Üksnes hobuse, lamba või kitse sperma kogumiseks ja säilitamiseks kasutatava loomakasvatushoone või -rajatise ning seal hobuse, lamba või kitse pidamise, sealhulgas hobuse, lamba või kitse sperma kogumise, säilitamise, töötlemise ja väljastamise veterinaarnõuded, samuti lamba või kitse sperma kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks kasutatava muu ettevõtte veterinaarnõuded – Riigi Teataja
Üksnes hobuse, lamba või kitse sperma kogumiseks ja säilitamiseks kasutatava loomakasvatushoone või -rajatise ning seal hobuse, lamba või kitse pidamise, sealhulgas hobuse, lamba või kitse sperma kogumise, säilitamise, töötlemise ja väljastamise veterinaarnõuded, samuti lamba või kitse sperma kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks kasutatava muu ettevõtte veterinaarnõuded
Üksnes hobuse, lamba või kitse sperma kogumiseks ja säilitamiseks kasutatava loomakasvatushoone või -rajatise ning seal hobuse, lamba või kitse pidamise, sealhulgas hobuse, lamba või kitse sperma kogumise, säilitamise, töötlemise ja väljastamise veterinaarnõuded, samuti lamba või kitse sperma kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks kasutatava muu ettevõtte veterinaarnõuded - sisukord
2 SEEMENDUSJAAM
§ 2 Seemendusjaama veterinaarnõuded
3 HOBUSE, LAMBA VÕI KITSE PIDAMINE, SEALHULGAS SPERMA KOGUMINE, SÄILITAMINE, TÖÖTLEMINE JA VÄLJASTAMINE
§ 3 Hobuse, lamba või kitse seemendusjaama karja toomine
§ 4 Seemendusjaamas hobuse, lamba või kitse pidamise veterinaarnõuded
§ 5 Seemendusjaamas ja muus ettevõttes hobustele, lammastele või kitsedele tehtavad laboratoorsed uuringud
§ 6 Seemendusjaamas ja muus ettevõttes sperma kogumise, töötlemise ja säilitamise veterinaarnõuded
§ 7 Sperma märgistamine
§ 8 Sperma väljastamise veterinaarnõuded
Üksnes hobuse, lamba või kitse sperma kogumiseks ja säilitamiseks kasutatava loomakasvatushoone või -rajatise ning seal hobuse, lamba või kitse pidamise, sealhulgas hobuse, lamba või kitse sperma kogumise, säilitamise, töötlemise ja väljastamise veterinaarnõuded, samuti lamba või kitse sperma kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks kasutatava muu ettevõtte veterinaarnõuded1
Vastu võetud 04.03.2004 nr 19
RTL 2004, 25, 409
jõustumine 01.04.2004
27.05.2005/57 RTL 2005, 62, 888 12.06.2005
Määrus kehtestatakse «Loomatauditõrje seaduse» (RT I 1999, 57, 598; 2002, 13, 80; 61, 375; 63, 387; 96, 566) § 7 lõike 2 ning Vabariigi Valitsuse 8. mai 2001. a määruse nr 161 «Volituste andmine «Loomatauditõrje seadusest» ja «Loomakaitseseadusest» tulenevate õigusaktide kehtestamiseks» (RT I 2001, 45, 251; 2002, 101, 593) punkti 1 alusel.
Määruses sätestatakse üksnes hobuse, lamba või kitse sperma (edaspidi sperma) turustamise eesmärgil kogumiseks ja säilitamiseks kasutatava loomakasvatushoone või -rajatise (edaspidi seemendusjaam) ning seal hobuse, lamba või kitse pidamise, sealhulgas hobuse, lamba või kitse sperma kogumise, säilitamise, töötlemise ja väljastamise veterinaarnõuded, samuti lamba või kitse sperma turustamise eesmärgil kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks kasutatava muu ettevõtte (edaspidi muu ettevõte) veterinaarnõuded.
2. peatükk SEEMENDUSJAAM
§ 2. Seemendusjaama veterinaarnõuded
(1) Seemendusjaam peab olema ehitatud või ümbritsetud piirdega nii, et oleks välistatud seal peetavate hobuste, lammaste või kitsede kokkupuutumine väljaspool viibivate loomadega.
(2) Seemendusjaama territooriumil tuleb täita seemendusjaama piirkonda teenindava volitatud veterinaararsti juhiseid. Kõrvaliste isikute ja veokite sissepääs seemendusjaama territooriumile ja seal viibimine tuleb eelnevalt kooskõlastada volitatud veterinaararstiga.
(3) Seemendusjaamas peavad olema:
1) loomapidamisruumid, sealhulgas eraldi ruum haigete ja haiguskahtlaste hobuste, lammaste või kitsede isoleerimiseks, ning hobuste puhul jalutusala;
2) sperma kogumisruumid, sealhulgas eraldi ruum töövahendite puhastamiseks, desinfitseerimiseks ja steriliseerimiseks;
3) sperma töötlemis- ja säilitusruumid, mis ei pea asuma punktis 2 nimetatud ruumidega samas hoones. Töötlemisruumis tegeletakse sperma lahjendamise, pakendamise, külmutamise ja nendega seotud tegevustega.
(4) Haigete ja haiguskahtlaste hobuste, lammaste või kitsede isoleerimisruumil ei tohi olla otseühendust muude loomapidamisruumidega.
(5) Loomapidamisruumil ei tohi olla otseühendust sperma säilitus- ja töötlemisruumiga ning sperma töötlemisruum peab olema eraldatud sperma säilitusruumist.
(6) Lõikes 3 nimetatud ruumid, välja arvatud hobuste jalutusala, peavad olema kergesti puhastatavad ja desinfitseeritavad.
3. peatükk HOBUSE, LAMBA VÕI KITSE PIDAMINE, SEALHULGAS SPERMA KOGUMINE, SÄILITAMINE, TÖÖTLEMINE JA VÄLJASTAMINE
§ 3. Hobuse, lamba või kitse seemendusjaama karja toomine
Hobuse, lamba või kitse tohib seemendusjaama tuua piirkonda teenindava volitatud veterinaararsti loal, järgides «Loomatauditõrje seaduse» § 13 lõike 5 alusel kehtestatud õigusaktide ja § 16 nõudeid.
§ 4. Seemendusjaamas hobuse, lamba või kitse pidamise veterinaarnõuded
(1) Seemendusjaamas võib pidada sperma kogumise eesmärgil üksnes ühte liiki loomi.
(2) Seemendusjaamas võib vajaduse korral pidada ka muid koduloomi juhul, kui see on seemendusjaamas tööks vajalik, loomad ei ole nakkusohtlikud sperma kogumiseks peetavatele loomadele ning nende pidamisel järgitakse volitatud veterinaararsti juhiseid.
(3) Seemendusjaamas, kus kogutakse, töödeldakse või säilitatakse hobuse spermat, on volitatud veterinaararsti loal lubatud ka märade seemendamine või paaritus. Seemendusjaamas võib pidada märasid seemendamise või paaritamise eesmärgil ja hobuseid muul eesmärgil kui sperma kogumine, kui loomad vastavad samaväärsetele veterinaarnõuetele kui sperma kogumiseks kasutatavad hobused.
(4) Seemendusjaamas tuleb pidada hobuste, lammaste või kitsede kohta arvestust kas elektrooniliselt või paberkandjal. Arvestuses tuleb kajastada loomaliik, tõug, sünnikuupäev, märgistus või kirjeldus, andmed karja toomise ja karjast väljaviimise ning läbitud tervisliku seisundi kontrolli kohta, laboratoorse uuringu ja vaktsineerimise ning sperma kogumise, töötlemise, hoidmise ja väljastamise kohta.
§ 5. Seemendusjaamas ja muus ettevõttes hobustele, lammastele või kitsedele tehtavad laboratoorsed uuringud
(1) Seemendusjaama ja muu ettevõtte kari peab olema läbinud riiklikus loomatauditõrje programmis (edaspidi programm) loetletud kohustuslikud uuringud ja menetlused.
(2) Analüüsid programmis toodud loomataudide kohta tuleb teha Veterinaar- ja Toidulaboratooriumis või veterinaarlaboratooriumi tegevusloaga laboratooriumis, kellel on tunnustatud analüüsimetoodika asjakohase loomataudi diagnoosimiseks.
(3) Kui laboratoorse uuringu tulemusena diagnoositakse hobusel, lambal või kitsel programmis toodud loomataud, tuleb see loom isoleerida ja tema sperma säilitada tervetelt loomadelt kogutud spermast eraldi.
§ 6. Seemendusjaamas ja muus ettevõttes sperma kogumise, töötlemise ja säilitamise veterinaarnõuded
(1) Seemendusjaamas ja muus ettevõttes võib spermat koguda hobuselt, lambalt või kitselt, kes on sperma kogumise päeval kliiniliselt terve. Hobust ei tohi olla kasutatud paaritusel 30 päeva jooksul enne esimest spermakogumist ja kuni temalt sperma kogumise lõpetamiseni.
(2) Spermat võib koguda, töödelda ja säilitada üksnes selleks ettenähtud ruumides ning sperma või doonorloomaga kokku puutuvad kogumiseks ja töötlemiseks vajalikud töövahendid tuleb enne kasutamist desinfitseerida või steriliseerida. Ühekordselt kasutatavate töövahendite uuesti kasutamine on keelatud.
(3) Spermaga ja loomadega kokku puutuvat riistastikku tuleb enne kasutamist desinfitseerida või steriliseerida, välja arvatud juhul, kui see on ettenähtud ühekordseks kasutamiseks.
