Põhikooli ja gümnaasiumi õpilaste vastuvõtmise, ühest koolist teise ülemineku, koolist lahkumise ja väljaheitmise kord – Riigi Teataja
RTL 2005, 117, 1846
Vastu võetud 06.12.2005 nr 52
Määrus kehtestatakse «Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» § 22 alusel.
(1) Määrusega sätestatakse õpilaste kooli vastuvõtmise, ühest koolist teise ülemineku, koolist lahkumise ja väljaheitmise kord 1.–3. kooliastmel ning gümnaasiumiastmel.
(2) Õpilase erakooli vastuvõtmise ja erakoolist väljaarvamise kord sätestatakse vastavalt «Erakooliseaduse» § 6 lõike 1 punktile 9 erakooli põhikirjaga.
(3) Käesolevat määrust kohaldatakse õpilaste sanatoorsesse kooli ja erivajadustega õpilaste kooli (eriklassi) vastuvõtmisel ning sealt väljaarvamisel niivõrd, kuivõrd haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud erilasteaeda (erirühma), sanatoorsesse kooli, erivajadustega õpilaste kooli (eriklassi) vastuvõtmise ning väljaarvamise alustes ja korras ei ole sätestatud teisiti.
(4) Käesolevas määruses sätestatud haldusmenetlusele kohaldatakse «Haldusmenetluse seaduse» sätteid.
(1) Vastuvõtmist 1.–3. kooliastmele võib vastavalt § 3 alusel kehtestatud kooli vastuvõtutingimustele taotleda iga isik (piiratud teovõimega sisseastuja puhul tema seaduslik esindaja), kelle puhul seadusega pole sätestatud piirangut põhihariduse omandamiseks.
(2) Gümnaasiumiastmele vastuvõtmist võib vastavalt § 3 alusel kehtestatud kooli vastuvõtutingimustele taotleda põhihariduse või sellele vastava välisriigi haridustaseme omandanud isik.
(3) Isiku kooli vastuvõtmise otsustab kooli direktor (juhataja) vastavalt kooli vastuvõtu korrale.
(4) Kool on kohustatud tagama õppimisvõimalused igale koolikohustuslikule isikule, kelle elukoht asub kooli teeninduspiirkonnas.
(5) Koolikohustuslikule kinnipeetavale, kes kannab vanglas vangistust ja vahistatule, kes on olnud vahistuses vähemalt ühe kuu, loob põhihariduse omandamiseks võimalused vanglas hariduse omandamist korraldav kool koostöös vanglaga, arvestades «Vangistusseaduses» sätestatut.
(6) Kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli (edaspidi erikool) suunatud koolikohustuslik isik võetakse erikooli vastu, lähtudes vastavast kohtuotsusest või -määrusest.
§ 3. Kooli vastuvõtu kord
(1) Kooli vastuvõtu korra eelnõu valmistab ette direktor (juhataja) ning vastuvõtu korra kinnitab kooli pidaja. Enne vastuvõtu korra kinnitamist esitab kooli pidaja selle eelnõu kooli hoolekogule arvamuse avaldamiseks.
(2) Kool avalikustab vastuvõtu korra «Avaliku teabe seaduse» alusel kooli tegevuse kajastamiseks peetaval veebilehel.
(3) Vastuvõtu korras määratakse vastuvõtmistaotluse esitamise kord, vastuvõtmisel esitatavad nõuded, vastuvõtu korraldus, muud vastuvõtmisel tähtsust omavad asjaolud ning vastuvõtmisest või sellest keeldumisest teavitamise kord.
(4) Gümnaasiumiastmele vastuvõtmisel kohaldatavas vastuvõtu korras ei tohi muudatusi kehtestada 1. veebruarist järgmise õppeaasta alguseni.
§ 4. Taotlus isiku kooli vastuvõtmiseks
(1) Kooli vastuvõtmiseks esitab isik (edaspidi sisseastuja) (piiratud teovõimega sisseastuja puhul tema seaduslik esindaja) kirjaliku taotluse, millele lisab:
4) gümnaasiumiastmele vastuvõtmisel sisseastuja põhihariduse või sellele vastava välisriigi haridustaseme omandamist tõendava dokumendi ametlikult kinnitatud ärakirja;
5) õpilase ühest koolist teise üleminekul § 7 lõikes 1 nimetatud dokumendid või nende ametlikult kinnitatud ärakirjad.
(2) Välisriigi õppeasutusest tulnud õpilase puhul tuleb käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud dokumentide asemel taotlusele lisada sisseastuja poolt välisriigi õppeasutuses omandatud haridust tõendav dokument või selle ametlikult kinnitatud ärakiri.
(3) Paragrahvi 2 lõigetes 5 ja 6 nimetatud isikute puhul kooli vastuvõtmiseks taotlust ei esitata ning käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud dokumendid väljastab kool, kus isik õppis enne vanglasse vastuvõtmist või erikooli suunamist, vanglas hariduse omandamist korraldavale koolile või erikoolile vastava taotluse alusel viie tööpäeva jooksul taotluse esitamise päevast arvates.
§ 5. Õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamise alused
(1) Õpilane arvatakse kooli õpilaste nimekirjast välja:
1) kui õpilane (piiratud teovõimega õpilase puhul õpilase seaduslik esindaja) on esitanud kirjaliku taotluse koolist lahkumiseks;
2) kui õpilane on §-s 6 toodud tingimustel koolist välja heidetud;
3) kooli lõpetamisel;
4) kui õpilane on läbinud kõik kooli klassid (lasteaed-algkooli ja algkooli puhul);
5) kui kooli ümberkorraldamise, -kujundamise või tegevuse lõpetamise tulemusel ei viida koolis läbi õpet klassis, kus õpilane peaks õpinguid jätkama;
6) õpilase vastuvõtmisel vanglas hariduse omandamist korraldavasse kooli või erikooli vastava kirjaliku teatise alusel;
7) kui õpilane on asunud omandama haridust välisriigi õppeasutuses, kuid ei ole esitanud käesoleva lõike punktis 1 nimetatud taotlust koolist lahkumiseks, vastava välisriigi õppeasutuse kirjaliku teatise alusel;
(2) Vanglas hariduse omandamist korraldava kooli ja erikooli õpilaste nimekirjast arvatakse õpilane välja vanglast vabastamisel või erikoolis viibimise tähtaja lõppemisel.
(3) Koolikohustusliku õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel arvestab kool § 9 lõigetes 2 ja 3 sätestatud õpilaste üle arvestuse pidamise nõuetega.
(4) Õpilase väljaarvamise kooli õpilaste nimekirjast otsustab kooli direktor (juhataja).
(3) Koolikohustusliku ea ületanud põhiharidust omandav õpilane heidetakse koolist välja, kui ta:
2) mõjuva põhjuseta ei osale õppetöös vastavalt ettenähtud päevakavale ja õppekorraldusele ning seetõttu on talle kahe järjestikuse õppeveerandi jooksul jäänud välja panemata kõik veerandihinded.
(4) Õhtuses või kaugõppevormis põhiharidust omandava õpilase võib koolist välja heita, kui ta ei ole seitsme järjestikuse õppenädala jooksul ilmunud õppetööle.
(5) Keskharidust omandava õpilase väljaheitmise tingimused ja kord sätestatakse kooli kodukorras.
(6) Keskharidust omandav õpilane heidetakse koolist välja juhul, kui talle on ühe õppeaasta jooksul pandud kolmes või enamas õppeaines üle poolte kursusehinnetena välja «nõrgad» või «puudulikud».
(7) 12. klassi õpilast õppe- ja eksamiperioodil koolist välja ei heideta. Kui 12. klassi õpilane ei täida gümnaasiumi lõpetamise tingimusi, heidetakse ta enne õppeaasta lõppu koolist välja.
§ 7. Õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel väljastatavad dokumendid
(1) Enne kooli lõpetamist õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel väljastab kool õpilasele (piiratud teovõimega õpilase puhul õpilase seaduslikule esindajale):
2) tervisekaardi;
3) direktori (juhataja) allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse või õpinguraamatu jooksva õppeaasta kohta, kui õpilane arvatakse koolist välja pärast õppeperioodi lõppu;
4) kooli direktori (juhataja) allkirja ja kooli pitseriga kinnitatud klassitunnistuse või õpinguraamatu ning hinnetelehe jooksval õppeveerandil või kursusel pandud hinnetega, kui õpilane arvatakse koolist välja õppeperioodi kestel.
(2) Koolikohustusliku õpilase puhul väljastatakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud dokumendid enne õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamist viie tööpäeva jooksul vastava taotluse esitamisest.
(3) Õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamisel seoses kooli lõpetamisega väljastab kool õpilasele (piiratud teovõimega õpilase puhul õpilase seaduslikule esindajale) lõputunnistuse koos hinnetelehega, riigieksamitunnistuse (gümnaasiumilõpetajale) ning tervisekaardi.
§ 8. Õpilase üleminek ühest koolist teise
(3) Euroopa koolist tulnud õpilase puhul arvestatakse Euroopa koolide põhikirja konventsiooni. Õpilane asub õppima selles klassis, mis vastavalt käesoleva määruse lisas esitatud võrdlustabelile vastab Euroopa kooli klassile, kus ta õpingud katkestas.
(4) Kutseõppeasutuse pooleli jätnud isiku vastuvõtmisel gümnaasiumi õpilaseks arvestatakse «Kutseõppeasutuse seaduse» § 14 lõike 3 alusel haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud gümnaasiumis õpingute jätkamise tingimustega.
§ 9. Õpilaste üle arvestuse pidamine
(1) Kooli õpilaste arvestust peetakse õpilasraamatus ja «Eesti Vabariigi haridusseaduse» § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemis (edaspidi EHIS) vastavalt EHIS-e põhimäärusele.
(2) Koolikohustusliku õpilase ühest koolist teise üleminekul märgib kool, kust õpilane lahkub, EHIS-es õpilase staatuseks «ootel». Kool, kust õpilane lahkub, arvab õpilase kooli õpilaste nimekirjast välja pärast seda, kui kool, kuhu õpilane õppima asub, on õpilase vastu võtnud. Kui viie tööpäeva jooksul EHIS-es õpilase staatuseks «ootel» märkimisest arvates ei ole EHIS-es tehtud märget õpilase uude kooli vastuvõtmise kohta, teavitab kool, kust õpilane lahkus, sellest kolme tööpäeva jooksul õpilase elukohajärgset valla- või linnavalitsust. Valla- või linnavalitsus rakendab koostöös kooliga, kust õpilane lahkus, abinõusid õpilase mujal õppima asumise väljaselgitamiseks.
(3) Käesoleva paragrahvi lõiget 2 ei kohaldata õpilase teise riiki elama ja õppima asumisel. Sellisel juhul arvatakse õpilane kooli õpilaste nimekirjast välja õpilase (piiratud teovõimega õpilase puhul õpilase seaduslikule esindajale) vastava kirjaliku taotluse või välisriigi õppeasutuse, kuhu õpilane õppima asus, kirjaliku teatise alusel. Kool teavitab koolikohustusliku õpilase lahkumisest õpilase elukohajärgset valla- või linnavalitsust kolme tööpäeva jooksul õpilase kooli õpilaste nimekirjast väljaarvamise päevast arvates.
(1) Kui õpilast hinnatakse vastavalt haridus- ja teadusministri 10. augusti 2005. a määrusele «Õpilaste hindamise, järgmisse klassi üleviimise ning klassikursust kordama jätmise alused, tingimused ja kord» gümnaasiumiastmel aastahinnetega, heidetakse ta koolist välja, kui tal on kolme või enama õppeaine aastahindeks «nõrk» või «puudulik».
(2) Haridusministri 12. augusti 2002. a määruse nr 64 «Õppeaastate arv, õppeainete loend ja õppetundide arv hälvikute erikoolis ja sanatoorses koolis» (RTL 2002, 92, 1414) pealkirjas ja tekstis asendatakse sõna «hälvikute» sõnadega «erivajadustega õpilaste».
