Patendiameti põhimäärus – Riigi Teataja
Patendiameti põhimäärus
Patendiameti põhimäärus - sisukord
§ 1 Patendiameti staatus
§ 3 Ameti nimetus eri keeltes
§ 4 Aruandekohustus
§ 5 Ameti eelarve
§ 6 Ameti sümbolid
§ 9 Ameti põhiülesanded
§ 10 Ameti tegevus põhiülesannete täitmiseks
3 Ameti struktuur ja põhiülesanded
§ 11 Struktuuriüksused
§ 14 Ameti juhtimine
§ 15 Ameti peadirektori pädevus
§ 16 Peadirektori käskkiri
§ 17 Peadirektori asetäitja põhikohustused
§ 18 Ameti ümberkorraldamine või selle tegevuse lõpetamine
RT I, 30.01.2016, 1
Vastu võetud 28.01.2016 nr 5
§ 1. Patendiameti staatus
(1) Patendiamet (edaspidi amet) on tööstusomandi õiguskaitse valdkonnas täidesaatvat riigivõimu teostav ja Vabariigi Valitsuse poliitikat ellu viiv Justiitsministeeriumi (edaspidi ministeerium) valitsemisalas tegutsev valitsusasutus.
(2) Ametil on juhtimisfunktsioon seaduses ettenähtud alustel ja ulatuses.
§ 3. Ameti nimetus eri keeltes
Ameti nimetus on:
1) inglise keeles – The Estonian Patent Office;
2) prantsuse keeles – Office des brevets de l’Estonie;
3) saksa keeles – Estnisches Patentamt;
4) soome keeles – Viron patenttivirasto;
5) vene keeles – Пaтeнтный дeпapтaмeнт Эcтoнии.
§ 4. Aruandekohustus
Amet on aruandekohustuslik valdkonna eest vastutava ministri (edaspidi minister) ees, kes suunab ja koordineerib tema tegevust ning teostab ameti üle teenistuslikku järelevalvet õigusaktidega sätestatud korras.
§ 5. Ameti eelarve
(1) Ameti kulud kaetakse riigieelarvest. Ameti eelarve kinnitab, seda muudab ja eelarve täitmist kontrollib minister.
(2) Lisaks riigieelarvele finantseeritakse ametit ka Maailma Intellektuaalomandi Organisatsiooni, Euroopa Patendiorganisatsiooni ja Siseturu Ühtlustamise Ameti sihtotstarbelistest vahenditest.
(3) Ametil on arvelduskontod riigikassa kontsernikonto koosseisus ja erikontod lõikes 2 nimetatud sihtotstarbeliste vahendite kasutamiseks.
§ 6. Ameti sümbolid
(1) Ametil on väikese riigivapi kujutise ja ameti nimetusega pitsat.
(2) Ametil on registreeritud lipp ja embleem.
(3) Ametil on embleemiga reljeefpitsat.
(4) Ametil on teenetemärgid, mida antakse välja peadirektori kinnitatud statuudi alusel.
Ameti asukoht on Tallinn. Ameti postiaadress on Toompuiestee 7, 15041 Tallinn.
Ameti tegevusvaldkond on tööstusomandi õiguskaitse.
§ 9. Ameti põhiülesanded
1) tööstusomandi esemetele õiguskaitse andmine riigi nimel ning avalikkuse teavitamine õiguskaitse andmisest ja selle kehtivusest;
2) osalemine oma tegevusvaldkonda puudutavate õigusaktide väljatöötamisel ning ettepanekute tegemine nende muutmiseks ja täiendamiseks;
3) osalemine oma tegevusvaldkonnaga seotud poliitika, strateegiate ja arengukavade väljatöötamisel;
4) oma tegevusvaldkonnaga seotud projektide ettevalmistamine ja elluviimine, sealhulgas osalemine rahvusvaheliste projektide ettevalmistamisel ja läbiviimisel;
5) osalemine oma tegevusvaldkonda puudutavate rahvusvaheliste organisatsioonide ja nende töögruppide töös.
§ 10. Ameti tegevus põhiülesannete täitmiseks
1) võtab vastu ja menetleb tööstusomandi esemete registreerimise taotlusi ja rahvusvahelisi registreeringuid;
2) peab tööstusomandi õiguskaitse registreid ja riiklikku patendivolinike registrit;
3) annab riigi nimel välja tööstusomandi kaitse dokumente;
4) annab välja ametlikke perioodilisi väljaandeid;
5) esindab riiki rahvusvahelisel suhtlemisel tööstusomandi valdkonnas õigusaktidega ettenähtud korras;
6) teeb koostööd rahvusvaheliste tööstusomandi organisatsioonidega ning esindab riiki selles töös;
7) teeb koostööd teiste riikide tööstusomandi õiguskaitse institutsioonidega;
8) osaleb tööstusomandialase tegevuse edendamisel;
9) annab konsultatsioone tööstusomandi õiguskaitse valdkonnas;
10) teeb koostööd teiste valitsusasutuste, ülikoolide ja teiste haridusasutuste, kohaliku omavalitsuse üksuste organite, sihtasutuste ja mittetulundusühingute, ettevõtlus- ja tarbijaorganisatsioonidega ning teiste riikide vastavate asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega;
3. peatükk Ameti struktuur ja põhiülesanded
§ 11. Struktuuriüksused
(1) Ameti struktuuriüksused on patendiosakond, kaubamärgiosakond, registriosakond ning finants- ja haldusosakond. Lisaks võivad ameti struktuuri kuuluda ametnikud või töötajad, kes ei ole ühegi struktuuriüksuse koosseisus, vaid alluvad vahetult peadirektorile.
(2) Ameti teenistuskohtade koosseisu kehtestab minister või tema volitatud peadirektor.
Struktuuriüksust juhib peadirektori asetäitja, osakonnajuhataja või peadirektori poolt määratud ametnik, kes vastutab struktuuriüksusele pandud ülesannete täitmise eest.
(1) Registriosakonna põhiülesanded on:
1) tööstusomandi õiguskaitse registrite ja riikliku patendivolinike registri pidamine;
2) tööstusomandi õiguskaitse taotluste vastuvõtmine ja menetlusse suunamine ning vajaduse korral edastamine rahvusvahelistele organisatsioonidele;
3) vajalike taotlusdokumentide olemasolu kontrollimine ja eeltöötlemine;
4) taotluste menetluse ja registri kohta käiva kirjavahetuse vastuvõtmine, registreerimine ja väljastamine;
5) tööstusomandi õiguskaitse dokumentide väljastamine taotlejale;
6) teabe väljastamine tööstusomandi registritest;
7) taotlusi ja registreeringuid puudutavate dokumentide esitamise tähtaegadest kinnipidamise kontroll;
8) taotluste esitamise kohta konsultatsioonide andmine;
9) riiklike kaitsedokumentide vormistamine ja väljastamine;
10) tööstusomandi õiguskaitse statistiliste aruannete koostamine ja perioodiline edastamine rahvusvahelistele organisatsioonidele;
11) ameti ametlike väljaannete koostamine;
12) patendikirjelduste ja kasuliku mudeli kirjelduste avalikustamine.
(2) Patendiosakonna põhiülesanded on:
1) patenditaotluste menetlemine ja ekspertiis;
2) otsuste tegemine ameti nimel;
3) patendikirjelduse ja kasuliku mudeli kirjelduse ettevalmistamine avalikustamiseks;
4) patenditaotluse avaldamiseks ettevalmistamine;
5) kasuliku mudeli registreerimise taotluste menetlemine;
6) rahvusvaheliste taotluste (PCT-taotluste) riigisisene menetlemine;
7) riigi siseseks patenditaotluseks või kasuliku mudeli registreerimise taotluseks muudetud Euroopa patenditaotluse menetlemine;
8) patendi standardotsingute ja eriotsingute tegemine tellimuse alusel;
9) mikrolülituse topoloogia registreerimise taotluste menetlemine;
10) taotluste prioriteedinõuet tõendavate dokumentide väljaandmine;
11) muutmisettepanekute tegemine nende õigusaktide ettevalmistamisel või muutmisel, mis puudutavad patente, kasulikke mudeleid ja mikrolülituse topoloogiat;
12) ameti esindamine ministeeriumi tööstusomandi apellatsioonikomisjonis ja kohtus kaebuste läbivaatamisel, kui need puudutavad patente, kasulikke mudeleid ja mikrolülituse topoloogiat;
13) patendi, kasuliku mudeli ja mikrolülituse topoloogia õiguskaitse konsultatsioonide andmine.
(3) Kaubamärgiosakonna põhiülesanded on:
1) kaubamärgi registreerimise taotluste ja rahvusvaheliste registreeringute menetlemine ja ekspertiis;
3) tööstusdisainilahenduse registreerimise taotluste ja rahvusvaheliste registreeringute menetlemine;
4) geograafilise tähise registreerimise taotluste menetlemine;
5) taotluste prioriteedinõuet tõendavate dokumentide väljaandmine;
6) muutmisettepanekute tegemine nende õigusaktide ettevalmistamisel või muutmisel, mis puudutavad kaubamärkide, tööstusdisainilahenduste ja geograafiliste tähiste kaitset;
7) ameti esindamine ministeeriumi tööstusomandi apellatsioonikomisjonis ja kohtutes kaebuste läbivaatamisel, kui need puudutavad kaubamärkide, tööstusdisainilahenduste ja geograafiliste tähiste kaitset;
8) kaubamärgi, tööstusdisainilahenduse ja geograafilise tähise õiguskaitse konsultatsioonide andmine.
(4) Finants- ja haldusosakonna põhiülesanded on:
1) juhtkonna ja struktuuriüksuste teenindamine finantsarvestuse, halduse, personali, õiguse ja kommunikatsiooni valdkonnas ameti põhitegevusega seotud ülesannete täitmise eesmärgil;
2) tööstusomandi õiguskaitset käsitleva info kogumine, säilitamine, töötlemine, vahendamine ja levitamine;
3) avalike suhete ja avalikkuse teavitamise korraldamine;
4) ametlike väljaannete, menetlus-, registri- ja muude dokumentide toimetamine;
5) koostöö tegemine rahvusvaheliste tööstusomandi organisatsioonidega ja teiste riikide tööstusomandi õiguskaitse institutsioonidega;
6) tööstusomandikaitse teadlikkuse suurendamiseks teavitusürituste korraldamine;
7) tööstusomandi õigusaktide analüüsimine, nende muutmiseks ettepanekute tegemine ning eelnõude koostamine;
8) kvaliteedisüsteemi toimimise tagamine;
9) õigusnõustamine;
10) meetmete kavandamine õigusaktide toimimise kindlustamiseks ning kehtivatest õigusaktidest kinnipidamise kontrollimine;
11) ameti valduses oleva riigivara ja vahendite haldamise ning riigihangete korraldamine;
12) asjaajamise, dokumendihalduse ja arhiivi pidamise korraldamine;
13) tööks vajalike töövahendite ja inventari hankimine;
14) personalitöö ja koolituse korraldamine;
15) tööohutus- ja töötervishoiutegevuse korraldamine;
16) finantstöö ja aruandluse korraldamine;
17) eelarve koostamine, eelarve täitmise korraldamine ja kontrollimine;
18) toimingute eest tasutavate riigilõivude kontrolli ja aruandluse ning rahvusvahelistele organisatsioonidele tasude õigeaegse ülekandmise korraldamine;
19) rahvusvaheliste tööstusomandi organisatsioonide projektide kaasfinantseerimise, finantsarvestuse ja -aruandluse korraldamine.