(4) Sperma töötlemisel kasutatavad loomsed saadused ei tohi olla saastunud ja peavad olema ohutud looma tervisele. Kasutatav spermalahjendaja peab sisaldama antibiootikume.
(5) Märade seemendusel või paaritusel kasutatavad töövahendid peavad olema eraldatud sperma või doonorloomaga kokku puutuvatest töövahenditest.
(6) Külmutatud spermat tuleb säilitada vedela lämmastikuga täidetud konteineris, milles sperma saastumine on välistatud.
(7) Sperma säilitamis- ja veokanistrid ning konteinerid tuleb desinfitseerida ja steriliseerida enne pakendatud spermaga täitmist. Kasutatavat krüogeenainet ei tohi eelnevalt kasutada muude loomsete saaduste kui sperma säilitamiseks.
§ 7. Sperma märgistamine
Ühel sperma kogumisel saadud sperma kogus pakendatakse. Pakendile tuleb märkida sperma kogumise kuupäev ja aasta, looma liik, registreerimise number põllumajandusloomade registris, tõug ning sperma kogunud seemendusjaama või muu ettevõtte nimi ja tunnustamise number viimase olemasolul, millele eelneb päritoluriigi nimi üldiselt kasutatava lühendina.
§ 8. Sperma väljastamise veterinaarnõuded
(1) Seemendusjaamast või muust ettevõttest võib väljastada üksnes määruses esitatud veterinaarnõuete kohaselt kogutud, töödeldud ja säilitatud spermat.
(2) Hobuse, lamba või kitse külmutatud spermat tuleb säilitada enne seemendusjaamast või muust ettevõttest väljastamist vähemalt 30 päeva.
(3) Kui hobusel, lambal või kitsel diagnoositakse programmis toodud loomataud, ei tohi sellelt loomalt pärast viimast loomataudi suhtes negatiivse tulemusega analüüsi kogutud spermat väljastada.
(4) Pärast programmis toodud loomataudi diagnoosimist tohib teistelt selle seemendusjaama või muu ettevõtte hobustelt, lammastelt või kitsedelt kogutud spermat väljastada veterinaarjärelevalve ametniku loal alles siis, kui on kindlaks tehtud, et loomad on terved.
(1) Hobuse seemendusjaam kuulub tunnustamisele, mille käigus hinnatakse ja kinnitatakse seemendusjaama vastavust selle määrusega kehtestatud veterinaarnõuetele, «Loomatauditõrje seaduse» § 7 lõike 2 alusel kehtestatud korras vastavalt põllumajandusministri 18. detsembri 2002. a määruse nr 88 «Registreerimisele ja teatud juhtudel tunnustamisele kuuluvate loomakasvatushoonete ja -rajatiste ning loomade pidamiseks piiritletud alade loetelu ning nende registreerimise ja tunnustamise kord» (RTL 2002, 146, 2134) § 2 lõike 1 punktile 1 üksnes ühte liiki loomade pidamiseks, sealhulgas nende sperma kogumiseks, säilitamiseks, töötlemiseks ja väljastamiseks.
(2) Hobuse seemendusjaam peab olema tunnustatud 2004. aasta 1. maiks.
(3) «Veterinaarkorralduse seaduse» § 4 alusel teostab riiklikku järelevalvet selle määruse nõuete täitmise üle Veterinaar- ja Toiduameti kohalik asutus vähemalt kaks korda aastas.
(4) Enne määruse jõustumist kogutud, töödeldud ja säilitatud spermat võib väljastada kuni selle lõppemiseni.
(5) Määrus jõustub 1. aprillil 2004. a.
1Euroopa Nõukogu direktiiv 92/65/EMÜ loomatervishoiu nõuete kohta ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ lisas A (I) osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse (Euroopa Ühenduse Teataja L 268, 14.09.92, lk 54–72)


text:
 Amsterdami leping, millega muudetakse euroopa liidu lepingut, euroopa ühenduste asutamislepinguid ja teatavaid nendega seotud akte - старонка 37
Amsterdami leping, millega muudetakse euroopa liidu lepingut, euroopa ühenduste asutamislepinguid ja teatavaid nendega seotud akte - старонка 37
3. jagu Komisjon
Artikkel 211 (endine artikkel 155)
Komisjon, pidades silmas ühisturu laitmatut toimimist ja arengut:
– tagab käesoleva lepingu sätete ja institutsioonide poolt käesoleva lepingu alusel võetud meetmete rakendamise;
– sõnastab soovitused või esitab arvamused käesolevas lepingus käsitletud küsimustes, kui leping seda selgesõnaliselt ette näeb või kui komisjon seda vajalikuks peab;
– omab iseseisvat otsustamisõigust ning võtab osa nõukogu ja Euroopa Parlamendi meetmete kujundamisest käesolevas lepingus ettenähtud viisil;
– kasutab talle nõukogu poolt antud volitusi viimase kinnitatud eeskirjade rakendamiseks.
Artikkel 212 (endine artikkel 156)
Komisjon avaldab igal aastal hiljemalt kuu aega enne Euroopa Parlamendi istungjärgu algust üldaruande ühenduse tegevuse kohta.
Artikkel 213 (endine artikkel 157)
1. Komisjon koosneb kahekümnest liikmest, kes valitakse nende üldisest asjatundlikkusest lähtudes ja kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust.
Komisjoni liikmete arvu võib nõukogu ühehäälselt muuta.
Komisjoni liikmeteks võivad olla ainult liikmesriikide kodanikud.
Komisjonis peab olema vähemalt üks kodanik igast liikmesriigist, aga mitte rohkem kui kaks ühe ja sama riigi kodakondsusega liiget.
2. Ühenduse üldistes huvides on komisjoni liikmed oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.
Oma kohustuste täitmisel ei taotle ega võta nad vastu juhiseid üheltki valitsuselt ega mingilt muult organilt. Nad hoiduvad kõigest, mis on kokkusobimatu nende kohustustega. Iga liikmesriik kohustub seda põhimõtet austama ega püüa komisjoni liikmeid nende ülesannete täitmisel mõjutada.
Oma ametiaja jooksul ei või komisjoni liikmed töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal. Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad pidulikult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning eriti oma kohustust käituda ausalt ja diskreetselt teatud ametissenimetamiste suhtes või soodustuste vastuvõtmisel pärast oma ametiaja lõppemist. Nende kohustuste rikkumise korral võib Euroopa Kohus nõukogu või komisjoni avalduse põhjal otsustada, et asjassepuutuv liige tuleb vastavalt asjaoludele kas ametist tagandada vastavalt artikli 216 sätetele või jätta ilma õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid soodustusi.
Artikkel 214 (endine artikkel 158)
1. Vastavalt lõikes 2 sätestatud menetlusele nimetatakse komisjoni liikmed ametisse viieks aastaks, arvestades vajaduse korral artiklis 201 sätestatut.
Komisjoni liikmeid võib ametisse tagasi nimetada.
2. Ühisel kokkuleppel nimetavad liikmesriikide valitsused isiku, kelle nad kavatsevad määrata komisjoni presidendiks; nimetamise kinnitab Euroopa Parlament.
Ühisel kokkuleppel presidendikandidaadiga nimetavad liikmesriikide valitsused teised isikud, keda nad kavatsevad määrata komisjoni liikmeteks.
Komisjoni presidendiks ja teisteks komisjoni liikmeteks niiviisi nimetatud isikud kiidetakse Euroopa Parlamendis heaks ühtse nimekirjana. Olles saanud Euroopa Parlamendi heakskiidu, nimetatakse president ja komisjoni teised liikmed ametisse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel.
Artikkel 215 (endine artikkel 159)
Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad komisjoni liikme kohustused ametist lahkumisel või tagandamisel.
Sel viisil tekkinud vabale ametikohale nimetatakse liikme ülejäänud ametiajaks liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel uus liige. Nõukogu võib ühehäälselt otsustada, et niisugust vaba ametikohta ei ole vaja täita.
Presidendi ametist lahkumise, tagandamise või surma korral täidetakse tema ametikoht ülejäänud ametiajaks. Presidendi asendamiseks kohaldatakse artikli 214 lõikes 2 sätestatud menetlust.
Kui tagandamine artikli 216 põhjal välja arvata, jäävad komisjoni liikmed ametisse seni, kuni nad on asendatud.
Artikkel 216 (endine artikkel 160)
Kui komisjoni liige ei vasta enam tingimustele, mis on nõutavad tema ametiülesannete täitmiseks, või kui ta on süüdi tõsises üleastumises, võib Euroopa Kohus ta nõukogu või komisjoni avalduse põhjal ametist tagandada.
Artikkel 217 (endine artikkel 161)
Komisjon võib oma liikmete hulgast nimetada asepresidendi või kaks asepresidenti.
Artikkel 218 (endine artikkel 162)
1. Nõukogu ja komisjon konsulteerivad omavahel ja otsustavad oma koostöömeetodid ühise kokkuleppe põhjal.
2. Komisjon võtab vastu oma kodukorra, selleks et tagada iseenese ja oma talituste töö kooskõlas käesoleva lepingu sätetega. Komisjon tagab kodukorra avaldamise.
Artikkel 219 (endine artikkel 163)
Komisjon töötab oma presidendi poliitilisel juhtimisel.
Komisjon teeb otsused artiklis 213 sätestatud liikmete arvu häälteenamusega.
Komisjoni istung on otsustusvõimeline ainult siis, kui sellest võtab osa kodukorraga ettenähtud arv liikmeid.
