Rahvusvahelistele tsiviilmissioonidele, välisriikidesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse lähetatavate ekspertide andmekogu “Ekspert” asutamine ning andmekogu põhimäärus – Riigi Teataja
Rahvusvahelistele tsiviilmissioonidele, välisriikidesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse lähetatavate ekspertide andmekogu “Ekspert” asutamine ning andmekogu põhimäärus
Rahvusvahelistele tsiviilmissioonidele, välisriikidesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse lähetatavate ekspertide andmekogu “Ekspert” asutamine ning andmekogu põhimäärus - sisukord
§ 2 Andmekogu pidamise eesmärk ja mõisted
1 Andmekogu ülesehitus ja andmekogusse kogutavad andmed
§ 5 Andmekogusse kogutavad andmed
§ 6 Andmed eksperdi kohta
§ 7 Andmed missioonide kohta
§ 8 Andmed missioonidel osalemise koolituse kohta
2 Andmete kandmine andmekogusse ja andmete töötlemine
§ 9 Andmete esitamine ja andmekogusse kandmine
3 Andmetele juurdepääs
§ 10 Juurdepääs andmekogusse kantud andmetele
§ 11 Andmete väljastamine andmekogust
4 Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine, andmete alusdokumentide säilitamine ja turvalisus
§ 12 Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine
§ 13 Andmekogus sisalduvate andmete ja nende alusdokumentide säilitamine
§ 14 Andmete turvalisus
5 Järelevalve ja rahastamine
§ 15 Järelevalve isikuandmete töötlemise ja andmekogu pidamise üle
§ 16 Andmekogu rahastamine
§ 17 Saladuse hoidmise kohustus
Vastu võetud 08.06.2009 nr 6
RTL 2009, 47, 679
jõustumine 19.06.2009
Määrus kehtestatakse «Välissuhtlemisseaduse» § 9 lõike 14 alusel ning kooskõlas «Välissuhtlemisseaduse» § 9 lõike 2 punktiga 8 ja «Avaliku teabe seaduse» § 435 lõikega 1.
Määrusega asutatakse Välisministeeriumi poolt peetav andmekogu nimetusega «Rahvusvahelistele tsiviilmissioonidele, välisriikidesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse lähetatavate ekspertide andmekogu «Ekspert» (edaspidi andmekogu), inglise keeles Database «Ekspert» of the Experts Sent to the International Civilian Missions, Foreign Countries and International Organizations.
§ 2. Andmekogu pidamise eesmärk ja mõisted
(1) Andmekogu pidamise eesmärk on koondada ühtsesse andmekogusse võimalike ekspertide andmeid, et määrata inimressursialane võimekus ja seeläbi paremini koordineerida osalemist rahvusvaheliste organisatsioonide korraldatavatel ja teistel rahvusvahelistel tsiviilmissioonidel. Samuti on andmekogu eesmärk anda ülevaade välisriikides ja rahvusvahelistes organisatsioonides töötavate Eesti ekspertide kohta.
(2) Rahvusvaheline tsiviilmissioon käesoleva määruse tähenduses (edaspidi missioon) on Vabariigi Valitsuse või välisministri poolt väljapoole Eesti Vabariigi territooriumi saadetav missioon, mille ülesandeks on erinevate avaliku halduse, politseitegevuse, piirivalvetegevuse, tsiviilkaitse, vaatlus- või uurimisülesannete, rahvusvahelise tsiviilreageerimistegevuse või muude tsiviilvaldkonda puudutavate ülesannete täitmine.
(3) Ekspert on missioonil osalev Eesti kodanik, kes on vastava valdkonna spetsialist või kellel on missioonil osalemiseks muu vajalik kvalifikatsioon.
(2) Andmekogu volitatud töötlejad on ministeeriumid, Politsei- ja Piirivalveamet, Maksu- ja Tolliamet, Kaitsepolitseiamet, Sisekaitseakadeemia ning Päästeamet (edaspidi volitatud töötleja).
1. jagu Andmekogu ülesehitus ja andmekogusse kogutavad andmed
Andmekogu peetakse ühetasandilise digitaalse infosüsteemina.
§ 5. Andmekogusse kogutavad andmed
Andmekogusse kogutakse asjakohaste valdkondade ekspertide ja eksperdikandidaatide (edaspidi ekspert) andmeid, teavet nende võimaluste kohta osaleda missioonide ja rahvusvaheliste organisatsioonide töös ning teavet missioonide ja asjaomaste koolituste kohta, kus ekspertidel on võimalik osaleda.