(3) Haridusministri 29. mai 2000. a määruse nr 14 «Kooli õppenõukogu pädevus ja tegutsemise kord» (RTL 2000, 60, 928; 2005, 90, 1337) § 6 täiendatakse punktidega 4–7 järgmises sõnastuses:
« 4) otsustab, millises klassis jätkab õpinguid isik, kellel puudub haridust tõendav dokument;
5) otsustab, millises klassis jätkab õpinguid isik, kes eelmises koolis õppis mõne teise riikliku õppekava alusel koostatud õppekava järgi;
6) otsustab, millises klassis jätkab õpinguid isik, kes eelmises koolis õppis vastavalt haridus- ja teadusministri määrusega erivajadustega õpilaste koolile ja sanatoorsele koolile kehtestatud erinevale õppeaastate arvule, õppeainete loendile ja õppetundide arvule;
7) otsustab õpilase koolist väljaheitmise.»
(4) Haridusministri 2. juuni 1999. a määruse nr 33 «Erilasteaeda (erirühma), sanatoorsesse kooli, hälvikute erikooli (eriklassi) vastuvõtmise ning väljaarvamise aluste ja korra kinnitamine» (RTL 1999, 98, 1195; 2004, 49, 842) pealkirjas ja tekstis asendatakse sõna «hälvikute» sõnadega «erivajadustega õpilaste».
(5) Kultuuri- ja haridusministri 16. juuni 1994. a määrus nr 10 «Põhikooli ja gümnaasiumi õpilaste vastuvõtmise, ühest koolist teise ülemineku, koolist lahkumise ja väljaheitmise korra kinnitamine» (RTL 1994, 39; 2002, 81, 1239) tunnistatakse kehtetuks.
Haridus- ja teadusministri 6. detsembri 2005. a määruse nr 52 «Põhikooli ja gümnaasiumi õpilaste vastuvõtmise, ühest koolist teise ülemineku, koolist lahkumise ja väljaheitmise kord»
Üldharidusosakonna juhataja Maie KITSING


EORI numbri kasutuselevõtmisega seotud rahandusministri määruste muutmine – Riigi Teataja
EORI numbri kasutuselevõtmisega seotud rahandusministri määruste muutmine
RTL 2009, 49, 714
Vastu võetud 16.06.2009 nr 39
Määrus kehtestatakse «Tolliseaduse» § 30 lõike 9, § 39 lõike 7, § 49 lõike 2, § 52 lõike 4, § 55, § 97 lõike 5 ja § 99 lõike 4 alusel ning kooskõlas § 35 lõikega 2.
§ 1. Rahandusministri 22. aprilli 2004. a määruses nr 83 «Kauba läbivaatuse ning sellest proovide ja näidiste võtmise kord» (RTL 2004, 50, 863) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 9 lõike 1 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
« 4) deklarandi või tema esindaja nimi, EORI number ja asukoha aadress;»;
2) paragrahvi 9 lõike 2 punkt 5 sõnastatakse järgmiselt:
« 5) tootja nimi ja registrikood või EORI number;».
§ 2. Rahandusministri 23. aprilli 2004. a määruses nr 87 «Kauba riigi omandisse ülekandmise, samuti kauba tollijärelevalve all hävitamise kord» (RTL 2004, 50, 867; 2007, 41, 703) tehakse järgmised muudatused:
« 1) taotleja nimi, isikukood või EORI number ja aadress;»;
2) paragrahvi 4 lõike 2 punkt 4 sõnastatakse järgmiselt:
« 4) kauba üleandja nimi, isikukood või EORI number, aadress ja allkiri;».
§ 3. Rahandusministri 22. aprilli 2004. a määruse nr 85 «Konfiskeeritud võltsitud rõivaste ja jalatsite riigi või kohaliku omavalitsuse üksuse tervishoiu- või hoolekandeasutusele üleandmise kord» (RTL 2004, 50, 865) § 7 lõike 2 punkt 2 sõnastatakse järgmiselt:
« 2) hoolekandeasutuse nimi, asukohajärgne aadress ja EORI number;».
§ 4. Rahandusministri 27. aprilli 2004. a määruse nr 100 «Nõuded tollilaole, tolliterminalile ja hoiukohale, tollilao, tolliterminali ja hoiukoha pidamise loa väljastamise, loa kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise ning kauba hoidmise kord» (RTL 2004, 54, 919; 2008, 105, 1506) § 17 lahter «Ladustaja» sõnastatakse järgmiselt:
«Ladustaja
Märgitakse ladustaja nimi, isikukood või EORI number ja aadress.».
§ 5. Rahandusministri 2. mai 2006. a määruse nr 32 «Pärast kauba vabastamist tollideklaratsioonis muudatuste tegemise ja tollideklaratsiooni kehtetuks tunnistamise täiendavad juhised» (RTL 2006, 40, 703) § 3 lõike 1 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
« 1) taotleja nimi, isikukood või EORI number, aadress, telefoninumber ja e-posti aadress;».
§ 6. Rahandusministri 23. aprilli 2004. a määruse nr 88 «Tollioksjoni korraldamise kord» (RTL 2004, 50, 868) § 8 lõike 2 punkt 1 sõnastatakse järgmiselt:
« 1) tollioksjoni korraldaja nimi, EORI number ja aadress;».
§ 7. Määrus jõustub 1. juulil 2009. a.


Järvakandi valla ehitusmäärus – Riigi Teataja
Järvakandi valla ehitusmäärus
Järvakandi valla ehitusmäärus - sisukord
§ 1 Ehitusmääruse ülesanded ja reguleerimisala
§ 3 Ülesannete jaotus planeerimis- ja ehitusvaldkonna korraldamisel
2 PLANEERIMINE
§ 4 Planeerimise põhimõtted
§ 5 Planeeringu koostamise algatamine
§ 6 Algatatud planeeringutest teavitamine
§ 7 Planeeringu koostamise õigus
§ 8 Koostöö planeeringu koostamisel
§ 9 Planeeringu läbivaatamine ja kooskõlastamine
§ 10 Planeeringu vastuvõtmine ja avaliku väljapaneku korraldamine
§ 11 Ettepanekute ja vastuväidete esitamise kord, seisukoha võtmine avalikul väljapanekul laekunud ettepanekute ja vastuväidete kohta ning avaliku arutelu korraldamine
§ 12 Järelevalve planeeringute koostamise üle
§ 13 Planeeringu kehtestamine ja sellest teatamine
§ 14 Planeeringu kehtestamise vaidlustamine
§ 15 Planeeringu kehtetuks tunnistamine
§ 16 Planeeringu koostamiseks vajalike materjalide ja kehtestatud planeeringute kättesaadavus ning säilitamine
§ 17 Kehtestatud planeeringute ülevaatamine
§ 18 Detailplaneeringu koostamine lihtsustatud korras
§ 19 Taotluste ja teatiste vormid
§ 20 Ehitusprojekti koostamise alused
§ 21 Projekteerimistingimuste taotlemine
§ 22 Projekteerimistingimuste määramine ja avalikustamine
§ 23 Nõuded ehitusprojektile
§ 24 Ehitusluba
§ 25 Väikeehitis
§ 26 Ajutine ehitis
§ 27 Kasutusluba
§ 28 Ehitise lammutamine
§ 29 Ehitusjärelevalve korraldamine
§ 30 Ehitise omaniku kohustused
4 MONUMENTAALKUNSTI OBJEKTIDE JA MÄLESTUSMÄRKIDE PÜSTITAMINE
§ 31 Monumentaalkunsti objektide ja mälestusmärkide püstitamine
§ 32 Riiklik ehitisregister
RT IV, 06.10.2012, 9
Vastu võetud 24.04.2007 nr 7
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse paragrahvi 22 lõike 1 punkti 29, ehitusseaduse paragrahvi 19 lõike 4 ja planeerimisseaduse paragrahvi 5 ning looduskaitseseaduse paragrahvi 4 alusel.
(1) Järvakandi valla ehitusmäärusega (edaspidi ehitusmäärus) täpsustatakse planeerimisseaduse ja ehitusseadusega ning nendest tulenevate õigusaktidega kehtestatud nõuete rakendamist ja see on aluseks planeerimisel, projekteerimisel ja ehitusvaldkonna korraldamisel Järvakandi valla territooriumil.
(2) Määrus reguleerib Järvakandi Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja Järvakandi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ametnike ülesannete jaotuse, pädevuse, kohustused ning asjaomaste isikute vahelised suhted planeeringute koostamisel, hoonete ja rajatiste ehituslikul projekteerimisel, ehitamisel ja ehitiste kasutamisel.
(1) Ehitusmääruses kasutatakse mõisteid alljärgnevas tähenduses:
(2) vastav ajaleht on regulaarselt ilmuv kohalik Järvakandi Kaja ja maakonnaleht Nädaline, mis on määratud vallavalitsuse poolt valla ametlike teadete avaldamise kohaks;
(3) lähteülesanne on vallavolikogu või vallavalitsuse poolt kinnitatud dokument, milles määratakse ära valla seisukohad planeeringu koostamiseks, täpsustatakse planeeringu koostamise eesmärgid
või planeeringu vormistamise nõuded või lähtetingimused;
(4) üldplaneeringu või detailplaneeringu projekt on vallavalitsuse või vallavolikogu menetluses olev kehtestamata planeeringu projekt;
(5) projekteerimine on:
4) ehitise elueast lähtuv ehitise nõuetele vastava kasutamise ja hooldamise
tehnomajanduslik hindamine;
(6) ehitusprojekt on projekteerimise tulemusena valminud dokumentide kogum ehitise või selle osa ehitamiseks ja kasutamiseks ning koosneb tehnilistest joonistest, seletuskirjast, hooldusjuhendist ja muudest asjakohastest dokumentidest;
(7) planeerimine on demokraatlik, erinevate elualade arengukavasid koordineeriv ja pikaajaline arengu kavandamine, mis arvestab majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna arengu pikaajalisi suundumusi ja vajadusi;
(8) ehitamine on:
(9) ajutine ehitis on piiratud ajavahemikuks, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks ehitatud ehitis, mille ajutisus ei sõltu ehitise suurusest, ehitamisel kasutatud materjalidest või ehitamise tehnoloogiast;
(10) korterelamu on kahe või enama korteriga elamu;
(11) krunt on ehituseks kavandatud maaüksus;
(12) kuja on ehitiste väiksem lubatud vahekaugus;
(13) krundi ehitusala on krundi osa, kuhu võib rajada krundi ehitusõiguses lubatud hooneid;
(14) hoone kõrgus on hoonet ümbritseva maapinna ja hoone katuseharja kõrguste vahe;
(15) hoone on katuse, siseruumi ja välispiiretega ehitis, mis omab suletud netopinda;
(16) rajatis on ehitis, mis ei ole hoone.
(1) Planeerimis- ja ehitusvaldkonna küsimusi otsustavad vallavolikogu ja vallavalitsus, kui seaduses või ehitusmääruses ei ole sätestatud teisiti.
(2) Planeerimis- ja ehitamisalased seaduse või muu õigusaktiga kohaliku omavalitsuse pädevusse antud küsimused, mis ei ole seadusega antud volikogu ainupädevusse ning pädevus ei ole sätestatud ehitusmäärusega, lahendab vallavalitsus.
(3) Vallavalitsusel on õigus ehitusmäärusega vallavalitsuse pädevusse antud küsimuste paremaks lahendamiseks moodustada komisjone, töörühmi ja kaasata küsimuste lahendamiseks spetsialiste.
(4) Vallavalitsusel on õigus seaduses sätestatud juhtudel anda luba ilma detailplaneeringut koostamata hoone ehitusprojekti koostamiseks ning maa-ala kruntimiseks ja krundi sihtotstarbe muutmiseks.
(5) Vallavalitsusel on õigus määruses toodud kohustusi delegeerida valla ametiasutuse pädevale ametnikule /edaspidi ehitusspetsialist(nõunik)/. Ehitusspetsialisti(nõuniku) kohustused ja õigused määrab vallavanem ametijuhendiga.
