Teenistusrelvade ja nende laskemoona ning lahingumoona liigid ja teenistusrelvade, nende laskemoona ja lahingumoona, tulirelva osade käitlemise ning üleandmise kord – Riigi Teataja
Teenistusrelvade ja nende laskemoona ning lahingumoona liigid ja teenistusrelvade, nende laskemoona ja lahingumoona, tulirelva osade käitlemise ning üleandmise kord
Teenistusrelvade ja nende laskemoona ning lahingumoona liigid ja teenistusrelvade, nende laskemoona ja lahingumoona, tulirelva osade käitlemise ning üleandmise kord - sisukord
§ 3 Laskemoona liigid
§ 4 Lahingumoona liigid
§ 5 Teenistusrelva ja laskemoona käitlemine
§ 6 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise nõuete täitmine
§ 7 Relvur
§ 8 Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona kohta arvestuse pidamine, käitlemise nõuete ja hoiutingimuste kontrollimine
§ 9 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva kohta arvestuse pidamine
2 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine ja arvelevõtmine
§ 10 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
§ 11 Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona arvelevõtmine
§ 12 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva arvelevõtmine
3 Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmine
§ 13 Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmise üldsätted
§ 14 Relvakapp ja seif
§ 15 Nõuded relvakapi ja seifi asukohale väljaspool relvaruumi ja relvaladu
§ 16 Kuni 20 tulirelva ja nende juurde kuuluva laskemoona hoidmine
§ 17 Nõuded relvaruumi ja relvalao ehitusele
§ 18 Relvaruumi ja relvalao turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
§ 19 Tulirelva ja laskemoona hoidmine relvaruumis
§ 20 Tulirelva ja laskemoona hoidmine väljaspool relvahoidlat
§ 21 Tulirelva ja laskemoona hoidmine elu- või asukohas
§ 22 Relvaruumi ja relvalao võtmete hoidmine
4 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmine
§ 23 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmine
5 Teenistusrelva kandmine
§ 24 Tulirelva kandmise õigus
§ 25 Teenistusrelva kandmine
§ 26 Tulirelva kandmise õigust tõendav dokument
§ 27 Tulirelva ja laskemoona väljastamine
6 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona riigisisene edasitoimetamine
§ 28 Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona riigisisene edasitoimetamine
§ 29 Nõuded relvavedu tegevale transpordivahendile ja selle meeskonnale
§ 30 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva riigisisene edasitoimetamine
7 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine ja kasutusse andmine
§ 31 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine ja kasutusse andmine
8 Teenistusrelva ja laskemoona sisse- ja väljavedu
§ 32 Teenistusrelva ja laskemoona Eestisse sissevedu
§ 33 Teenistusrelva ja laskemoona Eestist väljavedu
§ 34 Teenistusrelva ja laskemoona sisse- ja väljaveo üldsätted
9 Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona parandamine, ümbertegemine, laskekõlbmatuks muutmine, lammutamine ja hävitamine
§ 35 Tulirelva parandamine ja ümbertegemine
§ 36 Parandatud või ümbertehtud tulirelva kontrollimine
§ 37 Tulirelva laskekõlbmatuks muutmine
§ 38 Tulirelva lammutamine ja hävitamine
§ 39 Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hävitamine, lammutamine, laskekõlbmatuks muutmine, parandamine ja ümbertegemine
§ 40 Laskemoona ja lahingumoona hävitamine
RT I, 03.04.2020, 13
Vastu võetud 11.09.2018 nr 19
RT I, 12.09.2018, 6
jõustumine 15.09.2018
17.02.2020 RT I, 27.02.2020, 1 01.03.2020
31.03.2020 RT I, 03.04.2020, 11 06.04.2020
Määrus kehtestatakse relvaseaduse § 3 lõike 5 alusel.
(1) Määruses nähakse ette avalikku võimu teostavatele valitsusasutustele, kohaliku omavalitsuse organitele ja asutustele ning kohtutele teenistusülesannete täitmiseks ning sisekaitselisele rakenduskõrgkoolile (edaspidi koos asutus) õppetööks ja teenistusülesannete täitmiseks seadusega sätestatud teenistusrelvade ja nende laskemoona liigid, teenistusrelvade, nende laskemoona ja lahingumoona ning tulirelva osade käitlemise ja üleandmise kord.
(2) Teenistusrelvi valdava asutuse juht võib käesolevas määruses ette nähtu kõrval kehtestada asutusesiseseid lisanõudeid teenistusrelvade, nende laskemoona ja lahingumoona ning tulirelva osade käitlemisele ja arvestuse pidamisele.
(3) Teenistusrelva, selle laskemoona, lahingumoona ja tulirelva osa käitlemisel ning üleandmisel kohaldatakse riigivaraseadust koos käesolevas määruses sätestatud eranditega.
(4) Käesolevas määruses mõistetakse teenistujana asutusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes või töölepingulises suhtes olevat isikut.
(5) Käesolevas määruses mõistetakse laskemoonana käesoleva määruse § 2 punktis 1 nimetatud teenistusrelvas kasutatavat laskemoona.
(6) Käesolevas määruses mõistetakse lahingumoonana nii materjali kui ka lõhkeainet, pürotehnilist ainet, süüteainet või muud süttimis- või plahvatusvõimelist keemilist ainet sisaldavat vahendit, mida peale ala valgustamise, suitsukatte tegemise või signaliseerimise saab kasutada või kohandada kõrgendatud ohu tõrjumiseks.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud lahingumoona võib kasutada üksnes juhul, kui ohu tõrjumine muu vahetu sunni vahendiga ei ole võimalik või ei ole õigel ajal võimalik, ning arvestusega, et lahingumoona kasutamisel tehakse kõik võimalik, et sellega ei seataks ohtu muud kaalukat hüve.
(8) Käesolevas määruses mõistetakse teenistusrelva kinnistamisena teenistujale tulirelva kandmise õiguse andmist.
Teenistusrelvade liigid on:
4) pneumorelv;
5) elektrišokirelv;
6) harjutusrelv.
§ 3. Laskemoona liigid
Teenistusrelva laskemoonaks on käesoleva määruse § 2 punktides 1–2, 4 ja 6 loetletud teenistusrelvades kasutatav laskemoon.
§ 4. Lahingumoona liigid
Lahingumoona liigid on järgmised:
1) lõhkeainet sisaldav lahingumoon;
2) pürotehnilist ainet sisaldav lahingumoon;
3) süüteainet või muud süttimis- või plahvatusvõimelist keemilist ainet sisaldav lahingumoon.
§ 5. Teenistusrelva ja laskemoona käitlemine
(1) Teenistusrelva käitlemine käesoleva määruse tähenduses on teenistusrelva ja selle laskemoona soetamine, hoidmine, kandmine, riigisisene edasitoimetamine, Eestisse sissevedu ja Eestist väljavedu, üleandmine, kasutada andmine, hävitamine või teenistusrelva parandamine, ümbertegemine, lammutamine ja laskekõlbmatuks muutmine.
(2) Harjutusrelva käitlemisele kohaldatakse käesolevas määruses tulirelvade käitlemise kohta kehtestatud nõudeid.
(3) Elektrišokirelva laskemoona soetamisele kohaldatakse käesolevas määruses tulirelva laskemoona soetamise kohta kehtestatud nõudeid.
§ 6. Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise nõuete täitmine
(1) Teenistuse korraldamisel tuleb tagada teenistusrelvade, laskemoona ja lahingumoona käitlemise nõuete täitmine.
(2) Teenistusrelva, laskemoona või lahingumoona käitlemise nõuete rikkumisest tuleb viivitamata teavitada vahetut juhti, kes omakorda teavitab asutuse juhti või tema volitatud ametnikku.
(3) Teenistusrelva, laskemoona või lahingumoona vargusest või kadumisest tuleb viivitamata teavitada asutuse juhti, Politsei- ja Piirivalveametit ning Kaitsepolitseiametit.
§ 7. Relvur
(1) Asutuses korraldab teenistusrelvade, laskemoona ja lahingumoona arvestust, hoidmist, hooldamist, väljastamist, riigisisest edasitoimetamist, Eestisse sissevedu ja Eestist väljavedu relvade eest vastutav teenistuja (edaspidi relvur).
(2) Relvuriks võib asutuse juhi või tema volitatud ametniku otsusega määrata teise asutuse teenistuja, kui selleks on teise asutuse juhi nõusolek.
(3) Tulirelvade osas võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ülesannete täitmisel määrata relvuriks üksnes teenistuja, kellele on antud asutuses teenistusülesannete täitmisel kasutatava tulirelva kandmise õigus.
(4) Relvur peab tundma ohutustehnika reegleid ja oskama teenistusrelvi, laskemoona ja lahingumoona ohutult käidelda.
(5) Relvuri vahetumisel või tema äraolekul üle 45 päeva antakse tema vastutusel olevad teenistusrelvad, laskemoon, lahingumoon ja arvestusdokumendid või elektrooniline juurdepääs arvestusdokumentidele üle teda asendavale teenistujale.
(6) Relvur peab olema läbinud ohutustehnika ja teenistusrelvade käsitsemise koolituse, mille läbiviimise korra kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
§ 8. Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona kohta arvestuse pidamine, käitlemise nõuete ja hoiutingimuste kontrollimine
(1) Arvestust peetakse vähemalt tulirelva, laskemoona ja lahingumoona vastuvõtmise, väljastamise ja hoidmise kohta.
(2) Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona arvestus peab andma teavet tulirelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise toimingu, toimingu tegemise aja, koha ja toimingu teinud teenistuja kohta.
(3) Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona üle arvestuse pidamise, käitlemise nõuete ja hoiutingimuste kontrollimise korra, käitlemisega seotud arvestuse pidamise ning dokumentide registreerimise korra kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
(4) Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisega seotud arvestuse pidamiseks ning dokumentide säilitamiseks kasutatav tehnovõrk peab tagama andmete säilimise.
(5) Asutus kontrollib tulirelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemise nõuete ja hoiutingimuste täitmist vähemalt üks kord aastas.
(6) Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona käitlemisega seotud andmeid säilitatakse vähemalt viis aastat, kui muudes õigusaktides ei ole sätestatud pikemat tähtaega.
(7) Relvaruumis ja relvalaos on paberil või elektrooniliselt seal hoitavate tulirelvade, laskemoona ja lahingumoona arvestuse dokumendid, milles näidatakse ära:
1) relvaruumis hoitavate tulirelvade, laskemoona ja lahingumoona kogus kaliibrite ja markide kaupa;
2) relvakappide nimetused ja arv;
3) tulirelvade, laskemoona ja lahingumoona vastuvõtmise ja väljastamise andmed.
§ 9. Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva kohta arvestuse pidamine
(1) Arvestust peetakse vähemalt külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva vastuvõtmise, väljastamise ja hoidmise kohta.
(2) Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva käitlemisega seotud arvestust peetakse ning dokumendid registreeritakse asutuses kehtiva korra kohaselt, mille kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
2. peatükk Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine ja arvelevõtmine
§ 10. Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamine
(1) Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetab teenistusrelvi valdav asutus.
(2) Loa teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamiseks väljastab teenistusrelvi valdava asutuse juht või tema volitatud ametnik.
(3) Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona soetamise loal märgitakse vähemalt järgmised andmed:
1) asutuse nimetus, kes teenistusrelva, laskemoona või lahingumoona soetab;
2) asutuse või ettevõtte, kellelt soetatakse, nimetus, riik, kood, aadress;
3) teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona nimetus, mark ning kogus;
5) toimingu või tehingu eest vastutava ametniku ees- ja perekonnanimi, ametikoht;
7) loa väljaandja ees- ja perekonnanimi, ametikoht ja allkiri.
§ 11. Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona arvelevõtmine
Soetatud tulirelv, laskemoon või lahingumoon võetakse asutuses varana arvele hiljemalt kahe tööpäeva jooksul soetamisest arvates.
§ 12. Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva arvelevõtmine
Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva arvelevõtmine toimub asutuses kehtiva korra kohaselt, mille kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
3. peatükk Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmine
§ 13. Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona hoidmise üldsätted
(1) Tulirelva ja laskemoona hoitakse relvahoidlas.
(2) Relvahoidla on:
3) relvakapp või seif.
(3) Tulirelva võib relvahoidlas hoida ainult tühjaks laetuna.
(4) Teenistujale kinnistatud tulirelva ja selle juurde kuuluvat laskemoona hoitakse relvaruumis või käesoleva määruse § 16 lõikes 1 ette nähtud juhtudel asutuse relvakapis või ajutiselt § 16 lõike 2 kohaselt administratiiv- või turvaalal; asutuses teenistus- või õppekohas isiklikus kasutuses olevas seifis või käesoleva määruse § 21 lõikes 1 ette nähtud juhul elu- või asukohas.
(5) Sisekaitselise rakenduskõrgkooli kadetile õppetööl osalemiseks kinnistatud tulirelva hoitakse õppepraktika läbimise ajal praktikakoha asutuses vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 4.
(6) Rahvusvahelisel tsiviilmissioonil hoitakse tulirelva ja laskemoona tsiviilmissioonil või rahvusvahelises organisatsioonis kehtiva korra kohaselt.
(7) Relvahoidlas võib lisaks tulirelvale ja laskemoonale hoida:
1) tulirelva osi ja relvahooldusvahendeid;
2) erivahendeid ja varustust, mis ei ohusta tulirelva ega laskemoona;
3) pürotehnilisi tooteid, mis ei ohusta tulirelva ega laskemoona;
4) külmrelvi, elektrišokirelvi, pneumorelvi ja gaasirelvi;
5) lahingumoona.
(8) Laskemoon ja lahingumoon tuleb ladustada arvestades nende kooshoidmise sobivusrühmi ja ohuklassi. Laskemoona ja lahingumoonakastid on suletud ning need peavad olema tähistatud sedeliga, millele on muu hulgas märgitud laskemoona või lahingumoona hulk ning ohuklass.
(9) Lahingumoona hoidmise täpse korra kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
§ 14. Relvakapp ja seif
(1) Relvakapp on spetsiaalselt tulirelvade hoidmiseks tööstuslikult toodetud kapp, mis on:
1) tervikuna valmistatud vähemalt 3 mm paksusest teras(raud-)plekist või samasuguse tugevusega materjalist või vastab standardi EN 1143-1 või EN 14450 nõuetele;
2) peithingedega uksega;
3) vähemalt ühe turvaluku või elektroonse turvalukuga.
(2) Seif on tööstuslikult valmistatud tule- ja sissemurdmiskindel kapp, millel on vähemalt üks turvalukk või elektroonne turvalukk.
§ 15. Nõuded relvakapi ja seifi asukohale väljaspool relvaruumi ja relvaladu
(1) Ruum, kus asub relvakapp või seif, kuid mis ei ole relvaruum või relvaladu ega asu teenistuja elu- või asukohas, peab olema varustatud ööpäevaringse elektroonse valvesignalisatsiooni või mehitatud valvega või asuma valvataval territooriumil.
(2) Relvakapp peab olema põranda, seina või ehituskonstruktsiooni külge kohakindlalt kinnitatud.
§ 16. Kuni 20 tulirelva ja nende juurde kuuluva laskemoona hoidmine
(1) Kuni 20 tulirelva ja nende juurde kuuluvat laskemoona võib asutus ühes teenistus-, õppe- või asukohas hoida relvakapis.
(2) Erandkorras võib teenistuja talle kinnistatud tulirelva ja laskemoona hoida kuni 10 ööpäeva pideva elektroonse valvesignalisatsiooniga või mehitatud valvega administratiiv- või turvaalal asuvas ruumis, kus on tagatud selle säilimine.
§ 17. Nõuded relvaruumi ja relvalao ehitusele
(1) Relvaruumi ja relvalao ehitus peab välistama relvaruumi ja relvalattu omavolilise sisenemise põranda, lae, seina, ukse, akna, ventilatsioonisüsteemi või muu ava kaudu.
(2) Relvaruumi ja relvalao ehitus peab välistama relvi, laskemoona või lahingumoona kahjustavate või ohustavate esemete või ainete sattumise relvahoidlasse.
(3) Relvaruumi ja relvalao ehitus peab tagama teenistusrelvade, laskemoona ning relvahoidlas hoida lubatud osade, vahendite, varustuse, pürotehniliste toodete, lahingumoona ja teiste relvade säilimise.
§ 18. Relvaruumi ja relvalao turvalisuse ja tuleohutuse tagamine
1) elektroonse valvesignalisatsiooniga, sealhulgas pidevalt töötavate anduritega kõikidel seintel, põrandal, laes, akendel, ustel ja muudel avadel ning eraldi liikumisanduriga;
4) vajaduse korral piksekaitsesüsteemiga;
(2) Relvalao ja relvaruumi elektriseadmed peavad olema plahvatusohutu teostusega.
(3) Relvaladu ja relvaruum peavad olema varustatud autonoomse elektri-varutoitesüsteemiga.
(4) Relvaladu ja relvaruum peavad olema ööpäevase elektroonilise või mehitatud valve all.
§ 19. Tulirelva ja laskemoona hoidmine relvaruumis
(1) Relvaruumis hoitakse põhiliselt teenistujale või asutusele kuuluvaid või selle valduses olevaid tulirelvi ja nende laskemoona. Peale selle on lubatud relvaruumis hoiustada ajutisele hoiule antud või väljaõppe eesmärgil kasutatavat tulirelva ja selle laskemoona.
(2) Relvaruumis hoitakse tulirelva ja laskemoona relvakapis, kus igal tulirelval on oma koht, või teenistujale määratud relvakapis. Iga relva koha või teenistujale määratud relvakapi juurde kinnitatakse silt, millel on märgitud tulirelva mudel, mark, kaliiber ja number ning teenistuja nimi, kellele tulirelv on kinnistatud. Relvakapis võib tulirelva ja laskemoona hoida koos.
(3) Teenistujale kuuluvat isiklikku relva võib ajutiselt teenistuse, välislähetuse või rahvusvahelisel tsiviilmissioonil osalemise ajal hoida teenistujale määratud relvakapis või teenistus- või õppekohas isiklikus kasutuses olevas seifis.
(4) Tulirelva, mida ei saa selle suuruse tõttu või muul sarnasel põhjusel hoida relvakapis, võib hoida käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatu kohaselt märgistatult relvapüramiidis, riiulil või kastis.
(5) Laskemoona, mida ei saa selle suuruse või koguse tõttu või muul sarnasel põhjusel hoida relvakapis, võib hoida riiulil, eraldi suletud kastis või lukustatavas kapis.
(6) Sportimiseks või õppetööks kasutatavat tulirelva hoitakse võimaluse korral teistest tulirelvadest eraldi. Nimetatud võimaluse puudumisel tähistatakse sellise tulirelva asukoht asjakohase sildiga.
§ 20. Tulirelva ja laskemoona hoidmine väljaspool relvahoidlat
(1) Tulirelva, mis on püsivalt kinnitatud õhu-, vee-, maastiku- ja mootorsõiduki (edaspidi koos transpordivahend) külge, või mis mõõtmete tõttu ei mahu relvahoidlasse, võib hoida väljaspool relvahoidlat pideva valve all.
(2) Väljaspool relvahoidlat hoitav tulirelv peab olema kaitstud tolmu ja ilmastikuolude eest. Kui see ei ole võimalik, peab olema tagatud tulirelva piisav hooldatus, säilimine ja töökorras olek.
(3) Vee- või õhusõidukis tuleb laskemoona ja püsivalt kinnitamata tulirelva hoida selleks spetsiaalselt kohandatud ruumis või lukustatud hoidikus.
(4) Tulirelva hoidmisel transpordivahendis peab see olema kohakindlalt kinnitatud ja lukustatud hoidikus. Transpordivahend peab olema valve all ning uste ja akende olemasolul peavad need olema kindlalt suletud ja lukustatud.
(5) Tulirelva ja laskemoona hoidmisel transpordivahendis peab olema tagatud nende säilimine.
§ 21. Tulirelva ja laskemoona hoidmine elu- või asukohas
(1) Asutuse juhi või tema volitatud ametniku loal võib käesoleva määruse § 24 lõikes 1 nimetatud teenistuja hoida tulirelva ja laskemoona oma elu- või asukohas.
(2) Teenistuja, kellel on lubatud hoida tulirelva oma elu- või asukohas, peab tagama tulirelva ja laskemoona säilimise ning välistama selle sattumise kõrvalise isiku kätte.
§ 22. Relvaruumi ja relvalao võtmete hoidmine
(1) Relvaruumi ja relvalao tagavaravõtmeid või varu-juurdepääsukoode hoitakse relvuri, tema asendaja või asutuse juhi või tema määratud ametniku juures.
(2) Võtme asemel võib relvaruumil ja relvalaol kasutada vahetatava kombinatsiooniga või elektroonset lukku.
(3) Relvaruumi ja relvalao võtme kaotamisel või kahtluse korral, et lukukombinatsioon on saanud teatavaks kõrvalistele isikutele, vahetatakse viivitamata selle lukk või lukukombinatsioon.
4. peatükk Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmine
§ 23. Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmine
(1) Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmisel peab olema tagatud selle säilimine ning välistatud kõrvalise isiku juurdepääs.
(2) Asutuse juht või tema volitatud ametnik võib peale käesolevas määruses ette nähtu kehtestada lisanõudeid külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hoidmise kohta.
5. peatükk Teenistusrelva kandmine
§ 24. Tulirelva kandmise õigus
(1) Tulirelva kandmise õiguse võib anda asutuse juhi või tema volitatud ametniku otsusega neile teenistujatele, kellel on seaduse alusel lubatud teenistusülesannete täitmiseks või enesekaitseks tulirelva kanda.
(2) Sisekaitselise rakenduskõrgkooli kadetile võib tulirelva kandmise õiguse anda asutuse juhi või asutuse juhi volitatud ametniku otsusega õppetööks või tema nimetamisel politseiametniku ametikohale.
(3) Tulirelva kandmise õigus antakse asutuse juhi või tema volitatud ametniku otsusega teenistujale, kes on läbinud relvaseaduse §-s 351 ettenähtud arstliku läbivaatuse või muus seaduses ette nähtud tervisekontrolli, tulirelva ja laskemoona ehituse, käsitsemise, kandmise, hooldamise ja kasutamise korra tundmise kontrolli ja kannatanule laskevigastuse korral esmaabi andmise oskuste kontrolli ning sooritanud laskeharjutuse.
(4) Tulirelva ja laskemoona ehituse, käsitsemise, kandmise, hooldamise ja kasutamise korra kontrollimise ja esmaabioskuste kontrollimise ning laskeharjutuste läbiviimise korra kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
§ 25. Teenistusrelva kandmine
1) anda teenistusrelva kõrvalisele isikule;
2) kanda teenistusrelva joobeseisundis.
(2) Vormiriietust kandev teenistuja kannab tulirelva nähtaval. Erariietes teenistuja kannab tulirelva üldjuhul varjatuna, välja arvatud juhul, kui teenistuja on selgelt identifitseeritav.
(3) Käesoleva määruse §-s 21 lõikes 1 ette nähtud juhul võib tulirelva kanda teenistusülesande või teenistuskohustuse täitmisele minnes ja sealt tulles.
(4) Rahvusvahelisel tsiviilmissioonil osaleval teenistujal või rahvusvahelises organisatsioonis või rahvusvahelise koostöö raames loodud ametikohale nimetatud teenistujal võib asutuse juhi või tema volitatud ametniku otsusega lubada kanda talle kinnistatud tulirelva, kui see on vajalik rahvusvahelise tsiviilmissiooni või muu rahvusvahelise koostöö ülesande täitmiseks.
(5) Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva kandmisele võib täiendavad nõuded kehtestada asutuse juht või tema volitatud ametnik.
§ 26. Tulirelva kandmise õigust tõendav dokument
(1) Tulirelva kandmise õigust tõendav dokument on:
1) politseiametnikul ja sisekaitselise rakenduskõrgkooli kadetil ametitõend;
2) teistel teenistujatel ametitunnistus või ametitõend, millel on märge relvakandmise õiguse kohta.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud ametitunnistusel või ametitõendil peab olema vähemalt teenistuja foto, isikukood ja ametitunnistuse või ametitõendi kehtivuse aeg ja märge relvakandmise õiguse kohta.
§ 27. Tulirelva ja laskemoona väljastamine
(1) Tulirelva ja laskemoona võib väljastada teenistujale, kellel on tulirelva kandmise õigus.
(2) Tulirelva ja laskemoona väljastamise korra kehtestab asutuse juht või tema volitatud ametnik.
6. peatükk Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona riigisisene edasitoimetamine
§ 28. Tulirelva, laskemoona ja lahingumoona riigisisene edasitoimetamine
(1) Käesolevas määruses käsitatakse tulirelva, laskemoona ja lahingumoona riigisisese edasitoimetamisena selle vedu Eesti piires ühest kohast teise ilma eesmärgita tulirelva ja laskemoona vahepeal kasutada (edaspidi relvavedu).
(2) Relvaveo käigus peab olema tagatud tulirelva, laskemoona ja lahingumoona säilimine ning välistatud sellele kõrvalise isiku juurdepääs.
(3) Relvavedu korraldatakse ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppe (ADR) nõuete kohaselt, kui käesolevas määruses ei ole ette nähtud teisiti.
§ 29. Nõuded relvavedu tegevale transpordivahendile ja selle meeskonnale
(1) Relvavedu tegeva transpordivahendi uksed ja aknad peavad olema kindlalt suletud ja lukustatud.
(2) Veos peab olema relvavedu saatva meeskonna pideva vahetu järelevalve all. Liikumistee kestel ei tohi relvastatud saatja veose juurest lahkuda.
(3) Kuni 15 tulirelva, mille üldpikkus on kuni 600 mm (edaspidi lühike tulirelv), või kuni viie tulirelva, mille üldpikkus on üle 600 mm (edaspidi pikk tulirelv), või kuni 10 000 padruni veol peab relvavedu saatma vähemalt üks relvastatud saatja, kes võib samal ajal olla relvavedu tegeva transpordivahendi juht.
(4) Kui veetakse 16−25 lühikest tulirelva või 6−10 pikka tulirelva või 10 001−20 000 padrunit või kuni 500 ühikut lahingumoona, peab relvavedu saatma vähemalt kaks relvastatud saatjat, kellest üks võib samal ajal olla relvavedu teostava transpordivahendi juht.
(5) Kui veetakse 26−49 lühikest tulirelva või 11−49 pikka tulirelva või 20 001−99 000 padrunit või üle 500 ühiku lahingumoona või lõhkeainet sisaldavat lahingumoona, peab relvavedu saatma vähemalt kolm relvastatud saatjat, kellest üks võib samal ajal olla relvavedu teostava transpordivahendi juht.
(6) Üle 49 pika või lühikese tulirelva või üle 99 001 padruni veol peab relvavedu saatma vähemalt neli relvastatud saatjat, kellest üks võib samal ajal olla relvavedu tegeva transpordivahendi juht.
§ 30. Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva riigisisene edasitoimetamine
(1) Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva riigisisesel edasitoimetamisel peab olema tagatud relva säilimine ja välistatud kõrvalise isiku juurdepääs sellele.
(2) Asutuse juht või tema volitatud ametnik võib peale käesolevas määruses ette nähtu kehtestada lisanõudeid külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva riigisisesele edasitoimetamisele.
7. peatükk Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine ja kasutusse andmine
§ 31. Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona üleandmine ja kasutusse andmine
Teenistusrelva, laskemoona või lahingumoona võib riigivõimu teostamise otstarbeks anda üle või kasutusse teisele ametirelvi käitlevale asutusele riigivaraseaduses või selle alusel sätestatud korras.
8. peatükk Teenistusrelva ja laskemoona sisse- ja väljavedu
§ 32. Teenistusrelva ja laskemoona Eestisse sissevedu
(1) Teenistusrelva või laskemoona soetamisel välisriigist võib teenistusrelva ja laskemoona Eestisse sisse vedada valitsemisala ministri või tema volitatud ametniku loal, mis on esitatud käesoleva määruse lisas.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loa saamiseks esitab asutus vähemalt 10 tööpäeva enne teenistusrelva ja laskemoona riiki sissevedu oma valitsemisala ministrile või tema volitatud ametnikule taotluse, milles märgitakse järgmised andmed:
2) teenistusrelva mudel, mark, kaliiber ja seerianumber, laskemoona nimetus ja kogus;
3) teenistusrelva ja laskemoona sisseveo eest vastutava teenistuja ees- ja perekonnanimi, ametikoht ja kontaktandmed;
4) teenistusrelva ja laskemoona Eestisse sisseveo aeg ning piiripunkt, mille kaudu teenistusrelv või laskemoon riiki tuuakse;
5) riik, kust teenistusrelv ja laskemoon Eestisse tuuakse;
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud loa andmisest võib keelduda, kui ei ole esitatud käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1–5 nimetatud andmeid või teenistusrelva ja laskemoona sissevedu on vastuolus seaduse või selle alusel antud õigusaktiga.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud luba vormistatakse enne tollipiiri ületamist ja see esitatakse tollieeskirjade kohaselt tollivormistamisel.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud luba märgistatakse tollivormistamisel ja tagastatakse selle esitajale. Kui teenistusrelvade ja laskemoona kohta käiv teave on riigisaladus, peab nende tollivormistamise tegema tolliametnik, kellel on juurdepääsuõigus vastava taseme riigisaladusele.
§ 33. Teenistusrelva ja laskemoona Eestist väljavedu
(1) Teenistusrelva või laskemoona võib Eestist välja viia:
1) kavatsusega teenistusrelv muutmata kujul tagasi tuua, seoses osavõtuga õppusest, võistlusest või muust taolisest üritusest või teenistusülesande täitmiseks, kusjuures teenistusrelv peab olema määratud tähtajaks Eestisse tagasi toodud;
2) teenistusrelva parandamiseks, ümbertegemiseks või laskekõlbmatuks muutmiseks, kusjuures teenistusrelv peab olema määratud tähtajaks Eestisse tagasi toodud.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud juhul teavitab asutus teenistusrelva või laskemoona väljaveost vähemalt 24 tundi enne teenistusrelva ja laskemoona väljavedu Maksu- ja Tolliametit kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis ning esitab järgmised andmed:
1) teenistusrelva mark, mudel, kaliiber ja seerianumber, laskemoona nimetus ja kogus;
2) teenistusrelva ja laskemoona väljavedava teenistuja nimi, ametikoht ja kontaktandmed;
3) teenistusrelva ja laskemoona Eestist väljaveo aeg ja Eestisse tagasi toomise aeg;
4) riik, kuhu teenistusrelv või laskemoon Eestist viiakse;
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud juhul teavitatakse vähemalt 24 tundi enne väljavedu sellest Maksu- ja Tolliametit kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis ja esitatakse järgmised andmed:
1) teenistusrelva mark, mudel, kaliiber ja seerianumber;
2) teenistusrelva väljavedaja nimi ja kontaktandmed;
3) teenistusrelva Eestist väljaveo aeg ja eeldatav Eestisse tagasitoomise aeg;
4) riik, kuhu teenistusrelv Eestist viiakse;
[RT I, 03.04.2020, 11 - jõust. 06.04.2020]
§ 34. Teenistusrelva ja laskemoona sisse- ja väljaveo üldsätted
(1) Teenistusrelva ja laskemoona võib kolmandast riigist Eestisse sisse tuua ja Eestist kolmandasse riiki välja viia rahvusvaheliseks liiklemiseks avatud piiripunkti kaudu.
(2) Teenistusrelva ja laskemoona ladustamine tolliladustamise protseduuriga ei ole lubatud.
(3) Teenistusrelv ja laskemoon peavad olema loa või teatise alusel täpselt identifitseeritavad. Teenistusrelva ja laskemoona nomenklatuur ei tohi erineda loal või teatisel märgitud nomenklatuurist ning nende kogus ei tohi ületada teatisel näidatud kogust.
9. peatükk Teenistusrelva, laskemoona ja lahingumoona parandamine, ümbertegemine, laskekõlbmatuks muutmine, lammutamine ja hävitamine
§ 35. Tulirelva parandamine ja ümbertegemine
(1) Tulirelva parandamine käesoleva määruse tähenduses on tulirelva kasutamisel, veol või hoidmisel tekkinud defekti kõrvaldamine viisil, millega ei kaasne tulirelva omaduste olulist muutmist, samuti relva osade asendamine, mis ei too kaasa tulirelva liigi muutumist.
(2) Tulirelva ümbertegemine käesoleva määruse tähenduses on tulirelva muutmine viisil, millega kaasneb selle omaduste oluline muutmine.
(3) Tulirelvi parandatakse ja tehakse ümber teenistusrelva valdavas asutuses või asutuse relvuri või isiku juures, kellel on tegevusluba relvaseaduse § 66 lõike 1 punktis 2 või § 8333 lõike 1 punktis 2 nimetatud tegevusalal või asjakohane tegevusluba oma elu- või asukohariigis.
(4) Tulirelva parandamise või ümbertegemise kohta koostatakse akt, milles märgitakse vähemalt järgmised andmed:
1) parandatava või ümbertehtava tulirelva nimetus, mudel, kaliiber, number ja kogus;
§ 36. Parandatud või ümbertehtud tulirelva kontrollimine
(1) Relvur kontrollib pärast tulirelva parandamist või ümbertegemist, kas tulirelv vastab tehnilistele nõuetele.
(2) Tulirelva kontrollimise käigus tehakse vajaduse korral kontroll-laskmine, mille tulemus registreeritakse.
(3) Ümbertehtud tulirelva kasutamine tehnilise iseloomustuse või kasutusjuhendita on keelatud.
§ 37. Tulirelva laskekõlbmatuks muutmine
(1) Tulirelva laskekõlbmatuks muutmine käesoleva määruse tähenduses on tulirelva oluliste osade jäädavalt kasutuskõlbmatuks muutmine, mille tulemusena ei ole tulirelva võimalik selle oluliste osade eemaldamise, asendamise või ümber ehitamise teel taas laskekõlblikuks muuta.
(2) Kui laskekõlbmatuks muudetakse tsiviilkäibes lubatud tulirelv või automaattulirelv kaliibriga kuni 12,7 mm, millest ühekordsel päästikule vajutamisel saab sooritada valangu, kohaldatakse nõudeid, mis on esitatud Euroopa Komisjoni rakendusmääruses (EL) 2018/337, millega on kehtestatud tulirelvade laskekõlbmatuks muutmise norme ja meetodeid käsitlevad ühised suunised, et tagada laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade jäädav kasutuskõlbmatus (edaspidi rakendusmäärus).
(3) Kui laskekõlbmatuks muudetakse käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetamata tulirelv, kohaldatakse nõudeid, mis on kehtestatud strateegilise kauba seaduse § 831 lõike 1 alusel.
(4) Tulirelvi, mis on tsiviilkäibes lubatud relvad, muudetakse laskekõlbmatuks tulirelva valdavas asutuses või asutuse relvuri või isiku juures, kellel on relvaseaduse § 66 lõike 1 punktis 2 või § 8333 lõike 1 punktis 2 nimetatud tegevusluba või kellel on asjakohane tegevusluba oma elu- või asukohariigis. Tulirelvi, mis on tsiviilkäibes keelatud ja on olemuselt sõjarelvad, muudetakse laskekõlbmatuks tulirelvi valdavas asutuses või asutuse relvuri või isiku juures, kellel on relvaseaduse § 8333 lõike 1 punktis 2 nimetatud tegevusluba või asjakohane tegevusluba oma elu- või asukohariigis.
(5) Laskekõlbmatuks muudetud tulirelv peab olema tähistatud sel viisil, et see oleks eristatav laskekõlblikust tulirelvast.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud laskekõlbmatuks muudetud tulirelva tsiviilkäibesse võõrandamisel väljastab rakendusmääruse III lisas nimetatud laskekõlbmatust tõendava dokumendi Politsei- ja Piirivalveamet.
§ 38. Tulirelva lammutamine ja hävitamine
(1) Tulirelva lammutamine käesoleva määruse tähenduses on tulirelva lahtivõtmine koostisosadeks viisil, mis välistab selle kui terviku taastamise.
(2) Lammutamisel järele jäänud ja kasutuskõlblikud tulirelva olulised osad hinnatakse ja võetakse arvele ning neid võib kasutada teise tulirelva parandamiseks või ümbertegemiseks.
(3) Hävitusse määratud tulirelvad ja lammutamisel mittesäilitatavad tulirelva osad tuleb hävitada relvaseaduse §-s 83 ja §-s 8359 sätestatud korras.
§ 39. Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hävitamine, lammutamine, laskekõlbmatuks muutmine, parandamine ja ümbertegemine
Külmrelva, pneumorelva, elektrišokirelva ja gaasirelva hävitamine, lammutamine, laskekõlbmatuks muutmine, parandamine ja ümbertegemine toimub asutuse juhi või tema volitatud ametniku kehtestatud korras.
§ 40. Laskemoona ja lahingumoona hävitamine
Laskemoona ja lahingumoona hävitamine toimub asutuse juhi või tema volitatud ametniku kehtestatud korras.
Lisa Teenistusrelva ja laskemoona sisseveo luba


Loksa linna haridustöötajate töötasustamise alused – Riigi Teataja
Loksa linna haridustöötajate töötasustamise alused
Loksa linna haridustöötajate töötasustamise alused - sisukord
§ 2 Haridusasutuste juhid ning nende töö tasustamine
§ 3 Loksa Gümnaasiumi haridustöötajate töö tasustamine
§ 4 Loksa Lasteaia Õnnetriinu õpetajate töö tasustamine
§ 5 Loksa Muusikakooli õpetajate töö tasustamine
§ 6 Õpetajatele täiendavate tasude määramine
RT IV, 22.02.2019, 2
Vastu võetud 14.02.2019 nr 1
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 2, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 76 ja § 82 lõike 3, koolieelse lasteasutuse seaduse § 27, Eesti Vabariigi haridusseaduse § 7 lõike 2 punkt 3 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Loksa linna munitsipaalharidusasutuste - Loksa Gümnaasiumi, Loksa Lasteaia Õnnetriinu ja Loksa Muusikakooli (edaspidi haridusasutused) direktorite, õppealajuhatajate, õpetajate, eripedagoogide, sotsiaalpedagoog, õpiabirühma õpetajate ning logopeedide töötasu alammäärad kuus.
(2) Õpetajate töötasustamisel arvestatakse õpetaja vastavust kvalifikatsiooninõuetele ning pedagoogilisi kompetentse.
(3) Direktor koostab ja esitab linnavalitsuse raamatupidamisele ja vastava valdkonna abilinnapeale kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis 15. septembriks ja 15. jaanuariks ülevaate haridusasutuse õpetajate ametikohtadest ja töötasustamisest. Vajadusel esitatuid ülevaateid korrigeeritakse.
§ 2. Haridusasutuste juhid ning nende töö tasustamine
(1) Haridusasutuste juhid on direktorid.
(2) Haridusasutuste juhtide töötasud kinnitab Loksa Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus).
(3) Haridusasutuse juhi töötasu alammäär kuus on:
1) kuni 60 lapsega haridusasutuses 1050 eurot;
2) 60 - 90 lapsega haridusasutuses 1300 eurot;
3) 90 - 200 lapsega haridusasutuses 1350 eurot;
4) 200 - 400 lapsega haridusasutuses 1550 eurot;
5) rohkem kui 400 lapsega haridusasutuses 1900 eurot.
(4) Linnavalitsusel on õigus haridusasutuse juhile haridusasutuse eelarves töötasudeks ettenähtud vahendite piires määrata:
1) kehtestatud töötasu alammäärast kõrgem töötasu, arvestades direktori haridust, tööstaaži, pedagoogilisi kompetentse, juhtimiskompetentse jms;
2) ühekordseid tasusid täiendavate tööülesannete täitmise eest või erakordsete töötulemuste eest;
3) preemiaid;
4) igakuiseid täiendavaid tasusid kokku kuus kuni 50% haridusasutuse juhile määratud töötasust kuus kas nõutavast tulemuslikuma töö eest, haridusasutuse juhiga läbiviidud tulemusvestluse põhjal või täiendavate tööülesannete eest.
(5) Õpetajate töötasu kuus kinnitab haridusasutuse juht, võttes aluseks õpetajate vastavuse kvalifikatsiooninõuetele ja arvestades pedagoogilisi kompetentse.
(6) Õpetajate töötasu alammäär on töötasu kuus 1,0 ametikohal.
§ 3. Loksa Gümnaasiumi haridustöötajate töö tasustamine
(1) Õppealajuhataja töötasu alammäär on 1350 eurot.
(2) Õpetaja töötasu alammäära kehtestab Vabariigi Valitsus õpetaja töötasu alammäära määrusega.
(3) Eripedagoogi, sotsiaalpedagoogi, logopeedi, õpiabirühma õpetaja töötasu alammäär täistööajaga töötamisel on vähemalt 1250 eurot kuus.
§ 4. Loksa Lasteaia Õnnetriinu õpetajate töö tasustamine
(1) Loksa Lasteaias Õnnetriinu töötavate kvalifikatsiooninõuetele vastavate lasteaiaõpetajate, õppealajuhataja ja logopeedi töötasu alammäärad on:
1) õppealajuhataja töötasu alammäär on täistööajaga töötamisel vähemalt 1250 eurot kuus;
2) magistrikraadiga või sellega võrdsustatud tasemega lasteaiaõpetaja töötasu alammäär on täistööajaga töötamisel vähemalt 1250 eurot kuus;
3) bakalaureusekraadiga või sellega võrdsustatud lasteaiaõpetaja töötasu alammäär on täistööajaga töötamisel vähemalt 1125 eurot kuus;
4) logopeedi töötasu alammäär on täistööajaga töötamisel vähemalt 1250 eurot kuus.
(2) Töötasu alammäär muutub vastavalt Vabariigi Valitsuse määruses „Riigieelarve seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele määratud toetusfondi vahendite jaotamise ja kasutamise tingimused ja kord“ sätestatule.
§ 5. Loksa Muusikakooli õpetajate töö tasustamine
Loksa Muusikakoolis töötavate kvalifikatsiooninõuetele vastavate õpetajate töötasu alammäär on vähemalt 900 eurot kuus.
§ 6. Õpetajatele täiendavate tasude määramine
Haridusasutuse direktoril on õigus haridusasutuse eelarves rangelt töötasudeks ettenähtud vahendite piires, määrata õpetajatele:
1) kehtestatud töötasu alammäärast kõrgem töötasu, näidates ära selle suurendamise põhjuse;
2) tasusid täiendavate tööülesannete täitmise või asendamise või eritingimustes töötamise eest või välisvahenditest rahastamisega projektide juhtimise eest kuni 50% tööd teinud isiku lepingulisest töötasust kuus. Täiendava tasu määramisel täiendavate tööülesannete täitmise eest tuleb käskkirjas näidata, milliste tööülesannete täitmise ja millise perioodi eest on täiendav tasu määratud;
3) ühekordseid preemiaid.
(1) Määruse § 1, § 2 lg 1, lg 2, lg 3 p 1, p 3, p 4, p 5, lg 4, lg 5, lg 6, § 3 lg 1, 2, § 4, § 6 rakendatakse tagasiulatuvalt alates 01.01.2019.
(2) Määruse § 2 lg 3 p 2,p 3; § 3 lg 3 ja § 5 rakendatakse alates 01.03.2019.
(3) Tunnistada kehtetuks Loksa Linnavolikogu 10.08.2017 määrus nr 3 „Loksa linna munitsipaalharidusasutuste juhtide ja õpetajate töötasustamise alused“ tunnistatakse kehtetuks.


Euroopa Komisjon - Euroopa Justiitsvõrgustik - Pankrott - Austria
Viimati muudetud: 02-04-2007
Pankrott - AustriaKäesolevat lehekülge ei eksisteeri enam. See on praegu ajakohastamisel ning selle võib hiljem leida Euroopa e-õiguskeskkonna portaalist.
Missuguseid menetluse liike ja eesmärke saab maksejõuetuse korral eristada? 2.
Missugused on erinevate menetluste algatamise eeldused maksejõuetuse korral? 3.
Missugune roll on erinevates menetlustes osalejatel? 4.
Missugused on menetluse algatamise õiguslikud tagajärjed? 5.
Missugused spetsiifilised reeglid on olemas üksikute nõudekategooriate jaoks? 6.
Missugused määrused kehtivad seoses kahjustavate tegudega? 7.
Missugused on hagi esitamise ja vastuvõtmise tingimused? 8.
Missugused reeglid kehtivad reorganiseerimismenetluse korral? 9.
Missugused määrused kehtivad likvideerimismenetluse korral? 10.
Missugused on menetluse lõpetamise tingimused? 1. Missuguseid menetluse liike ja eesmärke saab maksejõuetuse korral eristada?
Austria õigus eristab kompromissi vastavalt kompromissikorrale (Ausgleichsordnung - AO) ja pankrotimenetlust vastavalt pankrotikorrale (Konkursordnung - KO).Pankroti algatamise eelduseks on võlgniku maksejõuetus. Maksejõuetust võib täheldada eriti siis, kui võlgnik lõpetab maksete tegemise. Maksejõuetus ei eelda võlausaldajate pealetükkivust. Asjaolu, et võlgnik on üksikute võlausaldajate nõudeid täielikult või osaliselt rahuldanud või et ta seda veel teha võib, ei anna iseenesest põhjust võlgniku maksejõulisuse eeldamiseks (KO § 66). Selliste äriühingute, mille isiklikult vastutavateks liikmeteks ei ole füüsilised isikud, ja teiste juriidiliste isikute vara ja pärandvara suhtes algatatakse pankrot ka võlgadega ülekoormatuse korral (KO § 67).Pankrotimenetluse algatamise eelduste olemasolul või maksejõuetuse ohu korral võib võlgnik taotleda, et pankrotimenetluse asemel algatataks kompromissmenetlus (AO § 1).Pankrotimenetluse eesmärk on esmajoones kõigi võlausaldajate nõuete võrdne rahuldamine. Olemasolevast varast saab iga võlausaldaja oma nõudega võrdelise osa. Võimalusel tuleb tervendamisvõimelise ettevõtte likvideerimist vältida ning anda võlgnikule võimalus oma majandusliku seisundi parandamiseks. See eesmärk tõuseb esiplaanile siis, kui pankrotimenetluses leiab aset niinimetatud sundkompromiss. Sundkompromissi tagajärjeks on kustutamata võlgnevuse jäägist vabastamine, juhul kui pankrotivõlgnik tasub kahe aasta jooksul 20% oma võlgadest.Füüsilise isiku pankroti kohta kehtivad erireeglid. Üldjuhul on võimalik võlgnik kohustustest vabastada. Seda tingib sotsiaalne ülesanne anda väljapääsmatus majanduslikus olukorras olevale inimesele võimalus uuesti alustada. Pankrotimenetlust ettevõtjana mitte tegutsevate füüsiliste isikute korral nimetatakse võlgade reguleerimise menetluseks (Schuldenregulierungsverfahren - KO § 25).
Kompromissmenetlus võimaldab võlgneva ettevõtte tervendamise huvides võlgu vähendada võlausaldajate enamusotsusega, juhul kui võlgnik tasub kahe aasta jooksul vähemalt 40% nõuetest.Peale kohtuliku pankrotimenetluse võib võlgnik üritada ka kohtuvälist tervendamist. Kohtuliku menetlusega võrreldes on selle puuduseks asjaolu, et kokkuleppele tuleb jõuda kõigi võlausaldajatega ning üksikuid vasturääkivaid võlausaldajaid pole hääletamise teel võimalik vähemusse jätta. Seejuures on võlgnik vastavalt KO § 69 lõikele 2 kohustatud esitama 60 päeva jooksul pankrotiavalduse, niipea kui on olemas pankrotimenetluse algatamise eeldused.Maksejõuetuse tagasitõrjumiseks õigeaegse põhjaliku tervendamise abil on seejärel võimalik läbi viia reorganiseerimismenetlus vastavalt ettevõtte reorganiseerimise seadusele. Selle eelduseks on asjaolu, et olemas on küll reorganiseerimise vajadus, maksejõuetust aga veel tekkinud ei ole. Reorganiseerimisvajadusega on tegemist siis, kui ettevõte on ohustatud majandusliku väärarengu tagajärjel, nii et tema edasiseks kestmajäämiseks tuleb sekkuda ettevõtte tegevusse.
2. Missugused on erinevate menetluste algatamise eeldused maksejõuetuse korral?
Pankrotimenetlus:maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus (vt ülalpool);kulusid põhimõtteliselt kattev vara;võlgniku või võlausaldaja pankrotiavaldus.Kompromissmenetlus:maksejõulisus, ähvardav maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus;võlgniku avaldus koos määrusekohase kompromissettepanekuga.
3. Missugune roll on erinevates menetlustes osalejatel?
Pankrotimenetlus:Pankrotikohusalgatab ja juhib menetlust;nimetab pankrotihalduri ja teostab järelevalvet tema tegevuse üle;tagab pankrotivara;juhatab võlausaldajate koosolekuid, iseäranis sundkompromissi või maksegraafiku hääletust;langetab otsuseid teatud päevakorralistes küsimustes;tühistab pankrotimenetluse.Pankrotihaldurvastutab pankrotimenetluse praktilise läbiviimise eest;kontrollib pankrotivõlgniku majanduslikku olukorda;annab hinnangu selle kohta, kas ettevõtte majandustegevust on võimalik jätkata või kas juba suletud ettevõtet saab uuesti avada;kontrollib sundkompromissi vastavust võlausaldajate huvidele ning selle eeldatavat realiseeritavust;teeb kindlaks ettevõtte varad ja nende väärtuse;valitseb ja esindab pankrotivara;teostab vaidlustamisõigust pankrotivara suhtes;aitab kaasa võlaseisu kindlakstegemisel;jaotab pankrotivara realiseerimise tulemi.Ettevõtjana mitte tegutseva füüsilise isiku pankrotimenetluse korral (Schuldenregulierungsverfahren) pole pankrotihalduri ametisse määramine tingimata vajalik. Kui pankrotikohus loobub halduri nimetamisest, siis peab kohus haldurile pankrotikorraga pandud ülesandeid ise täitma.
Võlgnikon õigustatud esitama pankrotiavaldust ja edasikaebust pankroti algatamise otsuse peale;kaotab pankrotimenetluse algatamisega pankrotivarasse kuuluva vara käsutamise õiguse;on õigustatud osa võtma võlausaldajate üldkoosolekutest ja pankrotitoimkonna istungitest;on õigustatud esitama avaldust kompromissi tegemiseks.VõlausaldajaVõlausaldajate üldkoosolek;omab kindlaksmääratud algatamise õigusi (nt pankrotitoimkonna valimine, pankrotihalduri ametist vabastamine);hääletab sundkompromissettepaneku üle;Äärmisel juhul kohtu poolt nimetatud pankrotitoimkond;toetab haldurit ja teostab tema tegevuse üle järelevalvet;avaldab oma arvamust enne oluliste abinõude rakendamist halduri poolt;omab teatud kindlatel juhtudel nõusolekuõigust.Kompromissmenetlus:Kohusalgatab ja juhib menetlust;nimetab halduri ja teostab järelevalvet nii halduri kui ka teiste organite tegevuse üle;langetab otsuseid teatud päevakorralistes küsimustes;tühistab kompromissmenetluse.Haldurteostab järelevalvet võlgniku ja tema tegevjuhtkonna üle;vahendab andmeid võlgniku majandusliku olukorra kohta ja esitab esialgse kirjaliku aruande;kontrollib esitatud nõudeid;annab oma nõusoleku teatud kindlatele õigustehingutele.Võlgnikesitab avalduse koos kompromissettepanekuga kompromissi tegemiseks;säilitab põhimõtteliselt oma käsutusõigused ja haldab oma vara ise edasi;on halduri järelevalve all.VõlausaldajaVõlausaldajate üldkoosolek hääletab kompromissettepaneku üle;Äärmisel juhul kohtu nimetatud pankrotitoimkond nõustab ja toetab haldurit ning teostab järelevalvet tema tegevuse üle.
4. Missugused on menetluse algatamise õiguslikud tagajärjed?
Pankrotimenetlus:Pankroti väljakuulutamine tehakse avalikult teatavaks ametliku teadaandega selleks ette nähtud veebilehel . Pankroti väljakuulutamise õiguslik toime hakkab kehtima teate avaldamisele järgneval kuupäeval. Lisaks sellele tehakse pankroti väljakuulutamise kohta märge avalikesse registritesse (kinnistusraamatusse, ettevõtete vararegistrisse jne).
Pankroti väljakuulutamisega kaotab pankrotivõlgnik õiguse valitseda ja käsutada talle sellel ajahetkel kuuluvat vara või vara, mille ta pankroti jooksul omandab (pankrotivara). Pankrotivara võetakse hoiule ja halduri valitsemise alla ning seda kasutatakse pankrotivõlausaldajate nõuete ühiseks rahuldamiseks (KO § 1).Pankrotivõlgniku poolt pärast pankroti väljakuulutamist tehtud pankrotivara hulka kuuluva eseme käsutustehingud on pankrotivõlausaldajate suhtes tühised (KO § 3 lõige 1).Kohtuvaidlused, mis taotlevad pankrotivarasse kuuluva varaga seotud nõuete kehtestamist või kindlakstegemist, ei kuulu pärast pankroti väljakuulutamist võlgniku vastu ei läbivaatamisele võtmisele ega jätkamisele. Eelisõigusnõudega ja pankrotivarasse mitte kuuluvate esemete välistamise nõudega seotud kohtuasju saab läbivaatamisele võtta ja jätkata ka pärast pankroti väljakuulutamist, kuid seda siiski ainult pankrotihalduri vastu (KO § 6 lõiked 1 ja 2).Kõik pooleliolevad kohtuasjad, milles pankrotivõlgnik on kas hageja või kostja, välja arvatud pankrotivaraga mitte seotud kohtuasjad, katkestatakse pärast pankroti väljakuulutamist (KO § 7 lõige 1).Kompromissmenetlus:Kompromissi algatamisest teatatakse samuti avalikult ametlike teadaannete registris. Kompromissmenetluse algatamise õiguslik toime hakkab kehtima teate avaldamisele järgneval kuupäeval (AO § 7 lõige 1). Lisaks sellele tehakse kompromissmenetluse algatamise kohta märge avalikesse registritesse (kinnistusraamatusse, ettevõtete vararegistrisse jne).Võlgnikul ei ole lubatud avalduse esitamise päevast menetluse algatamiseni kinnisasju müüa või koormata, oma varale eelisõigusi seada, ennast käendustega siduda ning esemete ja objektide tasuta kasutamiseks korraldusi teha. Niisugused õiguslikud tehingud on võlausaldajate suhtes tühised. Alates menetluse algatamisest vajab võlgnik ettevõtte sulgemiseks või taasavamiseks kohtu nõusolekut. Lisaks sellele vajab võlgnik teiste kindlaksmääratud õigustehingute ja ‑toimingute sooritamiseks halduri heakskiitu. Võlgnik võib kompromissmenetluse jooksul olemasolevaid vahendeid ainult sel määral enda tarbeks kasutada, kuivõrd see on hädavajalik tema ja ta perekonna tagasihoidlikuks äraelamiseks (AO § 8).
Nõude esitamisega kompromissmenetluses nõude aegumine katkeb (AO § 9).Alates menetluse algatamisest ei saa võlgnikele kuuluvatele asjadele seada kohtulikku pandi- või rahuldamisõigust (AO § 10).
5. Missugused spetsiifilised reeglid on olemas üksikute nõudekategooriate jaoks?
Pankrotimenetlus:Välistamise õigusedVälistamise õigus hõlmab asju, mis küll asuvad võlgniku juures, kuid temale ei kuulu (KO § 44). Kuna pankrotivara sisaldab ainult pankrotivõlgniku vara, jäävad välistamise õigused pankroti väljakuulutamisest põhimõtteliselt puutumata.EelisõigusedEelisõigused on võlausaldajate tunnustatud nõuded, mis rahuldatakse eelisjärjekorras pankrotivõlgniku teatud kindlast varast. Eelisõigustega võlausaldajatel on teiste pankrotivõlausaldajatega võrreldes eesõigus, niivõrd kui nende nõue on kaetud tagatisvaraga (nt pandiga). Vara müügist tulenev ülejääk läheb ühisesse pankrotivarasse (KO § 48). Põhimõtteliselt jäävad eelisõigused pankroti väljakuulutamisest puutumata.Nõuded pankrotimenetluses (pankrotinõuded)Pankrotinõuded on võlausaldajate varalised nõuded pankrotivõlgniku vastu, mis on tekkinud enne pankroti väljakuulutamist (KO § 51). Pankrotinõueteks ei ole siiski eespool nimetatud nõuete jooksvad intressid alates pankroti algatamisest, pankrotimenetluses osalemise kulud, rahatrahvid mistahes liiki karistatavate tegude eest ja kinkimisest tulenevad nõuded (KO § 58).Pankrotinõuete jaoks kehtib üldiselt võrdse kohtlemise põhimõte. Pankrotimenetluses ei eelistata ei kohalikke omavalitsusi ja kommunaalettevõtteid ega töövõtjaid. Äriühingu osaniku nõue omakapitali asendava laenu tagasimaksmiseks on siiski teisejärguline nõue.
Nõuete tasaarvestusNõudeid, mis olid pankroti algatamise ajaks juba tasaarvestatavad, ei ole pankrotimenetluses vaja esitada (KO § 19 lõige 1). See annab võlausaldajale, kes samaaegselt on pankrotivõlgniku võlgnik, tagatisega võlausaldaja seisundi. Võlausaldaja kannatab aga erandjuhul, kui tema pankrotinõue on suurem pankrotivõlgniku nõudest. Niisugusel erandjuhul võib võlausaldaja pankrotist osa võtta. Tasaarvestuse eelduste kohta saab täpsemalt lugeda seadusest (KO § 20) liidukantsleriameti kodulehel .Menetlusega seotud nõudedMenetlusega seotud nõuded on pankrotivara vastu esitatavad nõuded, mis tuleb pankrotivarast rahuldada kõigepealt, s.t enne pankrotivõlausaldajate nõuete rahuldamist (KO § 47 lõige 1). Tähtsamad menetlusega seotud nõuded on (KO § 46 lõige 1):pankrotimenetluse kulud;pankrotivara säilitamise, valitsemise ja majandamisega seotud väljaminekud;kõik pankrotivara puudutavad avalikud maksud, kuivõrd maksukohustust põhjustavad asjaolud realiseeruvad pärast pankroti algatamist;töövõtjate nõuded jooksva tasu saamiseks pärast pankroti algatamist töötatud aja eest;pankrotihalduri poolt sõlmitud kahepoolsete lepingute täitmise nõuded (massikohustused);pankrotihalduri õigustoimingutest tulenevad nõuded;pankrotivara alusetust suurenemisest tulenevad nõuded;töösuhte lõpetamisest põhjustatud nõuded, kui töösuhe ennistati pankrotihalduri poolt pankrotimenetluse jooksul.Menetlusega seotud nõudeid ei pea pankrotimenetluses esitama. Kui pankrotihaldur hoidub kõrvale maksmisele kuuluvate menetlusega seotud nõuete rahuldamisest, võib võlausaldaja need kohtulikult sisse nõuda.
Pankrotivõlgniku lepingudPakkumised: hilisemale pankrotivõlgnikule tehtud pakkumised jäävad põhimõtteliselt jõusse. Pankrotihaldur võib valida, kas võtta tehtud pakkumine vastu või mitte. Sel juhul on lepingupartneri nõuded massikohustusteks (KO § 26 lõige 2). Hilisema pankrotivõlgniku tehtud pakkumised ei ole pankrotihaldurile siduvad (KO § 26 lõige 3). Kahepoolsed lepingud: kui kahepoolset lepingut pole pankrotivõlgniku või teise lepingupoole poolt pankroti väljakuulutamise ajaks veel täitma hakatud või kui see on osaliselt täitmata, siis võib pankrotihaldur kas pankrotivõlgniku asemel lepingu (täielikult) täita ja teiselt lepingupoolelt lepingu täitmist nõuda või lepingust tagasi astuda (KO § 21 lõige 1). Varakasutuslepingud: varakasutussuhe jääb pankroti väljakuulutamisest esialgu puutumata. Varakasutaja maksejõuetuse korral on nii pankrotihalduril kui ka vara kasutuseleandjal õigus leping üles ütelda vastavalt seaduslikule või kokkulepitud lühemale ülesütlemistähtajale (KO § 23). Töölepingud: kui pankrotivõlgnik on tööandja ja töösuhe on juba alanud, võib töölepingu üldjuhul ühe kuu jooksul pärast ettevõtte või selle mingi valdkonna sulgemisotsuse avaldamist lõpetada kas töövõtja ennetähtaegse lepingust väljaastumise teel või pankrotihalduri poolt, pidades kinni seaduslikust, kollektiivlepinguga määratud või lubatud viisil kokku lepitud lühemast ülesütlemistähtajast. Seejuures tuleb arvesse võtta seaduslikke piiranguid ülesütlemisele. KompromissmenetlusNõuded kompromissmenetluses (kompromissnõuded)Kompromissnõuded on eesõigustamata nõuded, mida rahuldatakse ainult võrdelisel määral. Võlgnik peab esitatud kompromissnõudeid kindlaksmääratud aja jooksul tunnustama või need vaidlustama. Nõuete esitamine on oluline võlausaldajate hääleõiguse kindlaksmääramiseks võlausaldajate üldkoosolekul, millel kompromissettepanek läbi vaadatakse ja kompromissi tegemise üle otsustatakse. Kui kompromissettepanek vastu võetakse ning kohtu poolt kinnitatakse, siis vähendatakse kompromissnõudeid võrdelisel määral, eeldusel, et võlgnik kompromissi täidab. See kehtib ka esitamata nõuete kohta.
Välistamis- ja eelisõigusedNagu pankrot, nii ei puuduta ka kompromiss põhimõtteliselt välistamis- ja eelisõigusi. Nende õiguste teostamisel võib siiski esineda kohustuslikku tähtaja pikendamist.TasaarvestusKorraldus (AO § 19 ja 20) vastab pankrotikorrale.LepingudKompromissiga ei puudutata esialgu nõudeid kahepoolsetest lepingutest, mille korral kumbki lepingupool ei ole kompromissi algatamise hetkeks lepingut veel täies mahus täitnud. Võlgnik võib siiski valida, kas ta nõuab teiselt lepingupoolelt lepingu täitmist või astub lepingust tagasi (AO § 20b). Lepingust tagasiastumiseks on vajalik kompromissihalduri nõusolek. Haldur võib nõusoleku anda ainult sel juhul, kui lepingu täitmine või selle täitmise jätkamine kahjustaks kompromissi tegemist või täidetavust või ettevõtte tegevuse jätkamist (AO § 20b). Varakasutuslepingutele ja töölepingutele kohaldatakse erisätteid.Varakasutuslepingud: kui võlgnik on mingi asja oma käsutusse võtnud, võib ta halduri nõusolekul ühe kuu jooksul pärast kompromissi algatamise otsuse avaldamist seaduslikust või kokkulepitud ülesütlemistähtajast kinni pidades lepingu üles ütelda (AO § 20c lõige 2). Töölepingud: kui võlgnik on tööandja, võib ta halduri nõusolekul ühe kuu jooksul pärast kompromissi algatamise otsuse avaldamist töösuhte lõpetada, pidades kinni seaduslikust, kollektiivlepinguga määratud või lubatud viisil kokku lepitud lühemast ülesütlemistähtajast, võttes arvesse seaduslikke piiranguid ülesütlemisele. 6. Missugused määrused kehtivad seoses kahjustavate tegudega?
Õigustoimingud, mida teostati enne pankroti väljakuulutamist ja mis puudutavad pankrotivõlgniku vara, võib vaidlustada kahju tekitamise kavatsuse ja vara raiskamise (KO § 28), soodustamise (KO § 30) või maksejõuetusest teadmise (KO § 31) tõttu. Peale selle on ette nähtud tasuta käsutuste ja nendega samaväärsete käsutuste vaidlustamine (KO § 29). Vaidlustamise üksikasjalike eelduste kohta saab lugeda liidukantsleriameti kodulehel avaldatud seadusest.
7. Missugused on hagi esitamise ja vastuvõtmise tingimused?
Vaata vastust 5. küsimusele.
8. Missugused reeglid kehtivad reorganiseerimismenetluse korral?
Sundkompromiss-menetlusSundkompromiss ei ole omaette pankrotimenetlus, vaid „kompromiss pankroti korral”. Ka sundkompromissi tegemise ja täitmise tagajärjeks on ülejäänud võlgadest vabastamine: võlgnik maksab sundkompromissiga kindlaksmääratud võrdelise osa võlgadest ning on sellega pankrotinõuetest vabastatud.Sundkompromissi saab algatada ainult ausa (kohtulikult karistamata petliku maksejõuetusega, ilmse viivitamiskavatsusega jne) võlgniku avalduse alusel. Samal ajal peab võlgnik tegema ettepaneku, kuidas ta võlausaldajaid rahuldada või nende nõudeid tagada kavatseb (KO § 140 lõige 1). Avaldus ei ole vastuvõetav, kui pankrotivõlausaldajatele ei pakuta pankrotinõuetest seadusliku alammäära 20% tasumist kahe aasta jooksul. Ettevõtjana mitte tegutsevatele füüsilistele isikutele võib maksetähtajaks anda kuni viis aastat. Kui maksetähtaeg on pikem kui kaks aastat, peab võlgnik tasuma vähemalt 30% nõuetest (KO § 141 punkt 3). Muuhulgas ei tohi puudutada välistamis- ja eelisõigusest tulenevaid nõudeid, menetlusega seotud nõuded tuleb rahuldada täies ulatuses ning pankrotivõlausaldajaid peab kohtlema põhimõtteliselt võrdselt (KO § 149). Peale selle ei tohi õigustatu sõnaselge nõusolekuta piirata pankrotivõlausaldajate õigusi pankrotivõlgniku käendajate või kaasvõlgnike või regressiõiguslike isikute suhtes (KO § 151). Sundkompromissi tegemiseks peab selle poolt hääletama enamik võlausaldajate üldkoosolekul viibivaid hääleõiguslikke võlausaldajaid. Lisaks peavad kompromissi poolt hääletavate võlausaldajate nõuded moodustama vähemalt kolm neljandikku üldkoosolekul viibivate võlausaldajate nõuete kogusummast (KO § 147 lõige 1).
Kui kohus seejärel sundkompromissi kinnitab, vabastatakse pankrotivõlgnik kompromissiga kokkulepitud kvooti ületava võlgade jäägi maksmisest (KO § 156).Eraisiku pankrot (Schuldenregulierungsverfahren)Kui eraisiku pankrotimenetluses sundkompromissi ei tehta, realiseeritakse võlgniku vara. Teine võimalus võlgadest vabaneda on maksegraafiku koostamine või võlgniku kohustustest vabastamine. Maksegraafiku korral on tegemist sundkompromissi erivormiga. Peamised erinevused on võlgade maksmise seadusliku alammäära puudumine ja lubatud maksetähtaja pikenemine seitsme aastani. Maksegraafiku tegemiseks on vaja samasugust võlausaldajate häälteenamust nagu sundkompromissi ja kompromissi korral.Kui võlausaldajad ei hääleta maksegraafiku koostamise poolt, otsustab kohus võlgniku avalduse alusel võlgniku kohustustest vabastamise menetluse (Abschöpfungsverfahren) läbiviimise üle koos ülejäänud võlgadest vabastamisega (KO § 200 lõige 1). Võlausaldajate nõusolek ei ole siin vajalik. Võlgade tasumiseks kasutatakse esimeses järjekorras arestitavat osa sissetulekust. Vastavad (palga)nõuded peab võlgnik seitsme aasta jooksul loovutama võlausaldajate usaldusisikule. Menetlus on edukas, kui võlgnikul õnnestub pankrotivara müügist saadud tulu ja usaldusisikule tehtud maksete abil rahuldada kolme aasta jooksul vähemalt 50% või seitsme aasta jooksul vähemalt 10% võlausaldajate nõuetest. Sel juhul kuulutab kohus võlgniku kohustustest vabastamise menetluse lõppenuks ja vabastab võlgniku ülejäänud võlgade maksmisest (KO § 213). Kui makse-eesmärki seitsme aasta jooksul ei saavutata, võib kohus õigluse mõttes võlgniku ülejäänud võlgadest siiski vabastada, otsuse tegemise edasi lükata või võlgniku kohustustest vabastamise menetlust kuni kolme aasta võrra pikendada.
KompromissmenetlusKui võlgnik on maksejõuetu või võlgadega ülekoormatud (vt lisaks vastust 1. küsimusele) või kui teda ähvardab maksejõuetus, võib ta esitada avalduse kompromissi algatamiseks. Kompromissi taotlemise avaldusele peab võlgnik lisama arvukalt tõendavaid dokumente (vara nimekiri, võlausaldajate ja võlgnike nimekiri, kolme viimase aasta bilanss, kompromissettepanek jne). Kompromissi lubatavuse eelduseks on peale võlgniku aususe ka ettepanek võlausaldajate nõuetest seadusliku alammäära 40% tasumiseks kahe aasta jooksul alates kompromissi kinnitamisest.Üldjuhul tuleb kompromissi tegemise üle otsustada 90 päeva jooksul alates menetluse algatamisest (AO § 67 lõige 1, punkt 2). Häälteenamuse nõuded vastavad sundkompromissi nõuetele (vt ülalpool). Kompromissi peab kinnitama kohus. Kinnitamisotsusest antakse avalikult teada pankrotiregistris (AO § 49 lõige 3).Menetluse lõppfaasiks on kolm võimalust: menetluse tühistamine ilma järelevalveta võlgniku üle, tühistamine ajutise hooldaja poolse järelevalvega või kompromissmenetluse jätkamine kompromissihalduri järelevalve all.
9. Missugused määrused kehtivad likvideerimismenetluse korral?
Põhimõtteliselt realiseeritakse pankrotivarasse kuuluvad asjad kohtuväliselt pankrotihalduri poolt, kasutades eelkõige vahetalitusteta müüki. Ainult erandjuhul, kui pankrotikohus langetab pankrotihalduri avalduse peale sellekohase otsuse, müüakse pankrotivara kohtulikul enampakkumisel vastavalt täitemenetluse seadustikus sätestatud korrale.Oluliste korralduste tegemisel peab pankrotihaldur eelnevalt saama pankrotitoimkonnalt vastava arvamusavalduse (KO § 114 lõige 1). Lisaks sellele peab pankrotihaldur teatama pankrotikohtule vähemalt kaheksa päeva ette õigustehingutest, mille väärtus ületab 100 000 eurot. Kohtul on võimalus nende tehingute sooritamist keelustada (KO § 116: kokkulepete sõlmimine, vaieldavate välistamis-, eelisõigus- ja tasaarvestusnõuete, samuti menetlusega seotud vaieldavate nõuete tunnustamine, vaidlustamise hagi esitamine jne). Teatud õigustehinguteks on sõltumata tehingusumma suurusest vaja pankrotitoimkonna ja pankrotikohtu luba (KO § 117).
Pankrotitoimkond võib pankrotikohtu loal otsustada jätta pankrotivõlgniku vabasse käsutusse nõuded, mille sissekasseerimine ei tõota erilist edu, ja tähtsusetu väärtusega asjad (KO § 119 lõige 5).Pankrotimenetluse võlausaldajate nõudmised (menetlusega seotud väljamaksed) tuleb menetluse seisule vaatamata rahuldada niipea, kui nende nõuded on tunnustatud ja nõuete maksetähtaeg saabunud (KO § 124 lõige 1). Kui pankrotivarast nende nõuete rahuldamiseks ei piisa, peab pankrotihaldur sellest kohtule viivitamatult teatama ning pankrotimenetluse võlausaldajate rahuldamise katkestama. Sel juhul on tegemist „pankrotiga pankrotis” (KO § 124a).Pankrotivõlausaldajate rahuldamisega võib alustada alles pärast nõuete kaitsmise üldkoosolekut. Pankrotihaldur jagab pankrotivara üldiselt pärast jaotusettepaneku kooskõlastamist pankrotitoimkonnaga ning selle kinnitamist pankrotikohtu poolt (KO §-d 128-130). Erireeglid kehtivad vaieldavate (KO § 131) ja hilinemisega teatatud (KO § 134) nõuete käsitlemisel ning samaaegselt eelisõigusega võlausaldajateks olevate pankrotivõlausaldajate kohta (KO § 132).
10. Missugused on menetluse lõpetamise tingimused?
PankrotimenetlusPankrotimenetlus lõpetatakse pärast pankrotivara lõppjagamise täideviimise tõendamist pankrotikohtule, sundkompromissi korral (KO § 139 lõige 1) pärast kompromissi seaduslikku kinnitamist ning välistamis- või eelisõigusega võlausaldajate ja pankrotimenetluse võlausaldajate nõuete rahuldamist või tagamist (KO § 157 lõige 1). Järgnevalt lõpetatakse pankrot ka pärast maksegraafiku seaduslikku kinnitamist (KO § 196 lõige 1) või võlgniku kohustustest vabastamise menetluse seaduslikku algatamist (KO § 200 lõige 4).Pankrot lõpetatakse ka siis, kui kõik pankrotimenetluse- ja pankrotivõlausaldajad annavad selleks oma nõusoleku (KO § 167 lõige 1) või kui pankrotimenetluse käigus selgub, et pankrotivarast ei jätku menetluse kulude katteks (KO § 166).Pankroti seaduslikul lõpetamisel on iseäranis järgmine mõju:Endine pankrotivõlgnik saab tagasi oma vara täieliku käsutamisõiguse (KO § 59) ja pankrotihalduri õiguspädevus lõpeb.Endine pankrotivõlgnik saab jälle piiramatu aktiivse ja passiivse õiguse olla protsessi pooleks oma nõude alusel. Pooleliolevatel kohtuprotsessidel toimub seaduslik poole asendamine - pankrotihalduri asemele astub endine pankrotivõlgnik.Pankrotivõlausaldajad võivad pankrotimenetluses tunnustatud nõude maksmata jäänud osa kättesaamiseks varasema pankrotivõlgniku vastu jälle piiramatult rakendada seaduses sätestatud korda.Teatud valdkondades kehtivad pankrotivõlgnikule haldusõiguslikud (nt äriseadustiku) või kutseõiguslikud (nt advokaadiseaduse) piirangud, mille kohaselt võlgnikul on keelatud asutada uut ettevõtet. Võlausaldajate tahtliku kahjustamise korral ähvardavad teda kriminaalsanktsioonid.KompromissmenetlusMenetluse lõpetamise tagajärjeks on võlgniku käsutusvabaduse kompromissiõigusliku piirangu lõppemine.
« Pankrott - Üldteave | Austria - Üldteave »


Eesti Vabariigi põllumajandusreformi seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Eesti Vabariigi põllumajandusreformi seaduse muutmise seadus
RT I 1994, 52, 880
(õ) 26.11.2008 22:55
otsusega nr. 385
Eesti Vabariigi põllumajandusreformi seaduses (RT 1992, 10, 143 ja 36, 474) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 12 3.lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(3) Eesti Vabariigi osa erastamisel on selle omandamise eesõigus maareformi seaduse § 10 2. lõikes sätestatud õigustatud subjektidel, nende puudumisel antud kohaliku omavalitsuse haldusterritooriumil põllumajandusliku tootmisega tegelevatel isikutel."
§ 2. Paragrahvi 19 täiendatakse 5. lõikega järgmises sõnastuses:
"(5) Likvideerimise või reorganiseerimise kava ei tohi piirata õigustatud subjektide õigust vabalt käsutada oma ühistatud vara- ja/või tööosakut."
§ 3. Paragrahvi 21 täiendatakse 5. lõikega järgmises sõnastuses:
"(5) Vara eraldamine müügiks avaliku enampakkumise korras on lubatud ainult selle vara osas, mida ükski õigustatud subjekt ei taotle."
§ 4. Paragrahvi 26 1. lõikele lisatakse pärast sõnu "vara maksumusest" sõnad "seisuga 1992. aasta 1. jaanuar".
§ 5. Paragrahvis 28:
1) esimese lõike punkti 1 täiendatakse pärast sõna "reformikomisjonile" sõnadega "või reformihaldurile, kes on kohustatud õigustatud subjekti kaebuse läbi vaatama 20 päeva jooksul,";
2) esimese lõike punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt: "reformikomisjoni või reformihalduri otsuse peale edasi kaevata kohaliku omavalitsuse volikogule, kes vaatab kaebuse läbi ühe kuu jooksul.";
3) kolmas lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
"(3) Kohaliku omavalitsuse volikogu otsuse peale edasikaebamine toimub halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras."
§ 6. Seadust täiendatakse paragrahviga 28.1 järgmises sõnastuses:
"§ 281. Reformihaldur
(6) Reformihalduri nimetamise päevast alates loetakse kehtetuks reformikomisjoni volitused ja need lähevad üle reformihaldurile. Reformikomisjon on kohustatud reformihaldurile üle andma kõik reformi läbiviimisega seotud dokumendid."
§ 7. Seadust täiendatakse §-ga 282 järgmises sõnastuses:
"§ 282. Reformihalduri pädevus
(5) Reformihaldur viib käesolevas paragrahvis nimetatud toimingud lõpule hiljemalt kuue kuu jooksul, alates ametisse nimetamise päevast. Nimetatud tähtaega võib põllumajandusminister mõjuvatel põhjustel pikendada."
§ 8. Seadust täiendatakse §-ga 283 järgmises sõnastuses:
"§ 283. Reformihalduri kulud
(2) Reformihalduri kulud ja tasu kinnitab põllumajandusminister. Tasu suurus ei tohi olla väiksem kui 5% reservfondi suurusest."
§ 9. Seadust täiendatakse §-ga 284 järgmises sõnastuses:
"§ 284. Vastutus
Reformihaldur, reformitava ühismajandi juhtkond ja reformikomisjoni liikmed on ametiisikud, kes täidavad käesolevast seadusest ja teistest õigusaktidest tulenevaid ülesandeid ning kannavad tsiviil- ja kriminaalvastutust seadustes või muudes õigusaktides kehtestatud korras."


Teadus- ja arendustegevuse evalveerimise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Vastu võetud 30.07.2004 nr 259
RT I 2004, 60, 428
23.10.2008 nr 154 (RT I 2008, 46, 259) 1.11.2008
Määrus kehtestatakse «Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse» § 10 punkti 7 ja § 20 lõike 3 alusel.
§ 1. Evalveerimise eesmärk
Evalveerimise eesmärk on:
1) anda hinnang evalveeritavale teadus- ja arendustegevuse valdkonnale Eestis ja vastavas valdkonnas tegutsevas teadus- ja arendusasutuses või selle struktuuriüksuses lähtuvalt vastava valdkonna rahvusvaheliselt tunnustatud teadus- ja arendustegevuse tasemest;
2) selgitada ja tuua välja põhilised puudused evalveeritavas teadus- ja arendustegevuse valdkonnas;
3) anda soovitusi teadus- ja arendustegevuse valdkondade väljaarendamiseks ning teadus- ja arendustegevuse strateegia küsimustes;
4) anda hinnang selle kohta, millise evalveeritud teadus- ja arendustegevuse valdkonna tase võimaldab vastavas õppevaldkonnas doktoriõpet läbi viia.
[RT I 2008, 46, 259 – jõust. 1.11.2008]
§ 2. Evalveerimise korraldamine
(1) Teadus- ja arendustegevuse evalveerimist teadus- ja arendusasutustes korraldab Haridus- ja Teadusministeerium koostöös Teaduskompetentsi Nõukoguga.
(2) Riigi- või kohaliku omavalitsuse asutusena, avalik-õigusliku juriidilise isikuna või selle asutusena tegutseva teadus- ja arendusasutuse teadus- ja arendustegevust evalveeritakse vähemalt kord kaheksa aasta jooksul. Evalveerimisega seotud kulud kaetakse riigieelarvest Haridus- ja Teadusministeeriumi eelarve kaudu.
(3) Eraõigusliku juriidilise isikuna tegutseva teadus- ja arendusasutuse teadus- ja arendustegevust evalveeritakse teadus- ja arendusasutuse taotlusel ja kulul. Eraõigusliku juriidilise isikuna tegutseva teadus- ja arendusasutuse teadus- ja arendustegevuse valdkonna positiivne evalveerimisotsus kehtib kaheksa aastat.
§ 3. Evalveerimiskomisjon
(1) Teadus- ja arendustegevuse evalveerimist viib läbi kolme- kuni kuueliikmeline ajutine evalveerimiskomisjon (edaspidi evalveerimiskomisjon), kelle koosseisu kuulub vähemalt kolm väliseksperti. Evalveerimiskomisjoni saadab teadus- ja arendusasutuses vaatlejana Teaduskompetentsi Nõukogu esindaja.
(2) Evalveerimiskomisjoni koosseisu ja töökorra (sh juhendmaterjali evalveerimishinnangu kujundamiseks), teadus- ja arendustegevuse valdkondade evalveerimise kava ning evalveerimise tähtajad kinnitab Teaduskompetentsi Nõukogu ettepanekul haridus- ja teadusminister käskkirjaga.
§ 4. Eneseanalüüsi aruanne
(1) Teadus- ja arendusasutus, kelle tegevust teadus- ja arendustegevuse valdkonnas evalveeritakse, esitab evalveerimise läbiviimist korraldavale asutusele elektrooniliselt eneseanalüüsi aruande hiljemalt üks kuu enne evalveerimiskomisjoni asutusse saabumist.
(2) Teadus- ja arendusasutuse eneseanalüüsi aruandes peavad sisalduma:
1) asutuse/struktuuriüksuse tegevuse lühiülevaade;
2) asutuse/struktuuriüksuse tegevuse seos asutuse/struktuuriüksuse arengukavaga;
3) andmed tööruumide ning teadusaparatuuri ja teaduslike kogude või kollektsioonide kohta;
4) andmed teadustulemuste populariseerimise kohta;
5) hinnang senisele tegevusele ja arenguperspektiivile;
6) hinnang eelmisel evalveerimisel tehtud märkuste ja soovituste arvestamise kohta;
7) andmed teadusteemade, uurimistoetuste, uurimisprojektide ja teiste finantseerimisallikate kohta;
8) lühikokkuvõtted käesoleva lõike punktis 7 nimetatud teadusteemade ja uurimisprojektide kohta;
9) andmed arendustegevuse kohta;
10) andmed teaduspublikatsioonide kohta;
11) andmed patentide ja patenditaotluste kohta;
12) andmed riigisisese ja rahvusvahelise koostöö kohta, sh koostöö kohta ettevõtlussektoriga;
13) koondandmed asutuse/struktuuriüksuse teadustöötajate ja õppejõudude kohta (nimi, ametikoht, ametikohal töötamise aeg);
14) teadustöötajate elulookirjeldused;
15) andmed kraadiõppes osalemise, sh dissertatsioonide kaitsmiste kohta;
16) andmed seniste evalveerimiste, teadusalaste tunnustuste kohta.
(3) Evalveerimise läbiviimist korraldav asutus saadab käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud, vahendatud ja töödeldud andmed teadus- ja arendusasutusele kinnitamiseks.
(4) Teadus- ja arendusasutus saadab kinnitatud andmed evalveerimise läbiviimist korraldavale asutusele tagasi hiljemalt 10 päeva jooksul pärast andmete saamist. Evalveerimise läbiviimist korraldav asutus edastab saadud andmed evalveerimiskomisjonile.
§ 5. Evalveerimise läbiviimine
(1) Evalveerimiskomisjonil on kohustus külastada teadus- ja arendusasutusi, vestelda teadustöötajate, õppejõudude ja üliõpilastega ning õigus nõuda evalveerimisel tähtsust omavate täiendavate materjalide esitamist.
(2) Evalveerimikomisjoni saabumisest teatatakse teadus- ja arendusasutusele vähemalt kolm kuud ette.
(3) Teadus- ja arendusasutus, kus teadus- ja arendustegevust evalveeritakse, tagab evalveerimiskomisjonile tööks vajalikud tingimused (tööruum, tehnilised vahendid, vestlusele kutsutavate isikute teavitamine).
(4) [Kehtetu – RT I 2008, 46, 259 – jõust. 1.11.2008]
(5) Evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõte peab sisaldama hinnangut lähtuvalt järgmistest kriteeriumidest ja andmetest:
1) teadus- ja arendustegevuse tase, sisuline kvaliteet ja uudsus võrreldes rahvusvaheliselt tunnustatud teadus- ja arendustegevuse tasemega vastavas valdkonnas ning olulisus Eesti majandusele, avalikule sektorile ja kultuurile;
2) teadusteemade täitjate kvalifikatsioon võrreldes rahvusvaheliselt tunnustatud tasemega, uurimisrühmade jätkusuutlikkus, doktoriõppe maht, kvaliteet ja noorte teadlaste järelkasv;
3) uurimiskeskkond, sealhulgas rahaliste vahendite, seadmete ja ruumide olemasolu;
4) riigisisene ja rahvusvaheline koostöö, uurimisrühmade liikmete osalemine rahvusvahelistes ja Eesti teadusorganisatsioonides ning teaduspoliitilistes kogudes, teadusajakirjade toimetuskolleegiumides ja teaduskonverentside korraldamisel;
5) doktoriõppe läbiviimise võimalikkus evalveeritud teadus- ja arendustegevuse valdkonna taseme põhjal vastavas valdkonnas.
(51) Evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõte peab sisaldama soovitusi teadus- ja arendustegevuse valdkondade väljaarendamiseks ning teadus- ja arendustegevuse strateegia küsimustes.
§ 6. Evalveerimiskomisjoni hinnang
(1) Evalveerimiskomisjon annab teadus- ja arendustegevuse evalveeritavale valdkonnale üldhinnangu ja hinnangu vastavas valdkonnas tegutseva teadus- ja arendusasutuse tegevuse tasemele neljapallisel skaalal: väga hea (excellent), hea (good), rahuldav (satisfactory), mitterahuldav (unsatisfactory). Hinnangud vormistatakse evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõttes.
(2) Negatiivse evalveerimishinnangu aluseks on evalveerimiskomisjoni mitterahuldav hinnang või teadus- ja arendusasutuse keeldumine evalveerimisest.
(3) Positiivse evalveerimishinnangu saanud teadus- ja arendusasutusele antakse soovitusi tegevuse korraldamiseks vastavas valdkonnas, lähtudes kogu valdkonnale antud hinnangutest. Negatiivse evalveerimishinnangu saanud teadus- ja arendusasutusele, v.a evalveerimisest keeldunud teadus- ja arendusasutusele, antakse põhjendatud hinnang negatiivse evalveerimise kohta ning teadus- ja arendustegevuse jätkamise otstarbekuse osas selles valdkonnas.
§ 7. Teaduskompetentsi Nõukogu ettepanek
(1) Evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõte edastatakse Teaduskompetentsi Nõukogule ning teadus- ja arendusasutusele, kus evalveerimine läbi viidi, ühe kuu jooksul pärast evalveerimise läbiviimist.
(2) Teadus- ja arendusasutus, kus evalveerimine läbi viidi, võib ühe kuu jooksul pärast evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõtte talle teatavaks tegemist esitada Teaduskompetentsi Nõukogule motiveeritud kirjaliku seisukoha evalveerimiskomisjoni töö kokkuvõtte kohta.
(3) Teaduskompetentsi Nõukogu teeb lõigetes 1 ja 2 nimetatud materjalide põhjal haridus- ja teadusministrile motiveeritud ettepaneku evalveerimise tulemuste kinnitamiseks.
§ 8. Evalveerimise tulemuse kinnitamine
(1) Haridus- ja teadusminister kinnitab Teaduskompetentsi Nõukogu ettepanekute alusel evalveerimise tulemuse käskkirjaga või saadab selle Teaduskompetentsi Nõukogule tagasi täiendavaks läbivaatamiseks.
(2) Käskkiri evalveerimise tulemuste kohta tehakse teatavaks teadus- ja arendusasutusele, kelle teadus- ja arendustegevust evalveeriti, sihtasutustele, kelle riik on asutanud teadus- ja arendustegevuse finantseerimiseks ja Eesti Teaduste Akadeemiale. Käskkiri riigi-, kohaliku omavalitsuse või avalik-õigusliku juriidilise isiku asutusena tegutseva teadus- ja arendusasutuse evalveerimise tulemuste kohta tehakse teatavaks ka ministrile, kelle juhitava ministeeriumi valitsemisalasse teadus- ja arendusasutus kuulub, vallavanemale, linnapeale või avalik-õigusliku juriidilise isiku juhile.
(3) Kui teadus- ja arendusasutuse teadus- ja arendustegevust vastavas teadus- ja arendustegevuse valdkonnas evalveeritakse negatiivselt, ei viida uut evalveerimist läbi enne ühe aasta möödumist negatiivse evalveerimisotsuse tegemisest.


text:
ISO 20000 praktikute koolituskursus ja sertifitseerimine - ITS Tech School
ISO 20000 praktik
ISO 20000 praktikute koolituskursused ja sertifitseerimine
ISO 20000 praktikute koolituskursus
Kliendid nõuavad, et nende (sise- või välised) IT-teenuse pakkujad suudaksid tõestada, et nad suudavad pakkuda nõutavat teenusekvaliteeti ja omavad asjakohaseid teenusehaldusprotsesse. Protsesside põhjal ISO / IEC20000 on rahvusvaheliselt tunnustatud standard IT-teenuste haldamine mis täpsustab teenusepakkuja nõudeid SMS-i kavandamiseks, loomiseks, rakendamiseks, kasutamiseks, jälgimiseks, ülevaatamiseks, haldamiseks ja parandamiseks. Nõuded hõlmavad teenuste kavandamist, üleminekut, tarnimist ja täiustamist kokkulepitud teenindusnõuete täitmiseks.
ISO / IEC20000 sertifikaat antakse pärast registreeritud sertifitseerimisasutuste läbi viidavaid auditeid, mis tagavad, et teenusepakkuja kujundab, juurib ja juhib IT-teenuse haldamise süsteemi kooskõlas standardi nõuetega.
See kursus annab piisavalt teavet ISO / IEC 20000i ja selle rakenduse kohta, et oleks võimalik analüüsida ja rakendada omandatud teadmisi mitmetele tegevustele, mis toetavad organisatsioonide vastavust 1i nõuetele ja ISO / IEC 20000 sertifikaadi saavutamist ja säilitamist. .
Kursus hõlmab standardi teist väljaannet (ISO / IEC 20000-1: 2011), mis tühistab ja asendab esimese väljaande (ISO / IEC 20000-1: 2005).
Mõned peamised erinevused on järgmised:
ISO 9001i lähendamine
lähendamine ISO / IEC 27001-ile
terminoloogia muutus, mis kajastaks rahvusvahelist kasutust
muude poolte käitatavate protsesside juhtimise nõuete selgitamine
SMSi ulatuse määratlemise nõuete täpsustamine
selgitus, et PDCA metoodika kehtib SMS-i kohta, sealhulgas teenuse haldamise protsessid ja teenused
Uute või muudetud teenuste kavandamise ja ülemineku uute nõuete kehtestamine
Õpilased, kes on sellel kursusel osalenud, on sobivalt valmis ISO / IEC 20000 praktiseerija sertifitseerimiskatseks võtma.
EesmärgidISO 20000 praktikute koolitus
Selle kursuse lõpus saab õpilane aru saada ja oskab analüüsida ja rakendada ISO / IEC 20000 sisu praegu sertifitseeritud organisatsioonides või neile, kes soovivad rakendada SMS-i esialgse sertifitseerimise ettevalmistamiseks.
Konkreetselt saab õpilane:
Mõista standardi osade 1, 2, 3 ja 5 eesmärki, kasutamist ja rakendamist
ISO / IEC 20000-1 nõuetele vastavuse ja sertifitseerimisega seotud organisatsioonide abistamine ja nõustamine
Mõista, selgitada ja nõustada rakenduslikkuse, abikõlblikkuse ja ulatuse määratlemisega seotud küsimusi
Mõistke ja selgitage suhet ISO / IEC 20000i ja ITSMi ühiste kasutustingimuste ja nendega seotud standardite parimate tavade vahel
Selgitage ja rakendage 1i osa nõudeid
Selgitage tehnoloogia ja vahendite kasutamist, et toetada SMS-i rakendamist ja täiustamist, sertifitseerimise saavutamist ja 1i vastavuse pidevat tutvustamist
ISO / IEC 20000i sertifitseerimisvalmiduse hindamise nõustamine ja abistamine
Parandamise ja rakendamise kava abil toetatakse lõhe analüüsi
Mõistke, looge ja rakendage hoolduskava
Organisatsioonide abistamine ja nõustamine pideva täiustamise protsesside elluviimisel
Ettevalmistada organisatsioonid ISO / IEC 20000 sertifitseerimise auditiks, kasutades APMG sertifitseerimiskava eeskirju.
ISO 20000 praktikute kursuse kavandatud sihtrühm
See kvalifikatsioon on suunatud spetsialistidele, juhtidele ja konsultantidele, kellel on ISO / IEC 20000i aluseks oleva teenusehalduse süsteemi tootmises ja / või operatiivjuhtimises võtmeroll.
ISO 20000 praktikute sertifitseerimise eeltingimused
Osalejad peavad olema põhiteadmised IT-teenuste haldamise põhimõtetest ja protsessidest.
Selle ala teadmistebaas on selline, mis on omandatud kursuselITIL® FoundationvõiISO / IEC 20000 sihtasutus.
§ 1ISO / IEC 20000 standardi sissejuhatus ja taust
§ 2ISOIEC 20000 sertifitseerimissüsteem
§ 3IT-teenuste haldamise põhimõtted
§ 4ISO / IEC 20000-1 (osa 1) Teenindusjuhtimissüsteemi nõuded
§ 5ISO / IEC 20000-2 1i osa juhend
§ 6ISO / IEC 20000 sertifikaadi saavutamine
§ 7Kohaldatavus, reguleerimisala ja abikõlblikkus ISO / IEC 20000-3 alusel
§ 8Valmisolek ametliku sertifitseerimise, täis- ja järelevalveauditite läbiviimiseks
§ 9Eksamitegevus ja ettevalmistus

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


Üldkogu - Eestimaa Rohelised
§ 14. Üldkogu
(1) Erakonna kõrgeim organ on üldkogu. Üldkogu on erakonna liikmete üldkoosolek.
(2) Erakonna juhatus kutsub korralise üldkogu kokku vähemalt üks kord aastas mitte vähem kui ühekuulise etteteatamisajaga.
(3) Erakorralise üldkogu kutsub kokku juhatus vähemalt ühenädalase etteteatamisajaga.
(4) Juhatus on kohustatud üldkogu kokku kutsuma, kui seda nõuab vähemalt 1/10 erakonna liikmetest.
§ 15. Üldkogu ülesanded
Erakonna üldkogu:
1) kinnitab koosoleku päevakorra ja kodukorra, moodustab tööorganid;
2) kuulab ära juhatuse, Riigikogu fraktsiooni, volikogu, revisjonitoimkonna, põhikirja- ja programmitoimkonna, valimistoimkonna, aukohtu ja muude tööorganite aruanded;
3) määrab kindlaks järgmise aasta või mõne muu perioodi töösuunad ja ülesanded;
4) kinnitab erakonna põhikirja ja programmi ja teeb neis muudatusi;
5) kinnitab erakonna majandusaasta aruande;
6) määrab kindlaks volikogusse valitavate inimeste arvu ning juhatuse, revisjonitoimkonna, valimistoimkonna, aukohtu ja muude tööorganite suuruse;
7) valla volikogu, juhatuse, revisjonitoimkonna, valimistoimkonna, aukohtu ja muude üldkogu poolt loodud tööorganite liikmed;
8) otsustab erakonna kuulumise rahvusvahelistesse organisatsioonidesse;
9) kinnitab liikmemaksu suuruse ja maksetähtaja;
10) täidab muid põhikirjast tulenevaid ülesandeid;
11) kutsub vajadusel tagasi valitud kogude liikmeid ja pikendab valitud kogude volitusi.
§ 16. Üldkogu otsustusvõime
(1) Üldkogu on otsustusvõimeline, kui ta on kokku kutsutud järgides § 14 sätteid ning sellest võtab osa vähemalt 1/10 erakonna liikmetest.
(2) Kui üldkogu on kvoorumi puudumisel otsustusvõimetu, siis kutsutakse ühe kuu jooksul kokku uus üldkogu, mille kokkukutsumisest teatatakse liikmetele ette vähemalt 7 kalendripäeva. Uus üldkogu on otsustusvõimeline, sõltumata osalejate arvust.
(3) Erakonna liige võib teist erakonna liiget volitada end üldkogul esindama, andes talle vastava lihtkirjaliku või digitaalselt allkirjastatud volikirja.
§ 17. Otsuste vastuvõtmine
(1) Üldkogu otsus on vastu võetud, kui selle poolt hääletab üle poole üldkogul osalenud hääleõiguslikest erakonna liikmetest.
(2) Mitme konkureeriva ettepaneku korral langetatakse otsus konkureeriva hääletamise teel.
§ 18. Kandidaatide ülesseadmine valitavatele kohtadele
(1) Kandidaate saab üles seada iga erakonna liige, sealhulgas ka iseennast. Ettepanek kandidaadi ülesseadmiseks tuleb esitada kirjalikult valimistoimkonnale.
(2) Kandidaadi ülesseadmiseks on vajalik kandidaadi nõusolek.
(3) Valimistoimkond koostab kandidaatide nimekirja. Nimekiri suletakse üldkogu otsusega.
§ 19. Valitavate kogude valimine
(1) Volikogu, juhatus, valimistoimkond, revisjonitoimkond, aukohus ja muud erakonna juhtorganid valitakse salajasel hääletusel.
(3) Erakonna liige tohib kuuluda samaaegselt vaid ühe valitava kogu koosseisu, piirkondliku organisatsiooni juhatuse liikmed tohivad kuuluda erakonna juhatusse.
§ 20. Valitavate kogude asendusliikmete määramine
(1) Kui valitud isik astub tagasi või kui ta mingil põhjusel ei saa pikaajaliselt töötada valitaval kohal, siis astub tema kohale asendusliige. Asendusliige vabastab koha, kui liige pöördub takistuse möödumisel tagasi oma kohale valitavas kogus. Kui valitaval kohal olev isik astub tagasi omal soovil või ta ei ole enam erakonna liige, ei saa ta tagasi pöörduda oma kohale valitavas kogus ega saa olla käesoleva paragrahvi mõttes asendusliige.
(2) Asendusliikmeks saab automaatselt esimene valimata jäänud kandidaat. Kui esimene valimata jäänud kandidaat ei saa asuda tööle valitaval kohal või loobub sellest, siis saab asendusliikmeks järgmine kandidaat, vastavalt nende järjekorrale valimistulemuste nimekirjas. Kui järgmisi kandidaate pole, korraldatakse erakonnasisene hääletus asendusliikme valimiseks.
(3) Asendusliikmed kinnitab valimistoimkond.


text:
kohtutäitur | Juriidiline esmaabi
Tag Archives: kohtutäitur
Jõu kasutamine suhtlemiskorra rikkumisel
Suvel kirjutasin postituse teemal, mis teha siis, kui lapsevanem rikub suhtlemiskorda. Riigikohtu hiljutises, 29. oktoober 2014, lahendis anti suuniseid selleks puhuks, kui lapsevanem jätkuvalt rikub kohtu poolt määratud suhtlemiskorda. Kõige äärmuslikum meede lapsel teise vanemaga suhtlemise tagamiseks on jõu kasutamine.
Kordan üle protseduuri. Kohus otsustab esmalt suhtlemiskorra üle (kohtuotsus) või on kinnitab poolte kompromissi suhtlemiskorra tingimuste kohta (kohtumäärus). Kui lapsevanem eelnimetatud kohtuotsust või -määrust rikub, tuleb teha kohtusse selle kohta teha avaldus. Siis tuleb kohtul seaduse kohaselt läbi viia lepitusmenetlus. Lepitusmenetluse eesmärk on anda vanematele võimalus leida kohtu abiga lahendus lapsega suhtlemise korra täitmiseks enne täitemenetluse alustamist ja võimalike sunnivahendite kohaldamist. Lepitusmenetluses saab lapsevanem aga taotleda kohtult lapsega suhtlemist reguleeriva kohtumääruse täitmise tagamiseks ka jõu kasutamist. Kui lepitusmenetlus ebaõnnestub, saab kohus määrata, milliseid sunnivahendeid tuleb suhtlemist reguleeriva kohtumääruse täitmise tagamiseks rakendada. Sellise lahendiga, milles kohus määrab sunnivahendid, saab pöörduda kohtutäituri poole.
Kohtutäitur saab teha täitetoiminguid lapsega suhtlemise võimaldamiseks, sh võib kohtutäitur kasutada lapse või suhtlemisõigust rikkuva lapsevanema vastu jõudu. Riigikohus selgitab, et lapsega suhtlemise võimaldamiseks ei saa lapse suhtes jõudu kasutada. Jõudu võib lapse suhtes kasutada üksnes lapse ühekordse üleandmise korral (nt juhul, kui laps tuleb vanemast või perekonnast eraldada tema heaolu ohustamise tõttu PKS §-de 134 ja 135 alusel või hooldusõiguse muutumise tõttu PKS §-de 137 ja 138 alusel).
Lapsega suhtlemist reguleeriva kohtulahendi täitmiseks saab sunnivahenditega mõjutada vanemat, kes on kohustatud võimaldama lapsel kohtu määratud suhtlemise korra järgi teise vanemaga suhelda. Muuhulgas kasutada vanema vastu ka täitemenetluse seadus § 179 lg 4 esimese lause alusel jõudu.
Riigikohus märgib, et kohtutäituril on ka endal võimalus taotleda kohtult jõu kasutamise võimaldamist, kui lapsevanem ei ole seda varasemalt lepitusmenetluses teinud või kohus ei ole ise lepitusmenetluses omal algatusel jõu kasutamist määranud. Samas rõhutatakse, et jõu kasutamine on seaduses sätestatud äärmuslik meede. Jõudu võib kasutada üksnes juhul, kui muude vahendite rakendamine on jäänud või jääb tulemusteta. Samuti siis kui on vaja lahendit kiiresti täita ning jõu kasutamist õigustab vajadus tagada lapse heaolu, mida ei ole muul viisil võimalik saavutada. Jõudu kasutades peab olema võimalik tagada lapsega suhtlemine last kahjustamata.
Kohus annab jõu kasutamiseks võimaluse, aga selle reaalse kasutamise üle tuleb otsustada siiski kohtutäituril. Kohtutäitur peab vastavalt asjaoludele ja olukorrale otsustama, kas kasutada lapsega suhtlemise võimaldamiseks jõudu (sh korrakaitse organite abil) või piisab muudest meetmetest. Kohtutäitur peab juhinduma sellest, et kohtulahendi täitmine algaks kiiresti ja toimuks efektiivselt.
Sildid:jõu kasutamine, kohtutäitur, lepitusmenetlus, Suhtlemiskord
Kategooriad Perekonnaõigus

matches:
Kohus
kohus
kohus
Riigikohus
§ 179
Riigikohus
kohus
Kohus