§ 14. Ameti juhtimine
§ 15. Ameti peadirektori pädevus
1) juhib ameti tööd, otsustab ameti pädevusse kuuluvate ülesannete täitmise ja korraldab seda ning vastutab ameti tegevuse tulemuste eest;
3) kinnitab struktuuriüksuste põhimäärused, ameti asjaajamise korra, töökorralduse reeglid, ametijuhendid ja muud töökorraldusdokumendid;
4) nimetab ametikohale ja vabastab ametikohalt ameti koosseisu kuuluvad ametnikud ning määrab ametnike palgad;
5) sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingud ameti töötajatega;
6) teostab järelevalvet ameti ametnike ja töötajate toimingute üle õigusaktidega ettenähtud korras;
7) määrab ameti ametnikele distsiplinaarkaristusi;
11) kehtestab ameti pitsati kasutamise korra ja tagab selle järgimise;
12) õigusaktidega ettenähtud juhtudel kirjutab alla tööstusomandi õiguskaitse dokumentidele;
15) on esimese allkirja õigusega ameti panga- ja raamatupidamisdokumentidel, määrab teised allkirjaõiguslikud ametnikud;
§ 16. Peadirektori käskkiri
Ameti peadirektor annab seaduse, Vabariigi Valitsuse määruse või korralduse ning ministri määruse või käskkirja alusel teenistusalastes küsimustes käskkirju.
§ 17. Peadirektori asetäitja põhikohustused
1) juhib ja korraldab finants- ja haldusosakonna tööd;
2) koordineerib ja korraldab ameti arengukavade väljatöötamist lähtuvalt ministeeriumi strateegiast ja poliitikast;
3) käsutab peadirektori antud pädevuse piires ameti eelarvevahendeid, jälgib eelarve täitmist ning vastutab ameti eelarve täpse ja otstarbeka täitmise eest;
4) korraldab ameti aastaeelarve eelnõu kohta käivate ettepanekute ettevalmistamist;
5) sõlmib ameti nimel peadirektori antud volituse piires lepinguid;
7) esindab ametit oma pädevuse ja peadirektorilt saadud volituse piires;
8) teeb ettepanekuid finants- ja haldusosakonna ametnike ja töötajate palga määramiseks või töötasu kokkuleppimiseks, ametnikele distsiplinaarkaristuste määramiseks;
9) korraldab tööstusomandikaitse teadlikkuse edendamist;
10) täidab muid peadirektori antud ülesandeid;
11) teeb koostööd kinnisvara haldajatega ameti kasutuses olevate hoonete ja ruumide kasutamisel;
12) korraldab ja koordineerib kahepoolset koostööd rahvusvaheliste tööstusomandi organisatsioonidega.
§ 18. Ameti ümberkorraldamine või selle tegevuse lõpetamine
Justiitsministri 3. jaanuari 2012. a määrus nr 18 „Patendiameti põhimäärus” tunnistatakse kehtetuks.


E. P-le alalise elamisloa andmisest keeldumine – Riigi Teataja
E. P-le alalise elamisloa andmisest keeldumine
RTL 2004, 7, 103
(õ) 29.04.2009 15.10
Korraldus kehtestatakse «Välismaalaste seaduse» (RT I 1993, 44, 637; 1999, 50, 548; 54, 582; 71, 686; 88, 808; 101, 900; 2000, 25, 148; 33, 197; 40, 254; 2001, 16, 68; RT III 2001, 7, 75; RT I 2001, 58, 352; 2002, 56, 351; 63, 387; 90, 521; 102, 599; 2003, 4, 20; 88, 594; 2004, 2, 2) § 142 lõike 2 ja «Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelise kokkuleppe Vene Föderatsiooni relvajõudude pensionäride sotsiaalsete tagatiste küsimustes Eesti Vabariigi territooriumil» (RT II 1995, 46, 203) artikli 2 punkti 1 alusel.
E. P. (sünd 20.09.1927) taotlus alalise elamisloa saamiseks võeti Kodakondsus- ja Migratsiooniameti Harjumaa osakonna Mäekalda büroos «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 3 alusel menetlusse 13. juulil 2001. a.
E. P. on rahvuselt eestlane ja Venemaa Föderatsiooni kodanik. E. P. elab Eestis alates 1946. aastast. Vabariigi Valitsuse 2. juuli 1998. a korraldusega nr 608-k anti E. P-le tähtajaline elamisluba kehtivusajaga 12. juulini 1998. a, mida Kodakondsus- ja Migratsiooniamet pikendas 13. juulini 2003. a. 2. juulil 2003. a pikendas Kodakondsus- ja Migratsiooniamet E. P. tähtajalist elamisluba 13. juulini 2008. a.
Menetluse käigus tuvastati, et E. P. lõpetas 1966. aastal NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee F. E. Dzeržinski nimelise Kõrgema Punalipulise Kooli Moskvas. Aastatel 1944–1952 oli E. P. ajateenistuses endise Nõukogude Liidu relvajõududes. Aastatel 1952–1961 teenis E. P. ENSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi kaadriosakonna tõlgina ja ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee 2. osakonna tõlgi ja operatiivtöötajana. Aastatel 1961–1969 teenis E. P. ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee 1. osakonna operatiivtöötajana ja aastatel 1969–1983 ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee sekretariaadi ülema asetäitjana ja sekretariaadi ülemana. 4. detsembril 1979. a omistati E. P-le NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee käskkirjaga nr 729 alampolkovniku auaste. E. P. arvati välisriigi relvajõududest reservi 1983. aastal ja ta läks erru 1988. aastal.
E. P. on kantud 26. juulil 1994. a allakirjutatud «Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelise kokkuleppe Vene Föderatsiooni relvajõudude pensionäride sotsiaalsete tagatiste küsimustes Eesti Vabariigi territooriumil» (edaspidi kokkulepe) artikli 2 punktis 3 märgitud nimekirja (edaspidi kokkuleppejärgne nimekiri). E. P. on teeninud kaadrisõjaväelasena välisriigi relvajõududes ja läks sealt erru 1988. aastal alampolkovniku auastmes.
Vabariigi Valitsuse 27. novembri 2001. a korraldusega nr 781-k keelduti E. P-le alalise elamisloa andmisest «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punkti 7 alusel.
Tallinna Halduskohtu 15. mai 2002. a otsusega tühistati Vabariigi Valitsuse 27. novembri 2001. a korraldus nr 781-k ja kohustati Vabariigi Valitsust tegema Evald Perni suhtes uus otsus. Vabariigi Valitsus esitas apellatsioonkaebuse, mille Tallinna Ringkonnakohus oma 16. detsembri 2002. a otsusega jättis rahuldamata ja Tallinna Halduskohtu otsus jäi muutmata.
Vabariigi Valitsuse 24. oktoobri 2000. a korraldusega nr 840-k moodustatud asjatundjate komisjoni (edaspidi komisjon) 26. märtsi 2003. a koosolekul otsustati teha Vabariigi Valitsusele ettepanek keelduda Evald Pernile alalise elamisloa andmisest «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punkti 7 alusel.
Kodakondsus- ja Migratsiooniamet saatis E. P-le 4. aprillil 2003. a kirja nr 15.3-09/9198 palvega esitada oma arvamus ja vastuväited komisjoni poolt Vabariigi Valitsusele tehtava ettepaneku suhtes mitte anda talle alalist elamisluba.
E. P. vastus saabus Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse 5. aprillil 2003. a. Vastuses teatas E. P., et Riigikohtu 12. märtsi 2003. a otsusega jäeti jõusse Tallinna Halduskohtu ja Tallinna Ringkonnakohtu otsused, milles kohustati Vabariigi Valitsust tema taotlus uuesti läbi vaatama ja tegema uut otsust. E. P. väidab, et ta on kantud kokkuleppejärgsesse nimekirja ja ei kujuta ohtu Eesti riigi julgeolekule, mis tuvastati kohtumenetluse käigus. Alalise elamisloa andmisest keeldumine rikuks põhiseaduse § 36 kolmandas lõigus ja §-des 26 ja 27 sätestatut. E. P. loodab, et valitsuskomisjon kaalub kõiki asjaolusid ja teeb õiglase otsuse.
15. aprillil 2003. a saabus Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse E. P. uus avaldus, milles taotleja teatab täiendavalt, et temale alalise elamisloa andmisest keeldumise otsus tühistati Tallinna Ringkonnakohtu otsusega. Taotleja ei ole nõus otsusega, et elamisloa andmisest keeldumisel käsitletakse teda kui välisriigi kaadrisõjaväelast. Oma avalduses teatab taotleja, et on kokkuleppejärgses nimekirjas, mis on talle alalise elamisloa andmise aluseks.
Komisjoni 7. mai 2003. a koosolekul tutvuti E. P. esitatud kirjaliku arvamuse ja vastuväidetega nimetatud asjas ning, hinnates kõiki asjaolusid, otsustati mitte muuta komisjoni 26. märtsi 2003. a koosolekul vastuvõetud otsust ja teha Vabariigi Valitsusele ettepanek keelduda E. P-le alalise elamisloa andmisest «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punkti 7 alusel.
1. oktoobril 2003. a esitas Siseministeerium asjatundjate komisjonile uuesti läbivaatamiseks Riigikantselei poolt Siseministeeriumile tagastatud Vabariigi Valitsuse korralduse «E. P-le alalise elamisloa andmisest keeldumine» eelnõu.
Komisjoni 5. novembri 2003. a koosolekul hinnati veel kord kõiki asjaolusid ning komisjon leidis, et ei näe võimalust muuta senist halduspraktikat, mille kohaselt välisriigi relvajõududes teeninud, sealt reservi arvatud või erru läinud kaadrisõjaväelasele, kelle suhtes kohaldub kokkulepe, samuti tema abikaasale ning alaealisele lapsele, alalist elamisluba ei anta. Tulenevalt eeltoodust otsustati mitte muuta komisjoni 26. märtsi 2003. a koosolekul vastuvõetud otsust ja teha Vabariigi Valitsusele ettepanek keelduda E. P-le alalise elamisloa andmisest «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punkti 7 alusel.
«Välismaalaste seaduse» § 142 lõike 2 kohaselt otsustab Vabariigi Valitsus erandina elamisloa andmise, kui taotleja on kokkuleppe artikli 2 punktis 3 märgitud, täpsustatud ja Eesti poolt aktsepteeritud nimekirjas. E. P. on kantud kokkuleppejärgsesse nimekirja, millest tulenevalt kuulub Vabariigi Valitsuse pädevusse otsustada talle alalise elamisloa andmine või selle andmisest keeldumine.
Kokkuleppe artikli 2 punkti 1 alusel saavad kokkuleppe artikli 2 punktis 3 nimetatud sõjaväepensionärid, nende perekonnaliikmed ning toitja kaotanud isikud elamisloa Eesti Vabariigis isikliku taotluse alusel, välja arvatud isikud, kellele Vabariigi Valitsuse otsusel põhjendusega keelduti elamisluba andmast ohu tõttu Eesti riigi julgeolekule. Kokkulepe ei sätesta antava elamisloa liiki, mis reguleeritakse Eesti Vabariigi seadusega. Kokkuleppes puudub nõue kokkuleppe subjektidele alalise elamisloa andmise kohta. Kokkuleppes reguleerimata küsimuste lahendamiseks tuleb kohaldada «Välismaalaste seadust».
«Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 3 kohaselt võib alalise elamisloa anda välismaalasele, kes on Eestis elanud tähtajalise elamisloa alusel viimase viie aasta jooksul vähemalt kolm aastat ning kellel on Eestis kehtiv elamisluba, elukoht ja püsiv legaalne sissetulek Eestis äraelamiseks, kui «Välismaalaste seadus» ei sätesta teisiti.
«Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punkti 7 kohaselt ei anta ega pikendata elamisluba välismaalasele, kes on teeninud kaadrisõjaväelasena välisriigi relvajõududes, sealt reservi arvatud või erru läinud. «Välismaalaste seaduse» § 12 lõige 5 võimaldab erandina anda ainult tähtajalise elamisloa või seda pikendada, kui isiku suhtes ei ole tuvastatud sama paragrahvi lõike 4 punktides 1–4, 9–13 ja 15 nimetatud asjaolu. E. P. oli aastatel 1952–1983 ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee teenistuses ning läks sealt 1988. aastal erru alampolkovniku auastmes.
