Tabivere Põhikooli põhimäärus – Riigi Teataja
Tabivere Põhikooli põhimäärus
Tabivere Põhikooli põhimäärus - sisukord
§ 5 Õppe- ja asjaajamiskeel
§ 7 Õppekava, kodukord
§ 8 Õppetöö korraldamise alused
§ 9 Õppematerjal koolis
§ 10 Õpilaste arv
§ 11 Tugiteenused
§ 12 Kooli vastuvõtmine, hindamine, lõpetamine ja väljaarvamine
RT IV, 14.10.2017, 13
Vastu võetud 05.10.2017 nr 13
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 2, § 22 lõike 1 punkti 34, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 66 lõike 2 ning Tabivere Vallavolikogu 02.03.2015 määruse nr 2 „Tabivere valla koolide ja koolieelsete lasteasutuste põhimääruste ja arengukavade koostamise, muutmise ja kinnitamise kord“ § 4 alusel.
Kooli nimetus on Tabivere Põhikool (edaspidi kool).
(1) Kool on Tartu valla (edaspidi vallavalitsus) hallatav munitsipaalõppeasutus.
(3) Kool on Tabivere Gümnaasiumi haridustraditsioonide järjepidevuse jätkaja.
(1) Kooli asukoht ja tegutsemiskoht on Hariduse 1, Tabivere alevik, Tartu vald, Tartu maakond, sihtnumber 49127.
(2) Kooli õppetöö viiakse läbi kooli õppehoones Tabivere alevikus Tabivere vallas Tartu maakonnas.
Koolil on oma nimega pitsat ja sümboolika. Koolil on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat. Pitsati sõõri ülemisel äärel on kiri Tabivere Põhikool ja sõõri alumisel äärel on kiri Eesti Vabariik. Sõõri keskel on kiri Tartu vald. Kool võib kasutada oma sümboolikat, mille kujunduse ja kasutamise korra kehtestab direktor.
§ 5. Õppe- ja asjaajamiskeel
(1) Kooli tegevuse eesmärk on luua õppijale soodsad tingimused põhihariduse omandamiseks õppija individuaalset arengut toetavas koolikeskkonnas. Kool toetab õpilase vaimset, füüsilist, kõlbelist, sotsiaalset ja emotsionaalset arengut, luues tingimused õpilase võimete tasakaalustatud arenguks ja eneseteostuseks ning teaduspõhise maailmapildi kujundamiseks.
§ 7. Õppekava, kodukord
(2) Kool korraldab õppe- ja kasvatustööd, lähtudes kõlblusest, demokraatiast, üksteisesse lugupidavast suhtumisest ja Eesti Vabariigi austamisest, arvestades võimaluse korral õpilaste ja vanemate ettepanekuid ja piirkonna eripära.
(3) Kooli kodukorra kehtestab direktor ning see on õpilastele ja koolitöötajatele täitmiseks kohustuslik. Kooli kodukord ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse andmiseks kooli hoolekogule ja õpilasesindusele.
§ 8. Õppetöö korraldamise alused
(1) Õppeaasta kestab 1. septembrist järgmise aasta 31. augustini. Õppeaasta koosneb õppeveeranditest ja koolivaheaegadest. Õppeveerandites on kokku vähemalt 175 õppepäeva. Ühes nädalas on kuni 5 õppepäeva. Õppepäev on kalendripäev, mil õpilane on päevakava või individuaalse õppekava alusel kohustatud õppes osalema.
(2) Koolivaheajad kehtestab direktori ettepanekul ja hoolekogu nõusolekul kooli pidaja.
(3) Õppetöö põhivormiks koolis on õppetund. Õppetund on kooli päevakavas või õpilasele koostatud individuaalses õppekavas juhendatud õppeks ettenähtud ajavahemik. Õppetund vaheldub vahetunniga.
(4) Õppetundide arv ja nende järjekord õppepäevas kehtestatakse kooli päevakavas.
(5) Õpilase nädala õppekoormus õppeaineti määratakse kooli õppekavaga. Kool arvestab õpet kavandades ja ellu viies, et õpilase õppekoormus oleks ea- ja jõukohane, võimaldades talle aega puhkuseks ja huvitegevuseks.
(6) Koolis võib suvevaheajal korraldada täiendava õppega seotud tegevusi, arvestades, et põhiharidust omandavale õpilasele on tagatud vähemalt kümne järjestikuse nädala pikkune puhkus kõigist õppe ja eksamitega seotud tegevustest.
§ 9. Õppematerjal koolis
(1) Kool võimaldab põhiharidust omandaval õpilasel kasutada tasuta vähemalt kooli õppekava läbimiseks vajalikke õpikuid, tööraamatuid, töövihikuid ja töölehti.
(2) Igas klassis õppetööks vajalikud õpikud, töövihikud ja tööraamatud valib kool hariduse infosüsteemi õppekirjanduse alamregistrist.
§ 10. Õpilaste arv
(1) Klassi täituvuse ülemine piirnorm 1.– 9. klassini on 24 õpilast. Vallavalitsus võib direktori ettepanekul ning hoolekogu nõusolekul kehtestada nimetatud piirnormist suurema klassi täituvuse ülemise piirnormi.
(2) Kooli direktor moodustab iga õppeaasta algul pikapäevarühmad põhiharidust omandavatele õpilastele. Pikapäevarühmas korraldatava õppekavavälise tegevusena pakutakse õpilasele järelevalvet ning pedagoogilist juhendamist ja suunamist õppest vaba aja sisustamisel, koduste õpiülesannete täitmisel, huvitegevuses ning huvide arendamisel.
(3) Koolil on oma päevakava, mis kajastab õppetegevuste ning kooli õppekava toetavate õppekavaväliste tegevuste, nagu pikapäevarühmas, ringides ja treeningutel korraldatavate tegevuste järjestust ja ajalist kestust.
§ 11. Tugiteenused
(1) Tervisekaitsenõuded kooli sisustusele, ruumidele, hoonetele ja maa-alale kehtestab Vabariigi Valitsus, kooli päevakavale ja õppekorraldusele sotsiaalminister.
(2) Kool võimaldab koolikohustuse täitmist koduõppe vormis ja üldhariduse omandamist individuaalse õppekava järgi õigusaktidega kehtestatud korras. Kool arvestab õpilaste hariduslike erivajadustega.
(3) Koolis on tagatud õpilastele eripedagoogi, logopeedi, sotsiaalpedagoogi ja psühholoogi teenus.
(4) Kool võib moodustada hariduslike erivajadustega laste klasse või rühmi vastavalt vajadustele ja võimalustele. Kool võib pakkuda lisaõpet lihtsustatud riikliku õppekava järgi õppivatele põhikooli lõpetanutele.
(5) Kool tagab vaimse ja füüsilise turvalisuse ning hädaolukorra lahendamise õigusaktides kehtestatud korras ning sätestab vastavad meetmed kooli kodukorras.
§ 12. Kooli vastuvõtmine, hindamine, lõpetamine ja väljaarvamine
(1) Kooli vastuvõtmine toimub põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse, haridus- ja teadusministri poolt kehtestatud kooli vastuvõtmise üldiste tingimuste ja korra ning vallavalitsuse poolt kehtestatud vastuvõtu tingimuste ja korra alusel.
(2) Õpilaste hindamise tingimused ja kord sätestatakse kooli õppekavas kooskõlas Eesti Vabariigis kehtivate õigusaktidega.
(3) Kooli lõpetamine toimub õigusaktidega kehtestatud korras.
(4) Koolist väljaarvamine toimub põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses ning kooli kodukorras sätestatu alusel.
(1) Koolis on raamatukogu, mille põhiülesanne on toetada trükiste, audiovisuaalsete ja muude infokandjate säilitamise ja kättesaadavaks tegemise kaudu kooli õppekava järgset õpet, arendada õpilaste iseseisva õpitöö ja teabe hankimise oskust ning lugemishuvi.
(1) Õppekavaväline tegevus jaguneb kooli korraldatud ja õpilastele suunatud õppekavaväliseks tegevuseks (edaspidi huvitegevus) ning kooli poolt osutatavateks teenusteks.
(2) Huvitegevus toimub ringides ja treeningrühmades. Huvitegevuses kasutatakse erinevaid õppevorme ja –meetodeid.
(4) Huvitegevust koolis rahastatakse Tartu valla eelarve vahenditest. Huvitegevuse kulude katmine võib toimuda huvitegevuses osalejate kaasrahastamisel vastavalt vallavalitsuse kehtestatud hinnakirjale.
(5) Õpilastel on õigus kasutada õppekavavälises tegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi ja muid vahendeid kooli kodukorras sätestatud korras.
(8) Teenuste osutamise eest võtab kool tasu teenuste hinnakirja alusel. Teenuste hinnakirja kehtestab vallavalitsus.
(9) Koolil on õigus luua ja arendada välissidemeid.
(1) Kooli juhib direktor. Direktor tagab koostöös õppenõukogu, kooli hoolekogu, õpilasesinduse, vallavalitsuse ja muude asutustega kooli tulemusliku ja häireteta töö ning kooli arengukava, õppekava ja kodukorra täitmise.
(6) Direktor esitab vallavalitsusele viimase nõudmisel kooli tegevust kajastavaid andmeid ja dokumente.
(8) Kooli direktoriga sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab töölepingu vallavanem.
(1) Kooli hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on kooli õpilaste, pedagoogide, vallavolikogu, vallavalitsuse, õpilaste vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide ühistegevus õppe ja kasvatuse suunamisel, planeerimisel ja jälgimisel ning õppeks ja kasvatuseks paremate tingimuste loomine.
(2) Kooli hoolekogu on 9-liikmeline. Hoolekogusse kuuluvad:
2) õpilaste esindaja;
3) kaks kooli õpetajate esindajat õppenõukogu otsusel
4) viis vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajat, kes valitakse vanemate üldkoosoleku poolt.
(3) Kooli hoolekogu koosseisu ja töökorra kinnitab vallavalitsus.
(1) Koolil on õppenõukogu, mille ülesanne on oma pädevuse piires korraldada ja hinnata õpet ja kasvatust ning teha kooli juhtimiseks vajalikke otsuseid.
(1) Õpilased on kohustatud osalema õppetöös, õppima vastavalt oma võimetele, end arendama ja oma teadmisi pidevalt täiendama, lugupidavalt suhtuma kaasinimestesse, täitma kooli kodukorra nõudeid ja kandma vastutust selle mittetäitmise eest.
(2) Õpilastele avaldatakse tunnustust haridus- ja teadusministri kehtestatud tingimustel ja korras või kooli kodukorras sätestatud tunnustusmeetmete alusel.
(3) Eesmärgiga mõjutada õpilasi kooli kodukorra kohaselt käituma ja teistest lugu pidama ning ennetada turvalisust ohustavate olukordade tekkimist koolis, võib õpilase suhtes rakendada põhjendatud, asjakohaseid ja proportsionaalseid tugi- ja mõjutusmeetmeid vastavalt õigusaktidele ja kooli kodukorrale.
(4) Vastavalt kooli arenguvestluse korraldamise tingimustele ja korrale viiakse koolis õpilasega vähemalt üks kord õppeaastas läbi arenguvestlus, kus osalevad õpilane, klassijuhataja ning piiratud teovõimega õpilase puhul vanem. Arenguvestluse põhjal lepitakse kokku edasises õppes ja arengu eesmärkides.
(5) Õpilasele väljastatakse õppeasutuses õppimise perioodiks õpilaspilet, mille väljaandmise korra ja vormi kinnitab haridus- ja teadusminister.
(6) Õpilastel on õigus:
1) osaleda õppetöös ja omandada tasuta põhiharidus;
2) vastavalt põhjendatud vajadusele õppida individuaalse õppekava järgi või täita koolikohustust koduõppe vormis õigusaktidega sätestatud alustel;
3) saada õppekavas ettenähtu omandamiseks täiendavat abi õpetajatelt või tugispetsialistidelt nende tööaja piires;
4) moodustada koolis õpilasesindus, samuti moodustada ühinguid, klubisid, stuudioid, ringe, liite ja organisatsioone teiste õpilaskondadega õigusaktides sätestatud alustel ja korras, mille sihid ja tegevus ei ole vastuolus kooli ja kodu kasvatustaotlusega;
6) kasutada klassivälises tegevuses tasuta oma kooli rajatisi, ruume, raamatukogu, õppe-, spordi-, tehnilisi jm vahendeid;
8) saada ettenähtud korras materiaalset toetust õigusaktidega ettenähtud korras;
9) saada sõidu- ja muid soodustusi Vabariigi Valitsuse ja vallavolikogu poolt kehtestatud korras ja ulatuses;
10) saada koolist ja vallavalitsusest teavet koolikorralduse ning oma õiguste ja kohustuste kohta, samuti esmast teavet õppimisvõimaluste kohta;
11) pöörduda oma õiguste kaitseks vallavalitsuse, Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanema, lastekaitseorganisatsiooni, kooli hoolekogu, politseiametniku või sotsiaalpedagoogi poole.
(7) Õpilane on kohustatud:
3) käituma koolis väärikalt ja järgima üldtunnustatud moraalinorme;
6) hoidma kooli käsutuses olevaid esemeid;
(8) Kool tagab õpilase koolis viibimise ajal tema vaimse ja füüsilise turvalisuse ning tervise kaitse.
(9) Õpilaste meditsiinilist teenindamist korraldab vallavalitsus vastavalt kehtivatele õigusaktidele.
(10) Õpilase poolt koolile tekitatud ainelise kahju hüvitab õpilane või teevad seda tema vanemad vastavalt kehtestatud kooli kodukorrale.
1) Direktor kuulutab käskkirjaga välja esimese õpilasesinduse valimised.
2) Igast 7.- 9. klassist valitakse kooli õpilasesindusse üks kuni kolm õpilast.
3) Punktis 2 nimetatud klasside klassijuhatajad korraldavad vastavates klassides demokraatlikest põhimõtetest lähtuvad valimised ning esitavad klasside esindajate nimed kooli direktorile või direktori poolt volitatud isikule kahe nädala jooksul pärast valimiste väljakuulutamist.
4) Pärast klassijuhatajate poolt õpilaste esindajate nimede esitamist avalikustab direktor ühe nädala jooksul esitatud kandidaatide nimed kooli infotahvlil ja kooli veebilehel.
