Korteriomandi- ja korteriühistuseadus – Riigi Teataja
Eurovoc: 12 ÕIGUS → 1211 tsiviilõigus → omand → kinnisvara
Eurovoc: 28 SOTSIAALKÜSIMUSED → 2846 ehitus ja linnaplaneerimine → eluase → elamuühistu
Korteriomandi- ja korteriühistuseadus - sisukord
§ 1 Korteriomand ja korteriühistu
2 Korteriomandite ja korteriühistu tekkimine
§ 2 Korteriomandite ja korteriühistu loomise viisid
§ 3 Eriomandi loomine kokkuleppega
§ 4 Eriomandi ese
§ 5 Muude tingimuste määramine korteriomandite loomisel
§ 6 Korteriomandite kinnistamine ja korteriühistu registrikaardi avamine
§ 7 Kinnistamisavaldusele lisatavad dokumendid
§ 8 Jagamine omaniku poolt
§ 9 Eriomandi kokkuleppe muutmine
§ 10 Uue korteriomandi võõrandamise nõudmine
§ 11 Korteriomandi käsutamise erisused
3 Korteriomandi teostamine
§ 12 Põhimõtted omavahelistes suhetes
§ 13 Suhete korraldamine kokkuleppel
§ 14 Erikasutusõigus
§ 15 Ühine korteriomand
2 Korteriühistu
§ 16 Korteriühistu õiguslik seisund
§ 17 Korteriühistu põhikiri
§ 18 Korteriühistu asukoht ja tegevuskoht
§ 19 Korteriühistu nimi
2 Korteriühistu organid ja juhtimine
§ 20 Korteriomanike üldkoosolek
§ 21 Otsuse vastuvõtmine koosolekut kokku kutsumata
§ 22 Hääleõigus üldkoosolekul
§ 23 Uue üldkoosoleku kokkukutsumine
§ 24 Juhatus
§ 25 Juhatuse asendusliikme määramine
3 Valitseja
§ 26 Valitseja
§ 27 Valitseja juhatuse liikme vastutus
§ 28 Majahaldur
4 Otsuste kehtetus
§ 29 Korteriühistu organi otsuse kehtetus
3 Korteriomandi eseme kasutamine
§ 30 Korteriomaniku õigused
§ 31 Korteriomaniku kohustused
4 Korteriomandi võõrandamise nõue
§ 32 Korteriomandi võõrandamise nõude esitamine
§ 33 Otsuse täitmise nõudmine
5 Valitsemine
§ 34 Valitsemise üldpõhimõtted
§ 35 Tavapärane valitsemine
§ 36 Laenu võtmine
§ 37 Kaasomandi eseme säilitamiseks vajalikud toimingud
§ 38 Olulised ümberkorraldused ja hoone taastamine
§ 39 Kaasomandi eseme ajakohastamine
§ 40 Kohustuste jaotus korteriomanike vahel majandamiskulude kandmisel
§ 41 Majanduskava
§ 42 Viivis ja sissenõudmiskulude hüvitamine
6 Korteriühistu nõude tagamine
§ 43 Korteriomandi omandaja vastutus
§ 44 Korteriühistu pandiõigus
7 Õigus saada teavet
§ 45 Korteriomaniku õigus saada teavet
§ 46 Korteriomaniku kohustus anda teavet
§ 47 Muu isiku õigus saada teavet
8 Korteriühistu vara ja raamatupidamine
§ 48 Reservkapital
§ 49 Järelevalve
§ 50 Raamatupidamine
§ 51 Majandusaasta aruanne
9 Korteriühistu maksejõuetuse erisused
§ 52 Pankrotiseaduse kohaldamine
§ 53 Ajutise majanduskava kehtestamine
§ 54 Majanduskava kehtestamine
§ 55 Maksevõimet taastava majanduskava kehtestamine
§ 56 Korteriühistut lõpetava majanduskava kehtestamine
4 Korteriomandite ja korteriühistu lõppemine
§ 57 Korteriomandite ja korteriühistu lõpetamise viisid
§ 58 Eriomandi lõpetamine kokkuleppega
§ 59 Eriomandi lõpetamise nõudmine
§ 60 Korteriomandite registriosade ja korteriühistu registrikaardi sulgemine
§ 61 Korteriomandite lõpetamine omaniku avalduse alusel
5 Korterihoonestusõigus
§ 62 Korterihoonestusõigus
6 Korteriühistute register
§ 63 Registri pidamine
1 Seaduse kohaldamine vallasasjadele
§ 64 Korteriomandi- ja korteriühistuseaduse kohaldamine vallasasjale
2 Üleminekusätted
§ 65 Olemasolevad korteriomandid
§ 66 Korteriomanike ühisused
§ 67 Ühe kinnisasja valitsemiseks asutatud korteriühistud
§ 68 Mitme kinnisasja valitsemiseks asutatud korteriühistud
§ 69 Mitme kinnisasja valitsemiseks asutatud korteriühistu tegevuse jätkamine
§ 70 Juhatuse ja valitseja valimise ning registrisse kandmise tähtaeg
§ 71 Laenu kohta märkuse registrisse kandmise tähtaeg
§ 72 Korteriühistu pandiõiguse rakendamine
3 Seaduste muutmine
4 Seaduste kehtetuks tunnistamine
RT I, 21.05.2014, 20
07.05.2014 RT I, 21.05.2014, 1 01.01.2015, osaliselt 22.05.2014, 31.05.2014 ja 01.01.2018
(2) Majahalduril peab olema kinnisvarahalduri või korterelamuhalduri kutse kutseseaduse tähenduses.
(2) Registrit peavad maakohtute registriosakonnad (edaspidi registripidaja) oma tööpiirkonnas asuvate korteriühistute kohta.
(3) Registri kanded teeb registripidaja, kelle tööpiirkonnas on korteriomandite asukoht.
§ 73. - § 92. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
§ 93. - § 94. [Käesolevast tekstist välja jäetud]
(2) - (3) [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


2-15-3686/83 Riigikohtu tsiviilkolleegium 18.04.2018
PankrS § 63 lg 2
TsMS § 196 lg 1
TsMS § 449 lg 3
Kui maakohus on TsMS § 449 lg 3 sätestatud otsusega jätnud hagi rahuldamata, siis ei saa ringkonnakohus jätta hagi rahuldamata muul põhjusel. (p 13)
menetlusosaliste kohustused
Kuna menetlusosaline peab kasutama oma menetlusõiguse heauskselt, ei ole tal lubatud tekitada vastaspoolele põhjendamatuid kulusid. (p 15)
TsMS § 196 lg 1 alusel võib kostja taotleda tagatise andmist üksnes eeldatavate kulutuste katteks, mis tähendab, et taotlus tuleb esitada enne kulude tekkimist (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 2. juuni 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-39-08, p 16). (p 15)
3-2-1-44-15 Riigikohus 27.05.2015
VÕS § 637 lg 4
TsÜS § 147 lg 3
TsÜS § 147 lg 3 teise lause osa "muutub sissenõutavaks arve esitamisega" tuleb mõista nii, et nõude sissenõutavus peab olema seotud arvete esitamisega (Riigikohtu 12. novembri 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-95-08, p 11). Nii võib see olla esmajoones siis, kui arve esitamises sissenõutavuse eeldusena on kokku lepitud või kui see tuleneb tavast või lepingupoolte praktikast. (p 12)
Vaheotsuse tegemist sätestab TsMS § 449, mille lg 3 järgi võib kohus teha vaheotsuse ka aegumise kohaldamise taotluse suhtes, mis on edasikaebamise tähenduses samane lõppotsusega. Aegumise üle ei saa otsustada, lähtudes valikuliselt osast hageja esiletoodud asjaoludest nende põhjendatust hindamata ja jättes osa nendest asjaoludest kostja vastuväidetele või tõenditele viidates arvestamata. Kui hageja esiletoodud asjaoludest hagi aegumine ei ilmne, peab kohus hagi aegumise kohaldamise eeldusena tuvastama asjaolud, millest aegumine sõltub, ennekõike lahendama küsimuse pooltevahelise õigussuhte olemasolust. Vt Riigikohtu 1. oktoobri 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-63-08, p 14; Riigikohtu 23. mai 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-55-12, p 12; 11. juuni 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-55-14, p 15; Riigikohtu 4. märtsi 2009. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-9-09, p 11; Riigikohtu 20. märtsi 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-17-13, p 12. (p 14)
tasu maksmise kohustus ja piirangud
Kohtu hinnangul sõltus töövõtja tasunõude sissenõutavus töö vastuvõtmisest või töö vastuvõetuks lugemisest (VÕS § 637 lg 4), sest töövõtja on väidetavalt teinud mahukad tööd, mille puhul on töö vastuvõtmine tellija kirjalikult vormistatava dokumendi alusel tavapärane. Selleks, et VÕS § 637 lg 4 ei kohalduks, peab olema tuvastatud lepingupoolte kokkulepe, mille kohaselt muutub nõue sissenõutavaks muul kui sättes märgitud ajal. (p 13)
3-2-1-55-14 Riigikohus 11.06.2014
ÄS § 241 lg 1
ÄS § 303 lg 1
ÄS § 302 lg 3
ÄS § 302 lg 2
ÄS § 302 lg 1
TsÜS § 67 lg 1
Otsuse kehtetuks tunnistamise nõuet ei saa lugeda aegunuks, kui hageja on seaduses sätestatud aegumistähtaja jooksul esitanud otsuse tühisuse tuvastamise nõude ja täiendab seda pärast otsuse vastuvõtmist kulgema hakanud kolmekuulise tähtaja möödumist otsuse kehtetuks tunnistamise nõudega, tingimusel et asjaolud, millele hageja tugineb (hagi alus), on samad (p 32). Olukorras, kus hageja on alguses esitanud otsuse puudumise või tühisuse tuvastamise nõude ja soovib hiljem samadele rikkumistele tuginedes esitada ka otsuse kehtetuks tunnistamise nõude (või ka vastupidi), tuleb tema haginõuet käsitada ühtse, puudustega otsusest vabanemisele suunatud nõudena ja selliselt ka menetleda. Sama kehtib nõuete hilisema asendamise korral. Ka äriseadustikus sisalduvad sätted, mis viitavad mõlema nõude menetlemise sarnasustele (ÄS § 3011 lg 5 ja § 302 lg-d 5 ja 6) (p 31).
Sarnaselt muude tehingutega saab otsusest kui tehingust TsÜS § 67 lg 1 järgi rääkida, kui selles sisalduvad otsuse vastuvõtmiseks õigustatud isikute vastavasisulised tahteavaldused (p 21). Olukorras, mil otsuse poolt on andnud hääled iseenesest õiged isikud otsuse vastuvõtmiseks vajalikus ulatuses, kuid mõni otsuse poolt hääletanu ei omanud nt seadusest või põhikirjast tulenevalt hääletamise õigust, või on tema hääle andmine kui tahteavaldus tühine või tühistatud või kui nt aktsionäri esindajal puudus selleks volikiri, on tegu otsuse õiguslike puudustega, mis võivad TsÜS § 33 lg-test 2 ja 3 tulenevalt (aktsiaseltsi puhul ka ÄS § 302 lg 1 järgi) olla aluseks otsuse kehtetuks tunnistamisele. Lisaks võib otsus olla seaduses sätestatud juhul tühine, kusjuures tühisuse alused näevad ette TsÜS § 38 lg 2 ja ÄS § 3011 lg 1 (p 22). Kui vaidlusaluse üldkoosoleku otsuse poolt anti hääli tulenevalt aktsiatest, millega seaduse kohaselt hääletada ei võinud, saab otsuse ÄS § 302 lg 1 esimese lause järgi kehtetuks tunnistada (p 34). Juriidilise isiku organi otsuse tühisuse tuvastamist võivad hageda vähemalt samad isikud, kes võivad nõuda seaduse kohaselt otsuse kehtetuks tunnistamist (vt Riigikohtu 8. oktoobri 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-65-08, p 16) (p 26). Aktsionär, kes leiab, et tema õigusi on tema märkimisõiguse välistamisega ning vahetusvõlakirjade või aktsiate suundemissiooniga ühele või mõnele aktsionärile rikutud, võib ÄS § 302 lg 1 alusel esitada kohtusse aktsiaseltsi vastu otsus(t)e kehtetuks tunnistamise hagi, tuginedes ÄS § 272 rikkumisele (p 41).