§ 6. Andmed eksperdi kohta
(1) Andmekogusse kantakse eksperdi kohta järgmised andmed (nende olemasolul):
5) sünnikoht (linn, riik);
6) kodakondsus (Eesti, Soome, Venemaa, muu kodakondsus, puudub);
7) teine kodakondsus (Eesti, Soome, Venemaa, muu kodakondsus, puudub);
9) foto;
10) aadress (tänav, majanumber, korterinumber, linn/maakond, riik, indeks);
11) kontaktandmed (kodutelefon, töötelefon, mobiiltelefon, faks, elektronposti aadress);
12) passiandmed (passi number, väljastamise kuupäev, kehtivus, väljastaja);
13) diplomaatilise passi andmed (passi number, väljastamise kuupäev, kehtivus, väljastaja);
14) autojuhiloa olemasolu ja andmed juhiloa kohta (kategooriad, kehtivus, oskused: manuaalkäigukastiga auto juhtimise oskus, rohkem kui 2 aastat sõidukogemust, kogemus neljarattaveolise maasturi juhtimisel);
15) väljalennu lennuväli;
16) valmisolek väljalennuks (24 tundi, 48 tundi, 3–4 päeva, 1 nädal, 2 nädalat, 1 kuu);
17) soovitav missioonil viibimise aeg (1 nädal, 2 nädalat, 1 kuu, 2–3 kuud, 6 kuud, kuni 1 aasta);
18) andmed koduse kontaktisiku kohta (nimi, suhe: abikaasa, elukaaslane, ema, isa, poeg, tütar, vend, õde, muu; tänav, majanumber, korteri number, linn/maakond, riik, indeks, telefon 1, telefon 2);
19) andmed hariduse kohta (haridustase: üldkeskharidus, kutsekeskharidus, kõrgharidus, magistrikraad, doktorikraad; õppeaeg, õppeasutus);
20) töökogemus (ametikoht, ametikoha tase: juhtivspetsialist, nooremspetsialist, vanemspetsialist; ametiasutus, ajavahemik);
21) teave ajateenistuse läbimise kohta (jah, ei);
22) teave tööalase täienduskoolituse kohta (kursuse nimetus, õppeasutus, kursuse toimumise aeg, koht ja kestus);
23) teave missioonialastel koolitustel osalemise kohta (kursuse nimetus, õppeasutus, kursuse toimumise aeg, koht ja kestus);
24) teave keelteoskuse kohta (eesti, hispaania, inglise, portugali, hispaania, prantsuse, vene või muu keel; tase skaalal 1–3: 1 – algteadmine, 2 – hea, 3 – väga hea; hinnatakse lugemist, kirjutamist, kõnelemist);
25) osalemine varasematel missioonidel (riik, ametikoha tase, ametikoht, rahvusvahelise organisatsiooni nimi, missiooni kestus, missiooni nimetus);
26) teave arvuti kasutamise oskuse kohta (Word, Access, Excel, Power Point, muu);
27) veregrupp;
28) perekonnaseis (abielus, vallaline, lesk, lahutatud);
29) ülalpeetavate arv;
30) eksperdi kinnitus oma tervisliku seisundi sobivuse ja esitatud andmete õigsuse kohta;
31) elulookirjeldus (võimalus lisada taotlusele eraldi dokumendina elulookirjeldus).
(2) Andmekogu osasse «Lisa» saab kanda andmed eksperdi kuni kahe soovitaja kohta:
2) ametikoht;
6) faks.
(3) Andmekogu osasse «Motivatsioonikiri» kannab ekspert andmesisestaja vahendusel põhjendused, miks ta soovib missioonil osaleda.