5) Pärast avalikustamist kinnitab direktor ühe nädala jooksul esimese õpilasesinduse koosseisu.
(2) Õpilasesinduse põhimääruse heakskiitmise kord:
1) Õpilasesinduse põhimääruse töötavad välja esimese õpilasesinduse liikmed koostöös direktori või direktori poolt volitatud isikuga.
2) Põhimääruse projekt avalikustatakse ühe kuu jooksul kooli raamatukogus ja veebilehel ning arutatakse läbi klassides. Arutelude käigus on võimalik kirjalikult esitada õpilasesinduse põhimääruse projekti muutmise ettepanekuid.
3) Pärast avalikustamist arutab õpilasesindus laekunud ettepanekud läbi ning viib projekti sisse vajalikud muudatused.
4) Pärast muudatuste sisseviimist kiidetakse õpilasesinduse põhimäärus heaks õpilaskonna lihthäälte enamusega. Hääletamine viiakse läbi klassides klassijuhatajate poolt ning tulemused edastatakse õpilasesindusele. Pärast tulemuste selgumist ja projekti heakskiitmist õpilaskonna poolt esitab õpilasesindus õpilasesinduse põhimääruse projekti kinnitamiseks direktorile.
(3) Kui vanem ei täida paragrahvi 20 lõikes 2 nimetatud kohustusi, on õpilase elukohajärgne omavalitsus kohustatud kasutusele võtma vajalikud meetmed lapse õiguste kaitsmiseks.
(4) Kooli ja kodu koostöö koordineerimiseks kutsub kooli direktor kokku õpilaste vanemate koosoleku vähemalt üks kord aastas. Kui vähemalt üks viiendik klassi õpilaste vanemaid nõuab, on kooli direktor kohustatud kokku kutsuma selle klassi õpilaste vanemate koosoleku.
(1) Koolitöötajad on direktor, õppe- ja arendusjuht, õpetajad, tugispetsialistid, teised õppe- ja kasvatusalal töötavad ning muud töötajad.
(2) Koolitöötajate koosseisu kinnitab direktor vallavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(3) Õpetaja põhiülesanne on toetada iga õpilase arengut ning aidata õpilasel kujundada huvi- ja võimetekohast õpiteed. Õpetaja ametialane kohustus on arendada oma kutseoskusi ja olla kursis haridusuuendustega.
(4) Kooli teiste töötajate ülesandeks on tagada kooli häireteta töö ja majandamine ning vara säilimine ja korrasolek.
(5) Direktori, õppe- ja arendusjuhi, õpetajate ja tugispetsialistide kvalifikatsiooninõuded kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
(6) Kvalifikatsiooninõuetele vastavust ja töötaja valmisolekut vastaval ametikohal töötada hindab kooli direktor.
(7) Koolitöötajatel on keelatud avalikustada õpilaselt saadud teavet õpilase ja tema perekonna kohta.
(8) Koolitöötajad on kohustatud koheselt andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad haridus-, sotsiaaltöö- või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(9) Personali õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks kooli töökorralduse reeglitega, ametijuhendite ja töölepingutega, mis on kooskõlas tööseadusandluse ja pedagoogide töösuhteid reguleerivate muude õigusaktidega.
(10) Personaliga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingud kooli direktor töölepingu seaduses sätestatud tingimustel ja korras.
(11) Õpetajate, õppe- ja arendusjuhi ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vabade ametikohtade täitmiseks korraldab kooli direktor avaliku konkursi, mille läbiviimise korra kehtestab hoolekogu direktori ettepanekul.
(1) Järjepideva arengu tagamiseks koostab kool koostöös hoolekogu, õppenõukogu, õpilasesinduse ning ekspertidega kooli arengukava vähemalt kolmeks aastaks.
2) õpetajate täiendkoolituskava;
3) tegevuskava.
(3) Arengukava koostamisel arvestatakse sisehindamise aruandes märgitud kooli tegevuse tugevuste ja parendusvaldkondadega.
(4) Kooli arengukava kinnitab ja muudab vallavolikogu.
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar, muu vara ja eelarvevahendid, mille vallavalitsus on koolile andnud sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks.
(2) Kool kasutab ja valdab tema kasutuses ning valduses olevat vara õigusaktide kohaselt.
(3) Koolil on oma eelarve, mille kinnitab vallavolikogu. Kooli eelarve tulud moodustuvad eraldistest riigi- ja valla eelarvest, laekumistest eraõiguslikelt juriidilistelt isikutelt, annetustest ning kooli põhimääruses sätestatud kooli õppekava välisest tegevusest saadud tuludest.
(4) Kooli eelarve projekti kohta annab arvamuse ka kooli hoolekogu.
(5) Koolil on õigus läbi viia tasulisi õppekavaväliseid tegevusi vallavalitsuse poolt kehtestatud hinnakirja alusel. Kooli tasulisteks õppekavavälisteks tegevusteks on kooli kasutuses olevate esemete üürimine ja rentimine, huvitegevuse korraldamine õpilastele ning tööalase ja vabaharidusliku koolituse korraldamine täiskasvanutele.
(6) Kooli õpetajate töötasu alammäärad kehtestab Vabariigi Valitsus.
(7) Teiste koolitöötajate töötasu alammäärad kehtestab vallavolikogu.
(8) Kooli raamatupidamisarvestust korraldab vallavalitsuse raamatupidaja koos kooli direktoriga vastavalt õigus- ja haldusaktidele.
(1) Kooli asjaajamine tugineb Vabariigi Valitsuse kehtestatud asjaajamiskorra ühtsetele alustele, vallavalitsuse asjaajamiskorrale ja koolis kinnitatud asjaajamiskorrale.
(3) Kool juhindub Eesti Vabariigi seadustest, vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktidest ning Haridus- ja Teadusministeeriumi normatiivaktidest ja käesolevast põhimäärusest.
(1) Haldusjärelevalvet kooli õppe- ja kasvatustegevuse üle teostatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatud alustel ja korras.
(2) Haldusjärelevalvet õpilasele koolitervishoiuteenuse osutamise üle teostab Terviseamet.
(3) Teenistuslikku järelevalvet teostab vallavalitsus.
(4) Kooli finantsmajandusliku tegevuse üle teostavad järelevalvet vallavalitsus ja vallavolikogu.
Kooli korraldab ümber või kooli tegevuse lõpetab vallavalitsus vallavolikogu otsuse alusel õigusaktidega ettenähtud korras.
(4) Tunnistada alates 01. novembrist 2017 kehtetuks Tabivere Vallavolikogu 20.02.2014 määrus nr 1 „Tabivere Põhikooli põhimäärus“.
(5) Määrus jõustub 01. novembril 2017.


text:
Jah, Tšehhi Vabariigis saab nõude esitada elektrooniliselt.
Nõuded võib saata a) sertifitseeritud elektroonilise allkirjaga varustatult e-posti teel või b) e-andmevahetussüsteemi, st elektroonilise erihoidla kaudu, mis on ette nähtud riigiasutusega suhtlemisel dokumentide kättetoimetamiseks ja rakendamiseks. Need menetlused on kirjaliku standardblanketi täitmisega samaväärsed. Samuti võidakse nõue esitada tavalise e-posti teel, sertifitseeritud elektroonilise allkirjata, aga sel juhul tuleb kolme päeva jooksul esitada identne tekst kas kirjalikult standardblanketil või eespool punktides a ja b kirjeldatud viisil. Kõigi nende menetluste üksikasjad on esitatud küsimuse 6 vastuses.
Iga asja puhul võib nõude esitada elektrooniliselt. Elektroonilise maksekäsu saab teha üksnes elektrooniliselt.
Elektroonilise maksekäsu menetlus on lühendatud erimenetlus. Nõude esitaja esitab nõude elektroonilisel vormil, mis täidetakse ePodatelna veebisaidil http://epodatelna.justice.cz/, ja allkirjastab selle sertifitseeritud elektroonilise allkirjaga. Nõude esitaja saab nõuda summat kuni 1 miljon Tšehhi krooni ning elektroonilise maksekäsu väljastamise tingimused hõlmavad vormi korrektset täitmist ja kohtulõivu tasumist. Kui kõik tingimused on täidetud, võib kohus väljastada elektroonilise maksekäsu. Selles annab ta kostjale korralduse tasuda nõue ja menetluskulud 15 päeva jooksul alates maksekäsu kättesaamisest või esitada korralduse väljastanud kohtule edasikaebus. Elektroonilisel maksekäsul, mille kohta ei ole esitatud edasikaebust, on lõpliku kohtuotsuse mõju. Kui üks kostjatest esitab ettenähtud tähtajaks edasikaebuse, tühistatakse elektrooniline maksekäsk täielikult ja kohus korraldab arutelu.
Elektrooniline nõue võidakse väljastada igal ajal.
Kui nõue esitatakse sertifitseeritud elektroonilise allkirjaga varustatuna e-posti teel, saab kasutada veebisaiti ePodatelna http://epodatelna.justice.cz/ (kuigi see on saadaval vaid tšehhi keeles). Samuti saab nõude esitada vastava kohturegistri e-posti aadressil. Registrite e-posti aadresse saate vaadata siit: http://portal.justice.cz/Justice2/Uvod/Soudy.aspx.
Kui nõue väljastatakse kohtu andmevahetussüsteemi, saate andmevahetussüsteemide identifikaatoreid vaadata avaliku halduse portaalist, andmevahetussüsteemide pidajate nimekirjast (http://seznam.gov.cz/) – jaotises „Riigi haldusasutused“, või justiitsministeeriumi veebisaidilt https://www.justice.cz/ kohtute kontaktandmete alt.
Üldreeglina võib tehinguid teostada mis tahes vormingus, välja arvatud juhul, kui teatud toimingute puhul on seadusega ette nähtud kindel vorming. Olulisem on, et esitatud dokumendid oleksid arusaadavad ja selged.
Teatavate elektrooniliste menetluste puhul võivad nõude esitajad puutuda kokku erinevate suhtlusvahendite suhtes kohaldatavatest parameetritest tulenevate piirangutega. Näiteks kui kasutada portaali ePodatelna http://epodatelna.justice.cz/ (vt küsimused 2, 3 ja 6), on kõigi manuste suurima mahu piiranguks 10 MB ning aktsepteeritud dokumendivormingud on pdf, rtf, xls, doc ja txt. Samuti on andmevahetussüsteemidesse edastatavate sõnumite mahupiiriks 10 MB ning andmesõnumite aktsepteeritavad vormingud on pdf, PDF/A, xml (kui see vastab avalikult saadaolevale XSD-skeemile, mille on avaldanud andmesõnumi saaja), fo/zfo, html/htm, odt, ods, odp, txt, rtf, doc/docx, xls/xslx, ppt/pptx, jpg/jpeg/jfif, png, tif/tiff, gif, mpeg1/mpeg2, wav, mp2/mp3, isdoc/isdocx, edi, dwg, shp/dbf/shx/prj/qix/sbn/sbx, dgn ja gml/gfs/xsd. E-posti aadressile saadetud taotlused peaksid olema HTML-vormingus, kodeeritud tekstiga LIHTTEKST – ISO-8559-2, ISO– 8559 –1(LATIN-1),Unicode või UTF-8. E-kirja suurus on koos manustega piiratud 5 MB-ga. Toetatavad operatsioonisüsteemid on järgmised: Windows 98, Windows 2000, Windows 2003, Windows XP, Windows Vista (Windows Vista puhul on tuvastatud probleem elektrooniliste kvalifitseeritud sertifikaatide, nt ID-kaardi lugeja SCR3320 teatava HW-talletamisega, ning seetõttu ei saa elektrooniliselt esitatud dokumente praegu selle lugejaga allkirjastada ega saata – saate esitatavad dokumendid allkirjastada ja saata, kui määrate Java Appletis pfx-faili (p 12) ja sisestate privaatvõtme salasõna). Kui nõude esitaja otsustab kasutada portaali ePodatelna või andmevahetussüsteemi, saab ta vaadata nende veebilehtede juhistes ja kasutusjuhendites olevat teavet.
Kohtud ja kohtutäiturid järgivad menetluses isikuandmete kaitset käsitlevaid õigusakte (eelkõige seadust nr 101/2000 Coll. isikuandmete kaitse kohta) ja muid asjaomaseid õigusakte.
Tavalise tsiviilkohtumenetluse puhul saab nõuet esitada kolme erineva elektroonilise menetluse kaudu:
esiteks saab nõude esitada e-posti teel, sertifitseeritud elektroonilise allkirjaga. Sertifitseeritud elektrooniline allkiri on määratletud elektroonilisi allkirju käsitleva seaduse nr 227/2000 Coll. paragrahvis 11; see on a) garanteeritud allkiri, mille aluseks on sertifitseerimisteenuseid osutava heakskiidetud Tšehhi teenuseosutaja väljastatud kvalifitseeritud sertifikaat ja mis sisaldab allkirjastaja ühemõttelist tuvastamist võimaldavat teavet (heakskiidetud Tšehhi teenuseosutajate nimekiri on kättesaadav Tšehhi siseministeeriumi veebisaidil http://www.mvcr.cz/clanek/prehled-udelenych-akreditaci.aspx), või b) garanteeritud elektrooniline allkiri, mille aluseks on väljaspool Tšehhi Vabariiki asuva sertifitseerimisteenuseid osutava teenuseosutaja väljastatud kvalifitseeritud sertifikaat ning mille puhul sertifikaat väljastatakse usaldusväärsete sertifitseerimisteenuste nimekirja sisestatud teenuste osana või teenusena, mille osutamise järele valvatakse vastavalt ELi asjaomasele määrusele. Sel viisil esitamine on standardse kirjaliku vormiga samaväärne. Kes soovib nõuet sel viisil esitada, peab tutvuma veebisaidiga ePodatelna http://epodatelna.justice.cz/. Samuti võib nõude saata vastava kohturegistri e-posti aadressil. Registrite e-posti aadresse saate vaadata aadressil http://portal.justice.cz/Justice2/Uvod/Soudy.aspx kohtute kontaktandmete jaotisest.