Pärast vaheotsuse tegemist ei saa asja tervikuna lahendada enne, kui vaheotsus on jõustunud. Olukorras, kus vaheotsuse taotlus on esitatud, kuid lõppotsuse tegemine on lähiajal võimalik, tuleks vaheotsuse tegemist vältida ning lahendada kogu asi lõppotsusega. Vaheotsuse eesmärk on menetlust lihtsustada ja kiirendada. Vaheotsuse tegemine on maakohtu õigus, mitte kohustus (vt ka Riigikohtu 23. mai 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-55-12, p 12) (15).
osa- või aktsiakapitali suuruse muutmine
Nii vahetusvõlakirjade väljalaskmine kui ka aktsiakapitali suurendamine on olemuselt tehingud TsÜS § 67 lg 1 mõttes, st toimub tahteavalduste vahetamine ja selle tulemusel omandavad nii aktsiaselts kui ka märkijad õigused ja kohustused (vt ka Riigikohtu 10. novembri 2010. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-97-10, p 14). Vaatamata sellele ei kohaldu ÄS § 303 lg 1 vahetusvõlakirjade väljalaskmise ja aktsiakapitali suurendamise otsustamisel. Aktsiakapitali suurendamisel kehtivad häälteenamusnõuded on ette nähtud erisättes ehk ÄS §-s 341. ÄS § 303 lg 1 piirangu mõte on kaitsta aktsiaseltsi aktsionäriga tehtavate võimalike kahjulike tehingute eest, kuid aktsiakapitali suurendamisel võib konflikt esineda mitte ühingu ja aktsionäri, vaid aktsionäride (eelkõige enamusaktsionäri ja vähemusaktsionäride) vahel. Vähemusaktsionäridele annavad aga aktsiakapitali suurendamise (sh tingimusliku ehk vahetusvõlakirjade emissiooni kaudu suurendamise) olukorras enamuse kahjulike otsuste eest kaitse vahetusvõlakirjade ja aktsiate märkimise eesõigust reguleerivad sätted (eelkõige ÄS § 345 lg 1) (p 37). ÄS § 345 lg 1 esimese lause, ÄS § 345 lg 1 teine lause ja ÄS § 351 lg 3 annavad aktsionäridele õiguse omandada aktsiakapitali suurendamisel uusi aktsiaid ulatuses, mis vastab neile seni kuuluvale suhtelisele osalusele aktsiakapitalis. ÄS § 345 lg 1 on aktsionäride (eelkõige väikeaktsionäride) kaitseks kehtestatud norm. Märkimise eesõigus peab tagama, et aktsionärid säilitavad oma senise osaluse aktsiaseltsis (p 39). Tulenevalt aktsionäride võrdse kohtlemise põhimõttest (ÄS § 272) on märkimise eesõiguse välistamine või piiramine ainult ühe või mõne aktsionäri suhtes lubatud üksnes siis, kui need aktsionärid, kelle eesõigus välistatakse või seda piiratakse, sellega nõustuvad. Mõjuva põhjuse olemasolul ehk juhul kui ühingu huvid nõuavad mõne aktsionäri nõustumist märkimisõiguse välistamisega, võib neilt tahteavaldust nõuda (vt Riigikohtu 29. jaanuari 2003. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-6-03, p 15; 30. mai 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-45-12, p 15) (p 40). Viidatud tsiviilasjades nr 3-2-1-6-03 ja 3-2-1-45-12 oli tegu väikese arvu osanike või aktsionäridega nn suletud tüüpi äriühingutega (p 41). Aktsiaseltside puhul, kelle osalus on jagatud paljude väikeaktsionäride vahel, tuleb ÄS §-st 272 tulenevat aktsionäride võrdse kohtlemise põhimõtet rakendada erinevalt. Oleks ebamõistlik ja ülemäära koormav nõuda suure aktsionäride arvuga aktsiaseltsilt, et ta esitaks olukorras, kus ühingu huvid seda nõuavad, märkimise eesõigusest ilma jäetud ja nõusoleku andmisest keeldunud või mittehääletanud aktsionäride vastu kohtusse hagi nõusoleku saamiseks. Aktsiaseltsides, kus on üle 50 aktsionäri, on samasugune tulemus proportsionaalselt ja ühingu huve arvestades saavutatav sel teel, et aktsionär, kes leiab, et tema õigusi on tema märkimisõiguse välistamisega ning vahetusvõlakirjade või aktsiate suundemissiooniga ühele või mõnele aktsionärile rikutud, võib ÄS § 302 lg 1 alusel esitada kohtusse aktsiaseltsi vastu otsus(t)e kehtetuks tunnistamise hagi, tuginedes ÄS § 272 rikkumisele (p 41).
osanike, aktsionäride või liikmete õigused
Aktsiaraamatusse aktsionärina kantud esindajakonto omajal on õigus teostada aktsionäriõigusi, mh vaidlustada vajadusel üldkoosoleku otsuseid (p 18).
Aktsiaraamatusse aktsionärina kantud esindajakonto omajal on õigus teostada aktsionäriõigusi, mh vaidlustada vajadusel üldkoosoleku otsuseid (p 18). Sarnaselt muude tehingutega saab otsusest kui tehingust TsÜS § 67 lg 1 järgi rääkida, kui selles sisalduvad otsuse vastuvõtmiseks õigustatud isikute vastavasisulised tahteavaldused. Olukorras, kus otsusena esitatu ei sisalda nõutavas ulatuses otsuse vastuvõtmiseks õigustatud isikute tahteavaldusi, otsusest üldjuhul rääkida ei saa. Selline on olukord eelkõige siis, kui aktsionäride üldkoosoleku otsust ei ole vastu võtnud aktsionärid või nõukogu otsust nõukogu liikmed või kui otsuse vastuvõtmist ei ole nõuetekohaselt kindlaks tehtud (dokumenteeritud). Sel juhul on tegu otsuse faktiliste puudustega, mis peaks vaidlustes otsuse kehtivuse üle olema pigem erandlik (p 21). Otsuse puudumisest tuleb eristada olukorda, mil otsuse poolt on andnud hääled iseenesest õiged isikud otsuse vastuvõtmiseks vajalikus ulatuses, kuid mõni otsuse poolt hääletanu ei omanud nt seadusest või põhikirjast tulenevalt hääletamise õigust, või on tema hääle andmine kui tahteavaldus tühine või tühistatud või kui nt aktsionäri esindajal puudus selleks volikiri. Sel juhul on tegu otsuse õiguslike puudustega, mis võivad TsÜS § 33 lg-test 2 ja 3 tulenevalt (aktsiaseltsi puhul ka ÄS § 302 lg 1 järgi) olla aluseks otsuse kehtetuks tunnistamisele. Lisaks võib otsus olla seaduses sätestatud juhul tühine, kusjuures tühisuse alused näevad ette TsÜS § 38 lg 2 ja ÄS § 3011 lg 1 (p 22). Otsust saab vaidlustada põhjendusega, et aktsionäride üldkoosolekul on hääled antud ÄS § 303 lg-s 1 sätestatud hääleõiguse piirangut rikkudes, üksnes otsuse kehtetuks tunnistamise kaudu ÄS § 302 lg 1 alusel. Ka olukorras, kus suure aktsionäride arvuga aktsiaseltsi puhul välistatakse otsusega aktsionäride märkimise eesõigus vastuolus ÄS §-st 272 tuleneva aktsionäride võrdse kohtlemise põhimõttega, saab kolleegiumi arvates otsuse rikkumise tõttu üksnes kehtetuks tunnistada (p 23). Kui vaidlusaluse üldkoosoleku otsuse poolt anti hääli tulenevalt aktsiatest, millega seaduse kohaselt hääletada ei võinud, saab otsuse ÄS § 302 lg 1 esimese lause järgi kehtetuks tunnistada. (p 34) Juriidilise isiku organi otsuse tühisuse tuvastamist võivad hageda vähemalt samad isikud, kes võivad nõuda seaduse kohaselt otsuse kehtetuks tunnistamist (vt Riigikohtu 8. oktoobri 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-65-08, p 16) (p 26). Otsuse kehtetuks tunnistamise nõuet ei saa lugeda aegunuks, kui hageja on seaduses sätestatud aegumistähtaja jooksul esitanud otsuse tühisuse tuvastamise nõude ja täiendab seda pärast otsuse vastuvõtmist kulgema hakanud kolmekuulise tähtaja möödumist otsuse kehtetuks tunnistamise nõudega, tingimusel et asjaolud, millele hageja tugineb (hagi alus), on samad (p 32). Aktsionär, kes leiab, et tema õigusi on tema märkimisõiguse välistamisega ning vahetusvõlakirjade või aktsiate suundemissiooniga ühele või mõnele aktsionärile rikutud, võib ÄS § 302 lg 1 alusel esitada kohtusse aktsiaseltsi vastu otsus(t)e kehtetuks tunnistamise hagi, tuginedes ÄS § 272 rikkumisele (p 41).
TsÜS § 33 lg 1 järgi on hääle andmine juriidilise isiku organi otsuse tegemisel tahteavaldus ja hääle andmisele kohaldatakse seaduses tehingu kohta sätestatut. Selliselt on juriidilise isiku organi otsus mitmepoolne tehing TsÜS § 67 lg 2 mõttes. Seega kujuneb aktsiaseltsi üldkoosoleku otsus organi liikmete ehk aktsionäride erinevate tahteavalduste kogumist, mis on suunatud kindla õigusliku tagajärje saavutamisele (p 20). Sarnaselt muude tehingutega saab otsusest kui tehingust TsÜS § 67 lg 1 järgi rääkida, kui selles sisalduvad otsuse vastuvõtmiseks õigustatud isikute vastavasisulised tahteavaldused. Olukorras, kus otsusena esitatu ei sisalda nõutavas ulatuses otsuse vastuvõtmiseks õigustatud isikute tahteavaldusi, otsusest üldjuhul rääkida ei saa. Selline on olukord eelkõige siis, kui aktsionäride üldkoosoleku otsust ei ole vastu võtnud aktsionärid või nõukogu otsust nõukogu liikmed või kui otsuse vastuvõtmist ei ole nõuetekohaselt kindlaks tehtud (dokumenteeritud). Sel juhul on tegu otsuse faktiliste puudustega, mis peaks vaidlustes otsuse kehtivuse üle olema pigem erandlik (p 21). Otsuse puudumisest tuleb eristada olukorda, mil otsuse poolt on andnud hääled iseenesest õiged isikud otsuse vastuvõtmiseks vajalikus ulatuses, kuid mõni otsuse poolt hääletanu ei omanud nt seadusest või põhikirjast tulenevalt hääletamise õigust, või on tema hääle andmine kui tahteavaldus tühine või tühistatud või kui nt aktsionäri esindajal puudus selleks volikiri. Sel juhul on tegu otsuse õiguslike puudustega, mis võivad TsÜS § 33 lg-test 2 ja 3 tulenevalt (aktsiaseltsi puhul ka ÄS § 302 lg 1 järgi) olla aluseks otsuse kehtetuks tunnistamisele. Lisaks võib otsus olla seaduses sätestatud juhul tühine, kusjuures tühisuse alused näevad ette TsÜS § 38 lg 2 ja ÄS § 3011 lg 1 (p 22).
3-2-1-22-13 Riigikohus 27.03.2013
VÕS § 118
TsÜS § 146 lg 5
Kui maakohus leiab vaheotsuse tegemise taotlust lahendades, et kostja II suhtes ei saa hagi rahuldada, saab ta vaheotsuse tegemise asemel jätta hagi TsMS § 423 lg 2 p 1 alusel läbi vaatamata, kui see on võimalik tõendeid hindamata üksnes hageja esitatud asjaoludel, eeldades nende õigsust. Nõude põhjendatuse kohta saab ta teha vaheotsuse vaid juhul, kui seda on taotletud. Mitme kostja vastu esitatud hagi lahendamisel saab maakohus asja mõne kostja suhtes sisuliselt lahendada vastavate eelduste olemasolul TsMS § 450 alusel osaotsusega. Ka ringkonnakohus saab vaheotsuse peale esitatud kaebuse lahendamisel jätta haginõude TsMS § 423 lg 2 alusel läbi vaatamata, kui esitatud asjaoludel ei ole selle rahuldamine võimalik. Vaheotsuse tegemise raames tuvastamisele mittekuuluvaid asjaolusid ta aga tuvastada ja sel alusel nõude põhjendamatusele tuginedes hagi rahuldamata jätta ei saa. Vaheotsuse tegemise eeldus on poole taotlus, seda ka TsMS § 449 lg 1 järgi nõude põhjendatuse kohta vaheotsuse tegemisel. Kui pool ei esita vaheotsuse tegemise taotlust, ei ole kohtul vaheotsuse tegemiseks alust. Samuti ei saa ilma taotluseta üle minna ühelt vaheotsuse liigilt (aegumine) teisele (nõude põhjendatus).
Ringkonnakohus on otsuse põhjendavas osas kõigepealt käsitlenud nõude aegumist ja leidnud, et tagastusvõlasuhtest tulenevad nõuded ei ole aegunud. Selle asemel et sellega piirduda ning maakohtu otsus vaidlustatud osas tühistada ja saata uueks läbivaatamiseks maakohtule, asus ringkonnakohus asjaolusid tuvastades hindama kostjate vastuväidete põhjendatust selle kohta, et hageja kaotas lepingust taganemise õiguse. Apellatsiooniesemeks oli üksnes aegumise küsimus. Ringkonnakohtul ei olnud pädevust asjaolusid tuvastades hinnata nõude põhjendatust. Seda tehes väljus ringkonnakohus lubamatult apellatsioonkaebuse piiridest. Ta ei saanud asja ise lõpuni lahendada. Selliselt täpsustab kolleegium 8. detsembril 2011 tsiviilasjas nr 3-2-1-118-11 tehtud otsuse p-s 11 väljendatud seisukohta ja lisab, et haginõude saanuks ringkonnakohus lõpuni lahendada üksnes hagi läbi vaatamata jättes. Ringkonnakohus saab ka vaheotsuse peale esitatud kaebuse lahendamisel jätta haginõude TsMS § 423 lg 2 alusel läbi vaatamata, kui esitatud asjaoludel ei ole selle rahuldamine võimalik. Vaheotsuse tegemise raames tuvastamisele mittekuuluvaid asjaolusid ta aga tuvastada ja sel alusel nõude põhjendamatusele tuginedes hagi rahuldamata jätta ei saa.
Ringkonnakohus on otsuse resolutsioonis jätnud maakohtu otsuse resolutsiooni muutmata, arvestades ringkonnakohtu otsuse põhjendusi. Selliselt on ringkonnakohtu resolutsioon kõigepealt osaliselt vastuolus põhjendava osaga. Nimelt on ringkonnakohus leidnud, et ebaõige on maakohtu seisukoht, mille kohaselt on hageja tagastusvõlasuhtest tulenevad nõuded aegunud. Seega ei saa ka ringkonnakohtu otsuse põhjenduste loogika järgi vähemalt põhiosas õige olla maakohtu otsuse resolutsioon, mille järgi on hageja nõuded kostjate vastu aegunud. Maakohtu otsuse resolutsioon tulnuks lisaks vaidlustamata osale jätta muutmata üksnes osas, milles ringkonnakohus nõustus maakohtu seisukohaga nõude aegumise kohta.
müügilepingu mõiste
Eellepingu korral võib tegemist olla ka müügilepinguga, kui selle järgi oli kokku lepitud nii müügiese kui ka hind, st müügilepingu olulised tunnused. Lepingu lugemist müügilepinguks ei välista selle nimetamine eellepinguks ega see, et kinnisasi ei olnud lepingu sõlmimise ajal kinnistusraamatusse kantud (vt ka nt Riigikohtu 8. oktoobri 2009. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-78-09, p 12).
taganemine õiguskaitsevahendina
Jätkuva lepingu rikkumise puhul ei pruugi olla VÕS § 118 lg 1 järgne lepingust taganemise tähtaeg VÕS § 118 lg 2 järgsest lühem. See kehtib eelkõige juhul, kui hagejal on küll täitmise nõue, kuid selle võimatuse tõttu ei saa ta seda realiseerida (kinnisasi on võõrandatud) ega ka muid nõudeid enam maksma panna. Vastupidine muudaks mh TsÜS § 146 lg 5 sisutühjaks.
