Hagi tagamise menetluses tõendeid ei koguta ega hinnata. Hagi tagamise menetluses on küll üldjuhul võimalik hinnata hagi lubatavust, sh küsimust, kas hageja väidete õigsuse korral oleks tema hagil üldse edulootust (vt selle kohta nt Riigikohtu 8. juunil 2012 tsiviilasjas nr 3-2-1-73-12 tehtud määruse p 14). Kui kohus leiab hagi tagamise menetluses, et hagil ei ole selle õigusliku perspektiivituse tõttu edulootust, võib kohus teha ka määruse hagi menetlusse võtmisest keeldumise või läbi vaatamata jätmise kohta TsMS § 371 lg 2 või § 423 lg 2 järgi. (p 12) TsMS § 378 lg 1 p-s 4 sätestatud hagi tagamise abinõu on ette nähtud eelkõige juhtudeks, mil hageja ja kostja vaidlevad kolmanda isiku käes oleva vara kuuluvuse üle. Sel juhul on mõistlik vaidluse lõpuni tagada vaidluse objekti olemasolu, andes selle kohtutäiturile hoiule, või maksta vastav summa kohtu deposiitkontole. Selline käsutuskeeld ei too kaasa samu tagajärgi mis hagi tagamiseks nõude arestimine. Nõude arestimine oleks sellekohase taotluse alusel võimalik TsMS § 378 lg 1 p 2 järgi. Nõude arestimisel tekib TsMS § 389 lg 1 kohaselt lisaks käsutamiskeelule ka arestipandiõigus, mis annab hagejale (sissenõudjale) tulevases täitemenetluses eelisõiguse oma nõude rahuldamiseks. Nõude arestimisele kohaldatakse mh TsMS § 389 lg-d 1 ja 4. Menetlusökonoomia põhimõttest lähtudes ei pea nõude arestimisel kohaldama TsMS § 389 lg-t 6, mille kohaselt korraldab hagi tagamise menetluses vara arestimist kohtutäitur. Nõude arestimismäärus on seega hageja soovil kohtul võimalik saata vahetult selle täitmiseks kohustatud isikule. (p 13) Kohus ei saa luua menetlusvälise kolmanda isiku vastu täitedokumenti, mille alusel hageja või kohtutäitur saaksid nõuda määratud hagi tagamise abinõu täitmist. (p 14) Kuna hagi tagamise eesmärk on tagada tulevase kohtuotsuse täitmist, siis tuleb hagi tagamisel lähtuda sellest summast, mida hageja kostjalt nõuab. Seda summat tuleb lugeda hagi hinnaks TsMS § 378 lg 4 teise lause tähenduses (vt selle kohta nt Riigikohtu 8. juunil 2012 tsiviilasjas nr 3-2-1-73-12 tehtud määruse p 11). (p 17) Hagi tagamise kohta tehtav määrus ei ole kohtuasja menetlust lõpetavaks määruseks (vt ka Riigikohtu 4. aprilli 2011. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-4-11). (p 18)


Tingimused - Mängud.ee
53831556 E-post
info@xn--mngud-gra.ee
PS4 saabuvad
PS4 saabuvad (13)
PS4 mängud (399)
PS4 kasutatud mängud
PS4 kasutatud mängud (0)
PS4 tarvikud / konsoolid (3)
XB1 saabuvad
XB1 saabuvad (10)
XB1 mängud (309)
XB1 kasutatud mängud (1)
XB1 tarvikud / konsoolid (3)
Nintendo Switch saabuvad
Nintendo Switch saabuvad (3)
Nintendo Switch mängud (50)
Nintendo Switch tarvikud / konsoolid
Nintendo Switch tarvikud / konsoolid (2)
PS3 mängud (59)
PS3 tarvikud
PS3 tarvikud (2)
XB360 mängud (58)
XB360 tarvikud
XB360 tarvikud (2)
Nintendo Wii-U (6)
PS-Vita (3)
50€ 58€
Kõik 5+ e-poed on varustatud kvaliteedimärgiga. 5+ e-poodidest ostmine on turvaline ja mugav. 5pluss e-poed töötavad WebShopperi e-poe platvormil, e-poodide turvalisuse tagab veebikaitse.ee ja ostuturvalisuse tagab ostugarantii.ee. Kui teil tekib küsimusi mõne e-poe või toote kohta, siis võtke ühendust meie klienditoega: 53831556
«Lihtsalt super. Kõik väga kiirelt käes 5+»
Kairi, Tallinn
1.1. Tingimused kehtivad isiku (edaspidi Klient) ja ostukeskkonna www.mängud.ee (edaspidi E-pood) omaniku Bestgames OÜ (edaspidi Kaupmees) vahel E-pood vahendusel toodete ostmisel tekkivate õigussuhete kohta.
1.2. Lisaks käesolevatele tingimustele reguleerivad E-pood vahendusel toodete ostmisel tekkivaid õigussuhteid Eesti Vabariigis kehtivad õigusaktid.
2.3. E-pood olevad toodete pildid on illustratiivse tähendusega ja võivad erineda tegelikest toodetest.
3.1. Pangalingiga.
3.2. Ettemaksuarve koos pangalink`iga saadetakse kliendile tellimuse kinnitusena elektronpostiga. Klient on kohustatud enne ettemaksuarve tasumist kontrollima, et andmed ettemaksuarvel vastavad tellimusele. Tellimuse täitmisega hakatakse tegelema alates hetkest, kui kogu ettemaksuarvel näidatud summa on laekunud Kaupmehe arvelduskontole. (Ootame laekumist Bestgames OÜ kontole 3 päeva jooksul, peale seda tähtaega tellimus tühistatakse.)
4.1. Toodete tarnekulu Eesti piires on vastavalt teenusele: SmartPost pakiautmaat 2,59 €; Omniva pakiautomaat 2,95; Järgi tulemine 0€.
4.2. Toote tarnimiseks pakub Kaupmees vastavalt tellimusele (tarnijale) neli võimalust: Itella pakiautomaat, Omniva pakiautomaat, DPD Pickup ja kaubale järele tulemine esmaspäevast reedeni 10-18 ajal, eelnevalt kokkulepitud mis päeval järeletulemine sobib.
5. Vastutus ja vääramata jõud
5.1. Kaupmees ja Klient vastutavad teineteise ees käesolevate tingimuste rikkumisega teisele poole tekitatud kahju eest Eesti Vabariigis kehtivates õigusaktides sätestatud juhtudel ja ulatuses.
5.2. Kaupmees ei vastuta Kliendile tekitatud kahjude eest või toote kohaletoimetamise viibimise eest juhul, kui kahju või toote kohaletoomise viibimine on tingitud asjaolust, mida Kaupmees ei saanud mõjutada, ei näinud ette ega võinud ette näha (vääramatu jõud). Kaupmehe vastutus kauba tarne eest lõpeb kauba üleandmise hetkest transpordi ettevõttele.
6.1. Kõiki E-pood külastamise ja ostude sooritamise käigus saadud kliendi isikuandmeid käsitletakse kui konfidentsiaalset infot. Kaupmees ei avalda temale teatavaks saanud andmeid kolmandale osapoolele.
6.2. Kliendi ja Kaupmehe vahel seoses E-pood vahendusel toodete tellimise ja ostmisega tekkinud vaidlused lahendatakse läbirääkimiste teel. Kokkuleppe mittesaavutamisel on Kliendil õigus pöörduda oma õiguste kaitseks Tarbijakaitseametisse. Vaidluste ning käesolevates tingimustes mitte välja toodud küsimuste lahendamisel lähtutakse Eesti Vabariigis kehtivatest õigusaktidest.
7.1. Kui kauba kättesaamisel selgub, et kaup ei vasta Teie ootustele või kaup ei sobi, siis on Teil õigus kaupa tagastada 14 päeva jooksul alates kättesaamisest. Tagastamisele kuuluv kaup peab olema originaalpakendis, siltidega ja kasutamata. Kui tagastataval kaubal on müügipakend rikutud, peab klient kompenseerima kauba väärtuse vähenemise. Juhul, kui kaup on oluliselt rikutud, on Bestgames OÜ'l õigus tagastatud tootest keelduda.
7.2. Kauba tagastamiseks tuleb esitada kauba ostmisest taganemise avaldus. Avalduse saadame e-maili peale.
7.3. Avaldus printida ja täita. Saata sisse skänneeritult aadressile info@mängud.ee
7.4. Raha tagastame 14 päeva jooksul teie märgitud pangakontole mis on avalduses välja toodud.
7.5. Kaup mis tuleb tellida meie partnerlaost, ei kuulu tagastamisele.
Privaatsuspooliitika
Ringtee 11-28, 61715, Tõrvandi alevik, Kambja vald, Tartu maakond, Eesti Vabariik, 61715
53831556
info@mängud.ee
Mängud.ee @ 2020 | Veebiturvalisuse tagab: veebikaitse.ee | Ostuturvalisuse tagab: ostugarantii.ee


text:
Õpilaste transpordi korraldamise ja sõidukulu hüvitamise kord Hiiumaa vallas – Riigi Teataja
Õpilaste transpordi korraldamise ja sõidukulu hüvitamise kord Hiiumaa vallas
Õpilaste transpordi korraldamise ja sõidukulu hüvitamise kord Hiiumaa vallas - sisukord
§ 3 Sõidukulu hüvitamine
§ 4 Õpilase transport õpilasliiniga
§ 5 Õpilase transport ühistranspordiga
§ 6 Õpilase transport isikliku sõidukiga
§ 9 Taotluse vorm
RT IV, 27.08.2019, 14
Vastu võetud 22.08.2019 nr 66
Määrus kehtestatakse Eesti Vabariigi haridusseaduse § 7 lg 2 punkti 8 alusel.
Õpilaste transpordi korraldamine ja sõidukulude hüvitamise kord Hiiumaa vallas (edaspidi kord) reguleerib Hiiumaa valla üldhariduskooli päevases õppevormis põhi- ja keskharidust omandava õpilase (edaspidi õpilane) transpordi korraldamist ja sõidukulu hüvitamist sõiduks üldhariduskooli (edaspidi kool) ja tagasi.
Õpilase transport kooli ja tagasi korraldatakse õppepäeval:
1) õpilasliiniga;
2) ühistranspordiga (maakonnasisese liini bussiga või kaugliini bussiga, kui ei ole võimalik kasutada õpilasliini või maakonnasise liini bussi);
3) isikliku sõidukiga, kuid ainult juhul kui see ei kattu õpilasliini või ühistranspordi marsruudiga.
§ 3. Sõidukulu hüvitamine
(1) Sõidukulu hüvitatakse õpilase tegelikust elukohast lähimasse kooli ja tagasi.
(2) Sõidukulu hüvitatakse täisealisele õpilasele või alaealise õpilase seaduslikule esindajale (edaspidi taotleja).
(3) Hüvitist makstakse iga õppepäeva eest arvestades õpilase koolis käidud päevade arvu (v.a vaheajad ja koolist puudutud päevad), mida kinnitab kooli esindaja märge taotlusel või e-õppeinfosüsteem väljavõte.
(4) Taotlus esitatakse elukohajärgse osavallavalitsuse või vallavalitsuse kantseleisse paberkandjal või elektroonselt aadressil valitsus@hiiumaa.ee või osavallavalitsuse e-posti aadressil eelneva kuu kohta järgmise kuu kümnendaks kuupäevaks.
§ 4. Õpilase transport õpilasliiniga
(1) Üldreeglina korraldatakse õpilase transport õpilasliiniga. Õpilasliini ei korraldata kui samal marsruudil saab õpilane kooli ja tagasi ühistranspordiga või õpilaste vähesuse tõttu on otstarbekas kasutada isiklikku sõidukit.
(2) Õpilasliini sõiduplaan vaadatakse üle üks kord aastas enne õppeaasta algust. Vajadusel muudetakse sõiduplaane õppeaasta jooksul. Sõiduplaan avalikustatakse kooli veebilehel.
(3) Õpilasliiniga võib lisaks õpilasele tasuta sõita muu reisija tingimusel, et bussis on vabu istekohti.
§ 5. Õpilase transport ühistranspordiga
(1) Kui õpilasel ei ole võimalik kasutada kooli ja tagasi sõiduks õpilasliini või maakonnasise liini bussi hüvitatakse kaugliini bussipiletite maksumus.
(2) Taotluses märgitakse sõidu marsruut, kuupäev ja maksumus ning sellele lisatakse bussipiletid.
§ 6. Õpilase transport isikliku sõidukiga
(1) Kui õpilasel ei ole võimalik sõita kooli ja tagasi õpilasliini või ühistranspordiga, hüvitatakse isikliku sõiduki sõidukulu (edaspidi sõidukulu).
(2) Hüvitatakse sõidukulu 30 senti kilomeetri eest sõiduks kooli või õpilasliini või ühistranspordi peatuseni ja tagasi, kui õpilase jalgsi käidav koolitee on pikem kui kolm kilomeetrit (sh õpilasliini või ühistranspordi peatuseni).
(3) Taotluses märgitakse hüvitamise aluseks olev asjaolu, sh põhjendatus, marsruut ja koolitee pikkus ning sellele lisatakse sõiduga seotud kuludokument.
(1) Hüvitise maksmise või maksmata jätmise otsustab osavalla vanem juhtumipõhiselt.
(2) Osavalla valitsuse teenistujal on õigus kontrollida hüvitise saamise põhjendatust ja küsida selgitusi.
(3) Sõidukulu hüvitatakse taotluses näidatud pangakontole taotluse esitamise kuu viimaseks kuupäevaks.
(1) Ei hüvitata:
1) üle kahe kuu vanuseid sõite;
2) täiskasvanute gümnaasiumis õppija sõidukulu;
3) riigikoolis õppiva õpilase sõidukulu, kui see hüvitatakse ühistranspordiseaduse alusel.
(2) Sõidukulu võidakse jätta hüvitamata, kui:
1) õpilane ei ole kasutanud transporti kooli ja koju sõiduks;
3) sõidukulu hüvitatakse riigi poolt;
4) taotluse esitamise tähtaeg on möödunud ja taotleja ei ole taotlenud mõjuval põhjusel tähtaja ennistamist.
§ 9. Taotluse vorm
Taotluse vormi töötab välja arenguosakond.

matches:
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 9
§ 7
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 9


