Õendusala erialade arengukavad – Riigi Teataja
Õendusala erialade arengukavad
Vastu võetud 16.07.2002 nr 99
RTL 2002, 85, 1336
jõustumine 05.08.2002
21.07.2003/102 (RTL 2003, 89, 1324) 02.08.2003
Määrus kehtestatakse «Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse» (RT I 2001, 50, 284; 2002, 57, 360) § 56 lõike 1 punkti 8 alusel.
Määrusega kehtestatakse õendusala erialade arengukavad, mis koosnevad järgmistest osadest:
1) õendusabi erialade arengukava, mille eesmärk on määratleda erialade ja õdede koolituse arengusuunad aastani 2015;
2) ämmaemanduse arengukava, mille eesmärk on määratleda ämmaemanduse ja ämmaemandate koolituse arengusuunad aastani 2015.
[RTL 2003, 89, 1324 – jõust. 02.08.2003]
1) õendusabi erialad – sotsiaalministri 11. juuni 2001. a määrusega nr 58 «Õendusabi erialade loetelu» (RTL 2001, 75, 1016) kehtestatud erialad õendusabis;
3) õe spetsialiseerumine – õe kutsele lisanduva õendusabi eriala omandamine teoreetilise ja praktilise koolituse kaudu.
§3. Arengukavade põhimõtted ja arengusuunad
Arengukavad lähtuvad järgmistest põhimõtetest ja arengusuundadest:
1) ambulatoorsete ja iseseisvate õendusabi tervishoiuteenuste mahu suurenemine seoses haiglaravi osakaalu vähenemisega ja haiglaravi kestuse lühenemisega;
2) õdede ja ämmaemandate põhikoolituse, tööalase koolituse ja spetsialiseerumise kvaliteedi parandamine;
3) õdede ja ämmaemandate rolli suurendamine tervise edendamisel ja haiguste ennetamisel;
4) õendusabi kvaliteedi edendamine;
õendusabi osakaalu ja vastutuse suurendamine raviprotsessis, mis võimaldaks optimeerida arstlikku tegevust.
§4. Õendusabi erialade arvu optimeerimine
(1) Aastaks 2005 vähendatakse õendusabi erialad viiele alaerialadeks jagunevale põhierialale:
1) üldõendus (kliiniline õendus);
2) intensiivõendus;
3) terviseõendus;
4) psühhiaatriaõendus;
5) radioloogiaõendus.
(2) Üldõenduse alaerialad on:
1) diabeediõendus;
2) lasteõendus;
3) nakkustõrjeõendus;
4) onkoloogiaõendus;
5) operatsiooniõendus;
6) pulmonoloogiaõendus;
7) taastusraviõendus.
(3) Intensiivõenduse alaerialad on:
1) anesteesia-intensiivraviõendus;
2) erakorralise meditsiini õendus.
(4) Terviseõenduse alaerialad on:
1) kooliõendus;
2) pereõendus;
3) töötervishoiuõendus.
(5) Radioloogiaõendus on eraldi eriala niikaua, kui tervishoiuteenuste osutajate juures töötavad õed, kes omavad radioloogiaõe spetsialiseerumistunnistust, mis on välja antud enne 2002. aastat. Alates 2002. aastast õdede spetsialiseerumist radioloogiaõenduse erialal läbi ei viida. Tehnilise erialana koolitatakse radioloogiatehnikuid, kellel puudub pädevus töötada õe ametikohal.
(6) Õdede optimaalne koguvajadus Eestis on 80 õde 10 000 elaniku kohta.
§5. Õdede ja ämmemandate koolituse arengusuunad
(1) Õdede koolituse arengusuundade määratlemisel lähtutakse õendusabi erialade arvu vähendamisest.
(2) Ämmaemanda põhiõppe lõpetamist tõendav ämmaemanda diplom annab õiguse osutada tervishoiuteenust ämmaemandana ja üldõena.
(3) Õe tasemeõpe võimaldab õdedel, kelle kutseõpe ei vasta üldõe III kutsestandardi nõuetele, omandada kõrgharidus.
(4) Ämmaemanda tasemeõpe võimaldab ämmaemandatel, kelle kutseõpe ei vasta ämmaemand IV kutsestandardi nõuetele, omandada kõrgharidus.
(5) Õe või ämmaemanda tööalane koolitus võimaldab kutse-, ameti- ja/või erialaste teadmiste, oskuste omandamist ning täiendamist, samuti ümberõpet kas tervishoiuteenuse osutaja juures või koolitusasutuses.
(6) Õe spetsialiseerumine toimub § 4 lõike 1 punktides 1 kuni 4 nimetatud põhierialadel.
ÕENDUSABI ERIALADE ARENGUKAVA
§6. Üldõenduse eriala kirjeldus
(1) Üldõendus on õendusabi põhieriala ambulatoorses ja statsionaarses õendusabis patsientidele tervishoiuteenuste osutamiseks.
(2) Õendusabi erialade optimeerimise tulemusena nimetatakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialadeks § 4 lõikes 2 nimetatud õendusabi erialad, mille omandamiseks on vajalik läbida tööalane koolitus.
(3) Üldõde töötab koos eriarstiga või iseseisvalt.
§7. Üldõenduse eriala arengusuunad
Üldõendusabi tervishoiuteenuste planeerimisel arvestatakse järgmisi põhimõtteid ja eesmärke:
1) suurendatakse ambulatoorse ja hooldusravi alase õendusabi mahtu, millega suureneb vastavates valdkondades töötavate üldõdede vajadus;
2) arendatakse välja koduõendus-hoolduse võrgustik ja koduõendus-hooldusteenused;
3) täiendatakse iseseisvalt osutatavate õendusabi tervishoiuteenuste loetelu ning nendega hõlmatud tegevuste loetelu vastavalt üldõenduse alaerialade arengukavale;
4) arendatakse patsiendiõpetust ja sellekohaseid teenuse liike õendusabis;
5) suurendatakse teadmiste ja uurimistöö tulemuste rakendamist õenduspraktikasse, mis soodustab teaduspõhise õendusabi arengut.
§8. Diabeediõenduse eriala kirjeldus
(1) Diabeediõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis diabeeti haigestunud patsientidele (edaspidi diabeetik ) tervishoiuteenuste osutamiseks.
(2) Diabeediõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) diabeetiku režiimi ja ravikorralduse analüüs ning toimetulekuõpetuse väljatöötamine;
2) diabeetiku tervise seisundi jälgimine, diabeedi raviks vajalik patsiendiõpetus ning nõustamine;
3) diabeetiku jalgade ravi.
§9. Diabeediõenduse eriala arengusuunad
(1) Diabeediõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Igasse maakonda luuakse võimalusel diabeedikabinetid, kus diabeediõed osutavad tervishoiuteenust koostöös endokrinoloogi või sisearstiga. Diabeedikabinettides osutatakse diabeetikute järelravi, jalgade ravi ning telefoninõustamise teenust.
(3) Diabeedikabinetid Tallinnas ja Tartus kujundatakse diabeedikeskusteks, kus koordineeritakse maakondade diabeedikabinettide tööd ning mis on täiendusõppe- ja koolitusbaasiks õdedele.
(4) Töötatakse välja diabeediõe iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(5) Eestis on vaja 15 diabeediõde.
§10. Lasteõenduse eriala kirjeldus
(1) Lasteõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis patsientidele vanuses kuni 18 aastat tervishoiuteenuste osutamiseks, laste ja noorukite arengu jälgimiseks, haiguse ennetamiseks ning järel- ja taastusraviks.
(2) Lasteõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi tervishoiuteenuseid:
1) kroonilise haigusega lapse või puudega lapse tervise edendamine, säilitamine ja nõustamine;
2) haigestunud lapse ja tema vanemate nõustamine.
§11. Lasteõenduse eriala arengusuunad
(1) Lasteõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Töötatakse välja lasteõdede iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(3) Lasteõdede optimaalne arv Eestis on 2 õde 10 000 elaniku kohta.
§12. Nakkustõrjeõenduse eriala kirjeldus
(1) Nakkustõrjeõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis tervishoiuteenuste osutamiseks, sealhulgas nakkushaiguste ennetamiseks ning leviku tõkestamiseks patsientidel ja tervishoiutöötajatel.
(2) Nakkustõrjeõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) haiglanakkuste avastamine, registreerimine, nende põhjuste uurimine ja võimalik tõkestamine;
2) nakkushaiguste ennetamiseks koolituse korraldamine tervishoiutöötajatele;
3) dekontaminatsiooni ja jäätmekäitluse alaste eeskirjade väljatöötamine.
§13. Nakkustõrjeõenduse eriala arengusuunad
(1) Nakkustõrjeõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Töötatakse välja nakkustõrjejuhendid haiglanakkuse vältimiseks.
(3) Nakkustõrjeõe optimaalne töökoormus statsionaaris on 150–200 voodikohta.
§14. Onkoloogiaõenduse eriala kirjeldus
(1) Onkoloogiaõendus on õendusabi eriala ambulatoorses ja statsionaarses õendusabis onkoloogilistele haigetele tervishoiuteenuste osutamiseks, sealhulgas koduõendus-hooldusteenuse osutamiseks ning nõustamise korraldamiseks.
(2) Onkoloogiaõde töötab koos eriarstiga. Onkoloogiaõde osutab iseseisvalt koduõendus-hooldusteenust.
(3) Onkoloogiaõenduse eriala õde tegeleb vähihaigete taastus- ja toetusraviga ning osutab palliatiivset õendusabi.
§15. Onkoloogiaõenduse eriala arengusuunad
(1) Onkoloogiaõendus muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Töötatakse välja onkoloogiaõdede iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(3) Onkoloogia ambulatoorse tervishoiuteenuse osutamisel on õe optimaalne töökoormus kuni 4 patsienti päevas.
§16. Operatsiooniõenduse eriala kirjeldus
(1) Operatsiooniõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis kirurgilistele haigetele tervishoiuteenuste osutamiseks.
(2) Operatsiooniõde töötab koos eriarstiga ega osuta õendusabi tervishoiuteenuseid iseseisvalt.
(3) Operatsiooniõde osutab koostöös eriarstiga tervishoiuteenust operatsiooniosakondades või töötab sterilisatsiooni osakonnas vastutava õena.
§17. Operatsiooniõenduse eriala arengusuunad
(1) Operatsiooniõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Vajadus päevakirurgias töötavate õdede järele kasvab seoses päevakirurgia osakaalu suurenemisega.
(3) Operatsiooniõdede optimaalne arv Eestis on 3,8 õde 10 000 elaniku kohta.
§18. Pulmonoloogiaõenduse eriala kirjeldus
(1) Pulmonoloogiaõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis pulmonoloogilistele haigetele tervishoiuteenuste osutamiseks.
(2) Pulmonoloogiaõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) diagnostiliste protseduuride tegemine;
2) inhalatsioonitehnika õpetamine;
3) Prick-testide ja nebulisatsiooniteraapia tegemine;
4) patsientide nõustamine endoskoopilistel protseduuridel;
5) patsientide ning nende pereliikmete nõustamine ja koolitus;
6) kopsuhaigetele taastus- ja järelravi osutamine.
§19. Pulmonoloogiaõenduse eriala arengusuunad
(1) Pulmonoloogiaõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, kus on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Töötatakse välja pulmonoloogiaõdede iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(3) Pulmonoloogiaõdede optimaalne arv Eestis on 1 õde 10 000 elaniku kohta.
§20. Taasturaviõenduse eriala kirjeldus
(1) Taastusraviõendus on õendusabi eriala statsionaarses või ambulatoorses õendusabis patsiendi häiritud funktsiooni ja võimekuse taastamiseks ning olemasolevate funktsioonide säilitamiseks ja parandamiseks.
(2) Taastusraviõde töötab koos eriarstiga multidistsiplinaarses meeskonnas, osutades järgmisi teenuseid:
1) liikumisravi – tehniliste abivahendite treening, aktiivsete ja pasiivsete harjutuste õpetamine ja tegemine;
2) elektriravi;
3) ravimassaaž;
4) ortooside ja tehniliste abivahendite sobitamine ning nõustamine.
§21. Taasturaviõenduse eriala arengusuunad
(1) Taastusraviõenduse eriala muudetakse aastaks 2005 üldõenduse alaerialaks, mille omandamiseks on vaja läbida tööalane koolitus.
(2) Taastusraviõde osutab koostöös eriarstiga tervishoiuteenust:
1) aktiivravis ebastabiilses seisundis haigetele, kes vajavad suure riskiastmega diagnostilisi või raviprotseduure;
2) järelravis haigetele, kes on läbinud aktiivravi, kuid vajavad tervenemiseks haiglas aktiivset taastusravi;
3) taastusravikeskustes.
(3) Seoses elanikkonna vananemisega suureneb taastusraviõendusabi vajadus eakatele patsientidele.
§22. Anesteesia-intensiivraviõenduse eriala kirjeldus
(1) Anesteesia-intensiivraviõendus on õendusabi eriala statsionaarses või ambulatoorses õendusabis anesteesia- või intensiivraviteenuste osutamiseks seda vajavatele patsientidele.
(2) Anesteesia-intensiivraviõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) kirurgiliste operatsioonide, invasiivsete, diagnostiliste ja raviprotseduuride assisteerimine ning sünnitusabi valutustamine;
2) anesteesiat vajava patsiendi tervise seisundi preoperatiivne hindamine ja ettevalmistus, anesteesia vahetu teostamine, patsiendi eluliste funktsioonide jälgimine ning anesteesiajärgse perioodi ohutuse kindlustamine;
3) kirurgiliste ja kriitilises tervise seisundis haigetele intensiivraviõenduse osutamine;
4) patsiendi kliinilise surma korral elustamine ja elustamise õpetamine personalile.
§23. Anesteesia-intensiivraviõenduse eriala arengusuunad
(1) Anesteesia-intensiivravi ja erakorralise meditsiini eriala ühendatakse aastaks 2010.
(2) Spetsialiseerumine toimub intensiivõenduse erialal.
(3) Seoses päevakirurgia osakondade rajamisega ja preoperatiivse haiglas viibimise aja lühenemisega töötatakse välja anesteesia-intensiivraviõdede ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(4) Täiustatakse anesteesia-intensiivraviõdede tööalast koolitust, mis on tingitud ambulatoorse anesteesia osakaalu suurenemisest.
(5) Anesteesia-intensiivraviõdede optimaalne arv Eestis on 3,7 õde 10 000 elaniku kohta.
§24. Erakorralise meditsiini õenduse eriala kirjeldus
(1) Erakorralise meditsiini õendus on õendusabi eriala tervishoiuteenuste osutamiseks patsientidele erakorralise meditsiini osakonnas või kiirabis.
(2) Erakorralise meditsiini õde töötab koos eriarstiga. Iseseisvat tervishoiuteenust osutab erakorralise meditsiini õde kiirabi tegevusloa alusel kiirabiettevõttes.
(3) Koos eriarstiga osutab erakorralise meditsiini õde järgmisi teenuseid:
1) patsiendi eluliste parameetrite hindamine ja vältimatu abi osutamine;
2) patsienti elus hoidva raviga alustamine ja kliinilise surma korral elustamine;
3) veol haiglasse patsiendi elutähtsate funktsioonide tagamine;
4) elustamise õpetamine tervishoiutöötajatele ja elanikkonnale;
5) patsientide ettevalmistamine erakorralisteks operatsioonideks.
§25. Erakorralise meditsiini õenduse eriala arengusuunad
(1) Erakorralise meditsiini õenduse eriala ühendamine ja spetsialiseerumine toimub § 23 lõigete 1 ja 2 kohaselt.
(2) Suureneb vajadus erakorralise meditsiini õdede osas, kes töötavad kaitseväes ja lennunduses.
(3) Erakorralise meditsiini õdede optimaalne arv Eestis on 4 õde 10 000 elaniku kohta.
§26. Terviseõenduse eriala kirjeldus
(1) Terviseõendus on õendusabi eriala ambulatoorses õendusabis patsientidele tervishoiuteenuste osutamiseks, tervise edendamiseks, sealhulgas haiguste ennetamiseks ning koduõendus-hooldusteenuse ja nõustamise korraldamiseks.
(2) Õendusabi erialade optimeerimise tulemusena nimetatakse aastaks 2005 terviseõenduse alaerialadeks § 4 lõikes 4 nimetatud õendusabi erialad.
(3) Terviseõde töötab koos eriarstiga või iseseisvalt.
§27. Terviseõenduse arengusuunad
(1) 2005. aastal alustatakse õendusalast haridust andvates kõrgkoolides terviseõe erialal spetsialiseerumist, õppe mahuga 40 kuni 80 ainepunkti.
(2) Paragrahvi 4 lõikes 4 nimetatud alaerialadel töötavatele õdedele tagatakse võimalus elukestvaks järjepidevaks tööalaseks koolituseks ja nende kvalifikatsioon võrdsustatakse terviseõe spetsialiseerumisel omandatud kvalifikatsiooniga.
§28. Kooliõenduse eriala kirjeldus
(1) Kooliõendus on õendusabi eriala koolitervishoiuteenuste osutamiseks õpilaste tervise edendamiseks, tervisekasvatuseks ja terviseprobleemide ennetamiseks.
(2) Kooliõde töötab iseseisvalt.
(3) Kooliõenduse eesmärk on regulaarselt jälgida õpilaste tervise seisundit, kujundada tervislikku eluviisi õpilaste ja kooli personali seas, vähendada õpilaste haigestumist ja krooniliste haiguste väljakujunemist ning osutada esmaabi.
§29. Kooliõenduse eriala arengusuunad
(1) Kooliõenduse eriala nimetatakse aastaks 2005 terviseõenduse alaerialaks. Varasem kooliõe kvalifikatsioon võrdsustatakse terviseõe kvalifikatsiooniga.
(2) Aastast 2005 alustatakse spetsialiseerumist terviseõe erialal.
(3) Seoses iseseisva koolitervishoiuteenuse osutamisega parandatakse töötavate kooliõdede kvalifikatsiooni tööalase koolitusega. Paralleelselt terviseõenduse õppe käivitamisega jätkub kooliõdede tööalane koolitus.
(4) Pööratakse suuremat tähelepanu narkomaania ja AIDSi ennetustööle koolis.
(5) Igas koolis peab olema tagatud koolitervishoiuteenuste osutamine. Koolitervishoiuteenuste osutamisel on õe optimaalne töökoormus 700 õpilast.
§30. Pereõenduse eriala kirjeldus
(1) Pereõendus on õendusabi eriala ambulatoorses õendusabis patsientidele tervishoiuteenuse osutamiseks.
(2) Pereõde töötab koos perearstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) imiku ja väikelaste psühhomotoorse arengu ja tervise seisundi hindamine ning jälgimine;
4) eakate tervise jälgimine ja õpetamine oma tervise ning ealiste probleemidega toimetulekuks;
5) immuniseerimise ajakava pidamine ning immuniseerimine;
6) õendusabi vajaduste kindlakstegemine ja õendusabiplaani koostamine ning õendusabiteenuste osutamine nii ambulatoorselt kui ka patsiendi kodus.
(3) Pereõde võib osutada iseseisvalt koolitervishoiuteenust.
§31. Pereõenduse eriala arengusuunad
(1) Pereõenduse eriala nimetatakse aastaks 2005 terviseõenduse alaerialaks. Varasem pereõe kvalifikatsioon võrdsustatakse terviseõe kvalifikatsiooniga.
(3) Paralleelselt terviseõenduse õppe käivitamisega jätkub pereõdede tööalane koolitus.
(4) Pereõdede optimaalne vajadus Eestis on 6 õde 10 000 elaniku kohta.
§32. Töötervishoiuõenduse eriala kirjeldus
(1) Töötervishoiuõendus on õendusabi eriala, mille peamine eesmärk on kaitsta töötajate tervist ning propageerida ohutut ja tervislikku töökeskkonda.
(2) Töötervishoiuõde töötab koos töötervishoiuarstiga ettevõtet või ettevõtteid teenindavas töötervishoiuteenistuses, osutades järgmisi teenuseid:
1) teabe kogumine kutsetööga seotud terviseriskide ja ohutegurite kohta;
2) perioodilise tervisekontrolli ettevalmistamine ja tegemine;
3) tööõnnetuste ja kutsehaiguste alane ennetustöö;
4) esmaabi andmine töökohtadel.
§33. Töötervishoiuõenduse eriala arengusuunad
(1) Töötervishoiuõenduse eriala nimetatakse aastaks 2005 terviseõenduse alaerialaks. Varasem töötervishoiuõe kvalifikatsioon võrdsustatakse terviseõe kvalifikatsiooniga.
(3) Paralleelselt terviseõenduse õppe käivitamisega jätkub töötervishoiuõdede tööalane koolitus.
(4) Töötatakse välja töötervishoiuõdede iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(5) Töötervishoiuõdede optimaalne vajadus Eestis on 2,4 õde 10 000 elaniku kohta.
§34. Psühhiaatriaõenduse eriala kirjeldus
(1) Psühhiaatriaõendus on õendusabi eriala statsionaarses või ambulatoorses õendusabis psühiaatrilistele patsientidele tervishoiuteenuste osutamiseks, patsientide vaimse tervise säilitamiseks, psüühiliste häirete vältimiseks ning tervise ja töövõime taastamiseks.
(2) Psühhiaatriaõde töötab koos eriarstiga, osutades järgmisi teenuseid:
1) psühhiaatriaõe ambulatoorne vastuvõtt;
2) psühhiaatriline õendusabi grupitegevuses ning perekoolitus;
3) terapeutiliste tehnikate rakendamine, toimetulekuõpetus.
§35. Psühhiaatriaõenduse eriala arengusuunad
(1) Aktiivravivoodite arvu vähenemise tõttu suureneb ambulatoorse psühhiaatrilise õendusabi osakaal.
(2) Töötatakse välja psühhiaatriaõdede iseseisva ambulatoorse vastuvõtu nõuded.
(3) Ambulatoorses psühhiaatrilises õendusabis rakendatakse õenduspõhist juhtumikorraldust.
(4) Pööratakse suuremat tähelepanu narkomaania ja AIDSi ennetustööle.
(5) Psühhiaatriaõdede optimaalne vajadus Eestis on 4 õde 10 000 elaniku kohta.
§36. Radioloogiaõenduse eriala kirjeldus
(1) Radioloogiaõendus on õendusabi eriala statsionaarses ja ambulatoorses õendusabis radioloogilisi uuringuid ja radioteraapilisi protseduure vajavatele patsientidele.
(2) Radioloogiaõde on radioloogia alal töötav õe kutsega isik.
(3) Radioloogiatehnik on radioloogia alal töötav spetsialist, kes ei oma õe kutset.
(4) Radioloogiaõde või radioloogiatehnik töötab koos eriarstiga ega osuta õendusabi teenuseid iseseisvalt.
§37. Radioloogiaõenduse eriala arengusuunad
(1) Vastavuses radioloogiatehnik III kutsestandardile valmistatakse ette rakenduslikul suunal radioloogiatehnikuid radioloogiaõdede asemele.
(2) Töötavatele radioloogiaõdedele tagatakse võimalus elukestvaks järjepidevaks tööalaseks koolituseks.
(3) Radioloogiatehnikute optimaalne vajadus Eestis on 4 tehnikut 10 000 elaniku kohta.
ÄMMAEMANDUSE ARENGUKAVA
§38. Ämmaemandusabi kirjeldus
(1) Ämmaemanda osutatav õendusabi (edaspidi ämmaemandusabi) on ambulatoorne või statsionaarne tervishoiuteenus, mida ämmaemand osutab koos eriarstiga või iseseisvalt.
(3) Ämmaemandusabi sihtgrupp jaotub:
1) tervisekasvatuse seisukohalt Eesti elanikkond;
2)rasedad, sünnitajad, sünnitanud naised, vastsündinud ja nende pered;
3) reproduktiivtervise edendamise aspektist lähtuvalt Eestis elavad naissoost isikud - tüdrukud sünnist puberteedini, fertiilses eas naised, üleminekueas ja postmenopausis naised.
§39. Ämmaemandusabi arengusuunad
(1) Ämmaemandusabi planeerimisel:
2) laiendatakse noorte nõustamiskeskuste võrku ning ämmaemandate haaratust reproduktiivtervisealases ennetustöös;
3) suurendatakse ämmaemandate haaratust rasedate ja sünnitanute sünnieelses ja –järgses jälgimises, nõustamises, abistamises ja hoolduses ning tervisekasvatuses ja –edenduses;
4) pädevuse tagamiseks kindlustatakse ämmaemandate perioodiline ametialane liikumine ühe tervishoiuteenuse osutaja sünnitusabi ja günekoloogia eriala struktuuriüksuste vahel;
5)töötatakse välja nõuded, mis lubavad ämmaemandal vastavalt oma pädevusele kirjutada välja retseptiravimeid;
6) töötatakse välja nõuded, mis lubavad ämmaemandal väljastada ja allkirjastada raseduse ja sünnitusega seotud dokumente (raseda kaart, sünnitõend, sünnituslugu);
7) töötatakse välja ämmaemanduslugu iseseisva ämmaemandusabi teenuste osutamiseks;
8) töötatakse välja ja kehtestatakse ämmaemandusabi juhised, mis reglementeerivad ämmaemandate optimaalset töökoormust ja –mahtu.
(2) Ämmaemandate optimaalne suhtarv eriarstidega on 4 ämmaemandat 1 günekoloogi kohta.
(3) Ämmaemandate optimaalne vajadus Eestis on 5,5 ämmaemandat 10 000 elaniku kohta (absoluutarvuna 772).
§40. Iseseisev ämmaemandusabi
(2) Iseseisvat ämmaemandusabi võib selle kehtestamisel osutada madala rasedusriskiga ja füsioloogilise sünnituse kuluga naistele.