Kui eelleping sõlmiti enne 1. juulit 2002, siis ei ole tegemist kestvuslepinguga, st võlaõigusseaduse, tsiviilseadustiku üldosa seaduse ja rahvusvahelise eraõiguse seaduse rakendamise seaduse (VÕSRS) § 1 lg 1 ja § 11 järgi kohaldub sellele lepingule enne 1. juulit 2002 kehtinud seadus, eelkõige Eesti NSV tsiviilkoodeks (TsK). VÕSRS § 7 lg 1 järgi saab enne 1. juulit 2002 tehtud tehingu lõpetada tollal kehtinud seaduse alusel, kuid pärast 1. juulit 2002 kehtivas korras. See tähendab, et lepingu lõpetamise alus peab tulenema TsK-st (või lepingust enesest). VÕS § 118 taganemise tähtaja kohta on põhimõtteliselt ka enne 1. juulit 2002 sõlmitud lepingute puhul kohaldatav, kuna see on koos lõpetamise ühepoolse avaldusega osa lepingu lõpetamise korrast ehk selle formaalsetest eeldustest.
3-2-1-17-13 Riigikohus 20.03.2013
TsMS § 456 lg 1
Vaheotsus jõustub TsMS § 456 lg 1 järgi, kui seda ei saa enam vaidlustada muul viisil kui teistmismenetluses. Lahendi jõustumine tähendab, et selle korralise vaidlustamise võimalused on ammendunud, eelkõige edasikaebetähtaeg on möödunud või kaebus on jäetud rahuldamata (vt nt Riigikohtu 31. mai 2011. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-18-11, p 15). Kohtuotsuse jõustumine sõltub selle pooltele kättetoimetamisest. Pool, kes maakohtu otsuse peale apellatsioonkaebust ei esita, peab arvestama sellega, et kohtuotsus võib jõustuda apellatsioonitähtaja möödumisega (vt ka Riigikohtu 18. märtsi 2009. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-16-09, p 11).
TsMS § 449 lg 3 võimaldab kohtul teha aegumise kohaldamise taotluse suhtes vaheotsuse, mis on edasikaebamise tähenduses samane lõppotsusega. Kohus ei saa teha otsust poole aegumise taotluse suhtes, mille kohta on juba jõustunud kohtulahend. Isegi juhul, kui asja edasisel menetlemisel ilmneb, et nõue on siiski aegunud, ei ole kohtul õigust jätta hagi rahuldamata aegumise tõttu, kui aegumine jäeti jõustunud vaheotsusega kohaldamata. Vaheotsus jõustub TsMS § 456 lg 1 järgi, kui seda ei saa enam vaidlustada muul viisil kui teistmismenetluses.
Kui maakohus on ekslikult jätnud hagi rahuldamata aegumise tõttu ning ei ole kontrollinud hageja nõude põhjendatust, siis ringkonnakohus ei saa nõude olemasolu hinnata. Sellisel juhul peab ringkonnakohus TsMS § 656 lg 1 p 5 alusel tühistama maakohtu otsuse, olenemata apellatsioonkaebuse põhjendustest ja selles esitatud asjaoludest, ning saatma asja uueks arutamiseks maakohtule.


§ 27 Filiaali hoiuste tagatus
§ 34 Kvartaliosamakse
§ 35 Kvartaliosamakse suurus
§ 97 Raamatupidamise seaduse muutmine
§ 98 Investeerimisfondide seaduse muutmine
§ 99 Krediidiasutuste seaduse muutmine
§ 100 Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse muutmine
§ 101 Riigihangete seaduse muutmine
§ 102 Finantsinspektsiooni seaduse muutmine
§ 103 Kogumispensionide seaduse muutmine
§ 104 Väärtpaberituru seaduse muutmine
§ 105 Tulumaksuseaduse muutmine
§ 106 Riigilõivuseaduse muutmine
§ 107 Hoiuste Tagamise Fondi seaduse kehtetuks tunnistamine
§ 116 Eurodes väljendatud näitajad
27.02.2002 otsus nr 111
(1) Fondi eesmärk on tagada käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja ulatuses krediidiasutuse klientide (edaspidi hoiustaja), investeerimisasutuse klientide (edaspidi investor) ja kohustusliku pensionifondi osakuomanike (edaspidi osakuomanik) poolt paigutatud vahendite kaitse, suurendades seeläbi finantssektori usaldusväärsust ja stabiilsust.
1) kogub krediidiasutustelt, investeerimisasutustelt ja kohustuslike pensionifondide valitsejatelt (edaspidi pensionifondivalitseja) ühekordseid ja kvartaliosamakseid;
(2) Fond on kuni käesoleva seaduse jõustumiseni Hoiuste Tagamise Fondi seaduse (RT I 1998, 40, 612; 2002, 21, 117) alusel tegutsenud Hoiuste Tagamise Fondi õigusjärglane.
(3) Fond juhindub oma tegevuses käesolevast seadusest, Fondi põhikirjast (edaspidi põhikiri) ja teistest õigusaktidest. Põhikirja kinnitab ja selles teeb muudatusi Vabariigi Valitsus rahandusministri ettepanekul.
3) pensionikaitse osafond.
(1) Fondi nimi on «Tagatisfond» ning osafondide nimetused on «hoiuste tagamise osafond», «investorikaitse osafond» ja «pensionikaitse osafond».
1) teeb Vabariigi Valitsusele rahandusministri kaudu põhikirja kinnitamise ja muutmise ettepaneku;
6) kinnitab Fondi struktuuri ning juhataja ja Fondi töötajate tasustamise alused;
8) kehtestab osafondidesse tehtavate kvartaliosamaksete määrad;
12) otsustab Fondi poolt laenu võtmise ja selle tingimused;
15) kinnitab Fondi aastaaruande;
(1) Nõukogul on kaheksa liiget, kes nimetatakse järgmiselt:
1) Riigikogu nimetab kaks liiget;
2) Vabariigi Valitsus nimetab rahandusministri ettepanekul ühe liikme;
7) pensionifondivalitsejaid esindavad organisatsioonid nimetavad ühe liikme.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 5–7 nimetatud organisatsioonid määrab rahandusminister. Kui nimetatud organisatsioonid ei ole 30 päeva jooksul, alates rahandusministri poolt vastava ettepaneku tegemisest, nõukogu liiget nimetanud või kui nimetamisel on rikutud käesolevas seaduses või põhikirjas sätestatut, nimetab puuduva nõukogu liikme Inspektsioon.
(3) Käesoleva seaduse § 7 lõike 1 punktides 5–7 nimetatud nõukogu liikme vastavust käesolevas seaduses sätestatud nõuetele kontrollib Inspektsioon. Inspektsioonil on õigus nõuda nõukogu liikmelt selleks vajalikke andmeid.
(1) Nõukogu volituste tähtaeg on neli aastat, alates nõukogu esimese koosoleku päevast.
(2) Volituste tähtaja lõppemisel jätkab nõukogu oma tegevust kuni nõukogu uue koosseisu esimese koosolekuni. Nimetatud perioodil hoidub nõukogu vältimatu vajaduseta käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktides 1, 2, 4–6, 8–10, 12–14 ja 16 nimetatud otsuste tegemisest.
2) tema suhtes on jõustunud pankrotiotsus, ärikeelu kohaldamine või seaduse alusel ettevõtjaks olemise õiguse äravõtmine;
(4) Nõukogu liikme võib enne tema volituste lõppemist tagasi kutsuda üle nelja kuu kestva haiguse tõttu, millest tingituna ta on võimetu oma kohustusi täitma. Tagasikutsumise aluseks võib olla ka töö- või teenistussuhte lõppemine, samuti Riigikogu või Vabariigi Valitsuse liikme volituste lõppemine.
(5) Kui on ilmnenud käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud asjaolud ning käesoleva seaduse § 7 lõike 1 punktides 5–7 nimetatud organisatsioonid ei ole nende asjaolude ilmnemisest alates 30 päeva jooksul nende nimetatud isikut nõukogust tagasi kutsunud, kutsub nõukogu liikme tagasi Inspektsioon.
(6) Nõukogu liikme tagasikutsumise, tagasiastumise või surma korral nimetatakse tema asemele uus liige, kelle volitused algavad tema nimetamise päeval ning kestavad kuni nõukogu volituste tähtaja lõpuni.
(1) Nõukogu liikmed valivad endi hulgast nõukogu esimehe (edaspidi esimees) ja nõukogu aseesimehe (edaspidi aseesimees) põhikirjas sätestatud korras. Uue nõukogu koosseisu nimetamisel valitakse esimees ja aseesimees uuesti. Nõukogu volituste tähtaja jooksul võib nõukogu valida uue esimehe või aseesimehe, kui seda nõuab vähemalt neli nõukogu liiget.
(2) Koosoleku kutsub kokku esimees. Nõukogu tuleb kokku kutsuda, kui seda nõuab vähemalt kaks nõukogu liiget, rahandusminister, Eesti Panga president või Inspektsiooni juhatuse esimees.
(3) Nõukogu uue koosseisu esimese koosoleku kutsub kokku juhataja ühe kuu jooksul, arvates nõukogu viimase liikme nimetamise päevast. Juhataja puudumise korral või kui juhataja ei kutsu koosolekut kokku tähtaegselt, kutsub nõukogu koosoleku kokku rahandusminister.
(7) Nõukogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletas üle poole hääletamisel osalenud nõukogu liikmetest, kuid mitte vähem kui neli nõukogu liiget. Häälte võrdsel jagunemisel on otsustav esimehe hääl, esimehe äraolekul või puudumisel aseesimehe hääl.
(1) Nõukogul on õigus vastu võtta otsuseid nõukogu koosolekut kokku kutsumata, kui igal nõukogu liikmel on digitaalallkirja seaduse (RT I 2000, 26, 150; 92, 597; 2001, 56, 338) kohaselt väljaantud sertifikaat digitaalallkirja andmiseks.
(4) Nõukogu koosoleku protokolle ning hääletamisprotokolle säilitab Fond tähtajatult. Protokollide ja nende lisade hoidmist korraldatakse vastavalt arhiiviseadusele (RT I 1998, 36/37, 552; 1999, 16, 271; 2000, 92, 597; 2001, 88, 531; 93, 565). Protokollide säilimise eest vastutab juhataja.
Nõukogu liikmele makstakse tasu igakuiselt kuupalga alammäära ühekordses suuruses.
5) krediidiasutuse, investeerimisasutuse, pensionifondivalitseja või eelnimetatud äriühingutega samasse kontserni kuuluva äriühingu nõukogu või juhatuse liige või töötaja;
(1) Hoius käesoleva seaduse tähenduses on hoiustaja arvelduslepingust tulenevad nõuded kontopidajaks oleva krediidiasutuse vastu ja hoiustaja arveldus- või laenulepingust tulenevad nõuded laenusaajaks oleva krediidiasutuse vastu.
(2) Hoius käesoleva seaduse tähenduses on ka summa, mille ülekandmiseks hoiustaja või muu isik on oma arvel andnud vastava maksekäsundi, kuid mida krediidiasutus ei ole hoiuste peatamise päeva seisuga täitnud.
(1) Hoiuste tagamise osafondi (edaspidi käesolevas peatükis osafond) arvel tagatakse ja hüvitatakse vastavalt käesolevas seaduses sätestatule Eestis registreeritud krediidiasutuse (edaspidi käesolevas peatükis krediidiasutus) ja välisriigi krediidiasutuse Eesti filiaali (edaspidi käesolevas peatükis filiaal) hoiustajate hoiused.
(2) Hoiused tagatakse ja hüvitatakse koos hoiuste peatamise päevaks kogunenud intressiga 90 protsendi ulatuses, kuid mitte rohkem kui 20 000 euro suuruses summas iga hoiustaja kohta ühes krediidiasutuses.
1) krediidiasutuse moratooriumi väljakuulutamise päev;
2) krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise päev;
§ 27. Filiaali hoiuste tagatus
(1) Käesoleva seaduse alusel ei tagata filiaali hoiustajate hoiuseid (edaspidi filiaali hoius), mis on selle krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagatud või suuremas ulatuses, kui näeb ette käesolev seadus. Krediidiasutuse asukohariigiks käesoleva seaduse tähenduses loetakse riik, kus krediidiasutus on registreeritud ja kelle pädev organ on talle väljastanud tegevusloa.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata juhul kuuluvad filiaali hoiused käesoleva seaduse alusel tagamisele.
(3) Otsuse selle kohta, kas krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeem vastab käesoleva paragrahvi lõikes 1 või 2 sätestatud tingimustele, teeb Inspektsioon krediidiasutuse vastava taotluse alusel 30 päeva jooksul, alates taotluse esitamisest. Kui andmed tagamisskeemi või selle usaldusväärse toimimise kohta ei ole piisavad, eeldatakse, et skeem ei vasta käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimustele.
(1) Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi (edaspidi lepinguriik) krediidiasutuse Eesti filiaali hoiused tagatakse käesoleva seaduse kohaselt üksnes krediidiasutuse asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagamata ulatuses.
(2) Hoiuste tagamiseks käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt peab lepinguriigi krediidiasutus esitama Fondile vastava taotluse. Taotlemisel esitatavate andmete loetelu ning taotluse esitamise ja läbivaatamise kord sätestatakse põhikirjas.
(4) Kui lepinguriigi krediidiasutus ei tasu osamakseid käesoleva seaduse alusel nõukogu poolt ettenähtud ulatuses ja tähtajal, võib nõukogu otsustada, et tema Eesti filiaali hoiused ei kuulu Fondi poolt tagamisele.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut ei kohaldata lepinguriigis asuva Eesti krediidiasutuse filiaali hoiustele.