§ 4. Planeerimise põhimõtted
Ruumiline planeerimine Järvakandi valla territooriumil tagatakse:
1) valla üldplaneeringuga;
2) valla üldplaneeringut täiendavate teemaplaneeringutega;
3) valla arengukavaga;
4) detailplaneeringutega.
(1) Valla või selle osa üldplaneeringu ja teemaplaneeringu algatamise ettepaneku avaldus
esitatakse vallavalitsusele.
(2) Vallavolikogu algatab:
1) valla üldplaneeringu ja selle muutmise;
3) põhjendatud vajaduse korral planeerimisseaduse paragrahvi 3 lõikes 2 nimetatud
detailplaneeringu.
(3) Valla või selle osa üldplaneeringu ning ja teemaplaneeringu lähteülesande koostamist
korraldab vallavalitsus ja sellega sätestatakse:
1) planeeringu eesmärgid;
3) nõutavad analüüsid ja uuringud;
4) planeeringu vormistamise nõuded;
5) planeeringu kooskõlastajad.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud planeeringute koostamist korraldab vallavalitsus.
(5) Vallavalitsus algatab planeeringu käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestamata juhtudel.
(6) Detailplaneeringu algatamise ettepaneku võib teha igaüks, esitades avalduse vallavalitsusele.
(7) Detailplaneeringu algatamise avaldusele lisatakse:
1) planeeritava ala asendiskeem;
2) olemasolev planeeritava ala topo- geodeetiline plaan, mis hõlmab naaberkrunte vähemalt 10 m ulatuses ümber planeeritava krundi;
3) taotletava detailplaneeringu eesmärkide kirjeldus või eskiislahendus;
4) planeeritaval alal asuvate kinnistute omanike kirjalikud nõusolekud;
5) üld- või teemaplaneeringu muutmise vajaduse põhjendus.
(8) Detailplaneeringu lähteülesande kinnitab vallavalitsus oma korraldusega ja sellega määratakse kindlaks:
2) planeeringu vormistamise nõuded, sealhulgas topo- geodeetilise plaani koostamise vajadus ja mõõtkava, detailplaneeringu graafilise osa koosseis ja jooniste mõõtkava;
3) vastavus kehtivale üldplaneeringule;
4) detailplaneeringu lihtsustatud korra rakendamine;
5) planeeritava ala piirid ja suurus;
6) kehtivad kitsendused;
7) koostatavale planeeringule esitatavad tingimused;
8) arhitektuurilised ja muinsuskaitselised nõuded;
9) detailplaneeringu lähteseisukohti ja eskiislahendusi tutvustavate arutelude vajadus;
10) detailplaneeringu kooskõlastajad.
(9) Valla üldplaneeringu muutmise ettepanekut sisaldavas detailplaneeringu lähteülesandes tuleb ära näidata üldplaneeringu muutmise vajaduse põhjendus.
(10) Vallavalitsusel on põhjendatud vajaduse korral planeeringu algatamise ettevalmistamiseks õigus nõuda planeeringust huvitatud isikult täiendavaid planeeringuga seotud dokumente ja materjale.
(11) Vallavalitsus võib otsustada detailplaneeringu koostamise algatamisest loobumise, kui:
1) taotletava detailplaneeringu eesmärkide kirjeldus või eskiislahendus on vastuolus piirkonna väljakujunenud ehitusliku miljööga;
3) algatamise ettepanek on vastuolus valla üldplaneeringuga või teemaplaneeringuga;
4) detailplaneeringu kehtestamine võib kaasa tuua vallale või teistele isikutele põhjendamatuid kulutusi;
5) detailplaneeringu elluviimisega kaasneb oluline keskkonnamõju;
6) muudel juhtudel, lähtudes avalikest huvidest.
(12) Detailplaneeringu algatamise otsustamisel võib vallavalitsus kehtestada planeeringu
koostamise ajaks ajutise ehituskeelu. Vallavalitsus teatab planeeringu koostamise ajal ajutise ehituskeelu kehtestamisel kinnisasja omanikule, keda ehituskeeld puudutada võib, ajutise ehituskeelu kehtestamise kavatsusest ja põhjustest hiljemalt kaks nädalat enne ajutise ehituskeelu kehtestamist ning teeb ajutise ehituskeelu teatavaks kinnisasja omanikule, keda ajutine ehituskeeld puudutab, ühe nädala jooksul ehituskeelu kehtestamise päevast arvates.
(13) Vallavalitsus algatab detailplaneeringu koostamise. Vallavanem sõlmib asjast huvitatud isikuga lepingu detailplaneeringu koostamise kohta. Lepinguga määratakse kohaliku omavalitsuse ja detailplaneeringu koostamisest huvitatud isiku kohustused detailplaneeringu koostamisel ja planeeringu koostamise rahastamisel.
(14) Kooskõlastatud detailplaneeringu projekt tuleb esitada vallavalitsusele kahe aasta jooksul peale vallavalitsuse detailplaneeringu koostamise algatamise korralduse vastuvõtmist. Kui nimetatud tähtaja möödudes ei ole planeeringu koostamisele asutud, kaotab lähteülesanne kehtivuse. Detailplaneeringu koostamisest huvitatud isiku põhjendatud taotluse alusel võib vallavalitsus otsustada detailplaneeringu koostamise tähtaja pikendamise. Kirjalik taotlus tuleb esitada vallavalitsusele hiljemalt 30 päeva enne käesolevas punktis sätestatud tähtaja möödumist.
§ 6. Algatatud planeeringutest teavitamine
(1) Avalikkuse teavitamist planeeringutest korraldab vallavalitsus.
(2) Vallavalitsus teavitab avalikkust algatatud planeeringust ajalehes ja valla koduleheküljel ühe kuu jooksul arvates planeeringu algatamise otsuse tegemisest. Algatatud planeeringu kohta avaldatav teade peab sisaldama:
(3) Kui detailplaneeringu algatamisel on teada, et detailplaneeringu kehtestamine võib kaasa tuua kinnisasja või selle osa võõrandamise vajaduse, teatab vallavalitsus tähtsaadetisena edastatud
kirjaga detailplaneeringu algatamisest vastava kinnisasja omanikule kahe nädala jooksul planeeringu algatamise otsuse tegemisest.
(4) Vallavalitsus teavitab maavanemat planeeringu algatamisest kahe nädala jooksul pärast planeeringu algatamise otsuse tegemist.
§ 7. Planeeringu koostamise õigus
Planeeringuid võib koostada planeerimisseaduse paragrahvis 13 sätestatud nõuetele vastav planeeringu koostaja, kellele vallavalitsus või planeeringu koostamisest huvitatud isik on planeeringu koostamise ülesandeks teinud.
1) planeeritava maa-ala kinnisasjade omanikud;
2) planeeritava maa-ala piirkonna elanikud;
3) planeeritaval maa-alal olevate ning kavandatavate tehnovõrkude ja -rajatiste omanikud;
4) teised huvitatud isikud.
(2) Vallavalitsusel on põhjendatud vajaduse korral õigus nõuda planeeringu koostajalt kirjalikku tõendust koostöö toimumise kohta.
(3) Koostööd valla üldplaneeringu ja valla naabrusesse jäävate kohalike omavalitsustega ühise üldplaneeringu koostamisel korraldab vallavalitsus.
(4) Valla üldplaneeringu, teemaplaneeringu, valla üldplaneeringut muutva detailplaneeringu ja detailplaneeringu osas, mida koostatakse kaitse alla võetud maa-alale või muudel planeeringu lähteülesandega määratud juhtudel, korraldab vallavalitsus koostöös planeeringu koostajaga vähemalt ühe planeeringu lähteseisukohti ja eskiislahendusi tutvustava avaliku arutelu.
(5) Valla või selle osa üldplaneeringu ja teemaplaneeringu lähteseisukohad ja eskiislahenduse kiidab heaks ja suunab tutvustamiseks avalikule arutelule vallavolikogu.
(6) Vallavalitsus teatab ajalehes ja koduleheküljel arutelu toimumise aja ja koha. Teade peab ajalehes ja koduleheküljel ilmuma hiljemalt üks nädal enne arutelu algust.
(7) Avalikke arutelusid korraldab vallavalitsus koostöös planeeringu koostajaga.
(1) Planeeringu koostaja esitab planeeringu projekti vallavalitsusele.
1) kontrollib planeeringu projekti vastavust lähteülesandele;
2) tagastab planeeringu projekti koostajale hiljemalt kolme nädala jooksul planeeringu ettepaneku kooskõlastamiseks ja vajadusel täiendamiseks ning parandamiseks.
(3) Vallavolikogu kooskõlastab:
1) maakonnaplaneeringu ja maakonnaplaneeringut täiendava teemaplaneeringu;
2) valla naabrusesse jääva kohaliku omavalitsuse üldplaneeringu.
(4) Üldplaneering kooskõlastatakse planeeritava maa-ala naabrusesse jäävate kohalike
omavalitsustega ja maakonna keskkonnateenistusega. Üldplaneeringu kooskõlastamist korraldab vallavalitsus.
(5) Maa-alal, mille kohta on kehtiv üldplaneering, määrab detailplaneeringu kooskõlastajad vallavalitsus.
(6) Valla või selle osa üldplaneeringule ja teemaplaneeringule ning valla või selle osa
üldplaneeringut muutvale detailplaneeringule või detailplaneeringule, mis koostatakse maa-alale, mille kohta puudub kehtestatud üldplaneering, taotleb planeeringu riigiasutuse või maakonna keskkonnateenistusega kooskõlastamise vajaduse määramise maavanemalt vallavalitsus.
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud taotlus esitatakse pärast planeeringu lähteseisukohti ja eskiislahendust tutvustavat arutelu.
(8) Üldplaneering ja detailplaneeringud kooskõlastatakse kohaliku päästeteenistusega, kui
planeeringuga nähakse ette ehitisi, mille suhtes on õigusaktiga kehtestatud tuleohutusnõuded.
(9) Üldplaneering ja detailplaneering kooskõlastatakse vastava riigiasutusega, kohaliku
muinsuskaitseinspektoriga või kaitseala valitsejaga, kui planeeritaval maa-alal asub riikliku kaitse alla võetud maa-ala või üksikobjekt või planeeringuga tehakse ettepanek selle kaitse alla võtmiseks.
(10) Planeeringu koostaja võtab planeeringu lähteülesandes ja maavanema poolt määratud kooskõlastused.
(11) Kui kooskõlastamisel ei viidata vastuolule seaduse või seaduse alusel kehtestatud õigusakti või kehtestatud planeeringuga, loetakse planeering kooskõlastatuks, vaatamata planeeringu kohta esitatud teistele ettepanekutele ja vastuväidetele.
(12) Kui kooskõlastust ei ole antud ühe kuu jooksul planeeringu kooskõlastajale väljasaatmise päevast arvates, arvestab planeeringu koostaja, et kooskõlastajal ei ole planeeringu kohta ettepanekuid ega vastuväiteid.
(1) Planeeringu koostaja esitab kooskõlastatud planeeringu vallavalitsusele.
(2) Vallavolikogu otsustab vallavolikogu poolt algatatud planeeringu ja valla üldplaneeringut või teemaplaneeringut muutva detailplaneeringu vastuvõtmise ning määrab avaliku väljapaneku aja ja koha.
(3) Vallavalitsus otsustab käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetamata planeeringu vastuvõtmise ning määrab planeeringu avaliku väljapaneku aja ja koha.
(4) Vallavalitsus teatab planeeringu avaliku väljapaneku aja ja koha ajalehes ja valla
koduleheküljel. Teade peab ajalehes ja valla koduleheküljel ilmuma vähemalt üks nädal enne avaliku väljapaneku alguskuupäeva.
(5) Detailplaneeringu avaliku väljapaneku korraldab vallavalitsus vallamajas. Avaliku väljapaneku ajal on tööaja jooksul tagatud vallamajas huvitatud isikute juurdepääs planeeringule ja kõigile planeeringuga seotud materjalidele.