Elva valla koolidesse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord – Riigi Teataja
Elva valla koolidesse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord
Elva valla koolidesse õpilaste vastuvõtu tingimused ja kord - sisukord
§ 3 Koolikohustuse täitmist alustanud õpilase kooli vastuvõtt
§ 4 Vastuvõtt gümnaasiumiastme 10. klassi
§ 5 Gümnaasiumihariduse omandamist alustanud õpilase kooli vastuvõtt
§ 6 Mittestatsionaarsesse õppesse vastuvõtt
RT IV, 01.03.2019, 3
Vastu võetud 19.02.2019 nr 5
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 2, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 27 lg 5, Haridus- ja teadusministri 19.08.2018 määruse nr 43 „Õpilase kooli vastuvõtmise üldised tingimused ja kord ning koolist väljaarvamise kord“ § 2 lg 1 ja Elva valla põhimääruse § 9 lg 2 p 2 alusel.
(1) Elva valla koolidesse õpilaste vastuvõtmise tingimused ja kord (edaspidi kord) reguleerib Elva valla munitsipaalkoolide (edaspidi kool) õpilaste vastuvõttu.
(2) Igale koolikohustuslikule õpilasele, kelle elukoha aadressiks Eesti rahvastikuregistri (edaspidi rahvastikuregister) järgi on Elva vald, tagatakse õppimisvõimalus Elva valla koolis.
(3) Vabade kohtade olemasolul võetakse kooli vastu õpilased, kelle rahvastikuregistri järgne elukoht ei ole Elva vald.
(4) Kool avalikustab kooli vastuvõtu tingimused ja korra kooli veebilehel.
(5) Vastuvõtu taotluse vormi kinnitab kooli direktor.
(6) Kooli direktor otsustab vastuvõtu dokumentide esitamise, gümnaasiumiastmes katsete toimumise ja sisseastumisvestlusele registreerimise aja ning avalikustab info kooli veebilehel hiljemalt 1.märtsiks.
(7) Käesoleva korraga reguleerimata küsimused lahendab kooli direktor, vaidluse korral kooli pidaja.
(1) Esimesse klassi võetakse vastu laps, kes jooksva aasta 1. oktoobriks saab seitsme aastaseks.
(2) Kooli vastuvõtmiseks esitab lapsevanem või lapse eestkostja (edaspidi lapsevanem) isiklikult või elektrooniliselt digitaalallkirjaga kinnitatult järgmised dokumendid:
1) lapsevanema taotlus (blankett kooli veebilehel);
2) esimesse klassi astuja foto (3 x 4 cm) või digifoto;
4) koolivalmiduse kaart;
5) haridusliku erivajadusega lapse korral koolivälise nõustamismeeskonna soovitus, rehabilitatsiooniplaani olemasolul selle ärakiri.
(3) Kui taotlus esitatakse posti teel, lisatakse:
1) lapsevanema isikut tõendava dokumendi koopia;
2) esimesse klassi astuja isikut tõendava dokumendi koopia või sünnitunnistuse ametlikult kinnitatud ärakiri või väljavõtte.
(4) Õpilase kooli õppima asumisega seotud muutustest tuleb lapsevanemal informeerida kooli koheselt, kuid mitte hiljem kui 31. augustil.
(5) Koolikohustuslikust east noorem laps võetakse kooli vastu, kui koolieelne lasteasutus on hinnanud lapse koolivalmidust ja soovitanud kooli õppima asumist ning vanem on vallavalitsust õppima asumise soovist teavitanud enne käimasoleva aasta 1. maid. Kooliväline nõustamismeeskond annab vajadusel oma soovituse vaid koduste laste või vaidlusküsimuste korral.
§ 3. Koolikohustuse täitmist alustanud õpilase kooli vastuvõtt
(1) Kooli vastuvõtmiseks esitab lapsevanem isiklikult või elektrooniliselt digitaalallkirjaga kinnitatult järgmised dokumendid:
1) lapsevanema taotlus;
2) õpilase foto (3 x 4 cm) või digifoto;
4) haridusliku erivajadusega lapse korral koolivälise nõustamisemeeskonna soovitus, rehabilitatsiooniplaani ärakiri selle olemasolul;
5) ametlikult kinnitatud väljavõte õpilasraamatust;
6) eelmise õppeaasta tunnistus;
7) õppeaasta kestel kooli astumisel direktori allkirja ja kooli pitsatiga kinnitatud klassitunnistus või õpinguraamat ning hinneteleht jooksva õppeaasta kohta.
(2) Kui taotlus esitatakse posti teel, lisatakse:
2) õpilase isikut tõendava dokumendi koopia või sünnitunnistuse ametlikult kinnitatud ärakiri või väljavõte.
(3) Kooli vastu võetud õpilane jätkab õpinguid klassis, kus ta eelmises koolis väljaarvamise hetkel õppis või kuhu ta õppeperioodi lõpul üle viidi.
(4) Õpilase kooli nimekirja arvamise ja mittearvamise kinnitab direktor käskkirjaga.
(5) Õpilase vastuvõtust teavitatakse lapsevanemat kirjalikult kolme tööpäeva jooksul.
§ 4. Vastuvõtt gümnaasiumiastme 10. klassi
(1) Kümnendasse klassi vastuvõtmisel korraldatakse Elva Gümnaasiumis ja Rõngu Keskkoolis katsed.
(2) Gümnaasiumiastme sisseastumiskatsete tingimused ja korra kinnitab direktor ja avalikustab info kooli veebilehel hiljemalt 1.märtsiks.
(3) Kümnendasse klassi vastuvõtmisel esitab kandideerija või alaealise kandideerija puhul lapsevanem isiklikult või e-posti teel digitaalselt kinnitatud dokumendid:
1) sisseastumise taotlus (blankett kooli veebilehel);
2) põhikooli lõputunnistus või selle kinnitatud koopia või e-kooli väljavõte.
(4) Taotluse esitamisel posti teel, lisatakse:
1) kandidaadi isikut tõendava dokumendi koopia või sünnitunnistuse ametlikult kinnitatud ärakiri või väljavõte;
2) lapsevanema isikut tõendava dokumendi koopia kui taotluse esitab lapsevanem.
(5) Kandidaadiga viiakse koolis läbi vestlus.
(6) Vestlusele tulles võtab kandideerija kaasa isikut tõendava dokumendi.
(7) Vestluse viib kandideerijaga läbi kooli direktori poolt määratud vastuvõtukomisjon.
(8) Otsuse kandideerija vastuvõtmise kohta teeb kooli direktor vastuvõtukomisjoni ettepanekul. Otsus vormistatakse käskkirjaga.
(9) Kandidaadi vastuvõtmisest või keeldumisest teavitatakse kandideerijat või lapsevanemat kolme tööpäeva jooksul.
(10) Kui kandideerija osutub kooli vastuvõetuks, esitatakse kooli järgmised dokumendid:
1) põhikooli lõputunnistus;
3) kaks fotot (3x4 cm) või digifoto;
4) haridusliku erivajadusega lapse korral koolivälise nõustamisemeeskonna soovitus, rehabilitatsiooniplaani ärakiri selle olemasolul.
§ 5. Gümnaasiumihariduse omandamist alustanud õpilase kooli vastuvõtt
(1) Gümnaasiumiastmesse vastuvõtmiseks esitab õpilane või alaealise õpilase puhul lapsevanem isiklikult või e-posti teel digitaalselt kinnitatud dokumendid:
3) eelmise õppeaasta tunnistus;
4) hinneteleht jooksva õppeaasta kohta.
(2) Taotluse esitamisel posti teel, lisatakse:
1) õpilase isikut tõendava dokumendi koopia või sünnitunnistuse ametlikult kinnitatud ärakiri või väljavõte;
(3) Õpilasega viiakse läbi vestlus.
(4) Vestlusele tulles võtab õpilane kaasa isikut tõendava dokumendi.
(5) Vestluse viib õpilasega läbi kooli direktori poolt määratud komisjon.
(6) Komisjon otsustab ja direktor kinnitab õpilase kooli vastuvõtmise.
(7) Õpilase vastuvõtust või keeldumisest teavitatakse õpilast või lapsevanemat kirjalikult kolme tööpäeva jooksul.
(8) Kui õpilane osutub kooli vastu võetuks, esitab õpilane või lapsevanem kooli järgmised dokumendid:
4) kaks fotot (3x4 cm) või digifoto;
5) haridusliku erivajadusega lapse korral koolivälise nõustamisemeeskonna soovitus, rehabilitatsiooniplaani ärakiri selle olemasolul.
§ 6. Mittestatsionaarsesse õppesse vastuvõtt
(1) 17-aastasel või vanemal isikul on võimalus jätkata gümnaasiumihariduse omandamist Elva Gümnaasiumi mittestatsionaarses osakonnas.
(2) Gümnaasiumisse astumisel esitab sisseastuja või alaealise sisseastuja puhul lapsevanem isiklikult või e-posti teel digitaalselt kinnitatud dokumendid:
2) sisseastuja põhihariduse omandamist tõendava dokumendi ametlikult kinnitatud ärakiri koos hinnetelehega;
3) ametlikult kinnitatud väljavõte õpilasraamatust, kui sisseastuja on juba gümnaasiumiastmes õppinud;
4) kooli direktori allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud hinneteleht, kui sisseastuja on kooli statsionaarsest õppest välja arvatud õppeaasta kestel.
(3) Taotluse esitamisel posti teel, lisatakse:
(4) Vabade kohtade olemasolul võetakse õpilasi kooli vastu ka õppeaasta kestel.
(5) Sisseastuja vastuvõtmise mittestatsionaarsesse õppesse või keeldumise otsustab direktor esitatud dokumentide ja vajadusel vestluse alusel.
(6) Otsusest teavitatakse sisseastujat või lapsevanemat kirjalikult viie tööpäeva jooksul.
(2) Õppenõukogu määrab klassi kus õpilane õpinguid jätkab, arvestades õpilase vanust ja seni omandatud haridust, järgmistel juhtudel:
1) välisriigi õppeasutusest tulnud õpilase puhul, kui ta ei ole varem Eestis õppinud;
2) õpilase puhul, kellel puudub läbitud õpinguid tõendav dokument;
3) õpilase puhul, kes on eelnevalt õppinud lihtsustatud õppes ja soovib õpinguid jätkata põhikooli riikliku õppekava järgi;
4) õpilase puhul, kes eelnevalt õppis koolis, kus rakendati põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud nominaalsest õppeajast erinevat nominaalset õppeaega;
5) kutseõppeasutuse pooleli jätnud õpilase puhul, kes soovib jätkata keskhariduse omandamist gümnaasiumis.
Aakre Lasteaed-Algkooli ja Valguta Lasteaed-Algkooli osas hakkab käesolev määrus kehtima 1. septembrist 2019.
1) Konguta Vallavalitsuse 05.04.2011 määrus nr 4 „Elukohajärgse munitsipaalkooli määramise tingimused ja kord“;
2) Elva Linnavalitsuse 22.03.2011 määrus nr 7 „Elukohajärgse munitsipaalkooli määramise tingimused ja kord“;
3) Elva Linnavalitsuse 23.02.2009 määrus nr 5 „Elva Gümnaasiumi 10. klassi õpilaste vastuvõtutingimused ja kord“;
4) Puhja Vallavalitsuse 23.01.2012 määrus nr 2 „Elukohajärgse munitsipaalkooli määramise tingimused ja kord“.


text:
Kokku: 1210| Näitan: 41 - 60
Rahapesu süüdistuses ei tehta isikule karistusõiguslikku etteheidet eelkuriteo toimepanemises. Samuti ei lahenda kohus rahapesuasja menetluses eelkuriteosündmuse fakti tuvastamisel eelkuriteo toimepanijate süüküsimust ja selles menetluses ei ole eelkuriteo toimepanijate suhtes võimalik kohaldada õiguslikke järelmeid. KarS § 394 lg-s 1 sätestatud rahapesu süüetteheide taandub vaid vara kuritegeliku päritolu varjamisele ja teo toimepanijat on võimalik karistada üksnes varjamistegude toimepanemise eest. (p 21) Eelkuriteo osas välisriigis aset leidev menetlus ega eelkuriteo osas tehtud lõplik otsus ei välista Eestis rahapesu süüdistuse menetlemist. (p 22)
Kuritegude ideaal- ja reaalkogumi piiritlemine KarS § 63 tähenduses on oluline süüdistatavale karistuse mõistmisel. Kui tegemist on ühe teoga, mis vastab mitmele kuriteokoosseisule (KarS § 63 lg 1), siis mõistetakse isikule üks karistus seaduse alusel, mis näeb ette raskeima karistuse. Kui tegemist on mitme teoga, mis vastavad mitmele eri kuriteokoosseisule (KarS § 63 lg 2), ja isikut ei ole nendest ühegi teo eest varem karistatud, mõistetakse eraldi karistus iga teo eest ning liitkaristus KarS § 64 lg 1 järgi. Kõnealune küsimus tuleb lahendada nn teoühtsuse põhimõttest lähtuvalt. Riigikohtu maksva praktika kohaselt on ühe teoga teoühtsuse mõttes tegemist siis, kui mitu olemuselt sarnast käitumisakti on kantud ühisest tahtlusest ja nad on ajalis-ruumilise läheduse tõttu sellisel määral seotud, et kogu käitumine on kolmandale isikule objektiivselt vaadeldav ühtse, kokkukuuluva teona. Teisisõnu tähendab see, et õiguslikus mõttes on ühe teoga tegemist siis, kui koosseisu realiseerimisele suunatud osateod kujutavad endast objektiivse kõrvaltvaataja jaoks loomuliku elukäsitluse järgi ühtset käitumist (vt nt RKKKo 1-15-10119/80, p 27). (p d 22-23) Kuna Riigikohus menetleb kriminaalasja kaitsja kassatsiooni alusel, on kriminaalkolleegiumi volitused karistuse mõistmisel KarS § 63 lg 1 järgi reformatio in peius-põhimõttest tulenevalt piiratud ringkonnakohtu otsusega kogumit moodustavatest kuritegudest raskeima eest mõistetud karistusega (vt mutatis mutandis Riigikohtu RKKKo 3-1-1-7-11, p 19). (p 25)
1-16-9825/53 Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegium 22.05.2018
Süüdimõistetu ennetähtaegsel vabastamisel ei saa arvestada asjaolu, et prokuratuuri menetluses on süüdimõistetu suhtes uus menetlus, mille kohaselt on süüdimõistetule esitatud uus kahtlustus. Tegemist on üksnes esitatud kahtlustusega. KrMS § 7 lg 1 kohaselt ei käsitata kedagi kuriteos süüdi olevana enne, kui tema kohta on jõustunud kohtuotsus.
Soodustuse mitte-eesmärgipäraseks (KarS § 210 lg 2) kasutamiseks ei ole rahastuslepingute sõlmimine kui pelgalt vaid soodustuse vormistamisega seonduv ega ka teise isiku volitamine ja pangakaardi üleandmine. Selline volitamine ja pangakaardi üleandmine laiendab küll soodustuse eesmärgipärase kasutamisega tegelevate subjektide ringi, aga ei tähenda veel soodustuse mitte-eesmärgipärast kasutamise objektiivse teokoosseisu mõttes. (p 18) Projekti finants- ja lõpparuande esitamata jätmist ei saa lugeda soodustuskelmuse koosseisu täitmiseks sobivaks seetõttu, et see on pelgalt soodustuskelmuse lisatagajärg. Nimelt ei ole ka lõpparuande esitamata jätmine puutumuses saadud soodustuse kasutamisega ega saa seetõttu täita soodustuse mitte-eesmärgipärase kasutamise kui kuriteo koosseisu. (p 19)

