreldavad ehitustegevuse hinnapakkumused iga ehitise kohta eraldi ja hinnapakkumus peab sisaldama lisaks lõikes 1 nimetatud andmetele järgmisi andmeid:
4) ehitise üldkulud ja vastava kululiigi olemasolu korral ehitise, välisrajatiste kulud, aluse- ja vundamendikulud, kandetarindite kulud, fassaadielementide kulud, katusekulud, ruumitarindite kulud, pinnakatete kulud, tehnosüsteemide kulud, ehitusplatsi korralduskulud ja ehitusplatsi üldkulud.”;
6) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) PRIA koostab ehitustegevuse hinnapakkumuse vormi ja avaldab selle oma veebilehel.”;
7) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
8) paragrahvi 9 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa „ ja kui asjakohane, siis ka lisas 2 esitatud vormi kohase ehitustegevuse eelarve ja lisas 3 esitatud vormi kohase ehitustegevuse hinnapakkumuse”;
9) paragrahvi 10 lõikes 2 asendatakse tekstiosa „3 lõikes 4” tekstiosaga „31 lõike 2 punktis 1”;
10) paragrahvi 10 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 10 lõikes 6 ja § 13 lõikes 3 asendatakse sõnad „esitamise aastale” sõnaga „esitamisele”;
12) paragrahvi 10 lõiget 7 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:
„5) ehitusluba või ehitusteatis, kui see on ehitusseadustiku kohaselt vajalik seadme paigaldamiseks ja see ei ole kättesaadav ehitisregistrist.”;
13) paragrahvi 10 lõike 8 punktid 4 ja 5 sõnastatakse järgmiselt:
„4) ärakiri § 31 lõike 2 punktis 3 sätestatud märkuse aluseks olevast lepingust, kui investeeringuobjekti alune maa on kaasomandis;
5) ehitise hinnapakkumused ja § 7 lõikes 5 nimetatud andmeid sisaldava ehitustegevuse eelarve iga ehitise kohta eraldi.”;
14) paragrahvi 10 lõige 9 sõnastatakse järgmiselt:
„(9) PRIA koostab hinnavõrdlustabeli ja ehitustegevuse eelarve vormid ning avaldab need oma veebilehel.”;
15) paragrahvi 15 tekst sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Toetuse saaja täidab toetuskõlblikkuse tingimusi, kui ta vastab § 31 lõike 1 punktis 5 sätestatud nõuetele vähemalt kolm aastat arvates PRIA poolt viimase toetusosa väljamaksmisest (edaspidi sihipärase kasutamise periood).
2) ettevõte on tunnustatud mahepõllumajanduse seaduse alusel hiljemalt esimese aasta lõpuks arvates PRIA poolt viimase toetusosa väljamaksmisest ning samaks ajaks turustab toetuse saaja tehtud investeeringu tulemusena mahepõllumajanduslikku toodet, kui kavandatava investeeringu eesmärk on mahepõllumajandusliku toote töötlemine või töötlemine ja turustamine.”;
16) määrust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
„§ 151. Toetuse saaja muud kohustused
3) toetuse saajal hiljemalt viimase maksetaotluse esitamise ajal olema ehitisregistris kasutusluba või kasutusteatis, kui see on nõutav ehitusseadustiku kohaselt.”;
17) paragrahvi 16 lõike 1 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
„4) iga ehitise kohta § 7 lõikes 5 nimetatud andmeid sisaldav ehitustegevuse kuluaruanne, kui investeeringuobjektiks on ehitis.”;
18) paragrahvi 16 lõige 6 sõnastatakse järgmiselt:
„(6) PRIA koostab lõikes 1 nimetatud maksetaotluse ja ehitustegevuse kuluaruande vormid ning avaldab need oma veebilehel.”;
19) paragrahvi 17 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „või liisingu puhul toetuse saaja nimetatud liisinguandja arvelduskontole”;
20) määrust täiendatakse 6. peatükiga järgmises sõnastuses:
(1) Alates 2017. aastast ei saa toetust taotleda sellise tegevuse elluviimiseks, mille raames ehitatakse ehitis või tehakse muu investeering maale, mis määratakse Harju, Rapla ja Pärnu maakonnas algatatud maakonnaplaneeringu kohaselt Rail Balticu raudteetrassi koridori asukohaks.”;
21) lisad 2, 3 ja 5 tunnistatakse kehtetuks;
22) lisa 4 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
Veaparandus - Lisa tehniliselt korrastatud Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Maaeluministeeriumi 7.06.2017 taotlust nr 1.4-3/1141


text:
Otsuse jõustamise menetlused - Rumeenia
Täitmist käsitlevad õigusnormid on sätestatud tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklites 622–913. Täitemenetlus on tsiviilkohtumenetluse teine etapp ja selle peamine eesmärk on tagada kohtuotsuse või muu täitmisele pööratava dokumendiga tunnustatud õiguse tegelik kasutamine. Sissenõudja, kes on kohtuotsuse või täitmisele pööratava dokumendiga tunnustatud õiguste omaja, kohustab täitemenetlusega võlgnikku täitma kohustusi, mida ta keeldus täitmast vabatahtlikult.
Otsene täitmine on seotud täitmisele pööratavas dokumendis kindlaks määratud võla esemega, täpsemalt vallasvara arestimisega (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklid 892–894), kinnisasja arestimisega (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklid 895–901) ning millegi tegemise või millegi tegemisest hoidumise kohustuse täitmisele pööramisega (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklid 902–913 (sealhulgas erisätted alaealistega seotud kohtuotsuste täitmise kohta; artiklid 909–913) ning tsiviilseadustiku artikkel 1527 jj). Millegi tegemise kohustuse täitmisele pööramise puhul tehakse seaduses vahet kohustusel, mida võib täita ka võlgnikust erinev isik, ja isiklikul kohustusel.
Kaudne täitmine seisneb täitmisele pööratava dokumendi esemeks oleva rahasumma saamises võlgniku vara sundmüügist. Kaudsete täitemeetmete näited on rahasumma arestimine või vara sissenõudmine (millele järgneb müük). Üks meede on ka kinnisasjast saadava tulu sissenõudmine.
Kohustused, mis tõenäoliselt täitmisele pööratakse, on maksekohustus, kohustus anda üle vara või selle kasutusõigus, kohustus lammutada või vabastada hooned/istandikud/rajatised, kohustus loovutada alaealiste laste isikuhooldusõigus ning määrata kindlaks nende elukoht ja külastamise ajakava.
Kohtuotsuste ja muude täitmisele pööratavate dokumentide täitmist korraldab kohtutäitur (executor judecătoresc), kelle büroo asub selle apellatsioonikohtu tööpiirkonnas, kus asub kinnisasi, kui tegemist on sissenõude pööramisega kinnisvarale / koristamata viljale ja otsese sissenõude pööramisega kinnisasjale. Vallasasjade sundkorras sissenõudmist ja otsest sissenõude pööramist vallasvarale korraldab kohtutäitur, kelle büroo asub selle apellatsioonikohtu tööpiirkonnas, kus asub võlgniku elukoht või registrijärgne asukoht või asjaomane vara. Kui võlgniku elukoht või registrijärgne asukoht on välisriigis, on pädev mis tahes kohtutäitur.
Arestimismääruse pöörab sissenõudja taotlusel täitmisele kohtutäitur, kelle büroo asub selle apellatsioonikohtu tööpiirkonnas, kus asub võlgniku või arestimisega seotud kolmanda isiku elukoht või registrijärgne asukoht. Kui füüsilise või juriidilise isiku pangakontod on arestitud, on pädevus kohtutäituril, kelle büroo asub selle apellatsioonikohtu tööpiirkonnas, kus asub võlgniku elukoht või registrijärgne asukoht või kus asub panga, kus võlgnik pangakonto avas, pea- või harukontor. Kui võlgnikul on mitu pangakontot, on kõigi pangakontode arestimise pädevus kohtutäituril, kes asub ühes konto avamise kohas. Täitekohus on piirkondlik kohus, kelle tööpiirkonnas asub täitekohtu poole pöördumise kuupäeval võlgniku elukoht või registrijärgne asukoht. Kui võlgniku elukoht või registrijärgne asukoht ei ole Rumeenias, on pädevus sellel piirkondlikul kohtul, kelle tööpiirkonnas asub sissenõudja elukoht või registrijärgne asukoht, ja kui see elukoht või registrijärgne asukoht ei asu Rumeenias, on pädevus sellel piirkondlikul kohtul, kelle tööpiirkonnas asub sissenõudja volitatud kohtutäituri registrijärgne asukoht.
Täitekohus tegeleb kohtuotsuse täidetavaks tunnistamise taotluste, täitetoimingute peale esitatud kaebuste ja muude täitmisega seotud probleemidega, välja arvatud need, mis on seaduse kohaselt teiste kohtute või asutuste pädevuses.
Kohtuotsuse täidetavaks tunnistamise taotluste menetlemise eest võetav riigilõiv on 20 leud iga täitmisele pööratava dokumendi kohta (valitsuse erakorraline määrus nr 80/2013 kohtudokumentide riigilõivude kohta muudetud ja täiendatud kujul).
Täitetoiminguid võib teha ainult kohtuotsuse (jõustunud kohtuotsused, ajutised täitmisele kuuluvad kohtulahendid) või muude seaduse kohaselt täitmisele pööratavate kirjalike aktide (notariaalaktid, võlaväärtpaberid, vahekohtuotsused jne) alusel.
Kohtutäitur registreerib sissenõudja esitatud täitmisavalduse niipea, kui ta selle saab. Kohtutäitur tunnistab oma otsusega asjaomase lahendi täitmisele pööratavust pooli kohale kutsumata. Täitmisotsus võimaldab sissenõudjal paluda pädeval kohtutäituril kasutada õiguste tagamiseks korraga või järjestikku kõiki täitmise tagamise vahendeid, sealhulgas õigust täitekulude hüvitamisele. Täitmisotsus kehtib kogu riigis ja hõlmab ka neid täitmisele kuuluvaid dokumente, mida kohtutäitur väljastab heakskiidetud täitemenetluse raames.
Kohtutäiturid võivad menetlusdokumente kätte toimetada isiklikult või oma büroo töötaja kaudu ja kui see ei ole võimalik, kooskõlas kohtusse kutsumist ja menetlusdokumentide kättetoimetamist käsitlevate õigussätetega.
Kui kohtutäitur saab täitmisavalduse, otsustab ta, kas see registreerida ja avada täitetoimik või, kui see on asjakohane, keelduda täitemenetluse algatamisest, põhjendades oma keeldumist. Sissenõudjat teavitatakse otsusest viivitamata. Kui kohtutäitur keeldub täitemenetluse algatamisest, võib sissenõudja esitada 15 päeva jooksul pärast teatavakstegemise kuupäeva täiteasju menetlevale kohtule kaebuse.
Kohtutäitur taotleb täiteasju menetlevalt kohtult kolme päeva jooksul pärast avalduse registreerimist täitmisotsuse tegemist ning esitab kohtule sissenõudja avalduse, täitmisele pööratava dokumendi, otsuse vormi ning riigilõivu tasumist tõendava dokumendi nõuetekohaselt kinnitatud ärakirjad.
Kohus teeb täidetavaks tunnistamise taotluse kohta seitsme päeva jooksul pärast selle registreerimist otsuse kinnisel istungil pooli kohale kutsumata. Otsuse tegemise võib edasi lükata kõige rohkem 48 tundi ning otsuse põhjendused tuleb esitada seitsme päeva jooksul pärast selle tegemist.
Täitmisotsus võimaldab sissenõudjal paluda kohtutäituril, kes täidetavaks tunnistamist taotles, kasutada kas korraga või järjestikku kõiki seadusega ette nähtud täitmisvahendeid, et tagada oma õigused, sealhulgas õigus täitekulude hüvitamisele. Täitmisotsus kehtib kogu riigis ja hõlmab ka neid täitmisele kuuluvaid dokumente, mida kohtutäitur väljastab heakskiidetud täitemenetluse raames.
Kohus võib täidetavaks tunnistamise taotluse tagasi lükata ainult juhul, kui see kuulub muu täitevasutuse pädevusse kui see, kellele taotlus tegelikult esitati, otsus või, kui see on asjakohane, dokument ei ole täitmisele pööratav dokument, muu dokument kui kohtuotsus ei vasta kõigile vorminõuetele, võlg ei ole kindel, kindlasummaline ja ei kuulu maksmisele, võlgnikul on täitemeetmete suhtes puutumatus, dokumendis on sätteid, mida ei saa täitmisele pööramisega täita või kui esineb muid takistavaid asjaolusid.
Otsus, millega kohus tunnistab täidetavaks tunnistamise taotluse vastuvõetavaks, ei kuulu edasikaebamisele, kuid selle võib läbi vaadata, kui vaidlustatakse täitmisele pööratavus. Täidetavaks tunnistamise taotluse tagasilükkamise otsuse võib vaidlustada ainult sissenõudja 15 päeva jooksul pärast otsuse teatavakstegemist.
Täitmisotsuse lõpuossa lisatakse järgmine täitekorraldus:
„Mina, Rumeenia president,
annan käesolevaga kohtutäituritele volitused ja teen neile ülesandeks pöörata täitmisele dokument (siia märgitakse täitedokumendi üksikasjad), mille kohta käesolev täitmisotsus tehti. Ma teen riiklikele õiguskaitseasutustele ülesandeks toetada kõigi täitetoimingute kiiret ja tõhusat tegemist ning prokuröridele ülesandeks nõuda täitedokumendi seadusekohast järgimist. (Lisatakse: kohtukoosseisu eesistuja ja kohtusekretäri allkirjad.)“
Riiklik Kohtutäiturite Liit (Uniunea Naţională a Executorilor Judecătoreşti) määrab justiitsministri heakskiidul kindlaks kohtutäiturite osutatavate teenuste miinimumtasud ja ajakohastab neid. Justiitsministri 14. novembri 2006. aasta määrusega nr 2550/2006 kehtestati järgmised täitetoimingute miinimum- ja maksimumtasud:
Menetlusdokumentidest teatamine ja nende kättetoimetamine: 20–400 leud
Otsene täitmine
väljatõstmine: füüsilisest isikust võlgniku puhul150–2200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 5200 leud;
alaealiste eestkoste seadmine või nende elukoha kindlaksmääramine: 50–1000 leud;
alaealise külastamise korra määramine: 50–500 leud;
valduse üleandmine, kinnisasja piiride kindlaksmääramine, servituudide seadmine, vara võõrandamine jne: füüsilisest isikust võlgniku puhul 60–2200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 5200 leud;
rajatiste või hoonete vabastamine: füüsilisest isikust võlgniku puhul 150–2200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 5200 leud.