(6) Valla või selle osa üldplaneeringu või teemaplaneeringu avaliku väljapaneku korraldab vallavalitsus vallamajas ning valla raamatukogus. Avaliku väljapaneku ajal on tööaja jooksul tagatud huvitatud isikute juurdepääs planeeringule ja kõigile planeeringuga seotud materjalidele.
(7) Avalikul väljapanekul esitatakse planeeringule antud kooskõlastused ning vallavalitsuse ja vallavolikogu seisukohad kooskõlastustega esitatud ettepanekute ja vastuväidete kohta, samuti teave avaliku väljapaneku kestuse ning kirjalike ettepanekute ja vastuväidete esitamise korra kohta.
(8) Kui detailplaneeringuga kavandatu toob kaasa kinnisasja sundvõõrandamise vajaduse või muudab omaniku tahte vastaselt senist maakasutust või krundi ehitusõigust, teatab vallavalitsus tähtsaadetisena edastatud kirjaga vastava kinnisasja omanikule planeeringu avaliku väljapaneku aja ja koha hiljemalt kaks nädalat enne avaliku väljapaneku algust.
(9) Valla või selle osa üldplaneeringu, teemaplaneeringu ja valla või selle osa üldplaneeringut muutva detailplaneeringu avaliku väljapaneku kestus on neli nädalat, muude avalikule väljapanekule suunatud detailplaneeringute avaliku väljapaneku kestus on kaks nädalat.
(1) Avaliku väljapaneku jooksul esitatud kirjalikud, sealhulgas elektronposti teel edastatud, ettepanekud ja vastuväited registreeritakse vallavalitsuses. Ettepanek või vastuväide registreeritakse, kui sellel on esitaja nimi, kontaktandmed ja ettepaneku tegemise kuupäev.
(2) Vallavalitsus võtab seisukoha avaliku väljapaneku ajal laekunud ettepanekute ja vastuväidete kohta ning määrab avaliku arutelu toimumise aja ning koha.
(3) Vallavalitsus korraldab detailplaneeringu avaliku arutelu ühe kuu jooksul pärast avaliku väljapaneku lõppemist, kui avaliku väljapaneku käigus on detailplaneeringu kohta laekunud kirjalikke ettepanekuid ja vastuväiteid, teatades avaliku arutelu toimumise aja ja koha maakonna ajalehes hiljemalt üks nädal enne avaliku arutelu toimumist.
(4) Vallavalitsus teatab arutelu toimumise aja ja koha ajalehes ning koduleheküljel. Teade peab ajalehes ilmuma hiljemalt üks nädal enne arutelu algust.
(5) Vallavolikogu poolt vastuvõetud planeeringu avaliku väljapaneku ajal laekunud ettepanekute ning vastuväidete kohta võtab vallavalitsuse ettepanekute osas seisukoha vallavolikogu.
(6) Vallavalitsus teatab avaliku väljapaneku ajal ettepanekuid ning vastuväiteid esitanud isikutele vallavalitsuse seisukoha ettepanekute ning vastuväidete kohta ning avaliku arutelu toimumise aja ja koha kahe nädala jooksul pärast avaliku väljapaneku lõppemist.
(7) Avaliku väljapaneku tulemuste tutvustamiseks korraldatava avaliku arutelu viib läbi
vallavalitsus. Avaliku arutelu kohta koostatakse protokoll.
(8) Juhul kui avaliku väljapaneku käigus kirjalikke vastuväiteid esitanud isik ei loobu oma vastuväidetest planeerimisseaduses sätestatud korras ja tähtaja jooksul, võib vallavalitsus korrata seisukoha võtmist vastuväidete kohta.
(9) Avaliku arutelu tulemuste alusel otsustab vallavalitsus lahendamata jäänud vastuväidete arvestamise.
(10) Vallavalitsus avaldab informatsiooni planeeringu avaliku väljapaneku ja avaliku arutelu tulemuste kohta ajalehes ja koduleheküljel kahe nädala jooksul avaliku arutelu toimumise päevast arvates, kui planeeringu avalikul väljapanekul esitati planeeringu kohta kirjalikke ettepanekuid ja vastuväiteid.
(11) Vallavalitsus edastab avaliku väljapaneku ja avaliku arutelu tulemused kirjalikult planeeringu koostajale. Planeeringu koostaja teeb planeeringus vajalikud parandused ja täiendused.
(1) Vallavalitsus esitab seadusest tulenevatel juhtudel planeeringu koos teabega arvestamata jäänud vastuväidete kohta järelevalve teostamiseks maavanemale.
(2) Järvakandi valla esindaja planeeringu järelevalve küsimustes maavanema ja keskkonnaministri juures määrab vallavalitsus.
(3) Otsuse järelevalve tulemuste arvestamise kohta teeb vallavalitsus, vallavolikogu poolt
vastuvõetud planeeringute puhul vallavolikogu.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsuse edastab planeeringu koostajale vallavalitsus. Planeeringu koostaja muudab järelevalve tulemuste alusel planeeringut ja hangib uued kooskõlastused ning esitab planeeringu vallavalitsusele.
4) sademete vete kanalisatsiooni väljaehitaja kuni planeeritud krundini;
6) vajadusel eraõigusliku isiku maal asuva, olemasoleva või kavandatava tänava avalikult
kasutatavaks teeks või puhkeala avalikult kasutatavaks puhkealaks määramise tingimused.
(2) Kui kehtestatav detailplaneering sisaldab valla või selle osa üldplaneeringu muutmise
ettepanekut ja maavanem on järelevalve käigus muudatustega nõustunud, korraldab vallavalitsus peale detailplaneeringu kehtestamist muudatuste kandmise vastavasse planeeringusse.
(3) Vallavolikogu kehtestab:
1) vallavolikogu poolt vastuvõetud planeeringu;
2) planeeringu, mille avalikul väljapanekul esitatud vastuväidetega vallavalitsus ei arvestanud.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestamata juhtudel kehtestab planeeringu vallavalitsus.
(5) Vallavalitsus tagab detailplaneeringukohase avalikult kasutatava tee ja üldkasutatava
haljastuse, välisvalgustuse ja vihmaveekanalisatsiooni väljaehitamise kuni ehitusloas märgitud maaüksuseni, kui vallavalitsus ja detailplaneeringu koostamise taotleja või ehitusloa taotleja ei ole kokku leppinud teisiti.
(6) Vallavalitsus avaldab detailplaneeringu kehtestamise teate ajalehes ja koduleheküljel ühe kuu jooksul planeeringu kehtestamise päevast arvates.
(7) Vallavalitsus saadab planeeringu kehtestamise otsuse ärakirja ja kehtestatud planeeringu maavanemale ning informatsiooni üldplaneeringu kehtestamisega jõustunud maakasutus- ja ehitustingimuste ning kitsenduste kohta ja kehtestatud detailplaneeringu riigi maakatastri pidajale ühe kuu jooksul planeeringu kehtestamise päevast arvates.
(8) Vallavalitsus teatab tähtsaadetisena edastatud kirjaga üldplaneeringu või detailplaneeringu kehtestamisest ühe nädala jooksul pärast planeeringu kehtestamist:
1) isikutele ja kinnisasja omanikele, kelle ettepanekuid ja vastuväiteid planeeringu kehtestamisel ei arvestatud;
3) kinnisasja omanikele, kelle kinnistule kehtestati planeeringu koostamise ajal ajutine ehituskeeld.
(2) Vallavalitsus teavitab ettepaneku tegijat vallavolikogu või vallavalitsuse seisukohast ja ettepaneku vastuvõtmise või tagasilükkamise põhjustest.
(1) Planeeringu kehtetuks tunnistamise ettepaneku teeb vallavolikogule vallavalitsus.
(2) Kehtestatud planeeringu või selle osa tunnistab kehtetuks vallavolikogu.
(3) Vallavalitsus teatab kehtestatud planeeringu või selle osa kehtetuks tunnistamisest ja kehtetuks tunnistamise põhjustest maakonna ajalehes ühe kuu jooksul planeeringu kehtetuks tunnistamise päevast arvates.
(1) Kehtestatud planeeringute ja kõigi planeeringutega seotud ning vallavalitsuse käsutuses olevate materjalidega saavad huvitatud isikud tutvuda vallavalitsuse tööajal.
1) korraldab planeeringute lähteülesannete ning planeeringute arvestust;
3) korraldab planeeringu paljundamise teabenõude esitamisel.
(1) Kehtestatud valla ja selle osa üldplaneeringud ning teemaplaneeringud vaatab üle
vallavolikogu ja esitab ülevaatamise tulemused maavanemale hiljemalt kuue kuu jooksul pärast kohalike omavalitsuste volikogude korralisi valimisi.
(2) Kehtestatud detailplaneeringud vaatab üle vallavalitsus ja esitab planeeringute ülevaatamise tulemused vallavolikogule.
(3) Vallavalitsus teavitab planeeringu ülevaatamise tulemustest ajalehes ja koduleheküljel.
§ 18. Detailplaneeringu koostamine lihtsustatud korras
(1) Vallavalitsus võib planeerimisseaduses sätestatud juhtudel loobuda ehitusmääruse paragrahvis 7 lõikes 3 ning paragrahvides 11 ja 12 toodud nõuete täitmisest ja asendada need planeeritava krundi ning naaberkruntide omanike kooskõlastustega.
(2) Lihtsustatud korras koostatava detailplaneeringu kooskõlastab planeeritava krundi ja
naaberkruntide omanikega planeeringu koostaja.
§ 19. Taotluste ja teatiste vormid
(1) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi rakendusaktidega kinnitatud kirjaliku nõusoleku taotluse, ehitusloa taotluse, kasutusloa taotluse ja ehitise teatise vormid on kättesaadavad vallavalitsuse ja riikliku ehitisregistri kodulehekülgedel.
§ 20 Nõuded ehitisele
(2) Ehitis peab olema projekteeritud ja ehitatud hea ehitustava kohaselt.
(3) Ehitise projekteerimisel ja ehitamisel tuleb arvestada ehitisele seadustes ja nende alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud kohustuslike nõuetega ning asjaõigusseaduses sätestatud naabrusõigustega.
(4) Hoone põhimaht paigutatakse planeeringu või projekteerimistingimustega ette nähtud
kohustuslikule ehitusjoonele. Ehitusjoonest ei tohi üle ulatuda ükski ehitise osa, välja arvatud trepp, trepi varikatus, rõdu, lodža, ärkel või katuseräästas.
(5) Ehitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et oleks tagatud vaba juurdepääs selle ning teiste vahetus naabruses asuvate ehitiste remondiks, hoolduseks ja tulekahjude ning muude avariide ja õnnetuste likvideerimiseks.
(6) Ehitise projekteerimisel ja ehitamisel ehituskrundile tuleb jätta selle minimaalseks kauguseks naaberkrundi piirist vähemalt pool ehitise piiripoolse osa kõrgusest, kui naaberkruntide omanikud ei lepi kokku teisiti ja selle kokkuleppega on nõustunud tuleohutuse järelevalveasutus või kui detailplaneering ei näe ette teisiti.
(7) Ehitise kõik väljaulatuvad osad peavad paiknema kinnisasja (krundi) piires, millel ehitis (st nii hoone kui rajatis) asub, välja arvatud juhul, kui kinnisasja kasuks on seatud servituut. Hoone fassaadi paiknemisel tänava joonel võivad hoone väljaulatuvad osad (trepid, keldriakende valguskaevud, rõdud, karniisid) üldkasutatavale kõnniteele ulatuda nii, et oleks tagatud kõnnitee takistusteta kasutamine.
§ 20. Ehitusprojekti koostamise alused
Ehitusprojekti koostamise aluseks on:
1) ehitusmäärus;
2) kehtiv üldplaneering;
3) kehtiv detailplaneering;
4) projekteerimistingimused;
5) ehitise arhitektuursed ja ehituslikud lisatingimused;
6) muinsuskaitse eritingimused;
7) projekteeritava ehitise asukoha maaüksuse ehitusgeoloogiliste ja -geodeetiliste tööde tulemused.
