Riigieelarvest koolieelsete lasteasutuste kohtade loomiseks ja renoveerimiseks, lasteasutuste õpikeskkonna arendamiseks ja lasteasutuste õpetajate palgavahenditeks toetuse eraldamise ning kasutamise tingimused ja kord ning toetuse saamise eelduseks oleva kohaliku omavalitsuse üksuse omaosaluse suurus ja nõuded omaosalusele – Riigi Teataja
Riigieelarvest koolieelsete lasteasutuste kohtade loomiseks ja renoveerimiseks, lasteasutuste õpikeskkonna arendamiseks ja lasteasutuste õpetajate palgavahenditeks toetuse eraldamise ning kasutamise tingimused ja kord ning toetuse saamise eelduseks oleva kohaliku omavalitsuse üksuse omaosaluse suurus ja nõuded omaosalusele
Vastu võetud 31.01.2008 nr 30
RT I 2008, 6, 47
jõustumine 09.02.2008
8.01.2009 nr 5 (RT I 2009, 6, 40) 25.01.2009
Määrus kehtestatakse «Koolieelse lasteasutuse seaduse» § 27 lõike 12 alusel.
Käesoleva määrusega kehtestatakse lasteasutuste kohtade loomiseks ja renoveerimiseks, lasteasutuste õpikeskkonna arendamiseks ja lasteasutuste õpetajate palgavahenditeks toetuse eraldamise ning kasutamise tingimused ja kord ning toetuse saamise eelduseks oleva kohaliku omavalitsuse üksuse omaosaluse suurus ja nõuded omaosalusele.
§ 2. Vahendite jaotus meetmete vahel
(1) Riigieelarves lasteasutuste toetuseks ettenähtud vahendid jagunevad järgmiselt:
1) lasteasutuste kohtade loomiseks ja renoveerimiseks;
2) koolieelsete lasteasutuste toetuseks.
[RT I 2009, 6, 40 – jõust. 25.01.2009]
(2) Lõikes 1 toodud tegevusvaldkondi nimetatakse edaspidi meetmeteks.
TOETUS LASTEASUTUSTE KOHTADE LOOMISEKS JA RENOVEERIMISEKS
§ 3. Lasteasutuste kohtade loomise ja renoveerimise meetme eesmärk
Lasteasutuste kohtade loomise ja renoveerimise meetme (edaspidi lasteaiakohtade meede) eesmärk on lasteaiateenuse kättesaadavuse parandamiseks uute lasteaiakohtade loomine ja lasteasutuste renoveerimine.
§ 4. Lasteaiakohtade meetme rakendusüksus
(1) Lasteaiakohtade meetme rakendusüksus on Haridus- ja Teadusministeerium. Kooskõlas «Koolieelse lasteasutuse seaduse» § 27 lõikega 16 võib Haridus- ja Teadusministeerium lasteaiakohtade meetme toetuse eraldamise, vahendite kasutamise järelevalve ning tagasinõudmise ülesanded halduslepinguga osaliselt üle anda sihtasutusele, mille asutajaks on riik.
(2) Kui Haridus- ja Teadusministeerium annab lõike 1 kohaselt lasteaiakohtade meetme rakendamise halduslepinguga üle sihtasutusele, mille asutajaks on riik, siis võib sihtasutus kasutada § 2 lõike 1 punktis 1 nimetatud uute lasteaiakohtade loomise toetuse vahenditest kuni 0,3% käesolevas määruses ettenähtud tegevuskulude katteks.
§ 5. Toetuse taotleja ja toetuse saaja
(1) Lasteaiakohtade meetme raames võivad toetust taotleda kohaliku omavalitsuse üksused (edaspidi taotleja) oma territooriumil asuvatele lasteasutustele.
(2) Lõikes 1 nimetatud taotleja on pärast § 15 lõikes 1 nimetatud taotluse rahuldamise otsuse tegemist toetuse saaja.
§ 6. Taotlejale esitatavad nõuded
Taotlejatele kehtivad järgmised üldnõuded:
1) taotlejal ei ole ajatamata maksuvõlgu;
2) juhul kui taotleja on varem saanud toetust riigieelarvest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, mis on kuulunud tagasimaksmisele, peavad tagasimaksed olema tehtud tähtajaliselt ja nõutud summas;
3) taotleja peab tagama projekti omafinantseeringu katteks nõutavate vahendite olemasolu vastavalt §-s 8 kehtestatud piirmääradele ja tingimustele, arvestades seadustega kehtestatud finantstegevuse piiranguid;
4) projektile või projekti üksikutele tegevustele samal ajal mitmest meetmest või muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest toetuse taotlemise korral peab taotleja esitama sellekohase teabe.
(1) Lasteaiakohtade meetme raames toetatakse §-s 3 nimetatud eesmärgile vastavaid investeeringuid uute lasteasutuste ehitamiseks, olemasolevate lasteasutuste juurdeehitiste ehitamiseks või renoveerimiseks ning lasteasutusena mittekasutatavate hoonete või ruumide lasteasutusteks kohandamiseks.
(2) Meetme raames on abikõlblikeks tegevusteks ehitustööd, sealhulgas tööd, mis on seotud ehituskrundi ettevalmistamise, ehitusgeoloogiliste või -geodeetiliste uurimistööde tegemise, keskkonnamõju hindamise, ehitusliku projekteerimise, ehitusprojektide ja ehitise ekspertiiside tegemise, hankeprotseduuride läbiviimise, ehitamise, ehitiste või nende osade lammutamise, rekonstrueerimise või renoveerimisega ja tehnovõrkude väljaehitamisega, ning seadmete ja inventari soetamine ja paigaldus, samuti omanikujärelvalve.
(3) Abikõlblikud ei ole järgmised kulud:
1) projekti üld- ja personalikulud;
2) arhitektuurikonkursside korraldamise kulud ja konkursipreemiad;
3) trahvid, viivised ja muud rahalised karistused ning kohtukulud;
4) kindlustusettevõtjate teenustega kaasnevad kulud;
5) esinduskulud ja kingitused (sh suveniirid ja meened);
6) laenude tagasimaksed ja kapitalirendimaksed;
7) intressid ja valuutavahetustasud;
8) laenu-, liisingu- ja pangagarantiid;
9) kulu, mis on eelnevalt hüvitatud riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi toetustest;
10) hooldusremont;
11) käibevahendite soetamine;
12) muud abikõlblike tegevustega mitte seotud ning projekti elluviimise seisukohast põhjendamatud ja ebaolulised kulud.
(4) Esitatavad taotlused peavad otseselt tuginema kohaliku omavalitsuse arengukavale ja olema kooskõlas maakondlike arendusdokumentidega.
(5) Toetatavate kulude hulka saab arvata ainult neid abikõlblikke kulusid, mis on tehtud alates § 12 lõikes 1 nimetatud investeeringute kava kinnitamisest Vabariigi Valitsuse poolt kuni projekti lõpptähtajani, välja arvatud lõikes 6 nimetatud juhul.
(6) Ehituskrundi ettevalmistamise, ehitusgeoloogiliste või -geodeetiliste uurimistööde tegemise, ehitusliku projekteerimise ning ehitusprojektide ja ehitise ekspertiiside tegemise kulude puhul võib põhjendatud juhtudel § 15 lõikes 2 nimetatud taotluse rahuldamise otsuses sätestada § 14 lõike 2 kohaselt registreeritud taotluse kuupäevast kuni 12 kuud varasema abikõlblikkuse alguskuupäeva, kuid mitte varasema kui 1. jaanuar 2008. a.
§ 8. Toetuse suurus, omafinantseeringu määr ja suurus
(1) Toetuse maksimaalseks suuruseks on 50 000 000 krooni.
(2) Omafinantseering on taotleja/toetuse saaja rahaline panus projekti elluviimisesse. Omafinantseeringu hulka arvatakse vaid taotleja või toetuse saaja poolt tehtavad abikõlblikud kulud.
(3) Taotleja või toetuse saaja omafinantseering peab kokku moodustama vähemalt 50% projekti abikõlblikest kuludest ning omafinantseeringu minimaalseks suuruseks on 500 000 krooni.
(1) Toetuse taotlemine toimub kahes etapis:
1) projekti kavandite esitamine investeeringuprojektide loetelusse;
2) investeeringuprojektide loetelusse arvatud projektile toetuse taotlemine.
(2) Investeeringuprojektide loetelusse arvatud projekt on aluseks toetuse taotlemisel § 13 lõike 1 alusel.
§ 10. Lasteaiakohtade meetme projekti kavandite esitamine
(1) Projekti kavandite vastuvõtmine algab üks kuu pärast käesoleva määruse jõustumist. Projekti kavandite vastuvõtmine kestab kaks kuud. Juhul kui projekti kavandites taotletav kogusumma on väiksem kui riigi eelarvestrateegias ette nähtud ja § 2 lõike 1 punkti 1 alusel arvestatud meetme kogumaht, pikendab Haridus- ja Teadusministeerium projekti kavandite esitamise tähtaega. Projekti kavandite vastuvõtmisest teavitatakse vähemalt kaks korda üleriigilise levikuga ajalehes ning Haridus- ja Teadusministeeriumi veebilehel.
(2) Projekti kavand peab sisaldama järgmist informatsiooni, mis võimaldab hinnata projekti abikõlblikkust ja otstarbekust:
1) projekti ajakava, sealhulgas § 13 lõikes 1 nimetatud taotluse esitamise eeldatav tähtaeg kvartali täpsusega;
2) projekti olulisus tulenevalt kohaliku omavalitsuse üksuse arengukavast;
3) lasteaiakohtade vajaduse prognoos eelseisvate aastate kohta;
4) projekti eesmärgid ja nende seos meetme eesmärkidega;
5) projektiga kavandatava infrastruktuuriobjekti üldine kirjeldus koos kavandatavate tegevuste loeteluga;
6) projekti eelarve (hinnangulised abikõlblikud ja mitteabikõlblikud kulud), mis on koostatud põhjendatud hinnakalkulatsiooni või hinnapakkumiste alusel, projekti kavandatavad rahastamise allikad ning taotleja kinnitus §-s 8 ettenähtud omafinantseeringu tagamise kohta;
7) hinnangulised arvestused objekti haldamisega kaasnevate keskmiste iga-aastaste kulude ja võimalike tulude kohta ning kulude katteallikad.
(3) Projekti kavandite hindamisel võetakse aluseks järgmised üldised hindamiskriteeriumid:
1) projekti olulisus tulenevalt kohaliku omavalitsuse arengukavast;
2) kavandatavate tegevuste tulemuste jätkusuutlikkus ning jätkuv objekti ülalpidamise finantseerimise võimekus;
3) kavandatavate tegevuste mõju meetme eesmärkide saavutamisele;
4) taotleja üldine valmisolek projekti elluviimiseks ja võime tagada nõutud omafinantseeringut;
5) objektide arv, millele lasteaiakohtade meetmest toetust taotletakse.
(4) Projekti kavandile lisatakse informatsioon projekti elluviimise valmisoleku kohta (sealhulgas läbiviidud tasuvusuuringud ning riigihanked, olemasolevad load ja kooskõlastused).
(5) Lõikes 3 nimetatud hindamiskriteeriumidel põhinev projekti kavandite hindamise juhend on esitatud käesoleva määruse lisas 1.
(6) Projekti kavandid esitatakse Haridus- ja Teadusministeeriumile lõikes 1 nimetatud tähtajaks. Projekti kavandi esitamise vorm tehakse avalikult kättesaadavaks Haridus- ja Teadusministeeriumi veebilehel. Vormikohase taotluse esitab taotleja ka elektrooniliselt.
(7) Tähtajaks laekunud projekti kavandid registreeritakse Haridus- ja Teadusministeeriumis ja iga projekti kavandi kohta avatakse toimik.
(8) Kui projekti kavand ei vasta käesolevas määruses toodud nõuetele või on vaja täiendavat teavet projekti kohta, võib Haridus- ja Teadusministeerium nõuda taotlejalt projekti kavandi käesoleva määruse nõuetega vastavusse viimist või täiendava informatsiooni esitamist. Taotleja peab 10 tööpäeva jooksul kõrvaldama puudused projekti kavandis.
(9) Kui taotleja ei vasta §-s 6 esitatud üldnõuetele või projekti kavand ei vasta lõikes 2 toodud nõuetele ning taotleja ei ole etteantud tähtaja jooksul projekti kavandi puudusi kõrvaldanud, jätab Haridus- ja Teadusministeerium projekti kavandi läbi vaatamata, informeerides sellest taotlejat.