(4) Eksperdil on andmesisestaja vahendusel võimalus andmekogusse märkida andmed eksperdi töökogemuse pikkuse kohta (alla 2 aasta, 2–5 aastat, 6–9 aastat, üle 10 aasta) järgmistes valdkondades:
1) politseitegevus (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); juhtimine ja personal; avalik kord; uurimised; missiooni ressursside kaitse; kohtumeditsiiniline uuring; politseitegevuse vaatlemine ja nõustamine; uurimiste vaatlemine ja nõustamine; finants- ja materiaalsete vahendite vaatlemine ja nõustamine; struktuuri ülesehitus ja strateegiline planeerimine; väljaõpe);
2) piirivalvetegevus (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); juhtimine ja personal; üldine piirivalve; missiooni ressursside kaitse; piirivalvetegevuse vaatlemine ja nõustamine; finants- ja materiaalsete vahendite kasutamise vaatlemine ja vajadusel nõustamine; struktuuri ülesehitus ja strateegiline planeerimine; väljaõpe);
3) õigusriik (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); üldküsimused; õigusvaldkond; õigusvaldkonna juhtimine; karistusasutused ja nende juhtimine; karistusasutuste tehniline tugi; põhiseadus; õigusaktid);
4) avalik haldus (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); valitsusasutuste ülesanded; rahandus; tollindus; immigratsioon ja reintegratsioon; põllumajandus, metsandus, kalandus ja maapiirkonnad; keskkonnakaitse; infrastruktuuride rekonstruktsioon ja kommunaalteenused; majandus; varade registreerimine; töö ja tööhõive; haridus ja kultuur; transport ja kommunikatsioonid; energia);
5) tsiviilkaitse (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); üldküsimused; ülesehitus; planeerimine; väljaõpe; konfliktipoolte mõjutamine; tehnilised küsimused; sidustus);
6) vaatlemine (missioonieelne tegevus (info kogumine / tehniline planeerimine); üldküsimused; relvitustamine, demobiliseerimine, reintegreerimine; õigusküsimused; valimiste vaatlemine);
7) Euroopa Liidu eriesindaja esinduse tegevus (poliitiline nõustamine; sõjaline nõustamine; majandusnõustamine; inimõigusalane nõustamine; õigusnõustamine; soolise võrdõiguslikkuse alane nõustamine; avalik suhtlemine; läbirääkimiste nõustamine);
8) tsiviilreageerimismeeskondade tegevus (tsiviilreageerimismeeskondade tegevusalad; Euroopa Liidu haldusmenetlused; logistika; julgeolek; infotehnoloogia ja kommunikatsioonid; tervishoid);
9) missioonide logistiline toetus (arhiivi pidamine; arstiabi; infotehnoloogia; julgeolek; logistika; personalijuhtimine; raamatupidamine ja finantsteenus; transport; tõlketööd; varustamine; õigusküsimused, sh õigusnõustamine).
§ 7. Andmed missioonide kohta
Missioonide kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
1) missiooni nimi;
2) missiooni sihtriik;
3) missiooni planeeritav algus- ja lõppkuupäev;
4) käesoleva määruse § 6 lõike 4 kohane missiooni valdkond;
5) dokumendid või lisateave missiooni kohta.
§ 8. Andmed missioonidel osalemise koolituse kohta
Missioonidel osalemise koolituste kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
1) koolituse korraldaja;
2) koolituse toimumise aeg ja koht;
3) koolituse teema;
4) muu teave koolituse kohta.
2. jagu Andmete kandmine andmekogusse ja andmete töötlemine
§ 9. Andmete esitamine ja andmekogusse kandmine
(1) Ekspert esitab enda andmed sisestamiseks vastutavale või volitatud töötlejale. Eksperdi andmed sisestatakse andmekogusse vastutava töötleja veebilehe kaudu. Kui ekspert soovib tutvuda oma andmetega või oma andmeid andmekogus täiendada või muuta, pöördub ta kas vastutava või volitatud töötleja poole, kes teeb andmekogus muudatused.
(2) Andmete esitamisel asjakohasele asutusele kinnitab ekspert allkirjaga, et tema tervislik seisund võimaldab missioonil osaleda, esitatud andmed on õiged ning annab nõusoleku neid andmeid töödelda, edastada ja avalikustada käesoleva määruse ja muude õigusaktidega ette nähtud korras. Samuti kinnitab ekspert sama allkirjaga, et on teadlik, et andmekogu vastutav töötleja vastutab esitatud andmete konfidentsiaalsuse eest ning tema andmed lisatakse andmebaasi vaid juhul, kui kandideerimise miinimumnõuded on täidetud ning ankeet isikuandmetega on allkirjastatud ja andmekogu vastutavale töötlejale edastatud. Andmed edastatakse kas digitaalselt allkirjastatuna elektronposti teel või andmekogu asjakohase osa allkirjastatud väljatrükina posti teel.