(1) Osafondi arvel ei tagata ega hüvitata hoiust, mis hoiuste peatamise päeva seisuga kuulub mõnele järgmistest Eesti või välisriigi isikutest:
3) kindlustusandja;
4) investeerimisfond;
6) fondivalitseja;
7) krediidiasutus;
8) finantseerimisasutus krediidiasutuste seaduse (RT I 1999, 23, 349; 2002, 17, 96; 2002, 21, 117; 23, 131) tähenduses;
9) sama krediidiasutusega ühte konsolideerimisgruppi kuuluv äriühing;
10) sama krediidiasutuse või krediidiasutusega samasse konsolideerimisgruppi kuuluva äriühingu juhatuse või nõukogu liige, audiitor ning isik, kellele kuulub selle krediidiasutuse või selle krediidiasutusega samasse konsolideerimisgruppi kuuluva äriühingu aktsia- või osakapitalist viis protsenti või enam;
11) käesoleva lõike punktis 10 nimetatud isiku abikaasa, laps või vanem (edaspidi lähisugulane) või selle isiku nimel tegutsev kolmas isik.
1) mille omanikul on sellesama krediidiasutuse ees täitmata kohustusi, nende kohustuste ulatuses;
(3) Osafondi arvel ei tagata vahendeid, mis on antud krediidiasutuse käsutusse ja mida arvestatakse krediidiasutuste seaduse §-s 72 nimetatud krediidiasutuse omavahendite koosseisus.
(4) Osafondi arvel ei hüvitata hoiust, millega seoses on tehtud süüdimõistev kohtuotsus rahapesus. Hoiuse, millega seoses on alustatud kriminaalmenetlust rahapesu asjas, hüvitamine peatub kuni kohtuotsuse jõustumiseni.
(5) Osafondi arvel ei tagata hoiust, mis kuulub juriidilisele isikule, mille vähemalt kaks kolmest alljärgnevast majandusnäitajast on viimase kinnitatud majandusaasta aruande põhjal suuremad kui:
1) bilansi maht – 3 125 000 eurot;
2) aasta netokäive – 6 250 000 eurot;
3) aasta keskmine töötajate arv – 50 inimest.
(6) Osafondi arvel ei hüvitata hoiuseid, mille intressimäär on oluliselt kõrgem muude sarnaste tingimuste ja suurusega hoiuste intressimäärast sellessamas krediidiasutuses. Intressi piirmäära, millest kõrgema intressimääraga hoiuseid ei hüvitata, määrab igal hoiuste hüvitamise juhtumil nõukogu.
(1) Krediidiasutus peab teavitama hoiustajaid käesoleva seadusega sätestatud hoiuste tagamise ulatusest ning hüvitamise tingimustest ja korrast.
(1) Ühekordne osamakse on 50 000 krooni.
(4) Käesoleva seaduse § 28 lõikes 1 sätestatud juhul tasub lepinguriigi krediidiasutus ühekordse osamakse 10 päeva jooksul, alates käesoleva seaduse § 28 lõikes 3 nimetatud otsuse teatavaks tegemisest taotlejale.
§ 34. Kvartaliosamakse
(1) Kvartaliosamakse tasub krediidiasutus või filiaal regulaarselt iga kvartali teise kuu 15. päevaks.
(2) Nõukogu otsuse alusel võib peatada kvartaliosamaksete kogumise, kui osafondi vara moodustab vähemalt kolm protsenti käesoleva seaduse § 35 lõikes 1 sätestatud hoiuste summast.
§ 35. Kvartaliosamakse suurus
(1) Kvartaliosamakse (edaspidi käesolevas jaos osamakse) arvutatakse, lähtudes krediidiasutuse või filiaali hoiuste summast, osamakse tasumisele eelneva kvartali viimase pangapäeva seisuga. Hoiuste summa hulka ei arvata käesoleva seaduse § 30 lõike 1 punktides 1–9 ning lõigetes 3 ja 5 nimetatud hoiustajate hoiuseid, samuti käesoleva seaduse § 29 lõikes 1 nimetatud filiaali hoiuseid. Välisvaluutas nomineeritud hoiuste summa arvutatakse ümber Eesti kroonidesse Eesti Panga kursi alusel.
(2) Osamakse suurus saadakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud hoiuste summa korrutamisel osamakse määraga.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud hoiuste summa ja tasumisele kuuluva osamakse suuruse arvutab krediidiasutus. Aruande osamakse suuruse kohta esitab krediidiasutus Fondile käesoleva seaduse § 92 lõike 2 alusel sätestatud korras.
(1) Osamakse määra kehtestab nõukogu protsentides käesoleva seaduse § 35 lõikes 1 sätestatud hoiuste summast ja see ei või olla suurem kui 0,125 protsenti.
(2) Kõigi krediidiasutuste ja filiaalide suhtes rakendatakse ühtset osamakse määra, kui käesoleva paragrahvi lõikest 3 ei tulene teisiti.
(3) Käesoleva seaduse § 28 lõikes 1 nimetatud juhul määratakse iga filiaali jaoks eraldi osamakse määr, mis arvutatakse, lähtudes vajadusest tagada osafondi arvel hoiuste hüvitamine filiaali asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagamata ulatuses.
(4) Osamakse määra muutmine jõustub kvartali algusest, kuid mitte varem kui kolm kuud pärast nõukogu vastava otsuse vastuvõtmist.
Fond on kohustatud kolme tööpäeva jooksul, alates hoiuste peatamise päevast, avaldama vähemalt kahes üleriigilise levikuga päevalehes vähemalt kahel korral teate, mis peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:
(1) Krediidiasutuse pankroti- või moratooriumihaldur või likvideerija (edaspidi käesolevas jaos haldur) on kohustatud hiljemalt 24 päeva möödumisel hoiuste peatamise päevast:
2) esitama Fondile andmed hoiustajate ning nende hoiuste saldode kohta, tuues eraldi välja andmed käesoleva seaduse §-des 29 ja 30 nimetatud hoiuste ja hoiustajate kohta.
(2) Eesti Panga president kehtestab käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 2 alusel esitatavate andmete täpsema loetelu ja nende esitamise korra.
(3) Hoiustajal on õigus 60 päeva jooksul, alates käesoleva seaduse §-s 37 nimetatud viimati avaldatud teate avaldamisest, esitada haldurile seisukoht oma hoiuse saldo õigsuse kohta.
(4) Ühishoiuse hüvitis määratakse hoiustajatele võrdsetes osades, kui arveldus- või laenulepingus pole ette nähtud teisiti.
(1) Hüvitis makstakse välja sularahas või hoiustaja kirjaliku taotluse alusel sularahata arvelduse korras nõukogu otsusega määratud ühe või mitme Eesti krediidiasutuse kaudu.
(2) Fond avab hüvitiste väljamaksmiseks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud krediidiasutuses vastava konto ja esitab krediidiasutusele andmed väljamakstavate hüvitiste kohta hiljemalt kolm tööpäeva enne hüvitiste väljamaksmise algust vastavalt käesoleva seaduse § 41 lõikes 1 sätestatule.
(4) Välisvaluutas nomineeritud hoiuse hüvitis makstakse välja Eesti kroonides hoiuste peatamise päeva Eesti Panga kursi alusel.
(1) Hüvitiste väljamaksmist alustatakse hiljemalt 30 päeva möödumisel hoiuste peatamise päevast.
(2) Hüvitiste väljamaksmine peab olema lõpule viidud kolme kuu jooksul, alates hoiuste peatamise päevast. Erilistel asjaoludel ja mõjuval põhjusel võib Fondi nõukogu hüvitiste väljamaksmise tähtaega pikendada. Korraga võib tähtaega pikendada kuni kolme kuu võrra, kuid kokku mitte rohkem kui üheksa kuud.
(4) Kui Fond ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul hüvitist välja maksnud või on maksnud ettenähtust väiksema hüvitise, on hoiustajal õigus esitada nõue Fondi vastu. Nõude esitamisele kohaldatakse viieaastast aegumistähtaega.
(3) Investeeringu väärtus käesoleva seaduse tähenduses on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud raha ja väärtpaberite väärtus, mis määratakse rahandusministri kehtestatud metoodika kohaselt, lähtudes eelkõige nende turuväärtusest.
1) investeerimisühing väärtpaberituru seaduse (RT I 2001, 89, 532; 2002, 23, 131) tähenduses;
2) krediidiasutus, kes osutab investeerimisteenust;
3) fondivalitseja, kes osutab väärtpaberituru seaduse § 43 punktis 5 nimetatud investeerimisteenust.
(1) Investorikaitse osafondi (edaspidi käesolevas peatükis osafond) arvel tagatakse ja hüvitatakse investoritele vastavalt käesolevas seaduses sätestatule nende investeeringud, mis on tehtud Eestis registreeritud investeerimisasutuse (edaspidi käesolevas peatükis investeerimisasutus) ja välisriigi investeerimisasutuse Eesti filiaali (edaspidi käesolevas peatükis filiaal) kaudu.
(2) Käesoleva seaduse alusel ei tagata ega hüvitata investeeringuid, mis kuuluvad hüvitamisele Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse (RT I 2000, 57, 373; 2001, 48, 268; 79, 480; 89, 532; 93, 565; 2002, 23, 131) §-de 52 ja 53 alusel.
(3) Investeeringud tagatakse ja hüvitatakse 90 protsendi ulatuses nende väärtusest hüvitamispäeval vastavalt käesolevas seaduses sätestatule, kuid mitte rohkem kui 20 000 euro suuruses summas investori kohta ühes investeerimisasutuses.
(2) Investeeringute tagamiseks käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt peab lepinguriigi investeerimisasutus esitama Fondile vastava taotluse. Taotlemisel esitatavate andmete loetelu ning taotluse esitamise ja läbivaatamise kord sätestatakse põhikirjas.
3) finantseerimisasutus;
(2) Kutseline investor käesoleva seaduse tähenduses on väärtpaberituru seaduse § 6 lõikes 2 või 4 nimetatud investor.
(3) Osafondi arvel ei hüvitata investeeringut, mille omanikul on sellesama investeerimisasutuse ees täitmata kohustusi, nende kohustuste ulatuses.
(4) Osafondi arvel ei hüvitata investeeringut, millega seoses on tehtud süüdimõistev kohtuotsus rahapesus. Investeeringu, millega seoses on alustatud kriminaalmenetlust rahapesu asjas, hüvitamine peatub kuni kohtuotsuse jõustumiseni.
(5) Osafondi arvel ei tagata investeeringut, mis kuulub juriidilisele isikule, mille vähemalt kaks kolmest alljärgnevast majandusnäitajast on viimase kinnitatud majandusaasta aruande põhjal suuremad kui:
(1) Ühekordne osamakse on 20 000 krooni.
1) osafondi vara väärtus on suurem kui 250 000 eurot;
(2) Osamakse suuruse arvutamisel ei arvata investeeringute mahu hulka kutseliste investorite ning käesoleva seaduse § 44 lõikes 2 ja § 48 lõike 1 punktides 1–4 ning lõikes 5 nimetatud investeeringuid, samuti käesoleva seaduse § 45 lõikes 1 nimetatud filiaali investeeringuid.
(4) Osamakse suurus ühe investeerimisasutuse või filiaali kohta ei või olla väiksem kui 750 krooni. Kui käesoleva seaduse § 52 lõike 4 punktides 2 ja 3 sätestatud tingimused ei ole täidetud, ei või osamakse olla väiksem kui 4000 krooni.
(6) Rahandusminister kehtestab osamakse suuruse määramise täpsemad alused ja korra.
1) väärtpaberituru seaduse § 43 punktides 1–3 nimetatud investeerimisteenuste osutamise puhul 0,1 protsenti investeerimisasutuse või filiaali osamakse tasumisele eelneva kvartali viimase 10 tööpäeva keskmisest väärtpaberite ostu- ja müügitehingute käibest, mille üheks pooleks või vahendajaks on investeerimisasutus või filiaal;
2) väärtpaberituru seaduse § 43 punktis 5 nimetatud investeerimisteenuse osutamise puhul 0,075 protsenti osamakse tasumisele eelneva kvartali keskmisest investeerimisasutuse või filiaali poolt valitsetavate raha ja väärtpaberite turuväärtusest;
3) väärtpaberituru seaduse § 44 punktis 1 nimetatud investeerimisteenuse osutamise puhul 0,01 protsenti osamakse tasumisele eelneva kvartali keskmisest investeerimisasutuse või filiaali poolt hoitavate väärtpaberite turuväärtusest.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2 ja 3 nimetatud investeeringute mahtude arvutamisel võetakse aluseks vastava kvartali tööpäevade keskmine raha ja väärtpaberite summaarne turuväärtus, mis määratakse rahandusministri kehtestatud metoodika kohaselt. Välisvaluuta ja välisvaluutas väljendatud väärtpaberite turuväärtus arvutatakse investeeringute mahu määramisel ümber Eesti kroonidesse Eesti Panga kursi alusel.
(3) Kõigi investeerimisasutuste ja filiaalide suhtes rakendatakse ühtseid osamakse määrasid. Käesoleva seaduse § 46 lõikes 1 nimetatud juhul määratakse iga filiaali jaoks eraldi osamakse määrad, mis arvutatakse, lähtudes vajadusest tagada osafondi arvel investeeringute hüvitamine filiaali asukohariigi tagamisskeemi kohaselt tagamata ulatuses.
1) investeerimisasutuse või investeerimisasutusena tegutsenud isiku (edaspidi käesolevas jaos investeerimisasutus) pankrotiotsuse väljakuulutamise päev;
3) fondivalitseja tegevusloa kehtetuks tunnistamise päev, kui tegevusloa kehtetuks tunnistamise aluseks oli investeeringutega seotud kohustuste täitmata jätmine fondivalitseja poolt;
Fond on kohustatud kolme tööpäeva jooksul, alates käesoleva seaduse § 55 lõikes 3 nimetatud teate saamisest, avaldama vähemalt ühes üleriigilise levikuga päevalehes teate, mis peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:
2) Fondile andmed investorite ning nendele hüvitamisele kuuluvate investeeringute kohta, tuues eraldi välja andmed käesoleva seaduse §-des 47 ja 48 nimetatud investorite ja investeeringute kohta.
(2) Rahandusminister kehtestab käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel esitatavate andmete täpsema loetelu ja nende esitamise korra.
(3) Investoril on õigus viie kuu jooksul, alates käesoleva seaduse §-s 56 nimetatud teate avaldamisest, esitada haldurile seisukoht oma investeeringu ja selle väärtuse kohta. Kui nimetatud seisukoht erineb käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 2 alusel esitatud andmetest, teavitab haldur sellest viivitamata fondi, lisades omapoolse seisukoha.