Teiseks saab kasutada andmevahetussüsteemi, elektroonilist erihoidlat, mis on ette nähtud Tšehhi Vabariigi asutusega suhtlemisel dokumentide kättetoimetamiseks ja rakendamiseks. Andmevahetussüsteemidega seonduvat reguleeritakse elektroonilisi dokumente ja autoriseeritud dokumendivahetust käsitleva seadusega nr 300/2008 Coll. Sel viisil esitamine on standardse kirjaliku vorminguga samaväärne. Andmevahetussüsteemi üksikasju on kirjeldatud veebisaidil http://www.datoveschranky.info/ ning kasutaja pääseb kontole juurde veebisaidi https://www.mojedatovaschranka.cz/ kaudu. Kõigil kohtutel on andmevahetussüsteemid. Kohtute andmevahetussüsteemide identifikaatoreid saate vaadata avaliku halduse portaalist, andmevahetussüsteemide pidajate nimekirjast (http://seznam.gov.cz/) – jaotises „Riigi haldusasutused“, või justiitsministeeriumi veebisaidilt https://www.justice.cz/ kohtute kontaktandmete alt.
Kolmandaks saab nõude esitada ka lihtsalt e-posti teel, ilma kinnitatud allkirjata. Sellise esitamise puhul tuleb aga kolme päeva jooksul esitada identne tekst kas standardses kirjalikus vormingus või ühel eespool kirjeldatud viisidest, muidu ei võta kohus seda arvesse (tsiviilkohtumenetluse paragrahv 42).
Jah, kohtumenetlusega kaasneb lõiv. Nõude esitaja saab lõivude skaalal põhineva lõivu tasuda kas kõnealuse kohtu kontole, mis asub Tšehhi Pangas, või kuni 5 000 Tšehhi krooni puhul maksumärgiga. Kui nõude esitamisel ei tasuta lõivu, palub kohus nõude esitajal selle tasuda, määrab konkreetse tähtaja ning teavitab teda mittetasumise tagajärgedest. Selle tähtaja möödumisel menetlus peatatakse.
Elektroonilise esitamisega algatatud menetluste lõivud ja nende tasumisviis ei erine tavalisel viisil algatatud menetluste makseviisidest. Erandiks on elektroonilise maksekäsu menetlus, mille kohtulõiv on veidi väiksem kui tavalise tsiviilkohtumenetluse puhul.
Jah. Interneti kaudu esitatud nõude saab tagasi võtta samamoodi kui tavalisel moel esitatud nõude. Tagasivõtmine võib toimuda elektroonilisel või tavalisel viisil.
Mis puudutab nõuet, siis nõude esitaja võib selle täielikult või osaliselt tagasi võtta, enne kui kohtuotsus muutub lõplikuks. Kui taotlus võetakse tagasi, peatab kohus menetluse kas täielikult või tagasivõetud taotluse ulatuses. Kui menetluse algatamise taotlus võetakse tagasi pärast seda, kui kohus on asjas otsuse teinud, aga kohtuotsus ei ole veel lõplik, teeb kohus ka tagasivõetud taotluse ulatuses otsuse, kas võtta otsus tagasi. Kui teistel pooltel on hea põhjus taotluse tagasivõtmisega mitte nõustuda, teeb kohus otsuse, et taotluse tagasivõtmine on kehtetu, välja arvatud teatavate konkreetsete menetluste puhul. (Tsiviilkohtumenetluse seadustiku paragrahv 96)
Kostjal on võimalik saada ja esitada teavet interneti kaudu, aga ta ei ole kohustatud seda tegema.
Kui kostja reageerib elektroonilisele maksekäsule seadusega ettenähtud aja jooksul, tühistatakse elektrooniline maksekäsk täielikult, kohus korraldab arutelu ning kohtumenetlus jätkub tavalisel viisil, st tavalise esimese astme tsiviilkohtumenetlusena.
Kui kostja ei reageeri elektroonilisele maksekäsule seadusega ettenähtud aja jooksul, omandab elektrooniline maksekäsk lõpliku kohtuotsuse mõju.
Dokumendid võidakse mis tahes liiki menetluse puhul toimetada kohtule elektroonilises vormis. Tehnilised üksikasjad on esitatud küsimuse 4 vastuses.
Kohus toimetab dokumendid kätte nende asutuste andmevahetussüsteemidesse, kellel on need olemas. Lisateavet andmevahetussüsteemide kohta vaadake küsimuse 6 vastusest.
Samuti võib kohus toimetada sertifitseeritud allkirjaga dokumente ja otsuseid kätte e-posti teel e-posti aadressile, mille adressaat on kohtule andnud, eeldusel, et adressaat on soovinud või nõustunud, et kohus toimetaks talle sel viisil materjale kätte, ja eeldusel, et ta on määranud kindlaks akrediteeritud sertifitseerimisteenuste osutaja, kes on väljastanud oma kvalifitseeritud sertifikaadi, ja tal on selle kohta dokumendid või on ta esitanud omaenda kehtiva kvalifitseeritud sertifikaadi. Kvalifitseeritud sertifikaatide üksikasju vaadake küsimuse 6 vastusest. Selleks et kättetoimetamine oleks kehtiv, peab adressaat kättesaamist kinnitama garanteeritud elektroonilise allkirjaga andmesõnumiga 3 päeva jooksul alates dokumendi saatmisest (nt asjaomase kohtu e-posti aadressile).
Kohtuotsused toimetatakse kätte nende asutuste andmevahetussüsteemidesse, kellel on need olemas. Lisateavet andmevahetussüsteemide kohta vaadake küsimuse 6 vastusest.
Kohtuotsused võidakse kätte toimetada e-posti teel e-posti aadressile, mille adressaat on kohtule andnud, eeldusel, et adressaat on soovinud, et kohus toimetaks talle sel viisil materjale kätte, või on sellega nõustunud, ja eeldusel, et ta on määranud kindlaks akrediteeritud sertifitseerimisteenuste osutaja, kes on väljastanud oma kvalifitseeritud sertifikaadi ja kellel on selle kohta dokumendid, või on esitanud omaenda kehtiva kvalifitseeritud sertifikaadi. Kvalifitseeritud sertifikaatide üksikasju vaadake küsimuse 6 vastusest. Selleks et kättetoimetamine oleks kehtiv, peab adressaat kättesaamist kinnitama garanteeritud elektroonilise allkirjaga andmesõnumiga 3 päeva jooksul alates dokumendi saatmisest (nt asjaomase kohtu e-posti aadressile).
Jah, edasikaebuse saab esitada elektrooniliselt, samal viisil kui nõudegi. Vaadake küsimust nr 6.
Jah, täitemenetluse saab algatada elektrooniliselt, samal viisil kui nõudegi.
Kui nõude esitaja otsustab, et maksmisotsuse täitmine toimub kohtutäituri kaudu, kehtib mutatis mutandis vastus küsimusele nr 6. Kohtutäiturite ja nende e-posti aadresside ning andmevahetussüsteemide identifikaatorite loendit saate vaadata aadressil https://www.justice.cz/
Kohtuliku täitmise korral saate teavet küsimuse nr 6 vastusest.
Tšehhi kohtuasutused suhtlevad pooltega ja nende seaduslike esindajatega nende kohtuasja staatust käsitlevate päringutega seoses üldiselt e-posti või telefoni teel.
Põhiteave menetluse käigus tekkinud küsimuste kohta (ilma isiklike üksikasjadeta) on kättesaadav ka internetis veebisaidil InfoSoud: http://infosoud.justice.cz/InfoSoud/public/search.jsp (kättesaadav vaid tšehhi keeles). Teave eelolevate kohtuasjade kohta on kättesaadav veebisaidil InfoJednání: http://infojednani.justice.cz/InfoSoud/public/searchJednani.jsp. Süsteemile juurdepääsemiseks tuleb sisestada kohtu nimi ja kohtuasja toimiku number.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus


KO 2008, 4, 58
Vastu võetud 18.12.2007 nr 17
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 5 lõike 2, § 22 lõike 1 p.2, Kohalike maksude seaduse § 2 lõike 1, § 5 lõike 5, § 10 ja Maksukorralduse seaduse § 3 lõike 3 alusel.
(1) Reklaamimaks on Muhu valla (edaspidi valla) haldusterritooriumil reklaami avaldamise eest käesolevas määruses sätestatud korras, suuruses ja tähtaegadel maksmisele kuuluv maks (edaspidi maks)
(2) Maksuobjekt on valla haldusterritooriumile, sellel asuvale hoonele või rajatisele statsionaarselt või mittestatsionaarselt paigaldatud reklaam, sh kuulutus (edaspidi reklaam), samuti ühissõiduki väliskülgedele paigaldatud reklaam.
(3) Reklaampinna suurus määratakse:
1) tasapinnalise reklaami puhul avalikkusele suunatud reklaami pindalaga
2) ruumilise reklaami puhul kolme iseloomuliku vaate arvutuslike pindaladega, mille moodustavad reklaami väljaulatuvaid punkte ühendavad kontuurid
1) Reklaam- teave, mis on suunatud avalikkusele toodete või teenuste müügi suurendamise, ürituse või idee edendamise või mõnes muus vallas mõne muu soovitud tagajärje saavutamise eesmärgil ning mida reklaami avalikustaja tasu eest või mõnel muul vastaval kaalutlusel levitab;
2) Reklaami avalikustaja- reklaami avalik esitaja;
3) Maksumaksja- füüsilisest või juriidilisest isikust reklaami avalikustaja;
4) Maksudeklaratsioon- reklaamimaksudeklaratsioon, mille reklaami avalikustaja esitab maksuhaldurile ja mis on reklaamimaksu arvutamise aluseks;
5) Reklaamikandja- spetsiaalselt reklaami paigaldamiseks kasutatav konstruktsioon ning ühissõiduk;
6) Mittestatsionaarse reklaam- maapinnaga või ehitisega mittepüsivalt ühendatud reklaamikandjale paigaldatud reklaam;
7) Ühissõiduk- Muhu vallas elunevatele füüsilistele ja asuvatele juriidilistele isikutele kuuluvatena registreeritud ühistrantsporditeenuse osutamiseks ettenähtud buss või takso;
8) Alkohoolne jook- piiritus või alkohoolne jook alkoholaktsiisi seaduse tähenduses. Alkohoolne jook alkoholisisaldusega üle 22 mahuprotsendi on kange alkohoolne jook. Alkohoolne jook, mille alkoholisisaldus jääb 3 ja 22 mahuprotsendi vahele, on lahja alkohoolne jook.
§ 3. Maksumaksjad
(1) Maksu maksab reklaami avalikustaja.
(1) Valda läbiva Risti- Virtsu- Kuivastu- Kuressaare põhimaantee servast kuni 100m on maksumäärad reklaampinna m2 eest kuus sõltuvalt reklaampinna suurusest:
1) kuni 1 m2 eest 150 krooni ;
2) 1,1-4 m2 eest 100 krooni m2 kohta;
3) üle 4,1 m2 eest 50 krooni m2 kohta;
(2) Mujal valla territooriumil on reklaamimaksu määr kuus sõltuvalt reklaampinna suurusest:
1) kuni 1 m2 eest 100 krooni;
2) 1,1-4 m2 eest 75 krooni m2 kohta;
(3) Maksumäär ühissõidukile paigaldatud reklaami eest on 100 krooni ühe ühissõiduki kohta kuus.
(4) Maksumäär mittestatsionaarsete reklaamide osas on 100 krooni ühe mittestatsionaarse reklaamkandja kohta kuus
(5) Kolmekordset maksumäära rakendatakse:
§ 5. Maksusumma arvutamise ja määramise kord
(1) Maksumaksjal on kohustus esitada maksuhaldurile vormikohane maksudeklaratsioon (vorm lisas 1), mis tuleb:
1) esitada maksuhaldurile hiljemalt reklaami paigaldamisele eelneval 5-ndal tööpäeval tema ametiruumides või
2) saata maksuhaldurile e-posti teel või tähtkirjana, postitades selle hiljemalt reklaami paigaldamisele eelneval 5-dal tööpäeval.
(2) Maksuhaldur teeb maksudeklaratsioonile märke selle vastuvõtmise kohta
(3) Maksudeklaratsiooni alusel arvutab maksuhaldur tasumisele kuuluva maksusumma ja saadab selle kohta maksumaksjale maksuteate hiljemalt 30 päeva enne maksu tasumise tähtaega
(4) Tasumisele kuuluv maksusumma ümardatakse täiskroonideks (alla 50-ne sendine summa jäetakse ära ning vähemalt 50-ne sendine summa ümardatakse täiskroonideks)
(1) Maksuhalduriks on Muhu Vallavalitsus. Maksuhalduri toiminguid teostab Muhu Vallavalitsuse raamatupidamine.
(2) Muhu Vallavalitsuse pearaamatupidaja on volitatud maksu kogumisel rakendama maksukorralduse seaduses sätestatud maksuhalduri õigusi täies ulatuses.
(3) Vaie maksuhalduri haldusakti või toimingu peale esitatakse vallavalitsusele.
§ 7. Maksuperiood ja maksukohustuste tekkimise aeg ja maksu tasumise tähtpäev
(1) Maksuperiood on ajavahemik, mille jooksul on reklaam eksponeeritud. Minimaalne arvestuslik eksponeerimise aeg on 1 kuu. Kui eksponeerimise aeg on kuni 1 kuu, arvestatakse maks 1 kuu eest; kui eksponeerimise aeg on üle 1 kuu, kuid vähem kui 2 kuud, arvestatakse maks 2 kuu eest jne.
(2) Maksumaksjal tekib maksukohustus punktis 1 nimetatud maksuperioodi tähistava ajavahemiku alguskuupäeval.
(3) Maksu tasutakse maksuhalduri esitatud maksuteate alusel Muhu valla eelarvesse igakuuliselt sularahata arvelduse korral reklaami eksponeerimisele järgneva kuu 20. kuupäevaks.
1) riigi-ja omavalitsusasutuste reklaam ning erakondade, valimisliitude ja üksikkanditaatide valimiskampaania reklaam;
2) Muhu valla mittetulundusühingute ning teatrite, kinode, muuseumide, näituste, kultuuri-, spordi-ja heategevuslike ürituste reklaam;
4) teave, mis on statsionaarselt paigaldatud ettevõtja tegutsemiskoha (koht, kus toimub ettevõtja tegevus) sissekäigu juurde ning sisaldab selle ettevõtte nimetust ja/või kaubamärki, ettevõtte nimest ja/või kaubamärgist koosnev teave ettevõtja asukohajärgsel hoonel (hoonetel) ja sõidukil(sõidukitel);
5) liiklusmärgi 636 standardi kohaselt paigutatud teave (vastavalt Eesti Standardi EV ST 613-2001 «Liiklusmärgid ja nende kasutamine»);
6) ehitamise ajaks paigaldatud teave Ehitusseaduse § 29 punktis 2 ja 3 sätestatud informatsiooniga.