matches:
kohus
§ 394
§ 63
§ 63
§ 63
§ 64
Riigikohus
§ 63
§ 7
§ 210


Jõustumine: 01.04.202201.01.202101.09.202001.08.202001.07.202022.04.202001.01.202015.03.201920.01.201914.05.201801.01.201801.04.201701.07.201601.07.201401.05.201423.03.201401.01.201416.07.201301.07.201301.04.201301.12.201204.06.201224.12.201101.05.201101.01.201116.05.201001.07.200901.05.200914.02.200901.02.200901.01.200901.01.200826.11.200701.01.200718.11.200501.01.200401.01.200301.11.200201.08.200201.07.200201.06.2002
RT I, 08.07.2020, 17
(21) Kindlustatul ei teki õigust töötuskindlustushüvitisele tööturuteenuste ja -toetuste seaduse §-s 42 sätestatud ajutise töötamise alusel.
[RT I, 08.07.2020, 4 - jõust. 01.09.2020]
(3) Kindlustatul, kellele on makstud töötutoetust tööturuteenuste ja -toetuste seaduse alusel, on õigus töötuskindlustushüvitisele juhul, kui ta on pärast töötutoetuse maksmise lõpetamist töötanud, olnud avalikus teenistuses või osutanud teenust võlaõigusliku lepingu alusel, välja arvatud tööturuteenuste ja -toetuste seaduse §-s 42 nimetatud ajutine töötamine, ja ta vastab muudele käesolevas seaduses sätestatud töötuskindlustushüvitise saamise tingimustele.
(23) Töötuskindlustusstaažina ei arvestata perioodi, millal isik töötas ajutiselt tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 42 tähenduses.
(3) Kindlustusstaaži arvestus lõpetatakse ja kindlustusstaaž loetakse nulliks päevast, mil kindlustatule määratakse töötuskindlustushüvitis käesoleva seaduse alusel. Kindlustatu tööle asumisel, välja arvatud ajutine töötamine tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 42 tähenduses, algab kindlustusstaaži arvestus uuesti.
(2) Kui isikule määratud töötuskindlustushüvitise maksmine lõpetati enne töötuskindlustushüvitise määramise otsuses märgitud hüvitise perioodi lõppemist, on tal õigus hüvitise kasutamata osale juhul, kui ta:
1) on pärast töötuskindlustushüvitise maksmise lõpetamist 12 kuu jooksul uuesti töötuna arvele võetud;
2) on pärast töötuna arveloleku lõpetamist töötanud töölepingu alusel, olnud avalikus teenistuses või aja-, asendus- või reservteenistuses või osutanud teenust võlaõigusliku lepingu alusel;
(21) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 1 sätestatud 12-kuulist perioodi arvestatakse sellest töötuskindlustushüvitise maksmise lõpetamisest arvates, mil tema käesoleva seaduse § 7 lõikes 3 sätestatud töötuskindlustushüvitisele õiguse andnud kindlustusstaaž loeti nulliks, arvestamata käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 sätestatud perioode.
(1) Kindlustatu ühe kalendripäeva töötuskindlustushüvitise suurus arvutatakse kindlustatu üheksa kuu keskmisest ühe kalendripäeva töötasust töötuskindlustuse andmekogu andmete alusel. Kindlustatu keskmine ühe kalendripäeva töötasu leitakse viimasele kolmele töötamise kuule eelnenud üheksal töötamise kuul kindlustatule makstud tasude alusel, millelt on kinni peetud töötuskindlustusmakse. Töötamise kuudena võetakse arvesse kuud, millal töötuskindlustuse andmekogu andmete kohaselt on kindlustatule välja makstud tasusid. Seejuures ei võeta arvesse käesoleva seaduse § 40 lõikes 2 nimetatud tasu ega tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 42 lõikes 3 nimetatud ajutise töötamise eest makstud tasu.
(11) Kui kindlustatu töötas enne töötuks jäämist viimati Eestis ja enne seda väljaspool Eestit teises Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigis või Šveitsi Konföderatsioonis, arvutatakse tema ühe kalendripäeva töötuskindlustushüvitise suurus käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt talle Eestis makstud tasude alusel, millelt on kinni peetud töötuskindlustusmakse.
1) 60% esimesest kuni 100. kalendripäevani;
[RT I, 08.07.2020, 4 - jõust. 01.08.2020]
2) 40% 101. kalendripäevast kuni töötuskindlustushüvitise perioodi lõpuni.
1) töötuna arveloleku lõpetamise päevale järgnevast päevast arvates, kui kindlustatu töötuna arvelolek lõpetatakse tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 7 lõike 1 punktide 1, 3 ja 7–12 alusel;


§ 671 Maksete tasumise kohustuse ajutine peatamine ja vähendamine aastatel 2009–2011
§ 673 Maksete tasumise kohustuse ajutine peatamine 2020. aasta 1. detsembrist kuni 2021. aasta 31. augustini
RT I, 21.04.2020, 13
17.10.2018 RT I, 26.10.2018, 1 01.04.2022, osaliselt 01.07.2020
13.02.2019 RT I, 04.03.2019, 1 01.07.2020 - jõustub nõukogu määruse (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT L 248, 24.09.2015, lk 9‒29), artikli 4 lõike 3 või artikli 9 lõike 3 kohase Euroopa Komisjoni otsuse tegemise aastale järgneva aasta 1. jaanuaril. Kui Euroopa Komisjon teeb otsuse pärast kalendriaasta 1. oktoobrit, jõustub Euroopa Komisjoni otsuse tegemise aastale ülejärgneva aasta 1. jaanuaril; jõustumisaeg osaliselt muudetud [RT I, 28.02.2020, 2]
15.04.2020 RT I, 21.04.2020, 1 01.07.2020
(4) Makse tasumisel laevapere liikmele tulumaksuseaduse § 13 lõigetes 5 ja 6 nimetatud tingimustele vastaval laeval töötamise eest makstud töötasult ja muudelt tasudelt kohaldatakse sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 4 punkti 8 ja § 62 lõikeid 2‒4.
(3) Kui kohustatud isikul tekib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lapse kasvatamise ajal õigus vanemahüvitisele perehüvitiste seaduse § 33 lõike 8 alusel ning talle jätkatakse vanemahüvitise maksmist seoses teise lapse kasvatamisega, tehakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lapse kohta täiendavaid sissemakseid käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud määras kuni vanemahüvitisele õiguse lõppemiseni seoses selle lapse kasvatamisega, kuid teise lapse kasvatamise eest määratud vanemahüvitise suurusest.
[RT I, 26.10.2018, 1 - jõust. 01.07.2020]
§ 671. Maksete tasumise kohustuse ajutine peatamine ja vähendamine aastatel 2009–2011
§ 673. Maksete tasumise kohustuse ajutine peatamine 2020. aasta 1. detsembrist kuni 2021. aasta 31. augustini
(1) Kohustatud isikul on 2020. aasta oktoobris õigus esitada kontohaldurile või registripidajale avaldus maksete mittetegemiseks.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud avalduses märgitakse käesoleva seaduse § 15 lõike 1 punktides 1, 2, 10 ja 11 sätestatud andmed. Andmed esitatakse avaldusel registripidaja ette antud vormil ning avalduse suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 14 lõikes 51 ja §-s 16 sätestatut.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud avalduse esitanud isik oma 2020. aasta 1. detsembrist kuni 2021. aasta 31. augustini saadud käesoleva seaduse § 7 lõikes 1 nimetatud tasudelt makset ei tasu.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud avalduse esitanud isik käesoleva seaduse § 7 lõikes 21 sätestatud makset oma ettevõtluskontole 2020. aasta 1. detsembrist kuni 2021. aasta 31. augustini laekunud summadelt ei tasu.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud avalduse esitanud füüsilisest isikust ettevõtja oma 1/12-lt 2020. aastal ja 2/3-lt 2021. aastal saadud sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 1 punktis 5 nimetatud tulult makset ei tasu.
(6) 1961. aastal või hiljem sündinud kohustatud isikule eraldatakse riigieelarvest kohustusliku kogumispensioni sissemaksete tegemiseks aastatel 2023 ja 2024 täiendavalt tema 2020. aasta 1. juulist kuni 2021. aasta 31. augustini tasutud maksete kahekordne summa, mis on korrutatud kõigi kohustuslike pensionifondide keskmise osakute puhasväärtuse kasvuga perioodil 2020. aasta 1. juulist kuni 2022. aasta 31. detsembrini.
(7) 1961. aastal või hiljem sündinud isikule, kellele tehakse aastal 2021 või 2022 kohustusliku kogumispensioni väljamakse, makstakse täiendavalt riigieelarvest tema 2020. aasta 1. juulist kuni 2021. aasta 31. augustini tasutud maksete kahekordne summa. Käesolevas lõikes sätestatut ei kohaldata väljamakse suhtes, mida tehakse kohustatud isiku pärijale või isikule, kellel on käesolevas seaduses sätestatu kohaselt õigus kohustuslikule kogumispensionile.
(8) Valdkonna eest vastutav minister võib kehtestada määrusega käesoleva paragrahvi lõigetes 6 ja 7 nimetatud maksete tasumise täpsema korra.


Tulumaksuseaduse ja kinnisasja sundvõõrandamise seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Tulumaksuseaduse ja kinnisasja sundvõõrandamise seaduse muutmise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:01.07.2009Avaldamismärge:RT I 2009, 18, 109
Tulumaksuseaduse ja kinnisasja sundvõõrandamise seaduse muutmise seadusVastu võetud 26.02.2009
Välja kuulutatud Vabariigi Presidendi 9. märtsi 2009. a otsusega nr 447
§ 1. Tulumaksuseaduses (RT I 1999, 101, 903; 2009, 3, 15) tehakse järgmised muudatused:
« 1) avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele tööandja või tema asemel kolmanda isiku makstavat teenistus-, töö- või ametilähetusega seotud sõidu-, majutus- ja muude kulude hüvitist ning välislähetuse päevaraha ja välislähetustasu, samuti teenistuja perekonnaliikme eest makstavat nimetatud kulude hüvitist ning teises paikkonnas asuvale ametikohale nimetamisega seotud kolimiskulude hüvitist. Majutuskulude hüvitise maksuvaba piirmäär riigisisese lähetuse korral on 1200 krooni ööpäevas ja välislähetuse korral 2000 krooni ööpäevas ning välislähetuse päevaraha maksuvaba piirmäär on 500 krooni. Käesoleva punkti esimeses lauses nimetatud kulude hüvitiste ja välislähetuse päevaraha maksmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega;»;
2) paragrahvi 13 lõike 3 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 2) avalikule teenistujale, töötajale või juriidilise isiku juhtimis- või kontrollorgani liikmele makstavat hüvitist seoses isikliku sõiduauto kasutamisega teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel. Isikliku sõiduautona käsitatakse esimeses lauses nimetatud isiku kasutuses olevat sõiduautot, mis ei ole tööandja omanduses ega valduses. Ühele isikule makstava hüvitise maksuvaba piirmäär on sõitude kohta arvestuse pidamise korral 4 krooni kilomeetri kohta, kuid mitte rohkem kui 4000 krooni kalendrikuus iga hüvitist maksva tööandja kohta ning arvestuse puudumisel 1000 krooni kalendrikuus kõikide hüvitist maksvate tööandjate kohta kokku. Sõitude kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega;»;
3) paragrahvi 13 lõike 3 punkt 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 21) punktis 2 nimetatud isikule, kellel on puue, makstavat hüvitist seoses isikliku mootorsõiduki kasutamisega sõiduks elukoha ja töökoha vahel, kui selleks ei ole võimalik kasutada ühistransporti või ühistranspordi kasutamine põhjustab liikumis- ja töövõime olulist langust. Käesolevas punktis ja punktis 2 sätestatud kulusid võib hüvitada kokku maksuvabalt punktis 2 sätestatud piirmäära ulatuses. Hüvitist makstakse ja sõitude kohta peetakse arvestust punktis 2 nimetatud korras;»;
4) paragrahvi 15 lõike 4 punkt 3 ja § 31 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 3) sundvõõranditasu ja hüvitisi sundvõõrandamisel, samuti riigile või kohaliku omavalitsuse üksusele kinnisasja sundvõõrandamise seaduse § 3 lõikes 1 sätestatud eesmärgil kinnisasja sundvõõrandamismenetluseta võõrandamisel saadud kasu juhul, kui võõrandamistehingule eelnevalt olid täidetud kinnisasja sundvõõrandamise seaduse § 3 lõikes 4 sätestatud nõuded;»;
« (2) Tulumaksuga maksustatakse saadud pensionid, toetused, stipendiumid, kultuuri-, spordi- ja teaduspreemiad, loteriivõidud, vanemahüvitise seaduse alusel saadud hüvitised ning spordilähetuse ja loomeliidu poolt loovisikule tema loometööga seotud lähetuse hüvitised ja päevaraha.»;
6) paragrahvi 19 lõike 3 punkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 10) paragrahvi 13 lõike 3 punktis 1 nimetatud piirmäärades ja korras spordiseaduse §-s 7 nimetatud isikule spordilähetusega ning loomeliidu poolt loovisikule tema loometööga seotud lähetusega seoses makstavat sõidu- ja majutuskulude hüvitist ning välislähetuse päevaraha.»;
7) paragrahvi 31 lõike 1 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 7) paragrahvi 13 lõike 3 punktides 1 ja 11 nimetatud kulude hüvitisi ja välislähetuse päevaraha samades punktides nimetatud tingimustel ja piirmäärades;»;
8) paragrahvi 48 lõike 4 punktid 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« 4) teenistus-, töö- või ametilähetusega seotud kulude hüvitamine ja välislähetuse päevaraha maksmine § 13 lõike 3 punktis 1 sätestatud piirmäärasid ületavas osas (§ 13 lõike 3 punkt 1, § 31 lõike 1 punkt 7) või töö tegemise kohas kehtivaid piirmäärasid ületavas osas, kui töö tegemise koht asub välisriigis (§ 13 lõike 3 punkt 11);5) isikliku sõiduauto kasutamise eest hüvitise maksmine § 13 lõike 3 punktis 2 sätestatud piirmäärasid ületavas osas (§ 13 lõike 3 punktid 2 ja 21, § 31 lõike 1 punkt 8);».
§ 2. Kinnisasja sundvõõrandamise seaduse (RT I 1995, 30, 380; 2007, 24, 128) § 3 lõige 31 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (31) Enne sundvõõrandamise menetluse alustamist on riik või kohaliku omavalitsuse üksus kohustatud välja selgitama kinnisasja omaniku nõusoleku kinnisasja võõrandamiseks. Selleks esitab riik või kohaliku omavalitsuse üksus kinnisasja omanikule pakkumuse, milles märgitud hind ei või olla väiksem kinnisasja harilikust väärtusest. Kui kinnisasja omanik esitatud pakkumusega nõustub, on riigil või kohaliku omavalitsuse üksusel õigus sõlmida kinnisasja omanikuga leping kinnisasja võõrandamiseks riigile või kohaliku omavalitsuse üksusele. Kui kinnisasja omanik pakkumusele selles märgitud tähtaja jooksul nõustumust ei anna, on riigil või kohaliku omavalitsuse üksusel õigus kinnisasi käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud eesmärkidel sundvõõrandada käesolevas seaduses sätestatud korras. Kui kinnisasja omanik märgitud tähtajal nõustumust ei anna või esitab muudatusega nõustumuse, loetakse, et ta ei ole pakkumust aktsepteerinud.»
(2) Käesoleva seaduse § 1 punkt 4 ja § 2 jõustuvad kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.