(10) Kõik käesolevas määruses toodud üldnõuetele vastavad projekti kavandid esitatakse lasteaiakohtade meetme komisjonile hindamiseks.
§ 11. Lasteaiakohtade meetme komisjon
(1) Haridus- ja teadusminister moodustab lasteaiakohtade meetme komisjoni (edaspidi komisjon). Komisjoni tööd juhib minister, kes ei juhi ministeeriumi. Komisjoni ülesandeks on:
1) hinnata käesoleva määruse lisas 1 toodud juhendi alusel projekti kavandeid ning teha nende alusel haridus- ja teadusministrile ettepanek § 12 lõikes 1 nimetatud investeeringuprojektide loetelu eelnõu koostamiseks;
2) muude käesolevast määrusest tulenevate otsuste langetamine.
(2) Komisjoni kuuluvad lisaks ministrile, kes ei juhi ministeeriumi, kaks tema poolt nimetatud isikut, kaks Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajat, Rahandusministeeriumi esindaja, Siseministeeriumi esindaja ning kaks üleriigiliste omavalitsusliitude esindajat. Komisjoni töösse võib kaasata valdkonna eksperte, kes ei osale projekti kavandite hindamisel ja komisjoni otsuste langetamisel.
(3) Komisjoni tööd korraldab Haridus- ja Teadusministeerium. Otsuse vastuvõtmiseks komisjoni koosolekul on vajalik vähemalt viie komisjoniliikme osavõtt koosolekust. Komisjoni koosolekud protokollitakse. Komisjon kinnitab oma töökorra.
(4) Projekti kavandite hindamisel võib komisjon küsida maakonna kohaliku omavalitsuse üksuste liidu kirjalikku seisukohta maakonna kohaliku omavalitsuse üksuste poolt esitatud projekti kavandite kohta.
(5) Komisjon, arvestades §-s 8 toodud nõudeid, võib teha taotleja poolt esitatud projekti kavandis esitatud projekti muutmise või taotletava toetussumma vähendamise ettepaneku, kui projekti kavandis märgitud projekti mahu või taotletava toetussumma vähendamine võimaldaks arvata projekti investeeringuprojektide loetelusse. Komisjon edastab ettepaneku Haridus- ja Teadusministeeriumile, kes informeerib sellest taotlejat. Taotleja peab oma nõustumisest ettepanekuga teatama 30 kalendripäeva jooksul pärast vastava ettepaneku saamist. Kui taotleja ei ole nõus esitatud ettepanekuga või ei esita tähtajaks oma seisukohta, arvatakse projekt lõikes 7 nimetatud reservprojektide nimekirja lõppu.
(6) Komisjon hindab kõiki esitatud projekti kavandeid. Lisas 1 toodud hindamisjuhendi alusel välja valitud ja vastavalt hindamistulemustele paremusjärjestusse seatud projekti kavandite alusel koostatakse eelistusnimekiri. Tulenevalt riigi eelarvestrateegias või «Riigieelarve seaduse» § 10 lõike 2 alusel kehtestatud strateegiliste arengukavade koostamise korra kohaselt koostatud Haridus- ja Teadusministeeriumi valitsemisala arengukavas kavandatud lasteaiakohtade meetme kogumahust tehakse haridus- ja teadusministrile ettepanek § 12 lõikes 1 nimetatud investeeringuprojektide loetelu eelnõu koostamiseks eelistusnimekirja alusel.
(7) Eelistusnimekirja projektidest, mida ei arvatud lõike 6 kohaselt investeeringuprojektide loetelusse, koostatakse reservprojektide nimekiri eelistusnimekirjana.
§ 12. Investeeringuprojektide loetelu
(1) Haridus- ja Teadusministeerium koostab § 11 lõikes 6 nimetatud ettepaneku alusel «Koolieelse lasteasutuse seaduse» § 27 lõikes 14 nimetatud lasteasutuste kohtade loomise ja renoveerimise toetuse jaotuskava ja investeeringuprojektide loetelu aastateks 2008–2011 (edaspidi kava), mis on aluseks toetuse taotlemisele,eelnõu. Kava eelnõu kooskõlastatakse asjaomaste ministeeriumidega ning üleriigiliste omavalitsusliitudega. Kava kinnitab Vabariigi Valitsus korraldusega.
(2) Kava koosneb § 5 lõikes 1 nimetatud taotlejate § 7 kohaselt abikõlblikeks arvatud investeeringuobjektide loetelust. Kavas esitatakse iga projekti kohta toetuse maksimaalne suurus ja omafinantseeringu määr.
(3) Reservprojektide nimekirja kinnitab Vabariigi Valitsus koos lõikes 1 nimetatud kavaga.
(4) Kui meetme investeeringuteks kavandatav kogusumma ületab Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatud kava kogusummat, võivad taotlejad kavasse arvatud projektidele toetuse eraldamist taotleda kavas ettenähtud aastast varasemal aastal. Arvestades valmisolekut projekti elluviimiseks, teavitab Haridus- ja Teadusministeerium taotlejaid projektile toetuse eraldamise varasemasse aastasse toomise võimalusest. Pärast kavasse arvatud projektide ümberpaigutamist aastate vahel saavad täiendava toetuse taotlemise õiguse taotlejad, kelle projektid arvati lõikes 3 nimetatud reservprojektide nimekirja. Haridus- ja Teadusministeerium teavitab nimetatud taotlejaid, alustades reservprojektide nimekirja esimesest projektist, täiendavast toetuse taotlemise õiguse tekkimisest. Taotleja peab oma nõustumisest teatama 30 kalendripäeva jooksul vastava informatsiooni saamise päevast arvates. Kui taotleja loobub projektile toetuse taotlemisest või ei esita tähtajaks oma seisukohta, kaotab ta õiguse projektile toetust taotleda.
(5) Kui reservprojekti taotletav toetussumma ületab lõikes 4 nimetatud vahendite vaba jääki, teeb Haridus- ja Teadusministeerium taotlejale ettepaneku taotletava toetussumma vähendamiseks. Taotleja peab oma nõustumisest ettepanekuga teatama 30 kalendripäeva jooksul pärast vastava ettepaneku saamist. Kui taotleja ei ole nõus esitatud ettepanekuga või ei esita tähtajaks oma seisukohta, esitatakse ettepanek reservprojektide nimekirjas oleva järgmise projekti toetuse taotlejale.
(6) Kui meetme reservprojektide nimekiri on ammendunud, informeerib Haridus- ja Teadusministeerium sellest komisjoni ning kuulutab välja projekti kavandite esitamise täiendava vooru vastavalt § 10 lõikele 1. Projekti kavandite menetlemine toimub vastavalt §-dele 10 ja 11.
(7) Kui projekti kavandite esitamiseks on välja kuulutatud täiendav voor ning lõikes 1 nimetatud kava perioodi lõpuni on jäänud vähem kui 18 kuud, esitab taotleja toetuse saamiseks § 10 lõikes 2 nimetatud projekti kavandi juurde väljavõtte kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvest, mis kinnitab projekti omafinantseeringu olemasolu, ning eelarve aluseks olnud põhjendatud hinnakalkulatsiooni või hinnapakkumised. Pärast kava muudatuste kinnitamist informeerib Haridus- ja Teadusministeerium taotlejat toetuse saamisest § 15 lõikes 1 toodud korras. Taotleja ei pea esitama toetuse taotlemiseks käesolevas määruses ettenähtud taotlust.
(8) Kui pärast kava kinnitamist kavandatakse riigieelarves meetme investeeringuid väiksemas mahus kui Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatud kava kogusumma, informeerib Haridus- ja Teadusministeerium sellest komisjoni. Tulenevalt investeeringuvahendite mahu vähenemisest esitab komisjon Haridus- ja Teadusministeeriumile ettepaneku projektide toetussummade vähendamiseks, alustades kavasse kantud kõige väiksema punktide arvuga projektist. Taotlejalt nõusoleku küsimine toimub § 11 lõikes 5 toodud korras.
(9) Haridus- ja Teadusministeerium algatab kava muutmise järgmistel juhtudel:
1) kavasse arvatud projekt ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele ning haridus- ja teadusminister teeb toetuse taotluse mitterahuldamise otsuse;
2) taotleja loobub kavasse arvatud projektile toetuse taotlemisest;
3) taotleja loobub reservprojektile toetuse taotlemisest või ei ole esitanud tähtaegselt oma seisukohta lõikes 4 nimetatud juhul;
4) kavasse arvatud projektile eraldatakse toetust osaliselt;
5) reservprojekti kavasse arvamisel;
6) kavasse arvatud projektide aastatevahelise jaotuse muutmisel.
Kava muutmine toimub lõikes 1 toodud korras.
§ 13. Taotluse esitamine ja taotlusele esitatavad nõuded
(1) Taotleja esitab § 12 lõike 1 alusel kinnitatud kavas ettenähtud projektile toetuse taotlemiseks taotluse vastavalt § 10 lõike 2 punkti 1 kohaselt projekti kavandis sisalduvale ajakavale. Taotlus esitatakse Haridus- ja Teadusministeeriumile. Taotlusvorm tehakse avalikult kättesaadavaks Haridus- ja Teadusministeeriumi veebilehel.
(2) Juhul kui taotlejal ei ole võimalik esitada taotlust lähtuvalt § 10 lõike 2 punktis 1 nimetatud ajakavast, informeerib taotleja sellest Haridus- ja Teadusministeeriumi. Taotluse esitamise tähtaja pikendamiseks tuleb esitada põhjendused ning taotluse esitamise tähtaeg, arvestades «Riigieelarve seaduse» § 8 lõikes 4 seatud vahendite kasutamise piiranguga.
(3) Taotluses sisalduv projekt peab vastama käesolevas määruses sätestatud lasteaiakohtade meetme tingimustele. Projektis ettenähtud tegevused peavad olema abikõlblikud ja vastama §-des 5–8 sätestatud nõuetele.
(4) Taotluste vastuvõtmist alustab Haridus- ja Teadusministeerium kava jõustumisel. Sellekohase teate avaldab Haridus- ja Teadusministeerium oma veebilehel.
(5) Taotlus peab sisaldama järgmist informatsiooni:
1) projekti kirjeldus;
2) projekti eelarve olulisemate tegevuste lõikes;
3) projekti ajakava;
4) kinnitus projekti elluviimiseks vajalike lubade kohta;
5) kinnitus omafinantseeringu olemasolu kohta.
(6) Taotlusele lisatakse järgmised dokumendid:
1) väljavõte kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvest, mis kinnitab projekti omafinantseeringu olemasolu;
2) eelarve aluseks olnud põhjendatud hinnakalkulatsioon või hinnapakkumised.
(7) Taotlus esitatakse kirjalikult paberkandjal või digitaalallkirjaga allkirjastatult elektrooniliselt.
(8) Kui taotleja on enne taotluse esitamist saanud toetust projekti tegevusteks riigieelarvest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest, teavitab taotleja sellest kohe Haridus- ja Teadusministeeriumi.
(9) Lõikes 8 nimetatud informatsiooni saamisel teeb Haridus- ja Teadusministeerium taotlejale ettepaneku kavas ettenähtud toetussumma vähendamiseks. Taotleja peab 30 kalendripäeva jooksul pärast vastava ettepaneku saamist teatama oma nõustumisest. Kui taotleja ei ole nõus ettepanekuga või ei esita tähtajaks oma seisukohta, teeb haridus- ja teadusminister § 15 lõikes 3 märgitud taotluse mitterahuldamise otsuse. Kui taotleja nõustub ettepanekuga, märgitakse taotluse rahuldamise otsuses, et toetussummat on vähendatud ja lisatakse toetussumma vähendamise asjaolud.
§ 14. Taotluse registreerimine ja taotluse kontroll
(1) Käesoleva määruse alusel esitatud taotlusi toetuse saamiseks menetleb Haridus- ja Teadusministeerium ning taotluse rahuldamise või mitterahuldamise otsuse teeb haridus- ja teadusminister.
(2) Kõik taotlused registreeritakse. Taotluste menetlemine toimub jooksvalt nende laekumise järjekorras.