(3) Käesoleva määruse §-des 7 ja 8 nimetatud andmed kannab andmekogusse vastutav töötleja.
3. jagu Andmetele juurdepääs
§ 10. Juurdepääs andmekogusse kantud andmetele
(1) Andmekogusse kantud andmete suhtes kehtib juurdepääsupiirang ning neid ei avalikustata.
(2) Andmekogusse andmed esitanud eksperdil on andmekogusse kantud andmetele juurdepääs vastutava või volitatud töötleja vahendusel. Vastutava või volitatud töötleja ning andmekaitse järelevalveasutuse selleks volitatud isikutel on andmetele juurdepääs teenistusülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses, samuti andmekogu arendaval või hooldaval isikul tööülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses.
§ 11. Andmete väljastamine andmekogust
(1) Andmekogusse kantud andmetele tagatakse juurdepääs «Isikuandmete kaitse seaduses» ja «Avaliku teabe seaduses» sätestatud korras, viisil, tingimustel ja tähtaegadel.
(2) Vastutav töötleja väljastab andmekogust andmeid huvitatud isiku nõudel, olenevalt päringu tegemise viisist kas paberkandjal, elektrooniliselt või suuliselt.
(3) Andmekogusse kantud andmeid võib väljastada andmed esitanud eksperdile, riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutustele ning juriidilistele isikutele, kui see on vajalik neile seaduse või seaduse alusel antud õigusaktiga pandud ülesande täitmiseks ega ole vastuolus seaduste või muude õigusaktidega. Vajaduse korral edastatakse andmekogusse kantud andmeid seadusega ettenähtud korras ka missiooni korraldajale missiooni eesmärkide täitmise tagamiseks.
(4) Andmekogust andmete väljastamise eest tasu ei võeta.
4. jagu Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine, andmete alusdokumentide säilitamine ja turvalisus
§ 12. Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine
(2) Andmekogust väljastatavate andmete vastavuse eest andmekogus sisalduvatele andmetele vastutab vastutav töötleja.
(3) Kui on tekkinud kahtlus andmete õigsuses või on alusdokumentides avastatud ebaõigeid või puudulikke andmeid, on vastutaval töötlejal õigus teha järelepärimine andmete esitajale.
§ 13. Andmekogus sisalduvate andmete ja nende alusdokumentide säilitamine
(1) Andmekogus olevaid andmeid säilitatakse 10 aastat. Eksperdi soovil võib andmed andmekogust kustutada ka varem.
(2) Andmekogusse kantud andmete alusdokumente säilitatakse digitaalselt ja vajaduse korral kartoteegis, kooskõlas volitatud töötlejate asjaajamises kehtestatud dokumentide loetelus sarjadele ette nähtud säilitustähtaegadega, mille lõppemise järel antakse need «Arhiiviseaduse» ja muude seaduste ning nende alusel kehtestatud õigusaktide kohaselt avalikku arhiivi või otsustatakse nende hävitamine.
§ 14. Andmete turvalisus
Andmekogu turvaklass on K0T2S2 ning andmekogu turbeaste on M (keskmine).
5. jagu Järelevalve ja rahastamine
§ 15. Järelevalve isikuandmete töötlemise ja andmekogu pidamise üle
Järelevalve isikuandmete töötlemise ja andmekogu pidamise üle toimub «Avaliku teabe seaduses» sätestatud korras.
§ 16. Andmekogu rahastamine
Andmekogu pidamist rahastatakse riigieelarvest Välisministeeriumi eelarves selleks otstarbeks eraldatud vahenditest.
6. jagu Lõppsätted
§ 17. Saladuse hoidmise kohustus
Andmekogu tegevus lõpetatakse ja registreeritakse Vabariigi Valitsuse 28. veebruari 2008. a määruse nr 58 «Riigi infosüsteemi haldussüsteem» kohaselt.