§ 9. Vastutus käesoleva määruse rikkumise eest
Maksualase väärteo eest kohaldatakse vastutust maksukorralduse seaduse järgi. Maksualase kuriteo eest kohaldatakse vastutust karistusseadustiku järgi.
(1) Enne määruse jõustumist väljastatud reklaami paigaldusload kehtivad kuni nende kehtivusaja lõpuni.
(2) Tunnistada kehtetuks Muhu Vallavolikogu 21.06.2005.a määrus nr 30 «Reklaamimaksu uue redaktsiooni kinnitamine»
(3) Kinnitada maksudeklaratsiooni vorm lisa 1
(4) Muhu Vallavalitsusel kehtestada käesoleva määruse alusel uus reklaamlubade väljastamise kord.
(5) Määrus jõustub 01. jaanuar 2008.a
Volikogu esimees Tiina SAAR


RT I, 22.06.2017, 2
§ 1. Justiitsministri 15. detsembri 2009. a määruses nr 42 „Kohtutäiturimäärustik” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 53 pealkirjas asendatakse sõna „arestimisakt” sõnaga „teabevahetus”;
2) paragrahvi 53 lõike 1 esimene lause sõnastatakse järgmiselt:
„Elektrooniline arestimissüsteem on täitemenetlusregistri, maksukohustuslaste registri ja krediidiasutuse infosüsteemi vaheline infokanal, mille eesmärk on tagada võlgniku konto arestimise ja arestide haldamisega seotud toimingute kohta elektrooniliselt taotluse edastamine krediidiasutusele, võimaldada päringute tegemist krediidiasutuse valduses olevate andmete kohta ning tagada osapoolte tahteavalduste viivitamatu ja turvaline edastamine.”;
3) paragrahvi 53 lõike 1 teises lauses, § 53 lõikes 3, §-s 54 ja § 551 lõikes 1 asendatakse sõna „arestimisakt” vastavas käändes sõnaga „arest” vastavas käändes;
4) paragrahvi 53 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Elektroonilise arestimissüsteemiga liitumiseks annab loa vastutav töötleja. Volitatud töötleja teavitab uuest liitujast Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koda, kes korraldab kohtutäiturite teavitamise.”;
5) paragrahvi 54 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Maksukohustuslaste registri kaudu edastatakse elektroonilise arestimissüsteemiga liitunud krediidiasutusele haldusakte pärast vastava tehnilise võimaluse loomist.”;
6) paragrahv 55 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 551 pealkirjas asendatakse sõnad „Arestimisaktide elektroonilise kontrollimise kord” sõnadega „Elektrooniliste arestide kontrollimise, andmetöötluse ja andmevahetuse kord”;
8) paragrahvi 551 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Elektrooniline arestimissüsteem koostab täitemenetlusregistrist ja maksukohustuslaste registrist saadud andmete alusel vastuse krediidiasutuse päringule isiku konto arestide olemasolu kohta. Elektroonilise arestimissüsteemi vahendusel teavitatakse kohtutäiturit ning Maksu- ja Tolliametit isiku konto arestimisest.”;
9) paragrahvi 551 lõikes 3 asendatakse sõnad „konto arestimisaktide kohta” sõnadega „konto arestide kohta ning maksukorralduse seadusele”;
10) määrust täiendatakse §-ga 822 järgmises sõnastuses:
„§ 822. Elektroonilise arestimisakti edastamine
Käesoleva määruse § 53 lõikes 1 ja § 55 lõikes 1 nimetatud arestimisfaili vahetus täitemenetlusregistri, maksukohustuslaste registri ja krediidiasutuse infosüsteemi vahel lõpetatakse 29. detsembril 2017.”.
§ 2. Määruse § 1 punkt 6 jõustub 30. detsembril 2017. aastal.


Valjala kalmistu kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
Valjala kalmistu kasutamise eeskiri
Valjala kalmistu kasutamise eeskiri - sisukord
§ 5 Kalmistu jaotus
§ 7 Heakord kalmistul
§ 9 Hauaplatside kujundamine ja hooldamine
§ 10 Kalmistu sisekord
§ 11 Kalmistu laiendamine ja või uue kalmistu rajamine
§ 13 Eeskirja rikkuja vastutus
RT IV, 08.01.2013, 72
Vastu võetud 29.11.2012 nr 14
Eeskiri kehtestatakse kalmistuseaduse § 7 lõike 1 ja 3 ja kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 ja § 22 lõike 1 punkti 37 alusel.
(1) Eeskiri sätestab Valjala kalmistu kasutamise korra.
(2) Kalmistu haldamisel, kasutamisel, rajamisel ja sulgemisel juhindutakse Eesti Vabariigi seadustest, muudest õigusaktidest, käesolevast eeskirjast ning kalmistu hooldamise nõudmistes järgitakse eesti rahva kalmistu- ja matmistraditsioone.
(3) Eeskirjas mõistetakse kalmistu all üldkasutatavat territooriumi, mis vastavalt Valjala valla üldplaneeringule on ette nähtud surnute matmiseks.
(4) Kalmistu kasutamise eeskiri on täitmiseks kohustuslik kõigile kalmistul viibijaile.
(5) Kalmistul korraldab töid ja osutab teenuseid kalmistu haldaja, kelle õigused ja kohustused määrab Valjala Vallavalitsus. Kui haldajat ei ole määratud, siis täidab haldaja kohuseid Valjala Vallavalitsus.
(6) Kalmistu juurde kuuluvad parkla, veevõtukoht, jäätmekogumiskohad, tööriistade hoiupaik, tualetid, teadetetahvlid (edaspidi rajatised).
(7) Hauaplatside eraldamisega, kalmistu eeskirja täitmisega ja kalmistu korrashoiuga tegeleb haldaja.
haud – surnud inimese matmiseks kaevatud korrapärase kujuga auk hauaplatsil;
matmise kvartal – kalmistu territoriaalse jaotuse üksus;
matmistava – rahvuslikke traditsioone ja kombeid järgiv matmisviis ja matusekorraldus;
hauaplatsi valdaja – isik, kelle valdusse hauaplats on haldaja poolt antud;
kalmistuvaht – kalmistutöötaja rahvapärane nimetus;
matmisluba – kalmistu haldaja poolt väljastatud dokument;
matmisplatsi tunnistus – hauaplatsi valdaja käes olev dokument, kuhu märgitakse kõik platsile maetute andmed; matuse sellele platsile saab vormistada matmisplatsi tunnistuse esitamisel;
(1) Kalmistu on avatud iga päev, kalmistutöötaja tööaeg määratakse kindlaks tema töölepingus.
(2) Kalmistu kohta peab haldaja hauaregistrit ja matmisraamatut.
(3) Kalmistu kohta peetav dokumentatsioon kuulub säilitamisele Valjala Vallavalitsuse arhiivis.
(4) Kalmistul on:
2) kalmistuinventari hoidmiseks vajalikud ruumid;
3) teadetetahvel teabega osutatavate teenuste kohta;
4) teave haldaja aadressi ja telefoninumbri kohta;
5) kalmistu kasutamise eeskiri;
6) kalmistu plaan, kuhu on märgitud hooned, rajatised, muinsuskaitselised ja kultuuriloolised objektid, kalmistu eri osade liigenduslikud orientiirid;
7) parkimisplatsid, veevõtukoht ja tualett;
8) tähistatud kohad prahi mahapanekuks või selle paigutamiseks;
(5) Haldaja kasutuses peab olema kalmistu plaan, kus on fikseeritud nummerdatud matmiste kvartalid, matmiste read, hauaplatsid ja hauad ning kalmistu rajatised.
(6) Kalmistul osutatavate tasuliste teenuste hinnad kehtestab haldaja.
(1) Hauaplatside eraldamist, kalmistu kasutamise eeskirja täitmist ja kalmistu korrashoidu korraldab kalmistu haldaja.
(2) Hauaplats eraldatakse taotleja poolt esitatud surmatõendi alusel, samaaegselt vormistab kalmistu haldaja matmisloa. Matmisloata on hauakaevamine ja matmine keelatud. Haudade avamine ja ümbermatmine võib toimuda vaid Eesti Vabariigi seadustes ettenähtud korras, kooskõlastatult tervisekaitsetalitusega.
(3) Tühja hauaplatsi (platsi, kuhu ei ole kedagi maetud) reserveerimine ei ole üldjuhul lubatud.
(4) Hauaplatse eraldades tuleb järgida põlist matmistava, mille kohaselt kirst asetatakse hauda ida-lääne suunas, maetava pea läänes.
(5) Kalmistuvaht peab hauaplatsi taotlejale kätte näitama hauaplatsi asukoha, märkima kohapeal hauaplatsi mõõdud ja informeerima platsi valdajat või tema esindajat tema õigustest ja kohustustest.
(6) Igale hauaplatsile eraldatakse üldjuhul maa-ala suurusega 2,5 x 1,2 m ühe hauakoha kohta. Urni matmiseks ettenähtud maa-ala suuruseks on üks ruutmeeter ühe hauakoha kohta. Matmisplatsi kohta vormistatakse matmisplatsi tunnistus.
(7) Hauaplats eraldatakse isikule 20-aastase valdamisõigusega. Selle tähtaja lõppemisel on hauaplatsi haldajal õigus pikendada hauaplatsi valdamisõigust järgmiseks kahekümneks aastaks või valdamisõigus lõpetada. Hauaplatsi valdaja teovõimetuse või surma korral lähevad tema õigused ja kohustused üle eestkostjale või pärijale.
(8) Hauaplatsi valdamisõigusest loobumise korral teatab hauaplatsi valdaja sellest kirjalikult kalmistu haldajale. Kasutusõigusest loobumise korral on kalmistu haldajal õigus hauaplatsi vaba osa uuteks matusteks välja anda.
(9) Kalmistu haldajal on õigus hauaplatsi valdamisõigus lõpetada juhul, kui hauaplats on jäetud hooldamata. Selline hauaplats tähistatakse meeldetuletuseks hoiatustähisega. Kui järgneva ühe aasta jooksul hauaplatsi ei korrastata, lõpetatakse selle hauaplatsi valdamisõigus.
§ 5. Kalmistu jaotus
(1) Kalmistu on jaotatud kvartaliteks. Kvartaleid tähistatakse rooma numbritega.
(2) Kvartal jaotub hauaridadeks. Hauaridade nummerdamine kvartalisiseselt algab kalmistu väravapoolsest servast.
(3) Hauaplatside nummerdamine reas algab kalmistu värava poolt vaadates vasakult suunaga paremale.
(1) Hauaplatsi mõõtmed on:
1) 1,2 x 2,5 m ühe kirstumatuse kohta;
2) 1,0 x 1,0 m urni sängitamiseks.
(2) Uusi hauaplatse antakse välja kuni neljale kirstule.
(3) Hauaplatsi kujundamisel võib kasutada hauaplatsi piirdeid: äärekivi, haua piirdeaedu või madalaid hekke.
(4) Piirde paigaldamisel tuleb jälgida, et äärekivi kõrgus ei oleks üle 5 cm üle ümbritseva maapinna ja haua jalutsisse jääks vähemalt 0,5 m laiune üldkasutatav rada; piirded peavad olema lahtivõetavad;
(5) Hekid peavad olema istutatud ja hooldatud nii, et heki kõrgus ei oleks rohkem kui 0,6 m ja hekiküljed ei ulatuks üle hauaplatsi servade; haua jalutsisse peab jääma vähemalt 0,5 m laiune üldkasutatav rada.
(6) Piirdeaia paigaldamisel tuleb jälgida, et haua jalutsisse jääks vähemalt 0,5 m laiune üldkasutav rada.
(7) Hauatähised paigaldatakse hauale nii, et tähistel olevat teksti oleks võimalik lugeda ilma hauaplatsile astumata.
(8) Hauatähistele ei ole sobilik ja ei soovitata kirjutada elus olevate inimeste nimesid.
§ 7. Heakord kalmistul
(1) Heakorra eest hauaplatsil on kohustatud hoolt kandma platsi kasutaja(omanik).
(2) Kalmistu teedel ja radadel ning muudel vabadel kalmistuosadel tagab heakorra kalmistu haldaja.
(3) Haua korrastamisel tekkiv praht ja jäätmed tuleb koguda selleks ettenähtud kohtadesse:
1) bioloogiliselt lagunevad jäätmed (lehed, oksad, rohujuured jm taimset päritolu praht ka ärakooritud pinnas) tuleb panna kalmistu taga asuvasse kompostihunnikusse;
2) mittelagunevad jäätmed (sh küünlatopsid, kilekotid, lillepotid, purunenud vaasid ja laternad, pärgade ja kimpude metall- ja plastosad, pärjalindid jne) tuleb panna kalmistu värava juures asuvasse konteinerisse või kalmistule paigutatud kogumisvahenditesse.
(4) Keelatud on koristus- ja korrastusjäätmete viskamine suvalistes kohtades üle kalmistuaia.
(1) Loa matmiseks annab kalmistu haldaja maetava isiku surmatõendi alusel.
(2) Haldaja registreerib matmise matmisraamatus, kus näidatakse ära surnu ees- ja perekonnanimi, sünniaeg, vanus, viimane elukoht, surmaaeg, matmise aeg ning surmatõendi number, väljaandmise aeg ja väljaandja, samuti andmed kirstu või urni ning hauaplatsi asukoha, matja ja platsi hooldaja kohta.
(3) Matmisloa väljaandmisel teeb haldaja kande hauaregistrisse ja kalmistuplaanile. Matmisloale on märgitud hauaplatsi hooldaja andmed tema allkirjaga.
(4) Matmise aeg kooskõlastatakse kalmistuvahiga nii, et matmine toimuks üldjuhul mitte varem kui neljandal päeval pärast maetava surma. Üldjuhul peab eelseisvast matmisest kalmistuvahile teatama vähemalt üks ööpäev varem. Matmine on lubatud ainult valgel ajal. Riiklikel pühadel üldjuhul matmisi ei toimu.