4. jagu Euroopa Kohus
Artikkel 220 (endine artikkel 164)
Euroopa Kohus tagab, et käesoleva lepingu tõlgendamisel ja kohaldamisel peetakse kinni seadusest.
Artikkel 221 (endine artikkel 165)
Euroopa Kohus koosneb viieteistkümnest kohtunikust.
Euroopa Kohus tuleb kokku täiskoguna. Ta võib moodustada ka kodasid, millest igaühes on kolm, viis või seitse kohtunikku, selleks et teha teatud ettevalmistavaid uurimistoiminguid või lahendada teatud liiki kohtuasju kooskõlas selleks kehtestatud eeskirjadega.
Euroopa Kohus tuleb kokku täiskoguna, kui menetluse pooleks olev liikmesriik või ühenduse institutsioon seda taotleb.
Euroopa Kohtu taotluse põhjal võib nõukogu ühehäälselt suurendada kohtunike arvu ning teha vajalikke kohandusi käesoleva artikli teises ja kolmandas lõigus ning artikli 223 teises lõigus.
Artikkel 222 (endine artikkel 166)
Kohut abistab kaheksa kohtujuristi. 1. jaanuarist 1995 kuni 6. oktoobrini 2000 nimetatakse siiski ametisse üheksas kohtujurist.
Kohtujuristi ülesanne on avalikul kohtuistungil täiesti erapooletult ja sõltumatult teha põhjendatud ettepanekuid Euroopa Kohtusse antud asjade lahendamiseks, selleks et abistada kohut temale artikliga 220 määratud ülesannete täitmisel.
Euroopa Kohtu taotluse põhjal võib nõukogu ühehäälselt suurendada kohtujuristide arvu ning teha vajalikke kohandusi artikli 223 kolmandas lõigus.
Artikkel 223 (endine artikkel 167)
Kohtunikud ja kohtujuristid valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kellel on oma riigi kõrgeimatesse kohtunikuametitesse nimetamiseks nõutav kvalifikatsioon või kes on tunnustatud ja pädevad juristid; nad nimetatakse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel kuueks aastaks.
Iga kolme aasta järel toimub kohtunike osaline asendamine. Vaheldumisi asendatakse kaheksa ja seitse kohtunikku.
Iga kolme aasta järel toimub kohtujuristide osaline asendamine. Iga kord asendatakse neli kohtujuristi.
Ametiaja lõppemisel võib kohtuniku ja kohtujuristi uueks ametiajaks tagasi nimetada.
Kohtunikud valivad endi seast kolmeks aastaks Euroopa Kohtu presidendi. Presidendi võib tagasi valida.
Artikkel 224 (endine artikkel 168)
Euroopa Kohus nimetab oma kohtusekretäri ja koostab tema ametijuhendi.
Artikkel 225 (endine artikkel 168a)
1. Euroopa Kohtu juurde luuakse esimese astme kohus, kelle pädevuses on lahendada esimese astmena teatud liiki hagisid või menetlusi, mis on kindlaks määratud kooskõlas lõikes 2 esitatud tingimustega, ja kelle otsuste peale on õigus edasi kaevata Euroopa Kohtusse ainult õigusnormide väära kohaldamise tõttu ning kooskõlas põhikirjas esitatud tingimustega. Esimese astme kohus ei ole pädev lahendama küsimusi, mille suhtes artikli 234 järgi taotletakse eelotsust.
2. Euroopa Kohtu taotlusel ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja komisjoniga määrab nõukogu ühehäälselt kindlaks lõikes 1 märgitud hagide või menetluste liigid ja esimese astme kohtu koosseisu ning võtab vastu Euroopa Kohtu põhikirja vajalikud kohandused ja täiendused. Kui nõukogu ei otsusta teisiti, kohaldatakse esimese astme kohtu suhtes käesoleva lepingu sätteid Euroopa Kohtu kohta, eriti Euroopa Kohtu põhikirja protokolli sätteid.
3. Esimese astme kohtu liikmed valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kes on kohtunikuametisse määramiseks pädevad; nad nimetatakse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel kuueks aastaks. Liikmeskonda uuendatakse osaliselt iga kolme aasta järel. Ametiaja lõppemisel võib liikme tagasi nimetada.
4. Esimese astme kohus kehtestab oma kodukorra kokkuleppel Euroopa Kohtuga. Kodukorra puhul on nõutav nõukogu ühehäälne heakskiit.
Artikkel 226 (endine artikkel 169)
Kui komisjon on arvamusel, et liikmesriik ei ole täitnud käesolevast lepingust tulenevat kohustust, esitab ta selle kohta oma põhjendatud arvamuse, olles andnud asjassepuutuvale riigile võimaluse esitada oma seisukoht.
Kui asjassepuutuv riik ei järgi esitatud arvamust komisjoni seatud tähtaja jooksul, võib komisjon anda asja Euroopa Kohtusse.
Artikkel 227 (endine artikkel 170)
Liikmesriik, kes on arvamusel, et teine liikmesriik ei ole täitnud käesolevast lepingust tulenevat kohustust, võib anda asja Euroopa Kohtusse.
Enne kui mõni liikmesriik esitab hagi teise liikmesriigi vastu seoses käesolevast lepingust tuleneva kohustuse väidetava rikkumisega, annab ta asja arutamiseks komisjonile.
Kui mõlemale asjassepuutuvale riigile on antud võimalus esitada nii suuliselt kui ka kirjalikult oma seisukoht ning märkused vastaspoole väidete kohta, esitab komisjon oma põhjendatud arvamuse.
Kui komisjon ei ole esitanud oma arvamust kolme kuu jooksul alates küsimuse tema kätte andmise ajast, siis sellise arvamuse puudumine ei takista asja andmist Euroopa Kohtusse.
Artikkel 228 (endine artikkel 171)
1. Kui Euroopa Kohus leiab, et liikmesriik ei ole täitnud käesolevast lepingust tulenevat kohustust, siis nõutakse sellelt riigilt Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist.
2. Kui komisjon on arvamusel, et asjassepuutuv liikmesriik ei ole võtnud niisuguseid meetmeid, esitab ta pärast seda, kui on andnud sellele riigile võimaluse esitada oma seisukohad, põhjendatud arvamuse, milles täpsustatakse, missugustes punktides asjassepuutuv liikmesriik ei ole täitnud Euroopa Kohtu otsust.
Kui asjassepuutuv liikmesriik ei võta vajalikke meetmeid Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks komisjoni seatud tähtaja jooksul, võib komisjon anda asja Euroopa Kohtusse. Seejuures näitab ta ära põhisumma või trahvi suuruse, mida ta asjaolusid arvestades peab sobivaks lasta asjassepuutuval liikmesriigil maksta.
Kui Euroopa Kohus leiab, et asjassepuutuv liikmesriik ei ole tema otsust täitnud, võib ta sellele määrata põhisumma või trahvi.
See menetlus ei piira artikli 227 kohaldamist.
Artikkel 229 (endine artikkel 172)
Käesoleva lepingu sätete alusel Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastuvõetud määrused ning nõukogu määrused võivad Euroopa Kohtule anda täieliku pädevuse selliste määrustega ettenähtud karistuste määramisel.
Artikkel 230 (endine artikkel 173)
Euroopa Kohus kontrollib Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühiselt vastuvõetud õigusaktide, nõukogu, komisjoni ja EKP õigusaktide seaduslikkust, välja arvatud soovitused ja arvamused, ning nende Euroopa Parlamendi õigusaktide seaduslikkust, mille eesmärgiks on tekitada õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele.
Selleks on Euroopa Kohtu pädevuses lahendada liikmesriigi, nõukogu või komisjoni hagisid, mille aluseks on pädevuse puudumine, olulise menetlusnormi rikkumine, käesoleva lepingu või selle rakendusnormi rikkumine või võimu kuritarvitamine.
Samadel tingimustel on Euroopa Kohtu pädevuses Euroopa Parlamendi, kontrollikoja ja EKP poolt oma õiguste kaitseks esitatud hagid.
Iga füüsiline või juriidiline isik võib samadel tingimustel algatada menetluse temale adresseeritud otsuse vastu ja sellise otsuse vastu, mis teda otseselt ja isiklikult puudutab, kuigi vormiliselt on see teisele isikule adresseeritud määrus või otsus.
Käesolevas artiklis sätestatud menetlus tuleb algatada kahe kuu jooksul vastavalt kas meetme avaldamisest või teatavakstegemisest hagejale või nende puudumisel kahe kuu jooksul pärast päeva, mil hageja sellest teada sai.
Artikkel 231 (endine artikkel 174)
Kui hagi on põhjendatud, tunnistab Euroopa Kohus asjassepuutuva õigusakti tühiseks.
Määruse puhul märgib Euroopa Kohus siiski, kui ta seda vajalikuks peab, milliseid tühiseks tunnistatud määruse tagajärgi loetakse kehtivaks.
Artikkel 232 (endine artikkel 175)
Juhul kui Euroopa Parlament, nõukogu või komisjon on käesolevat lepingut rikkudes toimingu tegemata jätnud, võivad liikmesriigid ja teised ühenduse institutsioonid esitada Euroopa Kohtusse hagi nimetatud rikkumise tuvastamiseks.
Hagi võib esitada ainult juhul, kui eelnevalt on asjassepuutuvat institutsiooni kutsutud üles toimingut tegema. Kui kahe kuu jooksul sellisest üleskutsest alates ei ole asjassepuutuv institutsioon oma seisukohta määratlenud, võib hagi esitada järgneva kahe kuu jooksul.
