Määrus kehtestatakse « Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» (RT I 2004, 24, 163; 34, 236; 2005, 5, 16) § 6 lõike 3, § 24 lõigete 2 ja 4, § 25 lõike 5 ning Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ, millega sätestatakse Euroopa Liidu Nõukogu määruse 1255/1999/EÜ rakenduseeskirjad seoses haridusasutuste õpilaste piima ja teatavate piimatoodetega varustamise puhul antava ühenduse abiga (EÜT L 311, 12.12.2000, lk 37–42), artikli 3 lõike 2, artikli 11 lõigete 1 ja 2 ning artikli 14 lõike 1 alusel.
§2. Piim ja piimatooted ning abisaaja poolt makstavad maksimaalsed hinnad
Koolipiimatoetust võib taotleda Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ lisas I toodud I, III ja V kategooria piima ja piimatoodete kohta, mida võib pakkuda abisaajale selle määruse lisas 1 toodud maksimaalsete hindade piires.
§3. Koolipiimatoetuse taotleja heakskiitmine
(1) «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 25 lõikes 2 nimetatud koolipiimatoetuse taotleja esitab Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) Euroopa Komisjoni määruse 2707/2000/EÜ artiklis 7 sätestatud heakskiidu saamiseks lisas 2 toodud taotluse.
§4. Koolipiimatoetuse taotlemine
(4) Kui taotleja ei ole nelja järjestikuse taotlusperioodi kohta koolipiimatoetust taotlenud, tunnistab PRIA taotlejale antud heakskiidu kehtetuks.
§5. Dokumentide säilitamine
§6. Määruse kehtetuks tunnistamine
Tunnistan põllumajandusministri 27. augusti 2004. a määruse nr 154 «Nende piima ja piimatoodete loetelu ning piirhinnad, mille pakkumiseks koolipiimatoetust antakse, koolipiimatoetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord ning taotluse vormid» (RTL 2004, 118, 1841; 136, 2097; 153, 2315) kehtetuks.
Maksimaalsed hinnad, mida võib abisaajalt küsida koolipiimaskeemi raames toetatavate piima ja piimatoodete eest
Tooted Kogus Maksimaalne hind
Kuumtöödeldud täispiim (rasvasisaldus 3,5–4,00%) 1 liiter 2.90 krooni
Kuumtöödeldud maitsestatud täispiim (rasvasisaldus 3,5–4,00%) 1 liiter 8.35 krooni
Täispiimajogurt (maitsestamata; rasvasisaldus 3,5–4,00%) 1 kilogramm 10.30 krooni
Kuumtöödeldud piim (rasvasisaldus 2,5%) 1 liiter 2.90 krooni
Kuumtöödeldud maitsestatud piim (rasvasisaldus 2,5%) 1 liiter 8.45 krooni
2,5%-lise rasvasisaldusega piimajogurt (maitsestamata) 1 kilogramm 12.40 krooni
Kuumtöödeldud madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piim 1 liiter 3.00 krooni
Kuumtöödeldud maitsestatud madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piim 1 liiter 19.60 krooni
Madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piimajogurt (maitsestamata) 1 kilogramm 12.10 krooni
Hapupiim (rasvasisaldus vähemalt 1,5%) 1 liiter 4.30 krooni
Taotleja allkiri: .............................. Kuupäev: .................................
Taotleja nimi: ....................................... Kuupäev: ...................................
1. Taotleja andmed 1.2 Täidab PRIA
Toetuse taotlemise
periood _ _._ _._ _ _ _ – _ _._ _._ _ _ _
Taotleja nimi või ärinimi: FIE isikukood: Registrikood:
Tooted, mille kohta toetust taotletakse Jaotatud kogused Toote kogumaksumus
Kuumtöödeldud täispiim (rasvasisaldus 3,5–4,00%) l krooni
Kuumtöödeldud maitsestatud täispiim (rasvasisaldus 3,5–4,00%) l krooni
Täispiimajogurt (maitsestamata; rasvasisaldus 3,5–4,00%) kg krooni
Kuumtöödeldud piim (rasvasisaldus 2,5%) l krooni
2,5%-lise rasvasisaldusega piimajogurt (maitsestamata) kg krooni
Kuumtöödeldud madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piim l krooni
Kuumtöödeldud maitsestatud madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piim l krooni
Madala rasvasisaldusega (1,5–1,8%) piimajogurt (maitsestamata) kg krooni
Märkus: Koolipiimatoetuse ühikumäärad arvestab PRIA, võttes arvesse Euroopa Komisjoni määruses 2707/2000/EÜ ja Vabariigi Valitsuse 17. septembri 2004. a määruses nr 298 «Koolipiimatoetuse andmine» kehtestatut.
Juhul kui toetust taotleb õppeasutust või õppeasutusi esindav isik, peab olema täidetud ka taotluse lisa. Taotluse lisa ... lehel.
Taotleja esindaja nimi: ........................................... Allkiri: ............................. Kuupäev _ _._ _._ _ _ _
Õppeasutus: Piima või piimatooteid
tarbinud õpilaste arv: Õppepäevade arv
2,5% rasvasisaldusega piimajogurt (maitsestamata) kg krooni
Taotleja esindaja nimi Allkiri Kuupäev


text:
PärS § 118 ei anna aluseid pärandi vastuvõtmiseks. Pärandi vastuvõtmise kord on sätestatud PärS §-s 117.
PärS § 117 lg 3 eesmärk on anda võimalus pärida pärandvara või selle osa valdamisele, kasutamisele või käsutamisele asumisega nii pärandajaga koos elanud pärijatele kui ka nendele pärijatele, kes pärandi avanemise hetkel pärandajaga koos ei elanud ega esitanud pärandi vastuvõtmiseks kirjalikku avaldust. Seega võib pärija võtta pärandi vastu ka siis kui asub pärandvara või selle osa valdama näiteks sel viisil, et pärandajaga koos elanud pärija annab talle üle pärandisse kuuluva vara.
PärS § 140^1 lõike 2 järgi on pärimistunnistus tõend isiku pärimisõiguse ja selle ulatuse kohta. Pärimistunnistus ei lõpeta ega tekita omandiõigust. Pärimistunnistusega tõendatakse õigust, mis pärijal juba olemas on.
Vaidluse lahendamisel pärimistunnistuse kehtetuks tunnistamiseks tulenevalt PärS §-st 140^1 on ringkonnakohus jätnud hinnangu andamata riigi poolt PärS §-de 168 ja 18 väidetavale rikkumisele ning analüüsimata hageja esitatud tõendid. Riik saaks olla seadusjärgne pärija ainult siis, kui ükski pärija ei oleks pärandit vastu võtnud.
3-2-1-132-01 Riigikohus 22.10.2001
AÕS § 260 lg 3 välistab ostueesõiguse pärimise. PärS §-ga 2 on aga kooskõlas ostueesõiguse teostamisest tekkinud ostja õiguste ja kohustuste pärimine.
Kui apellatsioonikohus leidis, et hagiavaldus juriidilise fakti tuvastamiseks kuulub kohtu pädevusse, siis ei olnud õige keelduda avalduse vastuvõtmisest TsMS § 149 lg 2 p 1 alusel.
Nõude puudumine hagiavalduses ei ole TsMS § 149 lg 2 p 1 järgi avalduse vastuvõtmisest keeldumise alus. Kui hagiavalduses ei ole selgelt väljendatud nõuet, siis tulenevalt TsMS § 147 lg 1 p-st 4 kohaldab kohus TsMS § 149 lg-s 4 sätestatut.
3-2-1-12-97 Riigikohus 30.01.1997
Kohtul ei ole õigust luua täiendavaid pärandi vastuvõtmise aluseid, lisaks seaduses sätestatuile.

matches:
§ 118
§ 117
§ 140
Riigikohus
§ 260
§ 149
§ 149
§ 147
kohus
§ 149
Riigikohus


Eesti Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi vaheline tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise leping – Riigi Teataja
Eesti Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi vaheline tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ning maksudest hoidumise tõkestamise leping
RT II 1993, 35, 110
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus jõustumise kuupäevas Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Välisministeeriumi 23.05.2017 taotlust nr 15.2-1/3154
Vastu võetud 05.04.1993
Eesti Vabariigi valitsus ja Rootsi Kuningriigi valitsus,
soovides sõlmida lepingut tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimiseks ning maksudest hoidumise tõkestamiseks,
(1) Olemasolevad maksud, mille suhtes käesolev leping kehtib, on eriti:
b) Rootsis:
(i) riiklik tulumaks (den statliga inkomstskatten), sealhulgas meremeeste maks (sjömansskatten) ja templimaks (kupongskatten);
(ii) kinnisvaramaks (den statliga fastighetsskatten);
(iii) mitteresidentide eriline tulumaks (den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta);
(iv) mitteresidentidest kunstnike eriline tulumaks (den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta artister); ja
(v) kohaliku omavalitsuse tulumaks (den kommunala inkomstskatten);
(edaspidi «Rootsi maks»);
(iii) tegevusloa maks;
(edaspidi «Eesti maks»).
(2) Kui pärast lepingu allakirjutamise kuupäeva kehtestatakse lepinguosalises riigis uus tulu- või kapitalimaks, siis kehtib leping ka sellise maksu suhtes. Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud otsustavad vastastikuse kokkuleppe teel, kas selline maks, mis on kehtestatud kummaski lepinguosalises riigis, vastab maksule, mille suhtes leping vastavalt eelmisele lausele peaks kehtima.
(3) Leping kehtib niisamuti ka kõigile maksudele, mis on samased või olemuslikult sarnased nende maksudega, mida on loetletud või millele on viidatud 1. ja 2. lõikes ning mis on kehtestatud pärast lepingu allakirjutamist lisaks olemasolevatele maksudele või nende asemel, mille suhtes leping nende lõigete tõttu kehtib. Lepingualuste riikide kompetentsed ametivõimud teatavad üksteisele kõigist olulistest muudatustest, mis on tehtud nende vastavates maksuseadustes.
a) mõiste «Rootsi» tähistab Rootsi Kuningriiki, ja kasutatuna geograafilises mõttes, hõlmab riigi territooriumi, Rootsi territoriaalmerd, nagu ka teisi mereäärseid alasid, mille üle Rootsil on kooskõlas rahvusvahelise õigusega suveräänsed õigused või mis kuuluvad Rootsi jurisdiktsiooni;
b) mõiste «Eesti» tähistab Eesti Vabariiki, ja kasutatuna geograafilises mõttes, tähistab Eesti territooriumi ja muid Eesti territoriaalvetega külgnevaid alasid, kus Eesti võib Eesti seaduste alusel ja kooskõlas rahvusvahelise õigusega kasutada õigusi merepõhja, maapõue ning neis leiduvate loodusvarade suhtes;
g) mõiste «rahvusvaheline transport» tähistab lepinguosalise riigi ettevõtte mere- või õhutransporti, välja arvatud juhul, kui mere- või õhutransport toimub ainult teise lepinguosalise riigi piirides;
(i) Rootsis rahandusministrit, tema volitatud esindajaid või ametivõimu, kes on käesoleva lepingu mõttes määratud kompetentseks ametivõimuks;
(ii) Eestis rahandusministrit või tema volitatud esindajaid.