(5) Käesoleva eeskirja § 4 (4) loetletud nõuetest võib kalmistuvahi (kirjalikul) loal erandkorras kõrvale kalduda juhul, kui matuse korraldajad soovivad matta lahkunut vastavalt oma religioossetele tavadele, mis ei kattu kohalike põliste matmistavadega.
(6) Haldajal on õigus keelduda käesoleva eeskirja § 8 (5) nimetatud matmiskorralduseks loa andmisest kui niisugune matmine on vastuolus keskkonna- ja tervisekaitse nõuetega.
(7) Matta võib kirstuga või tuhastatult urniga. Kirstuga matmisel peab haua sügavus olema vähemalt 1,5 m, urni matmisel 0,8 m. Pärast haua kinnikatmist peab olema kujundatud hauakääbas kõrgusega mitte üle 0,5 m maapinnast. Haua kaitseks pinnavete eest peab kääpavall ulatuma üle haua servade.
(8) Samasse hauda uuesti matmine ehk pealematmine võib toimuda vähemalt 20 aasta möödumisel eelmisest matusest. Pealematmisel peab varasem matus jääma puutumata. Kui haua kaevamisel tuleb pinnasest välja varasema matuse säilmeid, maetakse need tagasi sama haua põhja kaevatud süvendisse. Tervena säilinud kirst tuleb jätta puutumata. Kultuuri- ja ajalooliselt tuntud isikute hauaplatsidele pealematmist ei teostata.
(9) Matmist takistavate hauakivide ja muude hauarajatiste ajutine kõrvaldamine ja taaspaigaldamine toimub matja kulul. Hauaplatsi korrastab pärast matmist matja.
(10) Matja korrastab matmise käigus kõrvalolevatele haudadele tekitatud kahjustused matusele järgneva kolme päeva jooksul või hüvitab matmisjärgse korrastamise kokkuleppel kalmistu haldaja või kahjukannatajaga.
(11) Kalmistu vanades kvartalites vanadele hauaplatsidele võib matta järgmistel tingimustel:
1) perekonna hauaplatsile valdaja soovil vanasse hauda, kui eelmisest matusest on möödunud vähemalt 20 aastat;
2) vabanenud ja uuesti välja antud hauaplatsile pärast 20 aasta möödumist viimasest matmisest;
§ 9. Hauaplatside kujundamine ja hooldamine
(1) Hauaplats on kalmistu osa ja platsi kujundamisel tuleb järgida kalmistul väljakujunenud kujunduspõhimõtteid ja detailplaneeringus määratud kujundusnõudeid. Hauaplatsi kujundab platsi valdaja, arvestades eeskirjas nimetatud piiranguid. Nii kasutusel olevatel kui mahajäetud hauaplatsidel vanemad kui 50 aastat tähised ja piirded tuleb jätta oma algsele kohale. Kalmistu kujundusnõuete mittetäitmisel hauaplatsi valdajat hoiatatakse. Kalmistu haldajal on õigus mittevastavad hauatähised või hauarajatised eemaldada platsi valdaja kulul ühe aasta möödumisel hoiatamisest.
(2) Iga hauakoht peab olema platsil tähistatud. Hauatähised on: rist, hauaplaat või –tahvel, hauakivi, hauasammas.
(3) Hauarajatised on: hauaplatsi piirdeaed, platsi piirav äärekivi, istutatavad puud, põõsad ja hekk (heki kõrgus kuni 0,6 m). Hauatähised, -rajatised ja haljastus peavad asuma hauaplatsi piires ja need peab platsi valdaja rajama nii, et naabruses uue haua kaevamisel ei tekiks varisemisohtu. Hauaplatsile paigaldatud hauatähised ja hauarajatised on platsi valdaja omand.
(4) Hauaplatsi hooldamise korraldab hauaplatsi valdaja. Ta on kohustatud korrastama hauatähised ja –rajatised, hauaplatsi ja sellega piirnevad teeosad. Praht tuleb viia selleks ettenähtud kohta.
(5) Kalmistu haldajal on õigus eemaldada või määrata eemaldamisele kalmistu ilmet häirivad või ohtlikud aiad, puud ja põõsad.
(6) Omasteta surnute hauaplatside korrasoleku tagab vallavalitsus.
§ 10. Kalmistu sisekord
(2) Kalmistul on keelatud: risustada, rikkuda ja rüüstata hauaplatse ning üldkasutatavat territooriumi, tarvitada alkoholi, jalutada koeri ja teisi koduloomi.
1) omavoliliselt maha võtta kasvavaid puid ja põõsaid;
2) sõita kalmistul mistahes mootorsõidukiga ilma kalmistu haldaja loata;
3) laiendada omavoliliselt hauaplatse;
4) oma tegevusega rikkuda kalmistu rahu.
(4) Ei tohi teha lõket ega prahi põletamiseks tuld ilma kalmistuvahi loata. Kalmistu prahikogumiskohtadesse on keelatud olmeprahi toomine.
(5) Prügi ja praht tuleb panna selleks ettenähtud kogumiskohtadesse.
(6) Kalmistule on keelatud matta loomi.
§ 11. Kalmistu laiendamine ja või uue kalmistu rajamine
(1) Loa kalmistu laiendamiseks või uue kalmistu rajamiseks annab vallavolikogu, kehtestades eelnevalt üldplaneeringu alusel kalmistu laiendamiseks või uue kalmistu rajamiseks eraldatud maa-alal detailplaneeringu.
(2) Kalmistu detailplaneeringus nähakse ette kalmistu jaotus kvartaliteks, hauaplatsidele juurdepääsuteede ja –radade paiknemine, ehitiste ja rajatiste asukohad jne.
(1) Kalmistu suletakse matmiseks Valjala Vallavolikogu otsusega.
§ 13. Eeskirja rikkuja vastutus
Määrus jõustub 4. detsembrist 2012. a.


Keskkonnaministeerium - Taara-Tark Keskkonnaministeerium - taara-Tark » KKK
Pakendi ja pakendijäätmete kogumise ja tagasivõtmise võimalused
Tagatisrahasüsteem ja tagatisrahaga koormatud pakendid
Pakendi ja pakendijäätmete arvestuse pidamine
Isik, kes pakendab kaupa ja müüb selle Eesti turul, on pakendiettevõtja.
Isik, kes impordib ehk veab sisse (Eesti turule) pakendatud kaupa, on pakendiettevõtja.
Isik, kes müüb (sh edasimüüja) pakendatud kaupa Eestis, on pakendiettevõtja.
Millised on pakendiettevõtja kohustused?
· Pakendiettevõtja, kes müüb oma kaupa lõppkasutajale või tarbijale peab neilt tasuta tagasi võtma müüdud kauba müügipakendi ja -pakendijäätmed ja informeerimatarbijat pakendi tagasivõtu kohast.
· Pakendiettevõtja on kohustatud tasuta tagasi võtma oma kauba veo- ja rühmapakendi.
· Pakendiettevõtja, kes ise ei müü oma kaupa lõppkasutajale või tarbijale, peab tagama oma kauba müügipakendi ja -pakendijäätmete tagasivõtu lõppkasutajalt või tarbijalt.
· Kaupade puhul, mille pakendile on kehtestatud tagatisraha, peab pakendiettevõtja tagama, et tagatisraha oleks lisatud kauba hinnale kogu müügitsükli kestel ja tagasiarvestused tehakse iga tagastamistehingu käigus.
· Pakendiettevõtja, kes pakendab või veab sisse pakendatud kaupa, peab tema poolt Eesti turule lastud kauba pakendi ja sellest tekkinud pakendijäätmete kogused taaskasutama selliselt, et pakendiseaduse §-s 36 sätestatud taaskasutuse sihtarvud oleksid täidetud ning kandma sellest tulenevad kulud.
· Pakendiettevõtja, kes pakendab või veab sisse pakendatud kaupa, peab esitama kord aastas riiklikule pakendiregistrile auditeeritud andmed tema poolt Eesti turule lastud kauba pakendite koguste ja nendest tekkinud pakendijäätmete taaskasutamise kohta.
· Hulgi- ja/või jaemüüjatel (näiteks kauplused) on kogumise ja taaskasutamise kohustus nende pakendite osas, mida nad on kasutanud ise kaupade pakendamisel (näiteks kulinaariatoodete pakkimiseks salati- jm karbid, kaubaga kaasa antavad kile- jm kotid).
· Pakendi peamine funktsioon on kaitsta kaupa teekonnal tootjast tarbijani.
· Pakendit kasutatakse kauba hoidmiseks, kaitsmiseks, käsitsemiseks, kätte toimetamiseks ja/või esitlemiseks.
· Pakendiks loetakse ka samadel eesmärkidel kasutatavaid ühekorratooteid.
Mida silmas pidada kaupade pakendamisel?
· Mõtle hoolega, ehk näeb kaup atraktiivne välja ka vähem pakendimaterjali kasutades. Seega, püüa vältida liigset pakendamist.
· Eelista võimalusel korduskasutuspakendit.
· Kasuta keskkonnasõbralikke materjale, mida on võimalik materjali ringlussevõtuna uuesti taaskasutada või keskkonda minimaalselt saastades põletada energia saamise eesmärgil.
Kuidas liigitatakse pakendeid?
· Sõltuvalt taaskasutuskordadest:
· korduskasutuspakend – mõeldud ja kavandatud kasutada oma esialgsel otstarbel mitmeid kordi;
· ühekorrapakend – kasutatav pakendina ainult üks kord.
· Lähtudes otstarbest:
· müügipakend – lõppkasutajale või tarbijale müügikohas üleandmiseks ettenähtud müügiühiku osa;
· rühmapakend – mõeldud teatud hulga müügiühikute rühmitamiseks, sõltumata sellest, kas pakend müüakse koos kaubaga lõppkasutajale või tarbijale, kasutatakse kaupade kaitsmiseks või käsitsemise lihtsustamiseks; rühmapakendit on võimalik eemaldada toote omadusi muutmata;
· veopakend – mõeldud teatud arvu kaubaühikute käsitsemiseks ja veoks, et vältida veol kauba füüsilisi kahjustusi.
· Pakendimaterjalide liikide järgi: klaas-, plast-, paber- ja papp-, metall-, puit- ja muust materjalist pakendid
Millisel juhul on pakendimärgistamine kohustuslik?
Vasavatalt pakendiseaduse § 23 on kohustuslik kanda pakendile või etiketile tagatisraha suurus ehk pant. Üleriigilist tagatisrahasüsteemi haldava Eesti Pandipakend OÜ pandimärgid on kehtestatud keskkonnministri 15. aprilli 2005. a määrusega nr 24 „Pakendi tagatisraha märgid“.
Millist märgistust on veel soovitav kasutada pakenditel?
Euroopa Liidus on kasutusel ühtne pakendimaterjalide identifitseerimissüsteem (lühendid ja numbrid), mis on kehtestatud Euroopa komisjoni otsusega 97/129/EÜ. Lühendite ja/või numbrite kandmine pakendile on vabatahtlik, samuti puudub selleks kokkuleppeline tähistus (levinud on kolmest noolest kolmnurga märk). Pakendimaterjali märgistus lihtsustab pakenijäätmete käitlemist taaskasutamise eesmärgil.
Samuti on soovitav kasutada pakendimärgistust, mis viitab taaskasutusorganisatsiooni kogumise ja taaskasutuse teenusele/litsentsile.
Rahvusvaheliselt on laialt levinud pakenditel kasutada Rohelise punkti taaskasutusorganisatsiooni PRO EUROPE märki. Kuna nimetatud organisatsiooni esindajad on paljudes riikides ka välja pool Euroopat, on paljud tootjad liitunud just selle taaskasutusorganisatsiooniga ja andnud üle oma taaskasutuskohustused „rohelise punkti“ süsteemile. Eestis on PRO EUROPE liikmeks ja selle märgi ainuesindajaks MTÜ Eesti Taaskasutusorganisatsioon. Soovitav on kõigil „rohelise punkti“ märgiga tähistatud kaupade maaletoojatel ja importijatel kasutada pakendite taaskasutuskohustuse täitmiseks „rohelise punkti“ süsteemi Eesti esindaja teenust/litsentsi. Rohelise punkti märgiga tähistatud pakendatud kaupade tootjad on usaldanud PRO EUROPE’it oma pakendijäätmete taaskasutamiseks, kuid selliselt tähistatud kauba pakendid ei taga automaatselt taaskasutuse kohustuste täitmise tagamist Eesti territooriumil.
Millised võimalused on pakendite ja pakendijäätmete kogumiseks ja tagasivõtuks?
· Pakendeid ja pakendijäätmeid võib koguda oma kaupade müügikohtades ja/või müügipiirkonda arvestades tehes seda ise, näiteks müüja kaasabil.
· Pakendijäätmeid saab koguda taaskasutusorganisatsiooni loodud üle-eestilise konteinervõrgustiku kaudu, sõlmides selleks nendega vastava kirjaliku lepingu ja tasudes kogumisega seotud kulud vastavalt ettevõtte poolt Eesti turule lastud pakendite koguste ning avalikustatud hinnakirja alusel.
· Pakendeid ja pakendijäätmeid saab koguda tagatisrahasüsteemi kaudu. Selle süsteemi eelised on pakendite täielik sortimine tagasivõtu koha ja täpne ülevaade pakendi ning pakendijäätmete koguste kohtas . Tagatisraha motiveerib tarbijat pakend tagastada.
Kellele sobib ise koguda pakendijäätmeid?
· Ise saab edukalt koguda oma tarbeks kasutatud kaupade pakendijäätmeid (toormepakend) või tarnides kauba lõppkasutajale ise kätte.
· Samuti saab ise koguda, kui müügipiirkond on väikesel territooriumil (näiteks toimub müük lõpptarbijale ühes kaupluses või vallas).
Kuidas koguda ise oma müügipakendi ja -pakendijäätmeid?
· Oma tarbeks kasutatud kaupade pakendijäätmed tuleb lihtsalt kokku koguda ja suunata taaskasutamisse.