(3) Taotluse menetlemise aeg alates selle registreerimise hetkest on üldjuhul kuni 30 kalendripäeva. Hiljemalt 30 kalendripäeva möödumisel tehakse taotlejale teatavaks taotluse rahuldamise või mitterahuldamise otsus või taotluse menetlemise hetkeseis. Täiendavate asjaolude ilmnemisel on Haridus- ja Teadusministeeriumil õigus taotluse menetlemise tähtaega pikendada kuni 30 kalendripäeva võrra.
(4) Taotluse registreerimisel kontrollib Haridus- ja Teadusministeerium taotluse tehnilist vastavust taotlusvormile ning kohustuslike lisadokumentide olemasolu.
(5) Taotleja ja registreeritud taotluse nõuetele vastavuse kontrollimist teostatakse järgmiselt:
1) Haridus- ja Teadusministeerium hindab, konsulteerides vajaduse korral Rahandusministeeriumiga, kas taotleja on suuteline tagama projekti omafinantseeringut, arvestades seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele seatud finantstegevuse piiranguid;
2) Haridus- ja Teadusministeerium kontrollib, konsulteerides vajaduse korral Rahandusministeeriumiga, kas taotleja on perioodil alates investeeringukava kinnitamisest kuni taotluse esitamiseni saanud projekti tegevusteks toetust riigieelarvest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest;
3) kui taotluse nõuetele vastavuse kontrollimisel avastatakse selles ebatäpsusi või projekti kirjeldus erineb projekti kavandis esitatust, teavitab Haridus- ja Teadusministeerium sellest viivitamata taotlejat ning määrab tähtaja puuduste kõrvaldamiseks või täiendava informatsiooni, sealhulgas ehitusliku projektdokumentatsiooni esitamiseks. Puuduste kõrvaldamiseks antakse aega kuni 10 tööpäeva;
4) taotlejal on kohustus vastata kõigile taotluse kohta esitatud küsimustele ja ta on kohustatud võimaldama taotluse nõuetele vastavuse kontrollimist.
(6) Haridus- ja Teadusministeeriumil on õigus kaasata taotluse kontrollimise protsessi sõltumatuid eksperte.
§ 15. Taotluse rahuldamise või mitterahuldamise otsus ja lepingu sõlmimine
(1) Taotluse rahuldamise või mitterahuldamise otsuse teeb haridus- ja teadusminister. Haridus- ja Teadusministeerium teeb otsuse taotlejale teatavaks kirjalikult või elektrooniliselt 10 tööpäeva jooksul. Taotluse rahuldamise otsusele lisatakse riigieelarvelise eraldise kasutamise lepingu (edaspidi leping) projekt kahes eksemplaris. Taotluse mitterahuldamise otsuses tuuakse välja taotluse mitterahuldamise põhjustanud puudused ja/või asjaolud.
(2) Taotluse rahuldamise otsuses sätestatakse muu hulgas:
1) toetuse saaja;
2) toetuse eesmärk;
3) toetuse maksimaalne suurus Eesti kroonides;
4) projekti omafinantseeringu summa Eesti kroonides;
5) abikõlblikkuse alguskuupäev.
(3) Haridus- ja teadusminister teeb taotluse mitterahuldamise otsuse, kui esineb vähemalt üks alljärgnevatest asjaoludest:
1) taotluses on esitatud ebaõigeid või mittetäielikke andmeid või kui taotleja mõjutab otsuse tegemist pettuse või ähvardusega või muul viisil õigusvastaselt;
2) taotleja ei võimalda teostada taotluse nõuetele vastavuse kontrolli;
3) käesolevas määruses taotlejale või taotlusele sätestatud nõuded ei ole täidetud;
4) taotleja ei ole määratud tähtaja jooksul kõrvaldanud taotluses esinenud puudusi.
(4) Toetuse saaja on kohustatud 30 kalendripäeva jooksul taotluse rahuldamise otsuse ja lepingu projekti saamise päevast arvates saatma Haridus- ja Teadusministeeriumile kohaliku omavalitsuse üksuse volitatud isiku poolt allkirjastatud lepingu, millega ta kinnitab oma valmisolekut toetuse kasutamiseks vastavalt otsuses sätestatud tingimustele.
(5) Lisaks iga-aastases riigieelarve seaduses ettenähtud riigieelarvelise eraldise kasutamise lepingu tingimustele nähakse taotlejaga sõlmitavas lepingus ette järgmised Haridus- ja Teadusministeeriumi õigused:
1) kehtestada, millises ulatuses ja osas võib toetuse saaja muuta lepingu lisas esitatud eelarvet projekti eesmärke ja tegevusi muutmata;
2) nõuda toetuse ja omafinantseeringu kasutamise osas eraldi raamatupidamisarvestuse pidamist;
3) nõuda projekti tulemusena loodud või soetatud vara kasutamist avalikes huvides toetuse rahuldamise otsuses märgitud eesmärkidel projekti lõppemisest vähemalt viie aasta jooksul;
4) nõuda järelevalvetoiminguteks juurdepääsu võimaldamist toetuse kasutamist ja omafinantseeringut kajastavatele kulu- ja maksedokumentidele ning toetusega seotud ruumidele ja territooriumidele;
5) nõuda toetus tagasi, kui ilmnevad asjaolud, mille tõttu projekti teostamist või jätkamist ei saa pidada otstarbekaks või see on võimatu või võib osutuda võimatuks;
6) nõuda toetus tagasi, kui projekti teostamise ajal on toetuse saaja andnud valeandmeid või varjanud andmeid;
7) nõuda toetus tagasi, kui viie aasta jooksul alates taotluse rahuldamise otsuse tegemisest on rikutud punktis 3 seatud tingimust;
8) nõuda toetus tagasi, kui toetuse saaja on rikkunud muudes õigusaktides sätestatud toetuse saaja kohustusi;
9) näha ette toetuse tagasimaksmise kord ja tähtajad;
10) kehtestada kohustus kindlustada projekti tulemusena loodud või soetatud vara.
(6) Lepingus nähakse ette toetuse väljamaksete graafik, aruannete esitamise kord ja lepingule lisatakse projekti eelarve. Lepingu allkirjastab Haridus- ja Teadusministeeriumi kantsler ning allkirjastatud lepingu üks eksemplar saadetakse taotlejale.
(7) Kui toetuse saaja esitab avalduse toetuse kasutamisest loobumiseks või ei nõustu lepingu sõlmimisega lõikes 5 ettenähtud tingimustel või ei tagasta allkirjastatud lepingut lõikes 4 nimetatud tähtajaks, tunnistab haridus- ja teadusminister taotluse rahuldamise otsuse kehtetuks ning taotleja kaotab õiguse projektile toetust taotleda.
(8) Kui lõike 3 kohaselt taotluse mitterahuldamise, § 13 lõike 9 kohaselt toetussumma vähendamise või käesoleva paragrahvi lõike 7 kohaselt toetuse kasutamisest loobumise korral tekib vabade vahendite jääk, lähtutakse kavasse arvatud projektidele toetuse eraldamisel või reservprojektidele toetuse eraldamisel § 12 lõikest 4.
§ 16. Toetuse väljamaksete tegemise tingimused
(1) Väljamaksed tehakse vastavalt «Riigieelarve seaduse» § 32 lõike 1 alusel kehtestatud riigieelarve kassalise teenindamise eeskirjale.
(2) Toetus kantakse üldjuhul üle kahes osas: 2/3 osa toetusest 10 tööpäeva jooksul lepingu allkirjastamisest vastavalt § 15 lõikele 6 ning 1/3 osa toetusest 30 tööpäeva jooksul pärast lõpparuande kinnitamist Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt. Toetuse saaja võib lepingus põhjendatud juhtudel taotleda väljamaksete graafiku osas erandi tegemist.
(3) Haridus- ja Teadusministeerium vaatab aruanded läbi ning teeb aruannete kinnitamise või mittekinnitamise otsuse 30 tööpäeva jooksul nende laekumisest. Haridus- ja Teadusministeerium võib teha aruande mittekinnitamise otsuse lõikes 4 nimetatud asjaolude ilmnemisel. Haridus- ja Teadusministeerium teavitab toetuse saajat aruande mittekinnitamise otsusest 10 tööpäeva jooksul.
(4) Haridus- ja Teadusministeerium jätab aruande kinnitamata, kui:
1) esitatud väljamaksete taotlus või kuludokumendid või aruandes esitatud informatsioon ei vasta kehtestatud nõuetele ning puudused ei ole etteantud tähtajaks kõrvaldatud;
2) toetust on kasutatud mitteabikõlblike kulude katteks;
3) toetust on kasutatud projekti kirjeldusele mittevastavateks tegevusteks.
(5) Lõikes 4 nimetatud asjaolude ilmnemisel vähendab Haridus- ja Teadusministeerium lõikes 2 nimetatud osamakse tegemisel väljamakstava toetuse suurust toetuse mittesihipärase kasutamise ulatuses. Kui väljamakstavat toetussummat pole võimalik vähendada, nõuab Haridus- ja Teadusministeerium vastavalt sõlmitud lepingule toetussumma osalist tagastamist.
(6) Kui toetuse saaja peab saadud toetuse osaliselt tagasi maksma, võib Haridus- ja Teadusministeerium sama projekti raames järgnevalt väljamakstavat toetuse summat vähendada tagasi maksta jäänud summa ulatuses.
(7) Kui lõike 5 kohaselt toetussummade väljamaksete vähendamise või lõike 6 kohaselt toetussummade tagasimaksmise korral tekib vabade vahendite jääk, lähtutakse kavasse arvatud projektidele toetuse eraldamisel või reservprojektidele toetuse eraldamisel § 12 lõikest 4.
KOOLIEELSETE LASTEASUTUSTE TOETUS
§ 17. Lasteasutuste toetuse meetme eesmärk
(1) Koolieelsete lasteasutuste toetuse (edaspidi lasteasutuste toetus) meetme vahendid eraldatakse lasteasutuste õpikeskkonna arendamise ning lasteasutuste õpetajate palgavahenditega seotud kulude toetamiseks.
(2) Lasteasutuste õpikeskkonna arendamise toetuse eesmärk on toetada kohaliku omavalitsuse üksusi laste õpikeskkonna ajakohaseks ja lapsesõbralikuks muutmisel.
(3) Lasteasutuste õpetajate palgavahenditeks toetuse eraldamise eesmärgiks on toetada kohaliku omavalitsuse üksusi lasteasutuste õpetajate palkade ühtlustamisel «Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» § 45 alusel kehtestatava noorempedagoogi palga alammääraga.
§ 18. Toetuse eraldamise põhimõtted
(1) Lasteasutuste toetuse vahendid eraldatakse kohaliku omavalitsuse üksustele kooskõlas «Riigieelarve seaduse» § 9 lõike 2 punktiga 1 ja iga-aastase riigieelarve seaduse alusel.
(2) Kohaliku omavalitsuse üksustele riigieelarvest lasteasutuste toetuse eraldamise aluseks on «Eesti Vabariigi haridusseaduse» § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemis toodud rühmade arv kohaliku omavalitsuse üksuse territooriumil olevates lasteasutustes, lasteaed-algkoolides või lasteaed-põhikoolides toetuse eraldamise aastale eelneva aasta 10. novembri seisuga.
(3) Lasteasutuste toetuse vahendid arvutatakse järgmise valemi alusel:
Ti – konkreetsele omavalitsusüksusele lasteasutuste toetuseks eraldatavad vahendid;
Tõpi – lasteasutuste toetuse õpikeskkonna komponent;
Tpvi – lasteasutuste toetuse palgavahendite komponent;
– lasteasutuste rühmade arv vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 2 või § 19 lõikele 1;
Arühmkõik – toetuse suurus ühe rühma kohta;
– nende kohaliku omavalitsuse üksuste, kes vastavad lõikes 4 esitatud tingimustele, lasteasutuste rühmade arv;
Arühmpv – toetuse suurus ühe rühma kohta.
(4) Lõikes 3 nimetatud palgavahendite komponent eraldatakse kohaliku omavalitsuse üksusele, kui munitsipaallasteasutuses või eralasteasutuses eelarveaastaks kehtestatud pedagoogide kvalifikatsiooninõuetele vastava kõrgharidusega õpetaja palga alammäär on vähemalt võrdsel tasemel «Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» § 45 lõike 1 alusel sama eelarveaasta kohta kehtestatud noorempedagoogi palga alammääraga ning pedagoogide kvalifikatsiooninõuetele vastava lasteasutuse keskeriharidusega õpetaja palga alammäär on vähemalt 85% noorempedagoogi palga alammäärast.