Sügavallapanusõnniku auna rajamise teatise ja veekaitsevööndis karjatamise teatise andmekoosseis ja esitamise kord – Riigi Teataja
Sügavallapanusõnniku auna rajamise teatise ja veekaitsevööndis karjatamise teatise andmekoosseis ja esitamise kord
Sügavallapanusõnniku auna rajamise teatise ja veekaitsevööndis karjatamise teatise andmekoosseis ja esitamise kord - sisukord
§ 2 Sügavallapanusõnniku hoidmiseks auna ja sügavallapanusõnniku kompostimiseks auna rajamise teatise esitamine ja teatise andmekoosseis
§ 3 Veekaitsevööndis karjatamise teatise esitamine ja teatise andmekoosseis
§ 4 Andmete muutumisest teatamine
§ 5 Karjatamise alustamine
RT I, 02.10.2019, 4
Vastu võetud 01.10.2019 nr 47
Määrus kehtestatakse veeseaduse § 165 lõike 6, § 166 lõike 8 ja § 169 lõike 10 alusel.
Määrusega kehtestatakse sügavallapanusõnniku hoidmiseks või kompostimiseks auna rajamise ja nende asukoha teatise ning veekaitsevööndis karjatamise teatise andmekoosseis ja teatiste esitamise kord.
§ 2. Sügavallapanusõnniku hoidmiseks auna ja sügavallapanusõnniku kompostimiseks auna rajamise teatise esitamine ja teatise andmekoosseis
(1) Veeseaduse § 165 lõike 3 alusel sügavallapanusõnniku auna rajamisest ja selle asukohast ning veeseaduse § 166 lõike 4 alusel sügavallapanusõnniku kompostimiseks auna rajamisest ja selle asukohast tuleb teavitada Keskkonnaametit, esitades teatise Keskkonnaametile vähemalt 14 päeva enne aunastamise alustamist, kui isik peab loomi rohkem kui 5 loomühikut.
(2) Sügavallapanusõnniku hoidmiseks ja kompostimiseks auna rajamise teatises esitatakse järgmised andmed:
1) sõnniku aunas hoidmist või kompostimist kavandava isiku nimi ja registrikood või isikukood;
2) sõnniku aunas hoidmist või kompostimist kavandava isiku asukoha või elukoha aadress, e-posti aadress ja telefoninumber;
3) põllumassiivi tunnus, kuhu sügavallapanusõnniku põlluaun kavandatakse;
4) auna või komposti veetava sügavallapanusõnniku kavandatav kogus;
5) sügavallapanusõnniku auna moodustamise kavandatav alguskuupäev;
6) sügavallapanusõnniku kavandatav laotusaeg;
7) kavandatava sügavallapanusõnniku auna asukoht Eesti põhikaardil, sealhulgas auna keskpunkti koordinaadid;
8) kompostitavast sügavallapanusõnnikust võetud proovi kuivainesisaldus lähtuvalt veeseaduse § 166 lõikes 3 sätestatust;
9) teatise esitamise kuupäev.
§ 3. Veekaitsevööndis karjatamise teatise esitamine ja teatise andmekoosseis
(1) Kui karja suurus on 10 loomühikut ja enam, esitab karjatamist kavandav isik üks kord vegetatsiooniperioodil vähemalt 14 päeva enne karjatamise alustamist Keskkonnaameti infosüsteemi kaudu teatise.
(2) Karjatamise teatises esitatakse järgmised andmed:
1) karjatamist kavandava isiku nimi ja registrikood või isikukood;
2) karjatamist kavandava isiku asukoha või elukoha aadress, e-posti aadress ja telefoninumber;
3) andmed karjatatavate loomade kohta, sealhulgas liik, maksimaalne isendite arv ja maksimaalne loomühikute arv;
4) informatsioon karjatamise alguse, kestuse ja lõpetamise kohta;
5) kavandatava tegevuse lühikirjeldus ja muu täpsustav teave karjatamise korraldamise kohta, sealhulgas loomade juurdepääs veekogule ning jootmise korraldamine;
6) karjatatava ala asukoht, mis märgitakse infosüsteemis Eesti põhikaardile;
7) teatise esitamise kuupäev.
§ 4. Andmete muutumisest teatamine
(1) Sügavallapanusõnniku aunastamisel sõnniku koguse kavandatust suurenemisel rohkem kui 20% või sõnnikuauna hoidmise aja muutuse korral esitab sõnnikuauna rajanud isik Keskkonnaametile esitatud teatise kohta muudatused või uue teatise viie tööpäeva jooksul andmete muutumisest arvates.
(2) Kui karjatamise käigus suureneb maksimaalne loomühikute arv või muutub karjatamise kestuse aeg võrreldes teatises esitatud andmetega, esitab karjatamisega tegelev isik Keskkonnaametile esitatud teatise muudatused või uue teatise viie tööpäeva jooksul andmete muutumisest arvates.
§ 5. Karjatamise alustamine
Kui Keskkonnaamet ei teavita karjatamise teatise esitajat 14 päeva jooksul pärast teatise saamist vajadusest täpsustada või kontrollida esitatud andmeid, võib alustada karjatamist veekaitsevööndis veeseaduse §-des 169 ja 170 sätestatud nõuete kohaselt.
Kuni veeseaduse § 165 lõikes 3 ja § 166 lõikes 4 nimetatud infosüsteemi valmimiseni teavitatakse Keskkonnaametit sügavallapanusõnniku auna rajamisest kirjalikus vormis.