Iga füüsiline või juriidiline isik võib eelnevates lõikudes esitatud tingimuste kohaselt kaevata Euroopa Kohtule, et ühenduse institutsioon ei ole adresseerinud sellele isikule mingit õigusakti, välja arvatud soovitus või arvamus.
Samadel tingimustel on Euroopa Kohtu pädevuses hagid või menetlused, mille on algatanud EKP oma pädevusse kuuluvates valdkondades, ning EKP vastu algatatud hagid või menetlused.
Artikkel 233 (endine artikkel 176)
Institutsioonilt või institutsioonidelt, kelle õigusakt on tunnistatud tühiseks või kelle toimingu tegematajätmine on tunnistatud käesoleva lepinguga vastuolus olevaks, nõutakse Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist.
See kohustus ei mõjuta artikli 288 teise lõigu kohaldamisest tuleneda võivaid kohustusi.
Käesolevat artiklit kohaldatakse ka EKP suhtes.
Artikkel 234 (endine artikkel 177)
Euroopa Kohus on pädev tegema eelotsuseid, mis käsitlevad:
a) käesoleva lepingu tõlgendamist;
b) ühenduse institutsioonide ja EKP õigusaktide kehtivust ja tõlgendamist;
c) nõukogu õigusaktiga loodud asutuste põhikirjade tõlgendamist, kui nendes põhikirjades on nii sätestatud.
Kui selline küsimus antakse liikmesriigi kohtusse, võib see kohus, kui ta leiab, et otsuse tegemiseks on vaja kõnealune küsimus lahendada, taotleda sellekohast eelotsust Euroopa Kohtult.
Kui mingi niisugune küsimus kerkib üles poolelioleva kohtuasja käigus liikmesriigi kohtus, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, siis peab nimetatud kohus saatma asja Euroopa Kohtusse.
Artikkel 235 (endine artikkel 178)
Euroopa Kohtu pädevusse kuuluvad vaidlused, mis on seotud kahjude hüvitamisega artikli 288 teise lõigu põhjal.
Artikkel 236 (endine artikkel 179)
Euroopa Kohtu pädevusse kuuluvad ühenduse ning tema ametnike ja muude teenistujate vahelised vaidlused neis piirides ja neil tingimustel, mis on kindlaks määratud personalieeskirjades või teenistustingimustes.
Artikkel 237 (endine artikkel 180)
Euroopa Kohtu pädevusse kuuluvad alljärgnevalt esitatud piirides vaidlused, mis käsitlevad:
Euroopa Investeerimispanga põhikirjast tulenevate liikmesriikide kohustuste täitmist. Sellega seoses on panga direktorite nõukogul samad volitused, mis artikli 226 põhjal on komisjonil;
Euroopa Investeerimispanga juhatajate nõukogu võetud meetmeid. Sellega seoses võib iga liikmesriik, komisjon või panga direktorite nõukogu algatada menetluse artiklis 230 ettenähtud tingimuste kohaselt;
Euroopa Investeerimispanga direktorite nõukogu võetud meetmeid. Nimetatud meetmete vastu võivad kohtuasja algatada ainult liikmesriigid või komisjon kooskõlas artikli 230 tingimustega ning ainult sel põhjusel, et panga põhikirja artikli 21 lõigetega 2, 5, 6 ja 7 ettenähtud menetlust ei ole järgitud;
käesolevast lepingust ja EKPS põhikirjast tulenevate riikide keskpankade kohustuste täitmist. Sellega seoses on EKP nõukogul riikide keskpankade suhtes samad volitused, mis on komisjonil liikmesriikide suhtes artikli 226 järgi. Kui Euroopa Kohus leiab, et riigi keskpank ei ole täitnud käesolevast lepingust tulenevat kohustust, nõutakse pangalt Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist.
Artikkel 238 (endine artikkel 181)
Euroopa Kohtu pädevusse kuulub otsuse tegemine ühenduse poolt või nimel sõlmitud era- või avalik-õiguslikus lepingus sisalduva vahekohtuklausli alusel.
Artikkel 239 (endine artikkel 182)
Euroopa Kohtu pädevusse kuulub iga käesoleva lepingu objekti käsitlev liikmesriikidevaheline vaidlus, kui see antakse Euroopa Kohtusse poolte erikokkuleppe alusel.
Artikkel 240 (endine artikkel 183)
Kui pädevus ei ole käesoleva lepinguga antud Euroopa Kohtule, ei loeta vaidlusküsimusi, mille üheks pooleks on ühendus, sel põhjusel väljaspool liikmesriikide kohtute pädevust olevaks.
Artikkel 241 (endine artikkel 184)
Olenemata artikli 230 viiendas lõigus ettenähtud tähtaja lõppemisest võib menetluses, kus arutamisele tuleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühiselt vastuvõetud määrus või nõukogu, komisjoni või EKP määrus, iga menetlusosaline taotleda Euroopa Kohtult artikli 230 teises lõigus esitatud alustel selle määruse kohaldamata jätmist.
Artikkel 242 (endine artikkel 185)
Euroopa Kohtusse hagi esitamine ei peata õigusakti toimet. Siiski võib Euroopa Kohus määrata, et vaidlusaluse õigusakti kohaldamine tuleb peatada, kui tema arvates asjaolud seda nõuavad.
Artikkel 243 (endine artikkel 186)
Euroopa Kohus võib igasuguse tema lahendada antud asja puhul ette kirjutada vajalikke ajutisi meetmeid.
Artikkel 244 (endine artikkel 187)
Euroopa Kohtu otsused pööratakse täitmisele artiklis 256 ettenähtud tingimustel.
Artikkel 245 (endine artikkel 188)
Euroopa Kohtu põhikiri on sätestatud eraldi protokollis.
Nõukogu võib Euroopa Kohtu taotlusel ning pärast konsulteerimist komisjoni ja Euroopa Parlamendiga teha ühehäälselt muudatusi põhikirja III jaotise sätetes.
Euroopa Kohus võtab vastu oma kodukorra. Kodukorra vastuvõtmisel on nõutav nõukogu ühehäälne heakskiit.
5. jagu Kontrollikoda
Artikkel 246 (endine artikkel 188a)
Auditeerimise tagab kontrollikoda.
Artikkel 247 (endine artikkel 188b)
1. Kontrollikoda koosneb 15 liikmest.
2. Kontrollikoja liikmed valitakse isikute hulgast, kes kodumaal kuuluvad või on kuulunud organisatsioonivälistesse auditeerimisasutustesse või kes on eriti pädevad selle ametikoha jaoks. Nende sõltumatus peab olema väljaspool kahtlust.
3. Kontrollikoja liikmed nimetab ühehäälselt kuueks aastaks ametisse nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.
Kontrollikoja liikmeid võib ametisse tagasi nimetada.
Liikmed valivad enda seast kolmeks aastaks kontrollikoja presidendi. Presidendi võib tagasi valida.
4. Ühenduse üldistes huvides on kontrollikoja liikmed oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.
Oma kohustuste täitmisel ei taotle ega võta nad vastu juhiseid üheltki valitsuselt ega mingilt muult organilt. Nad hoiduvad kõigest, mis on kokkusobimatu nende kohustustega.
5. Kontrollikoja liikmed ei või oma ametiaja jooksul töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal. Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad pidulikult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning eriti oma kohustust käituda ausalt ja diskreetselt teatud ametissenimetamiste suhtes või soodustuste vastuvõtmisel pärast oma ametiaja lõppemist.
6. Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad kontrollikoja liikme kohustused ametist lahkumisel või Euroopa Kohtu otsusega ametist tagandamisel lõike 7 alusel.
Sel viisil tekkinud vaba ametikoht täidetakse liikme ülejäänud ametiajaks.
Kui ametist tagandamine välja arvata, jäävad kontrollikoja liikmed ametisse kuni asendamiseni.
7. Kontrollikoja liiget võib ametist vabastada või ilma jätta õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid soodustusi ainult juhul, kui Euroopa Kohus kontrollikoja taotluse põhjal leiab, et ta ei vasta enam oma ametikoha nõuetele või ei täida sellest tulenevaid kohustusi.
8. Nõukogu määrab kvalifitseeritud häälteenamusega kindlaks kontrollikoja presidendi ja liikmete teenistustingimused, eelkõige nende palgad, hüvitised ja pensionid. Sama häälteenamusega määrab ta kõik väljamaksed, mida tehakse töötasu asemel.
9. Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli sätteid, mida kohaldatakse Euroopa Kohtu kohtunike suhtes, kohaldatakse ka kontrollikoja liikmete suhtes.
Artikkel 248 (endine artikkel 188c)
1. Kontrollikoda kontrollib ühenduse kõigi tulude ja kulude raamatupidamiskontosid. Ta kontrollib ka kõigi ühenduse loodud asutuste tulude ja kulude raamatupidamiskontosid niivõrd, kuivõrd asjassepuutuv asutamisakt sellist kontrolli ei välista.
Kontrollikoda teeb Euroopa Parlamendile ja nõukogule avalduse, mis kinnitab raamatupidamiskontode usaldatavust ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust ning avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.
2. Kontrollikoda kontrollib, kas kogu tulu on laekunud ning kõik kulutused on tehtud seaduslikult ja korrektselt ning kas finantshaldus on olnud usaldusväärne. Selle käigus teatab kontrollikoda üksikasjalikult kõigist eeskirjade eiramise juhtudest.
Tulusid kontrollitakse nii saadaolevate summade kui ka tegelikult ühendusele makstud summade alusel.