(41) Eralasteasutus edastab eralasteasutuse nõukogu otsused õpetajate palga alammäärade kohta asukohajärgsele kohaliku omavalitsuse üksusele.
(5) Lõigetes 4 ja 41 nimetatud andmed lasteasutuse õpetajate palga alammäärade kohta esitatakse Rahandusministeeriumile lisas 2 toodud vormil hiljemalt 31. märtsiks.
§ 19. Määruse rakendamine
(1) 2008. aastal võetakse § 18 lõikes 3 nimetatud toetuse arvutamisel aluseks munitsipaallasteasutuste, -lasteaed-algkoolide, -lasteaed-põhikoolide, kohaliku omavalitsuse üksuse muude asutuste juures asuvate ja «Raamatupidamise seaduse» § 27 lõike 1 tähenduses kohaliku omavalitsuse üksuse valitseva mõju all olevate sihtasutustest või äriühingutest lasteasutuste ning kohaliku omavalitsuse üksuse osalusega mittetulundusühingutest lasteasutuste rühmade arv kohalike omavalitsuste poolt Rahandusministeeriumile esitatud andmete alusel.
(2) 2008. aastal eraldatakse kohaliku omavalitsuse üksusele palgavahendite komponent, kui eelarveaastaks kehtestatud lasteasutuse pedagoogide kvalifikatsiooninõuetele vastava kõrgharidusega õpetaja palga alammäär on vähemalt 9360 krooni ning pedagoogide kvalifikatsiooninõuetele vastava lasteasutuse keskeriharidusega õpetaja palga alammäär on vähemalt 7950 krooni.
(3) Paragrahvi 7 lõikeid 2 ja 6 ning § 18 lõiget 2 ja käesoleva paragrahvi lõiget 1 rakendatakse 1. jaanuarist 2008. a.
Vabariigi Valitsuse 31. jaanuari 2008. a määruse nr 30 «Riigieelarvest koolieelsete lasteasutuste kohtade loomiseks ja renoveerimiseks, lasteasutuste õpikeskkonna arendamiseks ja lasteasutuste õpetajate palgavahenditeks toetuse eraldamise ning kasutamise tingimused ja kord ning toetuse saamise eelduseks oleva kohaliku omavalitsuse üksuse omaosaluse suurus ja nõuded omaosalusele»
Projekti kavandite hindamise juhend
Komisjon alustab projekti kavandite hindamist hiljemalt 30 kalendripäeva pärast projekti kavandite esitamise tähtaja lõppemist. Hinnangud projekti kavanditele annavad komisjoni liikmed kavandite ühise läbiarutamise tulemusel vastavalt komisjoni töökorrale.
Hindamisel lähtutakse järgmistest määruse § 10 lõikes 3 toodud kriteeriumidest:
1. Projekti olulisus tulenevalt kohaliku omavalitsuse arengukavast
Hindamisel tuginetakse projekti kavandis toodud arengukava väljavõtetele, millele lisaks kasutatakse vajaduse korral ka arengukava kogu teksti (kättesaadav Eesti Linnade Liidu veebilehel https://portaal.ell.ee/arengukavad). Projekti hindamisel tuleb lähtuda sellest, kas projekt on arengukavas märgitud kohaliku omavalitsuse üksuse jaoks prioriteetsena ning kas arengukavas on märgitud projekti elluviimise kavandatav aasta või ei ole projekti prioriteetsus teiste projektidega võrreldes ilmne. Kui projekti kavandis on arengukavas oleva prioriteetse projekti elluviimise aastaks märgitud aasta, mis jääb kinnitatud arengukava perioodist välja, siis peab taotleja olema taotlusvormil kinnitanud, et arengukava perioodi pikendamisel kavandatakse projekt nimetatud aasta prioriteedina.
Skaala:
0 – puudulik
1 – nõrk
2 – keskpärane
3 – hea
4 – väga hea
2. Kavandatavate tegevuste tulemuste jätkusuutlikkus ning jätkuv objekti ülalpidamise finantseerimise võimekus
Hindamisel tuginetakse projekti kavandis esitatud investeeringuprojekti põhjendusele ja objekti ülalpidamiskulude katmise kavale, arvestustele objekti haldamisega kaasnevate hinnanguliste iga-aastaste kulude ja võimalike tulude kohta ning komisjonipoolsele kohaliku olukorra üldisele tundmisele. Jätkusuutlikuks ei peeta objekti, mille vajalikkus pikemas perspektiivis pole piisava laste arvu tõttu selge, mille ülalpidamise suutlikkuse suhtes pärast investeeringu teostamist on tõsiseid kahtlusi või esinevad muud olulised riskitegurid, mille maandamisvõimalusi eeltaotluse esitaja ette ei näe.
2 – nõrk
4 – keskpärane
6 – hea
8 – väga hea
3. Kavandatavate tegevuste mõju meetme eesmärkide saavutamisele
Hindamisel tuginetakse projekti kavandis esitatud teabele projekti seostest meetme eesmärkidega. Hinnatakse kavandatavate lahendite komplekssust ning seda, kuivõrd projektiga parandatakse kvalitatiivselt kohalikke elutingimusi ja teenuse kättesaadavust, luuakse projekti elluviimise tulemusena kvalitatiivselt uus seisund võrreldes projektieelse situatsiooniga ning likvideeritakse oluline lastehoiuteenuse pakkumisega seotud kitsaskoht.
4. Taotleja üldine valmisolek projekti elluviimiseks ja võime tagada nõutud omafinantseeringut
Taotleja finantsvõimekuse hindamisel tuginetakse muu hulgas eeltaotlusvormis toodud kirjeldusele projekti elluviimiseks vajalike tegevuste ja etappide läbimise kohta ning taotleja haldus- ja finantssuutlikkust kirjeldavatele materjalidele (sealhulgas «Kohalike omavalitsuste finantsraportile», mis on kättesaadav Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse veebilehel). Hinnatakse taotleja suutlikkust viia projekti tegevused ellu eeltaotlusest tuleneva ajakavaga hõlmatud perioodil (sealhulgas projekti elluviimiseks vajalike eeltingimuste täitmist, taotleja haldus- ja finantsvõimekust).
5. Objektide arv, millele uute lasteaiakohtade loomise meetmest toetust taotletakse
Aluseks võetakse taotleja poolt esitatud projektid ning projektides esitatud objektide arv. Eelduseks on see, et mitmele objektile toetuse taotlemisel on projektis välja toodud objektide prioriteetsus. Kriteeriumi eesmärgiks on ühe projekti raames mitmetele objektidele toetuse taotlemisel vähendada projektide osas piirkondlikku ebavõrdsust.
Objektide nimekirjas prioriteetsuse poolest esimesele objektile antakse 3 boonuspunkti, teisele objektile 2 boonuspunkti ja kolmandale objektile 1 boonuspunkt.
Projektide pingerea moodustamine
Iga kriteeriumi osas arvutatakse komisjoni liikmete poolt antud hinnete aritmeetiline keskmine. Kõikide kriteeriumide aritmeetilised keskmised summeeritakse ja kogusumma võetakse arvesse punktidena, mille alusel moodustatakse pingerida. Kriteeriumide 2 ja 3 puhul võib hindamise lõpetada, kui konkreetse kriteeriumi osas projekti kavandile komisjoni liikmete poolt antud hinnete aritmeetiline keskmine jääb vahemikku 0–1,0.
Pingereas esitatakse saadud punktide kahanemise järjekorras kõigi hindamise läbinud projektide nimetused, neile antud punktid ja taotletav investeeringutoetuse summa. Ühesuguse punktisumma korral asetatakse ettepoole projekt, mis on saanud maksimumpunkte rohkemates kategooriates. Kui projektid on võrdse punktisummaga ja maksimumpunktide arv on ühesugune, otsustab hindamiskomisjon projektide järjestuse pingereas.
Projektide aastatevahelise jaotuse määramisel investeeringuprojektide loetelus võetakse aluseks projekti kavandis toodud informatsioon projekti elluviimise valmisoleku kohta.
Lasteasutuste õpetajate palgaalammäärad
Kohaliku omavalitsuse üksus Pedagoogi kvalifikatsiooninõuetele vastava kõrgharidusega õpetaja palga alammäär Pedagoogi kvalifikatsiooninõuetele vastava keskeriharidusega õpetaja palga alammäär Palgaalammäärade kinnitamise otsuse number ja kuupäev


RT I, 29.03.2014, 3
Vastu võetud 24.03.2014 nr 21
Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5, § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 27 lõigete 11 ja 12, artikli 44 ja artikli 45 lõigete 1–3 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).
§ 1. Põllumajandusministri 21. aprilli 2010. a määrust nr 46 „Keskkonnasõbraliku majandamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883) artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 27 lõike 11, artikli 44 lõigete 1 ja 2 ning artikli 45 lõigete 1–3 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
„3) taotleja, kes taotleb toetust nitraaditundlikul alal asuva põllumajandusmaa kohta, esitab Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) igal kohustuseaastal ajavahemikul 2.–21. maini põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 1 toodud vormi kohase taotluse lisas esitatud põldude loetelu, millel on märgitud andmed kogu põllumajandusmaa kohta, mida taotlejal on õigus kasutada, sealhulgas andmed püsirohumaa ja kasvatatavate põllumajanduskultuuride kohta;”;
3) paragrahvi 5 lõike 1 punktist 5 jäetakse välja viimane lause;
4) paragrahvi 6 lõiget 5 täiendatakse pärast sõnu „maa kohta” sõnaga „vähemalt”;
5) paragrahvi 9 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 1 toodud vormi kohane taotlus;”;
6) paragrahvi 9 lõike 1 punkti 5 täiendatakse pärast sõnu „kohustuse võtmise” sõnadega „ja pikendamise”;
7) paragrahvi 9 lõike 1 punkt 6 sõnastatakse järgmiselt:
„6) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohane nõuetele vastavuse küsimustik.”;
8) paragrahvi 20 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) 2009. aastal kohustuse võtnud toetuse saaja võib § 4 lõikes 4 nimetatud kohustuseperioodi ühe kohustuseaasta võrra pikendada. Nimetatud kohustuseaasta kestab 21. maist 2014 kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuseperioodi pikendamise korral esitab toetuse saaja koos § 9 lõikes 3 nimetatud dokumentidega põllumajandusministri 8. märtsi 2010. a määruse nr 19 „Poolloodusliku koosluse hooldamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord aastateks 2007–2013” lisas 3 toodud vormi kohase kinnituse kohustuse pikendamise kohta. Kohustuse pikendamise aastal ei ole kohustuse täielik üleandmine lubatud.”.
§ 2. Põllumajandusministri 15. märtsi 2010. a määrust nr 28 „Kohalikku sorti taimede kasvatamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 44 lõike 2, komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
2) paragrahvi 3 lõike 2 sissejuhatav lauseosa sõnastatakse järgmiselt:
„Toetust võib taotleda vähemalt 5,00 hektari suuruse heas põllumajanduslikus korras oleva põllumajandusmaa kohta:”;
„7) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohane nõuetele vastavuse küsimustik.”;
„(4) 2009. aastal kohustuse võtnud toetuse saaja võib § 3 lõikes 3 nimetatud kohustuseperioodi ühe kohustuseaasta võrra pikendada. Nimetatud kohustuseaasta kestab 21. maist 2014 kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuseperioodi pikendamise korral esitab toetuse saaja koos § 6 lõikes 3 nimetatud dokumentidega põllumajandusministri 8. märtsi 2010. a määruse nr 19 „Poolloodusliku koosluse hooldamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord aastateks 2007–2013” lisas 3 toodud vormi kohase kinnituse kohustuse pikendamise kohta.”.
§ 3. Põllumajandusministri 23. aprilli 2010. a määrust nr 47 „Loomade karjatamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 44 lõigete 1 ja 2 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
2) paragrahvi 6 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
3) paragrahvi 6 lõike 1 punkt 9 sõnastatakse järgmiselt:
„9) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohane nõuetele vastavuse küsimustik.”;
4) paragrahvi 14 täiendatakse lõigetega 9 ja 10 järgmises sõnastuses:
„(9) 2009. aastal kohustuse võtnud toetuse saaja võib § 3 lõikes 5 nimetatud kohustuseperioodi ühe kohustuseaasta võrra pikendada. Nimetatud kohustuseaasta kestab 21. maist 2014 kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuse pikendamise aastal ei ole kohustuse üleandmine lubatud.