§ 21. Projekteerimistingimuste taotlemine
(1) Enne projekteerimistööde alustamist teavitatakse vallavalitsust ehituskavatsusest vormikohase projekteerimistingimuste taotluse esitamisega.
(2) Taotlus projekteerimistingimuste määramiseks esitatakse vallavalitsusele:
1) hoonete ehituseks, laiendamiseks, rekonstrueerimiseks (juurde-, peale- ja allaehitamiseks);
2) maaga kohtkindlalt ühendatud reklaamialuste (-konstruktsioonide) püstitamiseks.
(3) Taotlus projekteerimistingimuste määramiseks esitatakse vallavalitsusele järgmiste rajatiste ehitusprojekti koostamiseks:
2) spordi- ja puhkerajatised;
3) puhkealad.
§ 22. Projekteerimistingimuste määramine ja avalikustamine
(1) Projekteerimistingimused määrab vallavalitsus detailplaneeringu koostamise kohustuse puudumise korral.
(2) Projekteerimistingimuste koostamise vajaduse otsustab vallavalitsus planeerimisseaduse ja ehitusseaduse nõuete alusel.
3) katusekalde suurus, harja suund, katuse tüüp;
6) rajatise olulised tehnilised näitajad;
7) muinsuskaitse ja miljööväärtusliku hoonestusalaga seotud nõuded;
8) piirete iseloom, materjal ja kõrgus;
9) haljastus- ja heakorranõuded;
10) ehitusjäätmete käitlemine;
11) isikud ja asutused, kellega projekt tuleb kooskõlastada;
12) keskkonnamõju hindamise vajadus.
(4) Projekteerimistingimuste säilitamise tagab vallavalitsus.
§ 23. Nõuded ehitusprojektile
3) uusehitise ja juurdeehitise puhul asendiplaan geodeetilisel alusplaanil täpsusastmega M 1:500 või M 1:1000 (täpsustatakse igal konkreetsel juhul), alusplaan peab kajastama vahetult projekteerimiseelset olukorda;
4) olemasoleva hoone mahus toimuvate ehitustööde puhul võib asendiplaani vormistada
olemasoleval geodeetilisel alusel (krundiplaanil);
5) lisadena hindamiseks vajalikud materjalid (väljavõte detailplaneeringust,
projekteerimistingimused, mõõtejoonised nende olemasolul).
(3) Ehitusloa taotlemiseks esitatav ehitusprojekt peab eelnevalt olema kooskõlastatud
projekteerimistingimustes nõutud ametkondadega.
(5) Keskkonnamõju hindamise ehitusprojektile korraldab ehitusloa taotleja. Keskkonnamõju hindamise vajadus määratakse detailplaneeringu või projekteerimistingimustega.
§ 24. Ehitusluba
(1) Ehitusloa saamiseks esitatakse ehitusprojekt kahes eksemplaris koos ehitusloa taotlusega vallavalitsusele.
(2) Vallavalitsus kontrollib ehitusprojekti vastavust detailplaneeringule, projekteerimistingimustele ja muudele nõuetele.
(3) Ehitusloa väljastamise või sellest keeldumise otsustab vallavalitsus. Ehitusluba väljastatakse vallavalitsuse korralduse alusel pärast riigilõivu tasumist 20 päeva jooksul ehitusloa taotluse ja nõuetekohaselt vormistatud ehitusprojekti saamise päevast.
(4) Vallavalitsus tagab ehitusloa väljastamisega seotud dokumentide säilitamise kuni ehitise lammutamiseni või dokumentide arhiivi üleandmiseni.
§ 25. Väikeehitis
(1) Väikeehitis on kuni 60 m² ehitusaluse pindalaga ja projekteeritud maapinnast kuni 5m kõrgusega ühel kinnistul asuv:
2) olemasolevate ehitiste teenindamiseks vajalik rajatis, mis ühendatakse võrguettevõtjale
elektrituruseaduse tähenduses kuuluva elektriliini või sellega liituva ehitisega või vee-ettevõtjale ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse tähenduses kuuluva liitumispunktiga ühisveevärgi ja - kanalisatsiooni seaduse tähenduses või telekommunikatsiooniteenuse osutajale kuuluva liinirajatisega telekommunikatsiooniseaduse tähenduses.
(2) Kuni 60 m² ehitusaluse pindalaga väikeehitise ehitamiseks on vajalik vallavalitsuse kirjalik nõusolek. Väiksema kui 20 m² ehitusaluse pindalaga väikeehitise ehitamiseks või ehitise andmete täpsustamiseks on vajalik esitada vallavalitsusele ehitise teatis (taotleja ja ehitise andmetega- nimi, aadress, ehitise asukoht krundil ja eskiisjoonis). Iga püstitatud väikeehitise kohta tuleb esitada eraldi ehitise teatis.
(3) Ehitis ei tohi paikneda eespool tänava ehitusjoont ja naaberkinnistu (krundi) piiri vahetus läheduses, kui puudub naaberkinnistu omaniku kooskõlastus. Ehitamiseks naaberkinnistu (krundi) piirile lähemale kui 5 m puitehitise puhul ja 3 m kiviehitise puhul on vajalik naaberkinnistu omaniku nõusolek.
(4) Väikeehitise ehitamisel tuleb arvestada tuleohutusnõuetega. Väikeehitis peab olema
arhitektuurses kooskõlas krundi ja ümbruse varasema hoonestusega.
(5) Väikeehitise ehitamiseks võib vallavalitsus põhjendatud juhtudel nõuda ehitusprojekti
koostamist.
(6) Ehitusprojekt on nõutav, kui väikeehitisele taotletakse kasutusluba.
(7) Väikeehitise ehitamiseks või paigaldamiseks ei ole vaja kasutusluba, välja arvatud juhul, kui väikeehitist kasutatakse elamiseks.
(8) Väikeehitise ehitamisel alevi territooriumile on ehitise omanik kohustatud esitama vallavalitsusele vormikohase teatise püstitatava ehitise kohta. Teatist ei ole vaja esitada, kui väikeehitisele taotletakse kasutusluba.
(9) Nõusoleku väikeehitise püstitamiseks väljastab vallavalitsus korraldusega. Esitatud dokumente väikeehitise kohta säilitatakse vallavalitsuses kuni ehitise lammutamiseni.
(10) Krundipiirde ehitamiseks esitatakse vallavalitsusele taotlus kooskõlastamiseks piirde ja selle paiknemise joonistega krundiplaanil. Kooskõlastuse väljastab vallavalitsus korraldusega.
§ 26. Ajutine ehitis
(2) Vallavalitsus määrab ajutise ehitise ehitusloas ja kasutusloas või kirjalikus nõusolekus:
(3) Kui ajutine ehitis ei ole likvideeritud ehitusloas ja kasutusloas või kirjalikus nõusolekus määratud tähtajaks, korraldab valla ehitusspetsialist (nõunik) vallavalitsuse korralduse alusel ehitise likvideerimise täitmise ning sunnivahendi rakendamise asendustäitmise ja sunniraha seaduses ettenähtud korras.
§ 27. Kasutusluba
(1) Kasutusloa saamiseks esitatakse vallavalitsusele vormikohane taotlus koos seadustes ja nende alusel kehtestatud õigusaktides nõutud dokumentidega ning tasutakse riigilõiv.
(2) Kasutusloa taotleja esitatud dokumentide puudulikkuse korral võimaldab vallavalitsus
kasutusloa taotlejal kõrvaldada puudused viie tööpäeva jooksul kasutusloa väljastamisest
keeldumise aluse selgumise päevast arvates.
(3) Ehitise kasutusloa väljaandmise otsustab vallavalitsus oma korraldusega pärast ehitise
ülevaatust ja õigusaktidega ettenähtud nõuetele vastavaks tunnistamist selleks moodustatud ehitiste ülevaatamise komisjoni poolt, välja arvatud õigusaktidega sätestatud juhtudel.
(4) Ehitise ülevaatust teostaval ehitusspetsialistil (nõunikul) on õigus ja kohustus kaasata ehitise ülevaatuse tegemisse selleks pädevaid isikuid ja institutsioone.
(5) Ehitise ülevaatuse kohta vormistatakse ehitise ülevaatuse akt, mille allkirjastavad ülevaatuse teinud isikud.
(6) Ehitise kasutusloa väljastamise või väljastamisest keeldumise ja kehtetuks tunnistamise otsustab vallavalitsus.
(7) Ehitise kasutusloa väljastamise või keeldumise ettepaneku vallavalitsusele teeb ehitusspetsialist (nõunik), olles veendunud, et valminud ehitis vastab ehitusprojektile, vastab ehitisele ettenähtud nõuetele ja seda võib kasutada vastavalt kavandatud kasutamise otstarbele ning ehitusseaduses ettenähtud kasutusloa väljastamise või väljastamisest keeldumise tingimustele.
(8) Vallavalitsus väljastab kasutusloa või keeldub selle väljastamisest 20 päeva jooksul kasutusloa väljastamiseks vajaliku viimase dokumendi esitamise päevast arvates.
(9) Vallavalitsus tunnistab kasutusloa kehtetuks 10 päeva jooksul vastava taotluse esitamise päevast või ehitusloa kehtetuks tunnistamise aluse vallavalitsusele teadasaamise päevast arvates.
(10) Valminud ehitise tehnovõrkude kohta koostatakse teostusjoonised, mis lisatakse paberkandjal või digitaalsel kujul kasutusloa taotlusmaterjalidele. Teostusjooniste üks eksemplar säilitatakse vallavalitsuse arhiivis.
(11) Kasutusloa väljastamisega seotud dokumendid esitab kasutusloa taotleja vallavalitsusele. Ehitisega seotud dokumente säilitatakse valla arhiivis kuni ehitise lammutamiseni.
(12) Ehitise või mõne tema osa kasutamise otstarbe muutmiseks, kui see ei too kaasa ehitustöid, peab omanik taotlema uue kasutusloa. Loa saamiseks esitab ehitise omanik vallavalitsusele kasutusloa taotluse koos nõuetekohaste lisadega.
(13) Õigusliku aluseta ehitatud ehitise omanik peab sellise ehitise lammutama vallavalitsuse ettekirjutusega määratud tähtpäevaks, viisil ja tingimustel.
§ 28. Ehitise lammutamine
(1) Ehitise lammutamiseks esitab ehitise omanik vallavalitsusele taotluse lammutusloa
väljastamiseks. Taotlusele tuleb lisada tõene geodeetiline alusplaan või krundi plaan, kus on näidatud lammutatav ehitis.
(2) Vallavalitsusel on vajaduse korral õigus nõuda lammutamise projekti, millega lahendatakse tehnovõrkudest lahtiühendamine, lammutusplatsi piirded, tööde tehnoloogiline käik, ehitusjäätmete käitlemine ja platsi lammutamisjärgne heakorrastamine.
(3) Kui ehitis on muutunud avariiohtlikuks, peab ehitise omanik avariiohu kõrvaldama. Avariiohu kõrvaldamata jätmisel teeb valla ehitusspetsialist (nõunik) ehitise omanikule ettekirjutuse, millega määrab tähtaja avariiohu kõrvaldamiseks. Ettekirjutuse täitmata jätmisel korraldab valla ehitusspetsialist (nõunik) vallavalitsuse korralduse alusel ehitise ohutusnõuetega vastavusse viimise või lammutamise ning sunnivahendi rakendamise asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
§ 29. Ehitusjärelevalve korraldamine
(1) Ehitusjärelevalvet ehitusseaduse paragrahvi 59 mõistes korraldab vallavalitsus.
(2) Kui ehitamise käigus tekib vajadus ehitusprojekti muuta, pöördub ehitusluba omav isik ettepanekuga vallavalitsuse poole, kes annab korralduse olenevalt muudatuse olemusest ja
ulatusest, kas ehitusprojekti muudatuse kooskõlastamiseks asjassepuutuvate isikutega ning muudatus liidetakse esialgse ehitusprojekti kõikidele eksemplaridele või uue ehitusprojekti koostamiseks ja uue ehitusloa taotlemiseks.