(1) Käesolevas lepingus tähistab mõiste «lepinguosalise riigi resident» kõiki isikuid, kellel on selle riigi seaduste alusel maksukohustus elukoha, asukoha, juhtimiskeskuse, registreerimise või mõne muu sarnase kriteeriumi alusel. Mõiste hõlmab ka lepinguosalist riiki, tema riiklikke allüksusi, kohalikke omavalitsusi ja statuudiga määratletud üksusi. Mõiste ei hõlma isikut, kellel on selles riigis maksukohustus ainult seal asuvate tuluallikate või kapitali alusel.
b) kui riiki, kus on tema eluliste huvide keskus, ei ole võimalik kindlaks määrata, või kui tal puudub alaline elukoht kummaski riigis, siis loetakse teda residendiks riigis, kus ta pidevalt viibib;
c) kui ta viibib pidevalt mõlemas riigis või ei viibi pidevalt kummaski neist, siis loetakse teda residendiks riigis, mille kodanik ta on;
(3) Kui 1. lõike sätete kohaselt on isik, kes ei ole üksikisik, mõlema lepinguosalise riigi resident, siis püüavad lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud lahendada seda küsimust vastastikuse kokkuleppe teel ja otsustada lepingu rakendamise üle sellise isiku suhtes. Vastava kokkuleppe puudumisel ei loeta isikut lepingu mõttes kummaski lepinguosalises riigis teise lepinguosalise riigi residendiks.
(1) Käesolevas lepingus tähistab mõiste «püsiv tegevuskoht» kindlat äritegevuse kohta, mille kaudu tervikuna või osaliselt toimub ettevõtte äritegevus.
(a) juhtimiskeskust;
(b) haruettevõtet;
(c) kontorit;
(d) vabrikut;
(e) töökoda; ja
(f) kaevandust, nafta- või gaasipuurauku, karjääri või mõnda teist loodusvarade kasutuselevõtu kohta.
(3) Ehitusplats, ehitus, montaaž või seadistamine, või sellega seotud järelvalve või konsultatsioonialane tegevus kujutab endast püsivat tegevuskohta ainult juhul, kui see kestab kauem kui kuus kuud.
(4) Olenemata selle artikli eelnevatest sätetest ei loeta mõistet «püsiv tegevuskoht» hõlmavat:
e) äritegevuse kindla asukoha pidamist ainult ettevõtte toimimiseks vajaliku või mõne teise ettevalmistava või abistava iseloomuga tegevuse eesmärgil;
f) äritegevuse kindla asukoha pidamist ainult seoses mis tahes punktides a kuni e loetletud tegevuste kombinatsiooniga, eeldades, et kogu kindla asukoha äritegevus, mis sellest kombinatsioonist tuleneb, on ettevalmistava või abistava iseloomuga.
(5) Olenemata 1. ja 2. lõike sätetest, kui isik, kes ei ole sõltumatu esindaja staatuses vastavalt 6. lõikele, tegutseb ettevõtte nimel ning kes on volitatud sõlmima ja tegelikult sõlmib teises lepinguosalises riigis ettevõtte nimel lepinguid, loetakse sel ettevõttel olevat püsiv tegevuskoht selles riigis kõigi sellise isiku poolt ettevõtte jaoks sooritatud tegevuste suhtes juhul, kui sellise isiku tegevus ei ole piiratud 4. lõikes loetletud tegevustega, mis oleksid toimunud äritegevuse kindla asukoha kaudu ja mis ei muudaks seda äritegevuse kindlat asukohta vastavalt selle lõike sätetele püsivaks tegevuskohaks.
(6) Ettevõttel ei loeta olevat lepinguosalises riigis püsivat tegevuskohta selles riigis ainult maakleri, täievolilise esindaja või mõne teise sõltumatu esindaja kaudu toimuva äritegevuse suhtes eeldusel, et sellised isikud tegutsevad äritegevuseks ettenähtud korras. Ent kui sellise esindaja tegevus toimub täielikult või peaaegu täielikult sellise ettevõtte nimel, siis ei loeta teda selle lõike mõttes sõltumatuks esindajaks.
(2) Mõistel «kinnisvara» on tähendus, mis tal on selle lepinguosalise riigi seaduse alusel, kus mainitud vara tegelikult asub. Mõiste hõlmab igal juhul kinnisvara päraldisi, põllumajanduses ja metsanduses kasutatavaid seadmeid ning eluskarja, maaomandit käsitleva üldise seadusega sätestatud õigusi, ehitisi, optsioone ja sarnaseid kinnisvaraga seotud õigusi, kinnisvara kasutamisõigusi ja õigusi muutuvatele või püsivatele väljamaksetele töö või õiguse eest tööle maavarade leiukohtade, allikate ja teiste loodusvaradega. Laevu, kaatreid ja õhusõidukeid ei käsitleta kinnisvarana.
(3) 1. lõike sätted kehtivad kinnisvara otsesest kasutamisest, rendile andmisest või mõnel muul viisil kinnisvara kasutamisest saadud tulule, aga ka kinnisvara võõrandamisest saadud tulule.
(4) Kui aktsiate või muude juriidiliste õiguste omamine kompaniis annab selliste aktsiate või juriidiliste õiguste omanikule õiguse kompaniile kuuluvale kinnisvarale, siis võidakse kinnisvara otsesest kasutamisest, rendile andmisest või mõnel muul viisil kinnisvara kasutamisest saadud tulu maksustada selles lepinguosalises riigis, kus kinnisvara asub.
(5) 1. ja 3. lõike sätted kehtivad ka tulule ettevõtte kinnisvarast ning eraviisilises teenistuses kasutatavast kinnisvarast saadud tulule.
(1) Lepinguosalise riigi ettevõtte kasum maksustatakse ainult selles riigis, kui ettevõtte äritegevus ei toimu teises lepinguosalises riigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu. Kui ettevõtte äritegevus toimub eespool mainitud viisil, siis võidakse ettevõtte kasumit maksustada teises riigis, kuid ainult seda osa kasumist, mis kuulub:
a) sellele püsivale tegevuskohale; või
b) kauba müügile selles teises riigis, mis on samane või sarnane püsiva tegevuskoha kaudu toimuva müügiga; või
c) muule selles teises riigis toimunud äritegevusele, mis on samane või sarnane püsiva tegevuskoha kaudu toimuvaga.
Punktide b ja c sätted ei kehti, kui ettevõte näitab, et selliseid müüke või tegevusi ei oleks saanud põhjendatult toimuda püsiva tegevuskoha kaudu.
(3) Püsiva tegevuskoha kasumite määramisel lubatakse kuludena maha arvata kulusid, mis on tekkinud püsiva tegevuskoha tõttu, sealhulgas juhtimise ja administreerimisega tekkinud kulud, seda kas riigis, kus püsiv tegevuskoht asub, või mujal.
8. artikkel. Mere- ja õhutransport
(1) Lepinguosalise riigi ettevõtte rahvusvahelisest mere- või õhutranspordist saadud kasumit maksustatakse ainult selles riigis.
(2) 1. lõike sätted kehtivad ka kasumitele, mis on saadud osalusest puulis, ühisettevõttes või rahvusvahelises transpordiorganisatsioonis.
(3) Mil iganes on erinevate maade kompaniid otsustanud korraldada õhutranspordi alast äritegevust ühise konsortsiumi vormis, siis kehtivad 1. ja 2. lõike sätted ainult sellele osale konsortsiumi kasumitest, mis vastab lepinguosalise riigi residendiks oleva kompanii osalusele antud konsortsiumis.
ja kui kummalgi juhul määratakse või lepitakse kahe ettevõtte vahelistes kaubanduslikes või finantssuhetes kokku tingimused, mis erinevad iseseisvate ettevõtete vahelistest suhetest, siis võidakse lugeda mis tahes kasum, mis oleks ilma nende tingimusteta lisandunud ühele nendest ettevõtetest, kuid mis nende tingimuste tõttu ei lisandunud, selle ettevõtte kasumi hulka ja vastavalt ka maksustada.
(2) Kui lepinguosaline riik loeb selle riigi ettevõtte kasumi hulka ja maksustab vastavalt kasumit, mille osas teise lepinguosalise riigi ettevõte on selles teises riigis maksustatud, ja kui selline kasum on esimesena mainitud riigi arvates kasum, mis oleks lisandunud esimesena mainitud riigi ettevõttele, kui nende kahe ettevõtte vahelised tingimused oleksid olnud sarnased kahe iseseisva ettevõtte vaheliste tingimustega, siis reguleerib teine riik vastavalt selle kasumi maksustamise ulatust, kui ta peab seda reguleerimist õigustatuks. Sellise reguleerimise ulatuse määramisel arvestatakse käesoleva lepingu teisi sätteid ja lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud konsulteerivad vajaduse korral teineteisega.
(1) Dividende, mida kompanii, kes on lepinguosalise riigi resident, maksab teise lepinguosalise riigi residendile, võidakse maksustada selles teises riigis.
(2) Seejuures võidakse neid dividende maksustada ka selles lepinguosalises riigis ja vastavalt selle riigi seadustele, kus dividende maksev kompanii on resident, aga kui dividendide saaja on dividendide kasusaav omanik, siis sel teel kinnipeetud maks ei tohi ületada:
a) 5 protsenti dividendide kogusummast, kui kasusaav omanik on kompanii (välja arvatud osaühing), kellele otseselt kuulub vähemalt 25 protsenti dividende maksva kompanii kapitalist;
b) 15 protsenti dividendide kogusummast kõigil teistel juhtudel.
Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud võivad vastastikuse kokkuleppe teel kindlaks määrata selliste piirangute rakendamise korra.
(3) Käesolevas artiklis kasutatuna tähistab mõiste «dividendid» tulu aktsiatest või muudest õigustest, mis ei ole võlanõuded, kasumis osalemisest, tulu teistest korporatiivsetest õigustest, mida selle riigi seaduste järgi, kus dividende jagav kompanii on resident, käsitletakse maksustamisel tuluna aktsiatest.