Kulusid kontrollitakse nii maksekohustuste kui ka tehtud väljamaksete alusel.
Need kontrollimised võivad toimuda enne kõnesoleva eelarveaasta raamatupidamiskontode sulgemist.
3. Auditeerimine põhineb dokumentidel ja vajaduse korral kontrollitakse kohapeal ühenduse muudes institutsioonides, ühenduse nimel tulusid või kulusid haldava mis tahes asutuse ruumides ja liikmesriikides, sealhulgas iga eelarvest makseid vastu võtva füüsilise või juriidilise isiku ruumides. Liikmesriikides kontrollitakse koostöös riigi auditeerimisasutustega või kui neil puuduvad vajalikud volitused, siis riigi pädevate talitustega. Kontrollikoda ja liikmesriikide auditeerimisasutused teevad usalduslikult koostööd, säilitades samal ajal oma sõltumatuse. Need asutused või talitused teatavad kontrollikojale, kas nad kavatsevad auditeerimisest osa võtta.
Ühenduse muud institutsioonid, ükskõik millised ühenduse nimel tulusid või kulusid haldavad organid, kõik eelarvest makseid vastu võtvad füüsilised või juriidilised isikud ja liikmesriikide auditeerimisasutused või kui neil puuduvad vajalikud volitused, siis riikide pädevad talitused annavad kontrollikojale viimase nõudmisel üle dokumendid või teabe, mida see oma ülesande täitmiseks vajab.
Euroopa Investeerimispanga tegevuse suhtes ühenduse tulude ja kulude haldamisel korraldatakse kontrollikoja ligipääs panga valduses olevale teabele kontrollikoja, panga ja komisjoni kokkuleppega. Kui kokkulepe puudub, on kontrollikojale ometi kättesaadav teave, mis on vajalik panga poolt hallatud ühenduse tulude ja kulude kontrollimiseks.
4. Iga eelarveaasta lõppemise järel koostab kontrollikoda aastaaruande. See saadetakse ühenduse muudele institutsioonidele ning avaldatakse koos nende institutsioonide vastustega kontrollikoja märkustele Euroopa Ühenduste Teatajas.
Kontrollikoda võib igal ajal teha märkusi, eelkõige eriettekannete vormis, konkreetsete küsimuste kohta ning esitada ühenduse mõne teise institutsiooni taotlusel arvamusi.
Oma aastaaruanded, eriettekanded või arvamused võtab kontrollikoda vastu oma liikmete häälteenamusega.
Ta aitab Euroopa Parlamendil ja nõukogul kasutada oma volitusi eelarve täitmise kontrollimisel.
2. PEATÜKK Institutsioone käsitlevad ühissätted
Artikkel 249 (endine artikkel 189)
Oma ülesannete täitmiseks ja kooskõlas käesoleva lepingu sätetega võtavad Euroopa Parlament üheskoos nõukoguga ja nõukogu ning komisjon vastu määrusi, annavad direktiive, teevad otsuseid, annavad soovitusi või esitavad arvamusi.
Määrust kohaldatakse üldiselt. See on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Direktiiv on saavutatava tulemuse seisukohalt siduv iga liikmesriigi suhtes, kellele see on adresseeritud, kuid jätab vormi ja meetodite valiku selle riigi ametiasutustele.
Otsus on tervikuna siduv nende suhtes, kellele see on adresseeritud.
Soovitused ja arvamused ei ole siduvad.
Artikkel 250 (endine artikkel 189a)
1. Kui nõukogu teeb käesolevast lepingust lähtuvalt otsuse komisjoni ettepaneku põhjal, siis on õigusakti puhul, mis seda ettepanekut muudab, nõutav ühehäälsus, arvestades artikli 251 lõigetes 4 ja 5 sätestatut.
2. Niikaua kui nõukogu ei ole otsustanud, võib komisjon muuta oma ettepanekut ükskõik millal ühenduse õigusakti vastuvõtmisele viiva menetluse jooksul.
Artikkel 251 (endine artikkel 189b)
1. Kui käesolevas lepingus viidatakse õigusakti vastuvõtmise alusena käesolevale artiklile, siis kohaldatakse järgmist menetlust.
Nõukogu, kes teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega pärast Euroopa Parlamendi arvamuse saamist:
– võib kavandatava õigusakti vastu võtta, kui ta kiidab heaks kõik Euroopa Parlamendi arvamuses leiduvad muudatused;
– võib kavandatava õigusakti vastu võtta, kui Euroopa Parlament ei soovita ühtki parandust;
– jõuab muul viisil ühisele seisukohale ja teeb selle teatavaks Euroopa Parlamendile. Nõukogu teavitab Euroopa Parlamenti täielikult põhjustest, mis viisid ühise seisukoha vastuvõtmisele. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti täielikult oma seisukohast.
Kui kolme kuu jooksul pärast sellist teatavakstegemist:
a) Euroopa Parlament kiidab ühise seisukoha heaks või pole otsust teinud, loetakse kõnesolev õigusakt kooskõlas selle ühise seisukohaga vastuvõetuks;
b) Euroopa Parlament lükkab oma liikmete absoluutse häälteenamusega ühise seisukoha tagasi, loetakse kavandatav õigusakt vastuvõtmata jäetuks;
c) Euroopa Parlament paneb oma liikmete absoluutse häälteenamusega ette ühise seisukoha muudatused, saadetakse muudetud tekst edasi nõukogule ja komisjonile, kes esitab nende muudatuste kohta oma arvamuse.
3. Kui kolme kuu jooksul pärast asja andmist tema otsustada kiidab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega kõik Euroopa Parlamendi muudatused heaks, loetakse kõnesolev õigusakt niiviisi muudetud ühise seisukoha näol vastu võetuks; muudatuste puhul, mille kohta komisjon on esitanud eitava arvamuse, teeb nõukogu otsuse ühehäälselt. Kui nõukogu kõiki muudatusi heaks ei kiida, kutsub nõukogu eesistuja kokkuleppel Euroopa Parlamendi presidendiga kuue nädala jooksul kokku lepituskomitee koosoleku.
4. Nõukogu liikmetest või nende esindajatest ja võrdsest arvust Euroopa Parlamendi esindajatest koosneva lepituskomitee ülesanne on jõuda kokkuleppele ühise teksti suhtes, tehes otsuse nõukogu liikmete või nende esindajate kvalifitseeritud häälteenamusega ja Euroopa Parlamendi esindajate häälteenamusega. Komisjon võtab lepituskomitee menetlusest osa ning teeb kõik vajalikud algatused selleks, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohti lähendada. Seda ülesannet täites käsitleb lepituskomitee ühist seisukohta Euroopa Parlamendi ettepandud muudatuste alusel.
5. Kui lepituskomitee kiidab kokkukutsumisest alates kuue nädala jooksul heaks ühise teksti, on nii Euroopa Parlamendil antud häälte absoluutse enamusega kui ka nõukogul kvalifitseeritud häälteenamusega sellest heakskiitmisest alates kuus nädalat aega võtta kõnesolev õigusakt vastu ühise teksti kohaselt. Kui üks kahest institutsioonist kõnesolevat õigusakti selles ajavahemikus vastu ei võta, loetakse see vastuvõtmata jäetuks.
6. Kui lepituskomitee ühist teksti heaks ei kiida, loetakse kõnesolev õigusakt vastuvõtmata jäetuks.
7. Käesolevas artiklis märgitud kolmekuulisi ja kuuenädalasi tähtaegu võib Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendada maksimaalselt vastavalt ühe kuu ja kahe nädala võrra.
Artikkel 252 (endine artikkel 189c)
Kui käesolevas lepingus viidatakse õigusakti vastuvõtmise alusena käesolevale artiklile, siis kohaldatakse järgmist menetlust:
a) tehes otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast Euroopa Parlamendi arvamuse saamist, võtab nõukogu vastu ühise seisukoha;
b) nõukogu ühine seisukoht tehakse teatavaks Euroopa Parlamendile. Nõukogu ja komisjon informeerivad Euroopa Parlamenti täielikult nendest põhjendustest, mis viisid nõukogu ühise seisukoha vastuvõtmisele, ning samuti komisjoni seisukohast.
Kui sellest teatavakstegemisest alates kolme kuu jooksul Euroopa Parlament kiidab selle ühise seisukoha heaks või ei ole selle tähtaja jooksul otsust vastu võtnud, siis võtab nõukogu kõnesoleva õigusakti kooskõlas ühise seisukohaga lõplikult vastu;
c) Euroopa Parlament võib punktis b märgitud kolmekuulise tähtaja jooksul oma liikmete absoluutse häälteenamusega soovitada teha muudatusi nõukogu ühises seisukohas. Sama häälteenamusega võib Euroopa Parlament ka nõukogu ühise seisukoha tagasi lükata. Menetluse tulemus tehakse teatavaks nõukogule ja komisjonile.
Kui Euroopa Parlament on nõukogu ühise seisukoha tagasi lükanud, on teisel lugemisel otsuse tegemiseks nõutav nõukogu ühehäälsus;
d) ühekuulise tähtaja jooksul vaatab komisjon uuesti läbi ettepaneku, mille alusel nõukogu võttis vastu oma ühise seisukoha, ja võtab arvesse Euroopa Parlamendi soovitatud muudatusi.
Samal ajal oma uuesti läbivaadatud ettepanekuga saadab komisjon nõukogule Euroopa Parlamendi muudatused, mida ta ei ole vastu võtnud, ja avaldab nende kohta oma arvamuse. Nõukogu võib need muudatused ühehäälselt vastu võtta;
e) nõukogu võtab kvalifitseeritud häälteenamusega vastu komisjoni uuesti läbivaadatud ettepaneku.