(2) Hüvitise suuruse määramisel võetakse aluseks investeeringu väärtus hüvitamispäeval. Välisvaluuta ja välisvaluutas väljendatud väärtpaberite väärtus arvutatakse ümber Eesti kroonidesse hüvitamispäeva Eesti Panga kursi alusel. Rahandusminister võib kehtestada hüvitise määramise täpsemad alused ja korra.
(2) Hüvitiste väljamaksmine peab olema lõpule viidud kuue kuu jooksul, arvates käesoleva seaduse §-s 56 nimetatud teate avaldamisest.
(1) Pensionikaitse osafondi (edaspidi käesolevas peatükis osafond) arvel hüvitatakse käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras kohustusliku pensionifondi (edaspidi pensionifond) osakuomanikele tekitatud kahju (edaspidi käesolevas peatükis kahju), mida pensionifondivalitseja ei ole Inspektsiooni määratud tähtajaks osakuomanikule kogumispensionide seaduse (RT I 2001, 79, 480; 2002, 23, 131) § 127 alusel hüvitanud.
(2) Kahjuna käesoleva seaduse tähenduses käsitatakse kogumispensionide seaduse § 127 lõikes 1 sätestatut.
(1) Ühekordne osamakse on 15 000 krooni iga pensionifondivalitseja poolt valitsetava pensionifondi kohta.
(2) Nõukogu võib oma otsusega lubada kvartaliosamaksest kuni 1/4 suuruse osa tasumine edasi lükata, kui pensionifondivalitseja võtab kohustuse tasuda edasilükatud osamakse osa viivitamata Fondi poolt vastava nõude esitamisel. Luba võidakse anda ühele, mitmele või kõigile pensionifondivalitsejatele, arvestades nendele kuuluvate pensionifondi osakute osakaalu ning kogumispensionide seaduse §-s 127 sätestatud kahjujuhtumite arvu. Fond esitab edasilükatud osamakse osa tasumise nõude osafondi arvel hüvitamise kohustuse tekkimisel.
(1) Fondil tekib kohustus hüvitada osakuomanikule tekitatud kahju käesolevas seaduses sätestatud tingimustel ja korras 10 tööpäeva möödumisel kogumispensionide seaduse § 127 lõike 3 punktis 3 nimetatud tähtajast, kui pensionifondivalitseja ei ole ettekirjutust täitnud.
(2) Inspektsioon saadab kogumispensionide seaduse § 127 lõike 3 punktis 3 nimetatud tähtaja saabumisel viivitamata Fondile ja Eesti väärtpaberite keskregistri pidajale (edaspidi registripidaja) teate, milles on toodud andmed:
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt saadetavale teatele tuleb lisada kogumispensionide seaduse § l27 lõikes 4 nimetatud esildis.
(2) Kui osakuomanik on sõlminud kohustusliku kogumispensioni kindlustuslepingu või kui ta on surnud, siis omandatakse talle selle olemasoleva pensionifondi osakuid, mille osakuid ta viimasena omandas. Kui kõik pensionifondid, mille osakuid osakuomanik on omandanud, on likvideeritud, siis omandatakse hüvitise eest osakuomaniku või tema pärija nimetatud pensionifondi osakuid.
1) käesoleva seaduse kohaselt krediidiasutuste, investeerimisasutuste või pensionifondivalitsejate (kõik koos edaspidi fondiosalised) poolt tasutavatest osamaksetest;
5) käesoleva seaduse § 78 lõikes 1 nimetatud nõudeõiguse alusel laekuvast rahast;
Fondiosalise poolt käesoleva seaduse §-s 33, 34, 51, 52, 66 või 67 sätestatud tähtpäevaks osamakse tasumata jätmise või osalise tasumise korral arvestab Fond viivist tasumata summalt 0,2 protsenti päevas.
(2) Fondi poolt hüvitamata õigustatud isikute nõuded fondiosalise vastu kuuluvad rahuldamisele vastavalt pankrotiseadusele (RT 1992, 31, 403; RT I 1997, 18, 302; 1998, 2, 46; 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 13, 93; 54, 353; 2001, 56, 336; 82, 488; 93, 565) või muudele seadustele.
3) käesoleva seaduse § 78 lõikes 1 nimetatud nõudeõigusega seotud kulud;
(1) Fond võib korraldada oma vara paigutamist vahetult või teha seda varahalduri kaudu. Varahalduri valib ja temaga sõlmitava lepingu põhitingimused kinnitab nõukogu. Varahalduri leidmisel ei kohaldata riigihangete seaduses (RT I 2000, 84, 534; 2001, 40, 224; 50, 284; 2002, 23, 131) sätestatut.
(1) Fondil on keelatud anda laenu ja tagada teiste isikute võlakohustuste täitmist.
(3) Kontole laekunud osamaksed peavad olema paigutatud vastavalt käesoleva seaduse §-des 81–83 sätestatule hiljemalt kolme tööpäeva jooksul, arvates nende laekumisest.
Kui nõukogu otsusel ei piisa osafondi kohustuste täitmiseks käesoleva seaduse § 86 lõikes 2 sätestatud võimalustest, võib nõukogu taotleda riigilt Fondile laenu andmist või riigigarantiid Fondi poolt võetavale laenule.
(1) Fond lähtub raamatupidamise korraldamisel raamatupidamise seadusest (RT I 1994, 48, 790; 1995, 26–28, 355; 92, 1604; 1996, 40, 773; 42, 811; 49, 953; 1998, 59, 941; 1999, 55, 584; 101, 903; 2001, 87, 527; 2002, 23, 131), teistest õigusaktidest ja põhikirjast.
(3) Fond kasutab raamatupidamises rahandusministri kinnitatud bilansi ja kasumiaruande skeeme.
(1) Fondil on õigus saada Inspektsioonilt, fondiosalistelt, fondiosalistega samasse konsolideerimisgruppi kuuluvatelt äriühingutelt, registripidajalt, pensionifondi depoopangalt, hoiustajatelt, investoritelt, osakuomanikelt ning käesoleva seaduse § 38 lõikes 1 ja § 57 lõikes 1 nimetatud halduritelt andmeid ulatuses, mis on vajalik Fondi kohustuste täitmiseks.
(2) Fondiosalised ning käesoleva seaduse § 38 lõikes 1 ja § 57 lõikes 1 nimetatud haldurid on kohustatud esitama Fondile Inspektsiooni kaudu aruandeid:
1) hoiuste tagamise osafondi osas Eesti Panga presidendi poolt kehtestatud ulatuses ja korras;
2) investorikaitse osafondi ja pensionikaitse osafondi osas rahandusministri poolt kehtestatud ulatuses ja korras.
(3) Fond on kohustatud viivitamata teavitama fondiosalisi ning käesoleva seaduse § 38 lõikes 1 ja § 57 lõikes 1 nimetatud haldureid käesoleva seaduse § 6 lõike 2 punktide 8, 11 ja 13 alusel tehtud otsustest.
(5) Kui osamakse tasumise või muu käesolevast seadusest tuleneva kohustuse on jätnud täitmata lepinguriigi krediidiasutuse või investeerimisasutuse filiaal, teavitab Inspektsioon sellest lepinguriigi pädevat asutust, kes teostab järelevalvet selle fondiosalise üle.
1) käeoleva seaduse kehtiv tekst;
Fond osaleb nõukogu määratud ulatuses hoiuste tagamise ning investori- ja pensionikaitse alases rahvusvahelises koostöös.
§ 97. Raamatupidamise seaduse muutmine
Raamatupidamise seaduse (RT I 1994, 48, 790; 1995, 26–28, 355; 92, 1604; 1996, 40, 773; 42, 811; 49, 953; 1998, 59, 941; 1999, 55, 584; 101, 903; 2001, 87, 527) § 2 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Krediidiasutus, kindlustusandja, investeerimisühing ja fondivalitseja korraldavad oma raamatupidamisarvestust ja -aruandlust, lähtudes käesoleva seaduse §-dest 1–35 (välja arvatud § 20 1. ja 2. lõige), nende tegevust reguleerivatest seadustest ja teistest õigusaktidest.»
§ 98. Investeerimisfondide seaduse muutmine
Investeerimisfondide seaduses (RT I 1997, 34, 535; 1998, 61, 979; 2000, 10, 55; 57, 373; 2001, 48, 268; 79, 480; 89, 532; 93, 565) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 3 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(4) Lisaks fondide valitsemisele võib fondivalitseja osutada väärtpaberituru seaduse § 43 punktis 5 ja § 44 punktis 4 sätestatud teenuseid.»;
2) paragrahvi 10 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:«(5) Fondivalitseja netovara ei või olla väiksem, kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud aktsiakapitali minimaalne suurus. Selle nõude rikkumisel kohaldatakse äriseadustiku (RT I 1995, 26–28, 355; 1998, 91–93, 1500; 1999, 10, 155; 23, 355; 24, 360; 57, 596; 102, 907; 2000, 29, 172; 49, 303; 55, 365; 57, 373; 2001, 34, 185; 56, 332 ja 336; 89, 532; 93, 565; 2002, 3, 6) §-s 301 sätestatut.»;
3) paragrahvi 51 lõikesse 1 lisatakse sõna «depoopank» järele sõnad «käesolevas seaduses ja»;
4) paragrahvi 54 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«Depoopank peab avaldama teate raha jaotamise kohta vähemalt ühes üleriigilise levikuga päevalehes või saatma vastava teate kõigile osakuomanikele depoopangale teadaoleval aadressil tähtkirjana.»;
5) paragrahvi 78 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«5) jälgib, et käesoleva seaduse §-s 47 sätestatud väljamakseid lepingulisest fondist tehtaks ning fondi tulu arvel uute osakute väljalaskmine toimuks vastavalt käesolevale seadusele ja fondi tingimustele;»;
6) paragrahvi 101 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(1) Lepingulise fondi vara võib investeerida ainult väärtpaberituru seaduse §-s 2 sätestatud väärtpaberitesse (edaspidi väärtpaberid) ja krediidiasutuste hoiustesse, järgides käesolevas seaduses sätestatud piiranguid.»;
7) paragrahvi 102 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 102 lõigetes 3 ja 4 asendatakse sõnad «lõigetes 1 ja 2» sõnadega «lõikes 1»;
9) paragrahvi 103 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:«(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2–4 sätestatud piiranguid ei kohaldata käesoleva seaduse §-s 104 sätestatud juhtudel.»;
10) paragrahvi 135 lõiget 2 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:«Fondivalitsejale või aktsiaseltsina asutatud fondile tehtud ettekirjutuse ärakirja saadab Finantsinspektsioon viivitamata vastava fondi depoopangale.»
§ 99. Krediidiasutuste seaduse muutmine
Krediidiasutuste seaduses (RT I 1999, 23, 349; 2002, 17, 96; 21, 117) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 13 lõike 2 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«11) dokument, millega krediidiasutus võtab kohustuse tasuda Tagatisfondi seaduses (RT I 2002, 23, 131) ettenähtud ühekordne osamakse;»;
2) paragrahvi 14 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«2) asutatav krediidiasutus või krediidiasutusena tegevust alustav äriühing on võtnud kohustuse tasuda Tagatisfondi seaduses ettenähtud ühekordne osamakse;»;
3) paragrahvi 17 punkt 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«12) krediidiasutus ei ole tähtaegselt tasunud Tagatisfondi seaduses ettenähtud kvartaliosamakset ega ole täitnud Finantsinspektsiooni vastavasisulist ettekirjutust selles määratud tähtajaks.»;
4) paragrahvi 18 lõikes 3 asendatakse sõnad «Hoiuste Tagamise Fondile» sõnaga «Tagatisfondile»;
5) paragrahvi 88 lõike 5 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«7) Tagatisfondi poolt määratud isikule Tagatisfondi seaduse alusel;»;
6) paragrahvi 104 punkt 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«12) nõuda Tagatisfondi seaduses ettenähtud osamakse tasumist;»;
7) paragrahvi 113 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(4) Moratooriumihaldur esitab hoiustajatele ja Tagatisfondile andmed Tagatisfondi seaduses ettenähtud korras.»;
8) paragrahvi 128 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(1) Pankrotihaldur teatab hoiustajatele, teistele klientidele ja võlausaldajatele pankrotiotsusest ning täidab Tagatisfondi seaduses ettenähtud kohustused.»;
9) paragrahvi 129 lõikes 1 asendatakse sõnad «Hoiuste Tagamise Fondi» sõnaga «Tagatisfondi»;
10) paragrahvi 130 lõike 1 punktid 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:«1) Tagatisfond – Tagatisfondi seaduse alusel väljamakstud hüvitiste ulatuses;
2) hoiustaja, kelle hoiused on tagatud Tagatisfondi seaduses ettenähtud korras ja ulatuses, – nõuetes Tagatisfondi poolt hüvitamata summade ulatuses, kui hoius ületab Tagatisfondi seaduse § 25 lõikes 2 või §-des 110 ja 111 sätestatud määra ning ta on esitanud Tagatisfondi seaduse § 38 lõikes 3 nimetatud seisukoha.»