(4) 1. ja 2. lõike sätted ei kehti, kui dividendide kasusaava omaniku, kes on lepinguosalise riigi resident, äritegevus toimub teises lepinguosalises riigis, kus dividende maksev kompanii on resident, seal asuva püsiva tegevuskoha kaudu, või ta tegutseb selles teises riigis eraviisiliselt seal asuva kindla asukoha kaudu, ja osak, mille eest dividende makstakse, on tegelikult seotud sellise püsiva tegevuskoha või kindla asukohaga. Sel juhul kehtivad vastavalt kas 7. või 14. artikli sätted.
(5) Kui kompanii, kes on lepinguosalise riigi resident, saab kasumit või tulu teisest lepinguosalisest riigist, siis ei saa see teine riik kehtestada mingit maksu kompanii poolt makstavatele dividendidele, välja arvatud juhul, kui dividende makstakse selle teise riigi residendile või kui osak, mille eest dividende makstakse, on tegelikult seotud selles teises riigis asuva püsiva tegevuskoha või kindla asukohaga, ega saa maksustada kompanii dividendideks jagamata kasumit, isegi kui makstavad dividendid või jagamata kasum koosneks täielikult või osaliselt selles teises riigis tekkinud tulust või kasumist.
(1) Intressid, mis tekivad lepinguosalises riigis ja mida makstakse teise lepinguosalise riigi residendile, võidakse maksustada selles teises riigis.
(2) Seejuures võidakse neid intresse maksustada ka selles lepinguosalises riigis ja vastavalt selle riigi seadustele, kus intressid tekivad, aga kui intresside saaja on intresside kasusaav omanik, siis sel teel kinnipeetud maks ei ületa 10 protsenti intresside kogusummast.
Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud võivad vastastikuse kokkuleppe teel kindlaks määrata selle piirangu rakendamise korra.
(3) Olenemata 1. ja 2. lõike sätetest,
a) vabastatakse Eestis tekkivad intressid Eesti maksust, kui intresse makstakse:
(i) Rootsi riigile, riiklikule allüksusele, kohalikule omavalitsusele või statuudiga määratletud üksusele;
(ii) Rootsi Keskpangale;
(iii) korporatsioonile SWEDECORP; või
(iv) institutsioonile, mis on sarnane alapunktis iii mainituga, ja mille suhtes lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud võivad aeg-ajalt kokku leppida;
b) vabastatakse Rootsis tekkivad intressid Rootsi maksust, kui intresse makstakse:
(i) Eesti riigile, tema riiklikule allüksusele, kohalikule omavalitsusele või statuudiga määratletud üksusele;
(ii) Eesti Pangale;
(iii) organisatsioonile, mis on loodud Eesti riigis pärast käesoleva lepingu allakirjutamise kuupäeva ja mis on olemuslikult sarnane mõne Rootsis loodud ja punkti a alapunktis iii mainitud organisatsiooniga (lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud otsustavad vastastikuse kokkuleppe teel, kas sellised organisatsioonid on olemuslikult sarnased); või
(iv) institutsioonile, mis on sarnane punkti a alapunktis iv mainituga, ja mille suhtes lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud võivad aeg-ajalt kokku leppida.
c) maksustatakse lepinguosalises riigis tekkivad laenuintressid, mida makstakse teise lepinguosalise riigi residendile, ainult selles teises riigis, kui laenu garanteerib mõni punktides a või b mainitud või viidatud üksus;
d) maksustatakse lepinguosalises riigis tekkivaid intresse ainult teises lepinguosalises riigis, kui:
(i) intresside saaja on selle teise riigi resident, ja
(ii) kui intresside saaja on selle teise riigi ettevõte ja intressidest kasusaav omanik, ja
(iii) kui intresse makstakse seoses võlgnevusega, mis on tekkinud seoses selle ettevõtte poolt tööstusliku, kaubandusliku või teadusliku sisseseade müügikrediidiga esimesena mainitud riigi ettevõttele, välja arvatud juhul, kui müük või võlgnevus on omavahel seotud isikute vahel.
(4) Käesolevas artiklis kasutatuna tähistab mõiste «intressid» tulu igat liiki võlanõuetest, mis on või ei ole tagatud hüpoteegiga, ja eriti tulu valitsuse väärtpaberitest ja tulu võlakohustustest ning obligatsioonidest, sealhulgas selliste väärtpaberite, võlakohustuste ja obligatsioonidega kaasnevatest preemiatest ning auhindadest. Käesoleva artikli mõttes ei käsitleta intressidena viivist hilinenud maksetelt.
(5) 1. ja 2. lõike sätted ei kehti, kui intresside kasusaava omaniku, kes on lepinguosalise riigi resident, äritegevus toimub teises lepinguosalises riigis, kus intressid tekivad, seal asuva püsiva tegevuskoha kaudu, või kui ta tegutseb teises riigis eraviisiliselt seal asuva kindla asukoha kaudu, ja võlanõue, mille eest intresse makstakse, on tegelikult seotud sellise püsiva tegevuskoha või kindla asukohaga. Sel juhul kehtivad vastavalt kas 7. või 14. artikli sätted.
(6) Intresse loetakse tekkinuks lepinguosalises riigis, kui maksja on selle riigi resident. Ent kui intresse maksval isikul, kes on või ei ole lepinguosalise riigi resident, on lepinguosalises riigis püsiv tegevuskoht või kindel asukoht, millega seoses tekkis võlgnevus, millelt intresse makstakse, ning need intressid on tekkinud püsiva tegevuskoha või kindla asukoha poolt, siis loetakse neid intresse tekkinuks riigis, kus asub püsiv tegevuskoht või kindel asukoht.
(7) Kui intresside maksja ja kasusaava omaniku või nende mõlema ja mõne teise isiku vaheliste erisuhete tõttu vastava võlanõude eest makstavate intresside summa ületab summa, mis oleks maksja ja kasusaava omaniku vahel kokku lepitud selliste suhete puudumisel, siis kehtivad käesoleva artikli sätted ainult viimati mainitud summale. Sel juhul kuulub maksete liigosa maksustamisele vastavalt kummagi lepinguosalise riigi seadustele, arvestades käesoleva lepingu teisi sätteid.
(1) Rojaltid, mis tekivad lepinguosalises riigis ja mida makstakse teise lepinguosalise riigi residendile, võidakse maksustada selles teises riigis.
(2) Seejuures võidakse sellised rojaltid maksustada ka selles lepinguosalises riigis ja vastavalt selle riigi seadustele, kus rojaltid tekivad, aga kui rojaltide saaja on rojaltide kasusaav omanik, siis ei ületa rojaltidelt võetav maks:
a) 5 protsenti rojaltide kogusummast, mida makstakse tööstusliku, kaubandusliku või teadusliku sisseseade kasutamise eest;
b) 10 protsenti rojaltide kogusummast kõigil teistel juhtudel.
(3) Käesolevas artiklis kasutatuna tähistab mõiste «rojaltid» igat liiki makseid, mida saadakse tasuna kasutamise eest või õiguse eest kasutada ükskõik milliste kirjanduslike, kunstiliste või teaduslike tööde, sealhulgas kinofilmide, autoriõigusi, ükskõik milliseid patente, kaubamärke, kavandeid või mudeleid, plaane, salajasi valemeid või menetlusi, või tööstuslikku, kaubanduslikku või teaduslikku sisseseadet, või tööstuslikku, kaubanduslikku või teaduslikku kogemust puudutavat informatsiooni.
(4) 1. ja 2. lõike sätted ei kehti, kui rojaltide kasusaava omaniku, kes on lepinguosalise riigi resident, äritegevus toimub teises lepinguosalises riigis, kus rojaltid tekivad, seal asuva püsiva tegevuskoha kaudu, või kui ta tegutseb teises riigis eraviisiliselt seal asuva kindla asukoha kaudu, ja õigus või vara, mille eest rojalteid makstakse, on tegelikult seotud sellise püsiva tegevuskoha või kindla asukohaga. Sel juhul kehtivad vastavalt kas 7. või 14. artikli sätted.
(5) Rojalteid loetakse tekkinuks lepinguosalises riigis, kui maksja on selle riigi resident. Ent kui rojalteid maksval isikul, kes on või ei ole lepinguosalise riigi resident, on lepinguosalises riigis püsiv tegevuskoht või kindel asukoht, millega seoses tekkis kohustus maksta rojalteid, ning need intressid on tekkinud püsiva tegevuskoha või kindla asukoha poolt, siis loetakse neid rojalteid tekkinuks riigis, kus asub püsiv tegevuskoht või kindel asukoht.
(6) Kui rojaltide maksja ja kasusaava omaniku või nende mõlema ja mõne teise isiku vaheliste erisuhete tõttu kasutamise, õiguse või informatsiooni eest makstavate rojaltide summa ületab summa, mis oleks maksja ning kasusaava omaniku vahel kokku lepitud selliste suhete puudumisel, siis kehtivad käesoleva artikli sätted ainult viimati mainitud summale. Sel juhul kuulub maksete liigosa maksustamisele vastavalt kummagi lepinguosalise riigi seadustele, arvestades käesoleva lepingu teisi sätteid.
(7) Kui Eesti nõustub mõnes pärast käesoleva lepingu allakirjutamise kuupäeva kolmanda riigiga, kes on käesoleva lepingu allakirjutamise kuupäeval Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) liige, sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingus välja jätma mingid õigused või varad käesoleva artikli 3. lõikes toodud definitsioonist, või vabastama Eestis tekkivad rojaltid Eesti rojaltide maksust või vähendama 2. lõikes nimetatud kinnipeetava maksu määra, siis kehtib selline definitsioon või vabastus või madalam maksumäär automaatselt vastavalt 3. või 2. lõikes määratule.
(1) Lepinguosalise riigi residendi poolt teises lepinguosalises riigis paikneva 6. artikli 2. lõikes käsitletud kinnisvara võõrandamisel, või aktsiate võõrandamisel kompaniis, mille vara koosneb põhiliselt kinnisvarast, saadud kapitali juurdekasvu võidakse maksustada selles teises riigis.
(2) Kapitali juurdekasvu vallasvara võõrandamisel, mis moodustab osa lepinguosalise riigi ettevõtte teises lepinguosalises riigis asuva püsiva tegevuskoha äritegevuses kasutatavast varast või lepinguosalise riigi residendi teises lepinguosalises riigis toimuvaks eraviisiliseks teenistuseks vajaliku kindla asukoha vallasvarast, sealhulgas kapitali juurdekasvu sellise püsiva tegevuskoha (kas eraldi või koos ettevõttega) või kindla asukoha võõrandamisel, võidakse maksustada selles teises riigis.