Komisjoni poolt uuesti läbivaadatud ettepaneku muutmiseks on nõutav nõukogu ühehäälsus;
f) punktides c, d ja e märgitud juhtudel peab nõukogu tegema otsuse kolmekuulise tähtaja jooksul. Kui selle tähtaja jooksul ei ole otsust vastu võetud, loetakse komisjoni ettepanek vastuvõtmata jäetuks;
g) punktides b ja f märgitud tähtaegu võib nõukogu ja Euroopa Parlamendi ühisel kokkuleppel pikendada kõige rohkem ühe kuu võrra.
Artikkel 253 (endine artikkel 190)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühiselt vastuvõetud määrustes, direktiivides ja otsustes ning samasugustes nõukogu või komisjoni õigusaktides märgitakse põhjendused, millel need rajanevad, ning viidatakse kõikidele ettepanekutele ja arvamustele, mille saamist käesolevast lepingust tulenevalt tuli taotleda.
Artikkel 254 (endine artikkel 191)
1. Määrustele, direktiividele ja otsustele, mis on vastu võetud artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt, kirjutavad alla Euroopa Parlamendi president ja nõukogu eesistuja ning need avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas. Need jõustuvad neis täpsustatud kuupäeval või selle puudumisel kahekümnendal päeval pärast avaldamist.
2. Nõukogu ja komisjoni määrused ning nende direktiivid, mis on adresseeritud kõikidele liikmesriikidele, avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas. Need jõustuvad neis täpsustatud kuupäeval või selle puudumisel kahekümnendal päeval pärast avaldamist.
3. Muud direktiivid ja otsused tehakse teatavaks neile, kellele need on adresseeritud, ning need jõustuvad sellisel teatavakstegemisel.
Artikkel 255 (endine artikkel 191a)
1. Igal liidu kodanikul ja igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, on õigus pääseda ligi Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele põhimõtete ning tingimuste alusel, mis määratletakse kooskõlas lõigetega 2 ja 3.
2. Nõukogu määrab vastavalt artiklis 251 sätestatud menetlusele kahe aasta jooksul pärast Amsterdami lepingu jõustumist kindlaks dokumentidele ligipääsu reguleerivad üldpõhimõtted ja piirangud, lähtudes avalikest ja erahuvidest.
3. Iga eespool nimetatud institutsioon täpsustab oma kodukorras konkreetsed sätted ligipääsu kohta tema dokumentidele.
Artikkel 256 (endine artikkel 192)
Nõukogu või komisjoni otsused, mis panevad rahalise kohustuse muudele isikutele peale riikide, saab pöörata täitmisele.
Täitmist reguleerivad selles riigis kehtivad tsiviilkohtumenetluse normid, mille territooriumil täitmine aset leiab. Korralduse otsuse täitmise tagamise kohta ilma muude formaalsusteta peale otsuse autentsuse tõestamise lisab otsusele riigi ametiasutus, kelle iga liikmesriigi valitsus selleks otstarbeks määrab ning komisjonile ja Euroopa Kohtule teatavaks teeb.
Kui need formaalsused on asjassepuutuva poole avalduse põhjal lõpetatud, võib nimetatud pool taotleda täitmist kooskõlas siseriiklike õigusaktidega, saates küsimuse otse pädevale asutusele.
Täitmist võib peatada ainult Euroopa Kohtu otsusega. Asjassepuutuva riigi kohtute pädevusse kuuluvad siiski kaebused täitmise ebaõige viisi kohta.
3. PEATÜKK Majandus- ja Sotsiaalkomitee
Artikkel 257 (endine artikkel 193)
Käesolevaga asutatakse majandus- ja sotsiaalkomitee. Sellel on nõuandev staatus.
Komitee koosneb majandus- ja ühiskonnaelu eri alade esindajatest, eriti tootjate, talupidajate, vedajate, töötajate, vahendajate, käsitööliste, vabakutseliste ning üldsuse esindajatest.
Artikkel 258 (endine artikkel 194)
Majandus- ja sotsiaalkomitee liikmete arv on järgmine:
Nõukogu nimetab komitee liikmed ühehäälselt neljaks aastaks. Neid võib nimetada uueks ametiajaks.
Komitee liikmeid ei või siduda mingite kohustuslike juhistega. Ühenduse üldistes huvides on nad oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.
Nõukogu määrab kvalifitseeritud häälteenamusega kindlaks komitee liikmete hüvitised.
Artikkel 259 (endine artikkel 195)
1. Komitee liikmete ametissenimetamiseks annab iga liikmesriik nõukogule nimekirja, mis sisaldab kaks korda rohkem kandidaate, kui selle riigi kodanikele on määratud kohti.
Komitee koosseisu määramisel võetakse arvesse vajadust tagada majandus- ja ühiskonnaelu eri alade piisav esindatus.
2. Nõukogu konsulteerib komisjoniga. Ta võib hankida arvamusi Euroopa organisatsioonidelt, mis esindavad ühenduse tegevusega seotud majandus- ja sotsiaalsektoreid.
Artikkel 260 (endine artikkel 196)
Komitee valib oma liikmete hulgast kaheks aastaks presidendi ja juhatuse.
Ta võtab vastu oma kodukorra.
Komitee kutsub kokku selle president nõukogu või komisjoni taotlusel. Komitee võib kokku tulla ka omal algatusel.
Artikkel 261 (endine artikkel 197)
Komitees on eri osakonnad peamiste valdkondade jaoks, mida hõlmab käesolev leping.
Nimetatud osakonnad tegutsevad komitee üldise pädevuse all. Nendega ei või konsulteerida komiteest sõltumatult.
Komitee raames võib luua ka allkomiteesid, et konkreetsetes küsimustes või konkreetsetes valdkondades valmistada ette arvamuste eelnõusid, mis esitatakse komiteele kaalumiseks.
Osakondade ja allkomiteede loomise meetodid ja pädevus määratakse kodukorraga.
Artikkel 262 (endine artikkel 198)
Nõukogu või komisjon peavad konsulteerima komiteega käesolevas lepingus ettenähtud juhtudel. Need institutsioonid võivad konsulteerida komiteega kõikidel juhtudel, kui nad peavad seda asjakohaseks. Komitee võib omal algatusel avaldada arvamust juhul, kui ta peab niisugust sammu asjakohaseks.
Kui nõukogu või komisjon peab vajalikuks, määrab ta komiteele oma arvamuse esitamiseks tähtaja, mis ei tohi olla lühem kui üks kuu alates kuupäevast, millal asjast teatatakse komitee presidendile. Tähtaja möödumisel ei takista arvamuse puudumine edasist tegutsemist.
Komitee ja selle osakonna arvamus koos arutelu protokolliga edastatakse nõukogule ja komisjonile.
Komiteega võib konsulteerida Euroopa Parlament.
4. PEATÜKK Regioonide Komitee
Artikkel 263 (endine artikkel 198a)
Käesolevaga asutatakse regionaal- ja kohalike organite esindajatest koosnev komitee, edaspidi „regioonide komitee”, millel on nõuandev staatus.
Regioonide komitee liikmete arv on järgmine:
Vastavate liikmesriikide ettepanekul nimetab nõukogu ühehäälselt neljaks aastaks komitee liikmed ja sama palju asendusliikmeid. Neid võib ametisse tagasi nimetada. Ükski komitee liige ei või samal ajal olla Euroopa Parlamendi liige.
Artikkel 264 (endine artikkel 198b)
Regioonide komitee valib oma liikmete hulgast kaheks aastaks presidendi ja juhatuse.
Artikkel 265 (endine artikkel 198c)
Nõukogu ja komisjon konsulteerivad regioonide komiteega käesolevas lepingus ettenähtud juhtudel ning kõigil muudel, eriti piiriülese koostööga seotud juhtudel, kui üks neist kahest institutsioonist seda vajalikuks peab.
Kui nõukogu või komisjon vajalikuks peab, määrab ta komiteele oma arvamuse esitamiseks tähtaja, mis ei tohi olla lühem kui üks kuu alates kuupäevast, millal asjast teatatakse komitee presidendile. Tähtaja möödumisel ei takista arvamuse puudumine edasist tegutsemist.
Kui tulenevalt artiklist 262 konsulteeritakse majandus- ja sotsiaalkomiteega, siis informeerib nõukogu või komisjon niisuguse arvamuse taotlemisest regioonide komiteed. Kui see on seisukohal, et asi puudutab regionaalseid erihuve, võib ta selle küsimuse kohta avaldada arvamuse.
Regioonide komiteega võib konsulteerida Euroopa Parlament.
Regioonide komitee võib arvamuse avaldada omal algatusel juhul, kui ta peab niisugust sammu asjakohaseks.
Komitee arvamus koos arutelu protokolliga edastatakse nõukogule ja komisjonile.
5. PEATÜKK Euroopa Investeerimispank
Artikkel 266 (endine artikkel 198d)
Euroopa Investeerimispank on juriidiline isik.
Euroopa Investeerimispanga liikmeteks on liikmesriigid.
Euroopa Investeerimispanga põhikiri on sätestatud käesolevale lepingule lisatud protokollis.