· Tarnides kaupa lõppkasutajale ise kätte, saab võimalusel võtta pakendi kohe kaasa või järgmise tarne korral koguda tekkinud pakendijäätmed. Selline kogumisviis sobib paljude rühma- ja veopakendite puhul, eriti korduskasutatavaid pakendeid kasutades (tööstustesse tooraine müügi, jaemüüjatele ja teenidusasutustele kaupa tarnides jms). Samuti juhtudel, kus kauba müügiga kaasneb ka selle paigaldus lõppkasutajale sobivasse kohta (seadmed, ehitusdetailid, mööbel jms).
· Väga spetsiifilist kaupa turustades või väikesel territooriumil (ühes müügikohas) kindlale lõpptarbijast kliendigrupile kaupu müües on samuti sobiv koguda pakendijäätmed ise. Selleks tuleb müügikohta paigaldada kogumiskonteinerid, kuhu tarbija saab jätta pakendijäätmed. Samuti on lihtne koguda ka väikese hulga kindlate müügikohtade korral lõppkasutajatelt korduskasutatavaid pakendeid, paludes neil need tagastada vabatahtlikult või motiveerida neid seda tegema pakendiettevõtte enda poolt loodud tagatisrahasüsteemi abil. Selline kogumisviis on sobilik näiteks taludele, samuti väga väikese kaubaturuga ehk tarbijaskonnaga kindlate kaupade (näiteks spetsiifilised harrastuskaubad) tootjatele, kes müüvad oma kaupu ise lõpptarbijale.
Missuguse pakendi puhul tekib pakendi kogumise ja tagasivõtu kohustus?
Tavaliselt on pakendiettevõtja valduses kahesugust pakendit. Esiteks pakend, mille osas on kohustused, kuna tema on selle Eestis turule lasknud s.t on teinud esmakordselt kättesaadavaks koos oma turustatava kaubaga. Samuti on kohustused edasimüügiks või oma tarbeks kasutatava ja imprditud kauba pakendi osas. Teiseks pakend, mille puhul pakendiettevõtjal kohustust ei ole, kuna see pakend on tema valdusesse jõudnud koos Eestist sisseostetud kaubaga s.t keegi teine on selle juba Eestis esmakordselt kättesaadavaks teinud.
Kellele saab oma pakendi kogumise ja tagasivõtu kohustuse üle anda?
· Tulenevalt pakendiseadusest saab pakendiettevõtja oma pakendite kogumise ja taaskasutamise kohustuse üle anda ainult vastavat tegevusluba omavale taaskasutusorganisatsioonile. Sellega toetatakse nende pakendiettevõtjate huvi, kellel on sarnased kogumisvõrgustike vajadused ning soovivad täita pakendiseadusest tulenevaid kohustusi ühiselt. Koondumine ühe organisatsiooni alla, kes on loonud üleriigilise kogumisvõrgustiku, annab pakendiettevõtjale võimaluse optimeerida pakendijäätmete kogumisega ja taaskasutamisega sh ringlussevõtuga seonduvaid kulusid. Samas luuakse tarbijale kättesaadavaim pakendi ja pakendijäätmete äraandmise võimalus.
· Seadus ei võimalda delegeerida oma pakendi ja pakendijäätmete kogumise kohustusi jäätmekäitlejale, kes üksnes veab jäätmeid.
· Jäätmevedaja kaudu saab oma kogutud pakendijäätmed suunata taaskasutamiseks vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale ja sel juhul on väga oluline, et jäätmevedaja tagaks pakendiettevõtjale taaskasutustõendi.
Millistel juhtudel on otstarbeks tagasivõtu kohustused üle anda taaskasutusorganisatsioonile?
Valdaval osal pakendiettevõtjatest on otstarbekam anda kohustused üle taaskasutusorganisatsioonile. Kindlasti kuuluvad nende hulka ettevõtjad, kes turustavad oma kaupu jaemüügis ehk kauplustes ja marketites. Näiteks ei ole ettevõtjatel, kes turustavad üle Eesti toidu- või esmatarbekaupu, otstarbekas koguda pakendeid ja pakendijäätmeid ise. Tihti on seda ka võimatu teha. Pole mõeldav koguda piimapakke või hambapasta tuube, mida tarbitakse koduses majapidamises iga kodaniku käest eraldi kokku. Ebatõenäoline on ka see, et selliste kaupade puhul on tarbija motiveeritud selle tagastamiseks müügikohta. Iseasi, kui tegemist pandiga pakendiga, mille eest tarbija saab oma raha tagasi.
Kuidas toimub pakendijäätmete kogumine ja tagasivõtt läbi taaskasutusorganisatsiooni?
Taaskasutusorganisatsiooni funktsioon on koondada ettevõtjate ressursid, millega korraldada ühiselt ja väiksemate kuludega pakendijäätmete kogumine ja taaskasutsmine. Enamik ettevõtjaid müüb oma kaupu üle Eesti. See eeldab ettevõtjatelt korraldada pakendite ja pakendijäätmete tagasivõttu tarbijalt üleriigiliselt. Mõeldav ei ole, et iga toidu- ja igapäevakaupu müüv tootja, maaletooja ja importija rajab ise pakendikogumispunktid. Otstarbekas on koguda sarnaste toodete pakendeid ja sarnaseid pakendeid ühe kogumissüsteemi abil. Sellise süsteemi moodustab taaskasutusorganisatsioon.
Tagatisrahaga pakendite kogumine toimub põhiliselt müügikohtades tagastusautomaatide kaudu ja tagatisrahata pakendite kogumine toimub üleriigilise kogumisvõrgustiku ehk avalike pakendimahutite kaudu.
Millistele pakenditele on kehtestatud tagatisraha?
Vastavalt pakendiseaduse § 21 on kehtestatud tagatisraha õlle, vähese etanoolisisaldusega alkohoolse joogi, siidri, perry ja karastusjoogi klaasisist ja plastist korduskasutuspakendile ning klaasist, plastist ja metallist ühekorrapakendile. Piiritletud on ka pakendi suurus, millele tagatisraha kehtestatakse. Pakenditele, mis on suuremad kui 3,0 liitrit ja väiksemad kui 0,1 liitrit ei ole tagatisraha kohustuslik. Karastusjookide mõiste on defineeritud Rahandusministri 3. märtsi 2005. a määrusega nr 23 „Karastusjookide nomenklatuur vastavalt EÜ Nõukogu määrusele 2658/87/EMÜ tariifi- ja statistikanomenklatuuri ningühise tollitariifistiku kohta“.
Keskkonnaministri poolt on kehtestatud ka tagatisraha suurus, mis on vastavalt pakenditüübile 0,04 eurot või 0,08 eurot.
Üleriigilist karastusjookide- ja vähese alkoholisisaldusega jookide pakendite tagatisrahasüsteemi korraldab vastavat tegevusluba omav taaskasutusorganisatsioon Eesti Pandipakend OÜ.
Kas on võimalik kehtestada tagatisraha ka muudele pakenditele?
Seadus ei keela kasutada tagatisraha mõne muu pakendiliigi kui karastusjookide ja vähese alkoholisisaldusega jookide pakendi kogumiseks. Otstarbekas on see eriti korduskasutuspakendi kogumisel.
Milliseid eeliseid annab pakendite ja pakendijäätmete tagatisrahasüsteemi kaudu kogumine?
Tagatisrahasüsteemi peamiseks eeliseks on pakendite ja pakendijäätmete väga kõrge tagastusprotsent. Tänu rahalisele stiimulile koguvad elanikud suure hulga pakendeid kokku ja toimetavad kogumispunktidesse. Eriti oluline on tagastusprotsent korduskasutuspakenditel, et tagada võimalikult pikaajaline ringlus ehk pikk eluiga pakendile.
Tagatisrahasüsteemis kogutud pakendimaterjal on märkimisväärselt puhas.
Kas võib luua oma tagatisrahasüsteemi?
Iga pakendiettevõtja võib luua oma tagatisrahasüsteemi kogumaks enda poolt turule lastud pakendeid. Kui kaupa turustatakse üle Eesti jaemüügis on selline üksiku ettevõtja süsteem tõenäoliselt üsna kulukas. Võimalik on teha tagatisrahasüsteem sarnaseid tooteid müüva ja/või sarnaseid pakendeid kasutavate ettevõtjate koostöös. Näiteks kohustusliku pakendite tagatisrahaga karastusjookide tootjad asutavad üksnes vastavat tagatisrahasüsteemi haldava taaskasutusorganisatsiooni. Kujuneb olukord, kus mitmel paralleelselt tegutseval tagatisrahasüsteemil on ühesugune ülesanne, mis üldvaates ei ole ratsionaalne.
Millised on pakendijäätmete taaskasutamise viisid?
Põhimõtteliselt on kaks varianti pakendijäätmete taaskasutamiseks: materjali ringlussevõtt ja jäätmepõletus energia-soojuse saamise eesmärgil. Maretjali ringlussevõtu alaliigiks võib pidada ka biolagundamist (näiteks biolagunev kile, paber, puit). Eelistada tuleb ringlussevõttu, kus pakendijäätmetest toodetakse tooret uute toodete valmistamiseks (eriti sobivad pakendimaterjalid selleks on metall ja klaas).
Kas ettevõte saab pakendijäätmed ise taaskasutada?
Saab küll. Ise taaskasutamine tähendab seda, et enda poolt turule lastud pakendijäätmed kogutakse kokku ise ja need taaskasutatakse oma tootmistegevuses vms.
Kuhu ja kellele anda enda poolt kogutud pakendijäätmed taaskasutamiseks?
Pakendiettevõtja enda kogutud pakendijäätmed saab üle anda taaskasutamise eesmärgil ainult vastavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale. Jäätmekäitleja peab vastava tehingu toimumise kohta andma ettevõtjale kirjaliku dokumendi, mis tõendab pakendijäätmete üle andmist materjaliringlussevõtu või energiataaskasutuse eesmärgil. Taaskasutamise tõend peab kajastama pakendijäätmete üleandjat, pakendijäätmete liiki, jäätmekoodi ja kogust ning üleandmise kuupäeva ja transportijat, taaskasutatud pakendijäätmete kogust ja taaskasutamise koodi.
Kes taaskasutab minu pakendijäätmed, kui olen oma kohustused üle andnud taaskasutusorganisatsioonile?
Kui pakendiettevõtja annab oma kohustused üle taaskasutusorganisatsioonile, esitab ta viimasele andmed enda poolt Eesti turule lastud pakendite koguste kohta materjaliliikide kaupa. Esitatud andmete alusel esitab taaskasutusorganisatsioon arve teenustasu tasumiseks. Kui ettevõtja tasub arve, vabaneb ta pakendiseadusest tulenevatest kohustustest organisatsioonile üle antud pakendikoguste osas. Edasi vastutab taaskasutusorganisatsioon, et temale üleantud kohustuste täitmise eest.
Kes ja mille kohta on kohustatud arvestust pidama?
Pakendiseaduse § 24 sätestab nõuded pakendi ja pakendijäätmete arvestuse pidamisele.
Oluline on rõhutada, et tootjad, maaletoojad ja importijad peavad ennekõike ettevõttesiseselt arvestust pidama Eesti turule lastud kauba pakendi koguste kohta, pakendimaterjali liikide kaupa. Seda tuleb teha nii taaskasutusorganisatsioonile kohustuste üle andmisel kui taaskasutuskohustusi ise täites.
Hulgimüüjatel ja jaemüüjatel, kes müüvad kaupu lõpptarbijale on kohustus arvestust pidada nende pakendite koguste kohta, mida nad on kasutanud ise kaupade pakendamisel, näiteks kulinaariatoodete pakkimiseks salati- jm karbid, kaubaga kaasa antavad kile- jm kotid.
Kuidas tõendada Eesti turule lastud pakendite kogust?
Et pakendatud kaup on müüdud Eesti turule tõendab ennekõike müügidokument. Kui müügidokumendi adressaat on Eestis tegutsev juriidiline või füüsiline isik, loetakse kaup Eesti turule lastuks. Samuti loetakse Eesti turule laskmiseks oma tarbeks kauba kasutamist ja pakendatud kauba importimist.
Eesti turule laskmine on Eestis esmakordselt pakendatud kauba pakendi kättesaadavaks tegemine. Seega tuleb arvestust pidada ainult sellise pakendatud kauba pakendikoguste kohta, mis on ettevõtte poolt esimest korda (pakendatult) müüki pandud. Näiteks, kui maaletooja müüb suhkru suurtes kottides edasi hulgimüüjale, kes omakorda pakendab selle jaekaubandusele sobivatesse väikestesse kottidesse, siis tuleb hulgimüüjal, kes pakendas suhkru ringi, arvestust pidada väikeste kottide kohta ja maaletoojal nende pakendite (suured kotid) kohta, millega kaup maale toodi.
Müügidokumendil on soovitav märkida ära ka kauba pakendite kogused (kilogrammides või tonnides) materjaliliikide kaupa. Seda võib teha ka eraldi kauba saatelehel.
Millised võimalused on ettevõttesiseseks Eesti turule lastud pakendite koguste arvestamiseks?
Tootjatel, kes ise pakendavad kaupa on kõige otstarbekam arvestust pidada pakendamiseks ostetud pakkematerjali või pakendite koguste alusel.
· infot kauba pakendite koguste kohta võib hankida kauba müüjalt:
· sageli on kauba ostu-müügidokumentides ja/või kauba pakendil märgitud nii kauba bruto kui neto kaal, mille järgi on võimalik välja selgitada pakendi kogused;
· väga suure kaupade nomenklatuuri ja erinevate pakendite korral, mille pakendi kaalu tootja või müüja ei ole fikseerinud, võib kaubad grupeerida sarnaste (materjal, kaal) pakendite järgi ning teha iga kaubapakendi grupist valitud tootele kaalumine, mille alusel arvestatakse kogu selle grupi pakendite kogused. Soovitavalt võiks kirjeldatud kaalumise olla kinnitatud aktiga.
Kuidas tõendada pakendijäätmete kogumist ja taaskasutamist?
Kui ettevõtja on oma taaskasutuskohustused üle andnud taaskasutusorganisatsioonile, siis on tõendavateks dokumentideks ettevõtja ja taaskasutusorganisatsiooni vaheline leping.
Kui ettevõtja on üle andnud enda poolt kogutud pakendijäätmed vastavat taaskasutamise viisi võimaldavat jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale/taaskasutajale , on tõendavaks dokumendiks jäätmekäitleja poolt väljastatud taaskasutamise tõend, milles kajastub pakendijäätmete üleandja, pakendijäätmete liik, jäätmekood ja kogus (tonnides) ning üleandmise kuupäev ja transportija, taaskasutatud pakendijäätmete kogus ja taaskasutamise kood.