praegune kellaaeg 18.07.2018 07:45
mine lehele eelmine 1, 2, 3 ... 232, 233, 234, 235 järgmine
rabzer kirjutas:
Godhand kirjutas:
Ega sa mingi teise HDMI kaabliga pole proovinud?
Proovi teine kaabel jah. Tean, et 1.4 ja 2.0 pole vahet. Aga äkki 1.3 ver. ei suuda nii palju koormust vastu võtta. Vb eksin.
Kas HDR ei tulnud mitte alates 2.0?
Alates 2.0-st HDR tulebki ja seoses sellega meenus, et PS4 seadetest pead ise vaatama, kas ta lülitab automaatselt 2.0 ver peale, kui HDMI kaabel seda toetab. Oli vist selline asi, et ta võib automaatselt 1.4 ver peal istuda, kuigi kaabel on 2.0 võimeline. Kui nii, siis vaata oma PS4 seadetest, et oleksid 2.0 ver. valitud.
Eks ma vaatan üle, kuigi jah olen proovinud nii 2.0 varianti kui ka safe mode'i alt 1.4 peale minna. Niipalju on selge et teleris asi pole, kuna sai ps4 slim taha pandud ja hdr töötas kohe, ilma et oleks mingeid seadeid
muutnud pleisis. Järsku peab selle pro'le tehase algseadete taastamise tegema?
Karmalaks kirjutas:
Ma mõtlesin, et softi vahe ainult. Hdmi 2.0 jaoks võib kaabel ola ka 1.4. Minu teadmise järgi ei toeta ju slim HDR. Kuidas sa seda käima said? Ainult Pro peaks toetama 🙄
ilmselt tead siis valesti. kui see hdr toetuse fw (4.0?) välja tuli siis justkui mainiti ära, et kõik saavad toetuse.
edit: https://blog.us.playstation.com/2016/09/12/ps4-system-software-update-4-00-out-tomorrow/
pealuu kirjutas:
Täitsa õigus sul. Hea teada, et vana ka toetab. Kunagi sai maha müüdud tavaline ps4 ja siis veel see ei toetanud.
Kas keegi on proovinud või uurinud kas "TransferWise borderless account"-iga saab PSN FIN makseid teha? Et ostad mängu, mitte ei topi neid FIN limiteeritud suurustega kaarte koguaeg kontosse sisse.
https://www.playstation.com/en-gb/get-help/help-library/store---transactions/payments---refunds/how-you-can-top-up-your-wallet-to-make-purchases-from-playstatio/
Kommentaarid: 324 loe/lisa Kasutajad arvavad: :: 2 :: 0 :: 247
The billing address of the payment method must match the billing address for your PSN account.
Mul ei ole soome Paypali ega soome k.kaarti. Või nüüd laseb läbi? Ma eelmine aasta proovisin, ei saanud kuidagi ühendada.
Kas Eestis on mõnda asutust või isikut, kes oleks pädev PS-konsoole kontrollima ja seisukorrale vastava akti väljastama?
kui keegi nõuab mingit akti, siis võiks sama isik/asutus ju ka öelda, et kelle väljastatud akt talle vastuvõetav on. muidu võid ju ise ka suvalise paberi valmis nikerdada või lased mõnel suvalisel sõbral seda teha.
Kui olemas on korralik Samsung 4K teler siis kas PS 4-Prole upgrade tasub ära? Mida siis ikkagi see juurde annab?
ilusama pildi.
reeglina dünaamiliselt muutuv reso 1440p kandis, korraliku upscalega 2160p peale.
eeldab mängupoolset tuge.
bigfatblue kirjutas:
Anna ikka juurde. Päris native 4K pilti ei näita aga paljudes mängudes kas suurem FPS või veidi parem visuaalne graafika.
Sai tehtud selline otsus, et vahetan Xbox One PS4 PRO vastu. Peamiseks põhjuseks see, et a'la 10 sõbrast 8 omavad PS-i. Eks näha, kuidas üleminek läheb. Nii palju, kui olen mõne PS-iga toimetanud, siis vähemalt menüü ja puldi osas lähevad kindlad plusspunktid Xboxile.
puldi osas päris nõus,aga ui on xboxil kohmakas ja aeglasem ,oh need kastid ja liikumine seal,aga on ka plusse,sama moodi ps-l miinuseid,ps-l käib asi kiiremini ja loogiliselmalt
Menüü tundub esialgu väga smooth. Kumb regioon oleks targem valida - Soome või UK?
Vahet pole eriti, võta siis juba Soome
Kui plaanid PS+ ja/või digitaalseid mänge osta, siis mõistlikum Soome konto teha (saad ka ingliskeelseks vajadusel); kuna FIN prepaid kaarte müüakse ka Eestis.
Müüakse ka UK pre-paid kaarte, see pole argument.
Mina tegin igaks-juhuks UK - ei taha mingi lokaliseeritud tõlkega pihta saada.
Killer85, müüakse, kuid kallimalt + Brexit, valuutakursi muutus jms.
Mis "lokaliseeritud tõlkega pihta saaamisest" sa räägid? Nagu mainisin, saab FIN konto inglisekeelseks vajadusel + mängud on selles keeles, mis keel konsoolis valitud on (mängu seadetest saad ka muuta vajadusel).
Mul soome konto ning ostnud PSNist palju mänge, pole veel ühtegi soomekeelset olnud.
soome keelt pole üheski mängus,isegi kui soome keele peal,inglise,vene,saksa,hispaania,itaalia,prantsuse on suurem osa mängudes ainult
UK konto odavam. Võtsin suvalise mängu esilehelt:
MONSTER HUNTER: WORLD™ £49.99 (~57 eur) vs Soome €69,95
50 naelase kaardi saab netist ~50 euroga, sääst 20 eurot.
Erinevad soodustused jah kohati regiooniti erinevad. Tihti on Usa kontoga üldse kõige odavam mänge osta.
Raud » Mängukonsoolid ja konsoolimängud » [PS4] SONY PlayStation 4 arutelu mine lehele eelmine 1, 2, 3 ... 232, 233, 234, 235 järgmine


Maareformi seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Maareformi seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus
06.01.2014 otsus nr 359
Vastu võetud 19.12.2013
1) paragrahvi 21 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Välismaalane võib erastada talle Eesti NSV taluseaduse alusel põliseks kasutamiseks antud maad, talle kuuluva ehitise teenindamiseks vajalikku maad ja käesoleva seaduse § 22 lõikes 13 nimetatud maad. Välismaalane käesoleva seaduse tähenduses on füüsiline isik, kes ei ole Eesti kodanik.
(3) Välismaine juriidiline isik võib erastada talle kuuluva ehitise teenindamiseks vajalikku maad ja käesoleva seaduse § 22 lõikes 13 nimetatud maad maavanema loal. Seejuures peab välismaise äriühingu filiaal olema kantud Eesti äriregistrisse. Välisriigil ei ole maa ostueesõigusega erastamise õigust.”;
2) paragrahvi 351 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Hoonestusõigus seatakse ehitise omaniku kasuks, kes ei soovi või kellel ei ole õigust maad omandada.”;
3) paragrahvi 351 täiendatakse lõigetega 11–13 järgmises sõnastuses:
„(11) Maareformi käigus riigimaale hoonestusõiguse seadmise korra, tähtajad ja tingimused, sealhulgas hoonestusõiguse aastatasu suuruse, selle muutmise ja tasumise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
(13) Hoonestusõigus seatakse maa asukohajärgse maavanema otsuse alusel. Hoonestusõiguse seadmise lepingu sõlmib maavanem või tema volitatud maavalitsuse ametnik.”;
4) paragrahvi 351 täiendatakse lõigetega 8–10 järgmises sõnastuses:
„(8) Riigimaale hoonestusõiguse seadmise leping sõlmitakse kirjalikus vormis. Maale hoonestusõiguse seadmise leping tuleb sõlmida kahe kuu jooksul maa riigi omandisse jätmise otsuse jõustumise päevast arvates. Kui ehitise omanik ei sõlmi hoonestusõiguse seadmise lepingut nimetatud tähtaja jooksul, seab maavanem ehitise omaniku kasuks riigimaale hoonestusõiguse oma otsuse alusel. Maavanem esitab kinnistusosakonnale hoonestusõiguse seadmise lepingu või otsuse ning avalduse riigi omandisse jäetud maa kinnistamiseks ja hoonestusõiguse seadmiseks.
(10) Kui ehitis on abikaasade ühisvara, seatakse hoonestusõigus mõlema abikaasa kasuks nende ühise avalduse alusel. Kui abikaasad ühist avaldust ei esita, seatakse hoonestusõigus selle abikaasa kasuks, kes on registreeritud ehitise omanikuna. Teine abikaasa kantakse ühisomanikuna kinnistusraamatusse abikaasade ühise notariaalselt tõestatud avalduse alusel.”;
5) seadust täiendatakse VIII1. osaga järgmises sõnastuses:
„VIII1. osa
(2) Andmekogu asutab ja selle pidamise põhimääruse kehtestab regionaalminister määrusega.
(5) Andmekogus on isikuandmete töötlemine lubatud üksnes mahus, mis on vajalik andmekogu asutamise eesmärgi saavutamiseks.”.
§ 2. Maa hindamise seaduse muutmine
Maa hindamise seaduse § 12 lõike 2 esimesest lausest jäetakse välja sõnad „, arvestamata maa maksustamisega seotud soodustusi”.
§ 3. Maareformi käigus kasutusvaldusesse antud maa omandamise seaduse muutmine
„(1) Omandada võib maareformi seaduse alusel kasutusvaldusesse antud maad, mis ei ole vajalik riigivõimu teostamiseks, kohalikule omavalitsusele tema ülesannete täitmiseks või muul avalikul eesmärgil.”;
2) paragrahvi 3 täiendatakse lõigetega 41 ja 42 järgmises sõnastuses:
„(41) Riigimaantee, raudtee, torujuhtme, kõrgepingeliini või muu joonehitise rajamiseks vajaminevat maad võib omandada majandus- ja kommunikatsiooniministri või tema volitatud asutuse loal. Loa andmise või sellest keeldumise otsustab majandus- ja kommunikatsiooniminister või tema volitatud asutus kooskõlas planeeringu ja joonehitise kinnitatud ehitusprojektiga. Kui planeeringu koostamise kohustus puudub, siis otsustatakse loa andmine või sellest keeldumine joonehitise kinnitatud ehitusprojekti alusel.
(42) Kohaliku omavalitsuse ülesannete täitmiseks või muul avalikul eesmärgil vajaliku maa võõrandamise võimalikkuse otsustab maavanem.”;
3) paragrahvi 3 lõike 5 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kui kasutusvaldusesse antud maa koosseisus on käesoleva paragrahvi lõikes 2, 3, 4, 41 või 42 nimetatud maad või muud riigivõimu teostamiseks või avalikul eesmärgil vajalikku maad, mis ei kuulu käesoleva seaduse alusel omandamisele, võib omandada vaid sellist kasutusvaldusesse antud maad, mille omandamiseks ei ole piiranguid.”;
4) paragrahvi 8 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui kasutusvaldaja taotleb käesoleva seaduse § 3 lõikes 2, 3, 4, 41 või 42 nimetatud maa omandamist, pöördub maa võõrandamise korraldaja maa võõrandamiseks vajaliku loa saamiseks pädeva isiku poole. Lähtudes loa andja seisukohast või kohaliku omavalitsuse huvist selgitab maa võõrandamise korraldaja välja omandamisele kuuluva maa ulatuse.”;
5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui eeltoimingute käigus selgub, et kasutusvaldusesse antud maa võib osutuda vajalikuks riigivõimu teostamiseks, kohalikule omavalitsusele või muul avalikul eesmärgil, on maavanemal õigus maa omandamise menetlus peatada kuni riigi, kohaliku omavalitsuse või avaliku huvi selgumiseni, sealhulgas planeeringu kehtestamiseni või joonehitise ehitusprojekti kinnitamiseni.”.
§ 4. Täitemenetluse seadustiku muutmine
Täitemenetluse seadustiku § 2 lõiget 1 täiendatakse punktiga 193 järgmises sõnastuses:
„193) maareformi seaduse § 351 lõikes 9 nimetatud kirjalikus vormis sõlmitud kokkulepe või maavanema otsus, mis näeb ette kinnisasja omaniku kohustuse alluda kohesele sundtäitmisele reaalkoormatisega tagatud rahalise nõude rahuldamiseks;”.