§ 2 Pitsat, eelarve ja pangaarve
§ 7 Ministeeriumi põhiülesanne
§ 8 Sotsiaalminister
§ 13 Osakond ja selle põhiülesanded
§ 14 Osakondade muud ülesanded ja osakonna koosseisu kuuluvad struktuuriüksused
§ 15 Nõunikud
§ 16 Struktuurifondide rakendusasutus ja rakendusüksus
§ 17 Komisjonid, nõukogud ja töörühmad
Vastu võetud 14.04.2004 nr 107
RT I 2004, 26, 175
jõustumine 20.04.2004
23.08.2004 RT I 2004, 63, 447 01.09.2004
16.02.2006 RT I 2006, 10, 69 25.02.2006
25.01.2007 RT I 2007, 8, 42 03.02.2007
24.05.2007 RT I 2007, 39, 285 08.06.2007
13.12.2007 RT I 2007, 67, 419 21.12.2007 , osaliselt 1.01.2008
25.02.2010 RT I 2010, 10, 53 08.03.2010
§ 2. Pitsat, eelarve ja pangaarve
Ministeeriumil on väikese riigivapi kujutise ja oma nimega pitsat ning oma eelarve ja pangaarve.
Ministeerium asub Tallinnas. Ministeeriumi postiaadress on Gonsiori 29, 15027 Tallinn. Ministeeriumi nende struktuuriüksuste postiaadressid, mis ei paikne ministeeriumi asukohas, tuuakse ära nende põhimäärustes.
Ministeeriumi valitsemisalas on riigi sotsiaalprobleemide lahendamiskavade koostamine ja elluviimine ning rahva tervise kaitse ja arstiabi, tööhõive, tööturu ja töökeskkonna, sotsiaalse turvalisuse, sotsiaalkindlustuse ja -hoolekande korraldamine, võrdse kohtlemise ning naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamise ja sellealase tegevuse koordineerimine, laste õiguste ja perede elukvaliteedi edendamine, puudega inimeste sporditegevuse edendamine ja toetamine ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
[RT I 2010, 10, 53 - jõust. 08.03.2010]
1) töötamist stimuleeriv ja iseseisvat toimetulekut toetav tasakaalustatud sotsiaalteenuste ja toetuste süsteem;
2) stabiilne ja usaldusväärne sotsiaalseid riske hõlmav ning adekvaatset sissetulekut tagav sotsiaalkindlustussüsteem;
3) inimeste pikaajaline töövõime ja tööhõive;
4) väärtustatud tervisekultuur ning tervist toetav elukeskkond;
5) tervishoiuteenuste ja ravimite tasakaalustatud kättesaadavus;
6) põlvkondadevahelist hoolimist säilitav ning salliv ja mõistev ühiskond;
7) soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise põhimõtete austamine ning järgimine kogu ühiskonnas;
8) laste ja perede hea elukvaliteet.
§ 7. Ministeeriumi põhiülesanne
(1) Ministeeriumi põhiülesanne on seadustes ja teistes õigusaktides sätestatud pädevuse piires korraldus-, arendus- ja planeerimistoimingute ning järelevalvetoimingute teostamine oma valitsemisalas, lähtudes § -s 6 toodud eesmärkidest ning nende alusel kehtestatud ministeeriumi ja tema valitsemisala strateegilistest eesmärkidest.
(2) Ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste pädevus ministeeriumi valitsemisalas olevate ülesannete täitmisel on sätestatud nende põhimäärustes.
§ 8. Sotsiaalminister
(1) Ministeeriumi juhib sotsiaalminister (edaspidi minister).
1) tagab ministeeriumi eesmärgi ja ülesannete täitmise ministeeriumi tervikliku juhtimise, valitsemisalasse kuuluvate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevuse suunamise ja koordineerimise ning ministeeriumi ja tema valitsemisalasse kuuluvate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste vahelise koostöö korraldamise kaudu;
2) vastutab seaduste, Riigikogu otsuste, Vabariigi Presidendi seadluste ja otsuste ning Vabariigi Valitsuse määruste ja korralduste täitmise eest ning annab Vabariigi Valitsusele aru ministeeriumi tegevusest;
3) otsustab ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi, kui nende otsustamine ei ole seaduse või Vabariigi Valitsuse määrusega pandud ministeeriumi valitsemisalas asuvatele asutustele või ametnikele;
7) teostab seaduses sätestatud korras teenistuslikku järelevalvet ministeeriumi struktuuriüksuste, ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste, ministeeriumi hallatavate riigiasutuste ja nende ametiisikute tegevuse seaduslikkuse ning otstarbekuse üle, vajaduse korral teeb teenistusliku järelevalve korraldamise ülesandeks ministeeriumi kantslerile;
8) tagab sisekontrolli süsteemi rakendamise ja siseauditi korraldamise ministeeriumis ja ministeeriumi valitsemisalas olevates valitsusasutustes ning ministeeriumi hallatavates riigiasutustes ja juhib osakonnajuhataja kaudu siseauditi osakonda;