Kaudne täitmine
Miinimumtasu
Maksimumtasu
kuni 50 000 leu suuruse võla puhul 10 % summast ja 1000 leud ületava summa puhul 75 leud + 2 % summast
kuni 50 000 leu suuruse võla puhul 10 % summast
50 000–80 000 leu suuruse võla puhul 1175 leud + 2 % 50 000 leud ületavast summast
50 000–80 000 leu suuruse võla puhul 5000 leud + kuni 3 % 50 000 leud ületavast summast
80 000–100 000 leu suuruse võla puhul 1175 leud + 1 % 80 000 leud ületavast summast
80 000–100 000 leu suuruse võla puhul 5900 leud + kuni 2 % 80 000 leud ületavast summast
üle 100 000 leu suuruse võla puhul 2500 leud + 1 % 100 000 leud ületavast summast ja 5500 leud + kuni 0,5 % 400 000 leud ületavast summast
üle 100 000 leu suuruse võla puhul 6300 leud + kuni 1 % 100 000 leud ületavast summast
alla 50 000 leu suuruse võla puhul 10 % summast ja 1000 leud ületava summa puhul 75 leud + 2 % summast
alla 50 000 leu suuruse võla puhul 10 % summast
Käskveksli, lihtveksli või tšeki tasumisest keeldumine: 150–400 leud
Faktide kindlakstegemine ja varade inventuur: füüsilisest isikust võlgniku puhul 100–2200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 5200 leud
Kohtu poolt määratud varade müük avalikul enampakkumisel: 150–2200 leud
Vara ennetav arestimine valduse ülevõtmisega: füüsilisest isikust võlgniku puhul 100–1200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 2200 leud
Vara kohtulik arestimine valduse ülevõtmisega: füüsilisest isikust võlgniku puhul 100–1200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 2200 leud
Vara ennetav arestimine: füüsilisest isikust võlgniku puhul 100–1200 leud, juriidilisest isikust võlgniku puhul 2200 leud
Reaalse pakkumise registreerimine: 50–350 leud
Konfiskeerimised: 10 % tulust (min) – 10 % tulust (max)
Nõustamine täitedokumentide koostamise küsimustes: 20–200 leud
Vt vastust küsimusele 2.1.
Sissenõudja ja võlgnik võivad kokku leppida, et täitemeetmed võetakse täielikult või osaliselt üksnes võlgniku rahaliste vahendite suhtes, et nende varade müük, millele sissenõue pööratakse, toimub kokkuleppel või et võlg tasutakse muul seadusega lubatud viisil.
Välisriigi kohtuotsuse puhul on nõutav lisamenetlus, nimelt tuleb vastu võtta täidetavaks tunnistamise otsus (exequatur).
Sissenõude saab pöörata võlgniku tuludele ja varadele, kui neid on võimalik sisse nõuda, kuid ainult ulatuses, mis on vajalik sissenõudja õiguste tagamiseks. Vara, mille suhtes kohaldatakse ringluse erikorda, võib sisse nõuda ainult seaduses sätestatud tingimustel.
Võlgnike kohta on sätestatud eritingimus, mille kohaselt ei tohi täitemenetlust algatada võlgnikku nõuetekohaselt kohtusse kutsumata. Võlgnike kohta on ka kehtestatud muid erisätteid, näiteks ei tohi alaealiste võlgnike ning õigus- ja teovõimeta täisealiste võlgnike suhtes võtta täitemeetmeid, kui neil ei ole eestkostjat.
Sissenõuet saab pöörata võlgniku tuludele, sealhulgas üldtuludele, mis on saadud hoonetest, pangakontol olevatele summadele, vallas- ja kinnisasjadele jne. Vt vastust 1. küsimusele.
Kui võlgniku omanduses või kolmanda poole valduses olevad vallasasjad on kindlaks tehtud, tuleb need arestida koos valduse ülevõtmisega. Kohtutäituri taotlusel võib arestimise dokumenteerida äriregistris (registrul comerţului), kinnisvaratagatiste elektroonilises arhiivis (Arhiva Electronică de Garanţii Reale Mobiliare), pärimisregistris (registrul succesoral), mida peab notarite koda (camera notarilor publici), või muudes avalikes registrites. Alates hetkest, mil vara arestiti valduse ülevõtmisega, ei ole need võlgnikule täitemenetluse ajal enam kättesaadavad, kusjuures nende kasutamine on karistatav trahvi rakendamisega, välja arvatud juhul, kui tegemist on süüteoga. Kui maksmisele kuuluvat summat ära ei maksta, müüb kohtutäitur arestitud vara enampakkumise või otsemüügi teel või muul seadusega ette nähtud viisil (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 730 jj).
Arestida saab raha, väärtpabereid ja muud immateriaalset vallasvara, mida saab sisse nõuda ja mis kuulub võlgnikule või mida hoiab kolmas isik võlgniku nimel enda valduses või mida kolmas isik tulevikus talle praeguste õigussuhete kohaselt võlgneb. Kogu arestitud raha ja vara külmutatakse alates päevast, mil vastav kohtumäärus saadetakse kolmandale isikule, kelle suhtes arestimist kohaldatakse. Alates külmutamisest kuni täitmisele kuuluvas dokumendis nimetatud kohustuste täieliku täitmiseni ei tohi kolmas isik, kelle suhtes arestimist kohaldatakse, teha makseid ega muid tehinguid, mis võiksid külmutatud varasid vähendada. Kui kolmas isik, kelle suhtes arestimist kohaldatakse, ei täida arestimisega seotud kohustusi, võib võla tasumist taotlev sissenõudja, võlgnik või kohtutäitur teavitada sellest arestimise kinnitamiseks täitekohut. Lõpliku kinnitamisotsuse tagajärjeks on nõude loovutamine ja see on dokument, mis pööratakse täitmisele kolmanda isiku suhtes, kelle suhtes arestimist kohaldatakse. Pärast arestimise kinnitamist deponeerib või maksab kolmas isik, kelle suhtes arestimist kohaldatakse, kinnitamisotsusel märgitud summa. Kui kolmas isik neid kohustusi ei täida, võib kinnitamisotsuse alusel kohaldada kolmanda isiku suhtes, kelle suhtes arestimist kohaldatakse, täitemeetmeid (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 780 jj).
Kui sissenõue pööratakse kinnisasjale ja kui võlgnik võlga ei tasu, algatab kohtutäitur pärast täidetavaks tunnistamise teate kättetoimetamist ja kinnistusraamatusse kandmist müügiprotsessi (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 812 jj).
Täitmine lõppeb kuus kuud pärast mis tahes täitetoimingu täitmist (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 696 jj), kui sissenõudja ei ole selle aja jooksul muid sissenõudmismeetmeid võtnud.
Aegumistähtaeg on kolm aastat (tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 705 jj).
Kaebuse võib esitada tegelike täitetoimingute peale; täitmisele kuuluva dokumendi peale võib edasi kaevata, et täpsustada selle dokumendi sisu, ulatust ja täitmist. Kui täitemeetmeid võetakse kohtuotsuse alusel, ei saa võlgnik neid vaidlustada, tuginedes asjaolule või õigusnormile, millele ta oleks saanud tugineda esimese astme kohtus, või esitades kaebuse selle kohtuotsuse peale. Sama isik ei saa uut kaebust esitada põhjustel, mis olid olemas esimese kaebuse esitamise ajal.
Pädev kohus on täitekohus, või täitmisele kuuluva dokumendi sisu, ulatuse või täitmise täpsustamise puhul täitmisele kuuluva otsuse teinud kohus.
Kaebuse võib esitada 15 päeva jooksul alates päevast, mil:
kaebaja sai teada täitekorraldusest;
asjaomane huvitatud isik sai teada arestimise kohaldamisest;
võlgnik sai kohtukutse või sai teada täitemenetluse algatamisest.
Täitmisele kuuluva dokumendi sisu, ulatuse või täitmise selgitusi käsitleva kaebuse võib esitada igal ajal, kui pole aegunud õigus taotleda täitetoimingu tegemist. Kaebuse, milles kolmas isik väidab endal olevat omandiõigus või asjaõigus sissenõutud varale, võib esitada 15 päeva jooksul pärast vara müüki või võõrandamist. Kaebuse esitamata jätmine nimetatud tähtaja jooksul ei takista kolmandatel isikutel oma õiguste teostamiseks eraldi kaebust esitada.
Kui kohus on täitmise peale esitatud kaebuse vastu võtnud, tühistab ta vajaduse korral täitekorralduse, mille vastu kaebus esitati, või teeb otsuse täitetoimingu korrigeerimise, tühistamise või lõpetamise kohta, täitmisele kuuluva dokumendi tühistamise või selgitamise kohta või täitemeetmete kohta, mille täitmisest keelduti. Kui kohus lükkab kaebuse tagasi, võib kaebajat kohustada hüvitama kahju, mis tekkis täitmisega viivitamise tõttu, ja kui kaebus esitati pahatahtlikult, trahvitakse kaebajat.
Teatud varadele ei saa sissenõuet pöörata. Vallasvara puhul on selliseks varaks võlgnikule ja tema perele hädavajalikud isiklikud või majapidamisesemed, kultusesemed, puudega inimesele ja haigete eest hoolitsemiseks hädavajalikud esemed, võlgniku ja tema pere kolme kuu toit ja kui võlgnik elatub põllumajandusest, siis järgmise saagini vajaminev toit, elatusvahendid tagavad loomad ja loomadele kuni järgmise saagini vajalik sööt, kolme talvekuu jooksul võlgnikule ja tema perele vajalik kütus, isiklikud või perekonnale kuuluvad kirjad, fotod, maalid jne.
Peale selle võib võlgniku töötasu või pensioni arestida ülalpidamiskohustuse puhul üksnes kuni poole igakuise netotöötasu ulatuses ja muud liiki kohustuste puhul ainult kuni ühe kolmandiku igakuise netotöötasu ulatuses.
Kui töötasu või võlgnikule regulaarselt makstavad summad, mis tagavad võlgnikule elatise, on riigi netotöötasu alammäärast väiksemad, võib sisse nõuda kuni pool töötasu alammäära ületavast sissetulekust.
Sissenõuet ei saa pöörata riiklikele toetustele, lastetoetustele, haige lapse hooldustoetustele, rasedus- ja sünnitushüvitistele, matusetoetustele, riiklikele õppetoetustele, päevarahadele jne.
Vt ka vastust küsimusele 4.3.

matches: Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus


Järelevalve teostamine 28.02.2014 Otepää Valla Valimiskomisjoni otsuse nr 8-1.11-1 üle – Riigi Teataja
Järelevalve teostamine 28.02.2014 Otepää Valla Valimiskomisjoni otsuse nr 8-1.11-1 üle
RT III, 22.04.2014, 4
Vastu võetud 17.04.2014 nr 48
Järelevalve asjaolud
9.12.2013 sõlmis Otepää Vallavalitsus käsunduslepingu Urmas Kuldmaaga ja 17.12.2013 käsunduslepingu Silver Eljandiga (leping lõppes 17.02.2014). Mõlemad on Otepää Vallavolikogu liikmed. Urmas Kuldmaa kandideeris 2013. a Otepää Vallavolikogu valimistel „Erakond Isamaa ja Res Publica Liit” nimekirjas ja Silver Eljand „Valimisliit Otepää” nimekirjas.
20.02.2014 esitasid „Valimisliit Meie Kodu” liikmed Siim Kalda, Martin Teder ja Tanel Ojaste Otepää Valla Valimiskomisjonile taotluse volikogu asendusliikmete määramiseks, kuna volikogu liikmete Urmas Kuldmaa ja Silver Eljandi volitused volikogu liikmena olid taotluse esitajate hinnangul ennetähtaegselt lõppenud seoses nende töötamisega Otepää Vallavalitsuses vastavalt KOKS § 18 lõike 1 punktile 6. Taotlejad leidsid, et Urmas Kuldmaa, Silver Eljandi ja vallavalitsuse vahel sõlmitud käsunduslepingute näol on tegemist näiliste tehingutega sõlmitud töölepingute või siis ametnikuna teenistuskohustuste täitmise varjamiseks.
4.03.2014 esitas „Valimisliit Meie Kodu” liige Siim Kalda kaebuse Valga Maakonna Valimiskomisjonile, milles palus Otepää Valla Valimiskomisjoni 28.02.2014 otsus nr 8-1.11-1 tühistada ning teha Otepää Valla Valimiskomisjonile ettekirjutus seaduserikkumise kõrvaldamiseks.
10.03.2014 jättis Valga Maakonna Valimiskomisjon otsusega nr 1-3-1/2014/2-1 kaebuse rahuldamata kaebeõiguse puudumise tõttu.
12.03.2014 esitas Siim Kalda kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile. Kaebaja palus Vabariigi Valimiskomisjonil algatada järelevalvemenetlus Valga Maakonna Valimiskomisjoni ja Otepää Valla Valimiskomisjoni tegevuse kohta, rahuldada kaebus ning tühistada Valga Maakonna Valimiskomisjoni 10.03.2014 otsus nr 1-3-1/2014/2-1.
Vabariigi Valimiskomisjon jättis 18.03.2014 otsusega nr 40 kaebuse rahuldamata kaebeõiguse puudumise tõttu. Vabariigi Valimiskomisjoni seisukohad on toodud Vabariigi Valimiskomisjoni 18.03.2014 otsuses nr 40 (RT III, 21.03.2014, 1) ning käesolevas otsuses neid ei korrata.
Lisaks otsustas Vabariigi Valimiskomisjon 18.03.2014 otsusega nr 40 vajalikuks algatada järelevalve Otepää Valla Valimiskomisjoni 28.02.2014 otsuse nr 8-1.11-1 üle, selgitamaks otsuse kooskõla KOKS § 18 lõike 1 punktiga 6. Vabariigi Valimiskomisjon otsustas, et Vabariigi Valimiskomisjon viib järelevalve läbi ise ning otsuse järelevalve tulemuste kohta võtab komisjon vastu hiljemalt 18.04.2014.
Pärast järelevalve algatamist on Rein Vikard 19.03.2014 esitanud Otepää Valla Valimiskomisjonile taotluse enda määramiseks Otepää Vallavolikogu liikme Silver Eljandi asemele. Kaebaja leidis, et Silver Eljandi ja Otepää Vallavalitsuse vahel sõlmitud käsunduslepingu näol on tegemist töölepinguga ning lepingu nimetamisega käsunduslepinguks on pooled varjanud tegelikku töösuhet. Otepää Valla Valimiskomisjon jättis taotluse 26.03.2014 otsusega nr 8-1.11-3 rahuldamata. Valimiskomisjon leidis, et valla valimiskomisjoni pädevusse ei kuulu Otepää Vallavalitsuse ja Otepää Vallavolikogu liikme Silver Eljandi vahel 17.12.2013. a sõlmitud käsunduslepingust tuleneva õigussuhte olemuse tuvastamine. Tegemist on vaidlusega, mis tuleb eelnevalt lahendada selleks seadusega kehtestatud korras. Rein Vikard vaidlustas Otepää Valla Valimiskomisjoni otsuse Valga Maakonna Valimiskomisjonis. Maakonna Valimiskomisjon rahuldas 2.04.2014 otsusega nr 1-3-1/2014/3-1 Rein Vikardi kaebuse, tühistas Otepää Valla Valimiskomisjoni 26.03.2014 otsuse nr 8-1.11-3 ja tegi Otepää Valla Valimiskomisjonil ettekirjutuse Rein Vikardi taotluse uueks läbivaatamiseks. Seni ei ole Otepää Valla Valimiskomisjon taotlust uuesti läbi vaadanud.