(3) Ehitise omanik esitab valla ehitusspetsialistile (nõunikule) ehitamise alustamise kohta
vormikohase teatise vähemalt kolm tööpäeva enne ehitise alustamist. Juhul kui tegemist on ühe ehitusloaga hoonele ja seda teenindavatele rajatistele, siis tuleb ehitamise alustamise teatis esitada iga rajatise kohta eraldi.
(4) Ehituse alustamise teatisega määrab ehitise omanik omaniku järelevalve teostaja antud objektil vastavalt ehitusseaduse sätetele.
(5) Teede ja tänavate ning tehnovõrkude ehitamiseks ja remondiks, puurimistöödeks ja muudeks mullatöödeks Järvakandi valla territooriumil tuleb taotleda vallavalitsuselt kaeveluba. Kaeveluba ei ole nõutav ehituskrundil vundamendisüvendi ja muude projektikohaste süvendite kaevamiseks, kui antud objektile on väljastatud ehitusluba.
(6) Kaevamistööde tegemisel ja ehitamisel tuleb järgida Järvakandi heakorraeeskirja nõudeid.
§ 30. Ehitise omaniku kohustused
1) tagama enne ehitamise alustamist ehitusloa või kirjaliku nõusoleku olemasolu ning
ehitusprojektikohase ehitamise;
2) ehitise, mis ei ole väikeehitis, üksikelamu, suvila, aiamaja, taluhoone või ehitise teenindamiseks vajalik rajatis, püstitamise alustamisel panema nähtavale kohale kogu ehitamise ajaks informatsioonitahvli ehitist puudutavate andmetega;
3) esitama vallavalitsusele vähemalt kolm tööpäeva enne ehitustööde alustamist kirjaliku teatise ehitamise alustamise kohta vastavalt majandus- ja kommunikatsiooniministri kehtestatud määrusele;
4) tagama ehitise ning selle juurde kuuluva krundi korrashoiu ja ohutuse ümbruskonnale ehitamise ajal ehitise kasutamisel ja ehitise lammutamisel;
5) ehitamise ajal ehitise andmete muutumisel informeerima vallavalitsust muutunud andmetest;
6) tagama peale ehitise valmimist ehitise kasutamise vastavalt kasutamise otstarbele.
4. peatükk MONUMENTAALKUNSTI OBJEKTIDE JA MÄLESTUSMÄRKIDE PÜSTITAMINE
§ 31. Monumentaalkunsti objektide ja mälestusmärkide püstitamine
(1) Avalikult kasutatavale territooriumile monumentide, skulptuuride ja muude kunstiteoste ning mälestusmärkide paigaldamiseks esitatakse vallavalitsusele kirjalik avaldus, millele on lisatud maaomaniku kirjalik nõusolek, monumendi, skulptuuri või mälestusmärgi asendiplaan, joonised. Monumentide, skulptuuride, mälestusmärkide paigaldamise otsustab vallavolikogu.
(2) Avalikul territooriumil asuvad monumendid, skulptuurid ja muud kunstiteosed peavad olema varustatud eestikeelse ilmastikukindla teabetahvliga teose nimetuse, idee ja autori kohta.
(3) Avalikul territooriumil asuvale või avaliku territooriumiga piirnevale ehitiste osale
mälestustahvlite paigaldamiseks esitatakse vallavalitsusele kirjalik avaldus, millele on lisatud ehitise omaniku kirjalik nõusolek, mälestustahvli ja selle asukoha kirjeldus. Mälestustahvli paigaldamise otsustab vallavalitsus.
§ 32. Riiklik ehitisregister
Riiklikusse ehitisregistrisse andmete edastamist ja kinnitatud registri väljavõtete väljastamist korraldab valla ehitusspetsialist (nõunik).


text:
§ 366 p 1 (tuvastatud valeütlus, vale eksperdi arvamus)
§ 366 p 3 (kohtueelse menetleja või prokuröri kuritegu)
§ 366 p 6 (õigussätte põhiseadusevastaseks tunnistamine)
§ 366 p 7 (EIK poolt inimõiguste rikkumise sedastamine)
§ 366 p 8 (üldmenetluses süüdistatava õigeksmõistmine, kui kaassüüditatav oli eelnevalt lihtmenetluses süüdi mõistetud)
Kokku: 52| Näitan: 1 - 20
1-17-5760/47 Riigikohtu kriminaalkolleegium 05.10.2018
KrMS § 105 lg 2
Väide isiku süüdimatuse kohta on olemuselt võrdne ükskõik millise teise kaitseteesiga, mis on mõeldud nn põhjendatud kahtluse tekitamiseks. Sellise põhjendatud kahtluse tekkeks peab kriminaalasjas esinema tõsiselt võetav tõenduslik alus. Teisisõnu tähendab see, et esitatud kaitsetees peab olemuslikult haakuma kriminaalasjas kinnitust leidnud ülejäänud tõendikogumiga. Kui see nii ei ole, on ainetu ka rääkida isiku süüküsimust puudutavast põhjendatud kahtlusest. (RKKKo nr 3-1-1-77-15, p 17-19). (p 10)
Mitte igasugune väide isiku süüdimatuse kohta ei tingi vältimatult ekspertiisi tegemise vajadust. Kuigi süüdimatuse meditsiiniliste tunnuste olemasolu või kahtlus selles võib kaasa tuua ekspertiisi tegemise vajaduse, ei ole välistatud süüdimatusele õigusliku hinnangu andmine ilma ekspertiisita. KrMS § 105 lg 1 kohaselt korraldatakse ekspertiis tõendamisvajadusest lähtudes menetleja määruse alusel ning lõike 2 järgi ei või menetleja keelduda kahtlustatava, süüdistatava või kaitsja, kannatanu või tsiviilkostja taotletavat ekspertiisi määramast, kui asjaolul, mille tuvastamist ekspertiisiga taotletakse, võib olla olulist tähtsust kriminaalasja lahendamisel. KrMS § 105 lg-t 2 ei saa tõlgendada selliselt, et menetlejal puudub süüdivuse kui kriminaalasjas vaieldamatult olulise tähtsusega küsimuse lahendamise viiside osas igasugune kaalutlusõigus. Siingi on mõne esitatud faktiväite kontrollimiseks ning vajadusel ekspertiisiga kummutamiseks vajalik põhjendatud kahtluse tõstatamine. Selleks peavad aga konkreetses kriminaalasjas esinema tõenduslikult tõsiselt võetavad viited, mis seavad kahtluse alla isiku süüdivuse teo toimepanemise ajal (vt RKKKo nr 3-1-1-99-12, p-d 6 ja 8). (p 11)
Ei ole välistatud, et isiku süüvõimelisust mõjutava asjaolu ilmnemine kohtuotsuse jõustumise järel võib osutuda kriminaalmenetluse teistmise aluseks KrMS § 366 p 5 mõttes. (p 8)
tõendite vastuvõtmise tingimused
KrMS § 286^1 lg 1 kohaselt võtab kohus vastu ainult sellise tõendi, millel on kriminaalasjas tähtsust. Sama sätte lg 2 p 2 kohaselt võib kohus keelduda tõendi vastuvõtmisest mh siis, kui tõendit ei ole loetletud süüdistus- ega kaitseaktis ning kohtumenetluse pool ei ole nimetanud olulisi põhjuseid, miks ta ei saanud taotlust varem esitada. (p 9)
Juhul, kui isikul esineksid süüdimatuse meditsiinilised tunnused (KarS § 34, nt skisofreenia), ei ütleks see eraldivõetult veel midagi selle kohta, kas ta on karistusõiguslikus mõttes vastutusvõimeline või mitte. Järgnevalt tuleks kindlaks teha, kas tuvastatud haiguse ja isiku poolt toimepandud õigusvastase teo vahel esineb ka sümptomaatiline seos, mis tähendab konkreetsel juhul selle kindlakstegemist, kas just isikul tuvastatud psüühikahäire mõjutas teo toimepanemise ajal tema võimet selle keelatusest aru saada ning enda käitumist selle arusaamise kohaselt juhtida või mitte. Riigikohtu kriminaalkolleegium on enda varasemas praktikas skisofreenia osas otsesõnu märkinud, et tegemist ei pruugi olla haigusega, mis juba iseenesest tingiks järelduse isiku süüdimatuse või piiratud süüdivuse kohta. (RKKKm nr 1-16-7389/30, p 11). (p 12)
1-14-189/65 Riigikohtu kriminaalkolleegium 19.02.2020
KrMS § 373 lg 2
KrMS § 366 lg 1 p 8
Kui isik on kokkuleppemenetluses süüdi tunnistatud kaasaaitamises (maksu)kuriteole, mille toimepanemises süüdistatud täideviija ja teine kaasaaitaja on hiljem üldmenetluses jõustunud kohtuotsusega õigeks mõistetud, on teistmise aluseks KrMS § 366 p 8. (p 17)
Kui isik on kokkuleppemenetluses süüdi tunnistatud kuritegelikku ühendusse kuulumises koos teiste isikutega, kuid viimased on hiljem üldmenetluses jõustunud kohtuotsusega õigeks mõistetud, siis arvestades, et kuritegeliku ühenduse liikmed on kaastäideviijad (vt RKKKo 3-1-2-5-14, p 9), on teistmise aluseks KrMS § 366 p 8. (p 17)
KrMS § 373 lg 2 näeb ette, et teistmisaluse olemasolul tühistab Riigikohus vaidlustatud kohtulahendi ja saadab kriminaalasja uueks arutamiseks tühistatud kohtulahendi teinud kohtule või Riigiprokuratuurile uue kohtueelse menetluse korraldamiseks. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb KrMS § 366 p-s 8 märgitud teistmisaluse korral kokkuleppemenetluse eripära ning teistmisavaldustes esitatud õigeksmõistmise taotlusi arvestades saata kriminaalasi Riigiprokuratuurile uue kohtueelse menetluse korraldamiseks (vt RKKKo 3-1-2-6-15, p 12; RKKKo 3-1-2-2-15, p 12; RKKKo 3-1-2-5-14, p-d 10 ja 11 ning RKKKo 3-1-2-2-13, p 10.1). (p 19)
Riigikohtu lahendid teistmismenetluses
Kuna menetluskulude väljamõistmine ja konfiskeerimisotsustused on seotud isiku suhtes süüdimõistva otsuse tegemisega, siis teistmisavalduse põhjendatuse korral tuleb teistetava asja otsus tühistada mitte ainult süüdimõistetud isiku süüditunnistamises ja karistamises, vaid ka tema ja kolmandate isikute kohta tehtud konfiskeerimisotsustuste ning süüdimõistetult väljamõistetud menetluskulude osas. (p-d 18 ja 21).