Artikkel 267 (endine artikkel 198e)
Euroopa Investeerimispanga ülesanne on kapitalituru vahenditega ja omavahendeid kasutades kaasa aidata ühisturu tasakaalustatud ja kindlale arengule ühenduse huvides. Sel eesmärgil annab pank kasumit taotlemata laene ja garantiisid, mis hõlbustavad järgmiste projektide rahastamist kõigis majandussektorites:
a) projektid vähemarenenud piirkondade arendamiseks;
b) projektid ettevõtjate moderniseerimiseks või reorganiseerimiseks või uute tegevusalade arendamiseks, mis on vajalikud ühisturu järkjärguliseks loomiseks, kui need projektid on sellise ulatusega või sellist laadi, et neid ei saa täielikult rahastada üksikutes liikmesriikides kättesaadavate vahenditega;
c) mitmele liikmesriigile ühist huvi pakkuvad projektid, mis on sellise ulatusega või sellist laadi, et neid ei saa täielikult rahastada üksikutes liikmesriikides kättesaadavate vahenditega.
Oma ülesannete täitmisel hõlbustab pank investeerimisprogrammide rahastamist koos struktuurifondidest ja ühenduse muudest rahastamisvahenditest saadava abiga.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus


§ 27 Halduskoostöö seaduse muutmine
§ 28 Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse muutmine
§ 29 Sotsiaalhoolekande seaduse muutmine
§ 30 Turvaseaduse muutmine
§ 31 Seaduse kehtetuks tunnistamine
05.06.2008 otsus nr 289
4) tööturuameti piirkondliku osakonna poolt töötutele ja tööotsijatele tööturukoolituseks ettenähtud vahenditest või
§ 27. Halduskoostöö seaduse muutmine
Halduskoostöö seaduse (RT I 2003, 20, 117; 2008, 20, 139) § 13 lõiget 11 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
« 13) kutseseaduse § 6 lõikes 2 nimetatud haldusleping.»
§ 28. Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse muutmine
Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse (RT I 2004, 32, 227; 2007, 24, 129) § 25 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Asendajaks võib olla isik, kellele on kutseseaduse alusel antud põllumajandustöötaja kutse ning kes on läbinud asjakohase asendustaluniku koolituse.»
§ 29. Sotsiaalhoolekande seaduse muutmine
Sotsiaalhoolekande seaduse (RT I 1995, 21, 323; 2007, 45, 320) § 212 lõike 3 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 2) kasvatusala töötaja või perevanema välisriigis omandatud haridust tõendava dokumendi või kutsetunnistuse ärakirja, kui see ei ole kantud Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel loodud infosüsteemi või kutseseaduse § 14 lõike 2 alusel loodud kutseregistrisse;».
§ 30. Turvaseaduse muutmine
Turvaseaduse (RT I 2003, 68, 461; 2006, 26, 191) § 2 punktid 6 ja 7 tunnistatakse kehtetuks.
§ 31. Seaduse kehtetuks tunnistamine
Kutseseadus (RT I 2001, 3, 7; 2007, 24, 127) tunnistatakse kehtetuks.
Teadmised (eristatakse teoreetilised ja faktiteadmised) Oskused (eristatakse kognitiivseid: loogilise, intuitiivse ja loova mõtlemise kasutamine ja praktilisi oskusi: käelised oskused ning meetodite, materjalide, tööriistade ja vahendite kasutamine) Vastutuse ja iseseisva tegutsemise ulatus
2. tase põhilised tööalased või õppesuunaalased faktiteadmised põhilised kognitiivsed ja praktilised oskused vastava teabe kasutamiseks, et täita (töö)ülesandeid ja lahendada tavalisi probleeme, kasutades lihtsaid reegleid ja töövahendeid töötab ja õpib juhendamisel, kuid mõningase iseseisvusega
3. tase teadmised tööalaste või õppesuunaalaste faktide, põhimõtete, protsesside ja üldiste mõistete kohta kognitiivsed ja praktilised oskused (töö)ülesannete täitmiseks ja probleemide lahendamiseks, valides ja rakendades põhimeetodeid, töövahendeid, materjale ja teavet vastutab töö- või õppeülesannete täitmise eest
4. tase tööalased või õppesuunaalased laiaulatuslikud fakti- ja teooriate teadmised tööalased või õppesuunaalased kognitiivsed ja praktilised oskused konkreetsetele probleemidele lahenduse leidmiseks juhib ise oma tööd ja õppimist vastavalt juhtnööridele situatsioonides, mida saab tavaliselt ette näha, kuid mis võivad muutuda
5. tase tööalased või õppesuunaalased põhjalikud, spetsialiseeritud, faktilised ja teoreetilised teadmised ning teadlikkus oma teadmiste piiridest igakülgsed kognitiivsed ja praktilised oskused abstraktsetele küsimustele loovate lahenduste leidmiseks juhib ja juhendab töö- ja õppesituatsioone, kus võivad juhtuda ettearvamatud muutused, kontrollib ja arendab enda ja teiste tegevust
6. tase tööalased või õppesuunaalased süvateadmised, sh kriitiline arusaam teooriatest ja printsiipidest meisterlikkust ja novaatorlikkust demonstreerivad arenenud oskused konkreetsete tööalaste või õppesuunaalaste keeruliste ja ettearvamatute probleemide lahendamiseks juhatab keerulisi tehnilisi või kutsealaseid tegevusi või projekte, võtab vastutuse otsuste langetamise eest ettearvamatutes töö- või õppesituatsioonides
7. tase väga spetsialiseeritud, osaliselt tööalaste või õppesuunaalaste teadmiste esirinnas olevad teadmised, millel rajaneb originaalne mõtlemine
spetsialiseeritud probleemilahendamise oskused, mis on vajalikud teadus- ja/või innovatsioonitegevuses, selleks et luua uusi teadmisi ja protseduure ning siduda eri valdkondade teadmisi juhib ja muudab töö- või õppesituatsioone, mis on keerukad, ettearvamatud ja nõuavad uut strateegilist käsitlust
8. tase teadmised, mis on tööalaste või õppesuunaalaste ja valdkondadevaheliste teadmiste esirinnas eriti arenenud ja spetsialiseeritud oskused ja tehnikad, kaasa arvatud süntees ja hindamine, mis on vajalikud kriitiliste küsimuste lahendamiseks teadus- ja/või innovatsioonitegevuses ja olemasolevate teadmiste või kutseoskuste täiendamiseks ning uuesti määratlemiseks omab autoriteeti ja demonstreerib oma novaatorlikkust, iseseisvust, teadus- ja kutsealast meisterlikkust ning pidevat pühendumust uute ideede või protsesside arendamisel töö- või õppesituatsioonide, sh teadustöö, esirinnas
Eesti kvalifikatsiooniraamistiku tasemed vastavad Euroopa kvalifikatsiooniraamistikule.


Puka Kunstikooli põhimäärus – Riigi Teataja
Puka Kunstikooli põhimäärus
Puka Kunstikooli põhimäärus - sisukord
§ 4 Õppeperiood ja õppevaheajad
§ 5 Üldine õppekorraldus
§ 7 Õppenõukogu töökord
§ 8 Hoolekogu töökord
§ 9 Õppuri õigused ning kohustused
§ 10 Koolitöötaja õigused ja kohustused
§ 11 Finantseerimise alused
§ 12 Majandamise alused
RT IV, 03.04.2019, 58
Vastu võetud 21.03.2019 nr 10
(1) Kooli nimi on Puka Kunstikool (edaspidi kool).
(2) Kool on Otepää Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav munitsipaalhuvikool, mille ümberkorraldamise ja tegevuse lõpetamise ning põhimääruse kinnitamise või muutmise otsustab Otepää Vallavolikogu (edaspidi volikogu).
(3) Kooli asukoht on Otepää vald.
(4) Kool juhindub oma tegevuses huvikooli seadusest, huviharidusstandardist, volikogu ja vallavalitsuse õigusaktidest, käesolevast põhimäärusest ning muudest õigusaktidest.
(1) Kooli tegevuse eesmärk on anda kunstialast huviharidust ja edendada kohalikku kunstielu.
(2) Kooli ülesanne on huvihariduse omandamise võimaluste loomine, toetades õppuri võimetekohase taseme saavutamist ning tagada kunstialaseks edasiõppimiseks vajalik ettevalmistus.
(3) Kool võib oma põhitegevuse kõrval ja seda kahjustamata korraldada üritusi, seminare ja kursusi, tegeleda õppematerjalide koostamise ja kirjastamisega, välja üürida inventari ning osutada põhitegevusega seotud tasulisi teenuseid vastavalt kehtestatud hinnakirjale.
(4) Kooli teeninduspiirkond on Otepää vald. Väljastpoolt teeninduspiirkonda võetakse õppureid kooli tingimusel, kui nende rahvastikuregistri järgse elukoha omavalitsus või seaduslik esindaja osaleb huvihariduse kulude katmisel.
(1) Kunstihariduse andmine toimub õppeastmete kaupa:
1) eelkool;
3) täiendusõpe.
(2) Struktuuriüksuste ülesandeks on õppe läbiviimine vastavalt õppekavale.
§ 4. Õppeperiood ja õppevaheajad
(3) Õppeperioodi ja õppevaheajad kinnitab direktor, olles eelnevalt selle kooskõlastanud vallavalitsusega.
§ 5. Üldine õppekorraldus
(1) Kooli õpperühmade suuruse ja moodustamise alused kehtestab õppenõukogu. Õpperühmad moodustab direktor.
(2) Õppuri vastuvõtmise, väljaarvamise ja kooli lõpetamise alused kehtestab õppenõukogu. Õppuri vastuvõtmise ja väljaarvamise kinnitab direktor.
(3) Õppurite hindamise korra kinnitab õppenõukogu.