«Välismaalaste seadus» ei täpsusta, millal ja millistes organites teenimist loetakse teenimiseks välisriigi luure- ja julgeolekuteenistuses. NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee tegelik kuuluvus NSVL relvajõudude koosseisu avaldub NSV Liidu aegsetes avalikes õigusaktides. NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee töötaja pidi läbima vajalikud kursused või kooli, mis oli ette nähtud kaadrisõjaväes teenistuses olevatele isikutele, mitte ajateenistuse läbinud isikutele. Operatiivtöötaja oli NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee töötaja, kes omas auastet, sõjaväelist eriväljaõpet ja eriettevalmistust. NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee F. E. Dzeržinski nimeline Kõrgem Punalipuline Kool oli NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee kõrgem õppeasutus, mille lõpetamine andis ametlikult juristidiplomi, kuid nimetatud koolis valmistati ette eranditult NSVL Riikliku Julgeoleku Komitee ohvitsere-operatiivtöötajaid. E. P. lõpetas nimetatud kooli 1966. aastal, sai sõjaväelise eriettevalmistuse ja tal on vanemohvitseri auaste – alampolkovnik.
Seega vastab E. P. «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punktis 7 sätestatud tingimustele, mille esinemise korral Vabariigi Valitsus keeldub välismaalasele alalise elamisloa andmisest.
17. detsembril 2003. a võttis Riigikogu vastu «Välismaalaste seaduse § 12 muutmise seaduse», mis jõustub 16. jaanuaril 2004. a. Nimetatud seadusega sätestati, et välisriigi relvajõududes teeninud, sealt reservi arvatud või erru läinud erusõjaväelasele, kelle suhtes kohaldub kokkulepe, samuti tema abikaasale ja alaealisele lapsele alalist elamisluba ei anta. «Välismaalaste seaduse § 12 muutmise seaduse» eelnõu seletuskirja kohaselt oli siiani kokkuleppe realiseerimise kord täpsustamata. Seadusemuudatuse eesmärk oli üheselt sätestada, et välismaalasele, kelle suhtes kohaldub kokkulepe, antakse tähtajaline elamisluba üldises korras ning alalist elamisluba Eestis elamiseks ei anta.
Seega on «Välismaalaste seaduse § 12 muutmise seaduse» näol sisuliselt tegemist «Välismaalaste seaduse» täpsustusega ning senisest selgema, kuid samasisulise regulatsiooni sätestamisega. Seaduseelnõu seletuskirjast nähtub üheselt, et seadusandja tahe oli ka enne nimetatud seadusemuudatuse vastuvõtmist suunatud sellele, et välismaalastele, kelle suhtes kohaldub kokkulepe, alalist elamisluba ei anta, vaid nad võivad elada Eestis tähtajalise elamisloa alusel.
E. P. esitas alalise elamisloa taotluse 13. juulil 2001. a. Õiguspärase ootuse põhimõttest tulenevalt lähtub Vabariigi Valitsus «Välismaalaste seaduse» redaktsioonist, mis kehtis E. P. alalise elamisloa taotluse esitamise ajal.
Samas võtab Vabariigi Valitsus E. P. alalise elamisloa taotluse suhtes otsuse tegemisel arvesse ka 16. jaanuaril 2004. a jõustuvat «Välismaalaste seaduse» redaktsiooni, millega täpsustatakse senist regulatsiooni ja mille kohaselt jätkuvalt välismaalastele, kelle suhtes kohaldub kokkulepe, alalist elamisluba ei anta.
Tulenevalt põhiseaduse §-st 36 on igal eestlasel õigus asuda elama Eestisse. E. P., olles rahvuselt eestlane, on Venemaa Föderatsiooni kodanik, mistõttu Eestis elamiseks peab tal olema seaduslik alus – elamisluba. E. P. vastab «Välismaalaste seaduse» § 12 lõike 4 punktis 7 nimetatule ning seetõttu saab talle anda või pikendada üksnes tähtajalist elamisluba. E. P. kui Venemaa Föderatsiooni kodaniku põhiõiguste hulka ei kuulu alalise elamisloa saamine. Alalise elamisloa andmisest keeldumine ei riku põhiseaduse §-s 36 sätestatut, kuna E. P-l on kehtiv tähtajaline elamisluba.
Põhiseaduse § 26 kohaselt on igaühel õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele, seega tuleb välismaalasele elamisloa andmise või andmisest keeldumise otsustamisel arvestada tema perekonnaelu. E. P. abikaasa A. P. on Eesti Vabariigi kodanik ja E. P. on Venemaa Föderatsiooni kodanik ning tal on tähtajaline elamisluba. Tulenevalt põhiseaduse §-st 27 on perekond rahva püsimise ja kasvamise ning ühiskonna alusena riigi kaitse all. E. P-l on kehtiv tähtajaline elamisluba, mis võimaldab tal jätkuvalt elada koos perekonnaga Eestis, seega ei ole E. P. suhtes rikutud põhiseaduse §-des 26 ja 27 sätestatut.
Lähtudes eeltoodust ja «Välismaalaste seaduse» § 142 lõike 2 alusel ning kooskõlas sama seaduse § 12 lõike 4 punktiga 7 ja «Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelise kokkuleppe Vene Föderatsiooni relvajõudude pensionäride sotsiaalsete tagatiste küsimustes Eesti Vabariigi territooriumil» artikli 2 punktiga 1 ning Vabariigi Valitsuse 26. novembri 2002. a määruse nr 364 «Elamisloa ja tööloa taotlemise, andmise, pikendamise ning kehtetuks tunnistamise kord ja tähtajad ning elamisloa ja tööloa taotlemisel esitatavate tõendite ja andmete loetelu ning elamisloa andmete kandmine välisriigi reisidokumenti ja välismaalase Eestist eemalviibimise registreerimise kord» (RT I 2002, 98, 574; 2003, 37, 251) §-ga 77 keelduda E. P-le alalise elamisloa andmisest.
Käesolev korraldus jõustub 16. jaanuaril 2004. a.
5. VAIDLUSTAMINE
«Välismaalaste seaduse» § 9 lõike 5 kohaselt võib käesoleva korralduse peale esitada kaebuse Tallinna Halduskohtule 10 päeva jooksul korralduse teatavaks tegemise päevast arvates.
6. KORRALDUSE TEATAVAKS TEGEMINE
Kodakondsus- ja Migratsiooniametil teha korraldus E. P-le teatavaks.
Isikuandmed on asendatud initsiaalidega.
Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 11 lõige 3 ja § 17 lõige 3² ning kooskõlas «Isikuandmete kaitse seadusega» ja riigisekretäri 2.03.2009. a resolutsioon nr 17-1/09-01268.


text:
Konkurentsiamet ei tuvastanud Tallinna linna ja Euroapteegi vahelises koostöös konkurentsi piiravaid tingimusi
Eesti Apteekrite Liit palus Konkurentsiametil kontrollida, kas Tallinna linna pensionilisa saajatele kehtestatud soodustus ravimite ostmisel Euroapteek OÜ apteekidest on kooskõlas konkurentsiseadusega. Käesoleval juhul Konkurentsiamet Tallinna linna ja Euroapteegi vahelises koostöös konkurentsi...
Konkurentsiamet lõpetas kiirabikonkursi uurimise
Järva ja Jõgeva maavalitsused esitasid 15. jaanuaril Konkurentsiametile ühise taotluse järelevalve läbiviimiseks, milles palusid uurida nn. kiirabikonkursi asjaolusid. Konkurentsiamet ei tuvastanud menetluse käigus konkurentsiseaduse rikkumist. Terviseamet otsustas alates 2014. aasta 1....
Konkurentsiamet ei tuvastanud ASi Eesti Post pakiautomaate puudutavas tegevuses konkurentsiseaduse rikkumist
Itella SmartPOST OÜ (SmartPOST) esitas 16.11.2011 Konkurentsiametile kaebuse, milles palus ametil kontrollida, kas AS Eesti Post (Eesti Post) hinnakujundus Post24 teenuse pakkumisel rikub konkurentsiseadust, eelkõige seeläbi, et EP pakub Post24 teenust röövellikult madalate hindadega. SmartPOST...
Konkurentsiamet tegi ettepaneku avada jäätmeturud täielikult vabale konkurentsile
Konkurentsiamet tegi Keskkonnaministeeriumile ettepaneku jäätmeseaduse muutmise algatamiseks, millega kaotataks piirangud jäätmete veo ja käitluse turgudel. Konkurentsiamet on viimastel aastatel tegelenud jäätmesektoris paljude erinevate probleemidega, mistõttu on amet veendunud, et hetkel kehtiv...
Konkurentsiamet võtab osa arengukoostööprojektist, mille eesmärgiks on arendada vabaturumajanduse konkurentsi Moldova Vabariigis
Konkurentsiameti eksperdid osalevad Välisministeeriumi poolt finantseeritavas arengukoostööprojektis nimega „Tõhusam vabaturu konkurentsi kaitse hariduse edendamise ja hea valitsemistava põhimõtete alusel.” Projekti rahastab Välisministeerium arengu- ja humanitaarabi vahenditest ning selle...
Riigikohus jättis jõusse Konkurentsiameti ettekirjutuse OÜ-le Lehepunkt
Riigikohus otsustas mitte menetleda OÜ Lehepunkt (edaspidi Lehepunkt) kassatsioonkaebust, mille tulemusena jõustus Konkurentsiameti ettekirjutus. Lehepunkt kahjustab erinevate teenustasude kehtestamisega konkurentsi kirjastajate vahel, kuna suurtele kirjastuskontsernidele on loodud põhjendamatu...
Jõustus AS-ile Eesti Post konkurentsiseaduse rikkumise eest määratud rahatrahv
Riigikohus otsustas mitte menetleda AS-i Eesti Post kassatsioonkaebust Harju Maakohtu 27.04.2012.a kohtuotsusele. Seega jõustus kohtuotsus, millega Harju Maakohus jättis Konkurentsiameti poolt AS Eesti Post suhtes 16.11.2011 tehtud väärteootsuse konkurentsiseaduse rikkumise osas muutmata, kuid...
Jõustus Harju Maakohtu kohtuotsus rehvide müüja karistamise kohta
12.06.2012. a. tegi Harju Maakohus otsuse, millega karistas rahalise karistusega OÜ REHVID 24 ning selle juhatuse liiget Evert Kreek’i vastavalt karistusseadustiku § 400 lg-s 4 ja § 400 lg 2 punktis 1 sätestatud kuriteo toimepanemise ehk keelatud konkurentsi kahjustava kokkuleppe sõlmimise eest...
Jõustus Harju Maakohtu kohtuotsus turvateenuste pakkujate karistamise kohta
25.04.2012. a. tegi Harju Maakohus otsuse, millega karistas rahalise karistusega AS-i Pristis ja Securitas Eesti AS-i karistusseadustiku § 400 lg 2-s sätestatud kuriteo toimepanemise ehk keelatud konkurentsi kahjustava kokkuleppe sõlmimise eest. Kokkulepe, mille eest ettevõtjaid karistati,...
Harju Maakohus kinnitas AS-i Eesti Post poolt turgu valitseva seisundi kuritarvitamist
Harju Maakohus tegi 27.04.2012 kohtuotsuse, millega jättis Konkurentsiameti poolt AS Eesti Post suhtes 16.11.2011 tehtud väärteootsuse konkurentsiseaduse rikkumise osas muutmata, kuid vähendas AS-le Eesti Post konkurentsiseaduse § 735 lg 2 alusel määratud rahatrahvi 18 000 eurole....