Vabariigi Valimiskomisjon pöördus 24.03.2014 kirjaga nr 22-7/14-1/1 Siseministeeriumi ja Justiitsministeeriumi poole järgmise küsimusega: kas KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud keeldu saab mõista selliselt, et volikogu liikme volitused lõpevad ennetähtaegselt ka juhul kui volikogu liikmega sõlmitud käsundusleping sisu poolest vastab või pigem vastab töölepingu tunnustele?
Justiitsminister esitas arvamuse 2.04.2014 kirjas nr 10-4/14.2889-2. Selle kohaselt otsustas seadusandja vastava paragrahvi kohaliku omavalitsuse korralduse seadusesse lisada huvide konflikti vältimiseks. Ametniku mõiste ja staatus oli varasema ATS järgi piiritletud ametiasutusega, uus ATS andis omavalitsustele võimaluse määratleda erinevalt ametniku ja töötaja staatust ning seega oleks võinud tekkida olukord, kus sama tööd tegev isik ühes vallas on ametnik ja volikogu liikmena tegutseda ei saa ning teises vallas töötaja, kes saab tegutseda ka vallavolikogu liikmena. Samas on lubatav, kui kohaliku omavalitsuse volikogus osalevad valla või linna asutuse töötajad, sh juhid, kuna nemad ei teosta erinevalt ametiasutusest avalikku võimu. Väikses kohas võib volikogus osaleda soovivaid inimesi olla raske leida ning traditsiooniliselt on koolijuhid ja õpetajad olnud aktiivsed ühiskonnaelu osalejad just kohalikul tasandil. Võib asuda seisukohale, et piirang töölepinguga töötamisele tehti teadlikult – võttes arvesse seda, et ametiasutustes töötavad ametnikud ning töölepingu alusel töötajad. KOKS § 54 lõike 1 kohaselt omavalitsusteenistust valla ja linna ametiasutustes reguleerib ATS, TLS ja KOKS. Seega oli esitatud ettepaneku puhul jäetud välja võlaõigusseadusest tulenevad teenuste osutamise lepingud (nt töövõtuleping ja käsundusleping). VÕS § 29 lõikest 1 tuleneb, et lepingu tõlgendamisel lähtutakse lepingupoolte ühisest tegelikust tahtest. Selles osas, kas tegemist oli käsunduslepinguga või sisuliselt töölepinguga, ei saa Justiitsministeerium hinnangut anda, vaid pigem vallavalitsus ning käsunduslepingu sõlminud isikud.
Siseminister esitas arvamuse 8.04.2014 kirjas nr 12-1/21-2. Arvamuse kohaselt tuleneb KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud piirangu eesmärk 01.04.2013 jõustunud avaliku teenistuse seadusest, mille kohaselt ametnike ring kitsenes ning omavalitsusele anti suurem pädevus määrata, kes on ametnik ja kes töötaja. Nimetatud muudatus oleks tekitanud ebavõrdse olukorra, kus sama tööd tegev isik saab ühes omavalitsuses olla volikogu liige ja teises mitte. Muudatusettepaneku põhieesmärk oligi välistada sellised erinevad tõlgendused. Lepingute tõlgendamise ning lepingulise suhte liigi määramise osas juhitakse arvamuses tähelepanu Riigikohtu seisukohale, et lepingu tõlgendamisel tuleb eelkõige arvestada VÕS § 29 lg 5 p-des 1–6 nimetatud asjaolusid, mh lepingu sõlmimise asjaolusid, tõlgendust, mille pooled on samale lepingutingimusele varem andnud, lepingupoolte käitumist enne ja pärast lepingu sõlmimist, lepingu olemust ja eesmärki ning tavasid ja pooltevahelist praktikat (RKTKo 01.11.2013, 3-2-1-118-13, p 12). Sellest tulenevalt ei ole lepingu olulisimaks tunnuseks lepingu pealkiri, vaid selle sisu ja kuidas selle sisu poolte tahtest tulenevalt tõlgendada. Kui poolte tahet ei saa kindlaks teha, tuleb arvesse võtta VÕS § 29 lõike 4 järgi ka seda, kuidas pidi lepingust aru saama lepingupooltega sarnane mõistlik isik ehk peab tõlgendama lepingut objektiivselt, lähtudes mõistliku isiku positsioonist, kes arvestab mõlema lepingupoole arusaamadega (RKTKo 07.02.2007, 3-2-1-122-06, p 12). Lepingu liigi määramisel, tuleb eelkõige arvestada lepingu iseloomu ja sisu, mitte piirduda üksnes lepingu pealkirjaga tutvumisega. Isikutel on vabadus sõlmida selline leping, nagu neile sobib, kuid VÕS § 29 lõige 2 sätestab, et lepingu tõlgendamisel ei või aluseks olla ebaõige tähistus või väljendusviis, mida lepingupooled kasutasid eksimuse tõttu või soovist varjata oma tegelikku tahet. Ka nimetatud võlaõigusseaduse säte viitab sellele, et lepingut tuleb tõlgendada lähtuvalt tegelikest asjaoludest ja tegelikust sisust, mitte formaalsest pealkirjast. Seaduse täitmiseks ei piisa näilisest seaduse järgimisest, vaid tuleb seda teha sisuliselt. Pahatahtlikult töölepingulise sisuga lepingule teise nimetuse andmine ei saa olla aluseks KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mittekohaldamiseks. KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud piirangut saab kohaldada ka siis, kui lepingu pealkirjaks ei ole tööleping, aga lepingu iseloom ja sisu vastab töölepingu tunnustele. Sel juhul peab valimiskomisjon asuma rolli, kus ta hindab vastavalt lepingu sisule, kas tegemist on töölepinguga või mitte.
Samuti pöördus Vabariigi Valimiskomisjon 25.03.2014 kirjaga nr 22-7/14-1/2 Otepää Vallavolikogu liikmete Silver Eljandi ja Urmas Kuldmaa ning Otepää Vallavalitsuse poole järgmise küsimusega: kas nende hinnangul on sõlmitud lepingust tulenevalt käsundisaaja töö tegemise viisi, aja ja koha valikul olulisel määral iseseisev või tegite tööd eelkõige vastavalt Otepää Vallavalitsuselt saadud korraldustele?
Täiendavalt palus Vabariigi Valimiskomisjon Otepää Vallavalitsuselt, Urmas Kuldmaalt ja Silver Eljandilt teavet Urmas Kuldmaa ja Silver Eljandi tööülesannete kohta järgmistes punktides:
1) kas tööd pidi tegema Otepää Vallavalitsuse poolt ettenähtud ajal;
2) kas tööd pidi tegema vallavalitsuse poolt määratud kohas (vallavalitsuse ruumides);
3) kas töö tegemisel tuli järgida vallavalitsuse töösisekorraeeskirju;
4) kas nimetatud isikutele laienesid kollektiivlepingu sätted;
5) kas töö tegemiseks kasutati vallavalitsuse töövahendeid, materjale ja seadmeid;
6) kas nimetatud isikute kohta kehtis ka muid kohustusi või piiranguid väljaspool lepinguga määratletud suhet (nt konkurentsipiirang, saladuse hoidmise kohustus);
7) kas tööülesannete hulka kuulus ATS § 7 lg 3 mõistes avaliku võimu teostamise ülesandeid.
Otepää Vallavalitsus selgitas 4.04.2014 kirjas nr 8-1.8/657-1 Silver Eljandi käsunduslepingu kohta, et Otepää vald omab spordirajatisena Apteekrimäe kinnistut, kus asuvad algtaseme suusahüppemäed. Kõige rohkem kasutab rajatist spordiklubi, mille treeneriks on Silver Eljand. Selle spordirajatise igapäevaseks korrashoiuks on vald sõlminud töölepingu kolmanda isikuga, kel polnud võimalik kaks kuud seda tööd teha. Et spordiklubidel oleks võimalik siiski jätkata treeningtegevust nimetatud rajatisel, sõlmis Otepää vald Silver Eljand’ga kahekuulise (17.12.2013–17.02.2014) käsunduslepingu, mille sisuks oli Apteekrimäe spordirajatise korras hoidmine määral, mis võimaldaks jätkata treeningtegevusi. Vastuseks Vabariigi Valimiskomisjon esitatud küsimustele selgitas Otepää Vallavalitsus:
1) ei, käsundiga ei nähtud ette mitte mingisugust täpsemat tööaega;
2) ei, Silver Eljand ei käinud kordagi käsundi täitmise alaselt vallavalitsuses;
3) lepingu viide sisekorraeeskirjadele tähendas vaid kinni pidamist tavapärasest hoolsuskohustusest, heast käitumistavast ja elementaarsetest ohutusreeglitest;
4) ei, mingeid kollektiivlepingu sätteid Silver Eljandile ei kaasnenud;
5) vallavalitsus ei andnud Silver Eljandile käsundi täitmiseks mitte mingeid töövahendeid, materjale ega seadmeid;
6) mitte mingeid piiranguid ega kohustusi selle käsundiga ei kaasnenud;
7) Silver Eljandi tööülesannete hulka ei kuulunud ATS § 7 lõike 3 mõistes avaliku võimu teostamise ülesandeid.
Otepää Vallavalitsus selgitas Urmas Kuldmaa käsunduslepingu kohta, et praegune vallavõim sõlmis võimule asudes avaliku koostööleppe, milles muuhulgas lubati heakorra korraldamise tagasi toomist vallavalitsuse haldusse. Nimelt oli eelnev vallavõim viinud heakorra korraldamise valla tütarettevõtte AS Otepää Veevärk haldusse. Kuna käesolevaks hooajaks olid juba kõik hoolduslepingud AS-l Otepää Veevärk sõlmitud, siis otsustati eelmainitud poliitilist lubadust kuni 31.10.2014 täita nii, et vallavalitsus sõlmib käsunduslepingu Urmas Kuldmaaga, kelle ülesandeks on jälgida AS Otepää Veevärk poolt korraldatavate heakorra tööde täitmist ja probleemide esinemisel osutada operatiivselt tähelepanu puudustele. Vastuseks Vabariigi Valimiskomisjon esitatud küsimustele selgitas Otepää Vallavalitsus:
2) käsundiga ei ole ette nähtud töötamise kohta, kuid vallavalitsuses on ühes kabinetis eraldatud töökoht, kus Urmas Kuldmaa võib oma ülesandeid täita;
3) lepingu viide sisekorraeeskirjadele tähendas vaid kinni pidamist vallamaja tööruumide kasutamise korrast ajal, kui Urmas Kuldmaa oma töökohta kasutab;
4) ei, mingeid kollektiivlepingu sätteid Urmas Kuldmaale ei kaasnenud;
5) vallavalitsus on andnud Urmas Kuldmaa kätte valla heakorra vihjetelefoni, kuhu kodanikud saavad teavitada esinevatest heakorra probleemidest. Samuti võimaldatakse Urmas Kuldmaal vajadusel kasutada vallavalitsuse ühiskasutuses olevat autot;
7) Urmas Kuldmaa tööülesannete hulka ei kuulunud ATS § 7 lõike 3 mõistes avaliku võimu teostamise ülesandeid. Küll on Urmas Kuldmaa oma tegevusega seonduvalt edastanud vallavalitsusele infot kinnistuvaldajate jäätmekäitluse kohta, kes on taotlenud vabastust kohustuslikust jäätmekorraldusest.
Lisaks selgitas Otepää Vallavalitsus, et TLS § 28 sätestab tööandja kohustused töötaja suhtes. Eelnimetatud käsundisaajate osas pole selliste töösuhtele omaste tööandja kohustuste – nagu puhkuse andmine, töö- ja puhkeaja tagamine, tööaja arvestuse pidamine, koolituse tagamine – täitmises kokku lepitud ja neid ei ole reaalselt ka täidetud. Vallavolikogu on tänaseks loonud vallavalitsuse struktuuri kommunaalosakonna, et käsunduslepingu ja AS Otepää Veevärk heakorralepingu lõppedes (31.10.2014) saaks vallavalitsus heakorra tööde haldamist teha tavapärases vormis.
Lisaks märkis Otepää Vallavalitsus, et Urmas Kuldmaa on omal soovil peatanud oma volikogu liikme volitused, tähtajatult, kuid mitte lühemaks perioodiks kui kolmeks kuuks.
Silver Eljand vastas Vabariigi Valimiskomisjoni küsimustele järgmiselt:
1) ei. Tööde teostamine sõltus ilmastikuoludest;
2) minu tegevuse koht oli Apteekrimäe suusahüppekompleks, mis asub linna metsas 1 km asustuse piiridest väljas;
3) ei;
5) ei. Kirves, käsisaag, lumelabidad ja rehad on Apteekrimäel varasemast olemas olnud; Soetatud on need SA Tehvandi Spordirajatiste ja SA Otepää Spordirajatiste poolt;
6) ei;
7) ei.
Urmas Kuldmaa vastas Vabariigi Valimiskomisjoni küsimustele järgmiselt:
1) ei, teen vastavalt olukorrale ja vajaduse;
2) ei, kuid mul on võimaldatud oma ülesandeid täita vallavalitsuses olevas ruumis;
3) mul puudub vajadus järgida sisekorraeeskirju, aga ma saan viibida majas siis kui vallavalitsus on avatud;
5) jah, mulle on antud telefon kuhu kodanikud saavad anda infot olemasolevatest puudustest või probleemidest. Samas on mul võimalus kasutada vallavalitsuse ühiskasutuses olevat autot kui selleks tekib vajadus;
6) mul puuduvad kohustused või piirangud väljaspool lepingut;
7) minu tööülesannete hulka ei kuulu avaliku võimu teostamine, küll olen edastanud infot vallavalitsusele mis on puudutanud kinnistu omanike kes on taotlenud vabastust korraldatud jäätmeveost.
Vabariigi Valimiskomisjoni 17.04.2014 koosolekule kutsutud Urmas Kuldmaa ja Silver Eljand koosolekul ei osalenud, kuid teatasid e-kirjaga, et jäävad oma seisukohtade juurde.
1. KOKS § 18 lõike 1 punkt 6 sätestab, et volikogu liikme volitused lõpevad enne tähtaega seoses nimetamisega sama valla või linna kohaliku omavalitsuse ametnikuks või töötamisega sama valla või linna ametiasutuses töölepingu alusel. Käesolevas asjas on vaidlus sellest, et kahel volikogu liikmel on Otepää Vallavalitsusega sõlmitud käsunduslepingud, mis sisuliselt võivad vastata töölepingu tunnustele. Otepää Valla Valimiskomisjon jättis järelevalvealuse 28.02.2014 otsusega nr 8-1.11-1 a otsusega talle esitatud taotluse rahuldamata, põhjendusel, et valla valimiskomisjoni pädevuses ei ole hinnata, kas volikogu liikmetega sõlmitud lepingud vastavad seadusele. Seetõttu tuleb Vabariigi Valimiskomisjonil kõigepealt võtta seisukoht küsimuses, kas KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 rakendamisel on valimiskomisjonil õigus hinnata lepingut sisuliselt, s.t hinnata, kas vallavalitsuse ja volikogu liikme vahel sõlmitud lepingu näol on töölepinguga või mitte.