(1) Kooli juhib direktor, kelle ülesanne on tagada kooli tulemuslik töö, vastutada kooli üldseisundi, arengu ja rahaliste vahendite sihipärase ning otstarbeka kasutamise eest.
(3) Direktoriga sõlmib, muudab, peatab ning lõpetab töölepingu vallavanem.
(4) Konkursi direktori vaba ametikoha täitmiseks kuulutab välja ja korraldab vallavalitsus.
(5) Direktorile esitatavad kvalifikatsiooninõuded kehtestab vallavalitsus.
§ 7. Õppenõukogu töökord
(4) Õppenõukogu töövorm on koosolek. Õppenõukogu koosolekud peavad toimuma vähemalt kolm korda aastas.
(5) Õppenõukogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt 2/3 liikmetest, kelle hulgas on kooli direktor.
(6) Õppenõukogu otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega.
(7) Õppenõukogu koosoleku kohta koostatakse protokoll, millele allkirjastavad koosoleku juhataja ja protokollija.
§ 8. Hoolekogu töökord
(1) Hoolekogu suunab kooli tegevust ning teeb ettepanekuid kooli direktorile ja kooli pidajale huvikooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes.
(2) Kooli pidaja moodustab viie- kuni kuueliikmelise hoolekogu.
(3) Oma töö korraldamiseks valib hoolekogu oma liikmete hulgast esimehe ja aseesimehe.
(4) Hoolekogu töövorm on koosolek. Hoolekogu koosolekud peavad toimuma vähemalt kaks korda aastas.
(5) Hoolekogu korralise koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees, tema äraolekul hoolekogu aseesimees.
(6) Hoolekogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt 2/3 liikmetest.
(7) Hoolekogu otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega.
(8) Hoolekogu koosoleku kohta koostatakse protokoll, millele allkirjastavad koosoleku juhataja ja protokollija.
§ 9. Õppuri õigused ning kohustused
2) saada õppeprogrammides ettenähtu omandamiseks täiendavat abi õpetajalt tema tööaja piires;
3) osaleda valitud õpilasesindajate kaudu koolielu probleemide lahendamisel, vanema astme õppuril olla valitud kooli hoolekogusse;
4) saada koolist teavet koolikorralduse ja õppuri õiguste kohta.
2) osa võtma õppetööst ja täitma õppekavaga ettenähtud õppeülesandeid;
§ 10. Koolitöötaja õigused ja kohustused
(2) Koolitöötaja töökorralduslikud õigused, kohustused ja vastutus sätestatakse kooli töökorralduse reeglitega.
(3) Koolitöötaja konkreetsed tööülesanded, õigused, kohustused ja vastutus määratakse iga töötaja töölepingu ja ametijuhendiga.
§ 11. Finantseerimise alused
(1) Koolil on oma eelarve, mille kinnitab volikogu.
(2) Eelarve tulud moodustuvad riigi- ja vallaeelarve eraldistest, kooli põhitegevusega seotud tasuliste teenuste osutamisest saadud tulust, kooli õppekavavälisest tegevusest saadud tulust, teistelt omavalitsustelt laekunud summadest ja muudest vahenditest.
(3) Kooli põhitegevusega seotud tasuliste teenuste tasumäärad (õppetasud) ja õppekavavälise tegevusega seotud tasuliste teenuste tasumäärad (hinnakirja) kehtestab vallavalitsus.
(5) Kooli rahaliste vahendite arveldamine toimub vallavalitsuse arvelduskontode kaudu.
§ 12. Majandamise alused
(1) Kooli majandamine toimub lähtuvalt kooli eelarve majandamiskuludest.
(2) Kooli vara valdamine ja kasutamine toimub volikogu poolt määratud korras.
(1) Koolil on õigusaktidega nõutav dokumentatsioon.
(2) Kool esitab oma tegevuse kohta statistilisi ja eelarve täitmise aruandeid õigusaktidega kehtestatud tähtaegadel ja korras.
Puka Vallavolikogu 8. mai 2008. a määrus nr 11 „Puka Kunstikooli põhimääruse kinnitamine“ tunnistatakse kehtetuks.
Määrus jõustub 5. aprillil 2019. a.


Loomakaitseseaduse, karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus – Riigi Teataja
Loomakaitseseaduse, karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 5. märtsi 2007. a otsusega nr 124
I. Loomakaitseseaduses (RT I 2001, 3, 4; 2006, 21, 162) tehakse järgmised muudatused:
« (5) Vabariigi Valitsus või tema volitatud minister võib kehtestada käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõudeid täpsustavad loomapidamise eesmärgist või looma kuuluvusest teatud liiki või rühma tulenevad loomapidamisnõuded, sealhulgas nõuded loomapidamisruumi või -ehitise kohta.»
§ 2. Seadust täiendatakse peatükiga 21 järgmises sõnastuses:
(4) Lemmiklooma pidamise ruumis või ehitises peab olema loomaliigile sobiv sisustus. Kui lemmikloom ei saa liigiomaseid käitumisharjumusi, nagu kraapimine, kaevamine, närimine, peitumine, kümblemine, sukeldumine ja pesa ehitamine, järgida väljaspool ruumi või ehitist, peab seal olema selliseks tegevuseks sobivat materjali.»
« § 20. Loomade vedamine
(3) Pädevaks asutuseks nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2005 artikli 2 punkti f ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/97 tähenduses on Veterinaar- ja Toiduamet.»
§ 4. Paragrahvid 21–24 tunnistatakse kehtetuks.
§ 5. Paragrahvi 27 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Tehistingimustes kasvatatud kalu ja loomadega kaupleva isiku loomi võib avalikult näidata ärilisel eesmärgil, kui on tagatud loomade heaolu ja on täidetud nende pidamise nõuded.»
§ 6. Seadust täiendatakse §-ga 331 järgmises sõnastuses:
« § 331. Lemmikloomade pidamine kaupluses
(3) Kaupluses müügiks pakutava lemmiklooma puur, terraarium ja akvaarium peavad olema samas ruumis müüdavatest lemmikloomatarvetest ja loomasöödast eraldatud vaheseina või muu eraldamist võimaldava vahendiga.»
§ 7. Paragrahvi 45 lõikes 2 asendatakse sõnad «teaduslik kraad» sõnadega «vähemalt magistrikraad või sellele vastav kvalifikatsioon».
§ 8. Paragrahvi 65:
« (1) Loomapidamise õiguse äravõtmine on kohtu mõistetud lisakaristus looma suhtes lubamatu teo toimepanemise eest, mille sisuks on keeld pidada kindlaksmääratud aja jooksul mis tahes looma või teatud loomaliiki kuuluvat looma.»;
2) lõikes 4 asendatakse sõnad «10 päeva» sõnadega «viie tööpäeva».
§ 9. Seaduse § 66 tunnistatakse kehtetuks.
§ 10. Paragrahvi 662 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Kohus võib kohaldada käesolevas paragrahvis sätestatud süüteo eest lisakaristusena loomapidamise õiguse äravõtmist kuni kolme aastani.»
§ 11. Paragrahvi 6611 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Käesoleva seaduse §-s 662 sätestatud väärtegu arutab kohus, kui väärteoasja arutades on vaja otsustada loomapidamise õiguse äravõtmine.»
§ 12. Paragrahvi 811 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Enne 2008. aasta 2. jaanuari kohtumenetlusse võetud loomapidamise õiguse äravõtmise asjad lahendatakse seni kehtinud alustel ja korras.»
II. Karistusseadustikus (RT I 2001, 61, 364; 2007, 11, 51) tehakse järgmised muudatused:
§ 13. Seadustikku täiendatakse §-ga 522 järgmises sõnastuses:
« § 522. Loomapidamise õiguse äravõtmine
2) väärteo korral kuni kolmeks aastaks.»
§ 14. Paragrahvi 55 lõikes 1 asendatakse number «521» numbriga «522».
§ 15. Paragrahvi 551 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 551. Juriidilisele isikule süüteo eest lisakaristuse mõistmine
1) juriidilisest isikust süüdlase suhtes kohtu või kohtuvälise menetleja poolt riigisaladuse ja salastatud välisteabe töötlemise õiguse äravõtmist käesoleva seadustiku §-s 521 sätestatud tingimustel;
2) juriidilisest isikust süüdimõistetu või süüdlase suhtes kohtu poolt loomapidamise õiguse äravõtmist käesoleva seadustiku §-s 522 sätestatud tingimustel.»
III. § 16. Kriminaalmenetluse seadustiku (RT I 2003, 27, 166; 2007, 12, 66) § 421 pealkirjast jäetakse välja sõnad «Füüsilisele isikule mõistetud».
IV. Väärteomenetluse seadustikus (RT I 2002, 50, 313; 2007, 12, 66) tehakse järgmised muudatused:
§ 17. Paragrahvi 55 lõike 3 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 2) on vaja otsustada konfiskeerimine, aresti kohaldamine või lisakaristusena sõiduki juhtimise õiguse, riigisaladusele ja salastatud välisteabele juurdepääsu õiguse, riigisaladuse ja salastatud välisteabe töötlemise õiguse või loomapidamise õiguse äravõtmine.»
§ 18. Paragrahvi 83 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 2) väärteoasja arutades on vaja otsustada aresti mõistmine või loomapidamise õiguse äravõtmine.»
V. § 19. Seaduse jõustumine
(2) Käesoleva seaduse §-d 2 ja 6 jõustuvad 2007. aasta 1. septembril.
(3) Käesoleva seaduse §-d 8–18 jõustuvad 2008. aasta 2. jaanuaril.