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 400
§ 400
§ 400
§ 735


Nõuded liftile, köisteele, alamsüsteemile ja ohutusseadisele, nende teabega varustamisele ja vastavusmärgi paigaldamisele - sisukord
2 LIFTILE JA SELLE OHUTUSSEADISELE ESITATAVAD OLULISED OHUTUSNÕUDED JA NENDE TEABEGA VARUSTAMINE
1 Olulised ohutusnõuded
§ 2 Ohutuse tagamise põhimõtted
§ 3 Teiste õigusaktide nõuete kohaldamine
§ 4 Nõuded lifti šahtile
§ 5 Nõuded lifti kandurile ning selle riputamisele ja toetamisele
§ 6 Ülekoormus ja lubatavast suurem kiirus
§ 7 Lifti ajam
§ 8 Lifti juhtimisseadmed
§ 9 Lifti elektriseadmestik
§ 10 Väljaspool lifti kabiini olevate inimeste ohutus
§ 11 Kabiinis olevate inimeste ohutus
§ 12 Muud ohutusnõuded
2 Teabega varustamine
§ 13 Märgistus
§ 14 Dokumentatsioon ja kasutamisjuhendid
3 KÖISTEELE, ALAMSÜSTEEMILE JA KÖISTEE OHUTUSSEADISTELE ESITATAVAD OLULISED OHUTUSNÕUDED JA TEABEGA VARUSTAMINE
1 Üldised ohutusnõuded
§ 15 Ohutusabinõud
§ 16 Arvestamine välisteguritega
§ 17 Vastupidamine pingetele
§ 18 Alamsüsteemi ja ohutusseadise sobivus
§ 19 Kaitseseadmed
§ 20 Ohutust tagavad seadmed
§ 21 Hooldus ja remont
§ 22 Välismõjud
2 Nõuded infrastruktuurile
§ 23 Asetus, kiirus ja liikurite vahemaa
§ 24 Liinil asuvad jaamad ja ehitised
3 Nõuded trossidele, ajamitele, piduritele ning mehaanilistele ja elektrilistele paigaldistele
§ 25 Trossid ja nende toed
§ 26 Ajam
§ 27 Pidurdusseadmed
§ 28 Juhtimisseadmed
§ 29 Sidepidamisvahendid
§ 30 Nõuded liikuritele
§ 31 Reisijate ohutus
4 Köistee kasutamisega seotud nõuded
§ 32 Üldised kasutusnõuded
§ 33 Evakueerimine
§ 34 Muud ohutusnõuded
5 Teabega varustamine
§ 35 Dokumentatsioon
§ 36 Vastavusmärk
§ 37 Vastavusmärgi paigaldamine liftile
§ 38 Vastavusmärgi paigaldamine ohutusseadisele
jõustumine 15.07.2002
05.10.2006 RTL 2006, 73, 1335 13.10.2006
25.06.2008 RTL 2008, 53, 735 01.07.2008
25.06.2008 RTL 2008, 53, 735 29.12.2009
Määrus kehtestatakse «Lifti ja köistee ohutuse seaduse» § 6 lõike 6 alusel.
2. peatükk LIFTILE JA SELLE OHUTUSSEADISELE ESITATAVAD OLULISED OHUTUSNÕUDED JA NENDE TEABEGA VARUSTAMINE
1. jagu Olulised ohutusnõuded
§ 2. Ohutuse tagamise põhimõtted
§ 3. Teiste õigusaktide nõuete kohaldamine
(1) Liftile kehtivad ehitust reguleerivas õigusaktis ehitustoodetele esitatavad nõuded käesolevast määrusest tulenevate erisustega.
(2) Asjaomaste ohtude olemasolul ning kui nende vältimine ei ole reguleeritud käesoleva määrusega, kohaldatakse liftile masina ohutuse seadusest tulenevaid nõudeid. Masina ohutuse seadusest tulenevatele ohutusnõuetele peab lift vastama alati.
§ 4. Nõuded lifti šahtile
§ 5. Nõuded lifti kandurile ning selle riputamisele ja toetamisele
(1) Iga lifti kanduriks on kabiin, mis peab olema projekteeritud ja valmistatud piisavalt ruumika ja tugevana, arvestades lifti paigaldaja poolt ettenähtud maksimaalset inimeste arvu ja nimitõstevõimet.
(2) Lifti kabiin peab olema põrandast laeni ulatuvate seinte, põranda ja lae abil muudetud täiesti kinniseks ruumiks, välja arvatud ventilatsiooniavad ning kogu ukseava kõrgusesse ulatuvad uksed.
(4) Kabiini riputus- ja toetusvahendid ning kabiini kinnitused peavad olema projekteeritud ja valitud selliselt, et arvestades kasutus- ja tootmistingimusi ning kasutatavaid materjale, oleks tagatud piisav ohutustase ja viidud miinimumini kabiini allakukkumise oht.
(5) Kui kabiini riputamiseks kasutatakse trosse või kette, tuleb kasutada kahte või enamat teineteisest sõltumatut ning eraldi kinnitusega trossi või ketti. Trossidel ja kettidel ei tohi olla ühenduskohti ega plessimist, välja arvatud nende kinnituskohtades või trossi kinnitussilmuses.
[RTL 2008, 53, 735 - jõust. 29.12.2009]
§ 6. Ülekoormus ja lubatavast suurem kiirus
§ 7. Lifti ajam
§ 8. Lifti juhtimisseadmed
§ 9. Lifti elektriseadmestik
§ 10. Väljaspool lifti kabiini olevate inimeste ohutus
§ 11. Kabiinis olevate inimeste ohutus
(4) Püüdur peab olema sõltumatu kabiini riputusvahenditest ning see peab suutma peatada paigaldaja poolt ettenähtud nimikoormusega koormatud ja maksimumkiirusel liikuva kabiini. Püüduri rakendumisest tingitud aeglustus ei tohi ohustada lifti kasutajaid.
§ 12. Muud ohutusnõuded
2. jagu Teabega varustamine
§ 13. Märgistus
1) lifti tootja;
[RTL 2008, 53, 735 - jõust. 01.07.2008]
§ 14. Dokumentatsioon ja kasutamisjuhendid
1) kasutusjuhend, mis sisaldab tavapäraseks kasutamiseks, hooldamiseks, kontrollimiseks, remondiks, perioodiliseks ülevaatuseks ja § 12 lõikes 5 nimetatud päästeoperatsioonideks vajalikke plaane ja skeeme;
(3) Kasutusjuhend ja käiduraamat peavad olema eesti keeles. Erandina võib ainult tootja või paigaldaja vastava väljaõppe saanud töötajate poolt kasutatav osa juhendist olla teises Euroopa Liidu liikmesriigi ametlikus keeles eeldusel, et need töötajad saavad juhendi keelest aru.
3. peatükk KÖISTEELE, ALAMSÜSTEEMILE JA KÖISTEE OHUTUSSEADISTELE ESITATAVAD OLULISED OHUTUSNÕUDED JA TEABEGA VARUSTAMINE
1. jagu Üldised ohutusnõuded
§ 15. Ohutusabinõud
§ 16. Arvestamine välisteguritega
§ 17. Vastupidamine pingetele
§ 18. Alamsüsteemi ja ohutusseadise sobivus
§ 19. Kaitseseadmed
§ 20. Ohutust tagavad seadmed
§ 21. Hooldus ja remont
§ 22. Välismõjud
2. jagu Nõuded infrastruktuurile
§ 23. Asetus, kiirus ja liikurite vahemaa
§ 24. Liinil asuvad jaamad ja ehitised
3. jagu Nõuded trossidele, ajamitele, piduritele ning mehaanilistele ja elektrilistele paigaldistele
§ 25. Trossid ja nende toed
§ 26. Ajam
§ 27. Pidurdusseadmed
§ 28. Juhtimisseadmed
§ 29. Sidepidamisvahendid
§ 30. Nõuded liikuritele
§ 31. Reisijate ohutus
4. jagu Köistee kasutamisega seotud nõuded
§ 32. Üldised kasutusnõuded
(2) Köistee kasutusjuhend peab olema eesti keeles. Erandina võib ainult tootja või paigaldaja vastava väljaõppe saanud töötajate poolt kasutatav osa juhendist olla teises Euroopa Liidu liikmesriigi ametlikus keeles eeldusel, et need töötajad saavad juhendi keelest aru.
§ 33. Evakueerimine
§ 34. Muud ohutusnõuded
5. jagu Teabega varustamine
§ 35. Dokumentatsioon
(2) Köistee juures peab olema kättesaadav ohutusanalüüsi käsitlev dokumentatsioon.
(3) «Lifti ja köistee ohutuse seaduse» § 5 lõikes 8 nimetatud dokumentatsioon peab olema eesti keeles. Erandina võib ainult tootja või paigaldaja vastava väljaõppe saanud töötajate poolt kasutatav osa juhendist olla teises Euroopa Liidu liikmesriigi ametlikus keeles eeldusel, et need töötajad saavad juhendi keelest aru.
§ 36. Vastavusmärk
(1) «Lifti ja köistee ohutuse seaduse» ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele vastav lift või ohutusseadis, mille nõuetele vastavus on tõendatud «Lifti ja köistee ohutuse seaduses» ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud korras, tuleb enne turule laskmist varustada vastavusmärgiga. Vastavusmärgile kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 765/2008, millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93 (ELT L 218, 13.8.2008, lk 30–47), sätestatut.
(2) [Kehtetu – RT I 2010, 75, 574 - jõust. 17.10.2010]
§ 37. Vastavusmärgi paigaldamine liftile
§ 38. Vastavusmärgi paigaldamine ohutusseadisele
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/16/EÜ lifte käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 213, 07.09.1995, lk 1–31), direktiiv 2000/9/EÜ, reisijateveoks ettenähtud köisteede kohta (EÜT L 106, 03.05.2000, lk 21–48) ja direktiiv 2006/42/EÜ, mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ (ELT L 157, 09.06.2006, lk 24–86).


Riigieelarvest huvihariduse ja huvitegevuse toetuse andmise kord Maardu linnas – Riigi Teataja
Riigieelarvest huvihariduse ja huvitegevuse toetuse andmise kord Maardu linnas - sisukord
§ 2 Toetuse määramise üldised kriteeriumid
RT IV, 01.12.2018, 24
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 alusel ning arvestades noorsootöö seaduse § 15¹ kohaselt antava toetuse kasutamise põhimõtteid.
Huvihariduse ja huvitegevuse toetuse andmise kord (edaspidi kord) reguleerib noorsootöö seaduse § 15¹ ja riigieelarve seaduse kohaselt Maardu linna eelarvesse eraldatava huvihariduseks ja huvitegevuseks ettenähtud toetuse (edaspidi toetus) kasutamise tingimusi ja korda Maardu linna huvihariduse ja huvitegevuse kava kohaste tegevuste realiseerimiseks.
§ 2. Toetuse määramise üldised kriteeriumid
(1) Toetatavate tegevuste alla kuuluvad:
1) uute huviringide, treeningrühmade või huvikooli uute õppe- või ainekavade käivitamine ja läbiviimine (sh juhendajate töötasu);
3) noorte ühistegevuste ja projektide läbiviimine;
4) huvihariduse töötajate (sealhulgas huvikoolide, kultuuriasutuste ja noorsootööasutuste töötajate) täiendkoolitus;
5) noorteühingute huvitegevus;
6) vähekindlustatud ja/või paljulapselistest peredest laste toetamine;
7) loodus-, täppisteaduste ja tehnoloogia valdkonna huviringide või huvikooli õppe- või ainekavade käivitamine ja läbiviimine;
8) loodus-, täppisteaduste ja tehnoloogia valdkonna olemasolevate huviringide või huvikooli õppe- või ainekavade alusel toimuva õppetöö parendamine;
9) uute võimaluste loomine kultuuri ja spordi ning kodukaitse eesmärgil loodud huviringides osalemiseks.
(2) Toetust ei eraldata noorsootöö seaduse § 15¹ lg 4 märgitud tegevusteks.
(3) Toetatavad tegevused peavad olema suunatud 7-19- aastastele Maardu linna noortele, toimuma regulaarselt (vähemalt kord nädalas), juhendatult, toimuma Maardu linna haldusterritooriumil ning olema jätkusuutlikud.
(4) Toetuse määramisel eelistatakse projekte, mille puhul vahendite ost:
(1) Toetuse suurus ühe taotleja kohta on kuni 15 000 eurot aastas.
(2) Üks taotleja võib esitada mitu taotlust, kui soovitakse ellu viia mitut ning erinevaid vahendeid eeldavat tegevust.
(1) Toetuse taotlemise aluseks on Maardu Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) poolt kinnitatud vormikohale taotlus, mis esitatakse linnavalitsusele paberkandjal või digitaalselt allkirjastatult elektrooniliselt. Vajadusel võib taotluse menetlemisel nõuda taotlejalt täiendavaid dokumente.
(2) Taotluste läbivaatamiseks ja hindamiseks moodustab linnavalitsus komisjoni. Komisjoni koosseis kinnitatakse linnavalitsuse korraldusega.
(3) Komisjoni otsuste vastuvõtmine toimub hääletamise teel. Häälte võrdsel jagunemisel on otsustavaks komisjoni esimehe hääl.