§ 100. Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse muutmine
Eesti väärtpaberite keskregistri seaduses (RT I 2000, 57, 373; 2001, 48, 268; 79, 480; 89, 532; 93, 565) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 6 lõiget 7 täiendatakse uue kolmanda lausega järgmises sõnastuses:«Nimetatud andmetega võivad tutvuda ja neist väljavõtteid saada käesoleva seaduse § 7 lõike 3 punktides 2–9 nimetatud isikud seadustest tulenevate ülesannete täitmise eesmärgil ja õigustatud huvi korral.»;
2) paragrahvi 7 lõiget 3 täiendatakse punktiga 10 järgmises sõnastuses:«10) Tagatisfond, kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks.»;
3) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 61 järgmises sõnastuses:«(61) Registripidaja võimaldab oma veebilehe kaudu päringuid isikute kohta, kellele on avatud pensionikonto, avalikustades aasta, mil isikul tekkis või tekib makse tasumise kohustus. Päringu aluseks on isikukood.»;
4) paragrahvi 11 lõiget 2 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:«Emitendil on õigus nõuda aktsionärilt seoses ajutise väärtpaberikonto avamise ja pidamisega registripidajale makstud teenustasude hüvitamist.»;
5) paragrahvi 20 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(4) Registripidaja edastab igale väärtpaberikonto omanikule, kelle väärtpaberikontol on väärtpabereid, vähemalt üks kord kalendriaasta jooksul hiljemalt 31. jaanuariks teatise, milles on näidatud selle isiku väärtpaberikontol registreeritud väärtpaberite jääk eelmise kalendriaasta viimase päeva seisuga, kui väärtpaberikonto omanik on kirjalikult sellekohast soovi avaldanud.»;
6) paragrahvi 21 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:«(5) Registripidamise korras võib ette näha loetelu käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud asjaoludest, mida registripidaja on kohustatud edastama kontohalduritele.»;
7) paragrahvi 28 lõike 5 esimeses lauses asendatakse sõna «Finantsinspektsioon» sõnaga «rahandusminister»;
8) paragrahvi 88 lõike 2 teises lauses asendatakse sõnad «2002. aasta 1. märtsiks» sõnadega «2003. aasta 1. juuliks»;
9) paragrahvi 88 lõiget 3 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:«Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja ei võta vastu taotlust aktsiaseltsilt, kelle põhikiri välistab nimeliste aktsiate olemasolu.»;
10) paragrahvi 88 lõige 5 muudetakse ja paragrahvi täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:«(5) Aktsiaselts, kes on välja lasknud esitajaaktsiaid, peab need vahetama nimelisteks aktsiateks hiljemalt 2001. aasta 31. detsembriks.
(51) Äriregistri pidajal on õigus nõuda aktsiaseltsilt, kelle aktsiad ei ole Eesti väärtpaberite keskregistris registreeritud, aktsiaraamatu kehtivaid andmeid sisaldava väljavõtte esitamist. Väljavõttele kirjutab selle õigsuse kinnitamiseks alla vähemalt üks juhatuse liige, või kui juhatuse liikmed on õigustatud esindama aktsiaseltsi ainult ühiselt, siis ühiselt esindama õigustatud juhatuse liikmed.»;
11) paragrahvi 88 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(7) Aktsiaselts, kes ei ole tähtaegselt täitnud käesoleva paragrahvi lõigetes 3 või 5 nimetatud kohustust või kelle taotlust aktsiate registreerimiseks Eesti väärtpaberite keskregistris ei ole lõikes 3 nimetatud tähtaja jooksul rahuldatud, loetakse sundlõpetatuks.»
§ 101. Riigihangete seaduse muutmine
Riigihangete seadust (RT I 2000, 84, 534; 2001, 40, 224; 50, 284) täiendatakse §-ga 762 järgmises sõnastuses:
«§ 762. Erisused pensionikontode pidamiseks ostetavate ja tellitavate asjade ja teenuste riigihangete korral
Käesolevas seaduses sätestatud korda ei ole Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja kohustatud rakendama pensionikontode pidamiseks kasutatava infosüsteemi, tarkvaraprogrammi või registriandmete kaitsemeetmetega seotud asjade ja teenuste ostmise ja tellimise korral kuni 2002. aasta 31. detsembrini.»
§ 102. Finantsinspektsiooni seaduse muutmine
Finantsinspektsiooni seaduses (RT I 2001, 48, 267; 2002, 12, õiend) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõikes 1 asendatakse sõnad «pensionifondide seaduses (RT I 1998, 61, 979), väärtpaberituru seaduses (RT I 1993, 35, 543; 1995, 22, 328; 1996, 26, 528; 1997, 34, 535; 1998, 61, 979; 2000, 10, 55)» sõnadega «kogumispensionide seaduses (RT I 2001, 79, 480; 2002, 23, 131), väärtpaberituru seaduses (RT I 2001, 89, 532; 2002, 23, 131), liikluskindlustuse seaduses (RT I 2001, 43, 238)»;
2) paragrahvi 6 lõike 1 punktis 7 asendatakse sõnad «Hoiuste Tagamise Fondi seadusest (RT I 1998, 40, 612)» sõnadega «Tagatisfondi seadusest (RT I 2002, 23, 131)»;
3) paragrahvi 7 lõiget 2 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:«11) teeb otsuseid muudes seadusega nõukogu pädevusse antud küsimustes.»;
4) paragrahvi 54 lõike 4 punktis 5 asendatakse sõnad «Hoiuste Tagamise Fondile» sõnaga «Tagatisfondile» ning lõiget täiendatakse punktidega 8 ja 9 järgmises sõnastuses:«8) Eesti väärtpaberite keskregistri pidajale kogumispensionide seaduses ja Tagatisfondi seaduses sätestatud ulatuses;
9) depoopangale investeerimisfondide seaduses ja kogumispensionide seaduses sätestatud ulatuses.»;
5) paragrahvi 64 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:«(6) Kuni 2005. aasta eelarveaasta lõpuni rakendatakse kohustuslike pensionifondide vara valitsemise suhtes 0,02- kuni 0,1-protsendilist järelevalvetasu mahuosa piirmäära.»
§ 103. Kogumispensionide seaduse muutmine
Kogumispensionide seaduses (RT I 2001, 79, 480) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 12 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:«(3) Valikuavalduse esitamisel peab kohustatud isikul olema võimalus tutvuda võrdselt kõigi registreeritud kohustuslike pensionifondide tingimustega.»;
2) paragrahvi 13 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(1) Valikuavalduses märgitakse:
3) isiku elukoha aadress;
4) isiku valitud kohustusliku pensionifondi nimetus;
5) isiku kinnitus tema valitud pensionifondi tingimustega nõustumise kohta;
6) isiku eelistused temale teatiste edastamise viisi ja vastavate volituste kohta;
(2) Rahandusminister kehtestab valikuavalduse ja käesoleva seaduse § 17 lõikes 1 nimetatud avalduse vormi, nähes vajaduse korral lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule ette täiendavad andmed, mis tuleb valikuavalduses märkida.»;
3) paragrahvi 14 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(3) Kohustatud isik peab sellest, et ta on valikuavalduse esitanud, makse kinnipidajat teavitama.»;
4) paragrahvi 14 täiendatakse lõigetega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:«(4) Valikuavalduse võib esitada isiklikult või eestkostja või selleks kirjalikult volitatud esindaja kaudu. Esindaja peab kontohaldurile tõendama oma esindusõigust ning lisama valikuavaldusele esindatava isikut tõendava dokumendi koopia.
(5) Valikuavalduse esitanud isik teeb sissemakseid tema poolt valitud kohustuslikku pensionifondi, alates valikuavalduse esitamise aastale järgneva aasta 1. jaanuarist, tingimusel et valikuavaldus esitati hiljemalt 1. novembriks. Kuni 1. novembrini võib isik oma avaldust muuta. Muutmise avalduse vormi koos selles märgitavate andmetega kehtestab rahandusminister.»;
5) paragrahvi 17 lõike 1 teises lauses asendatakse sõnad «lõigetes 1 ja 2» sõnadega «lõigetes 1, 2, 4 ja 5»;
6) paragrahvi 34 lõiget 1 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:«5) osakute omandamisel kahju hüvitamiseks käesoleva seaduse §-s 127 ning Tagatisfondi seaduses (RT I 2002, 23, 131) sätestatud korras.»;
7) paragrahvi 63 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:«(2) Vabatahtliku pensionifondi valitsemise tegevusloa alusel võib valitseda vabatahtlikke pensionifonde, teisi investeerimisfonde ning osutada investeerimisfondide seaduse § 3 lõikes 4 sätestatud investeerimisteenuseid.
(3) Kohustusliku pensionifondi valitsemise tegevusloa alusel võib valitseda iga liiki pensionifonde, teisi investeerimisfonde ning osutada investeerimisfondide seaduse § 3 lõikes 4 sätestatud investeerimisteenuseid.»;
8) paragrahvi 67 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«1) asutamisel oleva äriühingu asutamisleping ja põhikiri, tegutseva äriühingu üldkoosoleku otsus taotleja põhikirja muutmise kohta ning põhikirja muudetud tekst;»;
9) paragrahvi 77 lõiget 2 täiendatakse punktiga 9 järgmises sõnastuses:«9) pensionifondivalitseja ei ole korduvalt tähtaegselt või täies ulatuses tasunud Tagatisfondi seaduses sätestatud pensionikaitse osafondi osamakseid.»;
10) paragrahvi 79 punktid 1 ja 4 ning § 81 lõike 2 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 81 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«4) ülevaade fondijuhi tegevuse kohta seoses väärtpaberituru seaduse § 43 punktis 5 sätestatud teenuste (edaspidi väärtpaberiportfelli valitsemine) osutamisega;»;
12) paragrahvi 124 lõiget 2 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:«6) pensionifondivalitseja on Tagatisfondi seaduse § 67 lõike 2 alusel kvartaliosamakse tasumise edasi lükanud.»;
13) paragrahvi 125 täiendatakse punktiga 21 järgmises sõnastuses:«21) pensionifondi osakute omandamist, kui see on vajalik käesoleva seaduse § 127 lõikes 1 nimetatud kahju hüvitamise tagamiseks või kui see on muul põhjusel vajalik osakuomanike huvide kaitseks;»;
14) paragrahv 127 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«§ 127. Kahju hüvitamine osakute tühistamise teel
(1) Pensionifondivalitsejale või pensionifondivalitsejana tegutsenud isikule (edaspidi käesolevas paragrahvis pensionifondivalitseja) kuuluvad kohustusliku pensionifondi osakud tühistatakse, kui Inspektsioon on tuvastanud õigusaktides või pensionifondi tingimustes sätestatud nõuete rikkumise ning see rikkumine on põhjustanud kahju pensionifondi osakuomanikele. Kahju suuruse määramisel võetakse arvesse kogu tekitatud varaline kahju, sealhulgas saamata jäänud tulu võrreldes olukorraga, kui rikkumist ei oleks toimunud ning rikkumisega seotud pensionifondi vara oleks investeeritud sarnaselt pensionifondi muu varaga. Rahandusminister võib kehtestada kahju suuruse määramise metoodika.
(2) Inspektsioon nõuab oma ettekirjutusega pensionifondivalitsejalt osakute omandamist sellises summas, et temale kuuluvate osakute koguväärtus oleks vähemalt võrdne käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kahju suurusega. Ettekirjutusest teavitab Inspektsioon viivitamata registripidajat, depoopanka ja Tagatisfondi.
(3) Pensionifondi osakute tühistamise ettekirjutuse teeb Inspektsioon pensionifondivalitsejale, teavitades sellest viivitamata registripidajat ja depoopanka. Ettekirjutus peab lisaks investeerimisfondide seaduse § 135 lõikes 1 sätestatule sisaldama:
1) rikkumise, millega osakuomanikele kahju tekitati, alust ja kirjeldust;
3) tähtaega, mille jooksul tuleb osakuomanikele pensionifondivalitseja tekitatud kahju pensionifondivalitsejale kuuluvate osakute tühistamise teel hüvitada.
(4) Pensionifondivalitsejale kuuluvad osakud tühistab registripidaja pensionifondivalitseja vastava esildise alusel. Esildises märgitavate andmete loetelu kehtestab rahandusminister. Esildis tuleb esitada Inspektsioonile vähemalt 30 päeva enne käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 3 nimetatud tähtaega. Kui Inspektsioon ei ole 10 päeva jooksul esildise saamisest alates esitanud vastuväiteid, edastab pensionifondivalitseja selle registripidajale täitmiseks. Esildises ilmnenud puudused kõrvaldab pensionifondivalitseja Inspektsiooni määratud tähtpäevaks.
(5) Tühistatud osakute arvel omandatakse kahju kannatanud osakuomanikule tekitatud kahju ulatuses selle pensionifondi osakuid, kuhu ta teeb kohustusliku kogumispensioni sissemakseid. Kui osakuomanik on sõlminud kohustusliku kogumispensioni kindlustuslepingu või kui ta on surnud, siis omandatakse selle pensionifondi osakuid, kuhu laekus tema viimane kohustusliku kogumispensioni sissemakse.
(6) Käesolevas paragrahvis sätestatud korras ei hüvitata kahju, mis tekitati Tagatisfondi seaduse §-s 62 sätestatud osakuomanikele.
(7) Pensionifondi osakute tühistamise korral pensionifondivalitsejale pensionifondist väljamakseid ei tehta. Pensionifondi osakute arvu vähendatakse tühistatud osakute arvu võrra.
(8) Osakute tühistamise ja väljalaske korral käesolevas paragrahvis sätestatud tingimustel ei kohaldata tagasivõtmis- ja väljalasketasu.
(9) Pensionifondivalitseja on kohustatud kolme tööpäeva jooksul, alates käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud ettekirjutuse tegemise päevast, avaldama vähemalt kahes üleriigilise levikuga päevalehes teate, milles on vähemalt järgmised andmed:
1) pensionifondi nimetus, mille suhtes osakute tühistamise ettekirjutus tehti;
3) käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 2 ja 3 nimetatud tähtajad.
(10) Pensionifondivalitseja võib käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud ettekirjutuse vaidlustada halduskohtus 10 päeva jooksul, alates ettekirjutuse saamisest.
(11) Osakuomanik võib pensionifondivalitseja poolt määratud talle hüvitamisele kuuluva kahju suuruse vaidlustada tsiviilkohtus ühe kuu jooksul selle kahjusumma teadasaamisest alates.