2. Vastavalt KOKS § 20 lõikele 1 peavad valimiskomisjonid KOKS §-des 18 ja 19 sätestatud juhtudel määrama valimiskomisjoni otsusega asendusliikme. Volikogu liikme volituste ennetähtaegse lõppemise korral tuleb selleks valimiskomisjonil kõigepealt kindlaks teha, kas esineb KOKS § 18 lõikes 1 märgitud asjaolu. KOKS § 18 lõike 3 punkti 1 kohaselt peab valla- või linnasekretär teavitama valla valimiskomisjoni kolme päeva jooksul KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud asjaolust teatavamaks saamisest. See, kas valla- või linnasekretär valimiskomisjoni teavitab või mitte, ei muuda KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 sätestatud juriidilise fakti saabumist olematuks, s.t volikogu liikme volitused on lõppenud olenemata valla- või linnasekretäri poolsest teavitamisest. Seetõttu peab valimiskomisjon vajadusel ise kindlaks tegema, kas volikogu liikme volitused on KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 märgitud asjaoludel lõppenud või mitte. Selle kindlakstegemisel peab valimiskomisjon välja selgitama menetletavas asjas olulise tähendusega asjaolud, vajadusel koguma tõendeid omal algatusel (vt ka RKPJKo 14.11.2005 nr 3-4-1-27-05, p 9; RKPJKo 27.11.2013, 3-4-1-62-13, p 31) ning neid oma pädevuse piires hindama. Seetõttu tuleb KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 rakendamisel valimiskomisjonil antud juhul selgitada, kas volikogu liikme ja vallavalitsuse vahel on sõlmitud tööleping või mitte.
3. KOKS § 18 lõige 1 punkt 6 nimetab volituste lõppemise alusena töölepingut. Vabariigi Valimiskomisjon nõustub Justiitsministeeriumi seisukohaga, et nimetatud säte ei laiene võlaõigusseadusest tulenevatele teenuste osutamise lepingutele (töövõtuleping ja käsundusleping). VÕS § 29 lõige 1 sätestab, et lepingu tõlgendamisel lähtutakse lepingupoolte ühisest tegelikust tahtest. Samas ei või VÕS § 29 lõike 2 kohaselt lepingu tõlgendamisel aluseks olla ebaõige tähistus või väljendusviis, mida lepingupooled kasutasid eksimuse tõttu või soovist varjata oma tegelikku tahet. TsÜS § 89 lõige 1 sätestab, et näilik tehing on tehing, mille puhul pooled on kokku leppinud, et tehingu tegemisel tehtud tahteavaldustel ei ole avaldatud tahtele vastavaid õiguslikke tagajärgi, sest pooled tahavad jätta mulje tehingu olemasolust või varjata tehingut, mida nad tegelikult teha tahavad. TsÜS § 89 lõige 3 sätestab, et kui näiliku tehinguga varjatakse teist tehingut, kohaldatakse varjatud tehingule selle kohta sätestatut. Seega ei saa valimiskomisjon antud juhul lähtuda vaid sellest, et volikogu liikmetega sõlmitud lepinguid nimetavad osapooled käsunduslepinguteks, vaid hinnata tuleb ka lepingute sisu.
4. Otepää Valla Valimiskomisjon ei ole 28.02.2014 otsuses nr 8-1.11-1 võtnud seisukohta, kas volikogu liikmetega sõlmitud lepingud võivad sisuliselt vastata töölepingu tunnustele KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes ning jätnud sellel põhjendusel „Valimisliit Meie Kodu” esitatud taotluse rahuldamata. Seetõttu tühistab Vabariigi Valimiskomisjon Otepää Valla Valimiskomisjoni 28.02.2014 otsuse nr 8-1.11-1.
5. Käesolevas asjas on Vabariigi Valimiskomisjonil KOVVS § 17 lõike 2 punkti 4 alusel võimalik teha Otepää Valla Valimiskomisjonile ettekirjutus uue otsuse tegemiseks ning hindamiseks, kas sõlmitud lepingute näol oli tegemist töölepingutega KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes või mitte. Kui selgub, et tegemist on töölepingutega, tuleb valla valimiskomisjonil määrata Silver Eljandile ja Urmas Kuldmaale asendusliikmed KOKS §-s 20 sätestatud korras. Järelevalve kiirema läbiviimise huvides annab Vabariigi Valimiskomisjon ise hinnangu sellele, kas Silver Eljandi ja Urmas Kuldmaaga sõlmitud lepingute näol on tegemist KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 mõttes töölepingutega või mitte.
6. VÕS § 29 lg 5 kohaselt tuleb lepingu tõlgendamisel arvestada muuhulgas lepingu sõlmimise asjaolusid (p 1), tõlgendust, mille lepingupooled on samale lepingutingimusele varem andnud (p 2) ning samuti lepingu olemust ja eesmärki (p 4) (vt ka RKTKo 01.11.2013, 3-2-1-118-13, p 12).
7. TLS § 1 lg 3 näeb ette, et kui seadus ei sätesta teisiti, siis kohaldatakse töölepingule VÕS-i käsunduslepingu sätteid. TLS § 1 lg 2 kohaselt eeldatakse töölepingu olemasolu, kui isik teeb teisele isikule tööd, mille tegemist võib vastavalt asjaoludele oodata üksnes tasu eest. Riigikohtu tsiviilkolleegium on korduvalt märkinud, et juhul, kui poolte kokkuleppel on ühtviisi nii töölepingu kui ka mõne muu tsiviilõigusega reguleeritava lepingu tunnused, mistõttu ei ole lepingulise suhte olemust võimalik üheselt määrata, ja tööandja ei tõenda, et pooled sõlmisid mõne muu lepingu, tuleb poolte sõlmitud leping lugeda töölepinguks. Üksnes juhul, kui on ilmne, et vaidlusalune leping ei ole tööleping, loeb kohus sõltumata poolte väidetest tuvastatuks, et pooled ei sõlminud töölepingut (RKTKo 3-2-1-3-05, p 18; RKTKo 3-2-1-9-05, p 18; RKTKo 3-2-1-160-09, p 10; RKTKo 3-2-1-26-10, p 11; RKTKo 3-2-1-41-11, p 14). Samas tuleb silmas pidada, et töölepingu tüüpiliste tunnuste puudumine ei tarvitse igal juhul välistada töölepingu olemasolu (RKTKo 3-2-1-13-08, p 10). Seega ei tähenda näiteks töö- ja puhkeaega ning puhkust käsitlevate sätete puudumine lepingutekstis seda, et kõnealused lepingud ei võiks olla töölepingud.
8. Otsustamaks selle üle, kas tegemist on töösuhtega, tuleb kaaluda eelkõige töötaja ja tööandja vahelist sõltuvussuhet – millisel määral on töötaja vaidlusaluses suhtes allutatud tööandjale ehk teisisõnu, milline on vaadeldavas suhtes töötaja iseseisvuse määr. Just töötaja ja tööandja sõltuvussuhte suurem määr eristab töölepingut eelkõige teistest tsiviilõiguslikest lepingutest (RKTKo 3-2-1-3-05, p 15).
9. Tööleping erineb käsunduslepingust (VÕS § 619) tööd tegeva isiku otsustusvabaduse ja alluvuse määra poolest: erinevalt käsundisaajast on töötaja allutatud tööandja juhtimisele ja kontrollile (vt TLS § 1 lg 1; RKTKo 3-2-1-3-05, p 15). Erinevalt muudest teenuse osutamise lepingutest on tööleping suunatud tööprotsessi õiguslikule reguleerimisele ja selle kaudu tööandja eesmärgi saavutamisele. Kui töö tegija lahendab jooksvaid probleeme, olles tööandjale pidevalt kättesaadav, täites tema juhiseid ja alludes asutuse sisekorrale, on tegemist töölepinguga. Tööõigussuhtes olev isik täidab tööandja juures mingit kindlat tööfunktsiooni, teeb oma tööd pidevalt ja saab selle eest palka kokkulepitud tähtaegadel. Töölepingule iseloomulik on ka see, et töö tegemiseks kasutab töötaja tööandja töövahendeid, materjale ja seadmeid.
10. Otepää valla ja Silver Eljandi vahelises lepingus on Silver Eljandi ülesanded loetletud lepingu punktides 1.1 kuni 1.1.12. See loetelu vastab sõna-sõnalt Otepää valla ja Raimo Peerna (keda Silver Eljand tähtajaliselt asendas) vahel sõlmitud töölepingu punktidele 2.1 kuni 2.1.12. Seega saab järeldada, et nimetatud ülesannete täitmiseks sõlmitud lepingut on Otepää vald varem tõlgendanud töölepinguna.
11. Silver Eljand kohustub temaga sõlmitud lepingu punkti 1.1.2 alusel tegema koostööd teiste teenistustega maksimaalse majandusliku tulemi saavutamiseks. Lepingu punkti 1.1.3 kohaselt kohustub ta kinni pidama sisekorraeeskirjadest, ametijuhenditest, käskkirjadest ja korraldustest. Loetletud asjaoludest võib teha järelduse, et Silver Eljandiga sõlmitud leping on oma olemuselt tööleping.
12. Urmas Kuldmaa kohustub temaga sõlmitud lepingu punkti 3.3 kohaselt esitama vallavalitsusele aruande teenuse osutamise kohta, lisaks on vallavalitsuses õigus anda talle täitmiseks muid ülesandeid, selle eest täiendavat tasu maksmata (lepingu punkt 1.2). Vallavalitsus kohustub Urmas Kuldmaale andma ülesannete täitmiseks töökoha ning õiguse kasutada sõidukit (lepingu punkt 2.7), mobiiltelefoni ja telefoninumbri (punkt 2.8) ja e-posti aadressi (punkt 2.9). Loetletud asjaoludest võib teha järelduse, et Urmas Kuldmaaga sõlmitud leping on oma olemuselt töölepingud.
13. Ülaltoodust tulenevalt teeb Vabariigi Valimiskomisjon Otepää Valla Valimiskomisjonile ettekirjutuse määrata asendusliikmed Urmas Kuldmaale ning Silver Eljandile, kuna nende volikogu liikme volitused on lõppenud enne tähtaega vastavalt KOKS § 18 lõike 1 punktile 6 seoses töötamisega sama valla või linna ametiasutuses töölepingu alusel.
14. Vabariigi Valimiskomisjon märgib, et see, et Urmas Kuldmaa volitused on käesoleval ajal peatunud, ei mõjuta tema volikogu liikme volituste lõppemist ja temale asendusliikme määramist.
KOVVS § 17 lõike 1 ja lõike 2 punkti 4 alusel Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:
1. Tühistada Otepää Valla Valimiskomisjoni 28.02.2014 otsus nr 8-1.11-1.
2. Teha ettekirjutus Otepää Valla Valimiskomisjonile Urmas Kuldmaale ja Silver Eljandile asendusliikmete määramiseks viie tööpäeva jooksul Vabariigi Valimiskomisjoni otsuse kättesaamisest (KOKS § 20 lg 4).


Süüteomenetluses digitaalallkirjastatud ja muu digitaalse dokumendi vormistamise, edastamise ja säilitamise kord – Riigi Teataja
Süüteomenetluses digitaalallkirjastatud ja muu digitaalse dokumendi vormistamise, edastamise ja säilitamise kord
3-1-1-14-09 Riigikohus 06.02.2009
KrMS § 160 2
KrMS § 160 3
KrMS § 323 lg 2 p 1
Allkirjastamata määruskaebuse saamisel tuleb kohtul lähtudes KrMS § 389 lg-st 1 ja § 390 lg-st 1 selle küsimuse lahendamisel juhinduda kriminaalmenetluse seadustiku 10.-12. peatüki sätetest. Kui apellatsioonitähtaja jooksul on esitatud allkirjastamata apellatsioon, kuid apellant allkirjastab selle enne kui kohus on andnud talle KrMS § 323 lg 1 või § 326 lg 1 alusel tähtaja apellatsioonis puuduste kõrvaldamiseks või siis enne kui puuduste kõrvaldamise tähtaeg on möödunud, ei saa jätta apellatsiooni KrMS § 323 lg 2 p-s 1 sätestatud alusel läbi vaatamata. Sellisel juhul on tegemist tähtaegselt esitatud apellatsiooniga. Tulenevalt KrMS § 390 lg-st 1 kehtib nimetatud reegel ka määruskaebuse menetlemisel.
nõuded määruskaebusele
Juhtudel, mil seadus näeb ette kaebuse esitamise kirjalikus vormis (nt KrMS § 318 lg 1 ja 386 lg 1) võrdsustatakse kirjalikus vormis esitatud kaebusega ka digitaalsel kujul esitatud kaebus. Digitaalallkirja seaduse § 3 lg 1 kohaselt on digitaalallkirjal üldjuhul samad õiguslikud tagajärjed nagu omakäelisel allkirjal. Seega järeldub eeltoodust muu hulgas ka see, et digitaalallkirjata digitaalse kaebuse esitamisel on samad õiguslikud tagajärjed nagu omakäelise allkirjata paberkandjal kaebuse esitamisel.
Tulenevalt KrMS §-dest 1602-1603 ja justiitsministri 22. juuli 2008. a määruse nr 40 "Süüteomenetluses digitaalallkirjastatud ja muu digitaalse dokumendi vormistamise, edastamise ja säilitamise kord" §-st 4, on kaebuste esitamine kriminaalmenetluses lubatud ka digitaalsel kujul. See tähendab, et juhtudel, mil seadus näeb ette kaebuse esitamise kirjalikus vormis (nt KrMS § 318 lg 1 ja 386 lg 1) võrdsustatakse kirjalikus vormis esitatud kaebusega ka digitaalsel kujul esitatud kaebus. Digitaalallkirja seaduse § 3 lg 1 kohaselt on digitaalallkirjal üldjuhul samad õiguslikud tagajärjed nagu omakäelisel allkirjal. Seega järeldub eeltoodust muu hulgas ka see, et digitaalallkirjata digitaalse kaebuse esitamisel on samad õiguslikud tagajärjed nagu omakäelise allkirjata paberkandjal kaebuse esitamisel.


text:
Kohtuasi F‑53/08
Vincent Bouillez jt
Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega V. Bouillez, K. Van Neyghem ja I. Wagner-Leclercq paluvad tühistada esiteks otsused, millega ametisse nimetav asutus keeldus 2007. aasta edutamise raames neid edutamast palgaastmele AST 7, ja teiseks vajalikul määral otsused, millega sama aasta edutamise raames edutati sellele palgaastmele ametnikud, kes täitsid neist väiksema vastutuse määraga ülesandeid ja kes on kantud edutatud ametnike nimekirja, mis avaldati 16. juulil 2007 personaliteates nr 136/07.