(4) Komisjon teeb linnavalitsusele ettepanekud toetuste andmise, toetuse suuruse ja toetuse saamise tingimuste kohta hiljemalt 30 päeva jooksul taotluse ja täiendavate dokumentide laekumisest. Kui taotluse täies ulatuses rahuldamine ei ole võimalik või põhjendatud, võib komisjon teha linnavalitsusele ettepaneku taotluse osalise rahuldamise otsuse tegemiseks.
(5) Komisjoni otsused on linnavalitsusele soovitusliku iseloomuga.
(6) Linnavalitsus teeb taotluste rahuldamise ja mitterahuldamise otsuse hiljemalt 45 päeva jooksul taotluse ja täiendavate dokumentide laekumisest.
(7) Toetuse andmisest või mitteandmisest teavitatakse taotlejat viie tööpäeva jooksul linnavalitsuse vastava otsuse (korralduse) tegemise päevast.
(8) Taotluse rahuldamisel tuleb taotlejal sõlmida linnavalitsusega eraldatud toetuse kasutamise leping 30 päeva jooksul arvates taotluse rahuldamise päevast. Lepingu tähtaegselt sõlmimata jätmisel ei ole taotlejal õigust toetuse maksmist ja lepingu sõlmimist nõuda.
(9) Toetuse kasutamise lepingus sätestatakse taotleja kohustused linna ees lepingu kehtivuse ajal.
(10) Toetus makstakse taotleja arvelduskontole 7 tööpäeva jooksul alates lepingu sõlmimisest.
(11) Taotlus jäetakse rahuldamata juhul, kui:
1) taotlus on vormistatud ebakorrektselt ja /või puudulike andmetega ning kui taotleja on jätnud puudused linnavalitsuse poolt antud tähtajaks kõrvaldamata;
2) taotleja on esitanud valeandmeid või andmeid varjanud;
3) taotlejal on Maardu linnale (linnavalitsus või tema hallatavad asutused) maksetähtaja ületanud võlgnevus;
5) taotleja ei ole esitanud seaduses ettenähtud tähtajaks ja viisil majandusaasta aruande;
6) huvihariduse ja huvitegevuse kava elluviimiseks riigi poolt eraldatud linna eelarves ettenähtud vahendid puuduvad;
7) taotleja on kasutanud toetust mittesihipäraselt;
8) muudel põhjendatud juhtudel.
(12) Linnavalitsusel on õigus mitte rahuldada taotlust, kui:
1) tegevusi ei ole osaliselt või tervikuna lubatud mahus toimunud;
2) taotleja ei ole kinni pidanud toetuse kasutamise lepingu tingimustest;
3) taotleja ei esita tähtajaks toetuse kasutamise aruannet;
4) taotleja on rikkunud muudes õigusaktides sätestatud tingimusi.
1) kasutama toetust vastavuses taotluse, käesoleva korra ja taotluse rahuldamise otsuse ja toetuse kasutamise lepingu tingimustele;
2) teavitama kirjalikult linnavalitsust koheselt projektiga seotud igast muudatusest, mille tõttu toetuse taotluses esitatud andmed ei ole enam täielikud või õiged;
3) viivitamatult informeerima projekti teostamise käigus ilmnenud negatiivse tulemuse tõenäosusest või vältimatusest ning projekti edasise jätkamise kaheldavast otstarbekusest;
5) esitama linnavalitsusele selleks ettenähtud vormis, viisil ja tähtaja jooksul nõutud informatsiooni ja aruande;
6) andma linnavalitsuse või tema poolt volitatud isiku käsutusse kõik projektiga seotud täiendavad andmed ja dokumendid 5 tööpäeva jooksul arvates vastava nõude esitamisest;
7) osutama kontrolli, auditi ja järelevalve kiireks läbiviimiseks igakülgset abi;
8) saadud toetusraha mittesihipärase kasutamise korral või muul korras ettenähtud juhul toetusraha linnavalitsuse nõudmisel viieteist päeva jooksul tagasi maksma;
9) tagastama proportsionaalselt toetuse, kui projekt teostatakse eelarves kavandatust väiksemate kuludega;
10) esitama linnavalitsusele toetuse kasutamise kohta aruanded määratud tähtajaks.
Toetuse saaja on kohustatud esitama linnavalitsusele 30 päeva jooksul pärast projekti lõppemist toetuse kasutamise aruande eraldatud raha kasutamise kohta. Toetuse kasutamise aruande vormi kinnitab linnavalitsus.
(1) Linnavalitsusel või tema poolt volitatud isikul on õigus teostada järelevalvet ja kohapealset kontrolli toetuse kasutamise osas.
(3) Taotlemisel esitatud dokumente taotlejale ei tagastata. Esitatud dokumendid kuuluvad linnavalitsuses säilitamisele vastavalt kehtivatele õigusaktidele.


text:
Määrus (EÜ) nr 44/2001 – Kohtualluvus ja kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Kohtualluvus „lepinguvälise kahju puhul” – Selle paiga kindlaksmääramine, kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda – Liikmesriigi tippdomeeni nime all tegutseva otsinguteenuse pakkuja veebisait – Muus liikmesriigis registreeritud kaubamärgiga identse märksõna kasutamine reklaamija poolt
Kohtuasjas C‑523/10,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Oberster Gerichtshofi (Austria) 5. oktoobri 2010. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 10. novembril 2010, menetluses
koosseisus: koja esimees A. Tizzano, kohtunikud M. Safjan (ettekandja), A. Borg Barthet, E. Levits ja J.-J. Kasel,
– Wintersteiger AG, esindaja: Rechtsanwalt E. Boesch,
– Products 4U Sondermaschinenbau GmbH, esindaja: Rechtsanwalt J. Steinschnack,
– Hispaania valitsus, esindaja: F. Díez Moreno,
– Ühendkuningriigi valitsus, esindaja: S. Hathaway, keda abistas barrister A. Henshaw,
– Euroopa Komisjon, esindajad: A.-M. Rouchaud-Joët ja W. Bogensberger,
olles 16. veebruari 2012. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil‑ ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 punkti 3.
2 Asjaomane taotlus esitati kohtuvaidluses Austrias asuva Wintersteiger AG (edaspidi „Wintersteiger”) ja Saksamaal asuva Products 4U Sondermaschinenbau GmbH (edaspidi „Products 4U”) vahel seoses Wintersteigeri taotlusega keelata Products 4U‑l kasutada Austria kaubamärki „Wintersteiger” interneti otsinguteenuse pakkuja tasulisel veebisaidil märksõnana.
3 Määruse nr 44/2001 põhjendusest 2 tuleneb, et sellega soovitakse siseturu häireteta toimimise eesmärgil kehtestada „sätted, millega ühtlustataks eeskirjad kohtualluvuse konflikti kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ning lihtsustataks vorminõudeid, et käesoleva määrusega seotud liikmesriikide kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine oleks kiire ja lihtne”.
4 Määruse põhjenduses 11 on märgitud:
„Kohtualluvuse eeskirjad peavad olema hästi etteaimatavad ning lähtuma põhimõttest, et tavaliselt on kohtualluvus seotud kostja alalise elukohaga ning seepärast peab kohtualluvus alati olemas olema, välja arvatud teatavatel täpselt määratletud juhtudel, kui kohtuvaidluse sisu või osapoolte autonoomia eeldab teistsugust seotust. Selleks et ühiseeskirjad oleksid läbipaistvamad ja et vältida kohtualluvuse konflikte, peab juriidilise isiku alaline asukoht olema autonoomselt määratletud.”
5 Määruse põhjendus 12 näeb ette:
„Lisaks kostja alalisele elukohale peaks kohtualluvusel olema ka muid aluseid, mis toetuksid tihedale seosele kohtu ja menetluse vahel või aitaksid kaasa tõrgeteta õigusemõistmisele”.
6 Sama määruse artikli 2 lõige 1 asub määruse 1. jaos „Üldsätted”, mis omakorda kuulub II peatükki „Kohtualluvus”. Asjaomane lõige sätestab:
7 Määruse nr 44/2001 artikli 3 lõige 1, mis samuti asub määruse 1. jaos, sätestab järgmist:
8 Selle määruse artikli 5 punkt 3, mis kuulub II peatüki 2. jakku „Kohtualluvus erandjuhtudel”, näeb ette:
9 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT L 299, lk 25) artikli 5 „Kaubamärgiga antavad õigused” lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Registreeritud kaubamärk annab omanikule selle kasutamise ainuõiguse. Omanikul on õigus takistada kõiki kolmandaid isikuid kasutamast kaubandustegevuse käigus ilma tema loata:
10 Wintersteiger on Austrias asuv ettevõtja, kes toodab ja turustab kogu maailmas suusa‑ ja lumelauahooldusmasinaid ning nende varuosi ja tarvikuid. Alates 1993. aastast on ta Austria kaubamärgi „Wintersteiger” omanik.
11 Products 4U on Saksamaal asuv ettevõtja, kes samuti arendab ja turustab suusa‑ ja lumelauahooldusmasinaid. Ta müüb ka muude tootjate, sh Wintersteigeri masinate tarvikuid. Need tarvikud, mida Products 4U nimetab „Wintersteiger‑Zubehör” (Wintersteigeri tarvikud) ei ole põhikohtuasja hageja toodetud ning viimane ei ole teda volitanud neid müüma. Nagu põhikohtuasja hagejagi, tegutseb Products 4U kogu maailmas ja turustab oma tooteid ka Austrias.
12 Alates 1. detsembrist 2008 on Products 4U‑le interneti otsinguteenuse pakkuja Google välja töötatud reklaamisüsteemis („AdWord”) registreeritud märksõna „Wintersteiger”. Nimetatud registreeringu tulemusel, mis on piiratud Google’i Saksamaa tippdomeeni ehk veebisaidiga „google.de”, kuvatakse internetikasutajale, kes sisestab selle otsinguteenuse pakkuja otsingumootorisse märksõna „Wintersteiger”, esimese otsingutulemusena link Wintersteigeri veebisaidile. Sama otsingusõna sisestamisel ilmub ekraani paremasse serva rubriigi „Anzeige” (kuulutused) alla siiski ka Products 4U reklaam. Reklaami tekst on allajoonitud ja sinist värvi ning kannab pealkirja „Skiwerkstattzubehör” (suusatöökojale mõeldud tarvikud). Tekst sisaldab kahel real selliseid sõnu nagu „Ski und Snowboardmaschinen” (suusa- ja lumelauahooldusmasinad) ning „Wartung und Reparatur” (hooldus ja remont). Reklaami viimasel real on roheliste tähtedega märgitud Products 4U internetiaadress. Pealkirjale „Skiwerkstattzubehör” (suusatöökojale mõeldud tarvikud) klõpsates suunatakse kasutaja pakkumisele „Wintersteiger‑Zubehör” (Wintersteigeri tarvikud), mis asub Products 4U veebilehel. Veebisaidil „Google.de” kuvatavas reklaamis ei ole märgitud, et Wintersteigeri ja Products 4U vahel puudub igasugune majanduslik seos. Viimane ei ole pealegi paigutanud Google’i Austria tippdomeeni ehk veebisaidile „google.at” reklaami, mis on seotud otsingusõnaga „Wintersteiger”.
13 Wintersteiger väitis, et Products 4U rikub veebisaidile „google.de” paigutatud reklaamiga talle kuuluvat Austria kaubamärki ning esitas Austria kohtule kasutamise lõpetamise hagi. Asjaolu, et selle taotluse üle otsustamine allub Austria kohtutele, põhjendas Wintersteiger määruse nr 44/2001 artikli 5 punktiga 3. Ta väitis, et veebisaidile „google.de” pääseb ligi ka Austriast ning et otsinguteenust osutatakse saksa keeles.
14 Products 4U vaidles Austria kohtute rahvusvahelisele kohtualluvusele vastu ning teise võimalusena vaidlustas kaubamärgi Wintersteiger rikkumise. Products 4U sõnul on veebisait „google.de” mõeldud üksnes Saksa kasutajatele, mistõttu vaidlusalune reklaam on suunatud vaid Saksa kasutajatele.