(3) Kapitali juurdekasvu, mis lepinguosalise riigi ettevõte on saanud rahvusvahelises transpordis kasutatavate mere- või õhusõidukite või nende toimimiseks vajaliku vallasvara võõrandamisel, maksustatakse ainult selles lepinguosalises riigis.
(4) Kapitali juurdekasvu mõne muu vara võõrandamisest, mida ei ole käsitletud käesoleva artikli eelnevates lõigetes, maksustatakse ainult selles lepinguosalises riigis, kus võõrandaja on resident.
(5) Kapitali juurdekasvu suhtes, mida erinevate maade kompaniidest moodustatud õhutranspordialane konsortsium saab, rakendatakse 3. lõike sätteid ainult sellele osale juurdekasvust, mis vastab lepinguosalise riigi residendist kompanii osalusele selles konsortsiumis.
(6) Olenemata 4. lõike sätetest võidakse ükskõik millise vara võõrandamisest saadud kapitali juurdekasvu, mida saab üksikisik, kes on olnud lepinguosalise riigi resident ja kellest on saanud teise lepinguosalise riigi resident, maksustada esimesena mainitud riigis, kui võõrandamine toimub millal tahes kümne aasta jooksul kuupäevast, mil üksikisik muutus teise riigi residendiks.
Veaparandus - Lõike tekstis parandatud viidatud lõike number 4 Riigi Teataja seaduse § 10 lg 2 alusel.
(1) Lepinguosalise riigi residendist üksikisiku kutsealase tegevuse või muu eraviisilise loomuga tegevuse eest saadud tulu maksustatakse ainult selles riigis, kui tal ei ole teises lepinguosalises riigis oma pidevaks tegevuseks vajalikku kindlat asukohta. Kui tal on selline kindel asukoht, siis võidakse tulu maksustada teises riigis, kuid ainult selles osas, mis kuulub sellele kindlale asukohale. Selles mõttes, kui lepinguosalise riigi resident viibib teises lepinguosalises riigis perioodi või mitme perioodi jooksul kokku rohkem kui 183 päeva mõne kaheteistkümnekuulise perioodi vältel, siis loetakse tal teises lepinguosalises riigis olevat pidev kindel asukoht ja tema teises riigis toimunud ülalpool mainitud tegevusest saadud tulu kuulub sellele kindlale asukohale.
(1) Olenevalt 16., 18. ja 19. artikli sätetest maksustatakse lepinguosalise riigi residendi poolt saadud palka, töötasu ning muid sarnaseid teenistuse eest saadud tasusid ainult lepinguosalises riigis, kui teenistus ei ole toimunud teises lepinguosalises riigis. Kui teenistus on toimunud nii, siis võidakse sellist teenistuse eest saadud tasu maksustada selles teises riigis.
(3) Olenemata käesoleva artikli eelnevatest sätetest võidakse lepinguosalise riigi residendi poolt rahvusvahelises transpordis kasutatavatel mere- või õhusõidukitel toimunud teenistuse eest saadud tasu maksustada selles riigis.
(4) Kui lepinguosalise riigi resident saab tasu töötamise eest erinevate maade kompaniidest, sealhulgas ka selle riigi residendist kompanii osavõtul moodustatud õhutranspordi alasele konsortsiumile kuuluva rahvusvahelises transpordis toimiva lennuki pardal, siis võidakse seda tasu maksustada ainult selles riigis.
Juhatuse liikmete töötasud ja muud sellised väljamaksed, mida lepinguosalise riigi resident saab teise lepinguosalise riigi residendist kompanii juhatuse või mõne muu sarnase üksuse liikmena, võidakse maksustada selles teises riigis.
(3) Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata taiduri või sportlase tulule, mille ta saab tegevuse eest lepinguosalises riigis, kui tema külastust sellesse riiki rahastatakse täielikult või peamiselt teise lepinguosalise riigi, selle kohaliku omavalitsuse üksuse või muu haldusüksuse vahenditest. Sel juhul maksustatakse tulu artikli 7, 14 või 15 kohaselt.
23.02.2016 9:40
Uuendatud artikli 17 lõike 3 tõlge Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Riigikogu Kantselei 19.02.2016 taotlust nr 4-14/16-9/2
18. artikkel. Pensionid, annuiteedid ja sarnased väljamaksed
(1) Lepinguosalise riigi residendi pensioni, mujal kui riigiteenistuses varasema töötamise eest saadava muu seda laadi tasu ja annuiteedi maksustab ainult see riik. Kui see riik pensioni, tasu või annuiteeti olulisel määral ei maksusta, võib pensioni, tasu või annuiteeti maksustada lepinguosaline riik, kus see tekib.
Uuendatud artikli 18 lõike 1 tõlge Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Riigikogu Kantselei 19.02.2016 taotlust nr 4-14/16-9/2
(2) Olenemata lõikest 1 võib lepinguosaline riik maksustada oma sotsiaalkindlustust reguleerivate õigusaktide või sotsiaalse heaolu tagamiseks loodud muu korra alusel või avalikus teenistuses töötamise eest makstavaid pensione ja muid toetusi, olenemata sellest, kas need makstakse välja perioodiliselt või ühekordselt.
3.02.2015 14:03
Veaparandus - Uuendatud § 18 lõike 2 tõlge Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Riigikogu rahanduskomisjoni 3.02.2015 taotlust nr 4-14/15-15/2.
(3) Mõiste «annuiteet» (annuity) kasutatuna käesolevas artiklis tähistab eluajal perioodiliselt kindlaks määratud ajal või teatud ajavahemikel makstavaid fikseeritud summasid, kohustusena sooritada neid makseid vastutasuks varem tehtud sissemaksele rahas või rahalises väärtuses (mitte osutatud teenustes).
(1) a) Tasu, mis ei ole pension, ja mida lepinguosaline riik või riiklik allüksus või kohalik omavalitsus või statuudiga määratletud üksus maksab üksikisikule selle riigi, omavalitsuse või üksuse palgateenistuses oleku eest, maksustatakse ainult selles riigis.
(i) on antud riigi kodanik; või
(2) Tasude ja pensionide suhtes, mis on saadud lepinguosalise riigi või riikliku allüksuse või kohaliku omavalitsuse või statuudiga määratletud üksusele äritegevusega seotud teenistuse eest 15. ja 16. artikli ning 18. artikli 1. lõike sätted.
(1) Lepinguosalise riigi residendi poolt saadud tululiike, mida käesoleva lepingu eelmistes artiklites ei ole käsitletud, maksustatakse ainult selles riigis. Ent selliseid tululiike, mis tekivad teises lepinguosalises riigis, võidakse maksustada ka selles teises riigis.
(2) 1. lõike sätted ei kehti tulule, mis ei ole 6. artikli 2. lõikes määratletud kinnisvaratulu, kui sellise tulu saaja, kes on lepinguosalise riigi resident, äritegevus toimub teises lepinguosalises riigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu, või kelle eraviisiline teenistus toimub teises lepinguosalises riigis seal asuva kindla asukoha kaudu, ja õigused või vara, mille eest tulu saadakse, on tegelikult seotud sellise püsiva tegevuskoha või kindla asukohaga. Sel juhul kehtivad vastavalt kas 7. või 14. artikli sätted.
(1) Kapitali, mis koosneb lepinguosalise riigi residendile kuuluvast 6. artiklis käsitletud kinnisvarast või aktsiatest kompaniis, mille vara koosneb põhiliselt kinnisvarast, mis asub teises lepinguosalises riigis, võidakse maksustada selles teises riigis.
(3) Kapitali, mis koosneb lepinguosalise riigi residendi poolt rahvusvahelises transpordis kasutatavatest mere- või õhusõidukitest või nende toimimiseks vajalikust vallasvarast, maksustatakse ainult selles riigis.
(5) Olenemata 4. lõike sätetest võidakse kapitali, mis koosneb aktsiatest lepinguosalise riigi residendist kompaniis ja mis kuuluvad üksikisikule, kes on olnud selle riigi resident ja kellest on saanud teise lepinguosalise riigi resident, maksustada esimesena mainitud riigis millal tahes viie aasta jooksul kuupäevast, mil üksikisik muutus teise riigi residendiks.
(6) Kapitali suhtes, mis kuulub erinevate maade kompaniidest moodustatud õhutranspordialasele konsortsiumile, kehtivad 3. ja 4. lõike sätted ainult sellele osale kapitalist, mis vastab lepinguosalise riigi residendist kompanii osalusele selles konsortsiumis.
(1) Rootsis välditakse topeltmaksustamist järgnevalt:
a) Kui Rootsi resident saab tulu, mida Eesti seaduste alusel ja kooskõlas käesoleva lepingu sätetega võidakse maksustada Eestis, siis võimaldab Rootsi – olenevalt Rootsi seaduse sätetest välismaksu krediidi kohta (mida võidakse aeg-ajalt muuta, muutmata seejuures siinesitatud üldpõhimõtet) – mahaarvestuse selle residendi tulumaksust summas, mis vastab Eestis makstud tulumaksule.
b) Kui Rootsi resident saab tulu, mida kooskõlas 19. artikli sätetega maksustatakse ainult Eestis, siis võib Rootsi oma progressiivse maksumäära leidmisel arvesse võtta tulu, mida maksustatakse ainult Eestis.
c) Olenemata punkti a sätetest vabastatakse Eesti residendist kompanii poolt Rootsi residendist kompaniile makstavad dividendid Rootsi maksust ulatuses, kui sellised dividendid oleksid vabastatud Rootsi seaduse järgi, kui mõlemad kompaniid oleksid Rootsi kompaniid. See vabastus ei kehti, kui:
(i) kasumit, millelt dividende makstakse, ei ole Eestis maksustatud tavalise ettevõtte tulumaksuga või mõne sellega sarnase tulumaksuga, või kui
(ii) Eesti residendist kompanii poolt makstavad dividendid ei koosne täielikult või peaaegu täielikult dividendidest, mida see kompanii on saanud samal aastal või eelmistel aastatel aktsiatest, mis tal on kompaniis, kes on kolmanda riigi resident ning kes oleks vabastatud Rootsi maksust, kui need aktsiad, millest dividende makstakse, kuuluksid otseselt Rootsi residendist kompaniile.
d) Punktide a ja c mõttes loetakse mõisteid «Eestis makstud maks» ja «tavaline Eestis makstud ettevõtte tulumaks või sellega sarnane tulumaks» hõlmavat Eesti tulumaksu, mida oleks makstud, kuid millele mõne Eesti seadustes majandusliku arengu kiirendamise eesmärgil olevate sätete alusel on antud maksuvabastus või maksusoodustus niivõrd, kui see maksmisele kuuluv maks on seotud kasumitega, mis ei ole kasumid äritegevusest finantssektoris ja et mitte rohkem kui 25 protsenti sellisest kasumist koosneb intressidest ja aktsiate ja väärtpaberite võõrandamisest saadud kapitali juurdekasvust või kolmandatest riikidest pärit kasumist.
e) Punkti d sätted kehtivad esimese kümne aasta jooksul lepingu jõustumisest. Kompetentsed ametivõimud konsulteerivad üksteisega otsustamaks selle aja lõppedes punkti d sätete pikendamise üle.
f) Kui Rootsi resident omab kapitali, mida kooskõlas käesoleva lepingu sätetega võidakse maksustada Eestis, siis võimaldab Rootsi mahaarvestuse selle residendi kapitalimaksust summas, mis vastab Eestis makstud kapitalimaksule. Seejuures ei ületa selline mahaarvestus seda osa kapitalimaksust, mis oli arvestatud enne mahaarvestuse tegemist kapitalile, mida võidakse maksustada Eestis.
(2) Eestis välditakse topeltmaksustamist järgnevalt:
a) Kui Eesti resident saab tulu või omab kapitali, mida vastavalt käesolevale lepingule võidakse maksustada Rootsis ja kui tema kodumaises seadusandluses puudub enamsoodustatud käsitlus, siis võimaldab Eesti:
(i) mahaarvestuse selle residendi tulumaksust summas, mis vastab Rootsis makstud tulumaksule;
(ii) mahaarvestuse selle residendi kapitalimaksust summas, mis vastab Rootsis makstud kapitalimaksule.
Seejuures ei ületa selline mahaarvestus kummalgi juhul seda osa Eesti tulu- või kapitalimaksust, mis oli arvestatud enne mahaarvestuse tegemist vastavalt kas tulule või kapitalile, mida võidakse maksustada Rootsis.
b) Punkti a mõttes, kui Eesti residendist kompanii saab dividende Rootsi residendist kompaniilt, mille hääleõiguslikest aktsiatest kuulub talle vähemalt 10 protsenti, siis ei hõlma Rootsis makstud maks mitte ainult dividendidelt makstud maksu, vaid ka maksu nende dividendide aluseks olevalt kasumiosalt.
c) 1. lõike punkti f ja 2. lõike punkti a mõttes ei hõlma mõisted «Eestis makstud kapitalimaks» ja «Rootsis makstud kapitalimaks» ükskõik milliseid teisi seal makstud kapitalimakse, mis kuuluvad 22. artikli 5. lõike alla.
(1) Lepinguosalise riigi kodanikke ei allutata teises lepinguosalises riigis maksustamisele või sellega kaasnevatele nõuetele, mis on erinevad või koormavamad kui maksustamine või sellega kaasnevad nõuded, millele samades tingimustes alluvad või alluksid selle teise riigi kodanikud, seda eriti residentsuse suhtes. Olenemata 1. artikli sätetest rakendatakse seda sätet ka isikute suhtes, kes ei ole ühe või mõlema lepinguosalise riigi residendid.
(3) Lepinguosalise riigi ettevõtte teises lepinguosalises riigis asuva püsiva tegevuskoha maksustamine ei saa teises riigis olla vähem soodustatud kui selle teise riigi sama tegevusega ettevõtete maksustamine. Seda sätet ei või tõlgendada kui lepinguosalise riigi kohustust võimaldada teise lepinguosalise riigi residendile isiklikke maksusoodustusi, maksuvabastusi ja maksuvähendusi perekonnaseisu või perekondlike kohustuste tõttu sarnaselt oma residentidega.
(4) Välja arvatud juhtudel, kui kehtivad 9. artikli 1. lõike, 11. artikli 7. lõike või 12. artikli 6. lõike sätted, kuuluvad lepinguosalise riigi ettevõtte poolt teise lepinguosalise riigi residendile makstavad intressid, rojaltid ja teised väljamaksed selle ettevõtte maksustatava kasumi määramisel mahaarvestusele samadel tingimustel, kui neid oleks makstud esimesena mainitud riigi residendile. Samuti alluvad esimese lepinguosalise riigi ettevõtte kõik võlad teise lepinguosalise riigi residendile selle ettevõtte maksustatava kapitali määramisel mahaarvestusele samadel tingimustel, kui neid oleks määratud esimesena mainitud riigi residendile.
(5) Lepinguosalise riigi ettevõtteid, kelle kapitali kas osaliselt või täielikult, otseselt või kaudselt kontrollitakse teise lepinguosalise riigi ühe või enama residendi poolt, ei allutata esimesena mainitud riigis maksustamisele või sellega kaasnevatele nõuetele, mis on erinevad või koormavamad kui maksustamine või sellega kaasnevad nõuded, millele alluvad või alluksid esimesena mainitud riigi teised sarnased ettevõtted.
(1) Kui isik arvab, et ühe või mõlema lepinguosalise riigi tegevus põhjustab või võib põhjustada tema sellist maksustamist, mis ei ole kooskõlas käesoleva lepingu sätetega, siis võib ta hoolimata nende riikide kodumaises seaduses sätestatust esitada oma juhtumi selle lepinguosalise riigi kompetentsetele ametivõimudele, kelle resident ta on, või kui tema juhtum käib 24. artikli 1. lõike alla, siis selle lepinguosalise riigi kompetentsetele ametivõimudele, kelle kodanik ta on. Juhtum tuleb esitada kolme aasta jooksul alates käesoleva lepingu sätetele mittevastavat maksustamist põhjustava tegevuse esmasest teatavakstegemisest.
(2) Kui protest on kompetentse ametivõimu arvates õigustatud ja rahuldavat lahendust ei saavutata, siis püüab ta käesolevale lepingule mittevastava maksustamise vältimiseks lahendada juhtumit vastastikusel kokkuleppel teise lepinguosalise riigi kompetentse ametivõimuga. Kui kompetentsed ametivõimud jõuavad kokkuleppele, siis võimaldatakse lepinguosalise riigi poolt vastavalt saavutatud kokkuleppele tagasimakseid või maksukrediiti. Saavutatud kokkulepe viiakse täide hoolimata lepinguosaliste riikide kodumaiste seaduste ajapiirangutest.
(3) Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud püüavad vastastikusel kokkuleppel lahendada kõiki raskusi või kahtlusi, mis tekivad lepingu tõlgendamisel või rakendamisel. Samuti võivad nad konsulteerida üksteisega topeltmaksustamisest hoidumiseks juhtudel, mida lepingus ei ole käsitletud.
(4) Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud võivad eelnevate lõigete mõttes kokkuleppe saavutamiseks teineteisega vahetult konsulteerida. Kui osutub vajalikuks saavutada kokkulepet suulise arvamustevahetuse korras, siis võib see toimuda lepinguosaliste riikide kompetentsete ametivõimude esindajatest koosneva komisjoni kaudu.
(1) Lepinguosaliste riikide kompetentsed ametivõimud vahetavad sellist informatsiooni, mis on vajalik käesoleva lepingu sätete või lepinguosaliste riikide kodumaiste seaduste täitmiseks lepingualuste maksude suhtes niivõrd, kui sellekohane maksustamine ei ole lepinguga vastuolus. Informatsioonivahetus ei ole piiratud 1. artikliga. Ükskõik millist lepinguosaliselt riigilt saadud informatsiooni käsitletakse saladusena sarnaselt selle riigi kodumaiste seaduste alusel saadava informatsiooniga ja seda avaldatakse ainult isikutele või ametivõimudele (sealhulgas kohtud ja administratiivorganid), kes on seotud lepingualuste maksude kehtestamise või kogumisega, maksude sissenõudmise või järelvalvega, või nende maksudega seotud kaebuste lahendamisega. Need isikud või ametivõimud kasutavad informatsiooni ainult nendel eesmärkidel. Nad võivad avaldada informatsiooni avalikul kohtuprotsessil või kohtuotsuse alusel.
(2) 1. lõike sätteid ei või mingil juhul tõlgendada kui lepinguosalisele riigile asetatud kohustust:
c) anda informatsiooni, mis avaldaks mõne kaubandus-, äri-, tööstus-, kommerts- või kutsealase saladuse või kaubavahetusprotsessi või informatsiooni, mille avaldamine oleks vastuolus riiklike huvidega (ordre public).
(2) Lepinguosalise riigi maksunõude puhul, mis on teise lepinguosalise riigi poolt maksukogumisena aktsepteeritud, kogutakse sellised maksud selle teise riigi poolt kooskõlas tema maksude kogumise kohta kehtivate seadustega, otsekui niiviisi kogutavad maksud oleksid tema enda maksud.
(3) Lepinguosalise riigi ükskõik millise maksunõudega kaasneb selle riigi seaduste järgi nõutav teatis, mis tõendab maksumaksja poolt võlgnetavate maksude lõplikku kindlaksmääratust.
(4) Kui lepinguosalise riigi maksunõue ei ole lõplikult kindlaks määratud seetõttu, et selle kohta võib esitada apellatsiooni või algatada muu menetluse, siis võib see riik oma tulude kaitseks esitada teisele lepinguosalisele riigile maksunõude, et viimane rakendaks tema eest selliseid ajutisi meetmeid, mis on selle teise riigi seaduste alusel teise riigi kasutuses. Kui selline maksunõue on teise riigi poolt aktsepteeritud, siis käsitletakse neid ajutisi meetmeid selle teise riigi poolt, otsekui maksuvõlad esimesena mainitud riigile oleksid selle teise riigi enda maksud.
(5) Maksunõude esitab 3. ja 4. lõike alusel lepinguosaline riik ainult juhul, kui selle lepinguosalise riigi kasutuses ei ole võlgnetavate maksude sissenõudmiseks küllaldaselt maksumaksja varasid.
b) kannab lepinguosalises riigis abi osutamisega seotud erakorralised kulud teine riik ja need kuuluvad maksmisele sõltumata teise riigi eest kogutud summast.
Niipea kui lepinguosaline riik näeb ette erakorraliste kulude tekkimist, annab ta sellest teada teisele lepinguosalisele riigile ja näitab ära selliste kulude arvestusliku summa.
28. artikkel. Väljaspool lepingu sätteid olevad kompaniid
Olenemata käesoleva lepingu ükskõik millisest teisest tingimusest, kui
a) lepinguosalise riigi residendist kompanii saab tulu põhiliselt teistest riikidest,
(i) sellistest tegevustest nagu pangandus, laevandus, kindlustus, finantseerimine või
(ii) kelle keskne juhtimine, koordinatsioonikeskus või sarnane üksus, kes pakub administratiivseid teenuseid või muud toetust reale kompaniidele, kelle äritegevus toimub põhiliselt teistes riikides; ja
b) see tulu oleks maksustatud selle riigi seaduste alusel oluliselt madalama maksuga kui samas riigis sarnasest tegevusest saadud tulu, välja arvatud juhul, kui rakendatakse selle riigi poolt tavaliselt kasutatavat topeltmaksustamisest hoidumise meetodit, või kui see tulu pärineks kesksest juhtimisest, koordinatsioonikeskusest või sarnasest üksusest, kes pakub administratiivseid teenuseid või muud toetust reale kompaniidele, kelle äritegevus toimub põhiliselt teistes riikides,
ei kehti selle kompanii tulu ja selle kompanii poolt makstavate dividendide puhul 23. artikli 1. lõike punkt d ja teised käesoleva lepingu sätted, mis osutavad maksuvabastusele või maksusoodustusele.
29. artikkel. Diplomaatiliste esinduste ja konsulaarasutuste liikmed
(2) Leping jõustub kolmkümmend päeva pärast 1. lõikes mainitud teatamist ja tema sätted hakkavad mõlemas lepinguosalises riigis kehtima:
a) 1. jaanuaril või pärast 1. jaanuari saadud tulult kinnipeetavate maksude suhtes – kalendriaastal, mis järgneb etteteatamise aastale;
b) teiste tulumaksude ja kapitalimaksude suhtes maksudele, mis kuuluvad maksmisele 1. jaanuaril või pärast 1. jaanuari algaval maksuaastal – kalendriaastal, mis järgneb lõpetamisteate edastamise aastale.
Käesoleva tõenduseks on allakirjutanud täielike volitustega allpool lepingule alla kirjutanud.
Sõlmitud 5. aprillil 1993. aastal Stokholmis, inglise keeles kahes eksemplaris.
Rootsi Kuningriigi Valitsuse poolt
B. GUNDGREN
Kirjutades täna alla tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise vältimise ja maksudest hoidumise tõkestamise lepingule Eesti Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi vahel (allpool: «leping»), on allakirjutanud kokku leppinud järgnevates sätetes, mis kujutavad endast lepingu lahutamatut osa:
(1) Viidates lepingu sätetele mõiste «statuudiga määratletud üksus» puhul lepiti kokku, et see mõiste tähistab igat riikliku iseloomuga juriidilist üksust, mis on loodud lepinguosalise riigi seaduste järgi ja kus ei ole osalust ühelgi isikul peale selle riigi enese, riikliku allüksuse või tema kohaliku omavalitsuse.
(2) Viidates 7. artikli 3. lõikele lepiti kokku, et lepinguosalise riigi poolt mahaarvatavatena lubatud kulud hõlmavad ainult kulusid, mis on selle riigi sisemaiste seaduste alusel mahaarvatavad.
(3) Viidates 8. artiklile lepiti kokku, et väljendit «rahvusvahelisest meretranspordist saadavad ettevõtte kasumid» interpreteeritakse vastavalt OECD tulu- ja kapitalimaksu lepingu mudeli (1992) 8. artikli kommentaaride 7. kuni 14. lõikele ning et see mõiste ei hõlma ühelgi juhul kasumeid omanikutulust või tegevusest, mis on seotud dokkide, kaubaladude, terminaalide, rajatiste, laadimisseadmete või muu sarnase maismaal asuva varaga, välja arvatud juhul, kui need kasumid on otseselt seotud ettevõtte laevaliiklusega.
(4) Viidates 11. artikli 3. lõike punktile d, lepiti kokku, et isik on seotud teise isikuga, kui ühel isikul, kellel üksi või koos ühe või enama seotud isikuga, on otseselt või kaudselt rohkem kui 50-protsendiline osalus teises isikus, või kui ühel või enamal isikul, kellel üksi või koos ühe või enama seotud isikuga, on otseselt või kaudselt rohkem kui 50-protsendiline osalus kahes isikus.
(5) Viidates 12. artikli 2. lõikele lepiti kokku, et mõiste «rojaltid» ei hõlma makseid puurseadmete kasutamise eest või sarnase otstarbega seadmete eest, mida kasutatakse süsivesinike uuringutel ja kasutuselevõtul.
(6) Viidates 12. artikli 3. lõikele lepiti kokku, et vastavalt 12. artikli 3. lõikele on «rojaltide» mõistesse lülitatud tööstusliku, kaubandusliku ja teadusliku sisseseade liisingust saadav tulu.
(7) Viidates 15. artikli 2. lõikele, 15. artikli 2. lõike sätteid ei rakendata värvatavale töövõtjale. Eelmise lause mõttes loetakse lepinguosalise riigi residentidest töövõtjaid värvatuks, kui nad on antud teise isiku käsutusse isiku (töövahendaja) poolt, töötamaks selle teise isiku (tööandja) äritegevuses teises lepinguosalises riigis, eeldusel, et tööandja on teise riigi resident või et tal on selles teises riigis püsiv tegevuskoht, ja et töövahendajal puudub vastutus ja ta ei kanna mingit vastutust ka töötulemuse eest.
Otsustamaks, kas töövõtjat loetakse värvatuks, tuleb põhjalikult uurida, kas:
a) lõplik kontroll töötamise üle lasub tööandjal;
b) töö toimub töökohas, mis on tööandja käsutuses ja mille eest ta vastutab;
c) töövahendaja tasu arvestatakse vastavalt töövõtja poolt töötatud ajale või vastavalt mõnele muule suhtele tasu ja töövõtja poolt saadud palga vahel;
d) põhilised töövahendid ja materjalid antakse tööandja poolt; ja
e) töövahendaja ei otsusta ühepoolselt töövõtjate arvu ja nende kvalifikatsiooni üle.
Käesoleva tõenduseks on allakirjutanud täielike volitustega allpool protokollile alla kirjutanud.
Convention between the Republic of Estonia and the Kingdom of Sweden
The Government of the Republic of Estonia and the Government of the Kingdom of Sweden,
(i) the State income tax (den statliga inkomstskatten), including the sailors' tax (sjömansskatten) and the coupon tax (kupongskatten);
(ii) the real estate tax (den statliga fastighetsskatten);
(iii) the special income tax for non-residents (den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta);
(iv) the special income tax for non-resident artistes and athletes (den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta artister m.fl.); and
(v) the communal income tax (den kommunala inkomstskatten);
(hereinafter referred to as “Swedish tax”);
2. Where a new tax on income or on capital is introduced in a Contracting State after the date of signature of the Convention, the Convention shall apply also to such tax. The competent authorities of the Contracting States shall by mutual agreement determine whether a tax which is introduced in either Contracting State is one to which the Convention shall apply according to the preceding sentence.
3. The Convention shall apply also to any taxes, being identical with or substantially similar to those mentioned or referred to in paragraphs 1 and 2, which are imposed after the date of signature of the Convention in addition to, or in place of, the taxes to which the Convention applies by virtue of those paragraphs. The competent authorities of the Contracting States shall notify each other of any significant changes which have been made in their respective taxation laws.
a) the term “Sweden” means the Kingdom of Sweden and, when used in a geographical sense, includes the national territory, the territorial sea of Sweden as well as other maritime areas over which Sweden in accordance with international law exercises sovereign rights or jurisdiction;
b) the term “Estonia” means the Republic of Estonia and, when used in the geographic sense, means the territory of Estonia and any other area adjacent to the territorial waters of Estonia within which, under the laws of Estonia and in accordance with international law, the rights of Estonia may be exercised with respect to the sea bed and its sub-soil and their natural resources;
(ii) in Estonia, the Minister of Finance or his authorised representative.
1. For the purposes of this Convention, the term “resident of a Contracting State” means any person who, under the laws of that State, is liable to tax therein by reason of his domicile, residence, place of management, place of incorporation or any other criterion of a similar nature. The term also includes a Contracting State itself, a political subdivision, a local authority and a statutory body thereof. The term does not include any person who is liable to tax in that State in respect only of income from sources in that State or capital situated therein.
3. Where by reason of the provisions of paragraph 1 a person other than an individual is a resident of both Contracting States, the competent authorities of the Contracting States shall endeavour to settle the question by mutual agreement and determine the mode of application of the Convention to such person. In the absence of such agreement, for the purposes of the Convention, the person shall in each Contracting State be deemed not to be a resident of the other Contracting State.
3. A building site, a construction, assembly or installation project or a supervisory or consultancy activity connected therewith constitutes a permanent establishment only if such site, project or activity lasts for a period of more than six months.
2. The term “immovable property” shall have the meaning which it has under the law of the Contracting State in which the property in question is situated. The term shall in any case include property accessory to immovable property, livestock and equipment used in agriculture and forestry, rights to which the provisions of general law respecting landed property apply, buildings, any option or similar right in respect of immovable property, usufruct of immovable property and rights to variable or fixed payments as consideration for the working of, or the right to work, mineral deposits, sources and other natural resources. Ships, boats and aircraft shall not be regarded as immovable property.
b) sales in that other State of goods or merchandise of the same or similar kind as those sold through that permanent establishment; or
The provisions of sub-paragraphs b) and c) shall not apply if the enterprise shows that such sales or activities could not reasonably have been undertaken by that permanent establishment.
2. The provisions of paragraph 1 shall also apply to profits from the participation in a pool, a joint business, or an international operating agency.
3. Whenever companies from different countries have agreed to carry on an air transportation business together in the form of a consortium, the provisions of paragraphs 1 and 2 shall apply only to such part of the profits of the consortium as relates to the participation held in that consortium by a company that is a resident of a Contracting State.
b) the same persons participate directly or indirectly in the management, control or capital of an enterprise of Contracting State and an enterprise of the other Contracting State,
2. Where a Contracting State includes in the profits of an enterprise of that State – and taxes accordingly – profits on which an enterprise of the other Contracting State has been charged to tax in that other State and the profits so included are by the first-mentioned State claimed to be profits which would have accrued to the enterprise of the first-mentioned State if the conditions made between the two enterprises had been those which would have been made between independent enterprises, then that other State shall make an appropriate adjustment to the amount of the tax charged therein on those profits, where that other State considers the adjustment justified. In determining such adjustment, due regard shall be had to the other provisions of this Convention and the competent authorities of the Contracting States shall if necessary consult each other.
5. Where a company which is a resident of a Contracting State derives profits or income from the other Contracting State, that other State may not impose any tax on the dividends paid by the company, except insofar as such dividends are paid to a resident of that other State or insofar as the holding in respect of which the dividends are paid is effectively connected with a permanent establishment or a fixed base situated in that other State, nor subject the company’s undistributed profits to a tax on the company's undistributed profits, even if the dividends paid or the undistributed profits consist wholly or partly of profits or income arising in such other State.
a) interest arising in Estonia shall be exempt from Estonian tax if the interest is paid to:
(i) the State of Sweden, a political subdivision, a local authority or a statutory body thereof;
(ii) the Central Bank of Sweden;
(iii) SWEDECORP; or
(iv) any other institution, similar to that mentioned in subdivision (iii), as may be agreed from time to time between the competent authorities of the Contracting States;
b) interest arising in Sweden shall be exempt from Swedish tax if the interest is paid to:
(i) the State of Estonia, a political subdivision, a local authority or a statutory body thereof;
(ii) the Bank of Estonia;
(iii) any organisation established in the State of Estonia after the date of signature of this Convention and which is of a similar nature as any organisation established in Sweden and referred to in sub-paragraph a) (iii) (the competent authorities of the Contracting States shall by mutual agreement determine whether such organisations are of a similar nature); or
(iv) any institution similar to any of those referred to in sub-paragraph a) (iv), as may be agreed from time to time between the competent authorities of the Contracting States;
c) interest arising in a Contracting State on a loan guaranteed by any of the bodies mentioned or referred to in sub-paragraph a) or sub-paragraph b) and paid to a resident of the other Contracting State shall be taxable only in that other State;
d) interest arising in a Contracting State shall be taxable only in the other Contracting State if:
4. The term “interest” as used in this Article means income from debt-claims of every kind, whether or not secured by mortgage, and in particular, income from government securities and income from bonds or debentures, including premiums and prizes attaching to such securities, bonds or debentures. Penalty charges for late payment shall not be regarded as interest for the purpose of this Article.
Article 12.Royalties
a) 5 per cent of the gross amount of royalties paid for the use of industrial, commercial or scientific equipment;
3. The term “royalties” as used in this Article means payments of any kind received as a consideration for the use of, or the right to use, any copyright of literary, artistic or scientific work including cinematograph films, and films or tapes for television or radio broadcasting, any patent, trade mark, design or model, plan, secret formula or process, or for the use of, or the right to use, industrial, commercial, or scientific equipment, or for information concerning industrial, commercial or scientific experience.
6. Where, by reason of a special relationship between the payer and the beneficial owner or between both of them and some other person, the amount of royalties, having regard to the use, right or information for which they are paid, exceeds the amount which would have been agreed upon by the payer and the beneficial owner in the absence of such relationship, the provisions of this Article shall apply only to the last-mentioned amount. In such case, the excess part of the payments shall remain taxable according to the laws of each Contracting State, due regard being had to the other provisions of this Convention.
7. If in any convention for the avoidance of double taxation concluded by Estonia with a third State, being a member of the Organisation for Economic Co-operation and Development (OECD) at the date of signature of this Convention, Estonia after that date would agree to exclude any kind of rights or property from the definition contained in paragraph 3 of this Article or exempt royalties arising in Estonia from Estonian tax on royalties or to limit the rates of tax provided in paragraph 2, such definition or exemption or lower rate shall automatically apply as if it had been specified in paragraph 3 or paragraph 2, respectively.
1. Gains derived by a resident of a Contracting State from the alienation of immovable property referred to in paragraph 2 of Article 6 and situated in the other Contracting State or shares in a company the assets of which consist mainly of such property may be taxed in that other State.
4. Gains from the alienation of any property other than that referred to in the preceding paragraphs of this Article, shall be taxable only in the Contracting State of which the alienator is a resident.
5. With respect to gains derived by an air transport consortium formed by companies from different countries, the provisions of paragraph 3 shall apply only to such part of the gains as relate to the participation held in that consortium by a company that is a resident of a Contracting State.
6. Notwithstanding the provisions of paragraph 4, gains from the alienation of any property derived by an individual who has been a resident of a Contracting State and who has become a resident of the other Contracting State, may be taxed in the first-mentioned State if the alienation of the property occurs at any time during the ten years following the date on which the individual has ceased to be a resident of the first-mentioned State.
1. Income derived by an individual who is a resident of a Contracting State in respect of professional services or other activities of an independent character shall be taxable only in that State unless he has a fixed base regularly available to him in the other Contracting State for the purpose of performing his activities. If he has such a fixed base, the income may be taxed in that other State, but only so much of the income as is attributable to that fixed base. For this purpose, where an individual who is a resident of a Contracting State stays in the other Contracting State for a period or periods exceeding in the aggregate 183 days in any twelve-month period commencing or ending in the tax year concerned, he shall be deemed to have a fixed base regularly available to him in that other State and the income that is derived from his activities referred to above that are performed in that other State shall be attributable to that fixed base.
3. Notwithstanding the preceding provisions of this Article, remuneration derived in respect of an employment exercised aboard a ship or aircraft operated in international traffic by a resident of a Contracting State, may be taxed in that State.
4. Where a resident of a Contracting State derives remuneration in respect of an employment exercised aboard an aircraft operated in international traffic by an air transport consortium formed by companies from different countries including a company that is a resident of that State, such remuneration shall be taxable only in that State.
3. The provisions of paragraphs 1 and 2 shall not apply to income derived from activities exercised in a Contracting State by an entertainer or a sportsman if the visit to that State is wholly or mainly supported by public funds of the other Contracting State, or a political subdivision, or a local authority thereof. In such case, the income shall be taxable in accordance with the provisions of Articles 7, 14 or 15, as the case may be.
Article 18. Pensions, annuities and similar payments
1. Pensions and other similar remuneration in respect of past private employment and annuities paid to a resident of a Contracting State shall be taxable only in that State. However, if that State does not levy a substantial tax in respect of such pension, remuneration or annuities such pension, remuneration and annuity may be taxed in the Contracting State in which they arise.
2. Notwithstanding the provisions of paragraph 1, pensions paid and other benefits, whether periodic or lump-sum compensation, granted under the social security legislation of a Contracting State or under any public scheme organised by a Contracting State for social welfare purposes or as compensation for services rendered in respect of public services may be taxed in that State.
3. The term “annuity” as used in this Article means a stated sum payable periodically at stated times during life, or during a specified or ascertainable period of time, under an obligation to make the payments in return for adequate and full consideration in money or money's worth (other than services rendered).
1. a) Remuneration, other than a pension, paid by a Contracting State, or a political subdivision, or a local authority, or a statutory body thereof, to an individual in respect of dependent personal services rendered to that State, subdivision, authority or body shall be taxable only in that State.
b) However, such remuneration shall be taxable only in the Contracting State of which the individual is a resident if the services are rendered in that State and the individual:
2. The provisions of Articles 15 and 16 and paragraph 1 of Article 18 shall apply to remuneration and pensions in respect of services rendered in connection with a business carried on by a Contracting State, or a political subdivision, or a local authority, or a statutory body thereof.
1. Items of income of a resident of a Contracting State not dealt with in the foregoing Articles of this Convention shall be taxable only in that State. However, such items of income, arising in the other Contracting State, may also be taxed in that other State.
1. Capital represented by immovable property referred to in paragraph 2 of Article 6, owned by a resident of a Contracting State and situated in the other Contracting State, or by shares in a company the assets of which consist mainly of such property may be taxed in that other State.
5. Notwithstanding the provisions of paragraph 4, capital consisting of shares of a company resident of a Contracting State owned by an individual who has been a resident of that State and who has become a resident of the other Contracting State, may be taxed in the first-mentioned State at any time during the five years following the date on which the individual has ceased to be a resident of the first-mentioned State.
6. With respect to capital owned by an air transport consortium formed by companies from different countries, the provisions of paragraphs 3 and 4 shall apply only to such part of the capital as relates to the participation held in that consortium by a company that is a resident of a Contracting State.
1. In Sweden double taxation shall be eliminated as follows:
a) Where a resident of Sweden derives income which under the laws of Estonia and in accordance with the provisions of this Convention may be taxed in Estonia, Sweden shall allow – subject to the provisions of the law of Sweden concerning credit for foreign tax (as it may be amended from time to time without changing the general principle hereof) – as a deduction from the tax on such income, an amount equal to the Estonian tax paid in respect of such income.
b) Where a resident of Sweden derives income which, in accordance with the provisions of Article 19, shall be taxable only in Estonia, Sweden may, when determining the graduated rate of Swedish tax, take into account the income which shall be taxable only in Estonia.
c) Notwithstanding the provisions of sub-paragraph a), dividends paid by a company which is a resident of Estonia to a company which is a resident of Sweden shall be exempt from Swedish tax to the extent that the dividends would have been exempt under Swedish law if both companies had been Swedish companies. This exemption shall not apply unless:
(i) the profits out of which the dividends are paid have been subjected to the normal corporate tax in Estonia or an income tax comparable thereto, or
(ii) the dividends paid by the company which is a resident of Estonia consist wholly or almost wholly of dividends which that company has received, in the year or previous years, in respect of shares held by it in a company which is a resident of a third State and which would have been exempt from Swedish tax if the shares in respect of which they are paid had been held directly by the company which is a resident of Sweden.
d) For the purposes of sub-paragraphs a) and c), the terms “the Estonian tax paid” and “the normal corporate tax in Estonia or an income tax comparable thereto” shall be deemed to include Estonian income tax which would have been paid but for any time-limited exemption or reduction of tax granted under incentive provisions contained in Estonian laws designed to promote economic development to the extent that such tax that would have been paid relates to profits other than profits from activities in the financial sector and that no more than 25 per cent of such profits consist of interest and gains from the alienation of shares and bonds or consist of profits derived from third States.
e) The provisions of sub-paragraph d) shall apply only until for the first ten years of which this Convention is applicable. The competent authorities shall consult each other in order to determine whether the provisions of sub-paragraph d) shall be applicable after that date.
f) Where a resident of Sweden owns capital which, in accordance with the provisions of this Convention, may be taxed in Estonia, Sweden shall allow as a deduction from the tax on the capital of that resident, an amount equal to the capital tax paid in Estonia.
Such deduction shall not, however, exceed that part of the capital tax as computed before the deduction is given, which is attributable to the capital which may be taxed in Estonia.
2. In Estonia double taxation shall be eliminated as follows:
a) Where a resident of Estonia derives income or owns capital which in accordance with this Convention, may be taxed in Sweden, unless a more favourable treatment is provided in its domestic law, Estonia shall allow:
(i) as a deduction from the tax on the income of that resident, an amount equal to the income tax paid thereon in Sweden;
(ii) as a deduction from the tax on the capital of that resident, an amount equal to the capital tax paid thereon in Sweden.