Otsus: Tühistada otsused, millega nõukogu keeldus hagejaid 2007. aastal edutamast palgaastmele AST 7. Jätta hagi ülejäänud nõuded rahuldamata. Mõista kohtukulud välja nõukogult. Nõukogu nõuete toetuseks menetlusse astujad nõukogu ametnikud Eliza Niniou, Maria-Béatrice Postiglione Branco, Maria De Jesus Cabrita ja Marie‑France Liegard kannavad ise oma kohtukulud.
2. Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi – Teist ametnikku edutava otsuse peale esitatud hagi – Vastuvõetavus
3. Ametnikud – Hagi – Tühistamisotsus – Mõju – Edutamata jätmise otsuse tühistamine
1. Ametisse nimetaval asutusel on edutamise valdkonnas lai kaalutluspädevus ning asjaolu, et edutamiskandidaatide teenete võrdleva hindamise kriteeriume on personalieeskirjade artikli 45 lõikes 1 sõnaselgelt mainitud, näitab seadusandja soovi omistada nende kriteeriumide arvessevõtmisele erilist tähtsust. Lisaks on administratsioon kohustatud nende teenete võrdleval hindamisel vastavalt nimetatud sättele uurima hoolsalt ja erapooletult kõiki asjakohaseid asjaolusid nende hindamiseks.
Edutatavate ametnike vastutuse määr on üks kolmest asjakohasest asjaolust, mida administratsioon peab arvesse võtma. Vastab küll tõele, et samas tegevusüksuses ja samal palgaastmel olemine eeldab, et täidetakse samaväärseid ülesandeid. Väljendi „vajaduse korral” kasutamine personalieeskirjade artikli 45 lõikes 1 kinnitab, et enamikel juhtudel, arvestades seda sama palgaastme ametniku vastutuse määra samaväärsuse eeldust, ei ole vastutuse määra kriteerium selline asjaolu, mis võimaldaks teha vahet edutamiskandidaatide teenete vahel. Kõnealune eeldus ei ole siiski ümberlükkamatu, eriti pärast seda, kui varasemad B‑ ja C‑kategooriad on liidetud abiteenistujate ühendatud tegevusüksusesse. Nimelt tingis see liitmine automaatselt nende kohustuste valiku laienemise, mida tegevusüksusesse AST kuuluv ametnik võib täita, nagu tuleneb liiatigi personalieeskirjade I lisa A osas esitatud tabelist. Seega võib vastutuse määra osas esineda tuntavaid erinevusi sama tegevusüksuse ametnike täidetavate erinevate ülesannete vahel. Lisaks ei ole personalieeskirjades sätestatud täidetavate ülesannete ja teatava palgaastme vahelisi seoseid. Personalieeskirjad võimaldavad vastupidi eristada ülesannet palgaastmest. See palgaastme ja võetud vastutuse määra lahutamine vastab seadusandja tahtele ja institutsioonide valikule lihtsustada personalihaldust.
Seega ei saa sama palgaastme ametniku vastutuse määra samaväärsuse eeldusest järeldada, et administratsioon ei ole kohustatud uurima vastutuse määra kriteeriumi, kontrollides konkreetselt, kas see kriteerium toob välja erinevusi asjaomaste ametnike teenete vahel. Järelikult ei saa väljendit „vajaduse korral” tõlgendada nii, et selle alusel oleks administratsioonil õigus välistada a priori vastutuse määra kriteeriumi arvestamine teenete võrdleval analüüsil. Vastupidi, seadusandja soovis osutada sellele, et edutatavate ametnike vastutuse määr võib olla niisuguses analüüsis asjakohane asjaolu.
(vt punktid 49 ja 51–56)
Esimese Astme Kohus: 8. juuli 2008, kohtuasi T‑56/07 P: komisjon vs. Economidis (EKL AT 2008, lk I‑B‑1‑31 ja II‑B‑1‑213, punktid 58–60); 2. aprill 2009, kohtuasi T‑473/07 P: komisjon vs. Berrisford (EKL AT 2009, lk I‑B‑1‑17 ja II‑B‑1‑85, punkt 42).
Avaliku Teenistuse Kohus: 10. oktoober 2007, kohtuasi F‑107/06: Berrisford vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑285 ja II‑A‑1‑1603, punkt 71); 31. jaanuar 2008, kohtuasi F‑97/05: Buendía Sierra vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑1‑15 ja II‑A‑1‑49, punkt 62).
2. Kuigi on tõsi, et ametnikul ei ole õigust edutamisele, on tal sellegipoolest huvi vaidlustada otsust, millega sellele palgaastmele, kuhu tal on võimalik kandideerida, edutati teine teenistuja, ja mille peale ta on esitanud kaebuse, mis on tagasi lükatud.
Esimese Astme Kohus: 21. jaanuar 2004, kohtuasi T‑328/01: Robinson vs. parlament (EKL AT 2004, lk I‑A‑5 ja II‑23, punktid 32 ja 33).
3. Kui akt, mis tuleb tühistada, toob kasu kolmandale isikule, nagu see on reservnimekirja kandmise, edutamisotsuse või vabale ametikohale ametisse nimetamise otsuse puhul, tuleb ühenduste kohtul enne kontrollida, ega tühistamine ei kujutaks endast toime pandud õigusvastase teo liigset sanktsiooni.
Sellega seoses tuleb märkida, et järeldused, mida ühenduste kohus teeb õigusvastasusest, ei ole konkursi ja edutamise puhul samad. Nimelt kujutab konkursi kõigi tulemuste tühistamine põhimõtteliselt endast toime pandud õigusvastase teo liigset sanktsiooni sõltumata eiramise olemusest ja sellest, kui ulatuslik on selle poolt konkursi tulemustele avaldatav mõju.
Seevastu edutamise puhul uurib ühenduste kohus asju juhtumipõhiselt. Esiteks võtab ta arvesse õigusvastase teo laadi. Kui tuvastatud eiramine on üksnes menetlusviga, mis mõjutab vaid ühe ametniku olukorda, võtab kohus a priori seisukoha, et see eiramine ei õigusta edutamisotsuste tühistamist, sest see oleks liigne sanktsioon. Seevastu, kui tegemist on sisulise veaga, nagu õigusnormi rikkumine, mis tingib kogu teenete võrdleva hindamise õigusvastasuse, tühistab kohus põhimõtteliselt edutamisotsused.
Teiseks kaalub ühenduste kohus huve, mille puhul ta võtab kõigepealt arvesse asjaomaste ametnike huvi nende õiguste õiguslikule ja täielikule taastamisele uue tegeliku teenete võrdleva hindamise kaudu, kus arvestatakse nõuetekohaselt õigusakti alusel kohaldatavaid kriteeriume, selleks et tulevikus ei peaks nad konkureerima koos ebaseaduslikult edutatud ametnikega ja et kohtu tuvastatud õigusvastasus hiljem uuesti ei tekiks. Seejärel võtab ühenduste kohus arvesse õigusvastaselt edutatud ametnike huve. Nad ei ole küll omandanud õigust sellele, et nende edutamine jääks jõusse, kui edutamisotsused on ebaseaduslikud ja need on vaidlustatud hagi esitamise tähtaja jooksul. Ometi arvestab kohus asjaoluga, et need ametnikud võisid heausklikult tugineda nende edutamise kohta tehtud otsuste seaduslikkusele, eriti kui asjaomastele isikutele on nende ülemused andnud soodsaid hinnanguid, mis objektiivselt edutamist õigustaksid. Kohus teadvustab nende ametnike huve seda enam, et neid on suur hulk. Lõpuks uurib ühenduste kohus teenistuse huve, ehk eelkõige nõuetekohase menetluse järgimist, ebaseaduslike otsuste tühistamata jätmise eelarvelisi tagajärgi, võimalikke jõustunud kohtuotsuse täitmise raskusi, võimalikku teenistuse järjepidevuse kahjustamist ja institutsioonisisese sotsiaalse õhkkonna halvenemise ohtu.
Pärast seda, kui ühenduste kohus on erinevad asjassepuutuvad huvid arvesse võtnud, otsustab ta juhtumipõhiselt, kas tühistada edutamisotsused või mitte. Kui ta lõpuks leiab, et edutamisotsuste tühistamine kujutaks endast tuvastatud eiramise liigset sanktsiooni, võib ta vajaduse korral selleks, et tagada hageja huvides edutamata jätmise otsuse tühistava kohtuotsuse kasuliku mõju, kasutada täielikku pädevust, mis tal on rahalistes kohtuvaidlustes ja mõista isegi omal algatusel institutsioonilt välja kahjuhüvitise.
(vt punktid 82–90)
Euroopa Kohus: 5. juuni 1980, kohtuasi 24/79: Oberthür vs. komisjon (EKL 1980, lk 1743, punktid 11, 13 ja 14); 17. jaanuar 1989, kohtuasi 293/87: Vainker vs. parlament (EKL 1989, lk 23).
Esimese Astme Kohus: 22. juuni 1990, liidetud kohtuasjad T‑32/89 ja T‑39/89: Marcopoulos vs. Euroopa Kohus (EKL 1990, lk II‑281); 10. juuli 1992, kohtuasi T‑68/91: Barbi vs. komisjon (EKL 1992, lk II‑2127, punkt 36); 17. märts 1994, kohtuasi T‑44/91: Smets vs. komisjon (EKL AT 1994, lk I‑A‑97 ja II‑319); 21. november 1996, kohtuasi T‑144/95: Michaël vs. komisjon (EKL AT 1996, lk I‑A‑529 ja II‑1429); 5. oktoober 2000, kohtuasi T‑202/99: Rappe vs. komisjon (EKL AT 2000, lk I‑A‑201 ja II‑911); eespool viidatud kohtuotsus Robinson vs. parlament; 6. juuli 2004, kohtuasi T‑281/01: Huygens vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑203 ja II‑903); 19. oktoober 2006, kohtuasi T‑311/04: Buendía Sierra vs. komisjon (EKL 2006, lk II‑4137, punkt 349).

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus


Alansi. Kirivalla. Lutsu. : november 2012
Posted by Monika at 11:32 Kommentaare ei ole:
Posted by Monika at 21:14 Kommentaare ei ole:
On esitatud väiteid, et Kose Vallavalitsus ei ole Kanavere vaidluse osas midagi ette võtnud. Olgu siinkohal ära toodud Kose Vallavalitsuse vastus. Ja olgu siinkohal esitatud ka kinnitus, et Alansi-Kirivalla-Lutsu ajaraamat on selles küsimuses neutraalne. Me ei ole ühe või teise või kolmanda osapoole paadis, vaid hoiame sündmustel silma peal seetõttu, et Kanavere on Kirivalla naaberküla. Kõik meie külade elanikud, kes Tallinnas tööl käivad, sõidavad iga päev Kanavere külast läbi, Auelepa alast mööda. See ületab meie külade elanike jaoks uudisekünnise.
Olgu siinkohal selgelt välja öeldud ka see, et senise info põhjal ei ole ka ma isiklikult lennuraja vastu. Oma lapsepõlvest mäletan, et näiteks nõukogude ajal lendasid sageli mingid "metsavahid" või "moosiriiulid" ringi, neid kasutati nõuka ajal väetise külvamiseks põldudele, või mürgitamiseks, midagi sealt alla pritsiti. Ma ei mäleta, et see müra oleks olnud häiriv, pigem oli tekitasid lennumasinad põnevust. Aga - see on vaid minu tagasihoidlik arvamus.
Lp /isikuandmed eemaldatud/
Lp /isikuandmed eemaldatud/ Meie 09.11.2012 nr 7-1.2/1420-1
Kanavere küla Auelepa kinnistu detailplaneeringu vaidlustamine
Olete esitanud Kose Vallavalitsusele avalduse, et Kanavere külas Auelepa kinnistu detailplaneering ei ole vastavuses Kose valla üldplaneeringuga. Vastame Teie kirjas oleva numeratsiooni alusel.
1. Väidate, et Kanavere külas on mulla boniteet suurem, kui 40 ja tegemist drenaažkuivendusmaaga. Seega tuleks vältida uushoonestuse rajamist. Auelepa kinnistu detailplaneeringu alal oleva maa mullaviljakuse boniteet on 34. Detailplaneering on kooskõlastatud Põllumajandusameti Harju keskusega.
Kehtiva üldplaneeringu kohaselt on mõeldud uushoonestuste all uusi suuri planeeringuga kavandatud elamualasid. Kehtiva Kose valla üldplaneeringu punkti 2.3.3 kohaselt peab ehitusõiguse saamiseks moodustatava uue katastriüksuse suurus olema üldjuhul 2 ha, laius vähemalt 40m ning katastriüksusele peab olema tagatud juurdepääs.
2. Keskkonnamõjude hindamisest. “Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seadus” § 6 lg1p13 määratleb olulise keskkonnamõjuga tegevusena 2100 meetri pikkuse või pikema peamaandumisrajaga lennuvälja püstitamise. Eesti Vabariigi määrus 29.08.2005 nr 224 "Tegevusvaldkondade, mille korral tuleb anda keskkonnamõju hindamise vajalikkuse eelhinnang, täpsustatud loetelu" § 13 p7 kohaselt tuleb anda keskkonnamõju hindamise vajalikkuse eelhinnang infrastruktuuri ehitamise valdkonda kuuluva vähemalt 1200 meetri pikkuse tehiskattega lennurajaga lennuvälja rajamisel, laiendamisel või rekonstrueerimisel. Detailplaneeringuga planeeritud lennurada on loodusliku murukattega ja pikkusega 512m. Seega keskkonnamõju strateegiline hindamine pole vajalik. Kütuse ladustamist ei ole ette nähtud kinnistul.
3. Detailplaneeringu algatamise hetkel 20.12.2010 ei asunud planeeritav ala rohevõrgustiku rohekoridori alal. Vastavalt 01.01.2012 jõustunud Kose valla üldplaneeringule asub planeeritav ala osaliselt kehtiva Kose valla üldplaneeringu kohases rohevõrgustiku koridoris ning rohevõrgustik kuulub täpsustamisele detailplaneeringutes. Üldplaneeringu kohaselt rohelise võrgustiku alal kavandatavate planeeringute puhul tuleb igal juhul arvestada, et roheline võrgustik jääks toimima. Planeeritavast 21,77 hektarist moodustab haritav maa 20,33
ha, sellest rohevõrgustiku ala on 19,0 ha. Planeeringuga vähendatakse looduslikku ala 1,03 ha, millest rohevõrgustiku ala on ca 0,82 ha. Planeeritud murukattega lennurada ja planeeritud murukattega vibuväljak on arvestatud looduslikuks alaks ja rohekoridore läbi ei lõigata. Olemasolev põllumajandusmaa säilib praegusel kujul vähemalt 90 % ulatuses st ei planeerita ehitis/rajatisi/tegevusi, mis kahandaksid kultuurmaastikus leiduvaid looduslikke kooslusi või
mis seaksid ohtu loodusliku iseregulatsiooni säilimise. Planeeringu alale aktiivse kasutusega infrastruktuure ei rajata. Murukattega lennuraja planeeritud kasutustihedus on suvisel ja päevasel ajal kaks korda päevas. Auelepa kinnistu detailplaneeringu lk 25 on välja toodud leevendavad meetmed, mis on olulised rohevõrgustiku struktuuri ja funktsiooni maksimaalseks tagamiseks. Keskkonnaameti 31.05.2012 vastuskirja nr HJR 14-4/12/12832-2 hinnangul ei ole planeeringulahendusega kavandatav tegevus rohevõrgustiku kaitse põhimõtetega vastuolus.