(10) Lõikes 9 sätestatud kohustuseperioodi pikendamise korral esitab toetuse saaja § 6 lõikes 1 sätestatud ajavahemikul PRIAle lisas 3 toodud vormi kohase kinnituse kohustuse pikendamise kohta.”;
§ 4. Põllumajandusministri 8. aprilli 2010. a määrust nr 44 „Mahepõllumajandusliku tootmise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 27 lõike 11, artikli 44 ning artikli 45 lõigete 1–3 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
2) paragrahvi 4 lõike 1 punktist 7 jäetakse välja viimane lause;
3) paragrahvi 6 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
4) paragrahvi 6 lõike 2 punkt 7 sõnastatakse järgmiselt:
5) paragrahvi 8 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „kuni 5%” tekstiosaga „kuni 25%”;
6) paragrahvi 8 lõikes 5 asendatakse tekstiosa „kuni 15%” tekstiosaga „kuni 50%”;
7) paragrahvi 17 täiendatakse lõikega 9 järgmises sõnastuses:
„(9) 2009. aastal kohustuse võtnud toetuse saaja võib § 3 lõikes 3 nimetatud kohustuseperioodi ühe kohustuseaasta võrra pikendada. Nimetatud kohustuseaasta kestab 21. maist 2014 kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuseperioodi pikendamise korral esitab toetuse saaja koos § 6 lõikes 4 nimetatud dokumentidega põllumajandusministri 8. märtsi 2010. a määruse nr 19 „Poolloodusliku koosluse hooldamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord aastateks 2007–2013” lisas 3 toodud vormi kohase kinnituse kohustuse pikendamise kohta. Kohustuse pikendamise aastal ei ole kohustuse täielik üleandmine lubatud.”.
§ 5. Põllumajandusministri 11. märtsi 2010. a määrust nr 26 „Natura 2000 alal asuva erametsamaa kohta antava toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013”.”;
2) paragrahvi 4 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
„1) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 1 toodud vormi kohase taotluse lisas esitatud põldude loetelu, millel on märgitud andmed kogu põllumajandusmaa kohta, mida taotlejal on õigus kasutada, sealhulgas andmed püsirohumaa ja kasvatatavate põllumajanduskultuuride kohta;”;
3) paragrahvi 4 lõige 21 sõnastatakse järgmiselt:
„(21) Taotleja ei esita lõike 1 punktis 2 nimetatud dokumenti, kui ta esitab lõikes 2 nimetatud toetuste taotlemisel põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohase nõuetele vastavuse küsimustiku.”;
4) paragrahvi 51 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „22. maist” tekstiosaga „22. aprillist”;
5) paragrahvi 10 senine tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 2 ja 3 järgmises sõnastuses:
„(2) EMK otsustab 2014. aastal esitatud taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise sama aasta 31. detsembriks.
(3) 2014. aastal on §-s 4 nimetatud dokumentide esitamise tähtaeg 2.–21. aprillini.”;
6) lisad 1 ja 2 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
§ 6. Põllumajandusministri 17. märtsi 2010. a määrust nr 32 „Natura 2000 alal asuva põllumajandusmaa kohta antava toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„(2) Toetust võib taotleda looduskaitseseaduse § 91 lõike 6 alusel Vabariigi Valitsuse kinnitatud „Natura 2000 võrgustiku alade – linnualade ja loodusalade – nimekirja” kantud Natura 2000 alal asuva heas põllumajanduslikus korras oleva vähemalt 0,30 hektari suuruse põllu või vähemalt 0,30 hektari suuruse põlluosa kohta, mida taotleja kasutab taotluse esitamise aasta 15. juunil.”;
„(3) Toetust võib taotleda ka lõikes 2 sätestatud nõuetele vastava põllu või põlluosa kohta, millel kasvatatakse lühikese raieringiga paju (Salix) madalmetsa, mis vastab põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” § 2 lõikes 4 sätestatud nõuetele.”;
4) paragrahvi 5 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
5) paragrahvi 5 lõike 1 punktid 5 ja 6 sõnastatakse järgmiselt:
„5) lühikese raieringiga paju (Salix) madalmetsa kasvatamise eest toetuse taotlemise korral põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” § 3 lõikes 4 nimetatud dokument;
6) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohane nõuetele vastavuse küsimustik.”;
„(4) Lühikese raieringiga paju (Salix) madalmetsa kasvatamise eest toetuse taotlemise korral kohaldatakse põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” § 4 lõigetes 5 ja 6 sätestatut.”;
7) paragrahvi 10 senine tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
„(2) PRIA otsustab 2014. aastal esitatud taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise sama aasta 31. detsembriks.”.
§ 7. Põllumajandusministri 18. märtsi 2010. a määrust nr 33 „Ohustatud tõugu looma pidamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 27 lõike 11 ning artikli 44 lõigete 1 ja 2 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
3) paragrahvi 4 lõike 1 punkt 7 sõnastatakse järgmiselt:
4) paragrahvi 15 täiendatakse lõikega 91 järgmises sõnastuses:
„(91) Toetuse saaja, kellel lõpeb § 3 lõikes 4 nimetatud kohustuseperiood 20. mail 2014, võib kohustust pikendada kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuse pikendamise aastal ei ole kohustuse täielik üleandmine lubatud.”;
5) paragrahvi 15 lõikes 10 asendatakse tekstiosa „Lõikes 9” tekstiosaga „Lõigetes 9 ja 91”.
§ 8. Põllumajandusministri 8. märtsi 2010. a määrust nr 19 „Poolloodusliku koosluse hooldamise toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord aastateks 2007–2013” muudetakse järgmiselt:
„Määrus kehtestatakse Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse § 58 lõike 5 ning § 59 lõigete 5 ja 6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1310/2013, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal (ELT L 347, 20.12.2013, lk 865–883), artikli 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15–73), artikli 27 lõigete 11 ja 12, artikli 44 ja artikli 45 lõigete 1–3 ning komisjoni määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad seoses kontrollimenetluse rakendamisega ning nõuetele vastavusega maaelu arengu toetusmeetmete osas (ELT L 25, 28.01.2011, lk 8–23), artikli 3 lõike 1 ja artikli 18 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud „Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013” (edaspidi arengukava).”;
„(21) Toetust võib taotleda maa kohta, mida taotlejal on õigus kasutada.”;
4) paragrahvi 6 lõike 2 punkti 4 täiendatakse pärast sõnu „kohustuse võtmise” sõnadega „ja pikendamise”;
5) paragrahvi 6 lõike 2 punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
„5) põllumajandusministri 18. veebruari 2014. a määruse nr 10 „Ühtse pindalatoetuse saamise nõuded ning toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord” lisas 2 toodud vormi kohane nõuetele vastavuse küsimustik.”;
6) paragrahvi 6 lõike 3 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
7) paragrahvi 17 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Toetuse saaja, kellel lõpeb § 3 lõikes 3 nimetatud kohustuseperiood 20. mail 2014, võib kohustust pikendada kuni 31. detsembrini 2014. Kohustuse pikendamise aastal ei ole kohustuse täielik üleandmine lubatud.”;
8) paragrahvi 17 lõikes 5 asendatakse tekstiosa „Lõikes 4” tekstiosaga „Lõigetes 4 ja 41”;
9) lisad 1 ja 3 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
Lisa 2 Kinnitus põllumajandusliku keskkonnatoetuse kohustuse võtmise ja pikendamise kohta
Lisa 3 Kinnitus loomade karjatamise toetuse kohustuse võtmise ja pikendamise kohta
Lisa 4 Natura 2000 alal asuva erametsamaa kohta antava toetuse taotlus
Lisa 5 Nõuetele vastavuse küsimustik


"Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava" meetme 1.5 "Sotsiaalmajanduslikud meetmed" raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
"Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava" meetme 1.5 "Sotsiaalmajanduslikud meetmed" raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord
"Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava" meetme 1.5 "Sotsiaalmajanduslikud meetmed" raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Toetatav tegevus ja toetuse taotleja
§ 3 Toetuse maksimaalne määr
§ 4 Toetuse taotluse esitamine
§ 5 Muudatustest teavitamine
§ 6 Taotluse kontrollimine ja nõuetekohaseks tunnistamine
§ 7 Taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
§ 8 Toetuse väljamakse tegemise tingimused
§ 9 Toetuse väljamakse tegemise otsustamine
§ 12 Määruse muutmine
RT I, 23.11.2010, 39
„Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskava” meetme 1.5 „Sotsiaalmajanduslikud meetmed” raames toetuse andmise ja kasutamise tingimused ja kord
Vastu võetud 11.06.2009 nr 64
RTL 2009, 48, 691
jõustumine 25.06.2009
Määrus kehtestatakse «Kalandusturu korraldamise seaduse» § 3 lõike 1 ja § 194 lõike 1 alusel ning kooskõlas nõukogumääruse (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta (ELT L 223, 15.08.2006, lk 1–44) artikli 17 lõike 6 alusel heaks kiidetud «Euroopa Kalandusfondi 2007–2013 rakenduskavaga» (edaspidi rakenduskava).
Määruses sätestatakse rakenduskava meetme 1.5 «Sotsiaalmajanduslikud meetmed» (edaspidi meede 1.5) raames toetatav tegevus, sotsiaalmajandusliku meetme toetuse (edaspidi toetus) taotlejale ja taotlusele esitatavad nõuded, toetuse maksimaalne määr, taotluse menetlemise tingimused ja kord, taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise tingimused ja kord, toetuse väljamaksete tegemise tingimused ja kord ning toetuse saaja kohustused.
§ 2. Toetatav tegevus ja toetuse taotleja
(1) Meetme 1.5 raames toetatakse kalalaeva pardal töötamisest või kutselise püügiga tegelemisest hoidumist 12 kalendrikuu jooksul arvates toetuse väljamaksmisest.
(2) Toetust võib taotleda nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 3 punktis b nimetatud kalur (edaspidi taotleja):
1) kes oli või on laevapere liige «Meresõiduohutuse seaduse» § 21 tähenduses ning kes töötab või on töötanud meetme 1.1 «Riigiabi kalapüügi alaliseks lõpetamiseks» (edaspidi meede 1.1) raames püügilt kõrvaldatud või kõrvaldataval kalalaeval vähemalt 12 järjestikust kalendrikuud enne taotluse esitamise tähtaja algust ja kellel on kehtiv või lõpetatud meretöö- või tööleping, mis vastab «Mereteenistuse seaduses» meretöölepingule sätestatud nõuetele (edaspidi meretööleping), ning
2) kellega lõpetakse või on lõpetatud meretööleping koondamise tõttu.
§ 3. Toetuse maksimaalne määr
Toetuse maksimaalne määr ühe taotleja kohta on 10 000 eurot.
§ 4. Toetuse taotluse esitamine
(1) Toetuse taotlemiseks esitatakse Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi Amet) taotlus selleks ettenähtud tähtajal. Amet teatab taotluse esitamise tähtaja ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded arvestusega, et teate avaldamise ja taotluse esitamise tähtaja alguse vahele jääks vähemalt 30 päeva.
(2) Taotleja võib taotlusvooru jooksul esitada vaid ühe taotluse.
(3) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja Ametile järgmised dokumendid (edaspidi taotlus):
2) taotleja või tema esindaja isikut tõendava dokumendi ärakiri ning esindaja puhul lisaks tema volitusi tõendav volikiri;
3) paragrahvi 2 lõike 2 punktis 1 nimetatud kalalaeval töötamist tõendava dokumendi ärakiri;
4) ärakiri tööandja tõendist taotluse esitamise tähtaja esimesele päevale eelnenud vähemalt 10-kuulisel perioodil taotlejale makstud töötasu ja tema töötasult kinni peetud isikustatud sotsiaalmaksu kohta;
5) kehtiva meresõidudiplomi või kutsetunnistuse ärakiri, kui ametikohal töötamine eeldab nimetatud dokumendi olemasolu.
(4) Kui taotleja andmed ei ole kantud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrisse, esitab ta koos lõikes 3 nimetatud dokumentidega avalduse oma andmete kandmiseks nimetatud registrisse.
§ 5. Muudatustest teavitamine
Taotleja teavitab Ametit viivitamata kirjalikult §-s 4 nimetatud dokumentides esitatud andmete muutumisest või muust ilmnenud asjaolust, mis võib mõjutada taotluse kohta otsuse tegemist.