Jõustumine: 18.01.201701.07.201401.10.201301.01.201224.12.2010
RT I, 29.12.2011, 126
Määrus kehtestatakse „Väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse” § 71 lõike 4, § 73 lõike 4, § 10 lõike 32, § 11 lõike 8, § 15 lõike 6 ja § 19 lõike 4 alusel.
§ 1. Lahkumisettekirjutuse vormistamine
(1) Haldusorgan vormistab seadusliku aluseta riigis viibivale välismaalasele lahkumisettekirjutuse (lisa 1; lisa 2).
(2) Lahkumisettekirjutusesse kantakse järgmised andmed:
2) ettekirjutuse koostanud haldusorgani nimetus;
3) ettekirjutuse teinud ametniku ametinimetus, ees- ja perekonnanimi;
4) välismaalase ees- ja perekonnanimi;
5) välismaalase sünniaeg ja -koht;
6) välismaalase kodakondsus;
7) välismaalase reisidokumendi nimetus, number, väljaandmise aeg ja koht, väljaandja nimetus;
8) välismaalase elukoht;
9) ettekirjutusega välismaalasele pandud kohustus;
10) ettekirjutuse tegemise õiguslik alus;
11) ettekirjutuse tegemise aluseks olevad faktilised asjaolud;
12) hoiatus ettekirjutuse täitmata jätmise tagajärgede kohta;
13) kohaldatavad järelevalvemeetmed;
14) viide ettekirjutuse vaidlustamise võimaluste, koha, tähtaja ja korra kohta;
15) sissesõidukeelu kohaldamine ning kohaldamise aluseks olev asjaolu.
(3) „Väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse” § 71 lõikes 2 sätestatud juhul ei kanta lahkumisettekirjutusse käesoleva määruse § 1 lõike 2 punktis 11 sätestatut.
§ 2. Sundtäitmise toimingu protokolli vormistamine
(1) Välismaalase lahkumiskohustuse sundtäitmisel koostab sundtäitmist korraldav haldusorgan sundtäitmise toimingu protokolli (lisa 3).
(2) Sundtäitmise toimingu protokolli kantakse järgmised andmed:
(1) Välismaalasele Eestist lahkumisettekirjutuse tegemisel teeb migratsioonijärelevalveametnik võimalusel välismaalase reisidokumenti või muusse väljasaatmist võimaldavasse dokumenti (edaspidi reisidokument) lisa 5 kohase märke ettekirjutuse tegemise kohta.
(2) Märke puudumine reisidokumendis ei ole takistuseks ettekirjutuse täitmisele ega väljasaatmise täideviimisele.
(3) Juhul kui piirile toimetatud väljasaadetava reisidokumendis puudub lisa 5 kohane märge, teeb nimetatud märke politseiametnik.
(4) Välismaalase lahkumiskohustuse sundtäitmisel teeb migratsioonijärelevalveametnik või politseiametnik välismaalase reisidokumenti lisa 6 kohase märke sunniviisilise väljasaatmise kohta.
§ 4. Lahkumisettekirjutuse vormistamisest teavitamine
(1) Välismaalasele Eestist lahkumisettekirjutuse tegemisel edastab ettekirjutuse teinud haldusorgan 2 tööpäeva jooksul Politsei- ja Piirivalveametile lahkumisettekirjutuse andmed.
(2) Lisaks käesoleva määruse § 1 lõikes 2 sätestatud andmetele edastab haldusorgan Politsei- ja Piirivalveametile võimalusel täiendavalt järgmised andmed:
2) sõrmejäljekujutised;
§ 5. Väljasaatmistoimingud piiripunktis
(1) Väljasaadetava üleandmise kooskõlastab vastuvõtva riigi selleks pädeva esindajaga vastavalt Politsei- ja Piirivalveamet või Kaitsepolitseiamet.
§ 6. Lahkumiskohustuse täitmisest teavitamine
(1) Väljasaatmist korraldav haldusorgan edastab viivituseta Politsei- ja Piirivalveametile lahkumiskohustuse sundtäitmise protokolli andmed.
(3) Väljasaatmist korraldav haldusorgan teavitab viivituseta Politsei- ja Piirivalveametit väljasaatmise peatamisest ja seda tinginud asjaoludest.
(4) Teavitamiskohustus täidetakse elektroonilisel teel või muul sobival viisil.
§ 7. Dokumendi hoiule võtmine
(1) Välismaalase dokumendi hoiule võtmisel väljastab haldusorgan välismaalasele vastavasisulise tõendi (lisa 4).
(2) Välismaalasele väljastatavale tõendile kantakse järgmised andmed:
1) tõendi väljastamise aeg ja koht,
2) dokumendi hoiule võtnud haldusorgani nimetus;
3) dokumendi hoiule võtnud ametniku ametinimetus, ees- ja perekonnanimi;
4) dokumendi nimetus, number, väljaandmise aeg ja koht, väljaandja nimetus;
5) dokumendi kasutaja ees- ja perekonnanimi;
6) dokumendi kasutaja sünniaeg;
7) dokumendi kasutaja kontaktandmed;
8) dokumendi hoiule võtmise õiguslik alus;
9) viide dokumendi hoiule võtmise vaidlustamise võimaluste, koha, tähtaja ja korra kohta;
10) dokumendi hoiule võtnud ametniku allkiri.
Määrus jõustub 24. detsembril 2010. aastal.


text:
3-4-1-4-10 Riigikohus 10.06.2010
PS § 152
KrMS § 137 lg 3
individuaalkaebus
Riigikohus on pädev individuaalkaebust läbi vaatama üksnes juhul, kui kaebuse esitaja käsutuses ei ole ega ole olnud ühtegi tõhusat võimalust taotleda kohtult kaitset põhiõiguste rikkumise eest ( vt Riigikohtu 07.12.2009 otsuse kohtuasjas 3-4-1-22-09 p-i 7 ja selles viidatud kohtupraktikat). (p 9)
PS § 15 lg 1 teisest lausest tulenevalt saab isik taotleda konkreetse normikontrolli algatamist kohtumenetlust reguleeriva sätte põhiseaduspärasuse hindamiseks selles samas kohtumenetluses, milles vaidlusalust sätet tuleks kohaldada. PS § 15 lg 1 teises lauses sätestatud õigus ei tähenda seda, et isikule peab kõikidel juhtudel olema kindlustatud võimalus tõstatada kohaldatava õigustloova akti põhiseaduslikkuse küsimus lõppastmes Riigikohtus. PS § 15 ning § 152 sõnastuse ja mõtte kohaselt peab iga kohus kohtuasja lahendamisel hindama kohaldatava õiguse põhiseadusele vastavust, kui selle kohta on tekkinud kahtlused (vt ka Riigikohtu 2009. a otsuse asjas nr 3-4-1-7-08 p-i 21). (p 13)
3-1-1-30-08 Riigikohus 20.05.2008
KrMS § 137 lg 1
vahistamine ja vahistamise alused
Vahistamismäärusest peab üheselt nähtuma, et kohus on lugenud tuvastatuks nii põhjendatud kuriteokahtluse kui vahistamisaluse olemasolu (vt RKKKm nr 3-1-1-103-06, p 9). Lisaks tuleb vahistamismääruses esitada põhjendused, millistest asjaoludest ja tõenditest tulenevalt esineb kohtu arvates nii põhjendatud kuriteokahtlus kui ka vahistamisalus. Seejuures ei piisa üksnes konstateeringust, et kahtlustatav võib vabaduses viibides jätkuvalt toime panna kuritegusid, vaid kohtul tuleb tugineda sellist kahtlust kinnitavale teabele. Vahistamisaluse olemasolu kontrollimisel tuleb arvesse võtta isiku hoiakut ja kalduvust panna toime teatud liiki kuritegusid, eelnevat elukäiku, isiklikke ja majanduslikke suhteid ning muid vahistamise küsimuse lahendamisel tähtsust omavaid asjaolusid.
Vahistamise näol on kriminaalmenetluses tegemist kahtlustatava või süüdistatava põhiõiguste kõige intensiivsema riivega, mille tõttu tuleb kogu kriminaalmenetluse vältel jälgida, et isikuid peetaks vahi all üksnes siis ja nii kaua, kui see on kriminaalmenetluse tagamiseks tõepoolest vältimatult vajalik (vt RKKKm nr 3-1-1-80-07, p 13). Nimetatud põhimõte väljendub muu hulgas KrMS § 137 lg-s 1 sätestatud menetluslikus garantiis ja vahistatu või tema kaitsja õiguses taotleda vahistamisest kahe kuu möödumisel eeluurimiskohtuniku või kohtu poolt vahistuse põhjendatuse kontrollimist, mille käigus tuleb hinnata, kas vahi all pidamise põhjendused on olulised ning piisavad, et õigustada isiku jätkuvat vahi all viibimist.
3-1-1-98-07 Riigikohus 25.02.2008
KrMS § 289 lg 1
KrMS § 137
KrMS § 63 lg 1
äratundmiseks esitamine
Asjaolu, et äratundmiseks esitamisel ei nimetata üksikasjalikult, milliste tunnuste järgi isik ära tunti, ei tähenda automaatselt, nagu oleks äratundmine ebausaldusväärne. Juhul, kui isiku äratundmiseks esitati ainult üks foto, tuleb hinnata seda, kuivõrd tõenäoline on, et isik tegi objektiivse otsustuse. Eelkõige tuleb siin vaadata seda, kuidas on äratundja oma otsustust põhjendanud - kui palju ja milliseid tunnuseid on ta välja toonud (RKKKo nr 3-1-1-33-06, p 6.2).
ristküsitlus
KrMS § 289 lg 1 kohaselt võib ristküsitlusel kannatanu kohtueelses menetluses antud ütlusi avaldada üksnes kohtus antud ütluste usaldusväärsuse kontrollimiseks (vt ka RKKKo nr 3-1-1-52-06, p 8). Kriminaalmenetluse seadustiku § 289 lg 1 võimaldab ristküsitlusel avaldada kohtueelses menetluses antud ütlusi ka isiku mälu värskendamiseks, kuid sellisel juhul tuleb meenutamisel lähtuda eesmärgist üksnes värskendada tunnistaja mälu, et oleks võimalik tema ristküsitlemine. Mälu värskendamise eesmärgil ütluste avaldamine ei tohi kujuneda ülekuulamisprotokolli täies mahus ettelugemiseks. Eelöeldu tähendab, et avaldades tunnistaja mälu värskendamiseks tema kohtueelses menetluses antud ütlusi, tuleb ristküsitlust jätkates välja selgitada, mis talle meenub ning ristküsitlusel antud ütlusi hinnata kogumis teiste kohtus kontrollitud tõenditega (vt RKKKo nr 3-1-1-105-06, p 7.3).
Kriminaalasja kohtuliku arutamise ajal ei toimu vahistuse põhjendatuse kontrolli KrMS § 137 mõttes. Nimetatud paragrahvis sisalduv regulatsioon seob vahistuse põhjendatuse kontrolli KrMS § 130 lg-tes 3 ja 3^1 sätestatud vahi all pidamise tähtaegadega ja eeluurimiskohtuniku pädevusega. Olukorras, kus süüdistatav on antud kohtu alla ei ole eeluurimiskohtunik enam pädev tema vahistuse põhjendatust KrMS § 137 regulatsiooni mõttes kontrollima (vt RKKKm nr 3-1-1-126-06, p 10).
KrMS § 289 lg 1 kohaselt võib ristküsitlusel kannatanu kohtueelses menetluses antud ütlusi avaldada üksnes kohtus antud ütluste usaldusväärsuse kontrollimiseks (vt ka RKKKo nr 3-1-1-52-06, p 8).
muu dokument
Ühe kriminaalasja menetlusdokumentide, sh süüdistusakti, kohtuotsuse ja kohtuistungi protokolli kasutamine tõendina teises kriminaalasjas - muu dokumendina KrMS § 63 lg 1 tähenduses - ei ole välistatud. Nende dokumentidega saab aga tuvastada üksnes erineval ajal antud ütluste lahknemist (RKKKo nr 3-1-1-100-07, p 7).
3-4-1-17-06 Riigikohus 17.01.2007
KrMS § 385 lg 1 p 6 1
kohtusse pöördumise õigus
Põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse järgi on võimalus esitada individuaalkaebus otse Riigikohtule piiratud. (p 4) Riigikohus saab menetleda isiku taotlust üksnes juhul, kui isikul puudub muu tõhus viis talle PS §-ga 15 tagatud kohtuliku kaitse õiguse kasutamiseks. Isiku vahistamisel näevad KrMS §-d 136 ja 384 lg 1 ette võimaluse esitada vahistamise peale määruskaebus. Samuti on KrMS § 137 lõikega 1 vahistatule või tema kaitsjale ette nähtud võimalus esitada vahistamisest kahe kuu möödumisel eeluurimiskohtunikule või kohtule taotlus kontrollida vahistuse põhjendatust on iseloomult täiendav põhiõiguste tagamise garantii. Seega on vahistatud isikule seoses tema vabaduspõhiõiguse riivega põhiseaduse ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga nõutaval määral tagatud nii tema õiguste kaitseks kaebuse esitamise võimalus kui ka kohane, st õiglane ja tõhus kohtumenetlus. (p 6)

matches:
Riigikohus
§ 152
§ 137
Riigikohus
§ 15
§ 15
§ 15
§ 152
kohus
Riigikohus
§ 137
kohus
§ 137
Riigikohus
§ 289
§ 137
§ 63
§ 289
§ 289
§ 137
§ 130
§ 137
§ 289
§ 63
Riigikohus
§ 385
Riigikohus
§ 137