4. Keskkonnaameti 31.05.2012 vastuskirja nr HJR 14-4/12/12832-2 hinnangul ei ole planeeringulahendusega kavandatav tegevus rohevõrgustiku kaitse põhimõtetega vastuolus. Planeeringuga kavandatud tegevus ei muuda rohekoridoride asetust Tallinn-Tartu maantee suhtes. Planeeringuga ei nähta ette ei elamumaa sihtotstarvet ega ka elamute ehitamist. Murukattega lennuraja ja murukattega vibuväljaku võib lugeda looduslikuks alaks.
5. Detailplaneeringu realiseerumisel säilib senine maakasutus praegusel kujul (kultuurheinamaa) vähemalt 90% ulatuses. Säilib ka piirkonnale omane hajaasustus.
1. Visuaallennu tingimustes, hooajaliselt ja päevasel ajal, käitatav murukattega lennurada kasutustihedusega 2 korda päevas ei põhjusta olulist mürataseme tõusu piirkonnas.
2. Planeeringualale (21,77 ha) on ettenähtud 21 sõiduauto parkimiskohta. Seitse sõiduauto parkimiskohta on kavandatud planeeringualalt väljajääva Kangru talu (9,96 ha) õuealale. Vastulause pole arusaadav.
3. Lennundusseaduse § 35² lg3 p 9 ja 10 näevad ette oluliselt looduskeskkonda muutvate tööde (sh metsaraie) ja ehitus-, planeerimistegevuse kooskõlastamise vajaduse Lennuametiga. Käesolevaga nimetatud tegevuste osas keeldu ei ole.
Väidetavate põhiõiguste rikkumisest Asjaõigusseaduse valguses seoses kaitsevööndiga:
Asjaõigusseaduse § 127 - Kinnisomandi ruumiline ulatus
Lennuraja asukohavalikul on lähtutud põhimõttest, et kavandatud tegevus ei põhjusta metsa raadamist ei planeeringualal ega väljaspool ala. (vt DP seletuskiri lk 24). Samuti ei muuda planeeringuga kavandatud tegevus naaberkinnistute põldude ja heinamaade senist kasutust.
4. Vaba aja veetmise võimaluste (rekreatsiooni) lisandumine lisab piirkonnale atraktiivsust ja ei vähenda kinnisvara väärtust antud piirkonnas.
5. Detailplaneeringuga ei ole kavandatud suuremahulisi tööstusrajatisi.
6. Detailplaneeringuga ei ole ettenähtud ei lennuraja ajutist ega ka pidevat valgustamist.
7. Keskkonnamõjude hindamisest. “Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seadus” § 6 lg1p13 määratleb olulise keskkonnamõjuga tegevusena 2100 meetri pikkuse või pikema peamaandumisrajaga lennuvälja püstitamist. Eesti VV määrus 29.08.2005 nr 224 "Tegevusvaldkondade, mille korral tuleb anda keskkonnamõju hindamise vajalikkuse eelhinnang, täpsustatud loetelu" § 13 p7 kohaselt tuleb anda keskkonnamõju hindamise vajalikkuse eelhinnang infrastruktuuri ehitamise valdkonda kuuluva vähemalt 1200 meetri pikkuse tehiskattega lennurajaga lennuvälja rajamisel, laiendamisel või rekonstrueerimisel. Detailplaneeringuga planeeritud lennurada on loodusliku murukattega ja pikkusega 512m. Seega keskkonnamõju strateegiline hindamine ei ole vajalik. Kütuse ladustamist detailplaneeringu alal ei ole ettenähtud.
Posted by Monika at 14:55 Kommentaare ei ole:
Posted by Monika at 12:27 Kommentaare ei ole:
Arvestades alanud nädala tähtsust - Kose + Kõue läbirääkimiste lõpusirge, viimased rahvakoosolekud ning nädala lõpul rahvaküsitlus; arvestades teatud inimeste kartust, et Kosega liitudes otsustavad kõik meie kandi asjad edaspidi Kose inimesed; arvestades seejuures ka meie külaseltsi üht ääretult olulst eesmärki uurida siitkandi ajalugu, olgu nimetatud, et 103 aastat tagasi asutasid Kose panga 3 siitkandi meest - üks mees Alansilt (omaaegne Tiidu talu peremees), üks mees Triigilt ning üks mees Siugelt, mis oli vanasti Alansi naaberküla, Siuge Vanakõrtsu peremees kuulus Alansi Veeühisuse alla ning oli igatepidi seotud siitkandi tegemistega.
Miks te kardate, et tänapäeval siin kandis elavad inimesed viletsamad on? Vastupidi - kindlasti valitakse siitkandi mehi-naisi ühendvalla volikokku ning kindlasti suudavad nad midagi head ja toredat korda saata nii ühendvalla "pealinna" kui maapiirkondade heaks!
Posted by Monika at 10:41 Kommentaare ei ole:
Pärast rasket haigust on lahkunud Kuusiku talu peremees, üks auväärt ja väärikas mees, kellega mul oli neil vähestel kohtumistel väga sügavad ja sisukad vestlused ajaloo ja eestluse teemadel. Puhka rahus, Ülo!
Heli-Merike, Andres, Kadri ja Mari peredega!
Avaldame sügavat kaastunnet kalli abikaasa, isa ja vanaisa surma puhul...
Posted by Monika at 09:03 Kommentaare ei ole:


Toimetulekutoetuse vahenditest täiendavate sotsiaaltoetuste maksmise tingimuste ja korra kehtestamine – Riigi Teataja
Toimetulekutoetuse vahenditest täiendavate sotsiaaltoetuste maksmise tingimuste ja korra kehtestamine
Toimetulekutoetuse vahenditest täiendavate sotsiaaltoetuste maksmise tingimuste ja korra kehtestamine - sisukord
§ 2 Täiendavad sotsiaaltoetused
§ 3 Sotsiaalteenus
§ 4 Täiendavate sotsiaaltoetuste ja sotsiaalteenuste taotlemine, määramine ja maksmine
RT IV, 11.02.2013, 6
Vastu võetud 15.02.2007 nr 8
Määrus kehtestatakse sotsiaalhoolekande seaduse § 42 lõike 4 alusel.
Käesolev kord sätestab toimetulekutoetuse rahaliste vahendite ülejäägi korral täiendavate sotsiaaltoetuste maksmise ja sotsiaalteenuse osutamise tingimused ja korra Kanepi vallas alaliselt elavatele ja rahvastikuregistri järgi Kanepi vallas registreeritud elukohaga abivajavatele isikutele toimetuleku soodustamiseks.
§ 2. Täiendavad sotsiaaltoetused
(1) Toetus vähekindlustatud või 4- ja enamalapseliste peredele laagrituusikute osaliseks või täielikuks katmiseks.
(2) Toetus vähekindlustatud lastega peredele koolitarvete ostmiseks.
(3) Toetus mittetöötavatele töövõimetuspensionäridele hambaproteeside kulude osaliseks või täielikuks katmiseks.
(4) Erandkorras toetus dokumentide (pass, isikutunnistus, elamisluba jne) taotlemiseks.
(5) Ühekordne toetus toimetuleku soodustamiseks üldjuhul üks kord aastas. Igat avaldust käsitletakse eraldi.
§ 3. Sotsiaalteenus
Alkoholismiravi:
1) Isik, kes tunneb, et ei suuda alkoholisõltuvusest ise jagu saada, võib pöörduda valla sotsiaalnõuniku poole abi saamiseks;
2) Sotsiaalnõunik lepib kokku raviasutusega vastuvõtu aja ja teenuse hinna osas.
§ 4. Täiendavate sotsiaaltoetuste ja sotsiaalteenuste taotlemine, määramine ja maksmine
(1) Sotsiaaltoetust ja sotsiaalteenust määratakse isikliku avalduse alusel, millele lisatakse võimalusel kulutusi tõendavad dokumendid. Avalduses tuleb märkida andmed perekonna koosseisu ja sissetulekute kohta, toetuse taotlemise põhjus ning toetuse saaja või teenuse osutaja arveldusarve number.
(2) Taotlust menetleval isikul on õigus nõuda taotlejalt täiendavat teavet ja dokumente toetuse vajaduse kohta ning kaasata abi vajaduse hindamisel teisi spetsialiste.
(3) Toetuse andmisel ja suuruse ning teenuse määramisel arvestatakse taotleja majanduslikku olukorda, seadusjärgset ülalpidamiskohustust omavate isikute olemasolu, kõrvalabi vajadust, spetsialistide hinnangut, tervislikku seisundit, ülalpeetavate arvu, teenuse ja vahendite olemasolu ning muid abi vajaduse ja selle osutamisega seotud asjaolusid.
(4) Toetuse maksmise ja suuruse ning teenuse määramise otsustab vallavalitsus sotsiaalkomisjoni ettepanekul korraldusega.
(5) Määratud toetus kantakse taotleja pangaarvele, makstakse välja sularahas või kantakse teenuse osutaja pangaarvele.
Määrus jõustub 18. veebruaril 2007. a.


Töötasu: õiguslik mõiste - Raamatupidaja
Töötasu: õiguslik mõiste
30. mai 2011 10:46
Töötasu mõistesse kuuluvatel maksetel võib olla erinev režiim, arvestusperiood, maksmise kord ja tähtajad. Rääkides töötasust tuleb eristada töötasu mõistesse kuuluvaid osi ja keskmise töötasu arvutamisel aluseks võetavaid osi, millest annab ülevaate Tartu Ülikooli emeriitprofessor Heino Siigur.
Töölepingu alusel tööandja ja töötaja vahel tekkiv töösuhe on tasuline suhe, sest töötaja teeb tööd tasu eest (TLS § 1 lg 1 ja 2). Tööandja on kohustatud kindlustama töötaja kokkulepitud tööga, andma selgeid ja õigeaegseid korraldusi ning maksma töö eest töötasu kokkulepitud tingimustel ja ajal (TLS § 28 lg 2 p-d 1 ja 2). Tööandjal on õigus nõuda töötajalt ka töö tegemist, mis ei ole seotud töölepingu, kollektiivlepingu ega seadusega, kui sellise töö vajadus tulenes eelkõige vääramatu jõu tagajärjel tööandja varale või muule hüvele tekkida võiva kahju või kahju tekkimise ohu korral (TLS § 17 lg 4).
Tööõigussuhte tasulisus ei seisne ainult tööandja kohustuses tasuda ja töötaja õiguses nõuda tasu tehtud töö eest, vaid sisaldab veel rea vastastikkuseid õigusi ja kohustusi seoses tööga tööõigussuhte raames. Millised tööandja maksed töölepingu alusel tööõigussuhte raames tehtud töö eest kujutavad endast töötasu, TLS-s ühetähenduslikult ei kajastu.
TLS § 5 lg 1 p.5 kohaselt tuleb töölepingus kindaks määrata (kokku leppida) töö eest makstav tasu, sealhulgas majandustulemustelt ja tehingutelt makstav tasu, töötasu arvutamise viis, maksmise kord ning sissenõutavaks muutumise aeg (palgapäev), samuti tööandja makstavad ja kinnipeetavad maksed ja maksud. Ka peavad töölepingus kajastuma muud töötajale antavad hüved, kui nendes on kokku lepitud (lg 1 p.6)
Töötaja võimalust saada tasu tööandja majandustulemusest (käibest, kasumist jm) või tööandja ja kolmanda isiku vahel sõlmitud lepingust sätestavad TLS §-d 30 ja 31.
1. Eelnevast tuleneb, et töölepingus tuleb kohustuslikult kindlaks määrata (kokku leppida) töötasu suurus ehk töötasu määr ajaühikus (tunni, päeva, kuu jms), mis töötajale on tagatud, kui ta täidab nõuetekohaselt ja ettenähtud ulatuses oma tööülesandeid tavalistes (normaalsetes) tingimustes. See on n.ö. töötaja tagatistöötasu, mida töötaja saab olenemata töötasustamissüsteemist (aja- või tükitöö). Selle kokkulepitava töötasu suurus ei või olla väiksem Vabariigi Valitsuse 11. juuni 2009.a. määrusega nr. 90 (RT I 2009, 31, 192) kehtestatud tunnitöötasu ja kuutöötasu alammäärast täistööaja eest (TLS § 29 lg 5). Järelikult töötasu määr ajaühiku kohta on kokkulepitav vaid suuremana töötasu ehk palga alammäärast täistööaja eest. Osa- (osalise) tööajaga töötamisel rakendub töötasu ehk palga alammäär proportsionaalselt (võrdeliselt) osatööaja kestusega täistööajaga.
Kui töötaja teeb tööd, mille tegemist asjaolusid arvestades võib eeldada tasu eest, eeldatakse, et töötasu on kokku lepitud. Kui töötasu ei ole kokku lepitud või kokkulepet ei suudeta tõendada, loetakse töötasu suuruseks kollektiivlepingus ettenähtud suurus, selle puudumisel sarnase töö eest sarnastel asjaoludel tavaliselt makstav tasu (TLS § 29 lg 1-2). Seega väärarusaama ja võimaliku pahatahtlikkuse vältimiseks oleks vajalik töötasu ehk palgamäära kirjalik või kirjalikku taasesitamist võimaldav fikseerimine.
2. TLS §-des 30 ja 31 sätestatud tasu majandustulemuste ja lepingute eest on puhtsoovitusliku iseloomuga ja mõeldud töötaja huvi suurendamiseks tööandja majandus- või muu tööandja tegevusega seotu suhtes. Neil on analoogiline tähtsus preemiate ja täiendavate tasudega, mida võib kehtestada kas tähtajatult või teatud tähtajaks kokkuleppel töötajaga, kollektiivlepinguga või tööandja otsusega. Samuti on tööandjal õigus kehtestada nende tasude saamiseks määrad (arvutamise alused), näitajad ja tingimused, mille täitmine (järgimine) ettenähtud ajavahemikul annab töötajale subjektiivse õiguse (nõudeõiguse) vastava tasu saamiseks. Enamikul juhtudel need tasud kehtestatakse teatud kindlaks perioodiks, sest tuleb eeldada vajadust neid korrigeerida vastavalt võimalustele. Siinkirjutaja arvates võib need vormistada igakordselt töölepingu lisadena, sest neid makstakse täiendavalt peale töötasu lähtudes kokkulepitud töötasu määrast.