Saue lasteaia Midrimaa põhimäärus – Riigi Teataja
Saue lasteaia Midrimaa põhimäärus - sisukord
§ 3 Lasteaia õiguslikud alused
§ 4 Asjaajamise alused ja õppekeel
§ 5 Tegevuse eesmärk ja arengukava
§ 8 Lasteaia tegevus- ja päevakava
§ 10 Lasteaeda vastuvõtmine ja väljaarvamine
§ 12 Direktori ametisse kinnitamine, asendamine
§ 13 Hoolekogu pädevus
§ 14 Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
§ 15 Pedagoogide nõukogu
§ 21 Lasteaia vara
§ 22 Lasteaia rahastamine
§ 23 Soodustuste andmine
§ 26 Lasteaia ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
§ 27 Lasteaia põhimääruse kinnitamine, muutmine ja täiendamine
RT IV, 28.05.2015, 25
Vastu võetud 20.01.2011 nr 21
RT IV, 11.10.2012, 17
jõustumine 24.01.2011
19.06.2014 RT IV, 28.06.2014, 18 01.07.2014
21.05.2015 RT IV, 28.05.2015, 19 31.05.2015
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 35 lg 2, „Koolieelse lasteasutuse seaduse“ § 9 lg 2 ja „Saue linna põhimääruse“ § 63 p 5 alusel.
Saue lasteaia Midrimaa põhimäärus (edaspidi põhimäärus) sätestab Saue lasteaia Midrimaa (edaspidi lasteaed) tegevuse eesmärgi ja ülesanded, struktuuri ja juhtimise põhimõtted, õppe- ja kasvatuskorralduse alused, laste, vanemate ja lasteaia töötajate õigused ja kohustused, lasteaia finantseerimise alused, alused lasteaia ümberkorraldamiseks ja lõpetamiseks ning põhimääruse muutmise korra.
(1) Lasteaia nimetus on Saue lasteaed Midrimaa. Ametlik lühend puudub.
(2) Lasteaed asub aadressil: Koondise 23, Saue linn 76505, Harju Maakond.
[RT IV, 28.06.2014, 18 - jõust. 01.07.2014]
§ 3. Lasteaia õiguslikud alused
(1) Lasteaed on Saue Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsuse) hallatav asutus, mille asutamise, ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise otsustab Saue Linnavolikogu (edaspidi volikogu).
(2) Lasteaed juhindub oma tegevuses koolieelse lasteasutuse seadusest, teistest Eesti Vabariigi seadustest, Vabariigi Valitsuse määrustest, Haridus- ja Teadusministeeriumi õigusaktidest ning volikogu ja linnavalitsuse õigusaktidest ja kehtivast põhimäärusest.
(3) Lasteaed töötab haridus- ja teadusministri antud koolitusloa alusel.
(5) Lasteaial on oma nime ja linna vapi kujutisega pitsat ning oma sümboolika.
(6) Lasteaia teeninduspiirkonnaks on Saue linn.
(7) Teiste omavalitsuste lapsi võetakse lasteaeda vabade kohtade olemasolul elukohajärgse valla- või linnavalitsuse ja linnavalitsuse vahel sõlmitud lepingu alusel.
§ 4. Asjaajamise alused ja õppekeel
(1) Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevusalaste kohustuslike dokumentide loetelu ja nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.
(2) Lasteaia asjaajamiskorra kehtestab direktor käskkirjaga.
(3) Lasteaias on õppe- ja asjaajamiskeeleks eesti keel.
§ 5. Tegevuse eesmärk ja arengukava
(1) Lasteaia tegevuse eesmärk on lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades:
1) anda lapsele alusharidus, mis oma sisult on teadmiste, vilumuste, oskuste ja käitumisnormide kogum, mis loob eeldused edukaks edasijõudmiseks igapäevaelus ja koolis;
(2) Lasteaia järjepideva arengu tagamiseks koostab lasteaed koostöös hoolekogu ja õppenõukoguga arengukava.
(3) Arengukava peab lähtuma linna arengukavast. Arengukava tegevuskava koostatakse vähemalt kolmeks aastaks. Arengukava koostamine, kinnitamine ja avalikustamine toimub linnavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(1) Laste vanusest olenevalt tegutsevad lasteaias sõime- ja lasteaiarühmad.
(2) Lasteaia sõime- ja lasteaiarühmade suurendamise kinnitab hoolekogu ettepanekul linnavalitsus.
(3) Erirühmade moodustamise otsustab linnavalitsus lasteaia direktori ettepaneku alusel.
(4) Lasteaia juhtimisstruktuuri kinnitab lasteaia direktor.
(1) Lasteaia õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud riiklikule õppekavale vastav lasteaia õppekava.
(3) Õppe- ja kasvatusvormide valikul arvestatakse laste vanuselisi, individuaalseid, soolisi, rahvuslikke ja piirkondlikke iseärasusi.
(4) Lasteaia õppekava läbinule annab lasteaed välja koolivalmiduskaardi, milles on kirjeldatud lapse arengu tulemusi.
§ 8. Lasteaia tegevus- ja päevakava
(1) Lasteaial ning igal rühmal on oma tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse lasteaia õppekava, kohalikku kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone.
§ 10. Lasteaeda vastuvõtmine ja väljaarvamine
Laste lasteaeda vastuvõtmise ja väljaarvamise korra kehtestab linnavalitsus.
(1) Lasteaeda juhib direktor, kes tagab lasteaia tulemusliku toimimise ja töö, vastutab lasteaia üldseisundi ja arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest.
(2) Lasteaia direktor annab aru linnavalitsusele, kui teenistusliku järelevalve korraldajale, lasteaia ja enda tegevusest.
1) teeb lasteaia nimel tehinguid linna õigusaktide või põhimäärusega kindlaksmääratud ulatuses ja töölepingus sätestatud ülesannete täitmiseks;
2) kutsub kokku pedagoogilise nõukogu ja juhib lasteaia tegevust koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga;
[RT IV, 28.05.2015, 19 - jõust. 31.05.2015]
3) sõlmib, muudab, peatab ja lõpetab töölepingud lasteaia töötajatega;
4) kinnitab lasteaia asjaajamiskorra ja kodukorra ning muud töökorraldusdokumendid;
5) koostab lasteaia eelarveprojekti lähtudes hoolekogu soovitustest ja esitab selle vastavalt kehtestatud korrale linnavalitsusele;
6) esitab vähemalt kord aastas linnavalitsusele ja hoolekogule ülevaate lasteaia õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest, teatab lasteaia majandusliku seisundi halvenemisest ja järelvalveorgani tehtud ettekirjutustest;
7) tagab seaduste ja muude õigusaktidega sätestatud aruannete koostamise ja esitamise;
8) vastutab sisehindamise läbiviimise eest;
9) vastutab lasteaia arengukava koostamise, täitmise ja õigeaegse muutmise eest;
10) moodustab vastavalt vajadusele lasteaia sõime- ja lasteaiarühmad;
11) lahendab muid seadusega, lasteaia põhimäärusega ja töölepinguga tema pädevusse antud küsimusi.
(4) Lasteaia tegevuse koordineerimiseks ja korraldamiseks annab direktor seaduses ja põhimääruses sätestatud pädevuse piires käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi.
§ 12. Direktori ametisse kinnitamine, asendamine
(1) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse konkurss linnavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(2) Linnapea esitab lasteaia direktori kandidaadi linnavalitsusele kinnitamiseks.
(3) Lasteaia direktoriga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingu linnapea.
(4) Direktorit asendab tema puhkusel või töölähetuses olemise ajal, haigestumise korral kõigi õiguste ja kohustustega õppealajuhataja või tema äraolekul isik, kellele on töölepingu või direktori käskkirjaga tehtud ülesandeks direktori ülesannete täitmine.
(5) Direktori töölt lahkumisel määrab asendaja linnapea.
§ 13. Hoolekogu pädevus
2) annab direktorile ja linnavalitsusele soovitusi lasteasutuse eelarve koostamisel ja eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks;
5) lapse toidukulu päevamaksumuse otsustab hoolekogu ja kinnitab direktor;
6) otsustab teisi käesoleva põhimääruse või volikogu otsusega hoolekogu pädevusse antud küsimusi.
(3) Hoolekogul on õigus saada direktorilt ning linnavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni.
(4) Hoolekogu töövorm on koosolek, mis toimub vähemalt üks kord kvartalis hoolekogu esimehe või direktori ettepanekul. Hoolekogu koosolekud protokollitakse ning protokolle säilitatakse lasteaias.
§ 14. Hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus
(1) Lasteaia hoolekogusse kuuluvad õpetajate esindaja, iga rühma vanemate esindaja, linnavalitsuse esindaja ja volikogu esindaja.
(2) Hoolekogu kinnitab linnavalitsus esitatud ettepanekute alusel.
(3) Õpetajate esindaja valimine toimub pedagoogilise nõukogu koosolekul.
(4) Iga rühm valib oma esindaja ja asendusliikme hoolekogusse rühma vanemate koosolekul. Asendusliige osaleb hoolekogu töös, kui põhiliige ei saa osaleda või põhiliikme volitused on lõppenud. Vanemate esindajaks ega asendusliikmeks ei või olla isik, kes on valitud teise rühma esindajaks või asendusliikmeks.
(5) Linnavalitsuse esindaja määratakse linnavalitsuse istungil hoolekogu koosseisu kinnitamisel.
(6) Volikogu esindaja määratakse volikogu istungil, volikogu esindaja määratakse volikogu volituste ajaks.
(7) Kõikidel hoolekogu koosseisu kuuluvatel esindajatel on õigus oma volitustest loobuda, teatades sellest teda valinud või volitanud organile.
§ 15. Pedagoogide nõukogu
(1) Pedagoogilise nõukogu liikmeteks on lasteaia pedagoogid. Pedagoogiline nõukogu valib esimehe ning aseesimehe, kes ei saa olla lasteaia direktor.
(2) Pedagoogilise nõukogu ülesandeks on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning linnavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(3) Pedagoogilise nõukogu ülesanded ja tegevus on määratud õigusaktides ning lasteaia pedagoogilise nõukogu tegutsemise korras.
(4) Pedagoogilise nõukogu tegutsemise korra kehtestab pedagoogiline nõukogu.
(1) Lasteaias viiakse läbi sisehindamist.
(2) Sisehindamine on pidev protsess, mille eesmärk on tagada laste arengut toetavad tingimused ja lasteaia järjepidev areng, selgitades välja lasteaia tugevused ja parendusvaldkonnad, millest lähtuvalt koostatakse arengukava tegevuskava.
(3) Lasteaia sisehindamise läbiviimise korra kehtestab direktor.
(4) Sisehindamise aruanne koostatakse vähemalt üks kord kolme õppeaasta jooksul.
(5) Lasteaia nõustamine sisehindamise küsimustes toimub haridus-ja teadusministri määrusega kehtestatud korras.
(1) Lasteaia töötajad on pedagoogid, tervishoiutöötaja ja lasteaia majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad, kelle ülesanded määratakse töölepingute ja ametijuhenditega ning lasteaia töökorralduse reeglitega.
(2) Töötajatel on keelatud avalikustada kolmandatele isikutele töö käigus saadud teavet laste ja nende perekonna kohta.
(3) Töötajad on kohustatud andma teavet pädevale ametiisikule, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või et laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(4) Töötajate koosseisu kinnitab linnavalitsus direktori taotluse alusel, lasteaia töötajate palgakorralduse alused kehtestab volikogu.
(1) Lasteaia pedagoogidena käsitletakse õpetajaid, direktorit, õppealajuhatajat ning teisi õppe- ja kasvatusalal töötavaid isikuid.
(3) Pedagoogid kuuluvad lasteaia pedagoogilisse nõukogusse, mille ülesanne on lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning linnavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(4) Pedagoogi vaba ametikoht täitmiseks korraldab lasteaia direktor konkursi.
(5) Pedagoogide kutseoskuste ja kutsemeisterlikkuse ning nende kvalifikatsioonitaseme üle otsustamiseks korraldatakse atesteerimine, mis viiakse läbi haridus-ja teadusministri määrusega kehtestatud korras.
(7) Pedagoogide andmed kantakse Eesti Hariduse Infosüsteemi.
1) saada teavet lasteaia töökorralduse kohta;
2) tutvuda lasteaia õppe- ja päevakavaga;
3) tuua last lasteaeda ja viia sealt ära vanematele sobival ajal lasteaia päevakava järgides;
4) nõuda vajalike tingimuste loomist laste mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele.
3) sõlmima lasteaia koha kasutamise lepingu ja täitma selle tingimusi.
§ 21. Lasteaia vara
(1) Lasteaia vara moodustavad linnalt valdamiseks ja sihtotstarbeliseks kasutamiseks antud seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Lasteaia vara on linna omand.
(3) Lasteaia vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub volikogu poolt kehtestatud korras .
§ 22. Lasteaia rahastamine
(1) Lasteaeda finantseeritakse Saue linna eelarvest ja muudest allikatest saadud vahenditest.
1) laekumised riigieelarvest;
3) annetustest üksikisikutelt ja juriidilistelt isikutelt, mille vastuvõtmise korra ja tingimused kehtestab linnavalitsus;
4) volikogu poolt kehtestatud vanemate poolt kaetavast osast;
5) tasulistest teenustest, mille hinnad kehtestab linnavalitsuse direktori ettepaneku alusel, arvestades hoolekogu arvamust;
6) [kehtetu - RT IV, 28.05.2015, 19 - jõust. 31.05.2015]
7) seadusega ettenähtud muudest laekumistest.
(3) Lasteaia raamatupidamisarvestust ja aruandlust korraldab linnavalitsus.
§ 23. Soodustuste andmine
Soodustuste andmise korra otsustab volikogu.
Lasteaed esitab oma tegevuse kohta statistilisi ja eelarve täitmise aruandeid rahandusministri, haridus- ja teadusministri ning volikogu ja linnavalitsuse õigusaktidega kehtestatud tähtaegadel ja korras.
(1) Riiklikku järelevalvet lasteaia õppe- ja kasvatustegevuse üle teostavad Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri ülesandel Harju maavanem.
(2) Lasteaia raha ja varade kasutamise kontrolli teostab volikogu revisjonikomisjon ja linnavalitsus seadusega ettenähtud korras.
(3) Lasteaia tegevuse järelevalvet teostab siseaudiitor ja teenistuslikku järelevalvet teostab linnavalitsus.
§ 26. Lasteaia ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Lasteaia ühinemise, jagunemise või tegevuse lõpetamise otsustab volikogu.
(2) Lasteaia ühinemine, jagunemine või tegevuse lõpetamine võib toimuda peale õppeperioodi lõppu ning sellest informeeritakse kirjalikult Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanemat, lasteaeda ja vanemaid (eestkostjaid, hooldajaid) vähemalt viis kuud enne ühinemise, jagunemise või tegevuse lõpetamise tähtaega.
(3) Tegevuse lõpetanud lasteaia õigused ja kohustused lähevad üle linnavalitsusele või tema poolt määratud asutusele.
§ 27. Lasteaia põhimääruse kinnitamine, muutmine ja täiendamine
(1) Lasteaia põhimääruse kinnitab, muudab, täiendab ja tunnistab kehtetuks volikogu.
(2) Avalikustamine toimub Saue linna põhimääruses ettenähtud korras.
(3) Kõik käesoleva põhimäärusega määratlemata küsimused lahendab lasteaia juhtkond koostöös linnavalitsusega.
(5) Määrus jõustub 3. päeval peale avalikustamist.