Kuidas tõendada raskemetallide sisaldust pakendis ja pakendi koostisosades?
Nõuded pakendite raskemetalli sisalduse kohta sätestab pakendiseaduse § 14. Nende nõuete täitmist tõendava dokumendi peaks andma pakenditootja ning imporditud pakendatud kauba korral võib seda küsida ettevõttelt kes teile kauba müüs. Samuti on võimalik lasta ise teha laboratoorsed katsed pakendite raskemetallide sisalduse kohta vastavas asutuses, kes on pädev seda hindama.
Kuidas esitada andmeid pakendiregistrisse?
Pakendiregistrile tuleb esitada üks kord aastas audiitori kontrollid andmete alusel aruanne turule lastud pakendite ja taaskasutatud pakendijäätmete koguste kohta. Aruande vormid on kehtestatud Vabariigi Valitsuse 26. novembri 2004 määrusega nr 346 „Pakendiregistri põhimäärus“. Pädevad andmete kontrollijad on vannutatud audiitorid.
Andmeid saab esitada digitaalselt allkirjastatult e-postiga (kaur@taaratark.ee) või autoriseeritud kasutajana veebipõhisesse andmebaasi (pakendiregister@taaratark.ee ). Lisainfot vaata http://www.taaratark.ee/
Milliseid andmeid ootab pakendiregister?
Ettevõttel on kohustus kord aastas esitada pakendiregistrile andmed:
Eesti turule lastud ühekorrapakendi ja käibelt kõrvaldatud korduskasutuspakendi iga pakendimaterjali liigi massi kohta;
taaskasutatud pakendijäätmete iga pakendimaterjali liigi massi kohta sealhulgas taaskasutamise viis vastavalt pakendiseaduse §dele 6-9;
andmed jäätmekäitleja kohta, kellele jäätmed taaskasutamiseks üle anti ning riik, kus taaskasutamine toimus;
andmed audiitorkontrolli teostanud vandeaudiitori kohta;
nende pakendite kohta, mille kogumise ja taaskasutamiskohustused on üle antud taaskasutusorganisatsioonile, esitab ettevõtte eest andmed pakendiregistrile organisatsioon.
Mis on pakendiaktsiis?
Pakendiaktsiisiga maksustatakse Eesti turule lastud kauba pakend, mille taaskasutamise kohustust pole ettevõtja täitnud. Pakendiaktsiis ei ole tavapärane aktsiis nagu alkoholi-, tubakaaktsiis jne, vaid on mõeldud keskkonnasaastamist ennetava maksuna, mis motiveerib pakendiettevõtjat enda turule lastud pakendid suunama taaskasutamisele s.h ringlusse.
Pakendiaktsiis erineb teistest aktsiisidest selle poolest, et turule lastud kauba pakend maksustatakse vaid juhul, kui on jäetud täitmata pakendiseadusest tulenev pakendite ja pakendijäätmete taaskasutamise kohustus.
Milliseid pakendeid maksustatakse pakendiaktsiisiga?
Pakendiaktsiisiga maksustatakse kõik Eesti turule lastud pakendid. Erinevatele pakendimaterjali liikidele kehtivad erinevad pakendiaktsiisimäärad.
Kõrgemad tingimused taaskasutamisele võrreldes pakendiseadusega on aktsiisivabastuse saamiseks seatud alkoholi- ja karastusjoogipakendile.
Kes on pakendiaktsiisi kohustuslane?
Pakendiaktsiisi kohustuslane (aktsiisimaksja) on isik pakendiaktsiisi seaduse § 5 mõistes ehk siis:
· Imporditud kauba pakendilt maksab aktsiisi isik , kelle poolt või kelle eest deklareeritakse kaup vabasse ringlusesse lubamise tolliprotseduurile ühenduse tolliseadustiku mõistes.
· Eestis pakendatud kauba pakendilt maksab aktsiisi isik, kes laseb pakendatud kauba turule.
· Teisest liikmesriigist soetatud kauba pakendilt maksab aktsiisi pakendi soetanud isik.
Ettevõtjal (aktsiisimaksjal) tuleb aktsiisideklaratsioon esitada ja aktsiis maksta iga kvartali järgneva kuu 15. päevaks. Pakendi aktsiisideklaratsiooni ei ole vaja esitada aktsiisimaksjatel, kes on täitnud kehtestatud taaskasutusmäärasid. Aktsiisimaksja, kes ei ole täitnud taaskasutusmäärasid, maksab aktsiisi taaskasutusmäärast puudu jääva pakendikoguse eest.
Ettevõtja (aktsiisimaksja) võib oma pakendiaktsiisi seadusest tulenevad kohustused üle anda kirjaliku lepinguga pakendiseaduse § 16 lõike 2 alusel üksnes Keskkonnaministrilt akrediteerinu saanud taaskasutusorganisatsioonile ja sel juhul on maksustamise periood kalendriaasta.
Maksu- ja Tolliamet teostab ka järelvalvet pakendiaktsiisi deklareerimise õiguse ja tähtajalisuse üle. Maksudest kõrvalehoidumise või hilinenud maksmise korral määratakse pakendiaktsiis järelkontrolli tulemusel tehtud otsuse alusel ning rakendatakse maksukorralduse seaduses ettenähtud intressi, mis tihti võib olla suurem summa kui aktsiisisumma.
Kuidas ja kellele tasuda pakendiaktsiisi?
Aktsiis makstakse Maksu- ja Tolliameti pangakontole.
Informatsiooni kontonumbrite ja viitenumbri kohta leiate Maksu- ja Tolliameti kodulehelt aadressil: http://www.emta.ee/index.php?id=1680
Tähelepanu! Pakendiaktsiisi tasumine ei vabasta teid pakendiseadusest tulenevate kohustuste sh taaskasutamise kohustus, täitmisest.
Kuidas saada pakendiaktsiisi vabastus?
Pakendiaktsiisi seaduse § 8 sätestab aktsiisivabastuse tingimused. Aktsiisivabastuse saamiseks tuleb pakendit taaskasutada seaduses ettenähtud määral maksustamisperioodi jooksul.


Määrus nr. 15 Tartu Linnavolikogu, Määrus 15
Määrus: Projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord
Teema: Projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord
Reg. number: 15
Vastuvõtmise kp: 08.07.2010
Jõustumise kp: 17.07.2010
Seosed: Tartu Linnavolikogu 30.06.2011 määrus nr 40 ( ) muudab
Tartu Linnavolikogu 26.06.2014 määrus nr 33 ( ) tunnistab kehtetuks
Eelnõu: Projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord
Failid: lvk7m_0015.pdf ( 3420 kb )
08. juuli 2010. a. nr 15
Projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 punkti 1 ja § 22 lg 1 punkti 5 ning noorsootöö seaduse § 6 lg 1 p 3 alusel.
(1) Tartu linna eelarvest projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord (edaspidi: kord) sätestab vaba aja veetmise ja töökasvatuslike laagrite korraldamise toetamiseks toetuse taotlemise, taotluse menetlemise ning toetuse andmise tingimused ja korra.
(2) Toetust antakse Tartu linna eelarvest. Tartu Linnavolikogu (edaspidi: linnavolikogu) poolt kinnitatud projektlaagrite eelarve üldsumma jaguneb projektlaagrite jaotatud ja projektlaagrite jaotamata osaks (reserviks).
1) projektlaager - vaba aja veetmise laager või töökasvatuslik laager, mille vahetuse kestus on vähemalt 6 päeva ning mis ei tegutse kalendriaastas üle 60 päeva;
2) vaba aja veetmise laager - laste ja noorte (sh vähekindlustatud perede laste ja noorte) vaba aja veetmise ning tervistava puhkuse huvitegevuslik, laagriliselt korraldatud vorm;
3) töökasvatuslik laager - laste ja noorte vaba aja veetmise ning tervistava puhkuse töökasvatuslik, laagriliselt korraldatud vorm.
§ 3. Projektlaagrite korraldamiseks toetuse andmise kriteeriumid
(1) Toetust on õigus taotleda juriidilisel isikul, kes tegeleb projektlaagrite korraldamisega. Toetust antakse taotlejale, kes on nõuetekohaselt täitnud riiklike maksude tasumise kohustused ning esitanud korra kohased aruanded varasemalt saadud toetuse kasutamise kohta. Käesoleva korra alusel ei saa toetust taotleda Tartu Linnavalitsuse hallatavad asutused.
(2) Toetust antakse taotlejale 7-18aastase vaba aja veetmise laagrist osavõtja, 7-18aastase vähekindlustatud perede laste vaba aja veetmise laagrist osavõtja ja 13-18aastase töökasvatuslikust laagrist osavõtja kohta. Osavõtja elukohaks peab rahvastikuregistris olema märgitud Tartu linn.
(3) Projektlaagri vahetuses peab olema vähemalt 1 seadusele vastavat kvalifikatsiooni omav kasvataja kuni 15 lapse kohta ning vähemalt 2 seadusele vastavat kvalifikatsiooni omavat kasvatajat 16 kuni 30 lapse kohta.
(1) Taotleja esitab toetuse taotlemiseks kultuuriosakonnale elektroonilises vormis taotluse ning selles esitatud andmeid tõendavad dokumendid veebipõhise toetuste taotlemise keskkonna kaudu hiljemalt 15. augustiks. Toetust antakse taotlemise aastale järgnevaks kalendriaastaks.
(1) Kultuuriosakond kontrollib esitatud taotluse nõuetekohasust, selles esitatud andmete õigsust ja taotleja nõuetele vastavust.
(2) Kui taotleja ja taotluse nõuetekohasuse kontrollimise käigus tehakse kindlaks, et taotleja või taotlus ei vasta nõuetele, annab kultuuriosakond taotlejale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks. Kui taotleja ei kõrvalda määratud tähtpäevaks puudusi jäetakse taotlus läbi vaatamata.
(3) Kui toetuse taotlemisel on esitatud valeandmeid jäetakse taotlus läbi vaatamata ning taotlejale ei anta käesoleva korra alusel toetust valeandmete esitamisele järgneval kahel aastal.
§ 6. Toetuse andmine ja andmata jätmine
(1) Toetuse andmise otsustab linnavalitsus hiljemalt kahe kuu jooksul pärast eelarve kinnitamist linnavolikogu poolt, arvestades eelarves selleks eraldatud vahendite suurust ja lõikes 2 nimetatud juhendit.
(2) Toetuse arvutamise alused kehtestab linnavalitsus toetuse määramise ja arvestamise juhendis.
(3) Linnavalitsus otsustab toetuse andmata jätmise § 7 lõikes 3 sätestatud juhul.
(4) Toetuse andmisest või andmata jätmisest informeerib osakond taotlejaid ühe kuu jooksul vastava otsuse vastuvõtmisest.
(1) Taotlejaga, kellele linnavalitsus on otsustanud toetust anda (edaspidi: toetuse saaja), sõlmib kultuuriosakonna juhataja hiljemalt üks kuu enne projektlaagri toimumist toetuse kasutamise lepingu.
(3) Enne lepingu sõlmimist kontrollib kultuuriosakond toetuse saaja poolt riiklike maksude nõuetekohase tasumise kohustuse täitmist ja eelnevalt antud toetuste kohta aruannete esitamist. Toetuse saaja maksuvõlgnevuste olemasolul või nõuetekohaste aruannete puudumise korral annab kultuuriosakond tähtaja puuduste kõrvaldamiseks. Kui toetuse saaja ei ole puudusi määratud tähtpäevaks kõrvaldanud, teeb kultuuriosakond linnavalitsusele ettepaneku jätta toetus andmata. Toetuseks eraldatud summa kantakse projektlaagrite reservi.
§ 8. Toetus projektlaagrite jaotamata osast
(1) Projektlaagrite jaotamata osa suuruse kinnitab linnavalitsus samaaegselt toetuste andmise otsustamisega.
(2) Projektlaagrite jaotamata osasse kantakse jooksvalt alljärgnevad summad:
1) toimumata jäänud projektlaagrite korraldamiseks antud toetused;
2) toimunud projektlaagrite korraldamise kavandatud kuludest üle jäänud toetuse summad;
3) projektlaagri korraldamiseks antud toetus, mis on jäänud välja maksmata käesolevas korras nimetatud põhjustel.
(3) Toetuse taotlemisele projektlaagrite jaotamata osast kohaldatakse korda käesolevas paragrahvis sätestatud erisustega.
(4) Taotlusi toetuse saamiseks projektlaagrite jaotamata osast saab esitada veebipõhises toetuste taotlemise keskkonnas kultuuriosakonna poolt väljakuulutatud tähtpäevaks. Toetust antakse jooksvaks kalendriaastaks.
(5) Projektlaagrite jaotamata osast toetuse andmise otsustab kultuuriosakond korraldusega.
(1) Toetuse saaja esitab kultuuriosakonnale ühe kuu jooksul projektlaagri toimumisest veebipõhise toetuste taotlemise keskkonna kaudu elektroonilises vormis aruande ja laagrist osavõtnud laste ja noorte nimekirja.
(2) Aruande ja nimekirja vormi kinnitab kultuuriosakond korraldusega.
(3) Kontrolli toetuse kasutamise sihipärasuse üle teostab kultuuriosakond. Kultuuriosakonnal on kontrolli teostamisel õigus nõuda toetuse saajalt kuludokumentide koopiaid, seletusi ja vahearuandeid ning viibida toetatavate tegevuste läbiviimise juures.
3) toetuse saaja on toetuse taotlemisel esitatud valeandmeid;
4) projektlaager, mille korraldamiseks toetus eraldati, ei toimunud;
(1) Tartu Linnavolikogu 26. juuni 2008. a määruse nr 92 "Tartu linna eelarvest projektlaagrite korraldamiseks toetuste andmise kord" paragrahvid 1-7 tunnistatakse kehtetuks.
(2) Määrus jõustub 17. juulil 2010. a.