15 Esimese astme kohus leidis, et kuigi veebisaidile „google.de” pääseb interneti teel Austrias ligi, siis olukorras, kus Google pakub oma teenuseid riikide tippdomeenide nimede all tegutsevate veebisaitide vahendusel, on veebisait „google.de” suunatud üksnes Saksamaale ning seetõttu ei allu Wintersteigeri nõude üle otsustamine Austria kohtutele. Seevastu apellatsioonikohus kinnitas oma rahvusvahelist kohtualluvust, kuid leidis, et ükski asjaomane õigus ei kuulu Wintersteigerile ning jättis taotluse seetõttu rahuldamata.
16 Oberster Gerichtshofil on kassatsioonkaebuse arutamisel tekkinud küsimus, mis tingimustel kuulub olukorras, kus Austria kaubamärki Wintersteiger kasutatakse siseriikliku tippdomeeni „.de” nime all tegutseval veebisaidil esitatud reklaamis, Austria kaubamärgi kasutamise lõpetamise hagi üle otsustamine määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 3 alusel Austria kohtute alluvusse. Neil asjaoludel otsustas Oberster Gerichtshof menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas juhul, kui muus liikmesriigis asuv isik on väidetavalt rikkunud kohtu asukohariigis kaubamärki sellega, et kasutab kõnealuse kaubamärgiga identset märksõna (AdWord) interneti otsingumootoris, mis pakub oma teenuseid eri riikide tippdomeenide kaudu, tuleb [määruse nr 44/2001] artikli 5 punkti 3 sõnastust „paiga […], kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda” tõlgendada nii, et:
a) vaidluse lahendamine allub vastavale kohtule ainult siis, kui kõnealust märksõna kasutatakse sellel interneti otsingumootori veebisaidil, millel on kohtu asukohariigi tippdomeen;
b) vaidluse lahendamine allub vastavale kohtule ainult seetõttu, et see interneti otsingumootori veebisait, kus kõnealust märksõna kasutatakse, on kohtu asukohariigis ligipääsetav;
c) kohtualluvus sõltub sellest, kas lisaks veebisaidi ligipääsetavusele on täidetud lisatingimused?
2. Kui vastus [esimese küsimuse punktile c] on jaatav, siis:
milliste kriteeriumide alusel tuleb kindlaks määrata, kas kohtu asukohariigis registreeritud kaubamärgi kasutamise korral märksõnana interneti otsingumootori veebisaidil, mille riigi tippdomeen erineb kohtu asukohariigi tippdomeenist, põhineb kohtualluvus [määruse nr 44/2001] artikli 5 punktil 3?”
17 Eelotsuse küsimustega, mida tuleb uurida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, milliste kriteeriumide alusel tuleb määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 3 alusel teha kindlaks, kas kohtule allub niisuguse vaidluse lahendamine, mis puudutab liikmesriigis registreeritud kaubamärgi väidetavat rikkumist seeläbi, et reklaamija kasutab asjaomase kaubamärgiga identset märksõna muu tippdomeeni, kui kaubamärgi registreerinud liikmesriigi tippdomeen kaudu tegutseva interneti otsingumootori veebisaidil.
18 Selles osas tuleb kõigepealt meenutada, et määruse artikli 5 punktis 3 ette nähtud kohtualluvus erandjuhtudel, mis on erand kostja alalise elukoha järgse kohtu kohtualluvuse põhimõttest, põhineb iseäranis tihedal seosel menetluse ning kahjustava sündmuse toimumise koha kohtute vahel, mis õigustab neile kohtutele pädevuse andmist korrakohasele õigusemõistmisele kaasaaitamise ja menetluse otstarbeka korraldamise kaalutlustel (25. oktoobri 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑509/09 ja C‑161/10: eDate Advertising jt, EKL 2011, lk I‑10269, punkt 40).
19 Tuleb ka meenutada, et määruse nr 44/2001 artikli 5 punktis 3 kasutatud väljendis „paik, kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda” on peetud silmas nii kahju tekkimise kui ka kahju põhjustanud sündmuse paika, millest tulenevalt kostjat võib hageja valikul kaevata kas ühe või teise asjaomase paiga kohtusse (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising jt, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
20 Mõlemal paigal võib kohtualluvuse kindlakstegemise seisukohalt olla kohtuasjaga märkimisväärne seos, sest kumbki võib asjaoludest olenevalt anda eriti kasuliku viitepunkti nii tõendamise kui ka menetluse korraldamise seisukohast (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising jt, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
Kahju tekkimise paik
21 Mis puutub kahju tekkimise paika, siis on Euroopa Kohus juba täpsustanud, et see on koht, kus saabus lepinguvälist vastutust kaasa tuua võiva teo tagajärg (16. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑189/08: Zuid-Chemie, EKL 2009, lk I‑6917, punkt 26).
22 Interneti valdkonnas on Euroopa Kohus samuti täpsustanud, et kui isikuõigusi on väidetavalt rikutud, võib isik, kes leiab, et tema õigusi on veebisaidil avaldatud teabesisuga rikutud, pöörduda kahju hüvitamise nõudega kogu asjaomase kahju osas selle riigi kohtute poole, kus on tema huvide kese (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising jt, punkt 52).
23 Nagu Euroopa Kohus sel puhul märkis, on kahjustatud isiku huvide keskme kriteerium kooskõlas kohtualluvuse etteaimatavuse eesmärgiga, võimaldades hagejal raskusteta kindlaks teha kohtu, kuhu ta võib pöörduda, ja kostjal mõistlikult ette näha, millisesse kohtusse teda võib kaevata (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising jt, punkt 50).
24 Nagu kohtujurist ettepaneku punktis 20 rõhutas, ei ole asjaomane isikuõiguste rikkumise spetsiifilises kontekstis antud hinnang kohaldatav kohtualluvuse kindlakstegemiseks ka selliste intellektuaalomandi õiguste rikkumise valdkonnas, millele on osutatud põhikohtuasjas.
25 Vastupidi olukorrale, kus isik leiab, et on rikutud tema isikuõigusi, mis on kaitstud kõigis liikmesriikides, piirdub siseriikliku kaubamärgi registreerimisega antud kaitse põhimõtteliselt vastava liikmesriigi territooriumiga, mistõttu omanik ei saa sellele kaitsele üldjuhul väljaspool seda territooriumi tugineda.
26 See, kas siseriikliku kaubamärgiga identse tähise reklaami eesmärgil kasutamine üksnes sellise riigi tippdomeeni kaudu tegutseval veebisaidil, mis erineb asjaomase kaubamärgi registreerinud liikmesriigist, rikub tegelikult kaubamärki, selgub hagi sisulisel läbivaatamisel, mille pädev kohus viib läbi kohaldatava materiaalõiguse põhjal.
27 Mis puudutab küsimust, kas kohtu alluvuses on siseriikliku kaubamärgi väidetava rikkumisega seotud vaidlus niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, siis tuleb märkida, et nii etteaimatavuse kui ka korrakohase õigusemõistmise eesmärk toetavad kohtualluvuse omistamist kahju tekkimise paiga järgi selle liikmesriigi kohtutele, kus asjaomane õigus on kaitstud.
28 Arvestades 23. märtsi 2010. aasta otsuses liidetud kohtuasjades C‑236/08–C‑238/08: Google France ja Google, EKL 2010, lk I‑2417, ning 12. juuli 2011. aasta otsuses kohtuasjas C‑324/09: L’Oréal jt, EKL 2011, lk I‑6011, direktiivile 2008/95 antud tõlgendust, on asjaomase kaubamärgi registreerinud liikmesriigi kohtutel kõige paremad võimalused hindamaks, kas niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on kaitstavat siseriiklikku kaubamärki tegelikult rikutud. Neil kohtutel on voli otsustada ühelt poolt kaitstavate õiguste omajale nende rikkumisega väidetavalt tekitatud kogu kahju hüvitamise nõude üle ja teiselt poolt nende õiguste rikkumise lõpetamise nõude üle.
29 Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et vaidluse, mis puudutab liikmesriigis registreeritud kaubamärgi rikkumist seeläbi, et reklaamija kasutab selle kaubamärgiga identset märksõna muu liikmesriigi tippdomeeni kaudu tegutseva otsingumootori veebisaidil, võib lahendamiseks esitada selle liikmesriigi kohtutele, kus kaubamärk on registreeritud.
Kahju põhjustanud sündmuse paik
30 Mis puudutab teiseks paika, kus kaubamärki väidetavalt rikuti seeläbi, et muu liikmesriigi tippdomeeni kaudu tegutsevas otsingumootoris kasutati kaubamärgiga identset märksõna, siis tuleb tõdeda, et siseriikliku kaubamärgi kaitse territoriaalse piiritlemise tõttu ei välistata kaubamärgi registreerinud liikmesriigist erineva riigi kohtute rahvusvahelist kohtualluvust.
31 Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb määruse nr 44/2001 sätteid tõlgendada autonoomselt, võttes arvesse määruse süsteemi ja eesmärke (eespool viidatud kohtuotsus eDate Advertising jt, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika), milleks on muu seas kohtualluvuse omistamise etteaimatavuse ning korrakohasele õigusemõistmisele kaasaaitamise ja menetluse otstarbeka korraldamise eesmärk.
32 On selge, et väidetava kahju põhjustanud sündmuse paigal on kohtualluvusega märkimisväärne seos, kuna see võib anda eriti kasuliku viitepunkti nii tõendite kogumise kui ka menetluse korraldamise seisukohast.
33 Niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, seisneb kahju põhjustanud sündmuse paiga antava viitepunkti kasulikkus eelkõige selles, et nimetatud paiga kohtul on lihtne korraldada selle sündmusega seotud tõendite kogumist.
34 Olukorras, kus väidetakse, et liikmesriigis registreeritud kaubamärki rikutakse seeläbi, et otsingumootori veebisaidil kuvatakse reklaami selle kaubamärgiga identse märksõna kasutamise abil, tuleb käsitada kahju põhjustava sündmusena mitte reklaami kui sellise kuvamist, vaid oma kaubandusliku teadaande edastamiseks loodud reklaami kuvamise tehnilise protsessi reklaamijapoolset käivitamist eelnevalt kindlaks määratud parameetrite alusel.
35 Nagu Euroopa Kohus on kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist reguleeriva direktiivi tõlgendamisel märkinud, kasutab oma kaubandustegevuse käigus kaubamärgiga identset märksõna selle välja valinud reklaamija, mitte otsinguteenuse pakkuja (eespool viidatud kohtuotsus Google France ja Google, punktid 52 ja 58). Kaubamärgiõiguse võimaliku rikkumise põhjustab seega reklaamija tegevus, kes kasutab otsingumootoriteenust oma kaubandusliku teadaande edastamiseks.
36 Tõesti, reklaamija käivitab reklaami kuvamise tehnilise protsessi lõpuks reklaamija kasutatava otsingumootori haldajale kuuluvas serveris. Kohtualluvuse omistamise etteaimatavuse eesmärki arvestades ei saaks serveri asukohta selle kindlaksmääramisel valitseva ebakindluse tõttu lugeda kahju põhjustanud sündmuse asukohaks määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 3 kohaldamise tähenduses.
37 Kui aga on tegemist nii hageja kui kostja seisukohalt kindla ja kindlaks tehtava kohaga, mis oma olemuselt seetõttu lihtsustab tõendite kogumist ja menetluse korraldamist, siis tuleb leida, et reklaamija asukoht on seal, kus otsustatakse reklaamimisprotsessi käivitamine.
38 Eespool toodust tuleneb, et vaidluse, mis puudutab liikmesriigis registreeritud kaubamärgi rikkumist seeläbi, et reklaamija kasutab selle kaubamärgiga identset märksõna muu liikmesriigi tippdomeeni all tegutseva otsingumootori veebisaidil, võib lahendamiseks esitada ka reklaamija asukohaliikmesriigi kohtutele.
39 Kõiki eelnevaid kaalutlusi arvestades tuleb määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 3 tõlgendada nii, et vaidluse, mis puudutab liikmesriigis registreeritud kaubamärgi rikkumist seeläbi, et reklaamija kasutab selle kaubamärgiga identset märksõna muu liikmesriigi tippdomeeni all tegutseva otsingumootori veebisaidil, võib lahendamiseks esitada kas selle liikmesriigi kohtutele, kus kaubamärk on registreeritud, või reklaamija asukohaliikmesriigi kohtutele.