text:
2.01.2007 nr 2 (RTL 2007, 2, 19) 12.01.2007 (rakendatakse alates 1.01.2007)
9.03.2009 nr 19 (RTL 2009, 25, 327) 20.03.2009 (rakendatakse alates 1.03.2009)
3) [Kehtetu – RTL 2009, 25, 327 – jõust. 20.03.2009] – rakendatakse alates 1.03.2009
[RTL 2009, 25, 327 – jõust. 20.03.2009] – rakendatakse alates 1.03.2009
(4) Kui «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punktis 1, 11, 8 või 9 nimetatud isik vastab samaaegselt mõnele «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punktides 21, 22, 3, 6, 61, 7, 11 või 13 või lõikes 11 sätestatud tingimusele, peab tema osas sotsiaalmaksu arvestust Sotsiaalkindlustusamet «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 1 punkti 1, 11, 8 või 9 alusel.
(3) [Kehtetu – RTL 2009, 25, 327 – jõust. 20.03.2009] – rakendatakse alates 1.03.2009
Käesoleva määruse §-s 21 nimetatud isik esitab valla- või linnavalitsusele tööraamatu. Valla- või linnavalitsusel on õigus vajadusel nõuda täiendavaid dokumente, mis tõendavad taotleja vastavust «Sotsiaalmaksuseaduse» § 6 lõike 11 tingimustele.
(1) Sotsiaalkindlustusamet, Välisministeerium, lähetajaministeerium või selle valitsemisala asutus, Tööturuamet, Kaitseväe peastaap, Vabariigi Presidendi Kantselei, Päästeamet, Kaitseressursside Amet ning valla- või linnavalitsus kannavad Maksu- ja Tolliameti kontole üle deklaratsiooni järgi tasumisele kuuluva sotsiaalmaksu hiljemalt aruandekuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.
(1) Käesoleva määruse § 2 lõike 2 punktides 1, 8 ja 11 ning §-s 21 nimetatud isik teatab sotsiaalmaksu maksjale 10 päeva jooksul kirjalikult oma tööle asumisest või töötamise lõpetamisest, § 2 lõike 1 punktides 2 ja 4 nimetatud isik teatab sellest elukohajärgsele pensioniametile ning § 2 lõike 2 punktis 7 nimetatud isik Tööturuameti piirkondlikule struktuuriüksusele.
(3) Käesoleva määruse § 2 lõike 2 punktides 8 ja 11 ning §-s 21 nimetatud isik teatab sotsiaalmaksu maksjale 10 päeva jooksul kirjalikult pensioni saamisest teisest Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigist või Eestiga sotsiaalkindlustuslepingu sõlminud riigist ning § 2 lõike 2 punktis 7 nimetatud isik Tööturuameti piirkondlikule struktuuriüksusele.

matches:
§ 6
§ 6
§ 6
§ 6
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2


Nõude üleminek käendajale - Pluss
https://www.riigikohus.ee/et/lahendid?asjaNr=2-15-2873/51
Riigikohtu 20.09.2017 lahend nr 2-15-2873/51
Hageja esitas maakohtule hagi kostja vastu kinnistusraamatu kannete muutmiseks tahteavaldusi andma kohustamiseks. Maakohus rahuldas hagi osaliselt, kohustades kostjat andma nõusolek jagada ühele kinnistule kantud hüpoteek ja kanda samale järjekohale sisse kaks osahüpoteeki ning teisele kinnistule kantud hüpoteek ja kanda senise hüpoteegikande asemele kaks samal järjekohal olevat osahüpoteeki. Kostja esitas apellatsioonkaebuse ringkonnakohtule, mille kohus rahuldas, tühistades osaliselt maakohtu otsuse ja jättis hagi rahuldamata esimest kinnistut koormava hüpoteegi ja osahüpoteegi hagejale ülekandmise nõude osas. Hageja esitas kassatsioonkaebuse Riigikohtule.
1. Hageja nimel kostjale tasutud summa ulatuses on võlaõigusseaduse (VÕS) § 152 lõige 1 järgi kostja nõue võlgniku vastu üle läinud käendajale. Seaduse alusel nõude üleminekule kohaldatakse VÕS § 173 lõige 2 järgi nõude loovutamise sätteid, sh VÕS § 167. VÕS § 167 lõiget 5 kohaldatakse ka siis, kui nõue läheb seaduse alusel osaliselt üle käendajale.
2. Lähtudes VÕS § 152 lõikest 1 ja § 167 lõikest 1, eeldatakse, et võlausaldaja on kohustatud põhivõlgniku kohustuse täitnud käendajale nõude rahuldamise ulatuses üle andma nõudega mitteseotud tagatised, sh hüpoteegid. Seega üldjuhul tuleb nõude rahuldamise ulatuses anda käendajale üle nõude tagamiseks seatud hüpoteek, kui käendaja ja võlausaldaja ei ole kokku leppinud teisiti.
3. Hüpoteegi osahüpoteekideks jagamine on ainult üks võimalus käendajale tagatise andmiseks VÕS § 167 lõige 1 järgi. Osal juhtudel võib see viia vastuolus VÕS § 167 lõikega 5 senise võlausaldaja eesõiguse kahjustamiseni. Sellistes olukordades on kohtul võimalik kanda senine võlausaldaja ja käendaja kinnistusraamatusse hüpoteegipidajana ühiselt.
4. VÕS § 167 lõige 5 reguleerib ainult tagatise realiseerimise tulemi jagamist. Olukorras, kus kostja laenulepingust tulenev nõue ei ole täielikult rahuldatud, võib hüpoteegi osahüpoteekideks jagamine kahjustada tema VÕS § 167 lõikest 5 tulenevaid õigusi. Ei ole kindel, millise hinnaga vaidlusalune kinnisasi enampakkumisel müüakse, ega ka see, kui palju kostjale võlgnevuse katteks pankrotivarast tasutakse. Kostja võib hiljem sattuda olukorda, kus tema nõue ei saa täielikult rahuldatud, sest väljamakstava summa suurust piirab osahüpoteegi summa.
5. Asjaõigusseaduse (AÕS) § 70 lg-st tuleneb, kui õigus kuulub mitmele isikule ühiselt, kohaldatakse sellele vastavalt ühise omandi kohta käivaid sätteid, kui seadusest ei tulene teisiti. Seega on käendajal võimalik oma VÕS § 152 lõikest 1 ja § 167 lõikest 1 tulenevaid õigusi realiseerida, nõudes mh enda ühise hüpoteegipidajana kinnistusraamatusse kandmist. Selle võimaluse on kohtud jätnud arvestamata.
6. Hüpoteegi realiseerimise järel on võimalik arvestada, millises summas nõue kummalgi hüpoteegipidajal sel hetkel hüpoteegiga tagatud on ning hüpoteegi realiseerimise tulem jagada, arvestades VÕS § 167 lõiget 5.
Riigikohus tühistas maa- ja ringkonnakohtu otsused osas, milles kohtud lahendasid esimest kinnistut puudutavad nõuded ja saatis asja tühistatud osas uueks läbivaatamiseks samale maakohtule.


Miinimumpalk arestivabaks! - Petitsioon.ee
Miinimumpalk arestivabaks!
Seadusemuudatus, mille alusel leiavad kohtutäiturid, et nad võivad arestida 20% igasugusest sissetulekust ning jätta arestimata 140 €, tuleb tunnistada kehtetuks.
16.04.2018 00:00 kuni 31.05.2018 23:59
114 häält
09.01.2018 jõustus seadusemuudatused, mille kohaselt on kohtutäituritel varasemaga võrreldes oluliselt suuremad õigused ja võimalused.[1] Nendes muudatustes on mitmeid kaheldavusi ja vastuolusid. Üheks suuremaks ning ebaõiglasemaks ja samas ka segaseimaks muudatuseks on täitemenetluse seadustiku (TMS) § 132 lg-s 12 alusel kohtutäituritele antud võimalus teostada aresti 20% ulatuses igasugusest sissetulekust. Selle muudatusega kaotati ära varasem absoluutse arestivaba sissetuleku põhimõte, mille kohaselt pidi igal juhul inimesele jätma alles sissetulekud, mis jäävad alla palga alammäära. Nimetatud muudatusel on alljärgnevad puudused.
1. Seaduse tõlgendamine ei vasta seaduses sätestatule. Seaduse kohaldamisel on tekkinud vaidlusi. TMS § 132 lg 1 sätestab, et sissetulekut ei arestita, kui see ei ületa ühe kuu eest ettenähtud palga alammäära suurust või vastavat osa nädala või päeva sissetulekust. 09.01.2018 jõustunud muudatus loob TMS § 132 lg 12 alusel võimaluse arestida 20% lõikes 1 nimetatud sissetulekust. Seaduse seletuskirjast tuleneb, et seadusandja on muudatusega tahtnud anda võimaluse teostada aresti igasugusest sissetulekust. Siiski on Eesti õigusriik, kus tuleb lähtuda õigusaktist ning säte ütleb selgelt, et kui sissenõude pööramine võlgniku muule varale ei ole viinud või eeldatavalt ei vii nõude täielikule rahuldamisele, võib arestida kuni 20 protsenti käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sissetulekust. Seega tõlgendades seadust grammatiliselt, süsteemselt ja teleoloogiliselt ei luba seadus arestida 20% ükskõik millisest sissetulekust, vaid 20% alammäärast, st absoluutseks arestivabaks miinimumiks on 2018. aastal 400 €.
2. Tegemist peaks olema erandiga, mida tuleks kohaldada erijuhtudel. Juba tänaseks on praktikas välja kujunenud, et kohtutäiturid kohaldavad seda esimesel võimalusel. TMS § 132 lg 12 annab võimaluse aresti teostada palga alammäärast vaid juhtudel, kus varasem sissenõudmine pole olnud tulemuslik või eeldatavalt pole tulemuslik. Justiitsministeerium on oma seisukohtades avaldanud, et nimetatud võimalust ei saa kohtutäiturid kasutada esimesena, kuid siiski rõhuvad kohtutäiturid, et nemad teavad juba inimese sissetulekuid nähes, et nõuet ei saa eelduslikult teisiti täita ning asuvad koheselt arestima 20% igasugusest sissetulekust.
3. Absoluutne arestimiskeeld on seotud toimetulekupiiriga. TMS § 132 lg 12 teine lause sätestab, et sissetulekut ei arestita, kui see jääb alla kehtestatud toimetulekupiiri. 2018. a on toimetulekupiiriks 140 € leibkonna esimese liikme kohta. Antud lause näol on tegemist äärmiselt ebaõnnestunud sättega, mis seab inimesed väga ebavõrdsesse olukorda ning kaotab igasuguse motivatsiooni iseseisvaks toimetulekuks. Seda põhjusel, et kui isikul puuduvad sissetulekud ning ta elatub toimetulekutoetusest, siis peab talle toimetulekupiir jääma kätte peale seda kui tasutud on eluasemega seotud kulud. Kui aga isikul on sissetulekud ja kohtutäitur arestib kõik, mis ületab 140 €, siis ta peab 140 € eest tasuma ka eluasemekulud. Tegemist on nn surnud ringiga, sest toetust taotlema minnes arvestatakse sissetulekuid ikkagi selles suuruses, mis need olid enne kohtutäituri poolt mahaarvamist ja ilmselt toetuse määramine võimalik pole. 140 € tasuda eluasemekulud ja tagada omale eluks vajalik, pole aga võimalik. Seega lükkab muudatus inimesed veelgi raskemasse seisu, vaesuslõksu ning soodustab elatumist toimetulekutoetusest.
4. Muudatuse eesmärk pole õiglane. Seletuskirjast nähtub, et kõnealune muudatus puudutab eelkõige neid inimesi, kelle sissetulekud jäävad alla alampalga ja kes enamasti elatuvad riigipoolsetest toetustest ning kelle võlgade näol on tegemist avaliku võimu kandja trahvinõuetega. Seletuskirjast nähtub, et muudatus võimaldaks täita riigi eelarvet 2 aasta jooksul 6 000 000 € ulatuses. Väga küüniline on ühe käega anda ja teise käega võtta ära sihtotstarbeliselt eraldatud toetused.
5. Regulatsioon on liigselt võlausaldaja poole kaldu. Loomulikult toimub täitemenetlus võlausaldaja huve silmas pidades ning kohtutäitur peab omalt poolt tegema kõik, mis võimalik, et nõue rahuldada ning tagada (kohtu)otsuse täitmine. Samas peab olema tagatud võlgniku huvide arvestamine ning võlgnikku ei tohiks koormata rohkem, kui see on sissenõudja huvides vajalik. Praegune regulatsioon seda aga ei tee. Sissenõudja huvides on, et võlgnik oleks maksevõimeline. Viies võlgniku nii äärmuslikku seisu ning süvenevasse vaesusesse, pole lõppkokkuvõttes ka sissenõudja huvid tagatud.
6. Regulatsioon eeldab keerukaid arvutusi. Pered on mitmeliikmelised ning iga liikme puhul toimetulekupiir muutub ning lisandub arestivaba sissetulek iga ülalpeetava kohta. Sellise arvutuskäiguga tõstetakse kohtutäituri koormust ning lõpuks puudub selgus, kuidas seadust kohaldada. Ülalpeetavate korral muutub muudatus ka sisutühjaks, sest ülalpeetavate puhul ületab täiendav arestivaba tulu ülalpeetava kohta 20%, mida muudatus lubab kinni pidada.
7. Regulatsioon on tööandjale koormav. Muudatus raskendab oluliselt ka tööandjate olukorda, eriti olukordades, kus isikul puudub kindel sissetulek ning see arvutatakse vastavalt tehtud töö mahule. Tööandjal puudub motivatsioon võlgades isikut tööle võtta, sest tööandjale kaasnevad sellega märkimisväärsed kohustused ja kulud. Praktikas ei ole harvad juhud, kus isik ei osutu valituks või lõpetatakse leping, kuna tööandjatele on koormav kohtutäituritega suhtlemine, arestivaba sissetuleku arvutamine, topeltkanded.
8. Regulatsioon riivab ning potentsiaalselt ka rikub inimväärikuse põhimõtet ning on vastuolus põhiseadusega. Täitemenetlus rikub eelkõige inimese omandipõhiõigust ning pole sellises ulatuses proportsionaalne. Õiguskantsler on leidnud, et kõnealune säte võib rikkuda inimväärikuse põhimõtet.[2]
9. Regulatsioon ei täida (täitemenetluse üld)eesmärki. Viimaste muudatustega tahetakse eelkõige suunata kohtutäiturite ressurss perspektiivikate nõuete täitmisele. Kahtlemata ei ole perspektiivsed need nõuded, kus isikul puudub vara ja tema sissetulekud on alla palga alammäära. Antud regulatsioon suurendab ebaõiglust ega tekita inimestes motivatsiooni oma vigu parandada. Ka ei aita antud regulatsioon olukordades, kus pahatahtlikult hoidutakse kõrvale oma kohustuste täitmisest. Nende eesmärkide saavutamiseks on vajalik rakendada muid meetmeid.
Seega palume tunnistada kehtetuks TMS § 132 lg 12 ning jätta absoluutseks arestivabaks palga alammäär.
Merili Laansoo
MTÜ Abistu
mtuabistu@gmail.com
[1] täpsemalt saab muudatuste kohta lugeda siin: https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/0b9175e0-ff09-4491-b43d-4b496793df24
[2] rohkem saab lugeda siit: http://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/T%C3%A4itemenetluse%20ja%20pankrotimenetluse%20eba%C3%B5iglusest_0.pdf