Meditsiiniabi korraldamise nõuded laeval ja laeval nõutava meditsiinivarustuse loetelu – Riigi Teataja
Meditsiiniabi korraldamise nõuded laeval ja laeval nõutava meditsiinivarustuse loetelu
Meditsiiniabi korraldamise nõuded laeval ja laeval nõutava meditsiinivarustuse loetelu - sisukord
§ 2 Laevade kategooriad
§ 3 Meditsiiniabi korraldus laeval
§ 4 Kiirabibrigaadi kutsumine laevale
§ 5 Teatis
§ 6 Tervishoiuruum
§ 7 Ravipäevik
§ 8 Meditsiinivarustus
§ 9 Meditsiinivarustuse hoidmine
§ 10 Meditsiinivarustuse hankimine, uuendamine ja täiendamine
§ 11 Meditsiinivarustuse kontrollimine
RT I, 02.12.2015, 8
Vastu võetud 24.07.2014 nr 50
RT I, 29.07.2014, 4
27.11.2015 RT I, 02.12.2015, 2 01.06.2016
Määrus kehtestatakse meretöö seaduse § 32 lõike 2 alusel.
Käesolevat määrust ei kohaldata sõja- ja piirivalvelaevadele, väikelaevadele, sadamapuksiiridele ning lõbusõidulaevadele, mida ei kasutata ettevõtluse eesmärgil.
§ 2. Laevade kategooriad
Käesoleva määruse tähenduses jaotatakse laevad järgmistesse kategooriatesse:
1) A-kategooriasse kuuluvad laevad, mille sõidu piirkond ei ole piiratud;
2) B-kategooriasse kuuluvad laevad, mis ei kaugene enam kui 150 meremiili lähimast sadamast, kust on võimalik saada tervishoiuteenust;
3) C-kategooriasse kuuluvad siseveekogudel sõitvad laevad ja kohaliku rannasõidu laevad.
§ 3. Meditsiiniabi korraldus laeval
(1) Laeval peab olema esmaabi ja meditsiiniabi andmiseks laevapere liige või liikmed, kes on saanud meresõiduohutuse seaduse § 28 lõikes 3 nimetatud koolituse.
(2) Laeval, mille pardal viibib 100 või rohkem laevapere liiget ja mis teeb üle kolme ööpäeva kestvaid reise, peab olema Terviseameti tervishoiutöötajate registris registreeritud:
1) erakorralise meditsiini arst või
3) arst, kes on läbinud erakorralise meditsiiniabi väljaõppe kiirabi arstibrigaadi juhilt nõutaval tasemel.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud isik vastutab meditsiiniabi andmise eest laeval.
§ 4. Kiirabibrigaadi kutsumine laevale
Kapten kutsub Politsei- ja Piirivalveameti mere- ja lennupääste koordinatsioonikeskuse või Häirekeskuse (112) või välisriigi merepääste koordinatsioonikeskuse (MRCC) kaudu kohale kiirabibrigaadi, kui laevapere liikme terviseseisundi tõttu on kiirabibrigaadi kutsumine vajalik.
§ 5. Teatis
(1) Kiirabibrigaadi kutsumisel laevale vormistatakse sellekohane rahvusvaheliselt tunnustatud teatis käesoleva määruse lisas 1 esitatud vormil.
(2) Teatis vormistatakse kolmes eksemplaris, kusjuures I osa vormistab kapten või tema volitatud isik, II osa laevale kutsutud tervishoiuteenuse osutaja ja III osa vormistab kapten juhul, kui leiab aset laevapere liikme laevalt mahamunsterdamine.
(3) Teatise üks eksemplar jääb laevale kutsutud tervishoiuteenuse osutajale, teine eksemplar antakse asjaomasele laevapere liikmele ja kolmas eksemplar antakse kaptenile või, kui see ei ole võimalik, saadetakse agendile või reederile.
(4) Kaptenile antud teatise eksemplar lisatakse võimalusel ravipäevikusse.
§ 6. Tervishoiuruum
(1) Laeval, mille kogumahutavus on üle 500 ja mille pardal on vähemalt 15 laevapere liiget ning mille reis kestab kauem kui 3 ööpäeva, peab laevapere liikmete käsutuses olema tervishoiuruum, mida kasutatakse üksnes meditsiiniabi andmiseks ja muuks meditsiiniliseks otstarbeks.
(2) Tervishoiuruumi suurus, sisustus ja koide arv kavandatakse arvestades laevapere liikmete arvu, reisi kestust ja sõidupiirkonda.
(3) Tervishoiuruum peab asuma laeva selles osas, kus õõtsumine, müra, vibratsioon ja mitteioniseeriva kiirguse mõju on kõige väiksem. Tervishoiuruumi peab igasuguste ilmastikutingimuste puhul kergesti juurde pääsema, sealhulgas kanderaamiga.
(4) Tervishoiuruumide koosseisus peab olema hügieeniruum, kus on vähemalt üks WC-pott, valamu ning vann või dušš.
§ 7. Ravipäevik
(1) A- ja B-kategooriasse kuuluvatel laevadel peab olema ravipäevik, mida peab meditsiiniabi andja.
(2) Ravipäevikusse tehakse kanne laevapere liikmele meditsiiniabi andmisel, tema tervishoiuteenuse osutaja juurde saatmisel või tervishoiuteenuse osutaja poolt kaugkonsultatsiooni saamisel.
(3) Ravipäevikusse tehakse kanne meditsiinivarustuse iga hanke kohta. Kanne peab sisaldama üksikasjalikke andmeid hanke kuupäeva ja hangitud meditsiinivarustuse koguse kohta või viidet saatelehele.
(4) Ravipäevikusse tehakse kanne iga väljastatud ravimi kohta. Kanne peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid: kuupäev, ravimit või vastumürki saanud isiku ees- ja perekonnanimi, ravimi või vastumürgi nimetus ja kogus, väljastamise põhjus, väljastaja nimi.
(5) Akt meditsiinivarustuse kontrolli tulemuste kohta on ravipäeviku lisa.
(6) Ravipäevikut säilitatakse vähemalt 2 aastat pärast viimast kannet.
§ 8. Meditsiinivarustus
(1) Laeval peab olema tema kategooriale ette nähtud meditsiinivarustus vastavalt käesoleva määruse lisades 2 ja 3 toodule. Kui laevapere liikmeid on rohkem kui 10, tuleb lisades 2 ja 3 nimetatud meditsiinivarustuse ja ravimite kogust proportsionaalselt suurendada, ümardades koguse lähima täisarvuni.
[RT I, 02.12.2015, 2 - jõust. 01.06.2016]
(11) A- ja B-kategooriasse kuuluvatel laevadel peab olema defibrillaator. Defibrillaator peab olema kättesaadav maksimaalselt 5 minuti jooksul äkksurma algusest.
(2) Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) ohtlike kaupade koodeksi alusel määratletud tervisele ohtlikku ainet vedava laeva meditsiinivarustuse hulgas peavad olema vastumürgid, mida kasutatakse õnnetusjuhtumi korral vastava aine kahjuliku toime ennetamiseks või raviks.
(3) Lõikes 1 nimetatud meditsiinivarustuse juures peab olema nende täielik nimekiri ja juhendid meditsiiniseadmete kasutamiseks. Ravimi näidustus ja kasutusjuhend peab olema pakendi infolehel.
(4) Päästeparve või päästepaadi meditsiinivarustus peab vastama rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS) nõuetele.
§ 9. Meditsiinivarustuse hoidmine
(1) Laeval, millel vastavalt käesolevale määrusele peab olema tervishoiuruum, tuleb meditsiinivarustust hoida tervishoiuruumis.
(2) Ravimeid hoitakse originaalpakendis. Iga pakend peab olema loetavalt märgistatud. Pakendile peab olema märgitud ravimi kõlblikkusaja lõppemise kuupäev.
(3) Kui ravimi pakendi infolehel ei ole märkusi eritingimuste kohta, säilitatakse ravimit toatemperatuuril.
(4) Valgustundlikke ravimeid peab hoidma tihedalt suletud, valgust mitteläbilaskvas pakendis, kinnises kapis või pimedas ruumis. Vajadusel tuleb kasutada valgust mitteläbilaskvat lisapakendit.
(5) Kergesti lenduvaid ja niiskustundlikke ravimeid peab hoidma jahedas, tihedalt suletult. Hügroskoopseid ravimeid peab hoidma hermeetiliselt suletud klaas- või plastiktaaras, vajadusel peab korgi katma parafiiniga. Desinfitseerimisvahendeid peab hoidma hermeetiliselt suletult, jahedas ja valguse eest kaitstult, eraldi ravimitest.
(6) Laeval, millel vastavalt käesolevale määrusele peab olema tervishoiuruum, peab tervishoiuruumis asuma külmik.
(7) Laeva päästepaatide ja päästeparvede meditsiinivarustust peab hoidma päästepaatides ja päästeparvedes veekindlas pakendis.
§ 10. Meditsiinivarustuse hankimine, uuendamine ja täiendamine
(1) Enne reisi algust kontrollib arst või meditsiiniabi andja meditsiinivarustuse vastavust nõuetele ning esitab vajadusel kaptenile taotluse meditsiinivarustuse uuendamiseks või täiendamiseks.
(2) Käesolev määrus annab apteegile õigusliku aluse kaptenile või tema volitatud isikule taotluse alusel käesoleva määruse lisas 2 nimetatud retseptiravimite väljastamiseks.
§ 11. Meditsiinivarustuse kontrollimine
(1) Meditsiinivarustuse vastavust käesoleva määruse nõuetele kontrollib Veeteede Amet vähemalt üks kord aastas. Iga-aastast kontrolli võib erandkorras edasi lükata kuni viis kuud. Päästepaadi ja -parve meditsiinivarustust kontrollitakse nende iga-aastase hoolduse käigus.
(2) Kontrolli käigus tehakse kindlaks:
1) kas on olemas selle kategooria laevale ettenähtud meditsiinivarustus vajalikus koguses;
2) kas meditsiinivarustuse kõlblikkusaegadest on kinni peetud;
3) kas meditsiinivarustus on nõuetekohaselt märgistatud;
4) kas meditsiinivarustust hoitakse ja hooldatakse nõuetekohaselt.
(3) Kontrolli tulemuse kohta vormistatakse akt.
Määruse lisas 3 nimetatud pulssoksümeetri, defibrillaatori ja EKG aparaadi olemasolu nõue jõustub alates 1. novembris 2014.
* Määruses on arvestatud Euroopa Nõukogu direktiivi 92/29/EMÜ ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta, et osutada paremaid raviteenuseid laevadel (EÜT L 113, 30.04.1992, lk 19–36) ja Euroopa Nõukogu direktiivi 2009/13/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (ETF) sõlmitud kokkulepet 2006. aasta meretöönormide konventsiooni kohta ja muudetakse direktiivi 1999/63/EÜ nõudeid (ELT L 124, 20.05.2009, lk 30–50).
Lisa 2 Ravimid
Lisa 3 Meditsiiniseadmed


RTL 2008, 88, 1246
Vastu võetud 27.10.2008 nr 68
Määrus kehtestatakse «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 29 lõike 4 ja § 30 lõike 3 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 4. jaanuari 2002. a määruses nr 6 «Välisriigis kvalifikatsiooni omandanud isiku sobivustesti koostamise, korraldamise ja hindamise kord ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise kord» (RTL 2002, 10, 101; 85, 1337) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse pealkirjast jäetakse välja sõnad «ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise kord»;
2) määruses asendatakse sõna «meditsiinikool» sõnadega «tervishoiu kõrgkool» vastavas käändes;
3) paragrahvi 1 lõikest 1 jäetakse välja sõnad «ning kohanemisaja läbimise nõuded ja hindamise korra»;
4) paragrahvi 2 punkti 2 täiendatakse pärast sõnu «Euroopa Liitu» sõnadega «Euroopa Majanduspiirkonda või Šveitsi»;
5) paragrahvi 2 punktid 3 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvid 3 ja 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 3. Sobivustesti rakendamine arstile, eriarstile ja hambaarstile
Tervishoiuamet teeb välisriigis kvalifikatsiooni omandanud taotleja suhtes otsuse sooritada sobivustest järgmistel juhtudel:
2) taotlejal puudub töökogemus, mida nõutakse Eestis üldõe või ämmaemandana töötamiseks.»;
7) paragrahvi 6 lõikest 6 ja § 11 lõikest 6 jäetakse välja sõnad «, kes on kvalifikatsiooni vastavuse hindamiseks valinud sobivustesti tegemise,»;
8) 3. peatükk tunnistatakse kehtetuks.
§ 2. Sotsiaalministri 30. aprilli 2004. a määruses nr 42 «Euroopa Liidu liikmesriigis, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis või Šveitsis kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide loetelu ja kvalifikatsiooni vastavuse hindamise kord*» (RTL 2004, 61, 1029; 2007, 85, 1432) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse pealkiri muudetakse ja sõnastatakse määruses ja määruse lisades järgmiselt:
«Euroopa Liidu liikmesriigis, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis või Šveitsis omandatud kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide loetelu ja kvalifikatsiooni vastavuse hindamise kord*»;
2) määruse preambul muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Määrus kehtestatakse «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» § 29 lõike 4 alusel.»;
3) paragrahvi 1 lõikest 1 jäetakse välja sõnad «käesoleva määruse paragrahvides 6 ja 11 sätestatud juhtudel»;
4) määrust täiendatakse peatükiga 11 järgmises sõnastuses:
KVALIFIKATSIOONI VASTAVUSE HINDAMINE
(1) Tervishoiuamet võib küsida välisriigi pädevalt asutuselt kinnitust, et taotleja kvalifikatsiooni tõendav dokument on see, millele käesoleva määruse lisas viidatakse või on määruse lisas tooduga sisult sama, ja et taotleja kvalifikatsioon vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsiooni tunnustamise kohta tervishoiutöötajatele kehtestatud miinimumnõuetele.
(2) Kvalifikatsiooni vastavuse hindamisel kohaldatakse «Välisriigi kutsekvalifikatsiooni seaduse» § 17 lõigetes 3–5 sätestatut.»;
5) paragrahvid 6 ja 11 tunnistatakse kehtetuks;
6) määruse normitehniline märkus muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«* Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsiooni tunnustamise kohta (ELT L 255, 30.09.2005, lk 22–142); nõukogu direktiiv 2006/100/EÜ, millega kohandatakse teatavaid direktiive isikute vaba liikumise valdkonnas seoses Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisega (ELT L 363, 20.12.2006, lk 141–237).».