3. TLS näeb ette veel rea makseid, mida tööandja on kohustatud töötajale maksma seoses hälvetega tavalistest (normaalsetest) töötingimustest.
3.1. Töötajale tuleb maksta ka aja eest, kui ta täidab oma tööfunktsioonist mittetulenevaid tööülesandeid (TLS § 17 lg 4) või esindab seaduses või kollektiivlepingus ettenähtud juhtudel töötajaid (TLS § 19 lg 3). Praktikas tagatakse neil juhtudel töötajale selle aja eest keskmine palk.
3.2. Tööandja hüvitab ületunnitöö vaba aja andmisega ületunnitööga võrdses ulatuses, kui puudub kokkulepe ületunnitöö hüvitamiseks rahas. Rahas hüvitamisel maksab tööandja töötajale 1,5 kordset töötasu (TLS § 44 lg 6-7).
3.3. Kui tööaeg langeb ööajale (kell 22.00-6.00) maksab tööandja töö eest 1,25 kordset töötasu, kui ei ole kokku lepitud, et töötasu sisaldab tasu ööajal töötamise eest (TLS § 45 lg 1) Poolte kokkuleppel võib ööajal töötamise hüvitada vastavalt vaba aja andmisega (TLS § 45 lg 3).
3.4. Kui tööaeg langeb riigipühale, maksab tööandja töö eest riigipühal kahekordset töötasu. Poolte kokkuleppel võib riigipühal töötamise hüvitada ka täiendava vaba aja andmisega (TLS § 45 lg 2-3).
3.5. Valveaja eest väljaspool tööaega tuleb töötajale maksta tasu, mis ei või olla väiksem kui 1/10 kokkulepitud töötasust, s.o. töötasu ehk palgamäärast. Seda osa valveajast, mil töötaja allub tööandja juhtimisele ja kontrollile s.o. teeb talle ettenähtud tööd, loetakse tööajaks (TLS §48 lg 1 ja 3). Tasu kokkulepitud valveaja eest saab töötaja täies ulatuses.
3.6. Tööandja peab töövõimelisele ja töö tegemiseks valmis olevale töötajale maksma keskmist töötasu ka juhul, kui töötaja ei tee tööd seetõttu, et tööandja ei ole andnud tööd, ei ole teinud töö tegemiseks vajalikku toimingut või muul viisil töö vastuvõtmisega viivitanud. Seda kohustust tööandjal ei ole, kui töö andmata jätmise on põhjustanud töötaja süü (TLS § 35).
3.7. Tööandja on kohustatud maksma töötajale mõistliku aja eest, mil töötaja ei saa tööd teha tema isikust tulenevalt. Kuid seda kohustust tööandjal ei ole, kui töötaja on loonud tahtlikult või raske hooletuse tõttu olukorra, et ta ei saa teha tööd, samuti siis, kui töötajalt ei saa töö tegemist oodata muul tema isikust mittetuleneval põhjusel (TLS § 38).
Kas sellise kohustuse panemine tööandjale on põhjendatud, on iseküsimus.
4. Igale töölepingu alusel töötajale on kalendriaasta kohta ettenähtud tööpuhkus kestusega vähemalt 28 kalendripäeva, mida TLS § 55 nimetab põhipuhkuseks. TLS § 70 kohaselt makstakse puhkusetasu, mis arvutatakse TLS § 29 lg 8 korras ehk teisisõnu Vabariigi Valitsuse 11. juuni 2009.a. määrusega nr. 91 kehtestatud keskmise töötasu maksmise tingimuste ja korra kohaselt (RT I 2009, 31, 193). Sisuliselt on ka puhkusetasu töötasu ehk palga üks osa, kuid seda ei saa arvesse võtta keskmise töötasu ehk palga arvutamise muudel juhtudel, sest see ise rajaneb keskmisel palgal, selle erinevusega, et puhkusetasu makstakse kalendripäeva eest.
5. Töölepingu erakorralisel ülesütlemisel (lõpetamisel) on tööandja kohustatud seaduses ettenähtud juhtudel sellest töötajale ette teatama olenevalt töösuhte kestusest selle tööandja juures vähemalt 15 – 90 kalendripäeva (TLS § 97 lg 2). Kuid kollektiivlepinguga võib ette näha pikemad etteteatamistähtajad (TLS § 97 lg 4). Kui tööandja ette ei teata või teatab ette vähem seaduses või kollektiivlepingus ettenähtust, peab töötajale siinkirjutaja arvates maksma vähem etteteatamise ajavahemiku tööpäevade eest hüvitist keskmise töötasu ehk palga alusel. Sisuliselt on see töötasu, sest tööandja ei võimaldanud töötajal töötamist seaduses ette nähtud tööpäevade ulatuses. Kuid keskmise töötasu arvutamisel seda summat arvesse ei võeta.
6. Tähtajatu töölepingu ülesütlemisel koondamise tõttu maksab tööandja töötajale hüvitist töötaja ühe kuu keskmise palga ulatuses (§ 100 lg 1). Tähtajalise töölepingu ülesütlemisel majanduslikel põhjustel (koondamine) välja arvatud tööandja tegevuse lõppemisel (TLS § 89 lg 2) maksab tööandja töötajale hüvitist ulatuses, mis vastab töötasule, mida töötajal oleks olnud õigus saada lepingu tähtaja saabumiseni. Ka ei maksta hüvitist, kui tööleping öeldakse üles vääramatu jõu tõttu (TLS § 100 lg 3).
Kui töötaja lõpetab töölepingu erakorraliselt tööandjapoolse kohustuse olulise rikkumise tõttu, ei pea ta sellest tööandjale ette teatama, kui kõiki asjaolusid ja mõlemapoolset huvi arvestades ei või mõistlikult nõuda lepingu jätkamist kokkulepitud tähtaja või etteteatamistähtaja lõppemiseni (TLS § 98 lg 2). Sel juhul on tööandja kohustatud maksma töötajale hüvitist kolme kuu keskmise töötasu ehk palga ulatuses (TLS § 100 lg 4).
Siinnimetatud summasid ei saa lugeda töötasu hulka. Need kujutavad endast tööandja hüvitist töötajale, sest tööandjal ei ole võimalik töötajale töölepingus kokkulepitud tööd enam anda.
7. Tööandja on kohustatud hüvitama ka:
1) tööülesannete täitmisel kantud kulud (§ 40 lg 1);
2) töölähetusega kaasnevad kulud (§ 40 lg 2);
3) töötaja koolitusega kaasnevad erakorralised kulud (§34 lg 1);
4) töötajale tööülesannete täitmise tekitatud kahjud (§ 40 lg 4).
Need on n.ö.erakorralised kulud, mis töötajal võivad tekkida ja mille katmist töötaja võib kanda seaduses ettenähtud korras. Need kulud ei kuulu töötasu mõistesse.
Lähtudes eespooltoodust kuuluvad töötasu ehk palga kui õigusliku nähu hulka:
1. Tasu tehtud töö eest tavalistes (normaalsetes ) tingimustes.
2. Täiendav stimuleeriv tasu (ergutustasu).
3. Tasu töötingimuste hälvete eest.
4. Puhkusetasu ja tasu kasutamata puhkuse eest.
Töötasu hulka ei kuulu:
1. Hüvitis, mida tööandja on kohustatud maksma töölepingu erakorralisel lõpetamisel seaduses ettenähtud juhtudel, samuti töölepingu erakorralisel lõpetamisel töötaja poolt seoses töölepingu tööandjapoolse olulise rikkumisega.
2.Summad, mida tööandja on kohustatud töötajale maksma seoses tööülesannete täitmisel kantud kuludega või töötajale tekitatud kahjude korvamisega.
Töötasu mõistesse kuuluvatel maksetel võib olla erinev režiim, arvestusperiood, maksmise kord ja tähtajad. Rääkides töötasust tuleb eristada töötasu mõistesse kuuluvaid osi ja keskmise töötasu arvutamisel aluseks võetavaid osi. Kõik nimetatud küsimused nõuavad eraldi käsitlust (analüüsi). Samuti väärib käsitlemist kasutatav terminoloogia.
Lemmi Kann, Heino Siigur
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2011/05/30/tootasu-oiguslik-moiste
Sotsiaalkindlustusamet muutis isikliku abivahendi kaardi ja selle duplikaadi saamise lihtsamaks. Kui varem tulid inimesed kaardi taotlemiseks ameti klienditeenindusse, siis nüüdsest on võimalik seda teha ameti kodulehel.
18. oktoober 08:00
Arvestusala Edendaja 2018 kandidaat: Dmitri Volhonski
13:00 Vaata, kuidas tähistati raamatupidajate päeva
Kindlalt kaitstud


text:
Millest lähtuda põhivara sisendkäibemaksu korrigeerimisel - Raamatupidaja
Millest lähtuda põhivara sisendkäibemaksu korrigeerimisel
28. detsember 2016 11:26
Põhivara sisendkäibemaksu arvestus
Leinonen OÜ nõustamisüksuse juht Tõnis Elling selgitab, kas põhivara sisendkäibemaksu korrigeerimisel peab alati lähtuma otsearvestuse meetodist.
Maksuhaldur ja kohtud on vaidlusaluses kaasuses[1] tuvastanud, et maksumaksja soetas korteri algselt maksustatava käibe tarbeks (edasimüügiks enne esmast kasutuselevõttu), kuid hiljem kasutuseesmärk muutus ning korter võeti kasutusele maksuvaba käibe tarbeks (kinnisasja üürile andmine). Korteri juurde kuuluvat väliparkimiskohta on maksumaksja algusest peale kasutatud üksnes maksustatava käibe tarbeks.
Pooled olid erineval seisukohal selle osas, kas käibemaksuseaduse (KMS) § 33 lõikes 1 sätestatud maksumaksja õigus valida sisendkäibemaksu osalise mahaarvamise erinevate meetodite vahel kehtib ka KMS § 32 lõikes 4 nimetatud juhul ehk põhivara soetamisel tasutud sisendkäibemaksu korrigeerimisel. Maksumaksja leidis, et põhivara puhul on samuti tegu KMS § 32 lõikes 1 nimetatud juhuga, mille puhul on erinevalt reguleeritud vaid sisendkäibemaksu korrigeerimise periood, aga osalise mahaarvamise sisu on reguleeritud samamoodi nagu KMS § 32 lõikes 1. Maksuhaldur ja kohtud leidsid, et KMS § 32 lg 4 reguleerib iseseisvalt ka põhivara sisendkäibemaksu korrigeerimise metoodikat, nõudes "puhta otsearvestuse meetodi" kasutamist, mille puhul tuleb iga põhivara objekti puhul määratleda selle maksustatavas käibes kasutamise osatähtsus.
Riigikohus ei nõustunud kummagi poole seisukohaga. Riigikohtu hinnangul on KMS § 33 lõikes 1 sõnaselgelt viidatud ainult KMS § 32 lõikele 1, mitte aga lõikele 4. Kuigi põhivara on samuti KMS mõistes kaup ning KMS § 32 lg 4 lähtub samast eeldusest, mis KMS § 32 lg 1, on Riigikohtu hinnangul siiski tegemist erisättega KMS § 32 lg 1 suhtes. Teiselt ei nõustunud Riigikohus ka maksuhalduri ja kohtute tõlgendusega, mille kohaselt nõuab KMS § 32 lg 4 sisendkäibemaksu osalisel mahaarvamisel eranditult kõikidel juhtudel otsearvestuse rakendamist.
Meetodi valik on maksumaksja kohustus
Riigikohtu hinnangul tuleb KMS § 32 lõikes 4 sisalduvat formuleeringut "tegelik maksustatava käibe tarbeks kasutamise osatähtsus" tõlgendada selliselt, et kohase ja sobiva meetodi valik on jäetud maksumaksja õiguseks ja kohustuseks. Osalise mahaarvamise meetodi valikul peab maksumaksja eelkõige arvestama KMS § 29 lõikest 1 tulenevat üldist sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse regulatsiooni ning vältima sellise meetodi rakendamist, mis annaks KMS § 29 lõikes 1 sätestatule vastupidise tulemuse.
Sisendkäibemaksu proportsiooni arvestamise meetodi valikul tuleb Riigikohtu hinnangul lähtuda sellisest valikust, mis annab võimalikult täpseima tulemuse. Vaidlusaluses kaasuses valis maksumaksja meetodi, mis oli vastupidine KMS mõttega ja Riigikohus nõustus antud juhul maksuhalduri ning alama astme kohtutega, kuid ei nõustunud maksuhalduri üldistustega sisendkäibemaksu otsearvestuse igakordse kohustuslikkuse kohta põhivara puhul.
[1] Riigikohtu otsus 3-3-1-19-16
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2016/12/28/millest-lahtuda-pohivara-sisendkaibemaksu-korrigeerimisel

matches:
§ 33
§ 32
§ 32
§ 32
§ 32
Riigikohus
§ 33
§ 32
§ 32
§ 32
§ 32
Riigikohus
§ 32
§ 32
§ 29
§ 29
Riigikohus


Taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise ohutusnõuded – Riigi Teataja
Taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise ohutusnõuded - sisukord
§ 2 Taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise üldnõuded
§ 3 Seadme kasutamise ohutusnõuded
§ 4 Seadme puhastamise ja hooldamise ohutusnõuded
§ 5 Seadme hoidmise ohutusnõuded
RT I, 03.05.2013, 5
Taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise ohutusnõuded1
Vastu võetud 20.04.2006 nr 49
RTL 2006, 36, 626
Määrus kehtestatakse «Taimekaitseseaduse» § 84 lõike 2 alusel.
Määrusega kehtestatakse taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise ohutusnõuded.
§ 2. Taimekaitseseadme kasutamise, puhastamise, hooldamise ning hoidmise üldnõuded
(1) Taimekaitseseadme (edaspidi seade) kasutamisel, puhastamisel, hooldamisel ning hoidmisel peab järgima taimekaitsevahendi pakendi märgistusel toodud juhiseid ja seadme kasutusjuhendit ning «Masina ohutuse seadusest» tulenevaid nõudeid.
(2) Seadme kasutamisel, puhastamisel ning hooldamisel kasutatakse kaitseriietust ja teisi isikukaitsevahendeid. Isikukaitsevahendeid ei pea kasutama traktori või liikurpritsi kabiinis, mis on varustatud asjakohaste kaitsevahenditega.
§ 3. Seadme kasutamise ohutusnõuded
(1) Enne seadme kasutuselevõttu pannakse see kokku kasutusjuhendi kohaselt ning kontrollitakse puhta veega osaliselt täidetud paagi abil seadme kõikide sõlmede toimimist ja lekete puudumist tootja lubatud maksimumrõhul.
(2) Seadet võib kasutada ainult eesmärgipäraselt.