§ 6. Taotluse kontrollimine ja nõuetekohaseks tunnistamine
(2) Amet tunnistab taotluse nõuetekohaseks, kui taotleja ja taotlus vastavad kõikidele ettenähtud nõuetele. Kui taotleja või taotlus ei vasta vähemalt ühele ettenähtud nõudele, teeb Amet «Kalandusturu korraldamise seaduse» § 195 lõike 4 või § 196 lõike 3 alusel taotluse rahuldamata jätmise otsuse.
§ 7. Taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
(1) Amet teeb nõuetekohaste taotluste rahuldamise otsuse meetme 1.5 rahastamise eelarve piires.
(2) Kui kõigi taotlejate poolt taotletav toetuse kogusumma ületab meetme 1.5 rahastamise eelarve, teeb Amet kõikide nõuetekohaste taotluste kohta osalise rahuldamise otsuse, vähendades toetuse summat iga taotleja kohta võrdeliselt, järgides taotlejate võrdse kohtlemise põhimõtet.
(5) Amet teeb taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse toetuse saajale teatavaks 10 tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
§ 8. Toetuse väljamakse tegemise tingimused
(1) Toetus makstakse välja pärast seda, kui:
1) kalalaev, mille laevapere liige toetuse saaja oli, on meetme 1.1 raames toetuse abiga utiliseeritud või on laeva sihtotstarvet muudetud ning laev kustutatud kalalaevade riiklikust registrist ja utiliseerimise korral laevakinnistusraamatust;
2) toetuse saajaga on lõpetatud asjakohane meretööleping koondamise tõttu.
(2) Lõike 1 punktis 1 nimetatud tingimuste täitmisest arvates teatab Amet toetuse saajale kirjalikult toetuse väljamaksmiseks ettenähtud dokumentide esitamise tähtaja.
(3) Toetuse saaja esitab toetuse väljamaksmiseks Ametile lisas 2 toodud vormi kohase väljamaksetaotluse koos meretöölepingu lõpetamist tõendava dokumendi ärakirjaga.
§ 9. Toetuse väljamakse tegemise otsustamine
(1) Amet teeb toetuse väljamakse tegemise või väljamakse tegemisest keeldumise otsuse 25 tööpäeva jooksul arvates §-s 8 nimetatud väljamaksetaotluse ja nõuetekohaste dokumentide saamisest.
(2) Amet teeb toetuse väljamakse tegemisest keeldumise otsuse, kui taotleja ei ole täitnud §-s 8 nimetatud toetuse väljamakse tegemise tingimusi, ei ole esitanud § 8 punktis 3 nimetatud dokumente või kui tehakse kindlaks taotluse rahuldamata jätmise alus.
(3) Amet teeb toetuse väljamakse või väljamakse tegemisest keeldumise otsuse toetuse saajale teatavaks 10 tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest.
(4) Amet maksab toetusraha toetuse saaja pangakontole 30 tööpäeva jooksul arvates toetuse väljamakse tegemise otsuse tegemisest.
(1) Toetuse saaja järgib kõiki «Kalandusturu korraldamise seaduses» ja selles määruses sätestatud asjakohaseid nõudeid.
(2) Toetuse saaja ei tohi asuda tööle kalalaeva pardal ega tegeleda «Kalapüügiseaduse» tähenduses kutselise kalapüügiga, sealhulgas ebaseadusliku kalapüügiga, 12 kalendrikuu jooksul arvates toetuse väljamaksmisest.
(3) Kui toetuse saaja asub tööle kalalaeval või hakkab tegelema kutselise kalapüügiga lõikes 2 nimetatud tähtaja jooksul, teavitab ta sellest viivitamata Ametit kirjalikult ning maksab Ameti ettekirjutuse alusel toetuse tagasi iga kalendripäeva eest, mille võrra lõikes 2 nimetatud tähtaeg lühenes.
§ 12. Määruse muutmine
Lisa 1 Sotsiaalmajanduslike meetmete toetuse avaldus
Lisa 2 Sotsiaalmajanduslike meetmete toetuse väljamaksetaotlus


Kaitseliidu relva, mida ei loeta sõjaväerelvaks relvaseaduse tähenduses, käitlemise ja kasutamise nõuded – Riigi Teataja
Kaitseliidu relva, mida ei loeta sõjaväerelvaks relvaseaduse tähenduses, käitlemise ja kasutamise nõuded
Kaitseliidu relva, mida ei loeta sõjaväerelvaks relvaseaduse tähenduses, käitlemise ja kasutamise nõuded - sisukord
§ 32 Kontroll-laskmine
10 ÕPPERELV JA KOLLEKTSIOONIRELV
§ 38 Õpperelv
(1) Käesolev määrus reguleerib Kaitseliidu relva, mida ei loeta sõjaväerelvaks relvaseaduse tähenduses, (edaspidi Kaitseliidu relv) ning selle laskemoona käitlemist ja kehtestab kasutamise nõuded.
1) Kaitseliidu soetatud sõjaväerelvale ja selle laskemoonale;
(2) Tegevliikme relva soetamine toimub Kaitseliidu seaduse § 46 lõike 5 alusel kehtestatud määruse kohaselt.
(4) Tegevliikme relva soetamise luba annab loa omanikule õiguse relva või laskemoona soetada, hoida ja kanda kuni Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistris soetatud relva kohta asjakohase kande tegemiseni.
(2) Soetatud Kaitseliidu relva, välja arvatud tegevliikme relva, andmed esitatakse Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistri volitatud töötlejale registrisse kandmiseks viie tööpäeva jooksul soetamisest arvates.
(3) Tegevliikme relva andmed kantakse Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistrisse viie päeva jooksul soetamisest arvates.
(5) Kaitseliidu relvahoidlas on lubatud hoida ka sõjaväerelvi, kui relvahoidla vastab sõjaväerelvade hoidmiseks kehtestatud nõuetele, või relvaseaduse alusel soetatud relvi.
(2) Kaitseliidu ülem või malevapealik võib Kaitseliidu tegevliikmele või Kaitseliidu seaduse § 27 lõike 2 punktis 1 nimetatud Kaitseliidu auliikmele anda asukohas hoidmiseks Kaitseliidu relva ja laskemoona. Kaitseliidu relva ja laskemoona asukohas hoidmiseks andmine toimub relvaseaduse § 3 lõike 2 alusel kehtestatud määruses sõjaväerelva ja laskemoona asukohas hoidmise nõuete kohaselt.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 5 nimetatud isikule võib Kaitseliidu relva kandmise õiguse anda, kui isik on täitnud relvaseaduse § 3 lõike 2 alusel kehtestatud määruses sõjaväerelva laenajale sätestatud tingimused.
2) Kaitseliidu töötajale või reservis olevale isikule Kaitseväe või Kaitseliidu korraldatava spordiürituse ajaks ürituse piirkonnas kasutamiseks ja kandmiseks;
(2) Kaitseliidu relva ja laskemoona laenutamine toimub relvaseaduse § 3 lõike 2 alusel kehtestatud määruses sätestatud sõjaväerelva ja laskemoona laenutamise nõuete kohaselt.
(3) Kaitseliidu relva ja laskemoona vedu toimub liiklusseaduse § 34 lõike 5 alusel kehtestatud määruses sätestatud sõjaväerelvade veo nõuete kohaselt.
3) isik, kellele on relvaseaduse § 66 lõike 1 punkti 2 alusel antud tegevusluba relvade parandamise ja ümbertegemise teenuse osutamiseks.
2) isik, kellele on relvaseaduse § 66 lõike 1 punkti 2 alusel antud tegevusluba relvade parandamise ja ümbertegemise teenuse osutamiseks.
§ 32. Kontroll-laskmine
(3) Ümbertehtud Kaitseliidu relva kasutamine tehnilise iseloomustuse või kasutusjuhendita on keelatud.
(6) Kaitseliidu relva hävitamise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada hävitatud Kaitseliidu relva andmed Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistri volitatud töötlejale relva andmete registrist kustutamiseks.
(4) Lammutamisel järele jäänud kasutuskõlblikud olulised Kaitseliidu relva osad hinnatakse ja võetakse arvele ning neid võib kasutada teise Kaitseliidu relva parandamiseks või ümbertegemiseks.
(5) Kaitseliidu relva lammutamise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada lammutatud Kaitseliidu relva andmed Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistri volitatud töötlejale selle relva andmete registrist kustutamiseks.
(3) Kaitseliidu relva, mis on oma olemuselt relvaseaduse § 19 lõike 1 punkti 5 järgi tsiviilkäibes lubatud tulirelv, laskekõlbmatuks muutmisel kohaldatakse Euroopa Komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2403, millega kehtestatakse tulirelvade laskekõlbmatuks muutmise norme ja meetodeid käsitlevad ühised suunised, et tagada laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade jäädav kasutuskõlbmatus (ELT L 333, 19.12.2015, lk 62‒72), nõudeid.
(4) Kaitseliidu relva, mis on oma olemuselt relvaseaduse § 20 lõike 1 järgi tsiviilkäibes keelatud tulirelv, laskekõlbmatuks muutmisel kohaldatakse relvaseaduse § 3 lõike 2 alusel kehtestatud määruse nõudeid.
(6) Kaitseliidu relva laskekõlbmatuks muutmise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada laskekõlbmatuks muudetud Kaitseliidu relva andmed Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistri volitatud töötlejale relva andmete registrist kustutamiseks või asjakohase märke tegemiseks.
10. peatükk ÕPPERELV JA KOLLEKTSIOONIRELV
§ 38. Õpperelv
(1) Õpperelv käesoleva määruse tähenduses on Kaitseliidus relvaõppeks kasutatav, osaliselt laskekõlbmatuks muudetud Kaitseliidu relv, mida on võimalik taastada.
(2) Õpperelval peab relvaõppe ohutuse tagamiseks olema vähemalt eemaldatud või lühemaks tehtud relva lööknõel.
(3) Õpperelv peab olema tähistatud selliselt, et see oleks eristatav laskekõlblikust Kaitseliidu relvast.
(4) Kaitseliidu relva õpperelvaks muutmise järel tuleb kahe tööpäeva jooksul esitada õpperelvaks muudetud relva andmed Kaitseväe ja Kaitseliidu relvaregistri volitatud töötlejale asjakohase märke tegemiseks registris.
Kaitseministri 26. juuni 2001. a määrus nr 18 „Kaitseliidu relvade arvestuse pidamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.


Eesti Vabariigi põhiseadus / paragrahv 109
Kui Riigikogu ei saa kokku tulla, võib Vabariigi President edasilükkamatute riiklike vajaduste korral anda seaduse jõuga seadlusi, mis kannavad Riigikogu esimehe ja peaministri kaasallkirja.
Presidendi seadlusandlusõiguse (dekreediõiguse) puhul on tegemist erakorralise seadusandliku õigusega, mille eesmärk on seadusandliku järjekestvuse säilitamine ja konkreetse, üksikjuhtumina ilmnenud hädasituatsiooni lahendamiseks üldkehtiva regulatsiooni kehtestamine. See Eesti riigipea erandlik seadusandlik tegevus on kandunud 1992. a PS-sse 1937. a PS-st. 1992. a PS-s sisalduv presidendi dekreediõigus on tunduvalt piiratum kui 1937. a PS-s, kus sätestati: “Vabariigi President võib Riigikogu istungjärkude vaheajal edasilükkamatu riikliku vajaduse korral anda seadusi dekreedina. Dekreedina kehtimapandud seadused saadetakse istungjärgu alguseks Riigikogule, kes võib vastu võtta nende muutmise või kehtivusetuks tunnistamise seaduse.” (1937. a PS § 99.)
Seadlus ei ole seadus formaalses mõttes, kuid sellel on seadusega võrdne õigusjõud, st õigusnormide hierarhias on seadlus seadusega samal astmel. Seadlus erineb seadusest kehtestaja ja väljaandmise, samuti selle poolest, et selle kehtivus on seatud sõltuvusse parlamendi ex post otsusest. Teoorias nimetatakse seadlusi kui halduse seadusjõulisi üldakte dekreetideks.