§ 6 Põhipalga määramise tingimused
§ 7 Muutuvpalga maksmine
§ 8 Eritingimustes töötamise eest makstav lisatasu
§ 10 Palga ja töötasu määramise ja maksmise kord
§ 12 Palgast ja töötasust kinnipidamine
RT IV, 03.03.2017, 48
Vastu võetud 17.06.2013 nr 13
RT IV, 20.06.2013, 64
20.01.2015 RT IV, 04.02.2015, 12 07.02.2015, rakendatakse alates 01.01.2015
18.08.2015 RT IV, 29.08.2015, 10 01.09.2015, rakendatakse alates 18.08.2015
26.01.2016 RT IV, 05.02.2016, 15 08.02.2016, rakendatakse alates 01.01.2016
19.04.2016 RT IV, 29.04.2016, 3 01.06.2016
21.02.2017 RT IV, 03.03.2017, 15 06.03.2017, rakendatakse alates 01.01.2017
(1) Kanepi Vallavalitsuse palgajuhend (edaspidi palgajuhend) reguleerib Kanepi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) teenistujate palga ja töötasu määramise ja maksmise korda.
(2) Palgajuhendiga määratakse kindlaks teenistuskohale vastav põhipalga vahemik, muutuvpalga maksmise tingimused ja kord ning muude seaduses sätestatud lisatasude maksmise tingimused ja kord ning palga maksmise aeg ja viis.
(3) Vallavanemale laieneb palgajuhendi § 11.
[RT IV, 04.02.2015, 12 - jõust. 07.02.2015, rakendatakse alates 01.01.2015]
1) teenistuja – Kanepi vallaga avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev ametnik või eraõiguslikus töösuhtes olev töötaja;
2) ametnik – isik, kes on Kanepi vallaga avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes ning on nimetatud vallavalitsuses ametikohale, millel teostatakse avalikku võimu;
2) muutuvpalgast (tulemuspalk, lisatasu täiendavate teenistusülesannete eest);
(1) Vallavalitsuse teenistujate põhipalgad/töötasud kalendrikuus on järgmised:
1) Vallasekretär 1208;
2) Finantsnõunik 1155;
3) Majandusnõunik 1134;
4) Maa- ja keskkonnanõunik 1155;
5) Sotsiaalnõunik 1134;
6) Jurist (0,5 koormusega) 604;
7) Raamatupidaja 977;
8) Infotehnoloog (0,5 koormusega) 488;
9) Koristaja 470;
10) Volikogu sekretär (0,5 koormusega) 551;
11) Sotsiaaltöö spetsialist 630.
[RT IV, 03.03.2017, 15 - jõust. 06.03.2017, rakendatakse alates 01.01.2017]
(2) [Kehtetu - RT IV, 04.02.2015, 12 - jõust. 07.02.2015, rakendatakse alates 01.01.2015]
(3) Teenistuskohale ettenähtud palgavahemiku maksimummäärast kõrgemat ja miinimummäärast madalamat põhipalka on lubatud maksta vaid erandjuhtudel, mille põhjendatust hindab vallavanem.
§ 6. Põhipalga määramise tingimused
[Kehtetu - RT IV, 04.02.2015, 12 - jõust. 07.02.2015, rakendatakse alates 01.01.2015]
§ 7. Muutuvpalga maksmine
(1) Muutuvpalk on ametniku palga või töötaja töötasu ebaregulaarne osa, mida võib maksta tulemuspalgana ja lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest.
2) vallavalitsuse teenistujatele kalendriaasta jooksul väljamakstud muutuvpalga kulud ei tohi olla suuremad kui 5% kogu asutuse vastava kalendriaasta jooksul tehtud töötasu kuludest;
(3) Tulemuspalka makstakse teenistuskohustuste silmapaistvalt hea täitmise või erakordse saavutuse eest. Tulemuspalga maksmise otsustab vallavanem ja vormistab selle käskkirjaga. Tulemuspalga maksmise aluseks olev käskkiri peab olema põhjendatud.
(5) Lisatasu täiendavate teenistusülesannete eest määratakse ühekordse või tähtaegse lisatasuna kuid mitte kauemaks kui kuueks kuuks (kui ülesannete kestus on pikem kui kuus kuud, muudetakse teenistuja ametijuhendit ning vaadatakse üle tema põhipalk). Lisatasu maksmise aluseks olevas käskkirjas näidatakse täiendavate teenistusülesannete sisu ja periood, mille eest lisatasu makstakse, ning lisatasu suurus.
§ 8. Eritingimustes töötamise eest makstav lisatasu
(3) Teenistujale ületunnitöö või ööajal töötamise eest lisatasu maksmise või riigipühal töötamise hüvitamise aluseks on vallavanema kinnitatud tööajaarvestuse tabel.
§ 10. Palga ja töötasu määramise ja maksmise kord
(2) Töötaja töötasu lepitakse kokku töötaja ja vallavanema vahelises töölepingus või selle lisas. Töötaja tulemuspalk, lisatasud ja asendustasu võidakse määrata vallavanema käskkirjaga.
(5) Ametisse nimetamisel või töölepingu sõlmimisel lepitakse kokku ametniku palk või töötaja töötasu katseajal. Katseajal võib määrata teenistuja põhipalgaks tema teenistuskohale planeeritud palgatasemest vähemalt 10% madalama palgamäära.
(1) Palka ja töötasu makstakse üks kord kuus teenistuja poolt osundatud pangakontole. Pangakonto muutumisest tuleb teavitada tööandjat kirjalikult.
(2) Raamatupidaja väljastab teenistujale elektroonilise teatise arvestatud palga ja töötasu, puhkusetasu ja neist tehtud kinnipidamiste, samuti tema eest arvestatud sotsiaalmaksu ja töötuskindlustusmaksu kohta.
§ 12. Palgast ja töötasust kinnipidamine
Vallavalitsus võib ametniku palgast kinni pidada ametiasutuse arvel tehtavate kulude kehtestatud limiiti ületava summa ja ametnikule makstud ettemakse, mille ametnik peab vallavalitsusele tagastama. Töötaja puhul on selleks vajalik töötaja kirjalik nõusolek.


Maamaksumäära kehtestamine 2017. aastaks – Riigi Teataja
Maamaksumäära kehtestamine 2017. aastaks
Maamaksumäära kehtestamine 2017. aastaks - sisukord
§ 1 Maamaksumäärad
§ 2 Määruse avaldamine
RT IV, 27.12.2016, 44
Vastu võetud 21.12.2016 nr 24
Määrus kehtestatakse maamaksuseaduse § 3, § 5 lõigete 1 ja 2 ning § 11 ning kohaliku omavalitsuse korraldamise seaduse § 22 lg 1 punkt 37 alusel.
§ 1. Maamaksumäärad
Kehtestada Kuusalu valla haldusterritooriumil maamaksumäärad 2017. aastaks:
1) hinnatsoonides H0352001, H0352002, H0352006, H0352008, H0352009 ja H0352011 kõikide sihtotstarvete (v. a elamumaa) ja kõlvikute (v.a maatulundusmaa haritava maa ja loodusliku rohumaa) osas 2,0% ning maatulundusmaa haritaval maal ja looduslikul rohumaal 1,1% maa maksustamishinnast aastas;
2) hinnatsoonides H0423015-H0423017 kõikide sihtotstarvete (v. a elamumaa) ja kõlvikute (v.a maatulundusmaa haritava maa ja loodusliku rohumaa) osas 2,3% ning maatulundusmaa haritaval maal ja looduslikul rohumaal 1,4% maa maksustamishinnast aastas;
3) hinnatsoonides H0352003-H0352005 ja H0423001-H0423014 kõikide sihtotstarvete ja kõlvikute (v.a maatulundusmaa haritava maa ja loodusliku rohumaa) osas 1,2% ning maatulundusmaa haritaval maal ja looduslikul rohumaal 1,0% maa maksustamishinnast aastas (v.a esimesed 7000 m²);
4) hinnatsoonides H0352007, H0352010 kõikide sihtotstarvete (v.a elamumaa) ja kõlvikute (v.a maatulundusmaa haritava maa ja loodusliku rohumaa) osas 2,5% ja maatulundusmaa haritava maa ja loodusliku rohumaa osas 2,0% maa maksustamishinnast aastas;
5) kõikides hinnatsoonides (v.a H0352003-H0352005 ja H0423001-H0423014) elamumaa sihtotstarbe osas 2,5%.
§ 2. Määruse avaldamine
Avaldada määrus Riigi Teatajas, ajalehes Sõnumitooja, valla koduleheküljel.


Kokku: 303| Näitan: 1 - 20
TsMS § 476 lg 1
2-17-14766/106 Riigikohtu tsiviilkolleegium 09.04.2020
Ainuüksi see, et dokument on allkirjastatud hiljem, mitte lepingus märgitud ajal (intellektuaalne võltsimine), ei välista lepingust tulenevate õiguslike tagajärgede tekkimist (vt Riigikohtu 3. aprilli 2019. a otsus tsiviilasjas nr 2-16-3785/114, p 14; Riigikohtu 23. oktoobri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-96-13, p 34). (p 15)
Kostjad, kes on solidaarvõlgnikud, ei ole vältimatud kaaskostjad TsMS § 207 lg 3 mõttes. Nad saavad menetluses osaleda iseseisvalt ning kummagi vastu esitatud nõuet tuleb hinnata eraldi (vt Riigikohtu 8. detsembri 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-16, p 18; 6. veebruari 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-184-12, p 22).
Asjaolu, et üks kostja võtab hagi õigeks, ei mõjuta teise kostja vastutust. Tema vastu esitatud nõude aluseks olevaid asjaolusid tuleb hinnata eraldi, misjuures jääb talle solidaarvõlgnikuna võimalus esitada VÕS § 67 lg 2 kohaselt hageja vastu vastuväiteid, mis tulenevad solidaarkohustusest või tema enda õigussuhtest hagejaga. (p 16)
Asjaolu, et asjaolu, et kostja II ei olnud teadlik sellest, et hageja ja kostja I on sõlminud laenulepingu, ei mõjuta kostja II vastutust PKS 1995 § 20 lg 2 alusel. Abikaasade solidaarvastutus PKS 1995 § 20 lg 2 alusel eeldab seda, et kohustus oleks võetud faktiliselt perekonna huvides. Ühise vastutuse tekkimiseks ei pea aga teine abikaasa tingimata olema teadlik võetud kohustusest (Riigikohtu 12. detsembri 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-113-07, p 11; 21. märtsi 2007. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-13-07; 19. septembri 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-82-05, p 14). (p 19)
Kostja II vastutust ei mõjuta ka väide, et ta ei oleks olnud laenulepingu sõlmimisega nõus. PKS 1995 § 20 lg-st 2 tuleneb sarnaselt kehtiva PKS § 18 lg-le 1 abikaasale seadusjärgne teise abikaasa esindusõigus, mille alusel laieneb ühe abikaasa tehtud tehingust tulenev vastutus ka teisele abikaasale. Kui üks kostja täidab solidaarkohustuse, tekib tal tagasinõudeõigus VÕS § 69 lg 2 alusel. (p 20)
Kehtiva PKS § 18 lg 1 kohaselt on abikaasa seadusjärgsest esindusõigusest tuleneva solidaarkohustuse tekkimine seotud sellega, kas kohustus jääb abikaasade elutingimuste kohase mõistliku määra piiresse. Praeguses asjas reguleerib abikaasade solidaarvastutust aga PKS 1995 § 20 lg 2, mis sellist lisakriteeriumi ei seadnud. (p 21)
Asjaolust, et hageja andis kostjatele raha, ei tulene eeldust, et poolte vahel oli laenuleping (vt ka Riigikohtu 20. märtsi 2019. a otsus tsiviilasjas nr 2-14-61508/73, p 23). Piisav ei ole see, kui võlausaldaja väidab, et ta sõlmis laenulepingu, ta peab selle olemasolu ka tõendama. Iseenesest on tõendid raha üleandmise kohta laenulepingu tõendamiseks asjakohased. (p 13)
Ainuüksi see, et dokument on allkirjastatud hiljem, mitte lepingus märgitud ajal (intellektuaalne võltsimine), ei välista lepingust tulenevate õiguslike tagajärgede tekkimist (vt Riigikohtu 3. aprilli 2019. a otsus tsiviilasjas nr 2-16-3785/114, p 14; Riigikohtu 23. oktoobri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-96-13, p 34). Laenulepingu sõlmimise saab lugeda tõendatuks sõltumata sellest, kas dokumenti saab käsitada deklaratiivse võlatunnistusena, millega pooled kinnitasid varasema laenulepinguga võetud kohustusi, või tagantjärele VÕS § 396 lg 2 alusel kirjalikult vormistatud laenulepinguna. (p 15)
2-18-15686/183 Riigikohtu tsiviilkolleegium 19.02.2020
Vanem saab esitada PKS § 119 alusel avalduse otsustusõiguse saamiseks siis, kui vanemad ei soovi ühist hooldusõigust konkreetses küsimuses lõpetada. Viibimiskoha määramise õigus hõlmab ka selle otsustamist, kuhu laps reisib (vt ka Riigikohtu 7. juuni 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-45-11, p 19). (p 18)
Ainuhooldusõiguse andmisel igakordse viibimiskoha määramise osas tuleb kohaldada PKS § 137 lg-t 1, mitte PKS § 119.
Olukorras, kus lapse viibimiskoha määramise ainuhooldusõigus on PKS § 137 lg 1 alusel antud isale osas, mis puudutab lapse viibimiskohta reisimise ajal, mil laps viibib suhtluskorra järgi isa juures, ei saa isa hooldusõiguse määramise asjas kohustada teavitama ema enne sõitu reisi sihtkohast ning reisile minemise ja sealt saabumise kuupäevast. Selliseid tingimusi võib kohtumäärusega kehtestada lapsega suhtlemise korra raames. (p 19)
VÕS § 206 lg 1 järgi lõpeb võlasuhe võlgniku ja võlausaldaja kokkulangemisega ühes isikus. VÕS § 206 lg 1 järgi sai isikute kokkulangemisega lõppeda võlasuhe kinkija ja kostja (kingisaaja) vahel tulenevalt sellest, et kinkija on kostjaga sõlmitud kinkelepingust taganenud, ning seetõttu on kinkija nõue kostja vastu kinkelepingust saadu rahalise väärtuse ja õigusvastaselt tekitatud kahju hüvitamiseks lõppenud. Hageja ei olnud selle võlasuhte osaline ning tema nõuet kostja kui kinkija üldõigusjärglase vastu kinkijale sotsiaalteenuse osutamisel tehtud kulutuste tagastamiseks eeltoodu ei mõjutanud. Seega saab hageja oma nõude rahuldamiseks tähtsa asjaoluna tõendada, et kinkija on kostjaga sõlmitud kinkelepingust kehtivalt taganenud.
VÕS § 268 lg 1 sätestatud taganemise aluste olemasolu peab tõendama kinkija. Kingisaaja saab esitada vastuväited ja neid tõendada (p 13).