9) kantsleri ettepanekul nimetab ametisse ja vabastab ametist ministeeriumi valitsemisalas olevate ametite ja inspektsioonide peadirektorid, samuti teiste riigiasutuste juhid, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, ja ministeeriumi asekantslerid ja osakondade juhatajad ning kohaldab neile ergutusi ja määrab distsiplinaarkaristusi;
10) nimetab ametisse ja vabastab ametist ministeeriumi koosseisus ettenähtud, väljaspool osakondi olevad nõunikud ning määrab nende ülesanded ja alluvuse;
13) kinnitab ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste põhimäärused, struktuuri ja teenistujate koosseisu;
14) teeb ministeeriumi hallatavate riigiasutuste moodustamise otsused, kinnitab nende põhimäärused, määrab struktuuri, asjaajamise ja töökorralduse, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti;
15) määrab ministeeriumi valitsemisalas olevate ametite ja inspektsioonide peadirektorite poolt teenistusliku järelevalve teostamise ulatuse ja korra;
16) esitab Vabariigi Valitsusele ettepanekud ministeeriumi kulude ja tulude aastaeelarve eelnõu ning vajaduse korral lisaeelarve eelnõu kohta, otsustab eelarvevahendite kasutamise ning vastutab eelarve sihipärase ja otstarbeka täitmise ning Euroopa Liidu poolt eraldatud vahendite, abi, toetuste ning muu välisabi sihipärase kasutamise eest;
17) kinnitab «Riigieelarve seaduse» alusel ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste eelarved, kontrollib nende täitmist ning vajaduse korral teeb ettekirjutusi eelarvevahendite kasutamiseks;
18) otsustab ministeeriumi valitsemisel oleva riigivaraga seotud küsimusi;
19) otsustab riigihangete läbiviimise ministeeriumi ülesannete täitmiseks vajamineva vara hankimiseks või teenuste tellimiseks ja volitab vajadusel kantslerit teostama pakkumismenetlusega seotud toiminguid;
21) kinnitab ministeeriumi kantsleri ettepanekul ministeeriumi asjaajamiskorra ja sisekorraeeskirja ning kehtestab ministeeriumi vapipitsati kasutamise korra;
22) sõlmib lepinguid või volitab selleks vajaduse korral kantslerit või teisi isikuid;
23) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduse või Vabariigi Valitsuse määruse, korralduse või peaministri korraldusega.
(3) Minister annab seaduse alusel määrusi ja käskkirju ning suulisi ja kirjalikke teenistusalaseid korraldusi.
§ 9. [Kehtetu – RT I 2010, 10, 53 - jõust. 08.03.2010]
(1) Kantsler juhib ministeeriumi struktuuriüksuste, välja arvatud siseauditi osakond, tööd, koordineerib ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevust ja korraldab ministeeriumi asjaajamist.
1) juhib vahetult asekantslerite tööd ning osakonnajuhatajate kaudu arendus- ja personaliosakonna, avalike suhete osakonna, eurokoordinatsiooni ja välissuhete osakonna, finants- ja varahalduse osakonna, infojuhtimise osakonna, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia osakonna ning õigusosakonna tööd, jälgib ning analüüsib asekantslerite ja temale vahetult alluvate osakondade töö kvaliteeti ning annab ministrile aru nende tegevusest;
2) koordineerib oma pädevuse ja ministrilt saadud volituste piires ministeeriumi valitsemisalas asuvate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevust ning teeb ministrile ettepanekuid nende asjaajamise ja töökorralduse kohta;
4) valmistab ette ministeeriumi kulude ja tulude aastaeelarve eelnõu ning vajaduse korral lisaeelarve eelnõu;
5) käsutab ministri poolt kinnitatud eelarve piires ministeeriumi eelarvevahendeid ning vastutab eelarve täpse ja otstarbeka täitmise eest;
6) nimetab ametisse ja vabastab ametist ministeeriumi koosseisu kuuluvad ametnikud, välja arvatud need, kelle nimetab ametisse ja vabastab ametist minister;
7) sõlmib ja lõpetab töölepingud ministeeriumi abiteenistujatega;
12) korraldab riigivara kasutamist ministrilt saadud volituste piires ning teeb ministrile ettepanekuid riigivara kasutamise kohta;
16) täidab muid seadusega või Vabariigi Valitsuse määruse või korraldusega talle pandud või ministri poolt antud ülesandeid.