(12) Rahandusminister kehtestab kohustusliku pensionifondi osakute tühistamise täpsema korra.»;
15) paragrahvi 131 lõikest 2 jäetakse välja sõnad «§ 102 lõikes 2 nimetatud rahaturuinstrumentidesse ning»;
16) paragrahvi 131 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(4) Lähtudes vajadusest järgida osakuomanike huvide kaitset, võib rahandusminister kehtestada täiendavaid piiranguid kohustusliku pensionifondi vara investeerimisel investeerimisfondide seaduse § 102 lõigetes 1 ja 3 nimetatud väärtpaberitesse.»;
17) paragrahvi 138 lõike 1 punktid 5 ja 6 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 138 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(3) Kohustusliku pensionifondi pensionifondivalitseja arvel kaetakse:
1) kohustusliku pensionifondi valitsemisega seotud depootasu;
2) tasu registripidajale kohustusliku pensionifondi osakute väljalaske ja tagasivõtmise korraldamise, pensionikontode pidamise ning muude käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmise eest (edaspidi registritasu);
3) Tagatisfondi seaduse alusel tehtavad pensionikaitse osafondi osamaksed.»;
19) paragrahvi 139 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:«(2) Registritasu koosneb hooldustasust ja kandetasust. Hooldustasu suurus määratakse suhtarvuna pensionifondivalitseja poolt valitsetava pensionifondi aktivate turuväärtusest. Kandetasu arvestatakse registripidaja poolt tehtava pensionifondi osakute väljalaske või tagasivõtmise iga toimingu eest. Kõikide kohustuslike pensionifondide suhtes rakendatakse samadel tingimustel ühesugust hooldustasu ja kandetasu suurust, mille piirmäärad kooskõlastab registripidaja rahandusministriga Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse § 23 lõikes 1 sätestatud korras.
(3) Käesoleva seaduse § 138 lõike 1 punktides 1–3 sätestatud kulud ei või ületada pensionifondi tingimustes sätestatud piirmäära.»;
20) paragrahvi 151 lõike 1 lõpust jäetakse välja sõnad «kuni isiku surmani»;
21) paragrahvi 162 lõike 5 esimest lauset täiendatakse pärast sõnu «1. jaanuarist» sõnadega «tingimusel, et valikuavaldus on esitatud hiljemalt 1. novembriks»;
22) paragrahvi 162 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(6) Käesoleva seaduse alusel võib valikuavalduse esitada alates 2002. aasta 1. aprillist.»
§ 104. Väärtpaberituru seaduse muutmine
Väärtpaberituru seaduses (RT I 2001, 89, 532) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 47 lõike 1 punktis 7 asendatakse sõnad «Hoiuste Tagamise Fond» sõnaga «Tagatisfond»;
2) paragrahvi 58 lõiget 2 täiendatakse punktiga 8 järgmises sõnastuses:«8) investeerimisühing ei ole tähtaegselt või täies ulatuses tasunud Tagatisfondi seaduses (RT I 2002, 23, 131) ettenähtud investorikaitse osafondi osamakseid.»
§ 105. Tulumaksuseaduse muutmine
Tulumaksuseaduses (RT I 1999, 101, 903; 2001, 11, 49; 16, 69; 50, 283; 59, 359; 79, 480; 91, 544) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 20 lõikes 6 asendatakse sõnad «lõikes 3 nimetatud lepingu» sõnadega «lõigetes 3 ja 4 nimetatud lepingute»;
2) paragrahvi 61 täiendatakse lõigetega 9–14 järgmises sõnastuses:«(9) Enne 2002. aasta 1. maid sõlmitud täiendava kogumispensioni kindlustuslepingu alusel kindlustusandja poolt tehtud väljamaksed maksustatakse tulumaksu määraga 26%, arvestades lõigetes 10–12 sätestatud erisusi.
(12) Enne 2002. aasta 1. maid sõlmitud täiendava kogumispensioni kindlustuslepingu alusel väljamakstud surmajuhtumi kindlustuse hüvitised maksustatakse tulumaksu määraga 26% sõltumata § 20 lõikes 6 sätestatust.
(14) Kui täiendava kogumispensioni kindlustusleping on sõlmitud enne 2002. aasta 1. maid, võib residendist füüsiline isik lisaks § 28 lõike 1 punktis 1 sätestatule oma maksustamisperioodi tulust maha arvata nimetatud lepingu alusel maksustamisperioodi jooksul tasutud kindlustusmaksete osa, mille eesmärgiks on tagada kindlustussumma maksmine surmajuhtumi hüvitisena.»
§ 106. Riigilõivuseaduse muutmine
Riigilõivuseaduses (RT I 1997, 80, 1344; 2001, 55, 331; 56, 332; 64, 367; 65, 377; 85, 512; 88, 531; 91, 543; 93, 565; 2002, 1, 1; 18, 97) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 17 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:«(10) Riigilõivuga ei maksustata Eesti väärtpaberite keskregistri seaduse (RT I 2000, 57, 373; 2001, 48, 268; 79, 480; 89, 532; 93, 565; 2002, 23, 131) § 88 lõikes 3 nimetatud registreerimise kohta äriregistrisse märke tegemist.»;
2) paragrahvi 23 senine tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:«(2) Käesoleva seaduse § 80 lõikes 2 sätestatud riigilõivu kohustusliku pensionifondi tingimuste muudatuste registreerimise eest ei tasuta juhul, kui need on tingitud muudatustest õigusaktides.»
§ 107. Hoiuste Tagamise Fondi seaduse kehtetuks tunnistamine
Hoiuste Tagamise Fondi seadus (RT I 1998, 40, 612; 2002, 21, 117) tunnistatakse kehtetuks.
§ 116. Eurodes väljendatud näitajad
Käesolevas seaduses eurodes väljendatud näitajad arvutatakse kroonidesse Eesti Panga kursi alusel.


Krediidiasutuste maksestatistilise aruandluse kehtestamine – Riigi Teataja
Krediidiasutuste maksestatistilise aruandluse kehtestamine
Krediidiasutuste maksestatistilise aruandluse kehtestamine - sisukord
§ 8 Maksete kohta kasutatud mõisted
§ 9 Tehingute kohta kasutatud mõisted
§ 10 Makseviiside kohta kasutatud mõisted
§ 11 Pangakaartide kohta kasutatud mõisted
§ 12 Pangaautomaatide kohta kasutatud mõisted
§ 13 Müügikohtade kohta kasutatud mõisted
§ 14 Müügiterminalide kohta kasutatud mõisted
§ 15 Elektrooniliste maksekanalite kohta kasutatud mõisted
RT I, 19.06.2018, 5
Vastu võetud 02.06.2014 nr 8
RT I, 05.06.2014, 1
Määrusega kehtestatakse nõuded määruse §-s 3 nimetatud aruannete (edaspidi aruanded) sisule ja struktuurile ning aruannete Eesti Pangale esitamise tähtajad ja kord.
Määrusega kehtestatud aruandeid on kohustatud koostama ja esitama kõik Eestis tegutsevad krediidiasutused ja krediidiasutuse filiaalid (edaspidi krediidiasutus või krediidiasutused). Aruanded esitatakse ainult krediidiasutuse Eestis asuva üksuse tegevuse kohta.
1) „Maksete aruanne” koodiga 160 (lisa 1);
2) „Kaarditehingute ja mobiilimaksete aruanne” koodiga 161 (lisa 2);
3) „Pangakaartide aruanne” koodiga 162 (lisa 3);
4) „Pangaautomaatide, müügikohtade ja müügiterminalide aruanne” koodiga 163 (lisa 4);
5) „Elektrooniliste maksekanalite ja makseviiside aruanne” koodiga 164 (lisa 5).
(1) Paragrahvi 3 punktides 1–2 nimetatud aruannete aruandeperiood on kuu. Paragrahvi 3 punktides 3–5 nimetatud aruannete aruandeperiood on kvartal.
(2) Paragrahvis 3 nimetatud aruanded esitatakse seitsmendaks pangapäevaks pärast aruandeperioodi lõppu.
(2) Vigade tuvastamisel esitatakse Eesti Pangale elektrooniliselt uued korrigeeritud aruanded.
(1) Aruannetes määratakse valuutakood vastavalt rahvusvahelise standardi ISO 4217 valuutakoodide tabelile ja kirjutatakse suurtähtedega.
(2) Makseteenuse osutaja, pangakaardi väljaandja, pangaautomaadi, müügikoha või müügiterminali asukohaks oleva või kaarditehingu või mobiilimakse sooritamise kohaks oleva riigi kood määratakse aruannetes vastavalt rahvusvahelise standardi ISO 3166 riikide ja territooriumide kahetäheliste koodide tabelile ja kirjutatakse suurtähtedega.
Määruse lisades 1–5 kasutatakse mõisteid §-des 8–15 esitatud tähenduses.
§ 8. Maksete kohta kasutatud mõisted
(1) Makse on maksja või saaja algatatud sularaha sisse- või väljamakse ning raha ülekanne, sõltumata selle aluseks olevast maksja ja saaja vahelisest õigussuhtest.
(4) Suurmakse on makse summas 1 miljon eurot ja enam.
(5) Jaemakse on makse summas alla 1 miljoni euro.
(6) Kliendimakse on kliendi algatatud, kliendile laekunud või raha saaja või seadusega sätestatud kolmanda isiku algatatud makse, välja arvatud deebet- ja kreeditraamatupidamiskanne ning sularaha sisse- või väljamakse kliendi enda kontole/kontolt.
(7) Klient on füüsiline või juriidiline isik (sh aruandva krediidiasutusega lepingulist suhet mitte omav isik), välja arvatud aruandev krediidiasutus.
(8) Deebet-raamatupidamiskanne on raamatupidamiskanne intresside, teenustasude, laenutagasimaksete (sh krediitkaardilaenude tagasimaksete), kliendi finantstulult tasumisele kuuluva tulumaksu ja muude deebet-tüüpi maksete kohta, mis debiteeritakse kliendi kontolt eraldi tehinguna, kuid mille tegemiseks ei anna klient krediidiasutusele eraldi maksekorraldust.
(9) Kreedit-raamatupidamiskanne on raamatupidamiskanne intresside, dividendide, laenude väljamaksete ja muude kliendi kontole tehtavate kreedit-tüüpi maksete kohta, mille tegemiseks ei anna klient krediidiasutusele eraldi maksekorraldust.
(10) SEPA makse on krediidiasutuse sisene või krediidiasutuste vaheline kliendimakse, mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 260/2012 artikli 5 nõuetele ja sama määruse lisas sätestatud tehnilistele nõuetele.
§ 9. Tehingute kohta kasutatud mõisted
(1) Sularahatehing on sularaha sissemaksega algatatud makse või sularaha kaarditehing.
(2) Kaarditehing on pangakaardi vahendusel teostatud kaardimakse (k.a internetikeskkonnas pangakaardiga sooritatud makse) või sularaha kaarditehing.
(3) Sularaha kaarditehing on pangakaardi alusel identifitseeritud kliendi poolt sularaha maksmine kontole või kontolt sularaha väljavõtmine.
§ 10. Makseviiside kohta kasutatud mõisted
(1) Tšekk on väärtpaber, millega tšeki väljaandja käsundab krediidiasutust (tšeki väljamaksja) tšeki alusel õigustatud isikule (maksesaaja) kindlaks määratud rahasumma (tšekisumma) maksmiseks.
(2) Reisitšekk on sularaha asendav tšekk välisvaluuta ostuks. Reisitšekki saab lunastada ainult reisitšeki omanik.
(3) Kaardimakse on maksja kontolt saaja kontole maksmiseks tehtud kaarditehing, mis on algatatud müügiterminalist.
(4) E-kaubanduse kaarditehing on internetikeskkonnas pangakaardiga algatatud kaarditehing, mille korral klient sisestab tehingu teostamiseks vajaminevad kaardiandmed.
(5) Mobiilimakse on mobiilse seadme abil algatatud raha ülekanne ühelt mobiilimaksega seotud kontolt teisele kontole kas mobiilimakset võimaldavas müügikohas ostetud kaupade või teenuste eest tasumiseks (P2B, Person to Business) või raha ülekannete tegemiseks teisele isikule (P2P, Person to Person).
(6) Maksekorraldus on raha maksja või raha saaja või seadusega sätestatud kolmanda isiku algatatud korraldus raha maksja ja raha saaja vahelise rahalise kohustuse õiendamiseks.
(7) Deebet-tüüpi maksekorraldus on maksekorraldus, mille algataja on raha saaja või seadusega sätestatud kolmas isik.
(8) Otsekorraldus on määratud perioodilisusega korduv deebet-tüüpi maksekorraldus, mille algataja on raha saaja.
(9) Kreedit-tüüpi maksekorraldus on maksekorraldus, mille algataja on raha maksja.
(10) Püsikorraldus on määratud perioodilisusega korduv ja kindla suurusega kreedit-tüüpi maksekorraldus, mille algataja on raha maksja.
(11) Paberil maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele paberil edastatud maksekorraldus.
(12) Telepanga maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele püsi- või vallasühenduse (dial-up-ühendus) kaudu spetsiaalse finantstarkvara abil edastatud maksekorraldus.
(13) Telefonipanga maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele telefoni teel edastatud maksekorraldus.
(14) Internetipanga maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele edastatud internetiteenusel põhinev maksekorraldus, v.a püsikorraldus, mobiili maksekorraldus, pangalingi maksekorraldus, e-arve püsimaksekorraldus ja e-arve maksekorraldus.
(15) Mobiili maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele edastatud maksekorraldus, mille tegemiseks on kasutatud mobiilse seadme jaoks kohandatud rakendust (v.a mobiilimakse).
(16) Pangalingi maksekorraldus on raha maksjalt maksja krediidiasutusele pangalingi kaudu edastatud maksekorraldus.
(17) E-arve püsimaksekorraldus on maksja algatatud ja määratud perioodilisusega korduv kreedit-tüüpi maksekorraldus, kus arve ja maksejuhise andmed on panka saadetud Eesti e-arve formaadis ning e-arve kuvatakse kliendile internetipangas.
(18) E-arve maksekorraldus on maksja algatatud ühekordne kreedit-tüüpi maksekorraldus, kus arve ja maksejuhise andmed on panka saadetud Eesti e-arve formaadis ning e-arve kuvatakse kliendile internetipangas (v.a e-arve püsimaksekorraldus).
(19) Pangaautomaadis algatatud maksekorraldus on pangaautomaadis pangakaardiga algatatud maksekorraldus (k.a määratud makse maksekorraldus).
§ 11. Pangakaartide kohta kasutatud mõisted
(1) Pangakaart on krediidiasutuse poolt konto omajale või konto omaja poolt määratud isikule väljastatud kaart kaarditehingute teostamiseks.
(2) Deebetkaart on pangakaart, millega üldjuhul võib teha kaarditehinguid maksimaalselt kontol oleva raha ulatuses.