Ohutusnõuniku koolituse õppekava, kutseoskusnõuded ja koolitustunnistuse vorm – Riigi Teataja
Ohutusnõuniku koolituse õppekava, kutseoskusnõuded ja koolitustunnistuse vorm
Ohutusnõuniku koolituse õppekava, kutseoskusnõuded ja koolitustunnistuse vorm - sisukord
§ 3 Ohutusnõuniku tööülesanded
§ 4 Ohutusnõuniku kohustuste täitmine
§ 5 Ettevõtja ohutusnõuniku isikust informeerimise kohustus
§ 6 Ohutusnõuniku väljaõpe
§ 7 Kutseoskusnõuded
§ 8 Koolitusasutus
§ 9 Eksami korraldus
§ 10 Piiratud temaatikaga eksam
§ 11 Eksami tulemus
§ 12 Tunnistus
§ 13 Tunnistuse kehtivus
Ohutusnõuniku koolituse õppekava, kutseoskusnõuded ja koolitustunnistuse vorm1
Vastu võetud 03.04.2003 nr 56
RTL 2003, 47, 689
jõustumine 17.04.2003
Määrus kehtestatakse «Kemikaaliseaduse» § 11 lõike 2 punkti 5 alusel.
(1) Määrus sätestab ohutusnõuniku kutseoskusnõuded ja koolituse korraldamise.
(2) Kui ettevõtja tegevuse hulka kuulub ohtliku veose autovedu, raudteevedu, siseveeteede vedu või sellega seotud ohtlike veoste pakkimine, laadimine, täitmine või mahalaadimine, peab ettevõtja määrama ohutusnõuniku, kes tunneb ohutust tagavaid tegevusi ja protseduure.
(3) Ohtlikeks veosteks loetakse vastavalt «Ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppele (ADR)», «Ohtlike veoste rahvusvahelise raudteeveo kokkuleppele (RID)», »Rahvusvahelise kaubaveo kokkuleppele (SMGS)» ja «Ohtlike veoste rahvusvahelise siseveeteede Euroopa kokkuleppele (ADN)» ained ja esemed, mis plahvatus-, tule- või kiiritusohu, mürgisuse, sööbivuse või muude omaduste tõttu võivad tekitada veoprotsessis kahju inimeste tervisele, varale või keskkonnale.
Määruse nõudeid ei rakendata järgmistel juhtumitel:
1) väikeses koguses ohtliku aine veol vastavalt § 1 lõikes 3 nimetatud rahvusvahelistele kokkulepetele;
2) pakitud piiratud koguses ohtliku aine veol vastavalt § 1 lõikes 3 nimetatud rahvusvahelistele kokkulepetele;
3) ettevõtja peamine või lisategevusala ei ole ohtlike veoste vedu või ohtlike veoste peale- või mahalaadimine, kuid kes mõnikord tegelevad ohtlike veoste siseriikliku veoga või ohtlike veoste peale- või mahalaadimisega, millised kujutavad endast väikest ohtu või väikest saastuse riski.
§ 3. Ohutusnõuniku tööülesanded
(1) Ohutusnõuniku ülesanne on kõigi kohaste vahendite ja tegevustega ning kooskõlas kehtivate nõuetega tagada ohtlike veostega seotud tegevuste võimalikult ohutu läbiviimine.
(2) Ettevõtja tegevusega seoses on ohutusnõunikul järgmised ülesanded:
1) ohtlike ainete veoga seotud nõuetest kinnipidamise jälgimine;
2) ettevõtja nõustamine ohtlike veoste alal;
3) juhtkonnale või asjaomastele asutustele õigusaktides ettenähtud korras aruandluse esitamine ettevõtja ohtlike ainete veo alasest tegevusest. Neid aruandeid peab säilitama viis aastat ning esitama nõudmisel pädevatele asutusele.
(3) Ohutusnõuniku ülesannete hulka kuuluvad järgmiste tegevuste ja protseduuride jälgimine:
1) veetavate ohtlike veoste kindlakstegemist käsitlevad protseduurid;
2) transpordivahendite soetamisel ohtlike veoste veoga seotud kehtivate erinõuete arvestamine;
3) ohtlike veoste veo, peale- ja mahalaadimisega seotud seadmete kontrolli protseduurid;
4) töötajate kohane väljaõpe ning selle väljaõppe andmete säilitamine;
5) kohase hädaolukorra protseduuri rakendamine õnnetuse või vahejuhtumi korral, milline võib mõjutada ohutust ohtlike veoste veo, peale- või mahalaadimise ajal;
6) ohtlike veoste veo, peale- või mahalaadimise ajal juhtunud tõsiste õnnetuste, vahejuhtumite või tõsiste rikkumiste uurimine või vajadusel ettekannete koostamine;
7) õnnetuste, vahejuhtumite või tõsiste rikkumiste ennetamiseks ja vältimiseks kohaste meetmete rakendamine;
8) alltöövõtjate või kolmandate osapoolte valikul ja kasutamisel ohtlike ainete veoga seotud õiguslike ettekirjutuste ning erinõuete arvestamine;
9) ohtlike ainete veoga, peale- või mahalaadimisega seotud inimeste instrueerimine ja kindlustamine nende tööd puudutavate detailsete ohutusjuhenditega;
10) ohtlike veoste veo, peale- või mahalaadimisele omastest ohtudest tulenevate riskide analüüs ja järelduste rakendamine;
11) transpordivahendiga kaasas olevate dokumentide ja ohutust tagava varustuse eeskirjadele vastavuse kindlustamine;
12) peale- või mahalaadimist käsitlevate nõuete täitmise kindlustamine.
§ 4. Ohutusnõuniku kohustuste täitmine
(1) Ohutusnõunik võib olla sõltuvalt töökorraldusest ja ohtlike veoste mahust kas juht, teiste põhitööülesannetega isik või isik, kes pole otseselt selle ettevõtja töötaja eeldusel, et ta vastab ohutusnõunikule esitatud nõuetele või on võimeline neid täitma talle juhi poolt antud volituste ulatuses.
(2) Kui õnnetus mõjutab isikuid, vara või keskkonda või põhjustab asjassepuutuva ettevõtja poolt teostatud veo, peale- või mahalaadimise ajal kahju varale või keskkonnale, peab ohutusnõunik pärast kogu olulise informatsiooni kogumist ette valmistama ettekande õnnetuse kohta oma juhtkonnale või õigusaktides ettenähtud korras pädevale asutusele. See ettekanne ei asenda ükskõik millist selgitust, mida võib nõuda rahvusvahelise või rahvusliku seadusandluse kohaselt.
(3) Kui veoprotsessis on tekitatud kahju tervisele, varale või keskkonnale või ohutuse tagamiseks on päästeteenistuse poolt evakueeritud inimesi või on suletud avalikult kasutatavaid teid kestusega üle 3 tunni, peab ohutusnõunik koostama lisas 1 toodud vormi kohase teatise. Teatis on vajalik, kui:
1) tervisele tekitatud kahjuga juhtumil inimene sureb või saab vigastusi, mis nõuavad statsionaarset ravi või millega kaasneb vähemalt kolmepäevane töövõimetus;
2) varalise kahjuga seotud juhtumil veos reostab keskkonda või kaob koguses, mis ületab:
a) veokategooria 0 või 1 korral 50 kg (50 l);
b) veokategooria 2 korral 333 kg (333 l);
c) veokategooria 3 või 4 korral 1000 kg (1000 l).Nimetatud künniskogused ei ole kasutatavad radioaktiivsete ja nakatavate ainete korral. Radioaktiivsete ainete pääsemisel keskkonda on vaja täita «Kiirgusseadusest» tulenevaid erinõudeid;
3) keskkonnale tekitatud kahjuga juhtumil kahjusumma ületab 50 000 eurot (780 000 krooni).
§ 5. Ettevõtja ohutusnõuniku isikust informeerimise kohustus
Iga asjassepuutuv ettevõtja peab nõudmisel informeerima määratud pädevat asutust või Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi oma ohutusnõuniku isikust.
§ 6. Ohutusnõuniku väljaõpe
(1) Ohutusnõuniku väljaõppe eesmärk on anda kandidaadile piisavaid teadmisi ohtlike veoste veo ja laadimisega seotud riskidest, seadustest, eeskirjadest ja asjassepuutuva transpordiliigi kohta kehtivatest administratiivsetest nõuetest.
(2) Ohutusnõunikul peab olema vastava veoliigi kohta kehtiv väljaõppe tunnistus. See tunnistus peab olema välja antud pädeva asutuse poolt.
(3) Tunnistuse saamiseks peab ohutusnõuniku kandidaat läbi tegema koolituse ja edukalt sooritama nõuetekohase eksami.
§ 7. Kutseoskusnõuded
(1) Ohutusnõunikul peavad olema teadmised tagajärgedest, mida võib endaga kaasa tuua ohtlike veostega seotud õnnetus ja teadmised õnnetuste peamistest põhjustest.
(2) Ohutusnõunikul peavad olema teadmised seaduste, rahvusvaheliste konventsioonide ja kokkulepete nõuetest järgmistel teemadel:
1) ohtlike veoste klassifikatsioon (lahuste ja segude klassifitseerimise protseduur, ainete nimekirja struktuur, ohtlike veoste klassid ja klassifitseerimise põhimõtted, veetavate ohtlike veoste olemus, ohtlike veoste füüsikalised, keemilised ja toksikoloogilised omadused);
2) üldised kasutatavast veovahendist sõltuvad pakendamise nõuded, nõuded paakidele ja paakkonteineritele (tüübid, koodid, markeerimine, ehitus, esialgne ja korraline kontroll ning katsetamine);
3) saadetise märgistamine ja tähistamine ohumärgistega, veovahendi tähistamine ohumärgiste ja ohtliku veose tunnusmärgiga;
4) nõutav informatsioon veokirjas;
5) kauba lähetamise võimalused ja piirangud (täiskoorem, puistevedu, puistevedu vahekonteinerites, vedu konteinerites, vedu püsi- või kergpaakides);
6) sõitjate vedu;
7) kooslaadimisega seotud keelud ja ohutusabinõud;
8) veoste eraldamine;
9) veetavate koguste piirangud ja koguste erandid;
10) teisaldamine ja ladustamine (peale- ja mahalaadimise täiteasted, ladustamine ja eraldamine);
11) veoki ja konteineri laadimiseelne ja -järgne puhastamine ning degaseerimine;
12) meeskond, selle kutseõpe;
13) veokis olevad dokumendid (veokiri, kirjalikud ohutusjuhendid, sõiduki ohtlike veoste veole lubamise tunnistus, juhi väljaõppe tunnistus, igasuguste piirangute koopiad, parvlaeva kasutamisel lisanduvad dokumendid, muud dokumendid);
14) ohutusjuhendite kasutamine, meeskonna individuaalsete kaitsevahendite loetelu;
15) seisva transpordivahendi valvamise nõuded;
16) vastava transpordiliigi liikluseeskirjad ja piirangud;
17) tööga seotud ja juhuslikud saasteainete lekkimised;
18) nõuded transpordivahenditele.
§ 8. Koolitusasutus
(1) Ohutusnõunikke koolitavad Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi poolt tunnustatud õppeasutused, kes omavad taseme- ja/või täienduskoolituse kogemust ohtlike veoste valdkonnas.
(2) Ohutusnõuniku koolituse õppeasutuses peavad olema:
– ainealaselt ja esitlustehnikaga varustatud õppeklass(id);
– tehnilised abivahendid, metoodilised materjalid ja näitlikud õppevahendid;
– võimalus kaitsevahendite tutvustamiseks.
(3) Õppeasutuse õppejõud peab omama kõrgharidust, pedagoogilise töö kogemust ja täienduskoolitust ohtlike veoste valdkonnas.
(4) Ohutusnõuniku koolituse läbinu saab koolitusasutusest tõendi, mille alusel saab sooritada ohutusnõuniku eksami.
(5) Ohutusnõuniku koolituskursuse kestvus peab olema vähemalt 30 tundi ja täienduskoolituse kestvus vähemalt 12 tundi.
(6) Ohutusnõuniku eksami võib korraldada koolitusasutus, kui sellest on teavitatud pädevat asutust ja eksamikomisjoni tööst võtab osa vähemalt üks pädeva asutuse esindaja.
§ 9. Eksami korraldus
(1) Eksam peab koosnema kirjalikust testist, millele võib lisanduda suuline teadmiste kontroll.
(2) Kirjalik eksam peab koosnema kahest osast – küsimustikust ja juhtumi analüüsist.
(3) Küsimustik peab sisaldama vähemalt 20 avatud küsimust, mis katavad §-s 7 toodud loetelus nimetatud teemasid. Kasutada võib ka valikvastustega testi. Sel juhul loetakse kaks valikvastustega küsimust võrdseks ühe avatud küsimusega. Erilist tähelepanu tuleb pöörata järgmistele teemadele:
1) üldised ohutusmeetmed;
2) ohtlike veoste klassifikatsioon;
3) üldised pakendamist puudutavad sätted, kaasa arvatud paagid, paakkonteinerid, paaksõidukid jne;
4) saadetise märgistamine ja ohumärgised;
5) veokirjas sisalduv informatsioon;
6) teisaldamine ja ladustamine;
7) meeskond ja selle kutseõpe;
8) veodokumendid;
9) ohutusjuhend;
10) transpordivahendeid käsitlevad nõuded.
(4) Kandidaadid peavad läbi tegema §-s 3 viidatud ohutusnõuniku kohustusi hõlmava juhtumi uurimise, et näidata oma kvalifikatsiooni vastavust ohutusnõuniku ülesannete täitmiseks.
§ 10. Piiratud temaatikaga eksam
(1) Ohutusnõuniku kandidaati, kes kavatseb töötada teatud liiki ohtlike veoste veole spetsialiseerunud ettevõtja juures, võib eksamineerida ainult nende tegevust puudutavate teemade osas. Seda liiki veosed on:
1) klass 1 veosed;
2) klass 2 veosed;
3) klass 7 veosed;
4) klassi 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 ja 9 veosed;
5) ÜRO numbritega 1202, 1203 ja 1223 tähistatud veosed.
(2) Tunnistus peab näitama, et see kehtib ainult lõikes 1 viidatud ohtliku veose liigi kohta, mille osas ohutusnõunikku on eksamineeritud.
§ 11. Eksami tulemus
(1) Eksam loetakse edukalt sooritatuks, kui eksami komisjoni koondhinne on rahuldav (eksami tulemus vähemalt 60% maksimaalsest võimalikust summast).
(2) Eksami negatiivse tulemuse saanud ohutusnõuniku kandidaadil on õigus sooritada järeleksam eksamikomisjoni poolt määratud ajal.
(3) Eksami ja järeleksami vahele peab jääma vähemalt üks kuu ja järeleksam peab toimuma hiljemalt nelja kuu jooksul esmase eksami toimumist arvestades.
§ 12. Tunnistus
Eksami edukalt sooritanud isikule annab pädev asutus lisas 2 toodud vormi kohase väljaõppe tunnistuse.
§ 13. Tunnistuse kehtivus
Tunnistus kehtib viis aastat. Tunnistuse kehtivusaega pikendatakse pädeva asutuse poolt järgmiseks viieks aastaks, kui tunnistuse omanik on aasta jooksul enne tunnistuse kehtivusaja lõppemist läbinud vastava täienduskoolituse ja edukalt sooritanud eksami.
(1) Autoregistrikeskus ohtlike veoste vedude pädeva asutusena:
1) korraldab ettepanekute läbivaatamist ohutusnõuniku koolitamise õppeasutuste tunnustamiseks;
2) teostab koos koolitusasutusega ohutusnõunike eksamineerimist ja annab välja lisas toodud tunnistuse;
3) peab «Andmekogude seaduse» § 39 kohaselt asutatud ohutusnõunike andmekogu.
(2) Tehnilise Järelevalve Amet ohtlike veoste vedude pädeva asutusena:
1) teostab koos koolitusasutusega raudteeveol töötavate ohutusnõunike eksamineerimist ja annab välja lisas toodud tunnistuse;
2) peab «Andmekogude seaduse» § 39 kohaselt asutatud ohutusnõunike andmekogu.
1 Määruses on arvestatud EÜ Nõukogu Direktiivide 96/35 /EÜ (EÜT L145 19. juunist 1996, lk 10) ja 2000/18/EÜ (EÜT L118 19. maist 2000, lk 41) nõudeid.