(3) Kantsler annab seaduses ja ministeeriumi põhimääruses ettenähtud pädevuse piires käskkirju ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevuse koordineerimiseks ning korraldamiseks, ministeeriumi teenistujate teenistusse võtmiseks ja teenistusest vabastamiseks, struktuuriüksuste töö juhtimiseks ja koordineerimiseks ning ministeeriumi asjaajamise korraldamiseks, välja arvatud juhul, kui seaduses on sätestatud teisiti.
(4) Asekantslerite ja struktuuriüksuste juhtimisel ning ministeeriumi valitsemisalas asuvate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevuse koordineerimisel ning korraldamisel annab kantsler asekantsleritele ja struktuuriüksuste juhtidele ning ministeeriumi valitsemisalas asuvate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste juhtidele suulisi ja kirjalikke teenistusalaseid korraldusi.
(5) Kantsleri äraolekul paneb minister oma käskkirjaga tema ülesanded asekantslerile või osakonnajuhatajale.
[RT I 2007, 8, 42 - jõust. 03.02.2007]
(1) Ministeeriumi koosseisus on tööala asekantsleri, terviseala asekantsleri ning sotsiaalala asekantsleri ametikoht.
1) koordineerib juhitava valdkonna arengukavade ja kontseptsioonide väljatöötamist ja elluviimist ning tagab juhitava valdkonna arengukavade ja kontseptsioonide omavahelise seostatuse, terviklikkuse ja ühtsuse ning nende kooskõla üleriigiliste arengukavadega;
2) korraldab temale alluvate osakondade ning ministeeriumiväliste institutsioonide ja huvirühmade koostööd teadmistepõhise poliitika kujundamisel, valdkonna arengukavade ja kontseptsioonide koostamisel ja nende elluviimisel;
3) koordineerib ametite ja inspektsioonide peadirektorite kaudu juhitava valdkonna ametite ja inspektsioonide ning ministeeriumi hallatavate riigiasutuste juhtide kaudu valdkonna teiste riigiasutuste tööd;
4) juhib osakonnajuhatajate kaudu talle alluvate osakondade tööd. Sotsiaalala asekantsler juhib osakonnajuhatajate kaudu sotsiaalkindlustuse osakonna, hoolekande osakonna, sotsiaalpoliitika info- ja analüüsi osakonna, soolise võrdõiguslikkuse osakonna ning laste ja perede osakonna tööd; terviseala asekantsler juhib osakonnajuhatajate kaudu tervishoiuosakonna, ravimiosakonna, rahvatervise osakonna, e-tervise osakonna ning terviseinfo ja analüüsi osakonna tööd; tööala asekantsler juhib osakonnajuhatajate kaudu tööturu osakonna, tööelu arengu osakonna ning tööpoliitika info- ja analüüsi osakonna tööd.
5) teeb kantslerile ettepanekuid ministeeriumi tulude ja kulude aastaeelarve eelnõu, ning vajaduse korral lisaeelarve eelnõu koostamise ja eelarvevahendite kasutamise kohta;
6) esindab ministeeriumi ministrilt ja kantslerilt saadud volituste piires;
7) teeb ettepanekuid temale alluvate ametnike edutamiseks ning neile ergutuste kohaldamiseks ja distsiplinaarkaristuste määramiseks;
8) jälgib ja analüüsib temale alluvate ametnike ja osakondade töö kvaliteeti ja annab kantslerile ning ministrile aru nende tegevusest;
9) täidab muid ministri või kantsleri antud ülesandeid.
(3) Asekantsleri äraolekul asendab teda kantsler, kantsleri äraolekul asendab asekantslerit ministri poolt määratud kantsleri asendaja.
(4) Asekantsler annab oma ülesannete täitmisel talle vahetult alluvatele ametnikele suulisi ja kirjalikke teenistusalaseid korraldusi.