40 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et vaidluse, mis puudutab liikmesriigis registreeritud kaubamärgi rikkumist seeläbi, et reklaamija kasutab selle kaubamärgiga identset märksõna muu liikmesriigi tippdomeeni all tegutseva otsingumootori veebisaidil, võib lahendamiseks esitada kas selle liikmesriigi kohtutele, kus kaubamärk on registreeritud, või reklaamija asukohaliikmesriigi kohtutele.

matches: kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus


RT I, 12.07.2012, 9
RTL 2006, 5, 7
18.01.2008 RTL 2008, 9, 113 01.02.2008 (osaliselt rakendatakse alates 01.01.2008)
(1) Digitaalseks allkirjastamiseks kasutatav sertifikaat (edaspidi sertifikaat) peab olema väljastatud sertifitseerimise riiklikus registris registreeritud sertifitseerimisteenuse osutaja poolt «Digitaalallkirja seaduse» alusel füüsilisele isikule tema isikunime all, varjunime kasutamata.
(2) Sertifikaadi omanik peab sertifikaadi väljaandmisel olema tuvastatud isikutunnistuse, digitaalse isikutunnistuse või elamisloakaardi väljaandmiseks ettenähtud korras «Isikut tõendavate dokumentide seaduse» alusel.
5) [kehtetu – RT I, 13.04.2011, 1 - jõust. 28.05.2011]
6) [kehtetu – RT I, 13.04.2011, 1 - jõust. 28.05.2011]
(4) Kuni 2013. aasta 31. detsembrini võib e-toimiku süsteemi kasutama õppimise ja sellega harjumise eesmärgil tsiviil- ja halduskohtumenetluses käesoleva määruse § 203 lõikes 1 nimetatud menetlusdokumente elektrooniliselt esitada haldus-, maa- ja ringkonnakohtutele e-toimiku süsteemi kaudu käesoleva määruse § 203 lõigetes 11 ja 2–5 sätestatud korras ning ka käesoleva määruse § 2 lõike 1 punktis 1 sätestatud viisil. Sel ajal e-toimiku süsteemi kaudu saabunud dokumente menetletakse menetlusseadustikes ettenähtud korras.
Veaparandus - Tekstiosa "lõigetes 11 ja 2–5" parandatud "lõigetes 1¹ ja 2–5". Alus: Riigi Teataja seaduse § 10 lg 4.
[RT I, 28.06.2012, 31 - jõust. 01.07.2012]
(5) Alates 2014. aasta 1. jaanuarist on tsiviil- ja halduskohtumenetluses käesoleva määruse § 203 lõikes 1 nimetatud menetlusdokumentide esitamine haldus-, maa- ja ringkonnakohtutele e-toimiku süsteemi kaudu käesoleva määruse § 203 lõigetes 11 ja 2–5 sätestatud korras menetlusseadustikes sätestatud juhtudel kohustuslik.
[Kehtetu – RT I, 12.07.2012, 1 - jõust. 15.07.2012]
1«Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/93/EÜ, elektroonilisi allkirju käsitleva ühenduse raamistiku kohta (EÜT L 13, 19.1.2000, lk 12–20; eestikeelne eriväljaanne: peatükk 13, köide 24, lk 239–248).
Lisa 1 [Kehtetu – RTL 2008, 99, 1389 – jõust. 01.01.2009]
Lisa 2 [Kehtetu – RTL 2008, 99, 1389 – jõust. 01.01.2009]
Lisa 5 [Kehtetu – RT I, 13.04.2011, 1 – jõust. 28.05.2011]
Veaparandus - Parandatud jõustumise kuupäev. Alus: Riigi Teataja seaduse § 10 lõige 4.
Lisa 6 [Kehtetu – RT I, 13.04.2011, 1 – jõust. 28.05.2011]
Lisa 17 [Kehtetu – RT I, 22.12.2010, 3 – jõust. 01.01.2011]


Töökeskkonna ohutegurid ja tööd, mille puhul alaealise töötamine on keelatud – Riigi Teataja
Töökeskkonna ohutegurid ja tööd, mille puhul alaealise töötamine on keelatud
Jõustumine: 01.07.200909.05.2004
Määrus kehtestatakse « Eesti Vabariigi töölepingu seaduse» (RT 1992, 15/16, 241; 1993, 10, 150; RT I 1993, 26, 441; 1995, 14, 170; 16, 228; 1996, 3, 57; 40, 773; 45, 850; 49, 953; 1997, 5/6, 32; 1998, 111, 1829; 1999, 16, 276; 60, 616; 2000, 25, 144; 51, 327; 57, 370; 102, 669; 2001, 17, 78; 42, 233; 53, 311; 2002, 61, 375; 62, 377; 110, 656; 111, 663; 2003, 4, 22; 13, 69; 88, 591; 90, 601; 2004, 37, 256) § 21 lõike 3 punkti 5 alusel.
§1. Füüsikalised ohutegurid
Tööandja ei tohi alaealist tööle võtta ega rakendada tööl, mis ohustab alaealise tervist järgmiste töökeskkonnas toimivate füüsikaliste ohutegurite tõttu:
1) radioaktiivne aine või ioniseeriva kiirguse allikas;
2) laserkiirgus;
3) kõrg- või madalsageduslikud elektromagnetväljad (elektri- ja magnetväljad sagedusvahemikuga 30 MHz kuni 300GHz ja alla 30 MHz);
4) tugevasti vibreerivad töövahendid;
5) müratase üle 80 dB;
6) kõrgrõhutingimused, näiteks töö kessoonis, barokambris või tuukrina;
7) pidev madal temperatuur (kerge füüsiline töö ruumis temperatuuril alla +19 °C, keskmise raskusega füüsiline töö ruumis temperatuuril alla +16 °C);
8) pidev kõrge temperatuur (kerge füüsiline töö ruumis temperatuuril üle +26 °C, keskmise raskusega füüsiline töö ruumis temperatuuril üle +24 °C).
§2. Keemilised ohutegurid
(1) Tööandja ei tohi alaealist tööle võtta ega rakendada tööl, mis ohustab alaealise tervist järgmiste töökeskkonnas toimivate keemiliste ohutegurite tõttu:
1) ohtlikud ained või neid sisaldavad valmistised, mis vastavalt «Kemikaaliseaduse» (RT I 1998, 47, 697; 1999, 45, 512; 2002, 53, 336; 61, 375; 63, 387; 2003, 23, 144; 51, 352; 75, 499; 88, 591) alusel kehtestatud õigusaktile on märgistatud 1. või 2. kategooria kantserogeenide või mutageenidena lõikes 2 nimetatud ohutunnuste ja riskilausetega;
2) plii või selle ioonsed ühendid;
3) asbest;
4) 1. või 2. kategooria kantserogeenid või mutageenid või neid sisaldavad valmistised.
(2) Ohtlikud ained või neid sisaldavad valmistised, mis on märgistatud ohutunnuste ja riskilausetega järgmiselt:
1) ohutunnus T ja riskilause R23, R24, R25, R39, R45, R46, R48, R60, R61 või nende ühendlaused;
2) ohutunnus T+ ja riskilause R26, R27, R28, R39 või nende ühendlaused;
3) ohutunnus C ja riskilause R34 või R35;
4) ohutunnus E ja riskilause R2 või R3;
5) ohutunnus Xn ja riskilause R39, R40, R42, R43, R45, R46, R48, R60, R61 või nende ühendlaused;
6) ohutunnus Xi ja riskilause R12, R42, R43 või nende ühendlaused.
§3. Bioloogilised ohutegurid
Tööandja ei tohi alaealist tööle võtta ega rakendada tööl, mis ohustab alaealise tervist töökeskkonnas toimivate 3. või 4. ohurühma bioloogiliste ohutegurite tõttu, mis on sätestatud «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» (RT I 1999, 60, 616; 2000, 55, 362; 2001, 17, 78; 2002, 47, 297; 63, 387; 2003, 20, 120) alusel kehtestatud õigusaktiga.
Tööandja ei tohi alaealist tööle võtta ega rakendada järgmistel töödel, mis ohustavad alaealise tervist:
1) töö seadmetega, mille abil toodetakse, säilitatakse või kasutatakse suru-, veeldatud või lahustatud gaasi;
2) töö § 2 lõikes 1 nimetatud aineid või valmistisi sisaldavate anumate, pudelite või muude mahutitega;
3) auramiini tootmine;
5) töö, kus ainete termilisel või elektrilisel töötlemisel tekib vasetolm või niklitolm või aerosoolid;
6) isopropüülalkoholi tootmine, kus kasutatakse tugevalt happelisi tooraineid;
7) töö, kus puututakse kokku lehtpuidutolmuga;
8) lõhkematerjali käitlemine;
9) töö loomaaias metsikute või mürkloomadega;
10) kõrge psüühilise koormusega seotud töö, näiteks töö, mis on seotud psühhiaatria eriala tervishoiuteenuse osutamisega haiglas, töö vanglas, arestimajas, lahkamiskambris või kohtades, kus tapetakse või hävitatakse loomi või linde;
13) raskuste käsitsi teisaldamine, kui teisaldustöö riskitase vastavalt «Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse» § 9 lõike 4 alusel kehtestatud õigusaktile on 3 või 4;
14) töö kõrgpingestatud elektriseadmetel;
15) liftide remondi- ja hooldustööd;
16) töö, mille tempo määravad masinad ja mille eest tasustatakse vastavalt töötulemustele;
17) töö mehaaniliste lõikuritega, ketas- või lintsaagidega, metallifreesidega, suruõhu abil töötavate seadmetega, keevitusseadmetega, liikuvate tõsteseadmete juhina, inimeste tõstmiseks kasutatavate tõsteseadmetega;
18) töö traktoril, mis on varustatud vintsi või muu sarnase jõuseadmega;
19) allmaatöö;
20) töö lennuvahendil, lennuvahendite tehnohooldustööd või lennuliikluse ohutuse tagamisega seotud tööd;
21) töö veduril, raudtee tehnilise korrashoiu, energiavarustuse või liiklusohutuse tagamisega seotud tööd;
22) töö metsatöömasinatel, näiteks metsa langetamine;
23) töötamine katlakütjana või katlamaja operaatorina;
24) tualettruumide koristamine.
Vabariigi Valitsuse 22. juuli 1992. a määruse nr 214 «Eesti Vabariigi töölepingu seaduse rakendamise otsuse täitmise kohta» (RT 1992, 34, 454; RT I 1993, 67, 961; 1999, 12, 192) punktid 2 ja 7 tunnistatakse kehtetuks.
1 EL Nõukogu direktiiv 94/33/EÜ noorte kaitse kohta tööl (EÜT L 216, 20.08.1994, lk 12–20)


RTL 2005, 37, 524
Vastu võetud 22.03.2005 nr 4
Määrus kehtestatakse «Vabariigi Valitsuse seaduse» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677; 2001, 7, 16; 53, 305; 59, 358; 94, 578; 100, 646; 102, 677; 2002, 57, 354; 87, 505; 90, 520; 96, 563; 2003, 4, 22; 21, 122; 51, 349; 81, 542; 88, 590; 2004, 22, 148) § 43 lõike 5 ja «Muuseumiseaduse» (RT I 1996, 83, 1487; 1997, 93, 1559; 2000, 47, 286; 2001, 88, 531; 2002, 27, 153; 53, 336; 2003, 21, 126; 2004, 28, 188) § 6 lõike 1 alusel.
§1. Eesti Kunstimuuseum
(1) Eesti Kunstimuuseum (edaspidi EKM) on Kultuuriministeeriumi valitsemisalas tegutsev riigimuuseum ja ministeeriumi hallatav riigiasutus. EKM on asutatud 1919. aastal eesti professionaalse kunsti kogumiseks ja kunstikultuuri igakülgseks edendamiseks.
(2) EKM juhindub oma tegevuses «Muuseumiseadusest», teistest õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(3) EKM-il on oma nime ja väikese riigivapi kujutisega pitsat, kultuuriministri poolt kinnitatud eelarve, pangakontod ning kehtivate õigusaktidega kooskõlas olev sümboolika.