Mäng kestab veel… | tehnikamaailm.ee
Telefonid pildistavad, printerid skaneerivad, fotoaparaadid filmivad ja arvutid helistavad. Multifunktsionaalne saatus on tabanud ka koduseid videomängumasinaid, täna pretendeerivad mõned neist juba asendama seadmete virna teleri all. Aga on ka konservatiivsemaid isendeid, kes pole sugugi vähem edukad.
Selle aasta kauaoodatud staar on Sony Playstation 3. Playstation on olnud üks edukas projekt, kui mitte kõige edukam firma ajaloos – kokku on tänaseks omaniku leidnud rohkem kui 200 000 000 konsooli. Kui üheksakümnendate keskel ilma teinud PS1 oli vaid mängumasin, mis sai legendiks mõne erakordse mänguga, siis PS2-ga õnnestus Sonyl panna täpp i peale. Selle sajandi algul oli esimesi samme tegemas formaat nimega DVD ning lettidelt võis leida esimesi ja kalleid pleiereid rohkem kui kümne tuhande krooniste hinnalipikutega. Ja siis ilmus müügile ca 9000kroonine Playstation 2, mille üks “väikeseid” lisaväärtusi oli ka DVD-de näitamine. Polnud saladus, et too hind oli väiksem kui seadme omahind, tulu pidid tootma eelkõige mängud. Ja see stsenaarium töötas, PS2-st tuli täielik hitt. Näiteks juba PS1 ajal legendiks saanud ringrajamäng “Grand Turismo” uus täisversioon oli saadaval koos uue konsooliga ning ainuüksi selle mängu pärast oli PS2 fännidele kohustuslik ost. Aastate möödudes langesid ka DVD-mängijate hinnad ning ilmselt täna ei kasuta enam keegi Playstationit DVD-de vaatamiseks. PS2 edu suurust iseloomustab ka fakt, et see olevat vähemalt igas viiendas Euroopa kodus. Ja Sony pole PS2-te kaugeltki nurka visanud, septembris peaks müügile saabuma selle konsooli uusim versioon, mis on kõigest keskmise discmani suurune.
Nüüd proovib Sony uue Playstationiga korrata sama trikki, kuid maailm on sellest ajast palju muutunud. Siiski tundub, et lõpututena näivatest viivitustest hoolimata pole vähemalt “hiljaks” uus konsool kaugeltki jäänud, olgugi et teised firmad (eelkõige põhikonkurent Microsoft) tulid oma toodetega välja varem. Pigem on tunne, et kes viimasena naerab, teeb seda vaat et pareminigi. Kui PS2 trumbiks olid vaid DVD-d ja mõned super-mängud, siis PS3 puhul on analoogne nimekiri palju pikem ja vähemalt esialgne põhirõhk polegi ainult mängudel – kõrgterav meediaformaat Blu-ray, (juhtmevaba) netiühendus, spetsiaalne netikeskkond konsooliomanikele, 60gigabaidine kõvaketas, kõigi peamiste mälukaartide tugi, USB2 ja Bluetooth, võimalus installeerida erinevaid operatsioonisüsteeme – ainult mängukonsool pole sellise aparaadi kohta kindlasti enam kohane nimetus, mänge saab lihtsalt KA mängida. Aga nagu öeldud, on rikkalikest võimalustest hoolimata PS3 ülesanne läbi lüüa võrreldes oma eelkäijatega palju raskem mitmel põhjusel:
1. Hind – makstes pea 11 000 krooni, pole kindlasti tegu odava kastiga, seda vaatamata faktile, et eraldiseisvad Blu-ray-pleierid on kallimad.
2. Kui üleminek VHS-ilt DVD-le ei esitanud mingeid nõudmisi telerile ja hüpe kvaliteedis toimus kõigi pildikastidega vaadates, siis Blu-ray puhul pole see enam sugugi nii – tavalise kineskoopteleriga pole olulist vahet näha. Ka paljud nn HD-Ready-paneeltelerid omavad tegelikkuses hoopis resolutsiooni 1360 x 768, kuid teoreetiliselt parima HD-pildi näitamiseks peaks olema ridade arv 1080 või 720 (sellisel juhul ei kuvata igat kolmandat rida). 1080-realist pilti 768 rea peale mahutades peab aga teler läbi viima skaleerimise, mis pildikvaliteedile kaugeltki kasuks ei tule – tulemuse kvaliteet sõltub telerist. See viimane nüanss ei ole tegelikult üldse Blu-ray ega PS3 puudus, vaid seostub HD-standardiga. “Süüdistada” saab n-ö ajast ette rutanud teleritootjaid, sest aastapäevad tagasi vaevalt paneelteleri ostja väga HD-maailma tagamaadesse süvenes ning viis rõõmsalt 768realise “peaaegu kõrgterava” ekraani koju.
Ühesõnaga, moraal on lihtne – selleks, et nautida maksimumi, milleks PS3 on võimeline, peaks omama HD-resolutsiooniga telerit või videoprojektorit.
3. Hoolimata heast pildikvaliteedist pole PS3 mängude valik veel kuigi lai – näiteks ka legendaarsest GT-st on hetkel olemas vaid ühe ringrajaga n-ö demoversioon, täisversioon võib jääda alles järgmisse aastasse.
4. Konkurendid pole maganud – aastapäevad tagasi tuli Microsoft välja Xbox 360-ga ning sel aastal on eelkõige mängumasinana loorbereid lõiganud Nintento Wii.
5. Kahjuks pole PS3 omanikele mõeldud veebikeskkonnas Playstation Store veel võimalik end eestimaalasena registreerida – ja see tähendab, et siinseid pangakaarte ei saa ostudeks kasutada. Lisaks Eestile on puudu veel teisigi maid. Sony on siiski lubanud, et kauaks nii see kindlasti ei jää, kuid täpseid tähtaegu siiski ei nimeta.
Nagu öeldud, pole PS1-l ja PS3-l peale nime ühist enam eriti midagi: kui, siis see, et ka PS1 mänge peaks versioon 3 sööma, vähemalt teoorias. PS1 sai legendiks ainult mängumasinana, PS2 paotas juba kõik-ühes ust ja PS3 lõi selle pauguga lahti. Blu-ray-mängija, mis taasesitab ka kõiki teisi formaate (v.a HD-DVD), sealhulgas ka näiteks SACD, sobiks kindlasti asendama tänapäevast DVD-mängijat. Pulti, tõsi küll, “stardikomplektis” pole, selle saab juurde osta, kuid pärast harjumist on küllalt mugav toimetada ka juhtmevaba mängupuldiga. Konsooli pilt on väga hea ning samuti on see kiire, seega kas või Blu-ray-filmide vaatamiseks on PS3 arukas (ja soodne) ost. Tavaliste DVD-plaatide puhul oskab PS3 resolutsiooni n-ö üles skaleerida ning HD-teleri ja HDMI-sisendi puhul on pilt veidi parem RGB-pildist (parim võimalik tavalise DVD-mängija pildiväljund).
Erinevalt teistest Sony seadmetest, on PS3-l Memory Sticki kõrval olemas ka pesad SD ja Compact Flashi jaoks. See tähendab, et fotoaparaadist saab pildid lihtsalt kõvakettale arhiveerida ning muidugi ka vaadata. Täis-HD-teleri vahendusel oleme lõpuks taas jõudnud peaaegu vanasse heasse diapositiivi-aega tagasi – fotod on ilusad, teravad ja detailirohked. Lisaks piltidele võib kõvakettale kopeerida ka kogu muusikakollektsiooni ning loobuda plaadivirnades sobramisest.
Nagu mainitud, on olemas netiühendus, nii kaabliga kui kaablita (WiFi) variandis. Esipaneelil on neli USB-pesa – see tähendab, et ühendada saab ka hiire-klaviatuuri ning veebis surfamine laabub võrdselt surfamisega arvutis. Tõsi, mõningate lehtedega võib esineda väikeseid probleeme, kuid see on ilmselt alguse asi – tarkvarauuendusi saab samuti läbi neti installeerida, hetkel ongi viimaseks avaldatud versiooniks 1.8 (see tasuks igal värskel konsooliomanikul kohe installeerida). Olgugi et veebi saab vaadata ka juhtmeta mängupuldi abil, sujub see hiirega palju mugavamalt. Mainimisväärt on näiteks selline väike nüanss – kui hoiate all hiire paremat nuppu ning liigutate seda vasakule (ehk tagasi), läheb brauser lehekülje võrra tagasi. PC-maailmas on see äärmiselt käepärane funktsioon õnneks olemas Maxthoni-nimelisel brauseril – pärast sellega harjumist enam IE-ga (Internet Explorer) väga tegemist teha igatahes ei taha.
Netiühendus on tegelikult oluline osa kogu konsooli olemusest – spetsiaalselt PS3 jaoks loodud keskkond Playstation Store sisaldab igasugust digitaalset kraami ning loodetavasti tulevikus ka muusikat ning filme. Muidugi saab neti vahendusel suhelda teiste pleikariomanikega ning ka online’is mängida. Netis “toimetab” konsool kogu aeg (kui ühendus olemas) – näiteks erinevaid mänge valides leitakse ja kuvatakse kohe selle mängu rekordid jne. Selle aasta lõpuks peaks avatama ka virtuaalne kolmemõõtmeline maailm, kus “kolmarid” saavad oma konsooli kaudu virtuaalset elu elada.
Kuna “raua” poole pealt vaadatuna ongi ju tegu võimsa arvutiga, siis pole suureks üllatuseks seegi, et võimalus on installeerida operatsioonisüsteem Linux, mis muudab konsooli tänapäevaseks Commodore 64-ks või Amigaks. Rohkem infot selle kohta leiab veebilehelt www.terrasoftsolutions.com. Kuulujutud räägivad, et tõsisemad arvutimehed olla spordi mõttes ka Windowsi käima tõmmanud...
USB-portidesse saab lisaks hiirele-klaviatuurile ühendada ka väliseid kõvakettaid, mälupulki ning muud.
Nii kurb kui see ka pole, on hetkel PS3 nõrgim külg just mängud, õigemini nende väike valik. Olemasolevad nimetused seavad konsooli enam-vähem ühele pulgale Xbox 360 või võimsa mänguarvutiga, kuid “kolmel” peaks olema jaksu enamaks. Eespool loetletud omadused aga teevad PS3-st tõelise tulevikuseadme sõna otseses mõttes ning kõiki võimalusi arvestades pole praegune hinnanumber üldse liiast.
Xbox 360 on PS3 ainus otsene konkurent. Seniste summaarsete müüginumbrite põhjal Sonyle muidugi vastast pole, Xboxe on ostetud “vaid” 25 miljonit, aga arvestades Playstationi pikemat ajalugu, on see võrdlus muidugi ebaaus. Igatahes täna pretendeerivad mõlemad seadmed olema see üks ja ainus meelelahutuskeskuste kuningas. Xboxil oli pea aasta jagu aega ennast sellele positsioonile rahulikult sisse seada, kuniks Sony nõudlikult õlale koputas. Microsoft reageeris sellele tegelikult juba ennetavalt – üheks Xboxi puuduseks oli tavaline DVD-lugeja vs PS3 Blu-ray ning nii paiskas firma kibekiiresti müügile välise HD-DVD-seadme. Xboxi standardvarustuses pole ka WiFit, kuid selle saab juurde osta. Veel pole HDMI-liidest ning kõrgteravat pilti saab vaadata ainult läbi komponentväljundi. Ning ka kõvaketas on vaid 20gigabaidine. Seega tehnilisest aspektist on kõik trumbid PS3 käes. Sel kevadel tõi Microsoft müügile küll Xbox Elite, millel on 120 GB kõvaketas ning HDMI-väljund, kuid WiFi ja HD-draiv on endiselt põhivarustusest puudu. Seega näiliselt odavam Xbox võib samalaadse funktsionaalsuse korral päris kalliks osutuda, kusjuures riistvaraliselt on PS3 veidi võimekam masin. Praegu on Xboxi eeliseks peamiselt head mängud ning spetsiaalne netikeskkond. Sellised nimed nagu “Fight Night Round 3” ja “Elder Scrolls IV: Oblivion” on tõstnud mängulati vägagi kõrgele ning silmapiiril olevad releasid tunduvad seda veelgi kergitavat. Ka just ilmunud “Forza Motorsport 2” seab lati PS3 tulevase “Gran Turismo” jaoks kõrgele.
Üheks Xboxi paljukiidetud plussiks on ka toimiv netikeskkond. Xbox Live nimelises online-mängukeskuses saab organiseerida nn multi-player mängusessioone oma “sõpradega” vastavast listist, suhelda, leida uusi tuttavaid samalaadsete huvidega mängurite hulgast ja palju muud, samuti on seal palju huvitavat kübernänni – filmide tutvustused, mängude lisad ja uute mängude demod jne jne. Kõige selle osas on PS3 aastajagu maha jäänud ning peab pingutama. Playstationi tulevikku peaks ka kindlustama Blu-ray-pleier ning selle standardi loodetav võidukäik, kui Xbox on oma välise kettaseadmega edasi HD-DVD-usku – kumb võidab, näitab aeg. Praegu näib kaalukauss kalduvat Blu-ray poole, mis on ka tehniliselt “parem”, kuid jällegi kallim (HD-DVD-plaat mahutab maksimaalselt 30 GB, Blu-ray aga 50 GB). Siiski, vähemalt ühes tehnilises aspektis on võitjaks ka Xbox, vähemalt paljude mängurite arvates – see on mängupult, õigemini selle väline vorm. PS3 komplektis olev pult on küll juhtmevaba, aga kujult püsinud sisuliselt muutumatuna PS1 ajast. Seda on juba ära kasutanud näiteks Logitech, pakkudes PS3-le Chillstream-nimelist pulti, mis sisseehitatud ventilaatorite abil jahutab mängija käsi. Xboxi pult on tõepoolest veidi toekama konstruktsiooniga, aga eelistus on lõpuks ikkagi maitseasi.
Nintendo on videomängude maailmas väärikas nimi, tegemist on ala tõelise veteraniga – firma asutati aastal 1889 ning tänaseks on müüdud rohkem kui 388 miljonit seadet. Üle-eelmisel sajandil ei alustatud siiski kohe mängukonsoolidega, vaid mängukaartidega. Kui eelmise sajandi kaheksakümnendatel oli Nintendo elektrooniliste mängude sünonüümiks, siis järgnevatel aastatel asjad muutusid – konkurendid Sony ja hiljem Microsoft tegid konsoolide alal puhta töö. Nintendo nime aitas vee peal hoida eelkõige taskukonsool Gameboy. Kuid nüüd tundub, et Nintendo “uus relv” Wii on osutunud gigantide vastu väga tõhusaks. Võib-olla ongi üheks põhjuseks see, et tegu pole otsese konkurendiga, vaid eelkõige mängukonsooliga selle algses tähenduses, kuid seejuures mõne uue nüansiga.
Kui Sony ei tee saladust PS3 aukartustäratavast arvutusvõimsusest, siis Nintendo on Wii puhul napisõnaline. Protsessor kasutab IBM PowerPC arhitektuuri ning graafika on pärit Ati-lt. Kõik. Ilmselt on firma hästi aru saanud, et pole mõtet hüpata sellega, mida ei ole, ning tehnoloogilise võidurelvastumise asemel on Nintendo valinud kavalalt teise tee. Wii teeb kõigist teistest konsoolidest erinevaks liikumis- ja infrapuna-anduritel põhinev mängusüsteem, st lihtsalt nuppude vajutamise asemel peab sõna otseses mõttes teleka ees vehkima. Iseenesest pole selles idees midagi uut, sest juba 1990ndate keskel pakkus ka Microsoft näiteks Sidewinder Freestyle’i nimelist kontrollerit, kuid Nintendo on selle kontseptsiooni palju kaugemale arendanud. Kaasasolevad kaks pulti – Wii Remote ja Nunchuk – sisaldavad liikumisandureid ja G-mõõdikuid ning suhtlevad Bluetoothi kaudu konsooliga, samuti on Wii Remote’is infrapuna-saatja, mille vastuvõtja tuleb asetada teleka peale või alla. See võimaldab pulti kasutada, olenevalt mängudest, näiteks sihtimiseks.
Wii edu võti seisnebki lihtsates ja kaasahaaravates mängudes, samuti on võimalik vähese raha eest laadida võrgust tõelist vana mänguklassikat, nagu “Altered Beast” või “Golden Axe”.
Nintendo Wii on omanäoline kooslus uudsusest ja retrost – olemas on WiFi-ühendus, 512 MB sisemist mälu seadete ning mängude tarbeks, SD-kaardi liides varukoopiate ning pildivaatamise tarbeks. Kuid pildipool on küllalt retrohõnguline – kaasas on vaid tavaline RCA-videokaabel ning selle värelev-hägune pilt meenutab tõesti läinud kümnendeid. Eraldi saab juurde osta nii SCART-juhtme (võimaldab RGB kaudu 576i pilti) või komponentkaabli (pildiresolutsioon 852 x 480p). Aga vaevalt HD-pilt ja seeläbi kopsakam hind Nintendo müüginumbreid tõstaks, edu on taganud just hea ajastus ning “treeningmängud” (füüsilises mõttes) teleka ees – eriti lõbus on neid mängida siis, kui vastaseks samuti inimene.
Raske on anda soovitusi “õige” konsooli valikul. Suhteliselt vähese raha eest oleks igal juhul mõistlik osta “seltskonnakonsool” Nintendo Wii, mis ei konkureeri otseselt millegagi ja garanteerib lõbusa (ja tervislikuma) ajaviitmise.
Kas PS3 või Xbox, on juba raskem valik – nagu öeldud, on PS3 tänase seisuga rohkem tulevikumasin ning maksab ka Xboxist enam, samas on praegu Xboxile saadaval rohkem mänge ning olemas mitmekülgne netikeskkond. PS3-st on tulemas ka veidi nuditum versioon (40 GB kõvakettaga, puudub WiFi), mis peaks Xboxile sarnast hinda võimaldama. Kuid kindlasti tasub kuulata “südame häält” – kel ikka praegu kodus PS2 või lihtsalt Sony meeltmööda, saab PS3 näol endale väga väärika “kübersõbra” pikkadeks aastateks ning ei pea tehtud kulutust mingil juhul kahetsema.