Such deduction in either case shall not, however, exceed that part of the income or capital tax in Estonia, as computed before the deduction is given, which is attributable, as the case may be, to the income or the capital which may be taxed in Sweden.
b) For the purpose of sub-paragraph a), where a company that is a resident of Estonia receives a dividend from a company that is a resident of Sweden in which it owns at least 10 per cent of its shares having full voting rights, the tax paid in Sweden shall include not only the tax paid on the dividend but also the tax paid on the underlying profits of the company out of which the dividend was paid.
c) For the purposes of sub-paragraph 1 f) and 2 a) the terms “the capital tax paid in Estonia” and “the capital tax paid in Sweden” shall not include any capital tax paid therein that is covered by paragraph 5 of Article 22.
2. Stateless persons who are residents of a Contracting State shall not be subjected in either Contracting State to any taxation or any requirement connected therewith which is other or more burdensome than the taxation and connected requirements to which nationals of the State concerned in the same circumstances, in particular with respect to residence, are or may be subjected.
2. The competent authority shall endeavour, if the objection appears to it to be justified and it is not itself able to arrive at a satisfactory solution, to resolve the case by mutual agreement with the competent authority of the other Contracting State, with a view to the avoidance of taxation which is not in accordance with the Convention. In the event the competent authorities reach an agreement, refund or credit of taxes shall be allowed by the Contracting States in accordance with such agreement. Any agreement reached shall be implemented notwithstanding any time limits in the domestic law of the Contracting States.
Article 27. Assistance in collection
4. Where the tax claim of a Contracting State has not been finally determined by reason of it being subject to appeal or other proceeding, that State may, in order to protect its revenues, request the other Contracting State to take such interim measures for conservancy on its behalf as are available to the other State under the laws of that other State. If such request is accepted by the other State, such interim measures shall be taken by that other State as if the taxes owed to the first-mentioned State were the own taxes of that other State.
6. The Contracting State in which tax is recovered in accordance with the provisions of this Article shall forthwith remit to the Contracting State on behalf of which the tax was collected the amount so recovered less, where appropriate, the amount of extraordinary costs referred to in sub-paragraph b) of paragraph 7.
a) ordinary costs incurred by a Contracting State in providing assistance shall be borne by that State,
Article 28. Excluded companies
Notwithstanding any other provision of this Convention, where
(i) from activities such as banking, shipping, financing of insurance or
b) except for the application of the method of elimination of double taxation normally applied by that State, such income would bear a significantly lower tax under the laws of that State than income from similar activities carried out within that State or from being the headquarters, co-ordination centre or similar entity providing administrative services or other support to a group of companies which carry on business in that State, as the case may be, sub-paragraph 1 d) of Article 23 and any other provisions of this Convention conferring an exemption or a reduction of tax shall not apply to the income of such company and to the dividends paid by such company.
b) in respect of other taxes on income, and taxes on capital, for taxes chargeable for any tax year beginning on or after 1 January in the calendar year next following the year in which the Convention enters into force.
Done in duplicate at Stockholm this fifth day of April 1993, in the English language.
At the signing today of the Convention between the Republic of Estonia and the Kingdom of Sweden for the avoidance of double taxation and the prevention of fiscal evasion with respect to taxes on income and on capital (hereinafter referred to as “the Convention”), the undersigned have agreed upon the following provisions which shall form an integral part of the Convention:
1. With reference to the provisions of the Convention
Where the term “statutory body” appears, it is understood that this term means any legal entity of a public character and created by the laws in a Contracting State in which no person other than the State itself, a political subdivision or a local authority thereof, has an interest.
2. With reference to Article 7, paragraph 3
It is understood that expenses to be allowed as deductions by a Contracting State include only expenses that are deductible under the domestic laws of that State.
3. With reference to Article 8
It is understood that “profits of an enterprise of a Contracting State from the operation of ships in international traffic” should be interpreted according to paragraphs 7 to 14 of the Commentary on Article 8 of the OECD Model Convention and does not, in any event, include the profits from the operation or ownership of docks, warehouses, terminal facilities, stevedoring equipment or other similar property located on land except where the profits are directly related to the operation, by the enterprise, of such ships.
4. With reference to Article 11, paragraph 3 d)
It is understood that a person is related to another person where one person, alone or together with on or more related persons, has directly or indirectly, an interest of more than 50 per cent in the other person or where one or more persons, alone or together with one or more related persons, have, directly or indirectly, an interest of more than 50 per cent in the two persons.
5. With reference to Article 12, paragraph 2
It is understood that the term “royalties” shall be deemed not to include payments for the use of drilling rigs, or similar purpose equipment, used for the exploration for or the extraction of hydrocarbons.
6. With reference to Article 12, paragraph 3
It is agreed that the income from leasing of industrial, commercial or scientific equipment shall be included in the term royalties as defined in Article 12, paragraph 3.
7. With reference to Article 15, paragraph 2
The provisions of paragraph 2 shall not apply to an employee who is hired out. For the purposes of the preceding sentence, an employee who is a resident of a Contracting State shall be deemed to be hired out if he is placed at another person's disposal by a person (the hirer-out) to carry out work in the business of such other person (the principal) in the other Contracting State, provided that the principal is a resident of, or has a permanent establishment in, that other State, and that the hirer-out neither has any responsibility nor bears any risk in respect of the result of the work.
a) the overall supervision of the work rests with the principal;
b) the work is carried out in a place of work which is at the disposal of the principal and for which he has responsibility;
c) the remuneration to the hirer-out is computed according to the time spent or with reference to any other relationship between the remuneration and the wages received by the employee;
d) the main part of the tools and materials are supplied by the principal; and
e) the hirer-out does not decide unilaterally on the number of employees or their qualifications.


RT I 2003, 83, 564
Vastu võetud 19.12.2003 nr 326
Määrus kehtestatakse «Vabariigi Valitsuse seaduse» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677; 2001, 7, 16; 53, 305; 59, 358; 94, 578; 100, 646; 102, 677; 2002, 57, 354; 87, 505; 90, 520; 96, 563; 2003, 4, 22; 21, 122; 51, 349) § 441 lõike 7 alusel.
Määrusega kehtestatakse tsiviilkohtumenetluses riigi kui menetlusosalise esindamise ja kriminaalmenetluses riigi kui tsiviilhageja või -kostja esindamise ning halduskohtumenetluses valitsusasutuse või valitsusasutuse hallatava riigiasutuse või selle ametniku esindamise kord.
Riigi lepinguline esindaja käesoleva määruse tähenduses on isik, kes õigusabilepingu alusel esindab Eesti Vabariiki tsiviilkohtumenetluses kui menetlusosalist või kriminaalmenetluses kui tsiviilhagejat või -kostjat või halduskohtumenetluses valitsusasutust või valitsusasutuse hallatavat riigiasutust või selle ametnikku kui menetlusosalist.
§ 3. Riigile õigusabi osutajate nimekiri
(1) Justiitsministeerium korraldab justiitsministri kehtestatud korra kohaselt igal teisel aastal hiljemalt oktoobrikuus avaliku konkursi riigile õigusabi osutamiseks järgmisel kahel kalendriaastal. Konkursitingimused avaldatakse ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(2) Justiitsminister kinnitab õigusabi osutajate nimekirja avaliku konkursi tulemuste põhjal.
(3) Justiitsminister teeb kinnitatud nimekirja teatavaks ministeeriumidele, maavalitsustele ja Riigikantseleile ning avaldab selle Justiitsministeeriumi veebilehel.
§ 4. Riigi lepingulise esindaja valimine
(1) Riigi lepingulise esindaja kasutamise ning § 3 lõikes 2 nimetatud nimekirja kantud isikute hulgast riigi lepingulise esindaja valimise otsustab kohtuvaidluse keerukusest lähtudes:
1) minister, maavanem või riigisekretär, kes on tsiviilkohtumenetluses riigi kui menetlusosalise seaduslik esindaja või kriminaalmenetluses riigi kui tsiviilhageja või -kostja seaduslik esindaja, või ministri, maavanema või riigisekretäri volitatud isik;
(2) Kaalukal põhjusel võib riigi lepinguliseks esindajaks valida isiku, keda ei ole riigile õigusabi osutajate nimekirja kantud.
(3) Pärast õigusabi osutajate uue nimekirja kinnitamist võib esindamine jätkuda varasema volikirja ja õigusabilepingu alusel kuni nende kehtivuse lõppemiseni.
§ 5. Volikiri ja õigusabileping
(1) Riigi lepinguline esindaja osutab õigusabi volikirja ja õigusabilepingu alusel.
(2) Tsiviilkohtumenetluses riigi kui menetlusosalise esindamiseks või kriminaalmenetluses riigi kui tsiviilhageja või -kostja esindamiseks annab volikirja minister, maavanem või riigisekretär riigi seadusliku esindajana või temalt selleks üldvolituse saanud isik.
(3) Halduskohtumenetluses valitsusasutuse või valitsusasutuse hallatava riigiasutuse või selle ametniku esindamiseks annab volikirja menetluses osaleva asutuse juht.
(4) Tsiviilkohtumenetluses riigi kui menetlusosalise või kriminaalmenetluses riigi kui tsiviilhageja või -kostja esindamiseks sõlmib riigi lepingulise esindajaga õigusabilepingu riigi seaduslik esindaja või ministeeriumi, maavalitsuse või Riigikantselei ametnik, kes on pädev lepingut sõlmima.
(5) Halduskohtumenetluses sõlmib riigi lepingulise esindajaga õigusabilepingu menetluses osaleva asutuse juht või muu isik, kes on pädev sõlmima lepinguid selle asutuse nimel.
§ 6. Riigi lepingulise esindaja aruandekohustus
(1) Lepinguline esindaja esitab volitajale menetluse kohta kirjaliku vahearuande kohtuistungile järgnevast tööpäevast arvates viie tööpäeva jooksul.
(2) Lepinguline esindaja esitab volitajale kohtulahendi kohe pärast kohtulahendi teatavaks tegemist. Kohtulahendi vaidlustamise otstarbekuse kohta esitab lepinguline esindaja oma seisukoha kohtulahendi kuulutamisele järgnevast tööpäevast arvates viie tööpäeva jooksul.
(3) Lepinguline esindaja esitab volitajale kirjaliku lõpparuande kohtuotsuse jõustumisest arvates kümne tööpäeva jooksul.
§ 7. Õigusabi rahastamine
Vabariigi Valitsuse 13. septembri 2000. a määrus nr 297 «Riigi lepingulise esindamise kord kohtus tsiviil-, haldus- ja kriminaalasjades» (RT I 2000, 74, 462; 85, 538) tunnistatakse kehtetuks.
Määruse jõustumise ajal kehtiv esindamisvolitus või õigusabileping kehtib kuni volituse või õigusabilepingu kehtivuse lõppemiseni.