Kokkuleppemenetluses tehtud otsuse põhiosas tõendeid ei analüüsita, mistõttu ei saa selle põhjal veenduda, missugustele tõenditele kohus isiku süüdimõistmisel tugines. Seetõttu ei saa teistmismenetluse raames kujundada seisukohta ka tõendite lubatavuse või süüdimõistva otsuse tegemiseks vajaliku tõendusteabe piisavuse kohta. Eeltoodust johtuvalt pole Riigikohtul võimalik isiku kohta, kelle süüdimõistmine tühistatakse, ise uut otsust teha ega ka prognoosida uue kriminaalmenetluse tulemust. (Vt ka RKKKo 3-1-2-5-14, p 10 ning RKKKo 3-1-2-2-13, p 10.1.). Süüdimõistetult või kolmandalt isikult teistetavas kriminaalasjas konfiskeeritud või kinnipidamise ja läbiotsimise käigus äravõetud vara tagastamise ning kahtlustatavana kinnipidamise ja vahi all viibitud aja tõttu tekkinud mittevaralise kahju hüvitamise taotluste ja nõuete osas võtab seisukoha kriminaalasjas lõpplahendit tegev menetleja, mitte Riigikohus teistmismenetluses. (p-d 20 ja 21)
Konfiskeerimisotsustuste tühistamist ning konfiskeeritud vara tagastamist saab üldjuhul nõuda vaid see isik, kellelt vara on konfiskeeritud. Äriregistrist kustutatud juriidilistel isikutel ei ole õigusvõimet (tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 26 lg-d 1 ja 2 ning § 45 lg 2). (p 23)
1-17-8311/19 Riigikohtu kriminaalkolleegium 19.02.2020
Kui isik on kokkuleppemenetluses süüdi tunnistatud kaasaaitamises (maksu)kuriteole, mille toimepanemises süüdistatud täideviija ja teine kaasaaitaja on hiljem üldmenetluses jõustunud kohtuotsusega õigeks mõistetud, on teistmise aluseks KrMS § 366 p 8. (p 11)
Kui isik on kokkuleppemenetluses süüdi tunnistatud kuritegelikku ühendusse kuulumises koos teiste isikutega, kuid viimased on hiljem üldmenetluses jõustunud kohtuotsusega õigeks mõistetud, siis arvestades, et kuritegeliku ühenduse liikmed on kaastäideviijad (vt RKKKo 3-1-2-5-14, p 9), on teistmise aluseks KrMS § 366 p 8. (p 11)
KrMS § 373 lg 2 näeb ette, et teistmisaluse olemasolul tühistab Riigikohus vaidlustatud kohtulahendi ja saadab kriminaalasja uueks arutamiseks tühistatud kohtulahendi teinud kohtule või Riigiprokuratuurile uue kohtueelse menetluse korraldamiseks. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb KrMS § 366 p-s 8 märgitud teistmisaluse korral kokkuleppemenetluse eripära ning teistmisavaldustes esitatud õigeksmõistmise taotlusi arvestades saata kriminaalasi Riigiprokuratuurile uue kohtueelse menetluse korraldamiseks (vt RKKKo 3-1-2-6-15, p 12; RKKKo 3-1-2-2-15, p 12; RKKKo 3-1-2-5-14, p-d 10 ja 11 ning RKKKo 3-1-2-2-13, p 10.1). (p 12)
Kokkuleppemenetluses tehtud otsuse põhiosas tõendeid ei analüüsita, mistõttu ei saa selle põhjal veenduda, missugustele tõenditele kohus isiku süüdimõistmisel tugines. Seetõttu ei saa teistmismenetluse raames kujundada seisukohta ka tõendite lubatavuse või süüdimõistva otsuse tegemiseks vajaliku tõendusteabe piisavuse kohta. Eeltoodust johtuvalt pole Riigikohtul võimalik isiku kohta, kelle süüdimõistmine tühistatakse, ise uut otsust teha ega ka prognoosida uue kriminaalmenetluse tulemust. (Vt ka RKKKo 3-1-2-5-14, p 10 ning RKKKo 3-1-2-2-13, p 10.1.). Menetluskulude hüvitamise taotluse osas võtab seisukoha kriminaalasjas lõpplahendit tegev menetleja, mitte Riigikohus teistmismenetluses. (p 13)
1-17-3615/13 Riigikohtu kriminaalkolleegium 06.12.2019
KrMS § 366 p-s 5 kirjeldatud „muu olulise asjaoluna“ tuleb mõista vaid faktilisi asjaolusid, millena ei saa käsitada teist kohtuasja arutava kohtu õiguslikku hinnangut. (p 13)
Pärast Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 3. novembri 2010. a otsust kriminaalasjas nr 3-1-1-84-10 on õiguslik olukord oluliselt muutunud. Nii on alates 1. septembrist 2011 KrMS § 366 p-s 8 sätestatud uue teistmisalusena kohtuotsuse jõustumine, millega süüdistatav mõistetakse õigeks kuriteos, milles teistetavas kriminaalasjas on kaastäideviija või osavõtja lihtmenetluses süüdi tunnistatud. KrMS § 366 p 9 näeb aga alates 1. juulist 2014 teistmisalusena ette üldmenetluses tehtud sellise kohtuotsuse jõustumise, millega tuvastatakse kuriteosündmuse puudumine, kui teistetavas asjas on isik selles kuriteosündmuses osalemise eest süüdi mõistetud. Seega on seadusandja määratlenud teistmisalusena üksnes kohtuotsuste vahelise vastuolu, mitte aga vastuolu kohtuotsuse ja -määruse vahel. Sellest tulenevalt ei näe KrMS § 366 ette alust teistmaks kohtumäärust, millega lõpetati kriminaalmenetlus avaliku menetlushuvi puudumise tõttu. (p-d 15-16)
3-1-2-2-05 Riigikohus 06.06.2005
3-1-2-6-06 Riigikohus 20.11.2006
KrMS § 366 p 7 kohaselt on teistmise aluseks teistetavas kriminaalasjas tehtud kohtuotsuse või -määruse peale Euroopa Inimõiguste Kohtule esitatud individuaalkaebuse rahuldamine Konventsiooni või selle protokolli rikkumise tõttu, kui rikkumine võis mõjutada asja otsustamist ja seda ei ole võimalik kõrvaldada või sellega tekitatud kahju hüvitada muul viisil kui teistmise kaudu.
Kuna süüdistataval ja tema kaitsjal ei võimaldatud ühtegi tunnistajat küsitleda mitte üheski kohtumenetluse etapis ning kohtud ei küsitlenud ka ise ühtegi tunnistajat, piirati sellega süüdistatava kaitseõigust sellises ulatuses, mis on vastuolus Konventsiooni artikli 6 lõikes 1 ja lõike 3 punktis d sätestatud õigustega.
3-1-2-3-17 Riigikohus 26.04.2017
3-1-2-1-13 Riigikohus 11.04.2013
KrMS § 211 lg 2 kohaselt selgitavad uurimisasutus ja prokuratuur kahtlustatavat ja süüdistatavat õigustavad ja süüstavad asjaolud. Selline asjaolude väljaselgitamine toimub uurimistoimingute läbiviimise teel, mille tulemusena saadud andmed lisatakse nõuetekohaselt vormistatuna kriminaaltoimikusse. Sellest tulenevalt, kui jälitustegevuse tulemusena on saadud kahtlustatavat või süüdistatavat ilmselt õigustavat teavet, tuleb ka see vormistada jälitustoimingu protokollis ja lisada kriminaaltoimikusse, sõltumata sellest, kas prokurör soovib lisada seda tõendit süüdistusaktile või mitte. Kriminaaltoimikust võib jätta välja vaid tõendamiseseme seisukohalt tähtsusetut materjali.
Kohtutel lasub ausa ja õiglase kohtumenetluse põhimõttest lähtuv kohustus kontrollida jälitustoimingute seaduslikkust, kuna vaid selle nõude täitmine võimaldab tagada kohtumenetluse poolte võrdsuse (vt RKKKo 3-1-1-63-08, p 13.3 ja 3-1-1-31-11, p 27).
Vt ka RKKKo 3-1-2-2-08 ja 3-1-2-5-09. Kõigepealt tuleb KrMS § 366 p-s 7 nimetatud teistmise aluse puhul otsustada, kas EIK tuvastatud rikkumine võis mõjutada kriminaalasja lahendamist.
3-1-2-3-16 Riigikohus 20.01.2017
RÕS
KrMS § 366 lg 1 p 6
Kui norm, millele kohtulahend tugineb, tunnistatakse põhiseadusvastaseks, ei anna see siiski mitte alati alust selle kohtulahendi teistmiseks KrMS § 366 p 6 alusel. Eeskätt ei saa teistmise aluseks olla selline põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse korras tehtud otsus, millega tunnistatakse norm põhiseadusvastaseks (ja kehtetuks) üksnes edasiulatuvalt (ex nunc). Ehkki üldjuhul on põhiseaduslikkuse järelevalve otsustel tagasiulatuv jõud, on otsuse tagasiulatuvat mõju võimalik piirata, tunnistades normi kehtetuks üksnes edasiulatuvalt (3-4-1-25-11, p 55). Nii tähendab põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse korras tehtud otsuse jõustumise edasilükkamine PSJKS § 58 lg 3 alusel seda, et sellel otsusel ei ole erga omnes tagasiulatuvat toimet (3-3-2-1-07, p 20). Samuti võib Riigikohus tunnistada normi põhiseadusvastaseks ja kehtetuks ex nunc, otsuse jõustumist edasi lükkamata (3-4-1-25-11, p-d 54–55). Ka sellisel juhul ei ole normi põhiseadusvastaseks tunnistamine käsitatav KrMS § 366 p-s 6 nimetatud teistmise alusena. (p 18)
KrMS § 366 p 6 alusel uuendatakse kriminaalmenetlus üksnes ulatuses, milles põhiseadusvastane norm võis kriminaalmenetluse tulemust mõjutada. (p 20)
Määratud kaitsja sõiduauto kasutamise kulu KrMS § 175 lg 1 p-s 4 sätestatud menetluskulu hulka arvamisel tuleb lähtuda määrast 0,08 €/km ka siis, kui riigi õigusabi osutamisega seotud sõidud on tehtud ajavahemikul septembrist 2010 oktoobrini 2011 ja jaanuaris 2012. (p-d 24–26)
Kaitsjatasu põhjendatust hinnates on kaitsja töö mahtu võimalik hinnata muu hulgas selle kaudu, kuivõrd tema koostatud menetlusdokumendid asjas erinevad või sarnanevad (3-1-1-99-11, p 11.2). Sama põhimõte on arvestatav ka olukorras, kus kaitsja on esitanud (suures osas) kattuva sisuga menetlusdokumendid erinevates kriminaalasjades. (p 31)
3-1-3-6-03 Riigikohus 17.04.2003
Põhiõiguse ne bis in idem (teistkordse kohtumõistmise ja karistamise keeld) kaitseala laieneb üksnes sellistele õiguserikkumistele, mis on oma oluliste koosseisuliste tunnuste poolest kokkulangevad ja põhinevad ühel ja samal teol.Kui õiguserikkumiste kirjeldused erinevad, siis pelgalt ajalis-ruumiline seos ei anna iseenesest alust väita teosamasust.
Isiku varasem halduskorras karistamine võib olla käsitatav AKKS § 77-1 lg 3 p-s 5 nimetatud teistmisalusena - muu olulise asjaoluna.
3-1-2-1-10 Riigikohus 07.04.2010
Riigikohus ei saa teatud erandjuhtudel keelduda menetlemisest pelgalt vaid viitega korralise kohtukaebevõimaluse või teistmisaluse puudumisele. Selliste erandjuhtuga on tegemist siis, kui Riigikohtule esitatavast kaebusest või avaldusest nähtub isiku põhiõiguste võimalik rikkumine. Kui sellises olukorras puuduvad muud menetluslikud võimalused põhiõiguste rikkumise kõrvaldamiseks, on Riigikohus põhiõiguste tagamiseks seda kaebust või avaldust siiski ise kohustatud menetlema. Riigikohtu üldkogu eelnimetatud otsuses toonitatakse eriti Riigikohtu kõnealust kohustust juhtudel, mil võib tegemist olla PS §-s 20 sätestatud vabaduspõhiõiguse rikkumisega. (Vt RKÜKo nr 3-1-3-10-02).
3-1-2-5-09 Riigikohus 17.02.2010
KarS § 161
EIK-le esitatud individuaalkaebuse rahuldamine on teistmisaluseks üksnes siis, kui rikkumine võis mõjutada asja otsustamist ja seda ei ole võimalik kõrvaldada või sellega tekitatud kahju hüvitada muul viisil kui teistmise kaudu (vt ka RKKKo nr 3-1-2-2-08).
KrMS § 366 p-le 7 tuginedes ei ole menetluse taasavamine põhjendatud, kui isiku õiguste rikkumist ei ole sellega võimalik kõrvaldada või kui rikkumine on juba teisiti heastatud. (Vt ka RKKKo nr 3-1-3-13-04).