1992. a PS järgi kuuluvad presidendi seadlused nn hädadekreetide hulka, sest neid antakse kehtivas õiguses kindlaksmääratud hädaolukordades. Hädadekreedi olulised tunnused on järgmised:
1) hädadekreeti teostatakse üksnes hädaolukordades (nt loodusõnnetused, epideemiad jne), mis sätestatakse tavaliselt põhiseaduses, erandlikult ka eriseadustes;
2) hädadekreet asendab oma juriidiliselt jõult seadusi, kusjuures see võib ka seadusi muuta ja tühistada. Nimetatud asjaolu eristab hädadekreeti teistest dekreetidest;
3) hädadekreedi andjaks on administratsioon, tavaliselt riigipea või valitsus.
PS § 109 lg 1 jätab lahtiseks, millised on need juhud, kui Riigikogu ei saa kokku tulla, samuti jätab sisustamata mõiste “edasilükkamatud riiklikud vajadused”. Nimetatud küsimused on osaliselt saanud vastused Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi tõlgenduses (RKPJKo 13.06.1994, III-4/1-4/94). Sellest lähtuvalt võib järeldada järgmist:
– PS § 109 sätestab seadusandluse erikorra erandlikus olukorras ja sellise olukorra all ei saa mõista Riigikogu istungjärkude vaheaega, vaid istungjärguks või istungiks kokkutulemise võimatust;
– tegemist on presidendi seadusandliku algatusega, s.o sisuliselt PS § 103 subjektide ringi laiendamisega;
– edasilükkamatute riiklike vajaduste ning Riigikogu kokkutulemise võimatuse üle otsustamine on riigipea ainupädevuses, kes lähtub ainult oma parimast arusaamisest ja südametunnistusest;
– edasilükkamatu riiklik vajadus seondub ohu mõistega, oht peab olema objektiivne, andmed selle kohta usaldusväärsed ning selle aste niisugune, et selles olukorras seadluse andmata jätmisel võib riigile tekkida korvamatu kahju.
Seadluse jõustumise eelduseks on Riigikogu esimehe ja peaministri kaasallkiri, st kaasallkirjade puudumisel pole seadlusel õigusjõudu. Riigikogu esimehel (või Riigikogu aseesimehel Riigikogu esimehe ülesannetes) ja peaministril on täita kaalukas osa: nad otsustavad kaasallkirja andmisel, kas seadluse andmiseks on põhiseaduslikud eeltingimused täidetud, samuti hindavad nad seadluse seaduslikkust ja otstarbekust. Sisuliselt võtavad nad endale ka poliitilise vastutuse seadluse eest. Sellest lähtuvalt võib tõdeda, et formaalselt on antud juhul tegemist küll Vabariigi Presidendi seadlusega, kuid tegelikult kujutab see endast kolme võimutipu ühist õigusakti. Tugeva eel- ja järelkontrolli sätestamisega on püütud viia miinimumini presidendi kui ainuisikulise haldusorgani suva dekreediõiguse kasutamisel.
Nii Põhiseaduse Assamblees kui ka hiljem on esile tõusnud teoreetiline küsimus, kas on siiski vajalik nii peaministri kui ka Riigikogu esimehe kaasallkiri riigipea seadlusel või piisaks täiesti ka nendest ühe, st peaministri kaasallkirjast. Siin tuleks märkida põhjendusi, mille alusel eelistati kahe kaasallkirja vajadust seadlusel. Nii täidesaatva kui ka seadusandliku võimu esindaja kaasallkiri tagab seadluse andmisel suurema objektiivsuse ja viib miinimumini võimaluse kasutada erakorralist seadusandlikku õigust, lähtumata eranditult riiklikest huvidest. Peab arvestama, et hädadekreedi iseloomu tõttu kasutatakse seda võimalust ainult äärmuslikes situatsioonides, mille puhul saab riigi tippjuhtide konsensus seadluse andmise vajaduse mõistmisel olla ainumõeldavaks lahenduseks. Riigikogu esimehe kaasallkiri annab tunnistust riigipea dekreediõiguse esimese eelduse olemasolust, st Riigikogu kokkutulemise võimatusest, mistõttu Riigikogu esimees seadusandliku kogu esindajana kinnitab jätkuvalt ka seadusandliku reguleerimise vajadust tekkinud erandlikus olukorras. Seadusandliku võimu esindaja eelkontroll seadluse andmisel on vajalik lähtuvalt Eesti riigipea dekreediõiguse eripärast, mis väljendub asjaolus, et PS ei näe ette seadluse automaatset kehtetuks tunnistamist.
Vabariigi Presidendi seadluse andmine on täpsemalt reguleeritud VPTS-s.
PS § 109 lg 2 sätestab Vabariigi Presidendi seadluse sanktsioneerimise nõude. Eesti põhiseaduses ei ole sätestatud seadluse maksvuse automaatset kaotamist, vaid Riigikogu peab võtma seadluse suhtes seisukoha – kinnitama või tühistama selle.
Vabariigi President on kohustatud esitama seadluse Riigikogule, kui ta on kokku tulnud ja tal on võimalik seadusandlikku funktsiooni taas ise täita. Kuigi kommenteeritav paragrahv seda sõnaselgelt ei sätesta, on sellest võimalik järeldada, et koos seadlusega esitab president Riigikogule ka seadluse kinnitamise või tühistamise seaduse eelnõu. Tegemist oleks erinormiga PS § 103 lg 1 suhtes.
PS § 109 lg 2 järgi võtab Riigikogu seadluse kinnitamise või tühistamise seaduse vastu viivitamata. Tegemist on määratlemata õigusmõistega, mis osutab sellele, et vastav seaduseelnõu tuleb võtta Riigikogus arutamisele ja otsustamisele niipea, kui see on võimalik. Liia Hänni selgitas Põhiseaduse Assamblee redaktsioonitoimkonna seisukohti assamblee 29. istungil 3. aprillil 1992: “Kuna vabariigi president annab seadlusi välja olukorras, kus Riigikogu kokkutulemine on takistatud ja need õigussuhted, mis vabariigi presidendi seadluse alusel tekivad, vajavad oma edasise saatuse suhtes kiiret otsustamist, siis sõna “viivitamatult” /…/ on kohane, sest ta annab suunise Riigikogu kodukorra seaduse jaoks, et seadluste suhtes otsuste langetamiseks tuleb ette näha kord, mis võimaldab seda teha kiiresti /…/” (Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee, lk 1008.)
Kommenteeritava sätte sõnastusest ei nähtu üheselt, kas Riigikogu võib seadluse üksnes kinnitada või tühistada või on lubatavad ka muud lahendused, nagu osaline kinnitamine, tühistamine kindlast kuupäevast jms. Kuivõrd seadluse andmise ajaolusid ei ole võimalik ette näha, on mõistlik möönda Riigikogu otsustusvabadust selles osas, millisel kujul ja kui kauaks seadlus kehtima jätta. Paindlikuma regulatsiooni vajalikkusele juhtis tähelepanu Jüri Adams Põhiseaduse Assamblee 28. istungil 27. märtsil 1992 ja 29. istungil 3. aprillil 1992 (vt Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee, lk 960, 1009). Pärast kinnitamist jääb seadlus kehtima õiguskorra osana.
Seadluse kinnitamise või tühistamise seaduse vastuvõtmiseks on PS § 73 kohaselt nõutav poolthäälte enamus, kuna kommenteeritav paragrahv ei näe ette teisiti. Seda järeldust kinnitab PS §-s 110 sätestatu, mis välistab PS §-s 104 loetletud seaduste kehtestamise, muutmise või tühistamise Vabariigi Presidendi seadlusega.
Vabariigi Presidendi seadluse kinnitamise või tühistamise seaduse väljakuulutamise kohta vt PS § 107 komm 14.
Järelevalvet nii kinnitamata kui ka kinnitatud Vabariigi Presidendi seadluste PS-le vastavuse üle teostab õiguskantsler (PS § 139 lg 1, § 142). Samuti alluvad seadlused kohtulikule kontrollile (PS §-d 15 ja 152).
Paragrahv 108


text:
3-3-1-60-14 Riigikohus 26.11.2014
HKMS § 152 lg 1 p 4 järgi ei saa kohustamiskaebuse menetlust lõpetada, kui kaebuses nõutud haldusakti ei ole antud. Halduskohtu määruse tegemise ajaks ei olnud haldusorgan kaebaja taotluse kohta teinud uut sisulist otsust. Haldusmenetluse uuendamine ei ole võrdväärne uue sisulise otsusega, mistõttu puudub kohustamisnõude menetluse lõpetamiseks alus. (p 15)
Põhjendatud huvi puudumist ei saa tuletada üksnes asjaolust, et vaidlustatud haldusakt on kehtetuks tunnistatud. HKMS § 152 lg 2 mõte seisnebki selles, et põhjendatud huvi menetluse jätkamise vastu võib esineda ka vaatamata haldusakti kehtetuks tunnistamisele. Põhjendatud huvina on käsitatav preventiivne huvi, vältimaks haldusorgani jätkuvat või korduvat õigusvastast tegevust isiku suhtes (vt RKHK lahendeid asjades nr 3-3-1-88-08, 3-3-1-100-09, 3-3-1-24-10, 3-3-1-8-11 ja 3-3-1-8-14). Kohtumenetluse jätkamine algse haldusotsuse õiguspärasuse kontrollimiseks võib aidata vältida korduvat kohtusse pöördumist. Juhul, kui haldusorgan teeb kohtumenetluse ajal uuendatud haldusmenetluses uue otsuse, on kaebajal võimalik kaebust vajaduse korral HKMS § 49 lg 1 alusel täiendada uue haldusotsuse peale esitatava nõudega. (p 18)
Hindepunktide määramise õiguspärasuse kontrolli ei saa pidada ennetavaks sekkumiseks täitevõimu tegevusse, kui hinnatakse juba tehtud haldusotsuste õiguspärasust ehk viiakse läbi järelkontroll. Hindepunktide määramise otsuste puhul piirdub siiski ka järelkontroll üksnes vormi- ja menetlusvigade ning ilmselgete kaalutlus¬vigade kindlakstegemisega. Vigade puudumine toob kaasa kaebuse rahuldamata jätmise, mitte menetluse lõpetamise. (p 16)
Kaalumissituatsioonis ei ole haldusorgani ülesandeks üksnes võrrelda erinevaid huve ja selgitada välja neist kaalukamad. Haldusorgani ülesandeks on ka tasakaalustada erinevaid kaalukaid huve. Riigi arenguvajaduste ja suundade ning isikute õiguste ja kaitstavate huvide tasakaalustamine toimub nii õigusloome kaudu kui ka haldusmenetluses. (p 31) Kaalutlemisel arvestatud asjaolud peavad kajastuma antava akti põhjendustes. (p 32) Haldusorgani langetatava otsustuse sisuks ei ole õppekeelena vene keele säilitamine, vaid seaduses sätestatud eestikeelsest õppest erandi tegemine. (p 31) Vabariigi Valitsus saab erandiks loa andmisel kaaluda eelkõige neid erandlikke ja olulisi asjaolusid, mis puudutavad konkreetse omavalitsuse, kogukonna ja kooli vajadusi ning huve. Kõrvuti riigi, kohaliku omavalitsuse ja õpilaste ning nende vanemate erahuvi kaalumisega peab haldusorgan käsitletavas diskretsioonisituatsioonis arvesse võtma ka muid tehtava otsustuse rakendamisega seotud asjaolusid, sealhulgas ühe või teise otsustusega vältimatult kaasnevaid kulutusi, valmisolekut viia otsus ellu ning ka otsuse rakendamise võimalikke tagajärgi jne. Eriti oluline on hinnata iga kooli, selle pedagoogilise personali ja õpilaste valmisolekut õppetööks eesti keeles nõutavas mahus. (p 30)
3-3-1-80-11 Riigikohus 14.03.2012
Ohjeldusmeetme rakendamise otsustamisel tuleb meetme valikut kaaluda. Meetme kestval rakendamisel tuleb pidevalt kontrollida selle kohaldamise aluste olemasolu ja kaaluda, kas meetme rakendamist jätkata või mitte. Sarnaselt jõu kohaldamisega tuleb ka ohjeldusmeetme kohaldamiseks teha kindlaks kohaldamise hädavajalikkus ja meetme proportsionaalsus. Vaidluse korral peab vangla tõendama, et meetme kohaldamine oli vajalik või et selle jätkuv kohaldamine oli vajalik ning leebemate meetme kohaldamine ei oleks väidetavat ohtu vangla julgeolekule või isikutele kõrvaldanud. Ohjeldusmeetmena rahustusvoodi kohaldamine peab olema kontrollitav. Selleks peavad koostatavas dokumendis olema täpselt, vajadusel detailselt märgitud asjaolud, miks otsustatakse kohaldada rahustusvoodit, ja prognoos õigushüve kahjustuse saabumise tõenäosuse kohta.