§2. EKM-i asukoht
EKM asub Tallinnas. EKM-i postiaadress on Kiriku plats 1, 10130 Tallinn. EKM-i struktuuriüksuse, mis ei paikne EKM-i aadressil, asukoht ja postiaadress tuuakse ära struktuuriüksuse põhimääruses.
§3. EKM-i põhiülesanne
(1) EKM-i põhiülesanne on eesti professionaalse kunsti ja väliskunsti kogumine, säilitamine, seda kajastava materjali uurimine, tutvustamine ning publitseerimine.
(2) EKM:
1) kogub eesti ja muu maailma kõigi ajalooliste perioodide professionaalset kunsti kõigis tema alaliikides;
2) säilitab muuseumis arvelevõetud museaale ja arhiivimaterjale, korraldab nende konserveerimist ja restaureerimist;
3) teeb teaduslikku uurimistööd muuseumikogu baasil ning laiemalt ja avaldab tulemused ekspositsioonis, trükisõnas ja teaduslikes ettekannetes;
4) esitab ja vahendab kaasaegset kunsti ja kultuuripärandit avalikkusele (näitused, avalikud üritused, audiovisuaalsed programmid, trükised, loengud, konsultatsioonid jne);
5) võimaldab kasutada oma muuseumikogu ja arendab vastavat infosüsteemi, et teha teave oma kogudest kättesaadavaks asjast huvitatud isikutele;
6) propageerib eesti professionaalset kunsti kui osa rahvuslikust kultuuripärandist;
7) korraldab museaalide, näituste, väljaannete ja teadusliku informatsiooni vahetamist Eestis ja väljaspool Eestit asuvate muuseumide, teadusasutuste ja üksikisikutega;
8) juhendab keskmuuseumina metoodiliselt teisi muuseume oma valdkonnas;
9) korraldab haridustegevust;
10) täidab muid talle seaduse, Vabariigi Valitsuse määruse ja korralduse ning kultuuriministri määruse ja käskkirjaga pandud ülesandeid.
(3) EKM-il on õigus osutada oma põhitegevusega seotud tasulisi teenuseid, korraldada kunstiesemete, muuseumikogudes säilitatavate museaalide koopiate jms väljamüüke ja oksjone ning muud muuseumiga seotud põhiülesannete täitmiseks vajalikku majandustegevust vastavalt kultuuriministri kehtestatud loetelule.
(4) EKM koostab oma kogu komplekteerimise, teadustöö ja muu tegevuse plaanid vastavalt temale pandud ülesannetele ning esitab need Kultuuriministeeriumile teadmiseks.
§4. EKM-i kogud
(1) EKM komplekteerib oma kogud iseseisvalt. Museaalide arvelevõtmine ja säilitamine toimub kultuuriministri kehtestatud korras.
(2) EKM-i eri liiki alakogud moodustavad puutumatu muuseumikogu, mille museaalide väljaarvamine ja üleandmine toimub vastavalt «Muuseumiseadusele».
§5. Peadirektor
EKM-i juhib peadirektor, kes valitakse ametisse avalikul konkursil kuni viieks aastaks. Töölepingu peadirektoriga sõlmib kultuuriminister.
§6. Peadirektori ülesanded
1) juhib EKM-i tegevust kooskõlas käesoleva põhimäärusega ning vastutab EKM-ile pandud ülesannete täitmise eest;
2) vastutab EKM-i tegevust korraldavate õigusaktide täpse ja otstarbeka täitmise eest;
3) korraldab ja koordineerib struktuuriüksuste tööd;
4) juhib käesoleva määruse § 11 lõike 1 punktides 1–3 nimetatud struktuuriüksuste tööd nende juhtide kaudu;
5) kinnitab EKM-i struktuuriüksuste koosseisu ja ametikohtade arvu ning sõlmib, muudab ja lõpetab töölepinguid EKM-i töötajatega. Ametikohtade täitmiseks võib peadirektor välja kuulutada konkursi;
6) kinnitab EKM-i struktuuriüksuste põhimäärused, määrab kindlaks töötajate tööjaotuse, töökohustused, ametipalgad ja kinnitab töötajate ametijuhendid;
7) kinnitab museaalide soetamis- ja ekspertiisikomisjoni koosseisu ja otsused;
8) esindab oma pädevuse piires EKM-i ja volitab selleks vajadusel teisi;
9) sõlmib juriidiliste ja füüsiliste isikutega lepinguid ning sooritab muid tehinguid;
10) kasutab ja käsutab kooskõlas õigusaktidega EKM-i valduses olevat riigivara ja EKM-i rahalisi vahendeid ning tagab nende sihipärase ja otstarbeka kasutamise;
11) avab pankades arveid, annab välja volikirju ja käskkirju;
12) kinnitab seadusega ettenähtud korras töösisekorraeeskirja ning asjaajamiskorra lähtudes valitsusasutuste asjaajamiskorra alustest, samuti muud EKM-i sisesed eeskirjad;
13) kinnitab piletihinnad ja muud EKM-i poolt osutatavate teenuste hinnad;
14) hoiab EKM-i pitsatit ja kehtestab selle kasutamise korra;
15) täidab muid talle seadustega, Vabariigi Valitsuse määruste ja korralduste ning kultuuriministri määruste ja käskkirjadega pandud ülesandeid.
(2) EKM-i peadirektori asetäitjad on haldusdirektor, arendusdirektor, finantsdirektor ja peavarahoidja. Peadirektorit asendab tema äraolekul haldusdirektor, viimase äraolekul arendusdirektor või nende äraolekul peadirektori määratud direktori asetäitja.
§7. Haldusdirektor
(1) EKM-i haldusdirektoriga sõlmib töölepingu peadirektor. Haldusdirektori ametikoha täitmiseks võib peadirektor korraldada konkursi.
(2) Haldusdirektori põhiülesanne on EKM-i valduses oleva riigivara haldamise ja valve korraldamine. Haldusdirektor:
1) juhib käesoleva määruse § 11 lõike 1 punktis 9 nimetatud struktuuriüksuse tööd nende juhtide kaudu. Haldusdirektor võib ühtlasi täita osakonnajuhataja ülesandeid;
2) täidab muid peadirektorilt saadud üleandeid.
§8. Arendusdirektor
(1) EKM-i arendusdirektoriga sõlmib töölepingu peadirektor. Arendusdirektori ametikoha täitmiseks võib peadirektor korraldada konkursi.
(2) Arendusdirektori põhiülesanne on EKM-i põhitegevuse kavandamine, juhtimine ja koordineerimine (välja arvatud muuseumikogudega seonduv tegevus). Arendusdirektor:
1) juhib käesoleva määruse § 11 lõike 1 punktides 4–5 nimetatud struktuuriüksuste tööd nende juhtide kaudu. Arendusdirektor võib ühtlasi täita osakonnajuhataja ülesandeid;
§9. Finantsdirektor
(1) EKM-i finantsdirektoriga sõlmib töölepingu peadirektor. Finantsdirektori ametikoha täitmiseks võib peadirektor korraldada konkursi.
(2) Finantsdirektori põhiülesanne on EKM-i eelarve koostamise, finantsarvestuse ja aruandluse korraldamine. Finantsdirektor:
1) juhib käesoleva määruse § 11 lõike 1 punktis 10 nimetatud struktuuriüksuse tööd nende juhtide kaudu. Finantsdirektor võib ühtlasi täita osakonnajuhataja ülesandeid;
§10. Peavarahoidja
(1) EKM-i peavarahoidjaga sõlmib töölepingu peadirektor. Peavarahoidja ametikoha täitmiseks võib peadirektor korraldada konkursi.
(2) Peavarahoidja põhiülesanne on museaalide kogumise, hoidmise, säilitamise, restaureerimise ja arvestuse korraldamine. Peavarahoidja:
1) juhib käesoleva määruse § 11 lõike 1 punktides 6–8 nimetatud struktuuriüksuste tööd nende juhtide kaudu. Peavarahoidja võib ühtlasi täita osakonnajuhataja ülesandeid;
§11. EKM-i struktuuriüksused
(1) EKM-is on järgmised struktuuriüksused:
1) eesti kunsti muuseum – KUMU Kunstimuuseum koos Adamson-Ericu muuseumi ja Kristjan Raua majamuuseumiga, mille põhiülesanne on Eesti kõigi ajalooliste perioodide professionaalse kunsti kogumine, eksponeerimine ja uurimine, eesti kunsti tutvustamine välismaailmale ja rahvusvaheliste kunstiprojektide läbiviimine KUMU-s;
2) vanakunsti muuseum – Niguliste muuseum, mille põhiülesanne on keskaja kunsti eksponeerimine, tutvustamine ja uurimine;
3) väliskunsti muuseum – Kadrioru Kunstimuuseum koos Mikkeli muuseumiga, mille põhiülesanne on väliskunsti eksponeerimine, tutvustamine ja uurimine;
4) näituste osakond, mille põhiülesanne on näituste ettevalmistamine, montaaž ja demontaaž, näituste inventari ja abivahendite hankimine;
5) teabe- ja kirjastusosakond, mille põhiülesanne on EKM-i kohta info levitamine, näituste ja ürituste kohta käivate materjalide ettevalmistamine ning kirjastustegevus;
6) restaureerimisosakond, mille põhiülesanne on museaalide konserveerimine ja restaureerimine ning erialane nõustamine;
7) raamatukogu, mille põhiülesanne on kirjanduse tellimine, ost ja vahetamine ning trükis ilmunud erialase info talletamine;
8) arhiiv, mille põhiülesanne on EKM-i majandusalase ja näitusetegevust kajastava dokumentatsiooni, kunstnike kirjavahetuse arhiveerimine;
9) haldusosakond, mille põhiülesanne on EKM-i kasutuses oleva riigivara haldamise, varade valve, infotehnoloogia haldamise ja arendamise ning muuseumi tööks vajalike materjalide hankimise korraldamine;
10) finantsosakond, mille põhiülesanne on muuseumi finantsplaanide koostamine, finantsaruandluse ja raamatupidamistöö korraldamine.
(2) EKM-i struktuuriüksuste juhtimine, juhtide ülesanded, õigused ja kohustused, alluvus ja asendamine määratakse kindlaks struktuuriüksuste põhimäärustes, mille kinnitab peadirektor.
§12. Nõuandev kogu
EKM-i põhi- ja haridustegevusega seotud küsimuste lahendamiseks võib moodustada nõuandvad kogud (kuratooriumid), mille koosseisud ja töökorrad kinnitab peadirektor.
§13. Vara ja finantseerimine
(1) EKM-i valduses oleva riigivara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub «Riigivaraseaduse» (RT I 1995, 22, 327; 1996, 36, 738; 40, 773; 48, 942; 81, 1446; 1997, 45, 724; 1998, 30, 409; 1999, 10, 155; 16, 271; 2000, 39, 239; 49, 306; 51, 319; 2001, 7, 17; 93, 565; 2002, 53, 336; 64, 393; 2003, 13, 69; 2004, 24, 166) või selle alusel kehtestatud korras.
(2) EKM-i finantseeritakse riigieelarvest, oma tegevusest saadud sissetulekutest, toetustest, annetustest ja muudest laekumistest.
(3) EKM-i eelarve kinnitamine ja raha kasutamine toimub õigusaktides kehtestatud korras.
§14. Aruandlus ja kontroll
(1) EKM peab raamatupidamisarvestust ja esitab aruandeid õigusaktidega kehtestatud korras.
(2) EKM esitab ülevaateid oma tegevusest Kultuuriministeeriumile viimase poolt kehtestatud korras.
(3) EKM-i tegevust revideerivad Kultuuriministeerium ja Riigikontroll ja teised selleks volitatud asutused.
§15. Ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine
EKM-i ümberkorraldamine ja tegevuse lõpetamine toimub Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
§16. Määruse kehtetuks tunnistamine
Kultuuriministri 16. juuni 1998. a määrus nr 17 «Eesti Kunstimuuseumi põhimääruse kinnitamine» (RTL 1998, 204/205, 811; 1999, 155, 2167; 2000, 47, 706; 2003, 120, 1927) tunnistatakse kehtetuks.