Reservfondi vahendite kasutamise kord – Riigi Teataja
Reservfondi vahendite kasutamise kord
Reservfondi vahendite kasutamise kord - sisukord
§ 3 Eraldised reservfondist
§ 4 Reservfondist vahendite taotlemine
§ 6 Reservfondist eraldatud vahendite kasutamine, aruandlus ja kontroll
§ 7 Reservfondi kasutamise üle arvestuse pidamine
§ 8 Varasemate määruste kehtetuks tunnistamine
RT IV, 18.01.2019, 5
Vastu võetud 10.01.2019 nr 2
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 37, kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 5 lõike 7 ja Pärnu Linnavolikogu 21. detsembri 2017 määruse nr 6 „Pärnu linna põhimääruse“ § 49 lõike 3 alusel.
Määrus sätestab reservfondi moodustamise, reservfondist vahendite taotlemise, eraldamise, kasutamise, arvestuse, aruandluse ja kontrolli tingimused ning korra.
(1) Pärnu linnavalitsuse reservfond (edaspidi reservfond) moodustatakse iga-aastaselt Pärnu linna eelarve (edaspidi eelarve) põhitegevuse kulude koosseisus.
(2) Reservfondi suurus on vahemikus 0,3 – 1,0% eelarve põhitegevuse kuludest.
(3) Reservfondi täpse suuruse igaks eelarveaastaks otsustab Pärnu Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu) eelarve vastuvõtmisel.
(4) Linnavolikogu võib reservfondi suurust eelarveaasta jooksul muuta eelarve muutmise või lisaeelarve vastuvõtmise teel.
§ 3. Eraldised reservfondist
(2) Reservfondist võib Pärnu Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) teha eraldisi ootamatute ja üldjuhul ettenägematute kulude katmiseks, mida eelarve koostamise käigus ei olnud võimalik ette näha ja eelarvesse planeerida, sealhulgas:
1) ülelinnaliste, piirkondliku tähtsusega või üleriigiliste ürituste toetamiseks, mille kohta ei olnud võimalik esitada taotlust õigeaegselt enne eelarve koostamist ja vastuvõtmist;
2) kulude katmiseks summas, mis ületab eelarves kavandatud kulusid või mida eelarve koostamise käigus ei olnud võimalik ette näha ja mille tegemise kohustus tuleneb otseselt õigusaktidest;
3) välisabist või laenulepingust linnale tulenevate kohustustega seotud täiendavate kulude katmiseks;
4) esitatud projektide rahastamistaotluste rahuldamisel linna oma- ja kaasfinantseerimise kohustuse täitmiseks;
5) rahaliste garantii- ja kinnituskirjade tagatiseks;
6) ühekordsete toetuste maksmiseks tegutsevatele mittetulunduslikele organisatsioonidele, kelle tegevus on suunatud lastele, noortele, peredele, vanuritele ja puuetega inimestele (sh kultuuri-, spordi- ja huvialategevuseks, ülelinnaliste või piirkondliku tähtsusega ürituste korraldamiseks ja tähtpäevade tähistamiseks), mille tegevusega seotud kulude kohta ei olnud võimalik taotlust õigeaegselt esitada;
7) rahvusvahelistel ja üleriigilistel konkurssidel/võistlustel edukalt esinenud füüsiliste või juriidiliste isikute premeerimiseks;
8) kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 541 alusel makstavaks hüvitiseks;
9) koondamishüvitiste maksmiseks juhul, kui linna eelarve koostamisel ei olnud võimalik ette näha asutuse likvideerimist või töötajate koosseisu muutmist;
10) eelarveaasta kestel linnavolikogu otsusega moodustatavate struktuuriüksuste või linnavalitsuse hallatavate asutuste finantseerimiseks;
11) inimese elu, tervist või vara ohtu seadvate olukordade ärahoidmiseks või tulekahju, loodusõnnetuse, avariiolukordade või muu vääramatu jõu poolt tekitatud kahjude likvideerimiseks.
§ 4. Reservfondist vahendite taotlemine
(1) Reservfondist võib vahendeid taotleda linnavalitsuse liige, linnavalitsuse struktuuriüksus (sh osavallakeskus), linnavalitsuse hallatav asutus, füüsiline ja juriidiline isik (edaspidi taotleja).
(2) Taotluse linnavalitsuse reservfondist vahendite eraldamiseks esitab taotleja linnavalitsusele.
(4) Vahendite taotlemisel asjade või teenuste ostmiseks alates 2000 eurost ning ehitustöödega seotud kulutuste tegemiseks alates 5000 eurost lisatakse taotlusele konkurentsi olemasolu korral vähemalt kolm võrdlevat hinnapakkumist.
(5) Sõltumata eeldatavast maksumusest ei lisata taotlusele võrdlevaid hinnapakkumisi erakorralistel juhtudel:
1) avariitööde teostamiseks;
2) kui tegemist on unikaaleksemplari soetusega.
(6) Linnavalitsuse struktuuriüksus või hallatav asutus esitab eelarveliste vahendite puudumisel taotluse, mis peab sisaldama taotletavat summat ja selgitust, miks on vaja täiendavat finantseerimist vaatamata jääkide olemasolule.
(7) Pärnu Linnavalitsuse finantsjuhtimisteenistus (edaspidi finantsjuhtimisteenistus) vaatab esitatud dokumendid läbi ja hindab taotluse vastavust käesolevas määruses sätestatud tingimustele. Taotluse põhjendatust ja võimalust rahuldada taotlus kinnitatud eelarve arvelt hindab finantsjuhtimisteenistus koos vastavat valdkonda kureeriva linnavalitsuse struktuuriüksusega.
(8) Finantsjuhtimisteenistus edastab taotluse koos struktuuriüksuse arvamusega reeglina linnavalitsuse liikmete ja osakonna juhatajate nõupidamisele või otse linnavalitsuse istungile.
(9) Linnavalitsuse liikmete ja osakonna juhatajate nõupidamisel on õigus:
1) tagastada taotlus ja nõuda taotlejalt täiendavaid andmeid või põhjendusi;
2) rahuldada taotlus täielikult või osaliselt;
(10) Taotluse rahuldamisel koostab finantsjuhtimisteenistus linnavalitsuse liikmete ja osakonna juhatajate nõupidamise protokolli alusel reservfondist vahendite eraldamiseks korralduse eelnõu. Korralduse eelnõus tuleb märkida:
1) linna ametiasutuse (struktuuriüksus, osavallakeskus, hallatav asutus) nimi, kellele vahendid eraldatakse;
2) vahendite tegeliku saaja nimi;
3) eraldatavate vahendite summa;
4) vahendite kasutamise sihtotstarve;
5) eelarvejuht, sh eelarve kasutaja, alategevus, eelarvekonto(d) ja vajadusel projektitunnus;
6) struktuuriüksuse juhile volitus vastava lepingu sõlmiseks.
(11) Taotluse rahuldamata jätmisel koostab finantsjuhtimisteenistus linnavalitsuse liikmete ja osakonna juhatajate nõupidamise protokolli alusel eitava vastuse taotlejale.
(1) Reservfondist eraldatakse vahendid linnavalitsuse korraldusega.
(2) Finantsjuhtimisteenistus avab struktuuriüksusele, hallatavale asutusele, kellele reservfondist vahendid eraldati, eraldatud summa ulatuses eelarve ühe nädala jooksul pärast linnavalitsuse korralduse jõustumist. Eelarve avatakse korralduses näidatud eelarvejuhi alusel.
(3) Reservfondist füüsilisele või juriidilisele isikule eraldatud vahendite ülekandmiseks, kasutamiseks ja vahendite kasutamise kohta aruande esitamiseks sõlmitakse leping sõltumata eraldatud vahendite suurusest. Lepingus peab sisalduma vahendite kasutamise sihtotstarve ja eraldise saaja nõusolek eraldatud vahendite sihipärase kasutamise kontrollimise lubamiseks linnavalitsuse poolt.
(4) Linnavalitsus võib kehtestada käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud lepingu tingimused ja vormi.
(5) Reservfondist füüsilise või juriidilise isiku premeerimiseks eraldatud vahendite väljamakse aluseks on linnavalitsuse korraldus ja lepingut ei sõlmita.
§ 6. Reservfondist eraldatud vahendite kasutamine, aruandlus ja kontroll
(2) Füüsiline ja juriidiline isik, kellele on linna reservfondist vahendeid eraldatud, on kohustatud:
1) lubama linnavalitsuse poolt määratud isikutel reservfondist eraldatud vahendite kasutamist kontrollida nii dokumentide esitamisega kui ka oma elu- või asukohas kohapeal;
3) esitama reservfondist eraldatud vahendite kasutamise kohta aruande vastavale struktuuriüksusele hiljemalt ühe kuu jooksul pärast raha kasutamist, kuid mitte hiljem kui järgmise eelarveaasta 31. jaanuariks;
(3) Kui reservfondist eraldatud vahendite kasutamise kontrollimisel ilmneb käesoleva määruse või sõlmitud lepingu rikkumisi, nõuab struktuuriüksuse juht eraldise saajalt üle kantud vahendid tagasi osaliselt või täielikult.
§ 7. Reservfondi kasutamise üle arvestuse pidamine
(1) Reservfondi kasutamise üle peab arvestust finantsjuhtimisteenistus.
(2) Linnavalitsus esitab ülevaate reservfondi vahendite kasutamisest linnavolikogule koos majandusaasta aruandega või linnavolikogu nõudmisel.
3) eraldisest kulude kompenseerimiseks või toetuseks vahendeid saanud isiku nimi;
4) eraldise suurus.
§ 8. Varasemate määruste kehtetuks tunnistamine
1) Pärnu Linnavolikogu 22.01.2015 määrus nr 2 „Reservfondi vahendite kasutamise kord“;
2) Paikuse Vallavolikogu 18.02.2013 määrus nr 6 „Reservfondi vahendite kasutamise tingimused ja kord“;
3) Audru Vallavolikogu 16.02.2012 määrus nr 8 „Reservfondi kasutamise kord“.


text:
3-4-1-16-08 Riigikohus 26.03.2009
RelvS § 43 lg 1 p 2
Inimeste elule ja tervisele põhjustatava ohu ennetamine on esmajoones tagatud piirangutega, mis kehtivad relvaloa või soetamisloa andmise kohta. Puudub alus arvata, et isik, keda riik on enne usaldanud relva soetama ja omama talle relvaloa ning soetamisloa väljastamisega, muutuks igal juhul ebausaldusväärseks ja kujutaks ohtu inimeste elule ja tervisele pelgalt seetõttu, et tema vastu on alustatud kriminaalmenetlust. (p 35) Relva soetamisloa või relvaloa kehtivuse kohustuslikus korras peatamine, kui loa omaja on kriminaalmenetlusest tulenevatel asjaoludel kahtlustatav või süüdistatav, ei ole mõõdukas abinõu teiste isikute elu ja tervise kaitsmiseks, kuna see ei võimalda arvestada kahtlustatava või süüdistatava isikut ja kahtlustuse või süüdistuse sisuks olevaid asjaolusid. (p 37)
Põhiseaduses ei nimetata õigust soetada või omada relva igaühe põhiõigusena, kuid isiku õigus soetada ja omada relva võib olla hõlmatud PS § 19 lõikes 1 nimetatud õigusega vabale eneseteostusele (vt Riigikohtu 06.10.2000 otsuse asjas nr 3-4-1-9-00 p-i 12). Isiku vaba eneseteostuse viis on ka jahipidamine. Kuigi jahipidamine ei eelda alati relva kandmist ja kasutamist, on relvaga jaht üks vanimaid ja riigi tunnustatud jahipidamise viise (vt Riigikohtu 11.10. 2001 otsuse asjas nr 3-4-1-7-01 p-i 13). (p 22)
RelvS § 29 lõikega 3 eristatakse jahitulirelvana kasutatavaid püsse revolvritest ja püstolitest, mille kasutamine jahipidamiseks on keelatud. Õigust vabale eneseteostusele jahipidamise eesmärgil saab seega riivata vaid vintpüsside ja sileraudsete püsside lubade kehtivuse peatamine. (p 23)
Kuigi turvalisuse tagamine, nagu jahipidaminegi, ei eelda alati relva kasutamist, on relvaga turvalisuse tagamine enese ja vara kaitsmise üks lubatud viise. Seega kuulub turvalisuse tagamine enese ja vara kaitse eesmärgil PS § 19 lõikes 1 sätestatud üldise vabaduspõhiõiguse kaitsealasse. Turvalisuse tagamise eesmärgil võib isik olla soetanud revolvrid ja püstoli, kuid sellel eesmärgil ei ole välistatud ka jahipidamiseks ettenähtud tulirelvade kasutamine. (p 24)
Riigivõimu sekkumine isiku PS § 19 lõikes 1 sätestatud üldisesse vabaduspõhiõigusesse ei tähenda veel selle õiguse rikkumist. Põhiõigust riivav õigusakt ei riku põhiõigust, kui see on põhiseaduspärane ehk formaalselt ja materiaalselt põhiseadusega kooskõlas. (p 26) Formaalne põhiseaduspärasus tähendab, et põhiõigusi piirav õigustloov akt peab vastama pädevus-, menetlus- ja vorminõuetele ning määratuse ja seadusereservatsiooni põhimõtetele (vt Riigikohtu 13.06.2005 otsuse asjas nr 3-4-1-5-05 p-e 7 ja 8). (p 27) Materiaalne kooskõla põhiseadusega tähendab, et põhiõigust riivav õigusakt on kehtestatud põhiseadusega lubatava eesmärgi saavutamiseks ning on selle saavutamiseks proportsionaalne abinõu. (p 28)
Põhiõiguse riivet saab pidada õigustatuks vaid siis, kui on järgitud proportsionaalsuse põhimõtet (vt nt Riigikohtu 05.03.2001 otsuse asjas nr 3-4-1-2-01 p-i 16). Riive proportsionaalsus tähendab seda, et riive peab olema eesmärgi saavutamiseks sobiv, vajalik ja mõõdukas. Sobiv on abinõu, mis soodustab eesmärgi saavutamist. Sobivuse seisukohalt on vaieldamatult ebaproportsionaalne abinõu, mis ühelgi juhul ei soodusta eesmärgi saavutamist. Abinõu on vajalik, kui eesmärki ei ole võimalik saavutada mõne teise, kuid isikut vähem koormava abinõuga, mis on vähemalt sama efektiivne kui esimene. Abinõu mõõdukuse üle otsustamiseks tuleb kaaluda ühelt poolt põhiõigusse sekkumise ulatust ja intensiivsust ning teiselt poolt eesmärgi tähtsust (vt Riigikohtu 06.03.2002 otsuse asjas nr 3-4-1-1-02 p-i 15). (p 29)
PSJKS § 14 lõike 2 järgi peab säte, mille põhiseaduspärasust Riigikohus hindab, olema põhivaidluse lahendamisel asjassepuutuv. Asjassepuutuv on säte, mis on kohtuasja lahendamisel otsustava tähtsusega (vt nt Riigikohtu 22.12.2000 otsuse asjas nr 3-4-1-10-00 p-i 10). Säte on otsustava tähtsusega siis, kui kohus peaks asja lahendades normi põhiseadusele mittevastavuse korral otsustama teisiti kui selle põhiseadusele vastavuse korral (vt nt Riigikohtu 28.10.2002 otsuse asjas nr 3-4-1-5-02 p-i 15). (p 19)
3-4-1-3-00 Riigikohus 08.03.2000
tegutsemine seaduse volitusnormi piires
Kui reguleerimist vajav valdkond on seotud ohuga elule või tervisele, siis vahetegu riigi- ja kohaliku elu küsimuste vahel pole määrav. Kohalik omavalitsusorgan peab aga jälgima, et tema õigusakt oleks kooskõlas põhiseaduse ja seadustega. (p 14) Laskeharjutuse korraldajale pandud kohustus taotleda vallavalitsuselt eriluba on vastuolus relvaseaduse §-ga 58. (p 15)

matches:
Riigikohus
§ 43
§ 19
§ 29
§ 19
§ 19
§ 14
Riigikohus
kohus
Riigikohus


Politseiametniku tervisenõuded ja tervisekontrolli kord ning tervisetõendi sisu ja vormi nõuded – Riigi Teataja
Politseiametniku tervisenõuded ja tervisekontrolli kord ning tervisetõendi sisu ja vormi nõuded
Politseiametniku tervisenõuded ja tervisekontrolli kord ning tervisetõendi sisu ja vormi nõuded - sisukord
§ 3 Politseiametniku tervisenõuded ja politseiametniku teenistusülesannete täitmist takistavad tervisehäired
§ 4 Politseiametniku tervisekontrolli tegija
§ 5 Politseiametniku tervisekontrolli perioodilisus
§ 6 Politseiametniku tervisekontrolli tegemise kord
§ 7 Tervisekontrolli kulude hüvitamine
RT I, 23.12.2019, 4
Vastu võetud 19.12.2019 nr 114
Määrus kehtestatakse politsei ja piirivalve seaduse § 71 lõike 4 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse politseiametniku tervisenõuded, tervisekontrolli kord ning tervisetõendi sisu ja vorm.
(2) Politseiametnikule kehtestatud tervisenõuetele peavad vastama ja määruses sätestatud tervisekontrolli läbima politseiteenistusse kandideeriv või politseiteenistuses olev politseiametnik ja politseiametniku erialale õppima kandideeriv või sellel erialal õppiv isik.
(1) Politseiametnik peab füüsiliselt ja psüühiliselt olema võimeline täitma politseile pandud ülesandeid ning tal ei tohi olla sellist tervisehäiret, mis võib seada ohtu tema enda või teise isiku elu või tervise.
(2) Politseiametniku terviseseisund peab võimaldama töötada järgmistes tingimustes ja olukordades:
4) sundasendid ning koormus luu- ja lihaskonnale;
5) organismi soojusvahetust häiriva kaitseriietuse, sealhulgas kaitsevesti kandmine;
6) erinevas mürafoonis vaikse ja tugeva heli kuulmine;
7) töökeskkonnas esinevate ohuteguritega kokkupuute oht;
8) relva kandmine ja kasutamine;
9) raadio- või teiste sidevahendite kasutamine;
10) töö kuvariga.
(3) Politseiametnikud jaotatakse tervisenõuete alusel kahte gruppi, lähtudes töökeskkonna ohuteguritest ja terviseriskidest ning töö iseloomust:
1) I grupp – välitööd tegevad politseiametnikud;
2) II grupp – sisetööd tegevad politseiametnikud.
(4) Kaitsepolitseiameti politseiametnik ja politseiametniku erialale õppima või politseiteenistusse kandideeriv isik peab vastama I grupi politseiametnikele kehtestatud tervisenõuetele.
§ 3. Politseiametniku tervisenõuded ja politseiametniku teenistusülesannete täitmist takistavad tervisehäired
(1) Politseiametniku tervisenõuded ja politseiametniku teenistusülesannete täitmist takistavate tervisehäirete loetelu, mida tuleb politseiametniku terviseseisundit hinnates järgida, sätestatakse lisas 1.
(2) Absoluutse meditsiinilise vastunäidustuse esinemine välistab isiku politseiteenistusse võtmise või politseiametniku erialale õppima asumise.
(3) Kui tervisekontrolli tegev töötervishoiuarst lubab, töötervishoiuarsti nõutud töötingimused on tagatud ning politseiametniku vahetu juhi antud hinnangu kohaselt ei ole politseiametnikul esinenud takistusi teenistusülesannete täitmisel, võib politseiametnik jätkata teenistusülesannete täitmist ka juhul, kui perioodilises tervisekontrollis on politseiametnikul tuvastatud töö tegemiseks meditsiiniline vastunäidustus.
§ 4. Politseiametniku tervisekontrolli tegija
(1) Politseiametniku tervisekontrolli teeb käesolevast määrusest lähtudes töötervishoiuarst, kaasates vajaduse korral muu tervishoiuteenuse osutaja.
(2) Tervisekontrolli tegemiseks sõlmitakse leping Politsei- ja Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti või Sisekaitseakadeemia ja tegevusluba omava töötervishoiuteenuse osutaja vahel.
§ 5. Politseiametniku tervisekontrolli perioodilisus
(1) Tervisenõuetele vastavust kontrollitakse politseiametnikul enne politseiametniku erialale õppima asumist ja enne politseiteenistusse asumist (edaspidi eelnev tervisekontroll) ning politseiteenistuse ajal perioodiliselt (edaspidi perioodiline tervisekontroll).
(2) Politseiametniku erialale õppima kandideeriv isik peab tervisekontrolli läbima mitte varem kui kolm kuud enne politsei erialale õppima asumist.
(3) Politseiametniku erialale õppima või politseiteenistusse kandideeriv isik ei pea läbima politseiametniku tervisekontrolli, kui tal on kehtiv tervisetõend, millest nähtub, et ta on läbinud Kaitseväe arstliku komisjoni või töötervishoiuarsti tehtud tervisekontrolli, mille käigus on kontrollitud tema vastavust §-des 2 ja 3 kehtestatud nõuetele ning tehtud § 6 lõikes 3 loetletud uuringud.
(4) Kui politseiametnik töötab ametikohal või politseiteenistusse kandideeriv isik kandideerib ametikohale, millel töötamiseks on kehtestatud erinõuded, on ta kohustatud läbima asjakohase tervisekontrolli.
(5) Politseiametnik peab tervisekontrolli läbima iga kolme aasta järel eelmise tervisetõendi väljaandmise kuupäevast arvates.
(6) Politsei- ja Piirivalveameti I gruppi kuuluv politseiametnik peab tervisekontrolli läbima alates 40. eluaastast iga kahe aasta järel ning alates 50. eluaastast ühe aasta järel eelmise tervisetõendi väljaandmise kuupäevast arvates.
(7) Töötervishoiuarstil on meditsiinilise näidustuse korral õigus muuta lõigetes 5 ja 6 nimetatud politseiametniku tervisekontrolli sagedust.
(8) Politseiametniku tervisekontrolli saatnud asutus võib muuta lõigetes 5 ja 6 nimetatud politseiametniku tervisekontrolli sagedust:
1) politseiametniku põhjendatud taotluse alusel;
2) politseiametniku vahetu juhi või töökeskkonnaspetsialisti põhjendatud taotluse alusel;
3) politseiametniku pikaajalise töövõimetuse tõttu;
4) kui politseiametnik esitab arstitõendi kehalise ettevalmistuse ja eriettevalmistuse nõuete täitmisest vabastamiseks.
§ 6. Politseiametniku tervisekontrolli tegemise kord
(1) Politseiametniku saadab tervisekontrolli Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet või Sisekaitseakadeemia.
(2) Politseiametnik täidab ning kinnitab oma allkirjaga tervisekontrolli kaardi, mis on esitatud lisas 2.
(3) Tervisekontrolli tegemisel tehakse järgmised uuringud:
1) vereanalüüsid, sealhulgas kliinilise vere, veresuhkru, kolesterooli (HDL ja LDL), alaniini aminotransferaasi (ALT), aspartaadi aminotransferaasi (AST) ja gamma-glutamüüli transferaasi (GGT) analüüs;
2) nägemisteravuse ja värvusmeele kontroll, vaatevälja hindamine;
3) toonaudiomeetria;
4) perioodilises tervisekontrollis koormuskardiogramm meestele alates 40. eluaastast ja naistele alates 50. eluaastast;
5) kopsude röntgenuuring;
6) spiromeetria;
7) vaimse seisundi üldine hindamine ja testide tegemine;
8) alkoholi tarbimisharjumuste hindamine.
(4) Kui tervisekontrolli käigus selgub, et tervishoiuteenuse osutaja on politseiametnikule varem teinud protseduure või uuringuid, mida on võimalik töötervishoiuarstil tervisekontrolli tegemisel arvestada, siis samu protseduure või uuringuid ei ole vajalik uuesti teha.
(5) Terviseseisundi täpsustamiseks on töötervishoiuarstil õigus saata politseiametnik täiendavatele terviseuuringutele, mida ei ole lõikes 3 nimetatud.
(6) Tervisekontrolli käigus nõustatakse politseiametnikku töötervishoiu teemal. Töötervishoiuarst tutvustab ja selgitab politseiametnikule tema tervisekontrolli tulemusi ja tervisekontrolli alusel tehtud otsust.
(7) Tervisekontrolli läbinud politseiametniku või politseiametniku erialale õppima või politseiteenistusse kandideeriva isiku kohta koostab töötervishoiuarst tervisetõendi (lisa 3), mis sisaldab otsust politseiteenistusse sobivuse kohta. Tervisetõend väljastatakse tervisekontrolli saatnud asutusele.
§ 7. Tervisekontrolli kulude hüvitamine
Määruses ette nähtud politseiametniku tervisekontrolli kulud tasub Politsei- ja Piirivalveamet, Kaitsepolitseiamet või Sisekaitseakadeemia.
Politseiametnik, kes on läbinud politseiametniku tervisekontrolli enne käesoleva määruse jõustumist ja kellel on kehtiv tervisetõend, saadetakse käesoleva määruse alusel tervisekontrolli siis, kui tema tervisetõendi kehtivus hakkab lõppema.
Vabariigi Valitsuse 17. detsembri 2009. a määrus nr 212 „Politseiametniku tervisenõuded ja tervisekontrolli kord ning tervisetõendi sisu ja vormi nõuded” tunnistatakse kehtetuks.
Lisa 1 Politseiametniku tervisenõuded ja politseiametniku teenistusülesannete täitmist takistavate tervisehäirete loetelu


Osaühing MEDIFUR 10.12.2018 6-1/18-006762-015 OÜ Medifur: lepingust taganemine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus nr 6-1-18-006762.pdf
Tarbija pöördus kaupleja poole probleemiga, et mahlapressis olev mahla segaja, mis ümber riivi käib, ei pöörle enam iga kord. Mahlapress vahel käib, vahel ei käi, kuigi purustaja liigub ja pressib vilja läbi riivi.Sellest tulenevalt tellis tarbija kahju põhjuste kindlaks tegemiseks sõltumatu ekspertiisi, mille käigus tuvastati, et tegemist on toote konstruktiivse veaga. Kaupleja leiab, et masinat on kasutatud intensiivsemalt kui selleks on ette nähtud. Komisjoni istungil võttis tarbija kauplejalt korda tehtud mahlapressi vastu, kuid kaupleja on keeldunud ekspertiisikulude hüvitamisest. Komisjon leidis, et kuigi kaupleja parandas asja, lasub tal lisaks kohustus hüvitada tarbija poolt kantud kahju kindlaks tegemiseks kantud kulud.
VÕS § 208 lg 4, VÕS § 217 lg 2 p 6, VÕS § 218 lg 2, VÕS § 128 lg 3
Plaza Kaubandus OÜ 05.12.2018 6-1/18-008377-015 Plaza Kaubandus OÜ: asja asendamise või lepingu alusel tasutud hinna tagastamise nõue Tarbija kasuks Avaldatav Otsus nr 6-1-18-008377.pdf
Märksõnad: mobiiltelefon, Plaza Kaubandus OÜ, e-kauplus www.plazamobiil.ee, asja asendamise või lepingu alusel tasutud hinna tagastamise nõue
Sisu: Tarbija ostis kasutatud mobiiltelefoni iPhone 7, kaupleja hinnangul oli seade väga heas korras, kuid tarbija väitel töötas telefon enamasti korrektselt vaid 5 kuud.
Seega võis tarbija mõistlikult eeldada, et kuigi telefon on kasutatud, ei esine sellel märkimisväärseid puudusi. Nagu selgub kaupleja ja ekspertiisi läbiviija hinnangust mobiiltelefonile, esineb sellel niiskuskahjustus. Niiskuskahjustus ei ole aga kasutatud mobiiltelefonile tavaliselt omaseks kvaliteeditunnuseks. Väga heas seisukorras oleval mobiiltelefonil vastavaid kahjustusi esineda ei tohiks. Eelneva põhjal asub Komisjon seisukohale, et tarbijale müüdud mobiiltelefon ei vasta lepingutingimustele VÕS § 217 lg 2 punkti 6 tähenduses. Telefoni tarbijale üleandmisest kuni puuduste ilmnemiseni oli möödunud vähem kui 6 kuud ning seetõttu tuleb eeldada, et telefonil esinevad puudused olid olemas juba selle tarbijale üleandmise hetkel. Tegemist on eeldusega, mille seadme müüja saab omaltpoolt esitatavate tõenditega ümber lükata. Kaupleja on tuginenud selles osas ekspertiisi seisukohale ning leiab, et kuna telefonil esineb niiskuskahjustus, siis on telefoni tootjagarantii lõppenud ning ka tema müüjana puuduse eest ei vastuta. Komisjon selle seisukohaga nõustuda ei saa. Vastavalt ekspertiisiaktile esineb telefonil vedelikukahjustus, mis ei ole tingitud tootmisdefektist. Sellega on kinnitust leidnud, et telefonil esineb puudus, kuid seeläbi ei ole tõendatud, et vastav puudus tekkis pärast telefoni tarbijale üleandmist. Eelneva põhjal tuleb asuda seisukohale, et mobiiltelefonil esines niiskuskahjustus juba selle tarbijale üleandmise hetkel ning kaupleja vastutab asja lepingutingimustele mittevastavuse eest.
VÕS § 217 lg 2 p 6, § 218 lg 1 lause 2, § 218 lg 2 lause 2, § 222 lg 1, § 223 lg 1; § 189 lg 1.
ALL KAUBANDUSE OÜ 04.12.2018 6-1/18-008876-012 All Kaubanduse OÜ, www.starcom.ee : ostuhinna tagastamine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus nr 6-1-18-008876.pdf
Märksõnad: mobiiltelefon, All Kaubanduse OÜ, ostuhinna tagastamine
Sisu: Tarbija esitas kauplejale pretensiooni selles, et telefonil osa funktsioone ei tööta; probleeme on GPS positsioneerimisega, signaal on nõrk. Kaupleja teatas tarbijale 15.augustil 2018, et telefoni emaplaat on defektne ning vajab vahetamist. Remondi kestuseks prognoositi kaks nädalat. Kaupleja pakutust tähtajast kinni ei pidanud; 19.oktoobri 2018 seisuga ei olnud tarbijale telefoni tagastatud. Kaupleja on püüdnud müügieset parandada, kuid see ei ole kahe kuu kestel õnnestunud. VÕS § 223 lg 1 järgi loetakse müüja müügilepingut oluliselt rikkunuks muu hulgas ka siis, kui müügiesemena ostjale üleantud asja parandamine ebaõnnestub; samuti juhul, kui asja parandamisega põhjustatakse ostjale põhjendamatuid ebamugavusi (lg 2). Komisjoni hinnangul tuleb asja parandamine lugeda ebaõnnestunuks. Tarbija on toote puudusest ja mitmekuisest remondiperioodist tingituna olnud sunnitud ümber korraldama igapäevaselt vajaliku sideteenuse kasutamise. Komisjoni hinnangul on tegemist ebamugavusega, mida tarbija ei pea taluma. Oluliseks peetakse lepingu rikkumist muu hulgas juhul, kui kohustuse rikkumise tõttu jääb kahjustatud pool olulisel määral ilma sellest, mida ta õigustatult lepingust lootis. Komisjon on seisukohal, et müüja on lepingut oluliselt rikkunud. Tarbijal oli õigus lepingust taganeda ja sellest tulenevalt on ostuhinna tagastamise nõue põhjendatud.
VÕS § 3 p 1, § 208, § 217 lg 2 p 8 ja 6, § 218, § 100, § 223 lg 1, § 116 lg 1.
OSAÜHING INTEKSIL 03.12.2018 6-1/18-004009-015 Inteksil OÜ: ostuhinna tagastamine ja transpordikulu hüvitamine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus nr 6-1-18-004009.pdf
Märksõnad: ostuhinna tagastamine ja transpordikulu hüvitamine
Tarbija on tellinud kauplejalt kaks siseukse komplekti, millel paar kuud hiljem esinesid mitmed puudused. Kaupleja selgitab, et puudused võivad olla tingitud asjaolust, et uste komplektid tuleb paigaldada kõrge kvalifikatsiooniga spetsialisti poolt ning sellisel juhul poleks pretensioone tekkinud. Esitatud materjalide pinnalt hindas komisjon, et uste kvaliteet ei vasta samalaadsete toodete keskmisele kvaliteedile, mida tarbijal oli alust eeldada ning tegemist on asja lepingutingimustele mittevastavusega.
VÕS § 3 p 1, VÕS § 217 lg 2 p 2 ja p 6, VÕS § 222, VÕS § 223 lg 1 ja lg 2, VÕS § 189 lg 1
SmartEST Baltics OÜ 03.12.2018 6-1/18-007645-013 Komisjoni otsus avaldamiseks Tarbija kasuks Avaldatav Otsus 6-1-18-007645.pdf
Märksõnad: GPS-seadme remont, kahju hüvitamine
Tarbija sõnul teostas kaupleja ekraanikile tööd ebkvaliteetselt ja kilele jäid mullid alla ning tarbija pöördus tagasi. Kaupleja üritas puudust kõrvaldada, kuid lõhkus selle käigus GPS-i puutetundliku ekraani. Sellest tulenevalt oli tarbija sunnitud ostma uue seadme, sest teda ootas ees reis. Kaupleja oma süüd ei tunnistanud ja kokkuleppele ei jõutud. Komisjon otsustas, et tarbija nõue kuulub rahuldamisele, sest tarbija võis töö iseloomu arvestades eeldada, et töö teostatakse seadet kahjustamata. Eeldatakse, et kahjutused, mis on tekkinud asjale kaupleja valduses olles, on tekitatud töövõtja poolt. Kaupleja ei ole vastupidiseid tõendeid esitanud. Kauplejal tuleb hüvitada asja parandamise kulud, mis on vajalikud asja viimiseks kahjustuseeelsesse seisundisse.
VÕS § 635 lg 4, VÕS § 641 lg 1 ja lg 2 p 1, VÕS § 641 lg 2 p 5, VÕS § 640 lg 2, VÕS § 642 lg 3, VÕS § 127 lg 1, VÕS § 132 lg 3
AS Lasita Aken 14.11.2018 6-1/18-005658-014 AS Lasita Aken: lepingust taganemine ja raha tagastamine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus 6-1-18-005658.pdf
Märksõnad: rõduuks, lepingust taganemine
Tarbija ei olnud rahul rõduukse värvimise kvaliteediga, sealjuures on rõduust kaupleja poolt juba varasemate avalduste käigus korduvalt värvitud, kui tulemus tarbijat ei rahuldanud, sest värv valgub osaliselt ja läbi värvi kumab tume laik. Kaupleja oli seisukohal, et tööd on teostatud kvaliteetselt ja tarbija poolt tehtud fotod on tehtud liiga lähedalt ja on pakutud erinevaid lahendusvariante. Komisjon asus seisukohale,et tarbija avaldus kuulub rahuldamisele ja fotodelt on näha värvi valgumine ja värvist läbi kumav must laik.Kaupleja ei ole oma väiteid kuidagi tõendanud. Teostatud töö peaks olema ka esteetiliselt vstuvõetav ning defektid ei tohiks olla silmatorkavad. Toote puuduste kõrvaldamine on korduvalt ebaõnnestunud. Rõduuks tuleb demonteerida päeval, kui tarbija ostab uue rõduukse.
VÕS § 217 lg 1, VÕS § 218 lg 2, VÕS § 223 lg 1, lg 2, VÕS § 189 lg 1
Aktsiaselts Fifaa 14.11.2018 6-1/18-006656-009 Aktsiaselts Fifaa (Kristiine Keskuse kauplus Skechers): ostuhinna tagastamine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus 6-1-18-006656.pdf
Märksõnad: müügileping, jalatsid, puudus, ekspertiis, puuduse kõrvaldamisest keeldumine.
Sisu: Tarbija ostetud jalatsitel ilmnes puudus, kaupleja tellitud ekspertiisi käigus tootmisdefekte ei tuvastatud ning kaupleja ei nõustunud jalatsite puudust kõrvaldama. Komisjoni istungil osales teine ekspert, kelle hinnangul on jalatsil tootmisdefekt ning komisjon leidis, et tarbijal on õigus lepingust taganeda ja kauplejal tuleb tarbijale raha tagastada.
VÕS § 218 lg 2, § 223, § 189 lg 1.
DPK Invest OÜ 14.11.2018 6-1/18-006817-013 DPK Invest OÜ (autojärelmaks24): lepingust taganemine ja kahju hüvitamine Tarbija kasuks Avaldatav Otsus 6-1-18-006817.pdf
Märkõsnad: kasutatud auto, lepingust taganemine, kahju hüvitamine
Paari päeva pärast ostu selgus, et autol on tõsine mootoririke ja tarbija pöördus kaupleja poole, kes ei vastanud tarbija pöördumisele. Trabija tagastas auto kaupleja kontori juurde ja esitas tarbijakreediidilepingust taganemise ettevõttele, kellelt ta krediiti soovis. Komisjon asus seisukohale, et tarbija nõue kuulub rahuldamisele. Komisjoni arvates võis tarbija mõistlikult eeldada, et auto on sõidukorras ja kehtis kaupleja kohustus tõendada, et puudust ei esinenud müügimomendil. Kauplejal on kohustus tagastada tarbijakrediiti andnud ettevõttele raha ning tarbija võib keelduda krediidiettevõtte suhtes kohustuse täitmisest.
VÕS § 217 lg 1 ja lg 2 p 1, VÕS § 218 lg 2, VÕS 223 lg 1, VÕS § 414 lg 1 ja lg 2 ja lg 3


text:
3-3-1-76-09 Riigikohus 11.12.2009
kohtutäituri distsiplinaarvastutus
Kuigi käesoleva vaidluse ajendanud täitemenetluse läbiviimise ajaks oli Riigikohtu tsiviilkolleegium oma lahendites sisustanud täitemenetluse formaliseerituse põhimõtte, ei saa kohtutäiturile süüks panna selle põhimõtte tahtlikku või rasket eiramist olukorras, kus ta pöördus maksuhalduri poole seoses täitedokumendi vealisusega ja sai ka vastuse. Kui kohtutäituri käitumisest ei nähtu akti resolutsioonis sätestatu ignoreerimist, vaid tahet leida lahendus vastuolule täitedokumendi erinevate osade ning täitedokumendi resolutsiooni ja täitmisavalduse vahel, ei ole tegemist distsiplinaarvastutuse rakendamise aluseks oleva süülise teoga.
Erinevalt tsiviilkohtumenetluse seadustikust (TsMS § 671 lg 3 p-d 2 ja 3) ei tulene halduskohtumenetluse seadustikust, et kasseerida võib ainult juhul, kui normi vale kohaldamine tõi kaasa ebaõige otsuse. Halduskohtumenetluse seadustiku kasseerimist käsitlevatest normidest nähtuvalt ei pea kassatsioonkaebuses märkima, kuidas normi ebaõige kohaldamine viis vale otsuseni. Halduskohtumenetluse sätted iseenesest ei välista, et vaidlustada saab ka üksnes ringkonnakohtu otsuse põhjendavat osa. Selle kasuks, et halduskohtumenetluses on lubatav vaid ringkonnakohtu otsuse põhjenduste vaidlustamine, räägib ka HKMS § 72 lg 1 p 4. Kuigi halduskohtmenetluses kohaldub HKMS § 96 kaudu TsMS § 457 lg 1, võib erandlikel asjaoludel ka üksnes apellatsioonikohtu põhjendustel olla isiku õigustele ja kohustustele mõju, mis õigustab nende vaidlustamist kassatsioonimenetluses. Kohtutäitur on vaba elukutse pidaja, kes peab äratama usaldust kõigis isikutes, kelle kasuks või kelle suhtes ta toiminguid teeb (KTS § 2 lg 3). Isiku soov vabaneda süüdistusest distsiplinaarsüüteo toimepanemises, soov vältida distsiplinaarkaristust käitumise eest, mille käsitamist distsiplinaarsüüteona ta peab alusetuks, ja menetlusökonoomia põhimõttest tulenev püüdlus vältida uut samasisulist kohtuvaidlust on küllaldased ja piisavalt olulised selleks, et pidada lubatavaks ringkonnakohtu otsuse põhjenduste vaidlustamist olukorras, kus otsuse resolutsiooni vaidlustamiseks ei ole vajadust.
3-3-1-34-02 Riigikohus 27.05.2002
Vastavalt 1. jaanuaril 2002 jõustunud Halduskohtumenetluse seadustiku muudatustele toimub esialgse õiguskaitse taotluse menetlemine HKMS §-st 12-2 lg 5 tulenevalt vaid kahes kohtuastmes. Kui esialgse õiguskaitse menetlus toimus HKMS § 12-2 lg 5 kehtivuse ajal juba halduskohtus ja ringkonnakohtus, puudub Riigikohtusse erikaebuse esitamise õigus.

matches:
Riigikohus
§ 671
§ 72
§ 96
§ 457
§ 2
Riigikohus
§ 12


Kuna teabe saamise ja dokumentidega tutvumise nõue lahendatakse hagita menetluses, ei ole kohus seotud üksnes poolte esitatud väidete ja vastuväidetega (p 14). Iga konkreetse küsimuse juures tuleb keeldumise põhjendatust eraldi kaaluda (p 14).
Seadusega vastuolus oleva dividendi maksmise otsuse tühistamiseks vastu võetud otsusel ei ole iseseisvat õiguslikku tähendust. Ebaseadusliku dividendi maksmise otsuse alusel ei või väljamakseid teha ja kui sellised väljamaksed on tehtud, peavad osanikud saadu tagastama. (p 18) Otsus, millega osanikud möönavad, et nende arvates ei ole põhjust tunnistada tühiseks (tühistada) varasema koosoleku otsuseid, ei ole käsitatav otsuse kinnitamise otsusena ÄS § 178 lg 2 mõttes. Samas võib varasema otsuse kinnitamise otsuseks pidada sellist otsust, millega osanikud kas otseselt või kaudselt kinnitavad üle varasema otsuse sisu. (p 22) Osanike otsuse kehtetuks tunnistamise nõude lahendamisel tuleb tuvastada, kas osanikul on ÄS § 178 lg 3 järgi otsuste kehtetuks tunnistamise nõude esitamise õigus. Kui selgub, et osanik on kas kõigi või mõne otsuse puhul lasknud protokollida vastuväite, siis on tal nende otsuste vaidlustamise õigus ÄS § 178 lg 3 järgi olemas. Seejärel tuleb teha kindlaks, kas otsuste vaidlustamiseks on ÄS § 178 lg 1 järgi alust (st kas otsus on osaniku esitatud asjaoludel vastuolus seaduse või põhikirjaga). Seejärel on võimalik hinnata, kas vaatamata vaidlustamise aluse olemasolule võivad otsused või osa neist olla ÄS § 178 lg 2 mõttes uue otsusega kinnitatud. Eeltoodu tähendab, et kui otsused või mõni neist on vastuolus seaduse või põhikirjaga, siis on võimalik siiski jätta hagi rahuldamata, kui osanikud on vaidlustatud otsust uue otsusega kinnitanud ja uue otsuse kehtetuks tunnistamiseks ei ole hagi esitatud. (p 26)
Samamoodi nagu osanikul on õigus hääletada enda juhtorgani liikmeks valimise, tagasikutsumise ja ametiaja pikendamise otsuse poolt, on tal õigus hääletada ka endaga juhatuse liikme lepingu sõlmimise ja endale tasu määramise otsustamisel. Vastasel korral muutuks mõttetuks enamusosaniku võimalus määrata ennast juhatuse liikmeks, kuna tasu ta endale määrata ei saaks ja see tähendaks, et pahatahtlikul vähemusel ei oleks küll võimalik takistada enamusosaniku saamist juhatuse liikmeks, kuid tal oleks võimalus takistada enamusosanikul saada juhatuse liikme tasu. (p 24) Osanikud peavad juhatuse liikme tasustamise korra ning tasude ja muude hüvede suuruse määramisel ning juhatuse liikmega lepingu sõlmimisel tagama, et juhatuse liikmele osaühingu poolt tehtavate maksete kogusumma oleks mõistlikus vastavuses juhatuse liikme ülesannete ja osaühingu majandusliku olukorraga (ÄS § 1801 lg 2). Kui osanikud määravad tasu, mis ei ole eeltooduga kooskõlas, on osaühingul õigus nõuda juhatuse liikmelt ülemäärase tasu tagastamist. Sellise nõude esitamise otsustamine juhatuse liikme vastu on ÄS § 168 lg 1 p 10 järgi osanike pädevuses ja selle osaniku hääleõigus, kelle vastu nõude esitamist juhatuse liikmena otsustatakse, on ÄS § 177 lg 1 alusel piiratud. (p 25)
ÄS § 172^1 tuleb tõlgendada selliselt, et selles normis on sätestatud kaks võimalust, lugemaks koosoleku kokkukutsumise korra rikkumine kõrvaldatuks. Esimesel juhul on rikkumine kõrvaldatud sellega, et vaatamata rikkumisele nõustutakse koosolekut pidama, teisel juhul aga otsuseid tagantjärele (st peale koosoleku toimumist) sisuliselt heaks kiites. Kui osanik tuleb koosolekule kohale, annab ta sellega ühingule teada, et kuigi ühing võib olla tema suhtes koosoleku kokkukutsumise korda rikkunud, on ta valmis päevakorda pandud küsimusi hääletama. See, kas kohale tulnud osanik hääletab otsuse poolt või vastu, ei ole ÄS § 172^1 esimese lause järgi oluline. (p 15) Kui osanik annab allkirja koosolekul koostatavale osalenud osanike nimekirjale, kinnitab ta sellega oma kohalolu ja nõustumist koosoleku pidamisega. (p 16) ÄS § 172^1 võimaldab kõrvaldada koosoleku kokkukutsumise korra olulisest rikkumisest tuleneva tühisuse. Kui rikutud on koosolekust etteteatamise tähtaega ja otsuste eelnõude osanikele kättesaadavaks tegemise nõudeid, siis on tegemist koosoleku kokkukutsumise korra olulise rikkumisega ÄS § 172^1 mõttes, mis on kõrvaldatavad kõigi osanike osavõtuga koosolekust (p 17)
Samamoodi nagu osanikul on õigus hääletada enda juhtorgani liikmeks valimise, tagasikutsumise ja ametiaja pikendamise otsuse poolt, on tal õigus hääletada ka endaga juhatuse liikme lepingu sõlmimise ja endale tasu määramise otsustamisel. Vastasel korral muutuks mõttetuks enamusosaniku võimalus määrata ennast juhatuse liikmeks, kuna tasu ta endale määrata ei saaks ja see tähendaks, et pahatahtlikul vähemusel ei oleks küll võimalik takistada enamusosaniku saamist juhatuse liikmeks, kuid tal oleks võimalus takistada enamusosanikul saada juhatuse liikme tasu. (p 24) Osanikud peavad juhatuse liikme tasustamise korra ning tasude ja muude hüvede suuruse määramisel ning juhatuse liikmega lepingu sõlmimisel tagama, et juhatuse liikmele osaühingu poolt tehtavate maksete kogusumma oleks mõistlikus vastavuses juhatuse liikme ülesannete ja osaühingu majandusliku olukorraga (ÄS § 180^1 lg 2). Kui osanikud määravad tasu, mis ei ole eeltooduga kooskõlas, on osaühingul õigus nõuda juhatuse liikmelt ülemäärase tasu tagastamist. Sellise nõude esitamise otsustamine juhatuse liikme vastu on ÄS § 168 lg 1 p 10 järgi osanike pädevuses ja selle osaniku hääleõigus, kelle vastu nõude esitamist juhatuse liikmena otsustatakse, on ÄS § 177 lg 1 alusel piiratud. (p 25)