(3) Töötava seadme läheduses on keelatud viibida kõrvalisel isikul.
(4) Seadmega töötamise ajal ilmnenud rikke või ummistuse kõrvaldamiseks peatatakse pritsimine ja sõidetakse taimekaitsevahendiga töötlemata alale.
(5) Kõik seadme osad peavad olema töökorras ning peavad vastama tootja esitatud nõuetele.
(6) Taimekaitseseadme kasutamisel peavad ettenähtud kaitseseadmed võimaliku ohu vältimiseks olema korralikult kinnitatud ning töökorras.
(7) Ripp-taimekaitsepritsi kasutamise korral paigaldatakse traktori esiosale piisav lisaraskus, et tagada traktori juhitavus täidetud paagiga sõitmise ajal.
§ 4. Seadme puhastamise ja hooldamise ohutusnõuded
(1) Seade puhastatakse kohe pärast selle kasutamist, vältides seadme paaki sisenemist.
(2) Seadet võib pesta ja puhastada ainult selleks ettenähtud kohas.
(3) Seadme pesuvesi pritsitakse lõikes 2 nimetatud koha puudumise korral hajutatult taimekaitsevahendiga töödeldud alale nii, et oleks välditud selle sattumine kaevu ja lahtisesse veekogusse.
(4) Vajaduse korral kogutakse pritsimislahuse jäägid kokku ning antakse üle ohtlike jäätmete käitlejale.
§ 5. Seadme hoidmise ohutusnõuded
(1) Hoiule võib paigutada ainult täielikult puhastatud seadme, et vältida ohtu ümbritsevale keskkonnale ning inimese ja looma tervisele.
(2) Ilmastikust või muust põhjusest tingitud vältimatu töökatkestuse korral võib seadet hoida koos pritsimislahusega. Sellisel juhul tuleb välistada kõrvalise isiku ligipääs seadmele.


Kollektiivlepingute andmekogu põhimäärus - sisukord
§ 1 Andmekogu
§ 11 Vastutava ja volitatud töötleja õigused ja kohustused
§ 2 Andmekogusse andmete esitamine
§ 3 Andmekogusse kantav kollektiivleping ja selle andmed
§ 4 Andmete muutmine ja parandamine
§ 6 Andmekogusse andmete esitaja identifitseerimine ja autoriseerimine
§ 7 Andmete avalikkus
§ 8 Juurdepääs kõigile andmetele
§ 9 Andmekogu turvaklass
§ 12 Andmekogu likvideerimine
§ 13 Sotsiaalministri 2. jaanuari 2001. a määruse nr 2 „Kollektiivlepingute andmekogu asutamine ja pidamise kord” kehtetuks tunnistamine
Vastu võetud 21.01.2011 nr 4
RT I, 28.01.2011, 3
15.05.2018 RT I, 19.05.2018, 1 22.05.2018


§ 45 Kutsealuse arvelevõtmine
§ 61 Perekonnaseaduse muutmine
§ 62 Välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise konventsiooniga ühinemise seaduse muutmine
§ 63 Haldusmenetluse seaduse muutmine
§ 64 Notariaadiseaduse muutmine
§ 65 Riigilõivuseaduse muutmine
§ 149 Tõestamistoiming
§ 150 Tõlke õigsuse tõestamine
§ 151 Tõestamistoiming väljaspool välisesinduse ruume
§ 152 Testamendi tõestamine
§ 153 Pärimisõiguse tunnistuse väljastamine
§ 154 Mereprotesti tegemise avaldus
§ 155 Muu tõestamistoiming
§ 156 Dokumendi legaliseerimine
§ 157 Hagi, nõude ja dokumendi teatavakstegemine
§ 158 Põrmuga kirstu ja urni pitseerimise tõendi väljastamine
§ 159 Tõendi väljastamine Eesti kodakondsuse puudumise kohta
§ 160 Ajutise liputunnistuse väljastamine
§ 161 Tõlketeenuse osutamine
§ 162 Dokumendi edastamine
§ 163 Dokumendi tellimine
§ 164 Riigilõivust vabastamise ja riigilõivumäära vähendamise õigus
§ 66 Isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmine
§ 67 Konsulaarseaduse kehtetuks tunnistamine
09.12.2003 otsus nr 484
(3) Konsulaarametniku kutse ja erikutse andmise tingimused ja korra ning kutse- ja erikutsekvalifikatsiooni tunnistuse vormi kehtestab välisminister määrusega.
(3) Konsulaarametnik muudab, parandab, tühistab ja taastab isiku taotlusel Eesti Vabariigi välisesinduses koostatud perekonnaseisuakti.
§ 45. Kutsealuse arvelevõtmine
Konsulaarametnik võtab arvele konsulaarpiirkonnas viibiva Eesti kaitseväeteenistuse kutsealuse ja saadab kutsealuste nimekirja kaitseväeteenistuse seaduse (RT I 2000, 28, 167; 2003, 31, 195) kohaselt Kaitseministeeriumile.
(4) Kui käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel rahalist abi saanud isik ei tagasta raha tähtaja jooksul, teeb välisminister ettekirjutuse selle tagastamiseks. Välisministri asjakohane ettekirjutus kuulub sundtäitmisele täitemenetluse seadustiku (RT I 1993, 49, 693; 2002, 83, 489; 110, 654; 2003, 13, 64; 20, 116; 23, 142 ja 146; 26, 156) kohaselt.
1) abinõude rakendamine Eesti kodaniku ja Eesti juriidilise isiku huvide ja õiguste kaitseks välismaal;
§ 61. Perekonnaseaduse muutmine
Perekonnaseaduses (RT I 1994, 75, 1326; 1996, 40, 773; 49, 953; 1997, 28, 422; 35, 538; 2000, 50, 317; 2001, 16, 69; RT III 2001, 15, 154; RT I 2001, 53, 307; 2002, 53, 336) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 108 lõikest 3 jäetakse välja sõnad «ja Eesti välisesindused»;
2) paragrahvi 108 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:« (31) Konsulaarametnik võib põhjendatud vajaduse korral koostada sünni-, surma- ja abieluakte, arvestades asukohariigi seadusandlust.»;
3) paragrahvi 109 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:« (11) Perekonnaseisuakti kande aluseks olev välisriigi dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise konventsiooni (RT II 2000, 27, 165; RT I 2002, 90, 521) artikli 3 lõikes 1 nimetatud tunnistusega ( apostille), kui välisleping ei näe ette teisiti.»
§ 62. Välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise konventsiooniga ühinemise seaduse muutmine
Välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise konventsiooniga ühinemise seadust (RT II 2000, 27, 165; RT I 2002, 90, 521) täiendatakse §-ga 3 järgmises sõnastuses:
« § 3. Konventsiooni artikli 3 lõikes 1 nimetatud tunnistuse (apostille) andmisest keeldutakse, kui:
5) dokumendi kehtivusaeg on möödunud.»
§ 63. Haldusmenetluse seaduse muutmine
Haldusmenetluse seadust (RT I 2001, 58, 354; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 20, 117) täiendatakse §-ga 241 järgmises sõnastuses:
« § 241. Kinnitamine tunnistusega (apostille )
§ 64. Notariaadiseaduse muutmine
Notariaadiseaduse (RT I 2000, 104, 684; 2001, 93, 565; 2002, 57, 357; 61, 375; 64, 390; 2003, 18, 100) § 53 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 1) konsulaarametnik – konsulaarseaduses sätestatud tingimustel;».
§ 65. Riigilõivuseaduse muutmine
1) paragrahvi 3 lõike 2 punkt 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:« 21) konsulaarteenused»;
2) paragrahvi 8 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:« (1) Välisesinduses osutatud teenuse eest tasutakse riigilõivu esinduse asukohariigi valuutas.»;
3) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:« (11) Sõltuvalt asukohariigi poliitilisest ja majanduslikust olukorrast võib välisminister välisesinduse juhi ettepanekul lubada oma käskkirjaga erandkorras võtta välisesinduses osutatava teenuse eest riigilõivu eurodes Eesti Panga noteeritud Eesti krooni päevakursi järgi. Välisminister teavitab oma otsusest eelnevalt rahandusministrit.»;
4) paragrahvi 9 lõiked 1 ja 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:« (1) Eesti välisesinduses osutatava teenuse eest tasumisele kuuluva riigilõivu määr välisvaluutas arvutatakse vastavalt teenuse osutamise kuu teisel tööpäeval kehtinud Eesti Panga valuutakursile. Kuu esimesel tööpäeval osutatava teenuse eest tasutakse riigilõivu eelmisel kuul arvutatud määras.
(11) Eesti välisesinduses osutatava teenuse eest tasumisele kuuluva riigilõivu määra välisvaluutasse arvutamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.»;
5) seadust täiendatakse §-ga 296 järgmises sõnastuses:« § 296. Riigilõivu tasumisest vabastamine konsulaarteenuse osutamisel
Konsulaarseaduse § 40 alusel dokumendi edastamisel ametiasutuse taotlusel on ametiasutus vabastatud riigilõivu tasumisest.»;
6) paragrahvi 70 lõiked 3 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 72 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 73 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
9) 7. peatüki 14. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«14. jagu
Konsulaarteenused»;
10) paragrahvid 148–164 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:« § 148. Tõendi andmine
Konsulaarametnikule teada olevate asjaolude kohta tõendi andmise eest tasutakse riigilõivu 200 krooni.
§ 149. Tõestamistoiming
(1) Notariaalse tõestamise eest tasutakse riigilõivu 600 krooni.
(2) Notariaalse kinnitamise eest tasutakse riigilõivu 300 krooni.
(3) Välisministeeriumi nõusolekul tehtava tõestamistoimingu eest tasutakse riigilõivu 1200 krooni.
§ 150. Tõlke õigsuse tõestamine
Dokumendi tõlke õigsuse tõestamise eest tasutakse riigilõivu 180 krooni lehekülje eest.
§ 151. Tõestamistoiming väljaspool välisesinduse ruume
Tõestamistoimingu eest väljaspool välisesinduse ruume tasutakse riigilõivu kahekordses määras.
§ 152. Testamendi tõestamine
Testamendi tõestamise eest tasutakse riigilõivu 600 krooni.
§ 153. Pärimisõiguse tunnistuse väljastamine
(1) Pärimisõiguse tunnistuse väljastamise eest tasuvad riigilõivu 3% pärandisummast:
1) pärandaja alanejad sugulased, abikaasa, vanemad ja vanavanemad;
2) testamendijärgsed pärijad;
3) pärimislepingu alusel pärijad.
(2) Pärandaja õed ja vennad tasuvad pärimisõiguse tunnistuse väljastamise eest riigilõivu 5% pärandisummast, kui nad ei päri testamendi või pärimislepingu alusel.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetamata pärijad tasuvad pärimisõiguse tunnistuse väljastamise eest riigilõivu 20% pärandisummast.
§ 154. Mereprotesti tegemise avaldus
Mereprotesti avalduse eest tasutakse riigilõivu 1600 krooni.
§ 155. Muu tõestamistoiming
Muu tõestamistoimingu eest tasutakse riigilõivu 210 krooni.
§ 156. Dokumendi legaliseerimine
(1) Dokumendi legaliseerimise eest Välisministeeriumis tasutakse riigilõivu 120 krooni.
(2) Dokumendi legaliseerimise eest välisesinduses tasutakse riigilõivu 200 krooni.
§ 157. Hagi, nõude ja dokumendi teatavakstegemine
Füüsilised ja juriidilised isikud tasuvad oma hagi, nõude või dokumendi teatavakstegemise eest välisesinduse kaudu riigilõivu 210 krooni.
§ 158. Põrmuga kirstu ja urni pitseerimise tõendi väljastamine
Põrmuga kirstu või urni pitseerimise tõendi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 200 krooni.
§ 159. Tõendi väljastamine Eesti kodakondsuse puudumise kohta
Eesti kodakondsuse puudumise tõendi väljastamise eest tasutakse riigilõivu 520 krooni.
§ 160. Ajutise liputunnistuse väljastamine
Ajutise liputunnistuse väljastamise eest tasutakse riigilõivu 1300 krooni.
§ 161. Tõlketeenuse osutamine
Tõlketeenuse osutamise eest tasutakse riigilõivu 250 krooni lehekülje eest.
§ 162. Dokumendi edastamine
Dokumendi edastamise eest välisesinduse kaudu tasutakse riigilõivu 200 krooni.
§ 163. Dokumendi tellimine
Dokumendi tellimise eest välisesinduse kaudu tasutakse riigilõivu 200 krooni.
§ 164. Riigilõivust vabastamise ja riigilõivumäära vähendamise õigus
(1) Eesti välisesinduse juhil on õigus, lähtudes isiku majanduslikust olukorrast, Eesti riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuse ning välisriigi riigiasutuse põhjendatud taotlusel või diplomaatilise noodi alusel vähendada isiku riigilõivu määra või vabastada ta riigilõivu tasumisest §-des 148, 156, 158, 162 ja 163 nimetatud teenuste eest.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotlus esitatakse kirjalikult. Taotluses märgitakse:
1) isiku, kelle riigilõivu tasumisest vabastamist või riigilõivu määra vähendamist taotletakse, ees- ja perekonnanimi ning isikukood, isikukoodi puudumisel sünniaeg ja koht, aadress, töö- või teenistuskoht, kuusissetuleku suurus ja allikad ning ülalpeetavate arv;
2) millise toimingu eest taotletakse riigilõivu määra vähendamist või riigilõivu tasumisest vabastamist;
3) taotluse põhjendus.
(3) Taotlusele lisatakse dokumendid, mis kinnitavad taotluse põhjendatust.»;
11) paragrahv 165 tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 172 lõige 2 ja § 173 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 182 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 182 lõikes 3 asendatakse sõnad «lõigetes 1 ja 2» sõnadega «lõikes 1»;
15) paragrahv 193 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahv 194 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvis 1943 asendatakse number «25» numbriga «120».
§ 66. Isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmine
Isikut tõendavate dokumentide seaduses (RT I 1999, 25, 365; 2000, 25, 148; 26, 150; 40, 254; 86, 550; 2001, 16, 68; 31, 173; 56, 338; 2002, 61, 375; 63, 387; 90, 516; 2003, 13, 65; 15, 87) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 35 tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:« (2) Eesti kodaniku välisriigis sündinud alla üheaastasele lapsele antakse tagasipöördumistunnistus sünnitõendi või sünnitunnistuse alusel.»;
2) paragrahvi 361 tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:« (2) Eesti Vabariigis elamisloa alusel elava välismaalase välisriigis sündinud alla üheaastasele lapsele võib anda tagasipöördumise loa sünnitõendi või sünnitunnistuse alusel.»
§ 67. Konsulaarseaduse kehtetuks tunnistamine
Konsulaarseadus (RT I 1998, 113/114, 1874; 2001, 23, 126; 93, 565; 2002, 53, 336; 61, 375; 2003, 4, 20 ja 22) tunnistatakse kehtetuks.