Julgeolekuabinõu kohaldamise üldalus on sätestatud VangS § 69 lg-s 1 ning lg 2 loetleb täiendavad lubatud julgeolekuabinõud, sealhulgas ohjeldusmeede, millena võib kasutada fikseerimist, käeraudu, jalaraudu või rahustussärki, kuid meedet ei tohi kasutada üle 12 tunni. Rahustusvoodit tuleb pidada fikseerimiseks. Isiku rahustusvoodisse fikseerimisega kitsendatakse maksimaalselt tema füüsilist vabadust, mis võib põhjustada olulisi kannatusi isiku kestvalt sundasendis viibimise ja sellest tuleneva kõrgendatud terviseriski tõttu (nt lämbumisoht, südame rütmihäired, tromboosi tekkimise oht). Riigikohus on rõhutanud, et ohjeldusmeede on rangeim täiendav julgeolekuabinõu (vt ka Riigikohtu 25.09.2006 asjas nr 3-3-1-49-06, p 12). Samuti on osutatud, et ohjeldusmeetme kohaldamise kord on puudulik, sest sellest ei nähtu, kuidas ohjeldusmeedet kohaldada, selle rakendamist piiravaid tingimusi jms, mistõttu ei pruugi olla tagatud õigusriikliku seadusereservatsiooni nõue (vt Riigikohtu 13.11.2009 otsus asjas nr 3-3-1-63-09, p 14). Riigikohtu hinnangul puuduvad mittemeditsiiniliste ohjeldusmeetmete rakendamise reguleerimata jätmist õigustavad asjaolud. Seejuures peetakse silmas rahustusvoodi kohaldamise dokumenteerimist, ohjeldatava tervisekontrolli korraldamist, meetme jätkuva rakendamise korral järelevalve korraldamist ja meetme jätkamise vajaduse otsustuse põhjendamist.
Prognoosotsuse kohtuliku kontrolli käigus ei saa kohus ise ametnike eest prognoosotsust teha. Kohus tohib tuvastatud asjaolude pinnalt anda hinnangu, kas kaitstava hüve kahjustamise oht oli tõenäoline. Vangla koostatud aktist ei nähtu, millistest kaalutlustest on lähtutud isiku jätkuvalt agressiivseks tunnistamisel ja sellest tulenevalt ohjeldusmeetme rakendamise jätkamise otsustamisel. Agressiivsus üldiselt on üks inimesele iseloomulikest käitumisviisidest. Agressiivsus rahustusvoodi kohaldamise alusena eeldab, et tuvastatakse, milles seisneb või miks tehakse järeldus ohtliku agressiivsuse kohta.
3-3-1-82-09 Riigikohus 15.12.2009
MaaRS § 22 1
HMS § 64 lg 2
Ehitiste omanike vahetumine ei saa olla selline õiguslik või faktiline asjaolu, mis annaks aluse erastamist võimaldava haldusakti kehtetuks tunnistamiseks. MRSMS (jõust. 30. nov 1997) § 14 lg-st 22 tulenevalt jääb ehitise varasema omaniku erastamisavaldus kehtima uue omaniku suhtes, millest tulenevalt lähevad uuele omanikule üle ka erastamise eeltoimingutest tulenevad õigused ja kohustused. Riigikohus on 20.09.2007 otsuses asjas nr 3-3-1-33-07 märkinud järgmist (p 16): "Ekslik õigusliku aluse kasutamine on haldusakti oluline puudus, kuid see ei pruugi tuua siiski vältimatult kaasa akti tühistamist juhul, kui asjakohane regulatsioon, millele tuginevad olulise turujõuga ettevõtja kohustused, on olemas." Viidatud seisukohta ei saa aga laiendada juhtumitele, kus alternatiivne õiguslik alus näeb ette kaalutlusõiguse ning kaalutlusruum ei kattu haldusorgani poolt ekslikult valitud õiguslikus aluses ettenähtuga. Riigikohus on korduvalt rõhutanud, et kohus ei tohi haldusakti õiguspärasust kontrollides asuda haldusorgani asemel haldusakti põhjendama või kaalutlusõigust teostama (vt nt Riigikohtu otsuse haldusasjas nr 3-3-1-15-08 p 8 alap 1). Samuti ei pruukinud käesolevas asjas olla korralduste kehtetuks tunnistamisel isikute jaoks üksnes positiivsed tagajärjed. Tegemist oli soodustavate haldusaktidega, millega võimaldati isikutele maa ostueesõigusega erastamist. Nende kehtetuks tunnistamise tagajärjel puudusid haldusaktid, mis oleksid võimaldanud isikutel nende omandatud ehitiste juurde maad ostueesõigusega erastada.
Käesolevas asjas tehtud otsuses on ringkonnakohus resolutsioonis tühistanud halduskohtu otsuse kahe haldusakti tühistamise osas, kuid põhjendustes nimetanud ainult ühte neist haldusaktidest. Kohtuotsuse resolutsioon ja põhjendused on omavahel vastuolus, mistõttu on ringkonnakohus olulises ulatuses jätnud täitmata kohtuotsuse põhjendamise kohustuse. Seetõttu kuulub kohaldamisele HKMS § 64 lg 3 ja § 45 lg 2 p 2.
3-3-1-66-09 Riigikohus 22.10.2009
Haldusorgan teeb otsustuse enampakkumise võitja väljaselgitamiseks kaalutlusõiguse alusel, andes sellekohase haldusakti. Kui parim pakkumine selgitatakse ühe, selgelt mõõdetava kriteeriumi alusel, siis haldusorgani kaalutlusõigus enampakkumisele esitatud pakkumiste hindamisel vähenenud nullini, näiteks on see nii, kui enampakkumise võitja valitakse ainuüksi pakutud hinna alusel.
Kohaliku omavalitsuse vara enampakkumise teel kasutusse andmisel põimuvad era- ja avalik-õiguslikud suhted. Kuna haldusorgani tegevus vara kasutusse andmisel on suunatud eraõigusliku lepingulise suhte loomisele tuleb vastavalt RVastS § 7 lg-le 4 kohaldada ka eraõiguslikke kahju hüvitamise sätteid. VÕS § 127 lg-st 2 tulenevalt ei kuulu kahju hüvitamisele ulatuses, milles kahju ärahoidmine ei olnud selle kohustuse või sätte eesmärgiks, mille rikkumise tagajärjel kahju hüvitamise kohustus tekkis. Pakkumismenetluses on pakkuja subjektiivsete õiguste olemus pakkumismenetluse ajal ja pärast pakkumismenetluse tulemuste kinnitamist on selgelt erinev. Kohaliku omavalitsuse vara kasutusse andmist reguleerivate normide eesmärgiks tuleb pidada pakkujate menetluslike õiguste kaitset, samuti menetluslike õiguste rikkumise tagajärjel tekkiva kahju ärahoidmist. Kaitse-eesmärgist ei ole hõlmatud pakkumise tulemusel sõlmitavast eraõiguslikust lepingust tekkida võivad pakkuja õigused ega nende õiguste rikkumise tagajärjel tekkida võiva kahju ärahoidmine.
Kaalutlusõiguse alusel antud haldusaktiga tekitatud kahju on võimalik hüvitada, kui kaalutlusviga on viinud õigusvastase haldusakti andmisele (vt Riigikohtu 10.03.2005 otsust asjas nr 3-3-1-77-04 ). Eeltoodu kehtib põhjusliku seose tuvastamisel conditio sine qua non testi abil, s.t olukorras, kus kaalutlusviga on viinud õigusvastase haldusakti andmiseni. Olukord on teistsugune, kui kahju põhjuseks on soodustava haldusakti andmata jätmine. Kui soodustava haldusakti andmine on seotud kaalutlusõiguse teostamisega, siis on kohtu võimalused põhjusliku seose tuvastamisel piiratud. Kohus saab tuvastada põhjusliku seose üksnes siis, kui haldusorgani kaalutlusõigus haldusakti sisu üle otsustamisel oli vähenenud sellisel määral, et haldusorganil ei olnud võimalik anda teistsuguse sisuga õiguspärast haldusakti. Enampakkumise korral on põhjusliku seose tuvastamine võimalik eelkõige juhul, kui parima pakkumise selgitamine toimub ühe, selgelt määratletud ja võrreldava kriteeriumi alusel (näit hinnapakkumine). Vastasel juhul ületaks kohus oma volituse piire, asudes ise haldusorgani asemel kaalutlusõigust teostama.
3-3-1-49-08 Riigikohus 05.11.2008
ORAS § 12 lg 3 p 2
Haldusakti resolutsiooni puhul on tegemist haldusorgani poolse õigusliku otsustusega üksikjuhtumi kohta. Lähtuvalt õigusselguse põhimõttest peab resolutsioon ehk otsustus olema eraldi sõnaselgelt väljendatud, kuna haldusakti resolutsioon ja põhjendus peavad olema üheselt eristatavad. Olukorras, kus vara tagastamata jätmiseks esinesid erinevad õiguslikud ja faktilised alused ning haldusorgan valis nendest ainult ühe, ei ole praeguses asjas tegemist vorminõude rikkumisega HMS § 58 ja RVastS § 3 lg 3 p 1 tähenduses. Vorminõude rikkumisega oleks tegemist olukorras, kus vaidlustatud korralduses ei oleks märgitud õiguslikku või faktilist alust.
Ekslik on seisukoht, et jõustunud kohtulahend, millega jäeti tühistamiskaebus rahuldamata, välistab hiljem tuvastamiskaebuse esitamise, kuna samas asjas on olemas jõustunud kohtuotsus. Jõustunud kohtuotsus menetluse lõpetamise kohta on samas asjas olemas siis, kui see otsus või määrus on tehtud samal alusel esitatud sama nõude kohta samade poolte vahelises vaidluses.
Kohus ei saa üldjuhul asuda ise haldusakti resolutsiooni põhjendama õiguslike ja faktiliste alustega, mida haldusorgan oma haldusaktis ei ole selle andmisel (ex ante situatsioonis) märkinud. Seda eriti juhtumitel, kus haldusakt antakse kaalutlusõiguse alusel (vt Riigikohtu 17.10.2007 otsus asjas nr 3-3-1-39-07).
Kohus ei saa üldjuhul asuda ise haldusakti resolutsiooni põhjendama õiguslike ja faktiliste alustega, mida haldusorgan oma haldusaktis ei ole selle andmisel (ex ante situatsioonis) märkinud. Seda eriti juhtumitel, kus haldusakt antakse kaalutlusõiguse alusel (vt Riigikohtu 17.10.2007 otsus asjas nr 3-3-1-39-07). Haldusakti põhjendamine on üldine nõue, mis peab tagama põhiseaduse §-s 15 sätestatud kaebeõiguse reaalse teostamise võimaluse (vt Riigikohtu 22.05.2000 otsust asjas nr 3-3-1-14-00). Kui haldusakti adressaat ei tea, millised olid haldusakti andmise põhjused selle andmise hetkel, siis ei ole tal võimalik efektiivselt ja argumenteeritult vaidlustada haldusakti andmise asjaolusid. Isik mõistab haldusakti õigusliku ja faktilise aluse kaudu, miks selline haldusakt tema suhtes anti. Vastasel korral kanduks haldusakti õigusliku ja faktilise aluse selgumine üle kohtumenetlusse. Sellisel juhul ei kontrollita enam haldusorgani tegevust, vaid otsitakse põhjendusi haldusakti kehtima jäämiseks. Ühtlasi ei ole kirjaliku põhjendamise eesmärk ainult tagantjärele otsuse kontrollimine, vaid ka haldusorgani enesekontrolli tagamine (vt Riigikohtu 14.10.2003 otsuse asjas nr 3-3-1-54-03, p-i 36). Haldusorgani enesekontrolli kaudu peab haldusorgan jõudma selgusele otsuse õigsuses.

matches:
Riigikohus
§ 152
§ 152
§ 49
Riigikohus
§ 69
Riigikohus
kohus
Kohus
Riigikohus
§ 22
§ 64
§ 14
Riigikohus
Riigikohus
kohus
§ 64
§ 45
Riigikohus
§ 7
§ 127
Kohus
kohus
Riigikohus
§ 12
§ 58
§ 3
Kohus
Kohus