(3) Deebet-sularahakaart on pangakaart, mis on seotud kliendi arvelduskontoga ja võimaldab pangaautomaadis teha ainult sularaha kaarditehinguid.
(4) Deebet-maksekaart on pangakaart, mis on seotud kliendi arvelduskontoga ning millega teostatud kaarditehingute eest tagasimaksmise kohustus tekib kohe pärast kaarditehingu maksenõude laekumist krediidiasutusse.
(5) Arvelduskrediidiga deebet-maksekaart on pangakaart, mis on seotud kliendi arvelduskontoga ning millega teostatud kaarditehingute eest tagasimaksmise kohustus tekib kohe pärast kaarditehingu maksenõude laekumist krediidiasutusse. Pangakaardiga seotuna pakub krediidiasutus kliendi arvelduskontole väljastatava arvelduskrediidi võimalust.
(6) Krediitkaardi funktsionaalsusega deebetkaart on pangakaart, mis on seotud kliendi arvelduskontoga ning võimaldab lisaks tavapärastele deebetkaardi funktsioonidele kasutada mõningaid krediitkaardi funktsioone (nt ostutehingud ja broneeringud interneti kaudu). Kaardiga ei ole seotud krediidilimiiti. Tagasimaksmise kohustus teostatud kaarditehingute eest tekib kohe pärast maksenõude laekumist krediidiasutusse.
(7) Krediitkaart on pangakaart, millega võib teha kaarditehinguid lepingus määratud krediidilimiidi ulatuses.
(8) Vaba tagasimaksega krediitkaart on krediitkaart, mille kasutamisel tekkinud krediidi tagasimaksmisel puudub kindel tagasimakse tähtaeg.
(9) Tähtajalise tagasimaksega krediitkaart on krediitkaart, mille kasutamisel tekkinud krediidi tagasimaksmisel on kindel tagasimakse tähtaeg.
(10) Kombineeritud tagasimaksega krediitkaart on krediitkaart, mille kasutamisel tekkinud krediidi tagasimaksmisel saab kasutada mitut erinevat tagasimakse võimalust.
(11) Järelmaksukaart on krediitkaart, mille kasutamisel tekkinud krediidi tagasimaksmine toimub määratud maksegraafiku alusel.
(12) Muu krediitkaart on krediitkaart, mis ei kuulu käesolevas paragrahvis eelnevalt nimetatud krediitkaardiliikide alla.
(13) Jaemüüja pangakaart on jaemüüja poolt koostöös krediidiasutusega välja antud piiratud kasutusega pangakaart, mis täidab samal ajal nii kliendikaardi kui ka pangakaardi funktsioone.
(14) Kohalik pangakaart on ainult Eesti Vabariigis kasutusel olev pangakaart.
(15) Rahvusvaheline pangakaart on pangakaart, mida saab kasutada nii Eesti Vabariigis kui ka väljaspool seda.
§ 12. Pangaautomaatide kohta kasutatud mõisted
(1) Pangaautomaat on elektrooniline seade, mille abil saab pangakaardiga teostada kaarditehinguid. Müügiterminal ei ole pangaautomaat.
(2) Sularahaautomaat on pangaautomaat, mille abil saab pangakaardiga teostada ainult sularahatehinguid.
(3) Sularaha-makseautomaat on pangaautomaat, mille abil saab pangakaardiga teostada nii sularahatehinguid kui ka makseid (k.a määratud maksed).
(4) Makseautomaat on pangaautomaat, mille abil saab pangakaardiga teostada ainult makseid.
(5) Ristkasutuses olev pangaautomaat on krediidiasutuse halduses olev pangaautomaat, milles saab kasutada nii pangaautomaati haldava kui ka teiste krediidiasutuste pangakaarte.
§ 13. Müügikohtade kohta kasutatud mõisted
(1) Müügikoht on teenuse või kauba müügikoht, kus ostetud teenuste või kaupade eest on võimalik tasuda pangakaardi ja/või mobiiltelefoniga. Ühe ettevõtja erineva asukohaga ehk aadressiga kaupade või teenuste müügikohti peetakse erinevateks müügikohtadeks. Igal müügikohal on unikaalne tunnuskood (liikmenumber).
(2) Kaardimakse müügikoht on teenuse või kauba müügikoht, kus müügiterminali kaudu on ostetud teenuste või kaupade eest võimalik tasuda pangakaardiga.
(3) Mobiilimakse müügikoht on teenuse või kauba müügikoht, kus ostetud teenuste või kaupade eest on võimalik tasuda mobiiltelefoniga.
(4) Kaardi- ja mobiilimakse müügikoht on teenuse või kauba müügikoht, kus ostetud teenuste või kaupade eest on võimalik tasuda nii pangakaardi kui ka mobiiltelefoniga.
§ 14. Müügiterminalide kohta kasutatud mõisted
(1) Müügiterminal on seade, mis võimaldab kaupade ja teenuste eest maksta pangakaardiga.
(2) POS-terminal on elektrooniline makseterminal kaardimaksete teostamiseks (k.a WEB-POS).
(3) Kassasüsteem on ettevõtja müügisüsteemiga integreeritud elektrooniline makselahendus kaardimaksete teostamiseks.
(4) Imprinter on mitteelektrooniline seade kaardimaksete teostamiseks, kus kaardi jäljend ning tehingu andmed kajastatakse paberkviitungil.
(5) E-kaubandus (E-commerce) on makselahendus, mis võimaldab kaardimaksete teostamist internetikaubamajas või e-teenuste pakkumisel internetikeskkonnas.
(6) Postimüük on kaardivaldaja poolt posti, faksi või telefoni teel edastatud kaardiandmete alusel teostatav kaardimakse.
§ 15. Elektrooniliste maksekanalite kohta kasutatud mõisted
(1) Elektrooniline maksekanal on maksekanal, mis võimaldab sidekanalite vahendusel või muul viisil teha elektrooniliselt pangatoiminguid.
(2) Pangatoiming on elektroonilise maksekanali vahendusel kontol oleva vara käsutamine, info vahetamine, lepingu sõlmimine ning muu panga või kolmanda isiku pakutava teenuse kasutamine.
(3) Telepank on elektrooniline maksekanal, mis võimaldab teha pangatoiminguid spetsiaalse finantstarkvara abil.
(4) Telefonipank on elektrooniline maksekanal, mis võimaldab teha pangatoiminguid telefoni teel.
(5) Internetipank on elektrooniline maksekanal, mis võimaldab teha pangatoiminguid interneti teel.
(6) Pangaliides on elektrooniline info- ja maksekanal, mis võimaldab spetsiaalse tarkvara abil teha automatiseeritud pangatoiminguid kliendi majandustarkvara ja panga infosüsteemi vahel.
Lisa 1 Maksete aruanne
Lisa 2 Kaarditehingute ja mobiilimaksete aruanne
Lisa 3 Pangakaartide aruanne
Lisa 4 Pangaautomaatide, müügikohtade ja müügiterminalide aruanne
Lisa 5 Elektrooniliste maksekanalite ja makseviiside aruanne


AÕSRS § 131 lg 1 järgi oli kaasomaniku kaitsevahendiks tema ostueesõiguse rikkumise korral hagi ostja õiguste ja kohustuste ülekandmiseks. Õigused ja kohustused tulenevad müügilepingutest, mille järgi hageja soovib ostja õigusi ja kohustusi üle kanda.
Määruskaebuse esitamine teise isiku esindajana on menetlustoiming, mitte tõestamistoiming ning selle puhul tuleb esindusõiguse hindamisel lähtuda ka tsiviilkohtumenetluse seadustiku 23. ptk sätetest.
Puuduste kõrvaldamise määrus ei lõpeta menetlust hagita asjas, vaid on üksnes n-ö vaheotsustus. Hagimenetluses ei ole puuduste kõrvaldamise määruse peale seaduses määruskaebuse esitamise võimalust ette nähtud. Üldiselt ei ole puuduste kõrvaldamise määruse vaidlustamise võimalust ette nähtud ka hagita menetluses. Erandlik on registriasjades kohalduv TsMS § 599, mille esimese lause kohaselt võib avaldaja esitada määruskaebuse ka kandemääruse peale, millega määrati tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks.
Puuduste kõrvaldamise määruse peale esitatud määruskaebuse võib TsMS § 666 lg 1 alusel lahendada ka üks kohtunik.
Tehingu tõestanud notaril on notariaadiseaduse § 30 lg 2 p 2 järgi õigus koostada ja esitada määruskaebusi tõestatud tehingu osas registripidaja tegevuse vaidlustamiseks, kuid see õigus on notaril sama sätte järgi üksnes tehingus osalejate esindajana. Notar saab kaebuse esitamisel üksnes esindada selleks õigustatud avaldajaid, kuid ei või kaebust esitada oma nimel.
Kinnistusraamatusse kande tegemise menetluses võib lisaks menetlusosalistele endile nende esindajana hagita menetluses Riigikohtus osaleda ka selleks notariaadiseaduse järgi õigustatud notar.
Kui märge tagab kinnitusraamatusse kantava õiguse järjekohta, laieneb sellega ka märkele endale sisuliselt järjekohasuhe. Ka TMS §-st 158 tuleneb, et täitemenetlus ei mõjuta üksnes kinnistusraamatust nähtuvaid asjaõigusi, vaid ka õigusi, mille kohta on kinnistusraamatusse kantud üksnes märge. Järjekohasuhe on ka AÕS § 79 lg-s 2 nimetatud üüri- või rendilepingu märkusega sisult sarnasel kaasomanike kokkuleppe kohta kinnistusraamatusse kantud märkusel, kuna sellega tagatakse kaasomandi sisu muutvate võlaõiguslike kokkulepete asjaõiguslik realiseerimine.
Järjekoha tagab ka AÕS § 257 lg 3 järgi ostueesõiguse kohta kinnistusraamatusse kantud märkus. Järjekohasuhet ei ole iseenesest kinnistusraamatusse kantud keelumärkel, kuid lähtudes TsÜS § 88 lg-st 2 võib käsutamise keelamise aeg siiski omada tähendust.
Kinnistusraamatusse kande tegemise menetlus on registrimenetlusena hagita menetlus, milles menetlusosaline võib Riigikohtus esitada taotlusi TsMS § 218 lg 3 teise lause kohaselt ka vandeadvokaadi vahenduseta. Lisaks menetlusosalistele endile võib nende esindajana hagita menetluses Riigikohtus osaleda ka notar.
Kui eelmärke kinnistusraamatusse kandmise eeldused on täidetud, ei ole alust keelduda selle sissekandmisest. Kuid on oluline, et kinnistusraamatu kanded oleksid arusaadavad ja ülevaatlikud, ei oleks vastuolulised ning oleksid realiseeritavad, st et nendele tuginedes oleks võimalik korraldada mõistlikult kinnisasjaga seotud õigussuhteid ning vajadusel ka täitemenetlust.
KRS §-st 24 ei tulene, et märke järgi õigustatud isik peaks olema alati määratletud isikuandmetega. Oluline on, et igal ajahetkel oleks võimalik tuvastada, kes on märke järgi õigustatud isik. Õigustatud isiku tähistamine kinnistu igakordse omanikuna võimaldab õigustatud isiku iseenesest piisavalt identifitseerida. Küll peab ka kinnistu igakordse omaniku kasuks kinnistusraamatusse kantav eelmärge olema realiseeritav.


(4) Isiku v��ib ennetähtaegselt valimiskomisjoni liikme kohustustest vabastada tema nimetanud ametiisik või organ oma põhistatud otsusega kas oma algatusel või valimiskomisjoni ettepanekul.
(5) Vabariigi Valimiskomisjoni pädevuses oleva üksikküsimuse lahendamiseks võtab Vabariigi Valimiskomisjon vastu otsuse.Otsusele kirjutab alla komisjoni esimees. Otsus jõustub allakirjutamisega.
(4) Valija kantakse selle valimisjaoskonna valijate nimekirja, mille territooriumil asub tema rahvastikuregistrisse kantud elukoht 30. p��eval enne valimispäeva. Kui valija elukoha andmed on kantud rahvastikuregistrisse valla või linna, Tallinnas linnaosa täpsusega, kantakse valija käesoleva seaduse § 8 lõike 2 punkti 5 alusel määratud valimisjaoskonna valijate nimekirja.
3) tõendatakse, etkandidaatei vasta käesoleva seaduse § 4 lõigetes 4–6 ning § 29 lõikes 5 ettenähtud nõuetele.
(6) Vabariigi Valimiskomisjon registreerib varem registreerimata jäetud isiku pärast käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tähtaega, kui ta leiab, etisikvastab käesoleva seaduse § 4 lõigetes 4–6 ning § 29 lõikes 5 ettenähtud nõuetele või kui Riigikohtu otsusega on tühistatud Vabariigi Valimiskomisjoni otsus, millega kandidaat jäeti registreerimata.
2) kuuendast päevast kuni neljanda päevani enne valimispäeva kõigis valimisjaoskondades ja elektrooniliselt. Hääletamine algab kell 12.00 ja lõpeb kell 20.00. Elektrooniliselt saab hääletada ööpäevaringselt .
(4) Kinnipidamiskohas hääletamine korraldatakse käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 ettenähtud päevadel .
(3) Eelhä��letamist korraldavad vähemalt kolm jaoskonnakomisjoni liiget.
(1) Kinnipidamiskohas korraldatakse hääletamine käesoleva seaduse § 38 lõike 2 punktis 2 ettenähtud päevadel .
(1) Kui valija eiesitakirja teel hääletamise taotlust välisesindusele käesoleva seaduse § 50 lõikes 5 ettenähtud tähtaja jooksul või ei saada hääletamissedelit välisesindusele § 52 lõikes 2 ettenähtud tähtpäevaks, võib ta hääletada välisesinduses viimase määratud ajal.
(7) Kui kompensatsioonimandaatide jaotamisel selgub, etüleriigilisesnimekirjas ei ole piisavalt kandidaate, kellele antud häälte arv oli vähemalt 5 protsenti oma valimisringkonna lihtkvoodist, saab kompensatsioonimandaadi oma valimisringkonna lihtkvoodist enima häälteprotsendi kogunud sama nimekirja kandidaat. Häälte võrdsuse korral saab kompensatsioonimandaadi kandidaat, kes on esitatud nimekirjas eespool.