Maksumaksja portaal - Kuidas edeneb FIE-de ümberregistreerimine äriregistrisse? Lasse Lehis, Rahandusministeeriumi vastus - 2009 > mai (nr 5) - EML ajakiri MaksuMaksja
EML ajakiri MaksuMaksja > 2009 > mai (nr 5) > Kuidas edeneb FIE-de ümberregistreerimine äriregistrisse? Lasse Lehis, Rahandusministeeriumi vastus
Kuidas edeneb FIE-de ümberregistreerimine äriregistrisse? Lasse Lehis, Rahandusministeeriumi vastus
2009. aastal hakkasid kehtima maksukorralduse seaduse ja äriseadustiku muudatused, mille kohaselt peavad kõik varem Maksu- ja Tolliametis registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjad ennast ümber registreerima äriregistrisse. 2009. aasta jooksul saab seda teha riigilõivuvabalt. Maksustamisel ei muutu midagi, seepärast pole olnud ka põhjust sellel teemal pikki õpetussõnu kirjutada. Äriregistri asjaajamise kohta saab põhjalikku teavet Justiitsministeeriumi kodulehelt www.just.ee/fie pealkirjaga “Kasulik info füüsilisest isikust ettevõtjale”. Sellele materjalile on ka link Maksu- ja Tolliameti kodulehel.
Senine kogemus näitab, et mingeid erilisi arusaamatusi ega ületamatuid probleeme ei ole ümberregistreerimise käigus tekkinud. Äriregistri statistika kohaselt on 1. mai 2009. aasta seisuga äriregistrisse kantud 21 062 füüsilisest isikust ettevõtjat. Maksu- ja Tolliameti arvepidamise järgi oli 15. märtsi 2009. aasta seisuga potentsiaalseid avansilise sotsiaalmaksu maksjad kokku 51 189, kuid nende hulgas ka 2009. aastal tegevuse lõpetanud FIE-d. Kui palju FIE-sid aasta lõpuks äriregistrisse koguneb ja kui paljud kas majanduslanguse, kõrge sotsiaalmaksu või millegi muu tõttu oma tegevuse lõpetavad, ei oska praegu vist keegi ennustada.
Üks väike arusaamatus on siiski töö käigus tekkinud. Tublid raamatupidajad on raamatupidamise seadusest üles leidnud ühe huvitava sätte, § 43 lg 4, mis kõlab nii:
Äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja koostab äriregistris registreerimise kuupäeva seisuga ettevõtte bilansi, milles kajastatakse ettevõtte tegevuseks määratud ettevõtja vara. Ettevõtte tegevuseks määratud vara hindamisel tuleb lähtuda heast raamatupidamistavast.
Koolitustel küsiti minu käest päris mitu korda, kas ümberregistreerimisel tuleb tõesti bilanss koostada ja kui tuleb, siis mis on selle mõte, sest kassapõhises raamatupidamises poleks sellega midagi tarka peale hakata ja maksustamisega pole sellel ka mingit pistmist. Ega ma miskit muud tarka ei osanudki vastata, kui et ärge laske ennast häirida ja mingit bilanssi ei ole, sest sellega ei ole tõesti midagi peale hakata ega kellelegi esitada. Igaks juhuks otsustasime tähtsatelt ametnikelt järele küsida, sest mine tea, mis kaval konks seaduses tegelikult võis peidus olla ja äkki tegelesin ma riigivastase õõnestustööga, kui agiteerisin inimesi kassapõhiseid bilansse mitte koostama.
Saatsime Justiitsministeeriumile kirja järgmise küsimusega:
Soovime teada, kas raamatupidamise seaduse § 43 lg 4 kehtib ka nendele füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes olid varem registreeritud Maksu- ja Tolliametis ning seoses äriseadustiku muudatusega peavad ennast 2009. aasta jooksul kandma äriregistrisse. Samuti soovime teada, kas see säte kehtib ka nendele füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes peavad raamatupidamist RPS § 43 lg 1 kohaselt kassapõhiselt. Kui see nõue kehtib ka kassapõhise raamatupidamise korral, siis soovime täiendavaid selgitusi, kuidas koostatakse kassapõhise arvestuse põhimõtetele vastavat bilanssi kooskõlas RPS § 43 lõikes 2 viidatud sätetega, samuti kuidas mõjutab see bilanss hilisemat kassapõhist arvestust.
Justiitsministeerium leidis, et nemad ei ole raamatupidamise teemal pädevad ja saatsid kirja vastamiseks edasi Rahandusministeeriumile. Vastusest on näha, et Rahandusministeerium on tõesti raamatupidamise küsimustes pädev ja andis küsimusele ainsa võimaliku mõistliku vastuse, mida sellele küsimusele saaks anda. Kuigi tegemist polnud just teab mis suure probleemiga, kuid ikkagi, üks mure FIE-del jälle vähem.
Rahandusministeerium tänab Teid kirja eest, milles soovite teavet raamatupidamise seaduse § 43 1õikes 4 sisalduva kohustuse kohta.
Raamatupidamise seaduse § 43 l6ikes 4 sätestatu kohustab äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtjat koostama äriregistris registreerimise kuupäeva seisuga ettevõtte bilansi. Tegemist on sättega, mis on käesolevaks ajaks oma sisulise mõtte minetanud. Rahandusministeerium on uue audiitortegevuse seaduse eelnõu raames valmistanud ette raamatupidamise seaduse § 43 l6ike 4 kehtetuks tunnistamise regulatsiooni, mis plaanitakse lähiajal esitada Vabariigi Valitsusele.


text:
Saksa kohus pikendas marihuaanaga tabatud eestlase karistust | Kanepitemp
Saksa kohus pikendas marihuaanaga tabatud eestlase karistust
Posted by mageveekala under kanep, narkokuriteod | Sildid: Holland, Oldenburgi ringkonnakohus, Saksamaa, Westerstede kohus |
Delfi, 21.05.2012
Saksamaa Oldenburgi ringkonnakohus pikendas esmaspäeval Eestist pärit marihuaanakullerile alama astme kohtus mõistetud karistust kolme kuu võrra ja kokku peab mees olema vangis kaks aastat ja üheksa kuud, kirjutab Nordwest Zeitung.
Oldenburgi kohus võttis 48-aastase Eesti kodaniku karistuse pikendamisel arvesse tema varasemat Saksamaal mõistetud karistust, vahendab BNS.
Westerstede kohus mõistis tänavu 21. veebruaril kahe aasta ja kuue kuu pikkuse vanglakaristuse Eestist pärit mehele, kes jäi mullu sügisel politseile vahele kolme kilogrammi marihuaanaga.
Eestlane jäi suure koguse marihuaanaga vahele mullu 1. septembril Põhja-Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hollandi piiri lähedal. Uimastivedaja jäi juhuslikult vahele rutiinse politseioperatsiooni käigus A28 maanteel Blohi parkimisplatsi juures, kus kontrolliti kõiki möödasõitvaid autosid. Politsei esindaja sõnul sai mehele saatuslikuks politseioperatsioonis osalenud narkokoer, kes tundis Opeli sõiduauto stange alla peidetud marihuaana lõhna ja juhatas nii korrakaitsjad uimastini.
Autost leitud kolme kilogrammi marihuaana tänavahind on Saksamaal 30 000 eurot.
Mees väitis eeluurimisel, et ei olnud autosse peidetud uimastist teadlik. Ta rääkis, et tutvus Hollandis juhuslikult nelja venelasega, kes tegid talle ettepaneku toimetada Opeli sõiduauto Lätti. Ta väitis, et auto kohaletoimetamise eest lubati talle 1000 eurot.
Mehe mobiiltelefoni kõnede väljavõttest selgus, et ta oli Hollandis kohatud venelastega tegelikult juba varem kohtunud ning pidanud nendega telefonikõnesid ammu enne väidetavat juhuslikku kohtumist.
Uimastiveolt tabatud mees on ka varem kriminaalkorras karistatud. Enne mullu septembris Saksamaal tabamist oli ta just lõpetanud Eestis seitsmeaastase vanglakaristuse kandmise, mille kohus määras talle rahapesu eest.
Saksa kohus pikendas marihuaanaga tabatud eestlase karistust (Delfi)
Westerstede: Marihuana hinter Stoßstange versteckt – Haft (Nordwest Zeitung)
Saksa kohus pikendas Eestist pärit marihuaanakulleri karistust (ERR Uudised)
Saksamaal mõisteti vangi Eestist pärit narkokuller (Postimees)
21. mai 2012 at 13:28
Sildid: Holland, Oldenburgi ringkonnakohus, Saksamaa, Westerstede kohus

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus