§ 5 Psüühikahäirete diagnostika ja psüühikahäirega isiku ravi2 PSÜHHIAATRILISE ABI KORRALDUS
§ 9 Psühhiaatrilise abi seos sotsiaalhoolekandega21 ISIKU ÕIGUSTE PIIRANGUD STATSIONAARSEL PSÜHHIAATRILISEL RAVIL § 91 Keelatud ained ja esemed statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil
§ 92 Isiku asjade läbivaatus, keelatud ainete ja esemete äravõtmine, säilitamine, tagastamine, üleandmine ja hävitamine3 VÄLTIMATU PSÜHHIAATRILINE ABI
§ 144 Ohjeldusmeetme rakendamisest teatamine4 PSÜHHIAATRIAEKSPERTIIS JA PSÜHHIAATRILINE SUNDRAVI § 15 Kohtupsühhiaatriaekspertiis
§ 16 Kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiis § 17 Psühhiaatrilise sundravi kohaldamine ja järelevalve5 FINANTSEERIMINE
§ 19 Riigieelarvest finantseeritav psühhiaatriline abi, ravi ja ekspertiis51 RIIKLIK JÄRELEVALVE § 191 Riiklik järelevalve psühhiaatrilise abi seaduse täitmise üle6 MUUDATUSED VARASEMATES ÕIGUSAKTIDES JA SEADUSE RAKENDAMINE
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:01.01.2016Redaktsiooni kehtivuse lõpp:
Avaldamismärge:RT I, 30.12.2015, 88
Psühhiaatrilise abi seadusVastu võetud 12.02.1997RT I 1997, 16, 260jõustumine 16.03.1997Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine25.02.1999RT I 1999, 31, 42501.01.200009.05.2001RT I 2001, 50, 28401.01.200230.05.2001RT I 2001, 53, 30901.01.200205.06.2002RT I 2002, 53, 33601.07.200212.06.2002RT I 2002, 56, 35001.09.200219.06.2002RT I 2002, 61, 37501.08.200219.06.2002RT I 2002, 62, 37701.10.200219.06.2002RT I 2002, 64, 39229.07.200213.04.2005RT I 2005, 24, 18020.05.200515.06.2005RT I 2005, 39, 30801.01.200626.01.2006RT I 2006, 7, 4204.02.200620.12.2007RT I 2008, 3, 2201.09.200810.12.2008RT I 2008, 59, 33001.01.200930.09.2009RT I 2009, 49, 33101.01.201027.01.2011RT I, 23.02.2011, 205.04.201127.01.2011RT I, 23.02.2011, 101.09.201115.02.2012RT I, 07.03.2012, 101.09.201230.05.2012RT I, 15.06.2012, 201.06.201319.06.2014RT I, 29.06.2014, 10901.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud ministrite ametinimetused alates 2014. aasta 1. juulil jõus olevast redaktsioonist.09.12.2015RT I, 30.12.2015, 501.01.20161. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Seaduse reguleerimisala (1) Psühhiaatrilise abi seadus reguleerib isikule psühhiaatrilise abi andmise korda ja tingimusi ning isikule psühhiaatrilise abi andmisel tekkivaid suhteid tervishoiuasutustega; sätestab riigi ja kohaliku omavalitsuse kohustused psühhiaatrilise abi korraldamisel ning isiku õigused psühhiaatrilise abi saamisel. (2) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti. (3) Psühhiaatrilist abi osutatakse, lähtudes seaduslikkuse ja humaansuse printsiibist ning järgides inim- ja kodanikuõigusi.[RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006] § 2. Mõisted Käesolevas seaduses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses: 1) psüühikahäire – kehtivale rahvusvahelisele psüühika- ja käitumishäirete klassifikatsioonile vastav psüühiline seisund või käitumishäire; 2) psühhiaatriline abi – psüühikahäirete diagnostika, psüühikahäirega isiku ravi ja taastusabi ning psüühikahäireid ennetav tegevus; 3) raviprotsess – isiku uurimise, diagnoosimise, ravimise ja taastusabiga seotud tegevus, mis hõlmab suhteid patsiendi ja arsti ning teiste ravimisele kaasatud isikute, raviasutuste ja haigekassaga; 4) psüühikahäirega isiku taastusabi – tegevus psüühikahäirega isiku sotsiaalse toimetulekuvõime taastamiseks; 5) teadev nõusolek – nõusolek, mille andmisel isik on võimeline aru saama nõusoleku olemusest ja selle andmise või sellest keeldumise tagajärgedest.§ 3. Psühhiaatrilise abi vabatahtlikkus (1) Psühhiaatrilist abi antakse vaba tahte avalduse alusel, st isiku soovil või teadval nõusolekul. (2) Piiratud teovõimega isikule antakse psühhiaatrilist abi tema seadusliku esindaja nõusolekul ja isiku enda tahte alusel niivõrd, kuivõrd ta on võimeline sellekohast tahet avaldama. Seaduslik esindaja ei saa esindatava asemel avaldada tahet psühhiaatrilise abi osutamiseks.[RT I 2008, 59, 330 - jõust. 01.01.2009] (3) Psüühikahäirega isiku ravi ilma tema enda teadva nõusolekuta on lubatud ainult käesoleva seaduse §-des 11 ja 17 sätestatud juhtudel. Sama kehtib piiratud teovõimega isikule psühhiaatrilise abi andmise ja tema ravi kohta, kui isik ise ei ole võimeline tahet avaldama või kui eestkostja abi või raviga ei nõustu.[RT I 2008, 59, 330 - jõust. 01.01.2009] § 4. Isiku õigused psühhiaatrilise abi saamisel Isikul on psühhiaatrilise abi saamisel õigus: 1) saada ravi ja põetust võrdsel alusel muude haigetega; 2) saada teavet oma psüühikahäire ja kasutatavate ravi- ning diagnostikameetodite kohta ja tutvuda temasse puutuvate ravidokumentidega, välja arvatud juhul, kui see võib osutuda kahjulikuks tema vaimsele tervisele või teiste isikute julgeolekule. Otsuse teabe edastamise kohta teeb ja annab õiguse tutvuda ravidokumentidega tema raviarst, kes teeb sellekohase kande tema ravidokumenti; 3) keelduda psühhiaatrilistest uuringutest ja ravist või neid katkestada, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 11 ja 17 sätestatud juhtudel; 4) kahju hüvitamisele ravi- või põetusvigadest põhjustatud kahju korral.[RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] § 5. Psüühikahäirete diagnostika ja psüühikahäirega isiku ravi (1) Arst on psüühikahäirete diagnoosimisel ja psühhiaatrilise abi andmisel sõltumatu ning juhindub arstiteadusest, arstieetikast, seadustest ja muudest õigusaktidest. (2) Psühhiaatrilist ravi ja diagnoosi puudutav teave on isiku eraelu saladus ja selle edastamine väljapoole raviprotsessi on lubatud ainult isiku enda või tema seadusliku esindaja kirjalikul nõusolekul, samuti uurimisasutuse, politsei, prokuratuuri, kriminaalhooldusosakonna või kohtu seadusest tuleneva nõude alusel, narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse alusel loodud narkomaaniaravi andmekogule esitamiseks ning Terviseameti ja Eesti Haigekassa nõudel neile seadusega pandud ülesannete täitmiseks. Teabe edastamine on lubatud isiku elukohajärgsele valla- või linnavalitsusele ja isiku lähedastele ulatuses, milles see on vajalik neile isikutele seisukoha või kaebuse esitamiseks isiku kinnisesse asutusse paigutamise menetluses. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] (21) Lõikes 2 sätestatu ei piira isikuandmete edastamist tervise infosüsteemi ja isikuandmete saamist tervise infosüsteemist vastavalt tervishoiuteenuste korraldamise seadusele.[RT I 2008, 3, 22 - jõust. 01.09.2008] (3) Psüühikahäirega isiku raviarst ei ole kohustatud andma kellelegi ütlusi isiku eraelu kohta, mida ta sai teada oma tööülesannete tõttu.2. peatükk PSÜHHIAATRILISE ABI KORRALDUS § 6. Psühhiaatrilise abi korraldamise üldpõhimõtted (1) Psühhiaatrilise abiga tagatakse raviprotsessis psüühikahäirega isikule järjepidev ja valdkonna eest vastutava ministri poolt kehtestatud standarditele vastav ravi.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalministri“ sõnadega „valdkonna eest vastutava ministri“.] (2) Psühhiaatrilist abi annavad sellekohase tegevusloaga raviasutused, arstid ja muud spetsialistid. (3) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] (4) Psühhiaatriline eriarstiabi korraldatakse kohaliku omavalitsuse ja riigi tasandil. (5) Psühhiaatrilise abi andmisel välditakse võimaluse korral isiku eemaldamist harjumuspärasest elukeskkonnast. (6) Psühhiaatrilist haiglaravi rakendatakse juhul, kui isiku tervise seisundist lähtuvalt ei ole haiglaväline abi piisavalt tõhus või kui isik on temal esineva psüühikahäire tõttu muutunud endale või teistele ohtlikuks. (7) Sotsiaalministeerium korraldab psüühikahäireid ennetavat tegevust.[RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] § 7. – § 8. [Kehtetud - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] § 9. Psühhiaatrilise abi seos sotsiaalhoolekandega Valla- või linnavalitsus tagab psüühikahäirega isikule sotsiaalteenuste kättesaadavuse kooskõlas sotsiaalhoolekande seadusega. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] 21. peatükk ISIKU ÕIGUSTE PIIRANGUD STATSIONAARSEL PSÜHHIAATRILISEL RAVIL [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] § 91. Keelatud ained ja esemed statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil (1) Statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil viibival isikul on keelatud vallata järgmisi aineid või esemeid: 1) alkohoolsed joogid alkoholiseaduse tähenduses; 2) narkootilised ja psühhotroopsed ained narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse tähenduses, mis ei ole ravimid ravimiseaduse tähenduses; 3) relvad relvaseaduse tähenduses; 4) lõhkeained, pürotehnilised ained ja pürotehnilised tooted lõhkematerjaliseaduse tähenduses. (2) Tervishoiuteenuse osutaja võib keelata statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil viibival isikul vallata ravil aineid või esemeid, mis kujutavad tema tervisliku seisundi tõttu ohtu tema enda või teiste isikute elule või tervisele või ohustavad oluliselt ravil viibivate isikute eraelu puutumatust. (3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud aineteks või esemeteks on eelkõige: 1) ravimid ravimiseaduse tähenduses; 2) terariistad; 3) alkoholi sisaldavad ained. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] § 92. Isiku asjade läbivaatus, keelatud ainete ja esemete äravõtmine, säilitamine, tagastamine, üleandmine ja hävitamine (1) Kui tervishoiuteenuse osutajal tekib põhjendatud kahtlus, et ravil viibiva isiku valduses on või temale adresseeritud posti- või muu saadetis sisaldab käesoleva seaduse § 91 lõigetes 1 või 2 nimetatud aineid või esemeid, on tervishoiuteenuse osutajal õigus isiku valduses olevad asjad läbi vaadata. Keelatud aine või eseme leidmisel on tervishoiuteenuse osutaja kohustatud selle isiku valdusest ära võtma või teavitama politseid. Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud teavitama politseid käesoleva seaduse § 91 lõike 1 punktides 2–4 nimetatud ainetest ja esemetest. (2) Isiku valduses olevate asjade läbivaatamisel ning keelatud ainete ja esemete äravõtmisel peab tervishoiuteenuse osutaja hoiduma isikule saadetud sõnumite saladuse riivest. (3) Kui käesoleva seaduse § 91 lõigetes 1 või 2 nimetatud aine või ese seab otsesesse ohtu isiku, kelle valduses see on, või teised isikud, peab tervishoiuteenuse osutaja võtma kasutusele meetmed otsese ohu vähendamiseks või kõrvaldamiseks. (4) Kui isiku tervislik seisund seda võimaldab, vaadatakse tema valduses olevad asjad läbi ja võetakse keelatud aine või ese tema valdusest ära tema juuresolekul. Isikult aine või eseme äravõtmise juures peab viibima vähemalt kaks isikut, kellest üks on tervishoiutöötaja ja teine politseiametnik või tervishoiuteenuse osutaja juures töötav isik. (5) Tervishoiuteenuse osutaja peab isiku valdusest äravõetud aine või eseme, mida ei anta üle politseile, säilitama, andma üle isiku seaduslikule esindajale, välja arvatud valla- või linnavalitsusele, või hävitama. (6) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud säilitama isikult äravõetud eseme kuni äravõtmise põhjuse äralangemiseni. Põhjuse äralangemisel tuleb äravõetud aine või ese isikule viivitamata tagastada. (7) Kui tervishoiuteenuse osutajal ei ole võimalik äravõetud eset või ainet säilitada ja isikul on lepinguline või seaduslik esindaja, annab tervishoiuteenuse osutaja äravõetud aine või eseme üle isiku esindajale, välja arvatud valla- või linnavalitsusele. (8) Isiku valdusest äravõetud riknenud või säilitustähtaja ületanud ained ja esemed võib tervishoiuteenuse osutaja hävitada. (9) Kui ravil viibivale isikule soovitakse üle anda ainet või eset, kontrollib tervishoiuteenuse osutaja enne üleandmist, kas ravil viibivale isikule üleantava aine või eseme valdamise õigust on käesoleva seaduse alusel piiratud. Keelatud aine või eseme avastamisel on tervishoiuteenuse osutajal õigus keelata ainet või eset ravil viibivale isikule üle anda. (10) Tervishoiuteenuse osutaja dokumenteerib isiku valduses olevate asjade läbivaatuse, keelatud esemete äravõtmise, tagastamise, politseile üleandmise või hävitamise isiku haigusloos. Käesoleva seaduse § 91 lõikes 2 nimetatud aine või eseme äravõtmisel dokumenteerib tervishoiuteenuse osutaja isiku haigusloos ka aine või eseme äravõtmise põhjuse. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] 3. peatükk VÄLTIMATU PSÜHHIAATRILINE ABI § 10. Vältimatu psühhiaatrilise abi andmise üldpõhimõtted (1) Kõigile Eesti territooriumil viibivatele isikutele tagatakse vältimatu psühhiaatriline abi. (2) Vältimatut psühhiaatrilist abi saab psüühikahäirega isik vaba tahte avalduse alusel, välja arvatud käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud juhtudel. (3) Vältimatu psühhiaatriline abi tagatakse psüühikahäirete korral, kus abita jätmine ohustab otseselt isiku elu. (4) Vältimatut psühhiaatrilist abi antakse isiku tervise seisundist lähtuvalt kiirabi, haiglavälise või haiglaabi korras.§ 11. Tahtest olenematu vältimatu psühhiaatriline abi (1) Isik võetakse tema enda või tema seadusliku esindaja nõusolekuta vältimatu psühhiaatrilise abi korras ravile haigla psühhiaatriaosakonda või jätkatakse ravi, tema tahtest olenemata (edaspidi tahtest olenematu ravi), ainult järgmiste asjaolude koosesinemise korral: 1) isikul on raske psüühikahäire, mis piirab tema võimet oma käitumisest aru saada või seda juhtida; 2) haiglaravita jätmisel ohustab isik psüühikahäire tõttu iseenda või teiste elu, tervist või julgeolekut; 3) muu psühhiaatriline abi ei ole küllaldane. (2) Tahtest olenematut ravi võib kohaldada üksnes kohtu määruse alusel. Tahtest olenematut ravi võib kohaldada ka kohtu määruseta, kui see on vältimatu isiku enda või avalikkuse kaitseks ja kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik. (3) Otsuse kohaldada tahtest olenematut ravi kohtu loata teeb haigla psühhiaatriaosakonna psühhiaater isiku psühhiaatriaosakonda saabumisel või vaba tahte avalduse alusel haiglas ravil viibival isikul tahtest olenematu ravi kohaldamise vajaduse ilmnemisel viivitamata pärast isiku arstlikku läbivaatust. Otsus vormistatakse valdkonna eest vastutava ministri kehtestatud korra kohaselt. Otsuse vormistamise aeg loetakse tahtest olenematu haiglaravi alguseks, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 41 nimetatud juhul.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalministri“ sõnadega „valdkonna eest vastutava ministri“.] (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsuse alusel võib tahtest olenematut ravi kohaldada 48 tunni jooksul tahtest olenematu haiglaravi algusest. (41) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsus on tehtud ambulatoorsele sundravile määratud isiku suhtes ning isiku sundravi jätkub vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku § 4021 lõikes 4 sätestatule statsionaarse sundravina, siis loetakse otsuse vormistamise aeg statsionaarse sundravi jätkumise alguseks.[RT I, 23.02.2011, 1 - jõust. 01.09.2011] (5) Sotsiaalhoolekande seaduse § 105 alusel hoolekandeasutusse paigutatud isiku tahtest olenematu ravi kohaldamiseks teeb käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsuse kohaldada tahtest olenematut ravi kuni 48 tundi tahtest olenematu haiglaravi algusest haigla psühhiaatriaosakonna psühhiaater isiku psühhiaatriaosakonda saabumisel viivitamata pärast isiku arstlikku läbivaatust. Otsus vormistatakse käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel kehtestatud õigusaktiga sätestatud korras.[RT I, 30.12.2015, 5 - jõust. 01.01.2016] (6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2–5 sätestatud asjaoludel ravil viibiv isik ei või katkestada uuringuid ja ravi ega lahkuda haigla psühhiaatriaosakonnast. (7) Tahtest olenematu ravi puhul kohaldatakse vähim piiravaid meetodeid, mis tagavad ravile toodud isiku ja teiste isikute turvalisuse. Meditsiiniline personal austab patsiendi õigusi ja seaduslikke huve.[RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006] § 12. Tahtest olenematut vältimatut psühhiaatrilist abi vajava isiku haiglasse paigutamise kord (1) Kui on alust arvata, et esinevad käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaolud, toimetatakse isik haigla psühhiaatriaosakonda kiirabi, politsei, lähedaste või muude isikute poolt, kui see on vältimatu isiku enda või avalikkuse kaitseks ja kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik. (2) Kui on alust arvata, et esinevad käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaolud, abistab politsei arsti kirjaliku taotluse alusel tervishoiuteenuse osutajat isiku kinnipidamisel, arstlikul läbivaatusel ja haigla psühhiaatriaosakonda toimetamisel. (3) [Kehtetu - RT I 2006, 7, 42 - jõust. 04.02.2006] (4) Käesoleva seaduse § 11 lõigetes 3 ja 5 nimetatud otsusest teavitab arst isikut kohe ja tema lähedasi inimesi või seaduslikku esindajat 12 tunni jooksul otsuse vormistamisest. (5) Tahtest olenematu ravi kohaldamisel kohtu määruseta on isiku lähedasel inimesel ja seaduslikul esindajal või nende poolt valitud arstil, advokaadil või muul esindajal õigus kohtuda tahtest olenematule ravile paigutatud isikuga. Kohtumise kestuse otsustab raviarst, lähtudes ravile paigutatud isiku tervise seisundist.[RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006] § 13. Tahtest olenematu ravi kontrollimine (1) Esialgse õiguskaitse rakendamise taotluse isiku tahtest olenematu ravi kohaldamiseks ja isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamiseks, samuti esialgse õiguskaitse tähtaja pikendamise taotluse esitab isiku elukoha järgne valla- või linnavalitsus, isiku eestkostja või haigla pea- või ülemarst haigla tegevuskohajärgsele kohtule. Haigla pea- või ülemarsti äraolekul esitab taotluse haigla valvearst. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] (11) Isiku tahtest olenematu ravi kohaldamise kauemaks kui esialgse õiguskaitse rakendamiseks, selle pikendamise ja lõpetamise otsustab kohus isiku kinnisesse asutusse paigutamise menetlusele ettenähtud korras isiku elukohajärgse valla- või linnavalitsuse või isiku eestkostja avalduse alusel, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.[RT I 2008, 59, 330 - jõust. 01.01.2009] (12) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse saamisel kontrollib kohus viivitamata psühhiaatrilist sundravi osutavast raviasutusest, kas isikule on määratud ambulatoorne sundravi.[RT I, 23.02.2011, 1 - jõust. 01.09.2011] (2) Isiku tahtest olenematu ravi haigla psühhiaatriaosakonnas võib kesta üle 48 tunni ainult kohtu loal.[RT I 2006, 7, 42 - jõust. 04.02.2006] (3) Haigla pea- või ülemarst tagab 24 tunni jooksul isiku tahtest olenematu haiglaravi algusest ravile võetud isiku arstliku läbivaatuse teise psühhiaatri poolt, kes ei ole teinud käesoleva seaduse § 11 lõikes 3 või 5 nimetatud otsust. (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 toodud tahtest olenematu ravi kohaldamiseks ja isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamiseks esitab haigla pea- või ülemarst vajaduse korral taotluse valla- või linnavalitsusele kohtusse pöördumiseks. Haigla pea- või ülemarsti äraolekul esitab taotluse haigla valvearst. Taotlusele lisatakse käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud psühhiaatri arvamus isiku tahtest olenematu haigla psühhiaatriaosakonda paigutamise ja ravi kohaldamise põhjendatuse kohta. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] (5) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 toodud tahtest olenematu ravi pikendamiseks või lõpetamiseks esitab valla- või linnavalitsus kohtule avalduse, millele on lisatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud psühhiaatri arvamus isiku tahtest olenematu ravi pikendamise või lõpetamise põhjendatuse kohta. Kohus võib tahtest olenematut ravi pikendada ka isiku eestkostja avalduse alusel. Tahtest olenematu ravi võib kohus lõpetada ka isiku enda või tema eestkostja avalduse alusel või omal algatusel. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] (6) Kui kohtu määruse alusel on vaja isik toimetada ärakuulamiseks haiglast kohtusse, teeb seda vajaduse korral politsei. (7) Määruse teinud kohus teatab määrusest politseile, kes võtab vajaduse korral viivitamata tarvitusele abinõud tahtest olenematul ravil viibiva isiku vara kaitsmise tagamiseks. (8) Tahtest olenematul ravil viibiva isikuga ei ole lubatud teha kliinilisi katseid, katsetada uusi ravimeid ega ravimeetodeid. (9) Järelevalvet tahtest olenematu ravi üle teostab Terviseamet.[RT I 2009, 49, 331 - jõust. 01.01.2010] § 14. Ohjeldusmeetmete rakendamine (1) Tervishoiuteenuse osutaja rakendab psüühikahäirega isiku suhtes ohjeldusmeetmeid käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaoludel, kui isiku psüühikahäire tõttu on otsene oht enesevigastuseks või vägivallaks teiste isikute suhtes ja muud vahendid ohu kõrvaldamiseks, sealhulgas vestlus, veenmine ja suuline rahustamine, ei ole osutunud küllaldaseks. (2) Ohjeldamiseks võib kasutada järgmisi meetmeid: 1) füüsiline ohjeldamine – isiku kinnihoidmine füüsilise jõu abil eesmärgiga piirata isiku liikumist ja liigutuste ulatust; 2) ohjeldamine ravimite abil – isikule ravimite manustamine tema tahte vastaselt isiku rahutussümptomite leevendamiseks; 3) mehaaniline ohjeldamine – mehaaniliste vahendite, sealhulgas ohjeldamisrihmade kasutamine eesmärgiga piirata isiku liikumist ja liigutuste ulatust. Mehaanilist ohjeldamist võib rakendada jälgimisruumis. Mehaanilise ohjeldamise ajal peab olema tagatud, et ükski ohjeldatav ei ole teiste patsientide nägemisulatuses; 4) eraldusruumi paigutamine – isiku eraldusruumi paigutamine tema liikumise ja suhtlemise piiramiseks. (3) Ohjeldusmeetmeid võib rakendada ainult arsti otsuse alusel. Vältimatu vajaduse korral võib füüsilise või mehaanilise ohjeldamise alustamise või eraldusruumi paigutamise otsustada õde, informeerides ohjeldusmeetme rakendamisest viivitamata arsti, kes otsustab ohjeldusmeetme rakendamise jätkamise vajaduse. Enne ohjeldusmeetme rakendamist peab arst isiklikult ja vahetult hindama isiku seisundit ning tegema otsuse ohjeldusmeetme rakendamise vajaduse ja rakendatava ohjeldusmeetme kohta. (4) Isiku suhtes rakendatav ohjeldusmeede peab olema tekkinud otsese ohuga proportsionaalne ning võimalikult vähe riivama isiku õigusi ja vabadusi. Ohu möödumisel lõpetatakse ohjeldusmeetme rakendamine viivitamata. (5) Tervishoiutöötaja selgitab isikule ohjeldusmeetme rakendamise põhjuseid ja konkreetseid tegevusi, mida ohjeldusmeetme rakendamisel kasutatakse. (6) Isiku ravi ei tohi ohjeldusmeetmete rakendamise ajal katkeda. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] § 141. Ohjeldusmeetme rakendamise jälgimine (1) Isik, kelle suhtes on rakendatud ohjeldusmeedet, peab olema tervishoiutöötaja järelevalve all. Mehaanilise ohjeldusmeetme rakendamise puhul peab isik olema tervishoiutöötaja pideva järelevalve all. (2) Arst peab kontrollima isiku, kelle suhtes on rakendatud ohjeldusmeedet, seisundit ja hindama ohjeldusmeetme rakendamise vajadust vastavalt isiku seisundile kuni ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamiseni. Ohjeldusmeetme rakendamise jätkamise vajaduse märgib arst isiku haigusloos. (3) Ohjeldusmeetmete rakendamise jälgimise sageduse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] § 142. Ohjeldusmeetme rakendamise dokumenteerimine (1) Tervishoiuteenuse osutaja dokumenteerib ohjeldusmeetme rakendamise isiku haigusloos ning sellele lisaks kohas ja viisil, mis võimaldab anda kiire ja üldistatud ülevaate tervishoiuteenuse osutaja rakendatud ohjeldusmeetmete kohta. (2) Isikul on õigus teha omapoolseid märkusi tema suhtes ohjeldusmeetme rakendamise kohta. Isiku kirjalikud märkused ohjeldusmeetme rakendamise kohta lisatakse haigusloole. Isikul on õigus saada väljavõte haiguslukku kantud andmetest ohjeldusmeetmete rakendamise kohta käesoleva seaduse § 4 punktis 2 sätestatud korras. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] § 143. Ohjeldusmeetme rakendamise järgne vestlus (1) Pärast isiku suhtes ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamist viib arst esimesel võimalusel temaga läbi vestluse eesmärgiga vältida ohjeldusmeetme rakendamist tulevikus ja teavitada isikut tema õigustest seoses ohjeldusmeetme rakendamisega. (2) Ohjeldusmeetme rakendamise järgse vestluse läbiviimise ning ohjeldusmeetme rakendamise kohta isikule selgituste andmise tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] § 144. Ohjeldusmeetme rakendamisest teatamine (1) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud hiljemalt järgmisel tööpäeval pärast ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamist teavitama Terviseametit igast juhtumist, mille korral ohjeldusmeetme rakendamine kestab rohkem kui 24 tundi järjest. (2) Terviseametile ohjeldusmeetmete rakendamisest teavitamise korra ja esitatavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega. [RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] 4. peatükk PSÜHHIAATRIAEKSPERTIIS JA PSÜHHIAATRILINE SUNDRAVI [RT I, 23.02.2011, 1 - jõust. 01.09.2011] § 15. Kohtupsühhiaatriaekspertiis (1) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] (2) Kohtuniku loal või kohtumääruse alusel võib vabaduses viibiva kahtlustatava, süüdistatava või kohtualuse paigutada haigla psühhiaatriaosakonda kohtupsühhiaatriaekspertiisi tegemiseks. Ekspertiisi taotlenud ametiisik teavitab isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamisest tema seaduslikku esindajat või lähedast inimest 24 tunni jooksul pärast kohtuniku loa kättesaamist.[RT I 2005, 39, 308 - jõust. 01.01.2006] (3) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] (4) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] § 16. Kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiis [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002] § 17. Psühhiaatrilise sundravi kohaldamine ja järelevalve (1) Psühhiaatrilise sundravi eesmärgiks on psüühikahäire ravi, psüühikahäirest tuleneva ohtlikkuse vähendamine ning isiku toimetuleku taastamine iseseisvaks toimetulekuks ühiskonnas. (2) Psühhiaatrilise sundravi osutajale esitatavad nõuded, psühhiaatrilise ravi nõuded ja tervishoiuteenuse osutaja töökorralduse kohtu poolt karistusseadustiku § 86 lõike 1 alusel määratud psühhiaatrilise sundravi kohaldamisel kehtestab valdkonna eest vastutav minister.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] (3) Ambulatoorset psühhiaatrilist sundravi võib kohaldada isiku suhtes tema kirjalikul nõusolekul. Nõusolekus märgitakse ravialuse kohustused, mida ravialune peab täitma, et oleks võimalik saavutada ravi eesmärke, ning nende mittetäitmise tagajärjed. Ambulatoorse psühhiaatrilise sundravi kohaldamise nõusolekus nõutavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.] (4) Isikut, kelle suhtes kohaldatakse ambulatoorset sundravi, teavitatakse sellest, et kui ta osutub endale või ühiskonnale ohtlikuks või kui tema allutamine statsionaarsele ravile on vajalik ravi eesmärkide saavutamiseks, asendatakse ambulatoorne sundravi statsionaarse sundraviga. (5) Järelevalvet psühhiaatrilise sundravi osutamise üle teostab Terviseamet. [RT I, 23.02.2011, 1 - jõust. 01.09.2011] 5. peatükk FINANTSEERIMINE § 18. Psühhiaatrilise abi finantseerimine Psühhiaatrilist abi finantseeritakse tervishoiuteenuste korraldamise seaduses, ravikindlustuse seaduses, sotsiaalhoolekande seaduses ja käesolevas seaduses kehtestatud korras.[RT I 2002, 62, 377 - jõust. 01.10.2002] § 19. Riigieelarvest finantseeritav psühhiaatriline abi, ravi ja ekspertiis Ravikindlustusega hõlmamata isikule antava vältimatu psühhiaatrilise abi, psüühikahäire tõttu vaeguriks tunnistatud isiku hooldamise ja taastusabi kulud, kohtupsühhiaatriaekspertiisi ja kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiisi tegemise, psühhiaatrilise sundravi, seksuaalkurjategijate kompleksravi ja üheksa kuu pikkuse sõltuvusravi kohaldamise kulud ning kohtu poolt psühhiaatriahaiglasse paigutatud isiku psühhiaatrilise ravi kulud kaetakse riigieelarvest.[RT I, 15.06.2012, 2 - jõust. 01.06.2013] 51. peatükk RIIKLIK JÄRELEVALVE [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] § 191. Riiklik järelevalve psühhiaatrilise abi seaduse täitmise üle Järelevalvet käesoleva seaduse alusel psühhiaatrilise abi osutamise üle teostab Terviseamet tervishoiuteenuste korraldamise seaduse 6. peatükis sätestatud alustel ja korras. [RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012] 6. peatükk MUUDATUSED VARASEMATES ÕIGUSAKTIDES JA SEADUSE RAKENDAMINE § 20. – § 22. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


Väikelapse vanem võib nõuda puhkust talle sobival ajal - Raamatupidaja
Väikelapse vanem võib nõuda puhkust talle sobival ajal
27. juuni 2011 12:25
Seadus annab kuni seitsmeaastast last kasvatavale vanemale õiguse kasutada põhipuhkust temale sobival ajal.
Küsimus: kas ma võin võtta suvel pikemat puhkust, kui teistel, sellepärast, et minul on kaks last, nelja- ja kuueaastased. Sellel aastal läheb vanem laps kooli, mistõttu mul vaja seitse nädalat lastega kodus olla. Lasteaia kollektiiv läheb puhkusele 11.07.11. Augustis mul on neli nädalat puhkust, ma ei saa jätta juulis kolmeks nädalaks lapsi koju ilma järelvalveta. Minu tööandja räägib, et nii ametlikku puhkust kui ka palgata puhkust ma võtta ei saa, sest see peab olema tööandjaga kokkuleppel. Kas see vastab tõele? Minul on lisaks augustikuus kasutatavale neljanädalasele puhkusele saada puhkusejäägid 13 päeva, mis olid planeeritud septembriks – oktoobriks. Kas ma võin neid puhkusepäevi võtta juulis?
Vastus: töölepingu seaduse (TLS) § 55 on sätestatud, et eeldatakse, et töötaja iga-aastane puhkus on 28 kalendripäeva (põhipuhkus), kui töötaja ja tööandja ei ole leppinud kokku pikemas põhipuhkuses või kui seadus ei sätesta teisiti. Põhipuhkuse pikkust võib poolte kokkuleppel muuta, kuid ainult töötajale soodsamas suunas. Tööandja ja töötaja võivad kokku leppida pikemas põhipuhkuses kui töölepingu seadus ette näeb, kuid lühemas puhkuse kestuses kokku leppida seadus ei võimalda.
TLS § 69 sätestab puhkuste ajakava regulatsiooni. Puhkuste ajakava tuleb koostada iga kalendriaasta kohta ning selle määramisel võtta arvesse töötajate soove, mis on mõistlikult ühildatavad tööandja ettevõtte huvidega. Siiski peab tööandja arvestama puhkuse soove, mis tulevad TLS § 69 lõikes 7 sätestatud isikutelt ja olukordades. Puhkuse ajakava kalendriaasta kohta tuleb TLS § 69 lõike 2 alusel teha töötajale teatavaks aasta esimese kvartali jooksul, seega puhkuste ajakava tuleb teatavaks teha hiljemalt märtsi lõpuks. Puhkuse ajakavasse on tööandjal kohustus kanda põhipuhkus ja kasutamata põhipuhkus ning poolte kokkuleppel muud puhkused, näiteks isapuhkus, lapsepuhkus, õppepuhkus. Puhkuste ajakava on pooltele siduv ja sinna märgitud puhkusi antakse vastavalt ajakavale. Kui ajakava sisaldab näiteks lapsepuhkust, siis tuleb ka see anda vastavalt ajakavale.
Töötaja kaitse on tagatud sellega, et puhkuste ajakavasse kandmata puhkust võib töötaja nõuda igal ajal vähemalt 14-kalendripäevase etteteatamisega, mis peab olema esitatud kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis. Töötaja õigus jääda puhkusele 2-nädalase etteteatamisega on põhjuseks, miks tööandjad peaksid koostama puhkuse ajakava ja tegema selle töötajatele teatavaks võimalikult aasta alguses. Puhkuse ajakava eesmärk on anda mõlemale poolele võimalus tööd ja puhkust ette planeerida. Puhkuste ajakava on pooltele siduv ning ajakavasse pandud puhkusi ei saa ühepoolselt muuta. Puhkuse ajakava saab muuta vaid poolte kokkuleppel, välja arvatud põhipuhkuste osas, mille muutmine on tingitud tööandja poolt töökorralduse hädavajadusest, mida ei olnud võimalik ette näha, või on töötajal õigus põhipuhkus edasi lükata, katkestada või enneaegselt lõpetada tema isikust tuleneval olulisel põhjusel.
Seega, tulenevalt TLS § 55 on töötajal kes kasvatab kuni seitsmeaastast last (lapsi) õigus saada puhkust 28 kalendripäeva, kui töötaja ja tööandja ei ole leppinud kokku pikemas põhipuhkuses. Tulenevalt TLS § 69 lõike 7 punktist 3 on kuni seitsmeaastast last kasvataval vanemal õigus kasutada põhipuhkust temale sobival ajal, teavitades tööandjat sellest. Kui tööandja ei ole puhkuste ajakava koostamisel arvestanud töötaja õigust kasutada põhipuhkust temale sobival ajal, on töötajal võimalus võtta puhkust temale sobival ajal, teavitades tööandjat sellest vähemalt kaks nädalat ette.
Samuti on töötajal võimalus võtta kasutamata põhipuhkus temale sobival ajal, teavitades tööandjat sellest. Parima praktika korral arvestab tööandja puhkuste ajakava koostamisel kuni seitsmeaastast last kasvatava vanema õigusega kasutada põhipuhkust temale sobival ajal ja lülitab puhkuste ajakavasse puhkused nii, nagu töötajale sobib.
Sirje Aava, Rivo Sarapik
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2011/06/27/vaikelapse-vanem-voib-nouda-puhkust-talle-sobival-ajal


Kohaliku omavalitsuse üksuse ja temast sõltuva üksuse poolt võetavate kohustuste täpsem loetelu, kohustuste võtmise kooskõlastamise taotluse esitamise ning taotluse hindamise tingimused ja kord ning peatatud vahendite tagastamise kord – Riigi Teataja
Kohaliku omavalitsuse üksuse ja temast sõltuva üksuse poolt võetavate kohustuste täpsem loetelu, kohustuste võtmise kooskõlastamise taotluse esitamise ning taotluse hindamise tingimused ja kord ning peatatud vahendite tagastamise kord - sisukord
§ 2 Kooskõlastatavate kohustuste täpsem loetelu
§ 3 Kohustuse võtmise kooskõlastamiseks taotluse esitamine
§ 5 Taotluse hindamine
§ 6 Peatatud vahendite tagastamine
RT I 2009, 17, 106
Vabariigi Valitsuse 9. märtsi 2009. a määrus nr 50
30.09.2010 14:55 Veaparandus – määruse vastuvõtmise kuupäev 5. märts asendatud õige kuupäevaga 9. märts.
Alus: Riigi Teataja seaduse § 10 lg 2.
Määrus kehtestatakse «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 81 lõigete 2 ja 7 alusel.
Määrusega kehtestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse ja kohaliku omavalitsuse üksusest sõltuva üksuse poolt Rahandusministeeriumiga kooskõlastatult võetavate kohustuste täpsem loetelu, kooskõlastamise taotluse esitamise ning taotluse hindamise tingimused ja kord ning selliste vahendite tagastamise kord, mille ülekandmine riigieelarve kohalike omavalitsuste eelarvete tasandusfondist ja tulumaksust peatati.
§ 2. Kooskõlastatavate kohustuste täpsem loetelu
Rahandusministeeriumiga tuleb eelnevalt kooskõlastada selliste kohustuste võtmine, mis kajastatakse «Raamatupidamise seaduse» § 35 lõike 2 alusel kehtestatud riigi raamatupidamise üldeeskirja lisa 1 põhjal järgmistes kontorühmades ja -klassides:
1) emiteeritud võlakirjad – kontogrupid 2080 ja 2580;
2) laenud – kontogrupid 2081 ja 2581;
3) kapitalirendi- ja faktooringukohustused – kontogrupid 2082, 2083, 2582 ja 2583;
4) teenuse kontsessiooni kokkuleppest tekkivad kohustused – kontogrupid 2086 ja 2586;
5) pikaajalised kohustused tarnijate ees – kontorühm 250;
6) muud pikaajalised kohustused, mis nõuavad tulevikus raha väljamaksmist – kontogrupid 2530, 2535 ja 2536 ning kontorühm 256.
§ 3. Kohustuse võtmise kooskõlastamiseks taotluse esitamine
(1) Kohaliku omavalitsuse üksus esitab enda ja temast sõltuva üksuse poolt «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 81 lõikes 1 nimetatud eesmärgil võetava kohustuse võtmise kooskõlastamise taotluse Rahandusministeeriumile enne asjaomase kohustuse võtmisega seotud lepingu sõlmimist, tehingu tegemist või muul viisil kohustuse võtmist.
(2) Kohaliku omavalitsuse üksus esitab taotluse käesoleva määruse lisas 1 toodud vormil. Kohaliku omavalitsuse üksusest sõltuva üksuse taotlus esitatakse käesoleva määruse lisas 2 toodud vormil. Taotlus esitatakse paberkandjal või elektroonselt.
(3) Kui kohaliku omavalitsuse üksus ei ole taotluse esitamise hetkeks kohustuse võtmise aasta eelarvet vastu võtnud, lisatakse taotlusele eelarve projekt.
(1) Rahandusministeerium vaatab taotluse läbi 20 tööpäeva jooksul selle saamisest arvates. Rahandusministeeriumil on õigus taotluse menetlemise käigus küsida selle esitajalt lisainformatsiooni ja -dokumente käesoleva määruse §-s 5 sätestatud hindamise läbiviimiseks. Rahandusministeerium määrab tähtaja taotluses puuduste kõrvaldamiseks või lisaandmete ja -dokumentide esitamiseks.
(2) Rahandusministeerium teavitab taotluse esitajat kirjalikult kohustuse võtmise kooskõlastamisest, osalisest kooskõlastamisest või kooskõlastamata jätmisest. Kohustuse võtmise osalise kooskõlastamise korral esitab Rahandusministeerium põhjendatud ettepaneku võetava kohustuse suuruse vähendamiseks.
(3) Rahandusministeerium jätab taotluse läbi vaatamata, kui taotleja ei kõrvalda taotluses esinevaid puudusi tähtaegselt või jätab nõutud andmed või dokumendid põhjendamatult esitamata.
(4) Rahandusministeerium jätab kohustuse võtmise kooskõlastamata, kui:
1) kohustust ei võeta «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 81 lõikes 1 nimetatud eesmärgil;
2) kohustuse võtmisega ei täida kohaliku omavalitsuse üksus «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 8 lõike 1 punktis 1 kehtestatud tingimusi.
§ 5. Taotluse hindamine
(1) Rahandusministeerium hindab «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 261 alusel koostatavas kuuaruandes esitatud vastuvõetud eelarve andmete või käesoleva määruse § 3 lõikes 3 nimetatud eelarve projekti alusel kohaliku omavalitsuse üksuse ja käesoleva määruse lisas 2 toodud vormi kohaselt esitatud andmete alusel kohaliku omavalitsuse üksusest sõltuva üksuse finantsvõimekust. Finantsvõimekuse hindamisel võetakse arvesse ka «Raamatupidamise seaduse» § 35 lõike 2 kohaselt koostatud aruannetes esitatud andmed.
(2) Finantsvõimekuse hindamisel analüüsitakse, kas «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 81 lõike 1 mõistes struktuuritoetuse või muu välisabi toetuse omafinantseeringut on võimalik tagada ilma lisakohustusi võtmata, sealhulgas ülejäänud investeeringute, välja arvatud investeering riigieelarvest või avalik õiguslikelt juriidilistelt isikutelt investeeringuteks saadava toetuse omafinantseeringu katteks, mahtu vähendades, tegevuskulusid ületavate tegevustulude, eelarves kavandatud reservfondi või hoiustel olevate vabade vahendite arvelt.
(3) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud analüüsi tulemusena on kohaliku omavalitsuse üksus või temast sõltuv üksus võimeline tagama struktuuritoetuse või muu välisabi toetuse saamiseks vajaliku omafinantseeringu käesoleva määruse §-s 2 nimetatud kohustusi taotluses märgitud mahus võtmata, kooskõlastab Rahandusministeerium taotluse osaliselt.
§ 6. Peatatud vahendite tagastamine
(1) «Valla- ja linnaeelarve seaduse» § 81 lõike 4 alusel kinni peetud vahendid kantakse ülekandmise peatamise tinginud asjaolude äralangemisel üle järgmiselt:
1) kohaliku omavalitsuse üksusele ülekandmisele kuuluvad tulumaksu summad kantakse üle «Tulumaksuseaduse» § 5 lõike 2 alusel kehtestatud rahandusministri määruses toodud tulumaksu ülekandmise järgmisel korralisel tähtpäeval;
2) kohaliku omavalitsuse üksusele ülekandmisele kuuluvad tasandusfondi summad kantakse üle iga-aastase riigieelarve seaduse alusel kehtestatava kohaliku omavalitsuse üksustele tasandusfondi eraldiste jaotamise tingimustes ja korras määratud tasandusfondi eraldiste ülekandmise taotlemise järgmisel korralisel tähtpäeval.
(2) Juhul kui tasandusfondi vahendite ülekandmise peatamise tinginud asjaolu langeb ära vahendite ülekandmise peatamise aastale järgneval aastal, nähakse asjaomasele kohaliku omavalitsuse üksusele tagastamisele kuuluvad summad ette ülekandmise peatamise tinginud asjaolu äralangemise aastale järgneva eelarveaasta tasandusfondi vahendite hulgas.
Vabariigi Valitsuse 9. märtsi 2009. a määruse nr 50 «Kohaliku omavalitsuse üksuse ja temast sõltuva üksuse poolt võetavate kohustuste täpsem loetelu, kohustuste võtmise kooskõlastamise taotluse esitamise ning taotluse hindamise tingimused ja kord ning peatatud vahendite tagastamise kord»
Kohustuse võtmise kooskõlastamise taotluse vorm kohaliku omavalitsuse üksusele
Kohaliku omavalitsuse üksuse nimi
Võetava kohustuse suurus ja liik (laen, võlakirjade emissioon, kapitalirent, faktooring, muud kohustused)
Võetava kohustuse sisu (omafinantseering, sildfinantseering, refinantseering)
Struktuuritoetuse või muu välisabi toetuse vahenditest toetatava projekti nimetus*
Programmi ja meetme nimetus*
Toetuse eraldamise või taotlemise aluseks olev õigusakt (määrus, käskkiri) või muu dokument*
Projekti abikõlblik kogumaksumus
Projekti omafinantseeringu suurus
* Ei täideta juhul, kui kohustus võetakse olemasolevate kohustuste refinantseerimiseks.
Vallavanem/linnapea
Kohustuse võtmise kooskõlastamise taotluse vorm kohaliku omavalitsuse üksusest sõltuvale üksusele
Sõltuva üksuse nimi
Toetuse taotlemise aluseks olev õigusakt (määrus, käskkiri) või muu dokument*
Toetuse eraldamise aluseks olev õigusakt (määrus, käskkiri) või muu dokument)*
Kohustuse võtmise aasta kavandatavad tulud (tulud kaupade ja teenuste müügist, saadavad toetused, muud tegevustulud) kokku
Kohustuse võtmise aasta kavandatavad kulud (antavad toetused ja muud tegevuskulud) kokku
Kohustuse võtmise aasta kavandatav tulu põhivara ja osaluste müügist
Kohustuse võtmise aasta kavandatav kulu põhivara ja osaluste soetamiseks
Raha ja hoiuste seis kohustuse võtmise aasta alguseks
Raha ja hoiuste eeldatav seis kohustuse võtmise aasta lõpuks
Võetud kohustuste kogusumma kohustuse võtmise aasta alguseks
Võetud kohustuste eeldatav kogusumma kohustuse võtmise aasta lõpuks (koos kohustusega, mille võtmist taotletakse)


text:
blanketne dispositsioon
karistust kergendav seadus
kriminaalkoodeksi ja täitemenetluse seadustiku erinev õigusjõud
seaduse ja valitsuse määruse erinev õigusjõud
tagasiulatuva jõu puudumine eriti ohtliku retsidivisti instituudi kehtetuks tunnistamisel
3-1-3-2-02 Riigikohus 09.05.2002
3-1-1-94-01 Riigikohus 08.10.2001
Kriminaalkaristust kohaldatakse teo toimepanemise ajal kehtinud seaduse alusel.
3-1-1-124-97 Riigikohus 09.12.1997
Dispositsioon ei ole blanketne, kui selles märgitud tunnus "suures koguses" on teise õigusharu normatiivaktiga lahti mõtestamata. Suure koguse määratlemine kuulub niisugusel juhul kohtu päevusse.
ebaseaduslik omandamine suures koguses
Narkootilist või psühhotroopset ainet on suures koguses ebaseaduslikult omandatud ka juhul, kui sellest piisab ühekordseks kasutamiseks sajale isikule või samaks arvuks müügikordadeks narkosõltuvatele isikutele.
3-1-3-18-97 Riigikohus 07.05.1997
Kui teo toimepanemise ajal kehtinud kriminaalseaduse kohaselt isik võis oma ea tõttu olla mingit liiki või alaliiki kuriteo subjekt, hiljem antud kriminaalseaduse järgi ta selleks aga ei saa olla, kuulub kohaldamisele hiljem antud seadus.
3-1-1-24-97 Riigikohus 04.03.1997
Kirjanduses on avaldatud arvamust, et karistust kergendavaks on seadus, mis võimaldab konkreetsel juhul teha süüdlase suhtes kergema otsuse.
Juhul kui uus kriminaalseadus ühes osas muudab karistust raskemaks, teises osas aga kergendab karistust, on uuel seadusel tagasiulatuv jõud üksnes niivõrd, kuivõrd see kergendab raskemat karistust.
3-1-3-9-97 Riigikohus 11.02.1997
Kui karistust kergendav kriminaalseadus antakse pärast isiku süüdimõistmist vastavas kuriteos, tuleb kohtuotsus tühistada ning mõistetud karistus, vajadusel ka kuriteo kvalifikatsioon viia kooskõlla karistust kergendava seadusega.
III-1/1-94/95 Riigikohus 19.12.1995
vargusega tekitatud kahju minimaalne väärtus kriminaalvastutuse kohaldamiseks
III-1/1-90/95 Riigikohus 12.12.1995
eseme äratundmiseks esitamine
läbiotsimise juures viibivad isikud (KrMK § 141)

matches:
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 141


Rahvusvahelisel tsiviilmissioonil osalemise seadus
Riigikogu 09.02.2011 seadus; jõustumiskuupäev 01.04.2011
redaktsioon 01.07.2016 [RT I, 17.12.2015, 70]
RK s 25.11.2015 jõust. 01.07.2016
RT I, 17.12.2015, 1
RK s 19.11.2014 jõust. 01.07.2016
RK s 19.06.2014 jõust. 01.07.2014, Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud ministrite ametinimetused alates 2014. aasta 1. juulil jõus olevast redaktsioonist.
RK s 13.06.2012 jõust. 01.04.2013
22.02.2011 otsus nr 829
Vastu võetud 09.02.2011
§ 1. Seaduse reguleerimisala ja kohaldamisala
(1) Käesolev seadus reguleerib Eesti Vabariigi osalemist rahvusvahelisel tsiviilmissioonil ning missioonile lähetatava eksperdi õigusi, kohustusi ja sotsiaalseid tagatisi.
(2) Käesolevat seadust ei kohaldata osalemisel rahvusvahelisel päästetööl või demineerimistööl, kui see toimub rahvusvahelise päästekokkuleppe alusel esitatud või Euroopa Liidu liikmesriigi esitatud abipalve alusel. Sellisel juhul otsustatakse abipalve täitmine päästeseaduse kohaselt.
(3) Missioonile lähetatavale eksperdile kohaldatakse avaliku teenistuse seadust ja töölepingu seadust juhul, kui käesoleva seadusega ei sätestata teisiti.
(4) Käesoleva seadusega ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seadust, arvestades käesoleva seaduse erisusi.
1) rahvusvaheline tsiviilmissioon – missioon, mis täidab humanitaarabi või rahvusvahelise tsiviilkriisiohje ülesandeid (edaspidi missioon);
2) ekspert – missioonil osalemiseks vajaliku kvalifikatsiooniga isik;
3) humanitaarabi – teisele riigile antav rahaline või materiaalne abi või inimressurssi ja tehnilisi vahendeid sisaldava päästevõimekuse saatmine katastroofipiirkonda, mille eesmärgiks on loodus- või inimtegevusest põhjustatud katastroofide ajal või nende järel inimelude päästmine, inimeste kannatuste vähendamine ja inimväärseks eluks hädavajaliku tagamine;
4) kiireloomuline missioon – humanitaarabimissioon, mis eeldab reageerimisvalmidust 24 tunni jooksul alates eksperdi lähetamise otsuse tegemisest ja mille puhul eksperdi lähetusaeg ei ületa 90 järjestikust kalendripäeva;
5) koosseisuväline teenistuja – Eesti kodanik, kes on võetud või üle viidud pikaajalisel missioonil eksperdina töötamise ajaks Välisministeeriumi mittediplomaatilisele ametikohale;
6) lähetamine – eksperdi suunamine missiooni asukohta täitma kindlaksmääratud ülesandeid töölepingu, muu võlaõigusliku lepingu või avaliku teenistuse suhte alusel;
7) lühiajaline missioon – missioon, mille puhul eksperdi lähetusaeg ei ületa 90 järjestikust kalendripäeva;
8) missiooni juht – missiooni korraldaja määratud isik, kelle ülesanne on missiooni igapäevane juhtimine ja selle töö korraldamine;
9) missiooni korraldaja – rahvusvaheline organisatsioon, riik või riikide rühm, kes tagab missiooni läbiviimise;
10) pikaajaline missioon – missioon, mille puhul eksperdi lähetusaeg ületab 90 järjestikust kalendripäeva;
11) päästemeeskond – iga üksiku kiireloomulise missiooni tarbeks moodustatud eksperdirühm;
12) tsiviilkriisiohje – mittesõjaliste meetmetega sekkumine kriisi, mis võib puhkeda või mis on tekkinud konflikti või loodus- või inimtegevuse tagajärjel toimunud katastroofi tõttu, eesmärgiga takistada kriisi laienemist ning kaasa aidata selle lahendamisele.
§ 3. Missioonil osalemise eesmärgid
(1) Eesti Vabariik osaleb missioonil eesmärgiga:
1) kindlustada rahvusvahelist rahu ja stabiilsust ning edendada demokraatiat, inimõiguste austamise ja hea valitsemistava põhimõtet;
2) aidata kaasa konfliktide rahumeelsele lahendamisele, nende põhjuste kõrvaldamisele ja tagajärgede leevendamisele;
3) aidata kaasa majanduslikule arengule ja vaesuse vähendamisele;
4) aidata kaasa Euroopa Liidu ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide või sihtriikide tsiviilkriisiohje võime täiustamisele;
5) anda humanitaarabi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud eesmärkidest lähtutakse missioonil osalemise otsustamisel.
2. peatükk Missiooniks valmistumine ja missioonil osalemine
§ 4. Missiooniks valmistumise ja missioonil osalemise korraldamine
(1) Missiooniks valmistumist ja missioonil osalemist korraldab Välisministeerium, kaasates vajaduse korral teisi ametiasutusi.
(2) Kiireloomuliseks missiooniks valmistumist ja sellel osalemist korraldab Siseministeeriumi valitsemisalas olev Päästeamet (edaspidi Päästeamet). Sellisel juhul teeb Välisministeerium käesoleva paragrahvi lõike 5 punktides 1–3 sätestatud toiminguid.
(3) Missiooniks valmistumine on:
1) missioonidel osalemise kavandamine;
2) eksperdi osalemine missioonialasel väljaõppel;
3) missiooniks vajaliku varustuse soetamine;
4) eksperdi tervisekontroll ja vaktsineerimine;
5) missioonil osalemiseks vajalike kindlustuslepingute sõlmimine.
(4) Missioonil osalemine on:
1) eksperdi lähetamine missioonile;
2) missiooni rahaline toetamine.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 ettenähtud ülesande täitmisel Välisministeerium:
1) koordineerib ametiasutuste koostööd missioonidel osalemise kavandamisel;
2) korraldab teabevahetust asjaomaste ametiasutustega ja avalikkuse teavitamist;
3) peab ekspertide andmekogu;
4) lähetab eksperdi missioonile;
5) korraldab eksperdi tervisekontrolli ja vaktsineerimist käesoleva seaduse § 25 kohaselt;
6) koordineerib eksperdi missioonialase väljaõppe korraldamist;
7) sõlmib vajaduse korral teiste juriidiliste või füüsiliste isikutega eksperdi lähetamist käsitlevaid kokkuleppeid;
8) teeb muid missiooniks valmistumise ja missioonil osalemise korraldamiseks vajalikke toiminguid.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 ettenähtud ülesande täitmisel Päästeamet:
1) tagab eksperdi, päästemeeskonna ja varustuse valmisoleku kiireloomuliseks missiooniks;
2) lähetab eksperdi kiireloomulisele missioonile;
3) viib läbi eksperdi ja päästemeeskonna väljaõppe osalemiseks kiireloomulisel missioonil;
4) juhib päästemeeskonna moodustamist kiireloomuliseks missiooniks;
5) sõlmib teiste juriidiliste või füüsiliste isikutega lepingud kiireloomulise missiooni alustamise tagamiseks;
6) korraldab kiireloomulisele missioonile lähetatava eksperdi tervisekontrolli ja vaktsineerimist käesoleva seaduse § 25 kohaselt;
7) teeb muid kiireloomuliseks missiooniks valmistumise ja sellel osalemise korraldamiseks vajalikke toiminguid.
§ 5. Missiooni rahaline toetamine
(1) Missiooni võib rahaliselt toetada nii eksperdi lähetamise korral kui ka juhul, kui eksperti ei lähetata.
(2) Rahalise toetamisena käsitatakse muu hulgas asja tasuta üleandmist missiooni tarbeks.
§ 6. Missiooni kulude kandmine
(1) Missiooniks valmistumise ja missioonil osalemise kulud kaetakse Välisministeeriumi eelarvest, kui neid ei kaeta muudest vahenditest.
(2) Kiireloomuliseks missiooniks valmistumise ja sellel osalemise ning osalemise korraldamise kulud kaetakse Päästeameti eelarvest käesoleva seaduse § 4 lõikes 6 nimetatud toimingute ulatuses, kui ei lepita kokku teisiti.
§ 7. Missioonil osalemise otsustamine
(1) Välisministeerium kogub missioone käsitlevat teavet, võtab vastu osalemiskutseid ja abipalveid ning analüüsib missioonil osalemise vajalikkust, otstarbekust ja võimalikkust.
(2) Teised ametiasutused edastavad missioonil osalemise ettepanekud Välisministeeriumile.
(3) Missioonil osalemise otsuse tegemise aluseks on rahvusvaheline kokkulepe, riigi või rahvusvahelise organisatsiooni abipalve või missiooni korraldaja kutse.
(4) Välisministeerium kooskõlastab osalemise kiireloomulisel missioonil enne asjakohase otsuse tegemist Siseministeeriumiga.
(5) Missioonil osalemise otsustab valdkonna eest vastutav minister.
3. peatükk Eksperdi missioonile lähetamine ja missioonilt tagasikutsumine
§ 8. Eksperdi valik
(1) Pärast otsust osaleda missioonil eksperdi lähetamisega teeb Välisministeerium eksperdile ettepaneku kandideerida missioonile. Vajaduse korral küsib Välisministeerium teistelt ametiasutustelt ettepanekuid missioonile sobiva eksperdi kohta või kuulutab välja konkursi eksperdi leidmiseks.
(2) Eksperdi missioonile kandideerimine ja lähetamine kooskõlastatakse kirjalikult:
1) avalikus teenistuses töötava eksperdi puhul ametiasutuse juhiga, ministeeriumis või selle valitsemisala asutuses töötava eksperdi puhul asutuse juhi ja asjaomase ministeeriumi kantsleriga;
2) tööandjaga, kui ekspert töötab töölepingu alusel muu tööandja juures.
(3) Välisministeerium esitab kandidaatide andmed missiooni korraldajale, kes valib eksperdi nende kandidaatide hulgast. Kui ei ole ette nähtud, et eksperdi valib missiooni korraldaja, valib eksperdi Välisministeerium.
(4) Kiireloomulisele missioonile lähetatava eksperdi valib ekspertide andmekogu kaudu Päästeameti peadirektor kooskõlastatult Välisministeeriumiga. Sellisel juhul ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõikeid 1–3.
§ 9. Eksperdi lähetamine missioonile
(1) Avalikus teenistuses oleva eksperdi avaliku võimu teostamise õigus asjakohases ametiasutuses peatub missioonil osalemise ajaks, kui ei lepita kokku teisiti.
(2) Töölepingu alusel töötava eksperdi töösuhtele kohaldatakse tema missioonil osalemise ajal töölepingu seaduse § 19, kui ei lepita kokku teisiti.
(3) Eksperdile tagatakse missioonil osalemise ajaks tervisekindlustus. Lühiajalisele ja pikaajalisele missioonile lähetatava eksperdi tervisekindlustuslepingu sõlmib Välisministeerium või missiooni korraldaja. Kiireloomulisele missioonile lähetatava eksperdi tervisekindlustuslepingu sõlmib Päästeamet või missiooni korraldaja.
(4) Eksperdi missioonile lähetamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
§ 10. Pikaajalisele missioonile lähetamise erisused
(1) Pikaajalisel missioonil osalemise ajaks võetakse või viiakse ekspert üle Välisministeeriumi koosseisuväliseks teenistujaks. Teenistusaja sisse arvatakse käesoleva paragrahvi lõikes 4 ja käesoleva seaduse § 13 lõikes 4 sätestatud aeg isiklike asjade korraldamiseks.
(2) Eksperdi lähetab pikaajalisele missioonile Välisministeeriumi kantsler käskkirjaga.
(3) Ekspert lähetatakse missioonile perekonnaliikmeteta.
(4) Välisministeerium annab eksperdile enne pikaajalisele missioonile lähetamist isiklike asjade korraldamiseks aega kuni viis tööpäeva, mille jooksul ta on ameti- või töökohustustest vabastatud. Selle aja eest makstakse eksperdile palka või töötasu käesoleva seaduse § 18 kohaselt.
(5) Välisministeeriumi kantsler võib eksperdi nõusolekul tema pikaajalisel missioonil osalemise tähtaega pikendada, kooskõlastades selle käesoleva seaduse § 8 lõikes 2 nimetatud isikutega.
§ 11. Lühiajalisele missioonile lähetamise erisused
(1) Lühiajalisele missioonile lähetab eksperdi Välisministeeriumi kantsler.
(2) Kui ekspert töötab Välisministeeriumis, võidakse ta lähetada lühiajalisele missioonile töö- või teenistuslähetusse. Muudel juhtudel lähetatakse ekspert lühiajalisele missioonile võlaõigusliku lepingu alusel.
§ 12. Kiireloomulisele missioonile lähetamise erisused
(1) Kiireloomulisele missioonile lähetab eksperdi Päästeameti peadirektor kooskõlastatult Välisministeeriumiga.
(2) Kiireloomulisele missioonile lähetatava eksperdi avaliku võimu teostamise õiguse peatumiseks või töölepingu seaduse § 19 kohaldamiseks käesoleva seaduse § 9 lõigetes 1 ja 2 ettenähtud juhul peab olema ametiasutuse juhi või töölepinguga töötava eksperdi tööandja nõusolek vähemalt kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
(3) Kiireloomulisele missioonile lähetatakse ekspert võlaõigusliku lepingu alusel.
§ 13. Eksperdi missioonilt tagasikutsumine
(1) Eksperdi kutsub missioonilt tagasi tema lähetaja. Päästeamet kooskõlastab eksperdi tagasikutsumise kiireloomuliselt missioonilt Välisministeeriumiga.
(2) Eksperdi lähetaja kutsub eksperdi missioonilt tagasi:
1) eksperdi lähetusaja lõppemisel;
2) eksperdi taotlusel;
3) eksperdi terviseseisundi tõttu.
(3) Eksperdi lähetaja võib eksperdi missioonilt igal ajal tagasi kutsuda, kui:
1) ilmneb eksperdi sobimatus missioonil ülesannete täitmiseks;
2) langeb ära välis- või julgeolekupoliitiline vajadus eksperdi osalemiseks missioonil.
(4) Pikaajaliselt missioonilt tagasikutsumise korral käesoleva paragrahvi lõike 2 punktides 1 ja 3 ning lõike 3 punktis 2 ettenähtud alustel annab Välisministeerium eksperdile isiklike asjade korraldamiseks aega kuni viis tööpäeva, mille jooksul ta on ameti- või töökohustustest vabastatud. Selle aja eest makstakse eksperdile palka või töötasu käesoleva seaduse § 18 kohaselt.
(5) Eksperdi missioonilt tagasikutsumise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
§ 14. Eksperdi vabastamine Välisministeeriumi teenistusest
Ekspert vabastatakse Välisministeeriumi koosseisuvälise teenistuja ametikohalt pikaajaliselt missioonilt tagasikutsumise korral käesoleva seaduse § 13 lõigetes 2 ja 3 ettenähtud juhtudel.
§ 15. Õigus naasta senisele või sellega samaväärsele ametikohale
(1) Eksperdi missioonilt naasmisel tagab ametiasutus, kus ekspert töötas enne missioonile lähetamist, talle vähemalt senise või sellega samaväärse ametikoha ja ametipalga, mida maksti ametiasutuses sellel ametikohal eksperdi missioonile lähetamiseni. Käesolevat lõiget kohaldatakse juhul, kui ekspert on osalenud missioonil kuni kolm järjestikust aastat.
(2) Kui eksperdi teenistussuhet ametiasutusega, kus ekspert töötas enne missioonile lähetamist, reguleeriv eriseadus näeb ette käesoleva paragrahvi lõikest 1 erineva tähtaja või korra, kohaldatakse eriseadust.
4. peatükk Eksperdi õigused, kohustused ja tagatised
§ 16. Eksperdi alluvus missioonil
(1) Missioonil osalemise ajal allub ekspert või eksperdirühma juht missiooni töökorralduse küsimustes missiooni juhile või asjakohasele rahvusvahelise organisatsiooni juhtimisorganile.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata küsimustes allub ekspert lähetajale või saab lähetajalt juhiseid.
§ 17. Eksperdi kohustused
(1) Ekspert täidab missioonil lähetaja määratud ülesandeid. Päästeamet kooskõlastab eksperdi kiireloomulisel missioonil täidetavad ülesanded Välisministeeriumiga.
(2) Ekspert täidab vastavalt alluvusele töökorraldusi ja juhiseid, mida annavad käesoleva seaduse §-s 16 nimetatud isikud.
(3) Ekspert esitab lühi- ja pikaajalisel missioonil ülesannete täitmise ajal oma tegevuse kohta Välisministeeriumile vähemalt kord kuus aruande, kui ei lepita kokku teisiti.
(4) Ekspert esitab Välisministeeriumile kokkuvõtte oma ülesannete täitmise kohta kahe nädala jooksul lühiajalise missiooni lõppemisest arvates ja kolme nädala jooksul pikaajalise missiooni lõppemisest arvates.
(5) Ekspert või päästemeeskonna juht esitab Päästeametile kahe nädala jooksul kiireloomulise missiooni lõppemisest arvates kokkuvõtte oma ülesannete täitmise kohta. Päästeamet edastab kokkuvõtte koopia Välisministeeriumile.
§ 18. Eksperdi tasustamine
(1) Eksperdile makstakse missioonil osalemise ajal töötasu või palka käesoleva seaduse alusel ja töölepingu seaduses sätestatud korras.
(2) Eksperdile makstakse missioonil osalemise ajal töötasu või palka tema missioonile lähetamisele eelnenud kuue kuu keskmise töötasu või palga suuruses, kui ei lepita kokku teisiti. Kui eksperdile ei ole lähetusele eelnenud kuue kuu jooksul töötasu või palka makstud, makstakse talle missioonil osalemise ajal töötasu või palka vähemalt kolmekordse Eesti töötasu alammäära suuruses.
(3) Olenevalt missiooni asukohast, eksperdi ülesannete eripärast või missioonipiirkonna ohtlikkusest võib eksperdi lähetaja määrata eksperdile käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatust suurema palga või töötasu, kuid mitte rohkem kui viieteistkümnekordses Eesti töötasu alammäära suuruses.
(4) Võlaõigusliku lepingu alusel lähetatud eksperdi töötasu suurus määratakse lepingus.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikeid 1–4 ei kohaldata, kui eksperdile maksab palka rahvusvaheline organisatsioon, kelle otsealluvuses ta missioonil ülesandeid täidab.
(6) Päästeamet kooskõlastab eksperdi lähetamisel kiireloomulisele missioonile tema tasustamise tingimused Välisministeeriumiga.
§ 19. Töö- ja puhkeaeg missioonil
Eksperdi töö- ja puhkeaja ning tööaja korralduse missioonil määrab missiooni juht või asjakohase rahvusvahelise organisatsiooni juhtimisorgan.
§ 20. Puhkus pikaajalisel missioonil
(1) Eksperdil on õigus saada puhkust pikaajalisel missioonil osalemise ajal käesoleva seaduse alusel.
(2) Eksperdi puhkuse pikkuse ja aja määrab missiooni juht või asjakohase rahvusvahelise organisatsiooni juhtimisorgan.
(3) Ekspert on kohustatud teavitama Välisministeeriumi oma puhkuse pikkusest ja selle kasutamisest. Eksperdi puhkus vormistatakse Välisministeeriumi kantsleri käskkirjaga.
(4) Puhkuse aja eest makstakse eksperdile palka või töötasu käesoleva seaduse § 18 kohaselt.
(5) Eksperdi vabastamisel Välisministeeriumi teenistusest ei hüvitata eksperdile missiooni ajal kasutamata jäänud puhkust rahas.
§ 21. Eksperdi kulude katmine missioonil
(1) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega missioonile lähetatud eksperdi kulude katmise, sealhulgas päevaraha maksmise ulatuse, tingimused ja korra.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud päevaraha maksmist ja kulude katmist mõjutavatest või mõjutada võivatest asjaoludest teatab ekspert viivitamata ametiasutusele, kes päevaraha maksab või kulusid katab.
(3) Ekspert on kohustatud tagastama summa, mis on valeandmete esitamise või päevaraha maksmist ja kulude katmist mõjutavatest asjaoludest teatamata jätmise tõttu alusetult päevarahaks makstud või tema lähetamiseks kulunud.
(4) Kui ekspert ei maksa käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud summat tagasi, tehakse selle tagasinõudmiseks ettekirjutus koos hoiatusega. Hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on päevaraha maksnud ja kulusid katnud ametiasutusel õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus ettenähtud korras.
§ 22. Hüvitis eksperdi missioonil ülesannete täitmisel hukkumise ja surma korral
(2) Kui ekspert hukkub või sureb seoses missioonil ülesannete täitmisega, maksab riik ühekordset hüvitist, lähtudes eksperdi keskmisest palgast või töötasust avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud alusel ja korras ning arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
(3) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(4) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(5) Missioonil ülesannete täitmisel hukkunud või surnud eksperdi põrmu toomise Eestisse korraldab Välisministeerium riigi kulul, kui kulusid ei kaeta käesoleva seaduse § 9 lõike 3 kohaselt sõlmitud kindlustuslepingu alusel.
(6) Missioonil ülesannete täitmisel hukkunud või surnud eksperdi matuse korraldamise kulud kannab riik avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud ulatuses.
(7) Käesolevas paragrahvis nimetatud kulud kaetakse Välisministeeriumi eelarvest. Kiireloomulise missiooni korral kantakse käesolevas paragrahvis nimetatud kulud Päästeameti eelarvest.
§ 23. Hüvitis eksperdi missioonil ülesannete täitmisel töövõime vähenemise korral
(1) Kui eksperdil tuvastatakse seoses missioonil ülesannete täitmisega saadud vigastuse või tekkinud haiguse tõttu töövõimetoetuse seaduse alusel osaline või puuduv töövõime, makstakse talle hüvitist, lähtudes tema keskmisest palgast või töötasust avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud alusel ja korras ning arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
(2) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(5) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(6) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(7) [Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
(8) Eksperdile, kellel tuvastatakse seoses missioonil ülesannete täitmisega tema vastu toimepandud ründe, tema poolt süüteo tõkestamise, päästesündmuse lahendamise või ohu tõrjumise tagajärjel ajutine töövõime kaotus, millega ei kaasne osalist või puuduvat töövõimet, maksab riik ühekordset hüvitist eksperdi ühe kuu keskmise palga või töötasu ulatuses.
(9) Kui ekspert on saanud viga või haigestunud seoses missioonil ülesannete täitmisega tema vastu toimepandud ründe, tema poolt süüteo tõkestamise, päästesündmuse lahendamise või ohu tõrjumise tagajärjel, kannab tema ravi- ja ravimikulud riik ulatuses, mida ei kaeta käesoleva seaduse § 9 lõike 3 kohaselt sõlmitud kindlustuslepingu alusel.
(10) Käesolevas paragrahvis nimetatud kulud kaetakse Välisministeeriumi eelarvest. Kiireloomulise missiooni korral kantakse käesolevas paragrahvis nimetatud kulud Päästeameti eelarvest.
§ 24. Hüvitise arvutamine ja maksmine
[Kehtetu - RT I, 17.12.2015, 1 - jõust. 01.07.2016]
§ 25. Tervisekontroll ja vaktsineerimine
(1) Pikaajalisele missioonile lähetatav ekspert peab läbima tervisekontrolli enne missioonile lähetamist ja missioonil osalemise ajal vähemalt üks kord kolme aasta jooksul. Tervisekontrolli ulatuse kehtestab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga.
(2) Ekspert ei ole kohustatud läbima käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tervisekontrolli enne missioonile lähetamist, kui ta on selle läbinud kõige varem kolm kuud enne missioonil osalemise otsuse tegemist.
(3) Lühiajalisele missioonile lähetatav ekspert ei pea enne missioonile lähetamist tervisekontrolli läbima, kui eksperdi lähetamisel ei lepita kokku teisiti.
(4) Kiireloomulisele missioonile lähetatav ekspert ei pea enne missioonile lähetamist tervisekontrolli läbima. Päästeamet tagab eksperdi ettevalmistuse kiireloomuliseks missiooniks tema terviseseisundi perioodilise kontrolli ja vaktsineerimistega. Tervisekontrolli ulatuse kehtestab Päästeameti peadirektor käskkirjaga.
(5) Enne missioonile lähetamist ja vajaduse korral missioonil osalemise ajal vaktsineeritakse ekspert Maailma Terviseorganisatsiooni ja Terviseameti soovituste või asukohariigi nõuete kohaselt.
§ 26. Missioonil osalevale eksperdile kohaldatav seadus
(1) Seaduse jõustumisel võetakse või viiakse üle pikaajalisel missioonil viibiv ekspert Välisministeeriumi koosseisuväliseks teenistujaks, kui Välisministeerium katab tema missioonil osalemise kulusid.
(2) Seaduse jõustumise ajal pikaajalisel missioonil viibivat eksperti ei võeta ega viida üle Välisministeeriumi koosseisuväliseks teenistujaks, kui eksperdi lähetusaeg lõpeb kolme kuu jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates või kui ekspert ei vasta avalikule teenistujale esitatavatele nõuetele.
§ 261. Püsiva töövõimetusega isik
Isikul, kellel on tuvastatud täielik töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks. Isikul, kellel on tuvastatud osaline töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatud osalise töövõime tingimus täidetuks.
§ 27. – § 36. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
Käesolev seadus jõustub 2011. aasta 1. aprillil.


Koolieelsesse lasteasutusse vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise kord – Riigi Teataja
Koolieelsesse lasteasutusse vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise kord
Koolieelsesse lasteasutusse vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise kord - sisukord
§ 3 Lasteaia rühmade komplekteerimine
§ 5 Lasteaia ülesanded
§ 6 Vanema kohustused
§ 7 Valvelasteaed
RT IV, 22.05.2019, 9
Vastu võetud 16.05.2019 nr 2
Määrus kehtestatakse "Koolieelse lasteasutuse seadus" § 15 lõike 4 ja haridus- ja teadusministri 23. detsembri 2010 määruse nr 78 "Lapse erilasteaeda või -rühma vastuvõtmise ning väljaarvamise alused ja kord" § 3 lõike 4 alusel.
(1) Võru linna koolieelsesse lasteasutusse (edaspidi lasteaed) vastuvõtmise ja väljaarvamise korra (edaspidi kord) eesmärk on aidata kaasa linna elanikkonna paremale teenindamisele koolieast nooremate laste hoidu ja alushariduse omandamist võimaldavas munitsipaalõppeasutuses.
(2) Korraga sätestatakse eelkooliealise lapse tavarühmadesse, sobitus- ja erirühmadesse, valvelasteaia rühmadesse (edaspidi valvelasteaed) vastuvõtt ja sealt väljaarvamine, osalise koormusega koha võimaldamine ning lasteaia ja vanema, eestkostja või hooldaja (edaspidi vanem) omavaheline töökorraldus ja pädevus antud küsimustes.
(3) Lasteaia rühmadesse võetakse vastu lapsi, kelle enda ja vähemalt ühe vanema elukoha aadressiks Eesti rahvastikuregistrisse on kantud Võru linn.
(4) Juhul kui käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel laekunud avalduste rahuldamise järel on lasteaias vabu kohti, võetakse vastu ka lapsi, kelle elukoha aadressiks Eesti rahvastikuregistrisse ei ole kantud Võru linn.
(5) Sobitus- ja erirühmadesse võetakse erivajadustega lapsi vastu õigusaktides sätestatud korras.
(6) Lasteaia ajutise sulgemise ajaks kinnitab Võru Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) valvelasteaia.
(7) Määruse rakendamiseks vajalike dokumentide vormid kinnitab linnavalitsus korraldusega.
(1) Tavarühma täis- või osalise koormusega koha saamiseks esitab vanem lasteaiale taotluse, milles esitatakse:
1) lapse andmed;
2) vanema andmed;
3) lasteaias käivate pere teiste laste andmed.
(2) Vastuvõtutaotlused esitatakse lasteaeda hiljemalt lapse lasteaeda vastuvõtu aasta 10. augustiks.
(3) Erivajadustega laste vastuvõtmiseks sobitus- või erivajadustega laste rühma esitab vanem lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud taotlusele koolivälise nõustamismeeskonna soovituse.
§ 3. Lasteaia rühmade komplekteerimine
(1) Taotlusi võetakse vastu aastaringselt ning need registreeritakse nende saabumise järjekorras elektroonilises dokumendihaldussüsteemis.
(2) Lasteaed esitab taotluste põhjal koostatud esialgse nimekirja hiljemalt 31. märtsiks kontrollimiseks linnavalitsuse haridusvaldkonna ametnikule.
(3) Taotluste menetlemine toimub taotluste laekumise järjekorras. Lasteaeda võetakse vastu lapsi, kes on vähemalt pooleteiseaastased.
(4) Pärast käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud laste vastuvõtmist võetakse vabade kohtade olemasolul lasteaeda taotluste laekumise järjekorras lapsi teistest kohalikest omavalitsustest, eelistades esmajärjekorras last, kelle õed või vennad juba käivad samas lasteaias.
(5) Taotluse esitamise hetkel teises omavalitsuses elukoha aadressi omanud lapse elukoha andmete muutmisel Võru linna aadressile loetakse taotluse laekumise kuupäevaks Võru linnas elukoha aadressi saamise kuupäev.
1) lasteaia uute rühmade komplekteerimine järgmiseks õppeaastaks toimub kalendriaasta 5. septembrini;
2) lasteaia direktor kinnitab lasteaia rühmade nimekirjad 10. septembriks ning kannab andmed Eesti Hariduse Infosüsteemi;
3) vabade kohtade olemasolul võetakse lapsi lasteaedadesse vastu kogu õppeaasta jooksul;
4) juhul kui ajutiselt on vajadus lasteaiakoha järele suurem kui olemasolevate lasteaedade üldkohtade arv, võib lasteaed luua soovijatele võimaluse saada lasteaias osalise koormusega koht. Osalise koormusega koht on koht, mille laps võib saada kuni pooleks ajaks lasteaia lahtioleku ajast õppetegevusest osavõtuks ning võib soovi korral sisaldada lapse toidukordi, kuid ei sisalda uneaega. Osalise koormusega kohtadel olevaid lapsi ei tohi ühes rühmas olla rohkem kui kaks. Osalise koormusega koha eest tasub vanem lasteasutuse muude kulude vanemate poolt kaetava osa (edaspidi õppetasu) täies mahus.
(7) Lasteaed teavitab vanemat lapse lasteaeda vastuvõtmisest kirjalikult.
(1) Lasteaia nimekirjast arvatakse laps välja vanema taotluse alusel, milles on näidatud lahkumise aeg. Vanem peab teatama lasteaiakohast loobumisest (lapse lasteaiast lahkumisest) lasteaeda kirjalikult ette vähemalt viis päeva, välja arvatud juhul, kui laps läheb kooli.
(2) Lasteaia nimekirjast võib lasteaed lapse välja arvata:
1) vanemapoolse rahastamiskohustuse täitmata jätmise korral kahe järjestikuse kuu jooksul;
2) kui väljaspool Võru linna püsivalt elava lapse elukohajärgne kohalik omavalitsus ei osale lasteaia kulude katmises ning ei ole kahe järjestikuse kuu jooksul tasunud Võru Linnavalitsuse poolt esitatud arvet;
3) kui laps on katkematult ette teatamata puudunud üle ühe kuu.
(3) Lasteaia nimekirjast väljaarvamise korral toimub kulude tasaarveldus.
(4) Lapse lasteaiast väljaarvamise korral käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud juhtudel teavitab lasteaed sellest vanemat kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis nädalase etteteatamise ajaga.
§ 5. Lasteaia ülesanded
(1) Lasteaia ülesanded on järgmised:
1) korraldada vanemate taotluste registreerimine nende saabumise järjekorras, lasteaedade kohataotlejate järjekorra pidamine ning vanemate informeerimine antud küsimuses;
2) täita vabad kohad vastavalt taotluste registreerimise järjekorrale arvestades käesoleva korra § 3 lõigetes 3 ja 4 sätestatut;
3) koha vabanemisel teavitada sellest kahe nädala jooksul koha taotlejate järjekorras esimest vanemat;
4) sõlmida vanemaga lasteaia teenuse osutamise leping;
5) korraldada osalise koormusega lasteaiakoha teenuse pakkumine;
6) korraldada laste väljaarvamine lasteaia nimekirjast.
(2) Lasteaia ülesanne on tutvustada vanemale järgmisi regulatsioone:
1) lasteaeda vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord;
2) lasteaia toidukulu ning õppetasu maksmise kord;
3) lasteaia kodukord.
§ 6. Vanema kohustused
1) sõlmima lasteaiaga lasteaia teenuse osutamise lepingu;
2) osalema lasteaia kulude katmisel vastavalt kehtestatud määradele ja esitatud arvetele;
3) kinni pidama lasteaia päevakavast, laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest;
4) informeerima lapse lasteaeda vastuvõtmisel lasteaia direktorit kirjalikult lapse terviseseisundist tulenevatest eritingimustest.
§ 7. Valvelasteaed
(1) Valvelasteaed on igal aastal üks Võru linna lasteaedadest, mis pakub lasteaiateenust juulis, kui teiste lasteaedade kollektiivid on puhkusel. Valvelasteaed kinnitatakse linnavalitsuse korraldusega.
(2) Valvelasteaeda võetakse vastu Võru linna lasteaedades käivaid lapsi.
(3) Juhul, kui valvelasteaias on vabu kohti, võetakse vastu ka lapsi väljastpoolt Võru linna lasteaedu.
(4) Valvelasteaias koha taotlemiseks esitab vanem lasteaiale taotluse hiljemalt kalendriaasta 20. maiks.
(5) Väljastpoolt Võru linna lasteaias käivale lapsele valvelasteaia koha taotlemiseks esitab vanem lisaks taotlusele lapse elukohajärgsest kohalikust omavalitsusest garantiikirja, millega omavalitsus kohustub katma oma territooriumil elava lapse valvelasteaia koha maksumuse vastavalt Võru linna poolt esitatud arvele.
(6) Lasteaed teavitab vanemat valvelasteaeda vastuvõtmisest kirjalikult.
(7) Lasteaed sõlmib vanemaga lasteaia teenuse osutamise lepingu.
(8) Vanem osaleb valvelasteaia kulude katmisel vastavalt kehtestatud määradele ja esitatud arvetele.
(1) Tunnistada kehtetuks Võru Linnavalitsuse 2. mai 2012 määrus nr 5 "Koolieelsesse lasteasutusse vastuvõtmise, sealt lahkumise ja väljaarvamise kord" (RT IV, 10.11.2012, 41).
(2) Määrus jõustub 1. juunil 2019.