3-1-2-4-10 Riigikohus 04.11.2010
Kriminaalasjas on tõusetunud põhjendatud kahtlus selles, et vaidlustatud kohtuotsuse esemeks olevat kuritegu ei pannud toime süüdimõistetud isik, vaid teine isik, kes on end kriminaalmenetluse vältel, sh maakohtus, esitlenud süüdimõistetud isikuna. Selle asjaolu tuvastamine tooks aga kaasa süüdimõistetud isiku õigeksmõistmise. Seetõttu esineb KrMS § 366 p-s 5 ettenähtud alus kriminaalasjas menetluse uuendamiseks.
3-1-2-10-13 Riigikohus 06.11.2013
Kriminaalasjas on tõusetunud põhjendatud kahtlus selles, et vaidlustatud kohtuotsuse esemeks olevat kuritegu ei pannud toime süüditunnistatud isik, vaid teine isik, kes on end kriminaalmenetluse vältel, sh maakohtus, esitlenud selle isikuna. Selle asjaolu tuvastamine tooks aga kaasa süüditunnistatud isiku õigeksmõistmise. Seetõttu esineb KrMS § 366 p-s 5 ettenähtud alus kriminaalasja menetluse uuendamiseks.
3-1-2-9-13 Riigikohus 15.11.2013
nõuded teistmisavaldusele
teistmismenetluse olemus
Kriminaalmenetluse seadustik ei näe ette võimalust juba esitatud teistmisavalduse täiendamiseks taotlusega kriminaalasja menetluse uuendamiseks väljaspool teistmisavalduse esitamise tähtaega.
kassatsiooni muutmine
KrMS § 347^1 lg 2 eesmärgiks on tagada kassaatori õigus esitada väiteid õiguse tõlgendamise kohta ja vastuväiteid teise poole esitatule.
Teistmise aluseks ei saa olla pelgalt kahtlus, et tunnistaja on menetluse käigus andnud valeütlusi, vaid see eeldab valeütluste tuvastamist jõustunud kohtuotsusega.
Olukorras, kus kohtueelse menetleja ametniku kuriteo tuvastamine ei ole aegumise tõttu enam võimalik, ei saa tõusetuda küsimust KrMS § 366 p-s 3 märgitud teistmise aluse esinemisest. Seda põhjusel, et nimetatud teistmise alusest saab rääkida vaid siis, kui see asjaolu (kriminaalasja menetluses kohtueelse menetleja ametniku kuritegu, mis võis mõjustada kohtuotsust teistetavas kriminaalasjas) on tuvastatud jõustunud kohtuotsusega. (Vt RKKKo 3-1-2-2-96). Kuna seadusandja põhjendatud arusaama kohaselt saab kuriteo toimepanemine teistmise alusena olla tuvastatud vaid jõustunud kohtuotsusega, siis ei ole Riigikohus pädev lugema seda asjaolu tuvastatuks muul viisil.
Kriminaalmenetlusõiguses tuleb järgida menetlusõiguse ajalise kehtivuse põhireeglit, mille kohaselt kohaldatakse menetlustoimingu ajal kehtivat kriminaalmenetlusõigust (KrMS § 3 lg 2). Sellest põhireeglist lähtuvalt ei ole nõutav ega ka praktiliselt võimalik kohaldada menetlusõiguslikke reegleid tagasiulatuvalt.
3-1-2-1-16 Riigikohus 26.09.2016
Kui maakohus kuulutab kohtuotsuse kuulutamisel selle resolutiivosa ja ükski kohtumenetluse pool ei esita apellatsiooniteadet, jõustub maakohtu otsus resolutiivotsuse kujul. Sellisel juhul ei nähtu maakohtu otsusest, millistele tõenditele kriminaalasja lahendamisel tugineti ning milliseid asjaolusid isiku süüditunnistamisel ja karistamisel arvesse võeti. Teistmismenetluse raames ei ole siis võimalik hinnata väiteid kuriteo täpsemate tehiolude ja karistust kergendavate asjaolude olemasolu kohta. Isikule uue karistuse mõistmine eeldab uute asjaolude tuvastamist KrMS § 373 lg 3 mõttes. (p 7)
Kuna Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 23. septembri 2015. a otsusega nr 3-4-1-13-15 tunnistati KarS § 141 lg 2 sanktsioon põhiseadusega vastuolus olevaks ja kehtetuks osas, milles see nägi noorema kui kümneaastase lapse suhtes sugulise iseloomuga teo vägivallata toimepanemise eest karistuse alammäärana ette kuueaastase vangistuse, tuleb kriminaalmenetlus KrMS § 366 p 6 alusel uuendada, kui esitatud süüdistusest ei nähtu, et süüdimõistetu kasutas kannatanu suhtes vägivalda. (p 6)
3-1-2-2-14 Riigikohus 29.09.2014
Esmalt hindab Riigikohus, kas EIK-i tuvastatud rikkumine võis mõjutada kriminaalasja riigisisest otsustamist. Nii nagu ka KrMS § 366 p-des 4, 5, 6 ja 8 sätestatud teistmisaluste puhul, saab KrMS § 366 p 6 alusel teistmismenetluse tulemiks olla vaid süüdistatava olukorra kergendamine. Seega tuleb otsustada, kas ka siis, kui rikkumist poleks toimunud, oleks riigisisene kohus isikut samuti süüdi tunnistanud ja kas süüditunnistamisega kaasnevad õigusjärelmid olnuksid sama rasked. Jaatava vastuse korral teistmisalus puudub. Kohtupraktikas on asutud seisukohale, et põhiõiguste rikkumisega tekitatud kahju on sel juhul võimalik lugeda hüvitatuks rikkumisega seoses määratud hüvitise maksmisega EIK-i poolt (vt RKKKo 3-1-2-2-08, p 16). Üldjuhul saabki rikkumisega seoses määratud kompensatsioon olla käsitatav rikkumisega tekitatud kahju hüvitamisena vaid olukordades, mil teistmismenetluses leitakse, et tuvastatud rikkumine ei mõjutanud kriminaalasja otsustamist. Tõdemus, et ilma rikkumiseta ei oleks isikut süüdi tunnistatud, ei võimalda piirduda EIK-i poolt väljamõistetud hüvitisega. Kui teistmismenetluses leitakse, et EIK-i poolt tuvastatud rikkumine võis kriminaalasja riigisisest otsustamist mõjutada, ei tähenda see veel automaatselt teistmisaluse sedastamist. Sellisel juhul tuleb Riigikohtul teises etapis hinnata seda, kas rikkumist ei ole võimalik kõrvaldada või sellega tekitatud kahju heastada muul viisil kui teistmise kaudu.
Kuna kohtumenetluses kaitseõigust ei rikutud ja kohtueelses menetluses toimunud rikkumine ei puudutanud enamikku tõendeid, millele tugineti süüdistatava süüditunnistamisel, ei olnud menetluse tulem sellest vahetult mõjutatud.
Tõendi väljajätmisel ei ole kohane sellele viitamine kohtuotsuses ka „üldise teadmise“ tasandil.
kaitsjast loobumine
Tulenevalt KrMS § 55 lg-st 2 ja §-dest 56-57 on kaitsja taandamise (kohtu)menetlus ette nähtud vaid juhtudeks, mil prokuratuuril on tekkinud kahtlus selles, et kaitsja on suhtlemisel kinnipeetud või vahistatud kaitsealusega kuritarvitanud oma menetlusseisundit viisil, mis võib soodustada uue kuriteo toimepanemist või kinnipidamiskoha sisekorra rikkumist. Juhtudeks, mil isik ise soovib loobuda kohtueelses menetluses tema poolt eelnevalt valitud kaitsjast, ei ole aga Eesti kriminaalmenetluse õiguses spetsiifilist taandamismenetlust ette nähtud, kuna tegemist on isiku vaba tahte väljendusega. Pikk ja põhjalik taandamismenetlus riivaks oluliselt süüdistatava põhiõigust vabalt valida endale kaitsja. Ka kehtiva kriminaalmenetluse õiguse kohaselt ei takista miski, sealhulgas ka valitud kaitsja taandamise menetluse puudumine, ausa kohtumenetluse põhimõtte järgimist ja kaitseõiguse tegelikku tagamist.

matches:
§ 366
§ 366
§ 366
§ 366
§ 105
§ 105
§ 105
§ 366
§ 286
kohus
kohus
§ 34
§ 373
§ 366
§ 366
§ 366
§ 373
Riigikohus
§ 366
kohus
Riigikohus
§ 26
§ 45
§ 366
§ 366
§ 373
Riigikohus
§ 366
kohus
Riigikohus
§ 366
§ 366
§ 366
§ 366
Riigikohus
Riigikohus
§ 366
Riigikohus
Riigikohus
§ 211
§ 366
Riigikohus
§ 366
§ 366
§ 58
Riigikohus
§ 366
§ 366
§ 175
Riigikohus
§ 77
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 161
§ 366
Riigikohus
§ 366
Riigikohus
§ 366
Riigikohus
§ 347
§ 366
Riigikohus
§ 3
Riigikohus
§ 373
§ 141
§ 366
Riigikohus
§ 366
§ 366
kohus
§ 55


Riigikogu 27.10.1993 seadus; jõustumiskuupäev 01.12.1993
redaktsioon 01.01.2019 [RT I, 29.06.2018, 9]
27.10.1993 RT I 1999, 44, 510 terviktekst RT paberkandjal
§ 3. - § 4. [Kehtetud - RT I 1994, 53, 889 - jõust. 01.09.1994]
§ 9. <!- END 8 -!> Kinnipidamisõigus
(1) Enne 1993. aasta 1. detsembrit Eesti NSV tsiviilkoodeksi §-de 196-205 või Eesti Vabariigi pangaseaduse (ENSV Teataja 1989, 41, 647; RT 1990, 2, 36; 1991, 16, 222; 1992, 31, 411; RT I 1993, 28, 498; 72/73, 1021; 1995, 4, 36) § 42 alusel tekkinud pandiõiguse korral, kus pandieseme valdus ei ole pandilepingu kohaselt üle läinud pandipidajale, jääb panditud asi pantija valdusesse ja pandiõigusele kohaldatakse asjaõigusseaduse § 276 1. lõiget, § 277-280, 283-285, § 286 punkti 1, § 289 3., 4. ja 5. lõiget, § 291, 304, 306. Nõude üleminekul uuele võlausaldajale läheb temale üle ka pandiõigus. Kui võlgnik ei täida pandiga tagatud nõuet, rahuldatakse pandipidaja nõue panditud asja väärtusest kohtu otsuse alusel või kohesele sundtäitmisele alludes täitemenetluse seadustikus kehtestatud korras.
§ 13 <!- END 13b4 -!> 5. Finantstagatise kokkulepe
(2) Ehitaja võib esitada maa omaniku suhtes võlaõigusseaduse §-s 1042 sätestatud nõude. Käesoleva paragrahvi 1. lõike teises lauses sätestatud ehitise ehitajal ei ole võlaõigusseaduse §-s 1042 sätestatud nõuet.
§ 15 <!- END 15b3 -!> 4. Tasu tehnovõrgu ja -rajatise talumise eest
(4) [Kehtetu - RT I, 23.04.2012, 1 - jõust. 17.04.2012 - Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi kohtuotsus tunnistab AÕSRS § 15.4 lõiked 2-4 ja AÕS § 158² lõike 1 esimese lause osa "asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 15.4 kehtestatud suuruses" põhiseadusega vastuolus olevaks ning alates käesoleva otsuse jõustumisest kehtetuks.]
§ 22 <!- END 21 -!> . Kohaliku omavalitsuse poolt ostueesõigusega omandatud kinnisasja võõrandamise kitsendus
§ 24 <!- END 23 -!> . [Kehtetu - RT I 2002, 53, 336 - jõust. 01.07.2002]
§ 25. - § 26. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
Lisa Tehnovõrgu rajatisest tuleneva kitsenduse sisuline ulatus [RT I, 30.01.2018, 1 - jõust. 01.01.2019]