2) annab alluvatele ametnikele juhiseid ja korraldusi;
3) valvab temale alluvate ametnike teenistuskohustuste täitmise üle;
4) allkirjastab või viseerib osakonnas koostatud dokumendid kooskõlas osakonna põhimääruse ja ministeeriumi asjaajamiskorraga;
5) esindab osakonda oma ülesannete täitmisel ning annab osakonna nimel osakonna pädevusse kuuluvates küsimustes arvamusi ja kooskõlastusi ministeeriumi juhtkonnale ja teistele struktuuriüksustele;
6) kirjutab vastavalt osakonna põhimäärusele alla informatiivse sisuga kirjadele, millega ei võeta rahalisi ega muid kohustusi ning ei anta õigusi ega panda kohustusi ministeeriumivälistele isikutele, kui õigusaktid ei näe ette teisiti;
7) täidab muid osakonna põhimäärusega talle pandud ülesandeid ja ministri, kantsleri või asekantsleri poolt antud ülesandeid.
§ 13. Osakond ja selle põhiülesanded
(2) Ministeeriumi osakonnad ja nende põhiülesanded on järgnevad:
[RT I 2004, 63, 44 - jõust. 01.09.2004]
1) siseauditi osakonna põhiülesandeks on anda sõltumatu hinnang ministeeriumi ja selle valitsemisala asutuste tegevuse seaduslikkuse, sihipärasuse, säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe ning sisekontrolli süsteemi toimimise kohta;
2) hoolekande osakonna põhiülesandeks on kavandada hoolekandepoliitikat ja korraldada selle elluviimist, sealhulgas riiklike hoolekandeteenuste arendamist ja osutamist, eesmärgiga tagada ühiskonna sidusus ja vaesuse vähenemine ning elanike vajadustest lähtuva, iseseisvat toimetulekut toetava ja töötamist stimuleeriva tasakaalustatud hoolekandeteenuste ja -toetuste süsteemi mõjus toimimine. Osakonnal on juhtiv roll sotsiaalpoliitika kujundajana hoolekandeteenuste ja -toetuste, pagulaspoliitika, erivajadustega inimeste poliitika, eakatepoliitika ja sotsiaalse kaasatuse valdkonnas;
3) soolise võrdõiguslikkuse osakonna põhiülesandeks on kavandada ja ellu viia soolise võrdõiguslikkuse poliitikat ning koordineerida soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise strateegia rakendamist;
31) laste ja perede osakonna põhiülesandeks on kavandada ja ellu viia laste õiguste ja lastekaitse poliitikat ning juhtida tervikliku perepoliitika kujundamist eesmärgiga tagada iga lapse väärtustamine ja hästi korraldatud lastekaitsesüsteem ning perede heaolu tõus. Osakond korraldab ka rahvusvahelist lapsendamist;
4) sotsiaalkindlustuse osakonna põhiülesandeks on koordineerida sotsiaalkindlustuspoliitika koostamist ja korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada adekvaatne sissetulek kõigile ühiskonna liikmetele ning sotsiaalkindlustus- ja -toetuste süsteemi mõjus toimimine;
5) sotsiaalpoliitika info- ja analüüsi osakonna põhiülesandeks on luua eeldused ministeeriumi poliitikakujundamise protsessi teadmistepõhisusele, tagades objektiivse ülevaate sotsiaalvaldkonna arengust, rakendatud või kavandatavate poliitikate mõjususest, parimast rahvusvahelisest praktikast ning toetades selleks vajaliku intellektuaalse kapitali arendamist ja efektiivset rakendamist;
6) rahvatervise osakonna põhiülesandeks on kavandada tervisepoliitikat ja korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada tervist säästev ja tervislik elukeskkond, edendada tervist ning ennetada haigusi ja nendega kaasnevat kahju. Osakonnal on juhtiv roll tervisepoliitika kujundajana keskkonnast tulenevate terviseriskide, sealhulgas joogivee, toidu ja kemikaaliohutuse, nakkushaiguste tõrje ja lastetervise valdkonnas;
7) terviseinfo ja analüüsi osakonna põhiülesandeks on luua eeldused ministeeriumi poliitikakujundamise protsessi teadmistepõhisusele, tagades objektiivse ülevaate tervisevaldkonna arengust, rakendatud või kavandatavate poliitikate mõjususest, parimast rahvusvahelisest praktikast ning toetades selleks vajaliku intellektuaalse kapitali arendamist ja efektiivset rakendamist ning koordineerides tervisestatistika kogumist;
[RT I 2007, 67, 419 - jõust. 01.01.2008]
71) e-tervise osakonnapõhiülesandeks on korraldada ja koordineerida e-tervise projektide kavandamist ja rakendamist, tervise infosüsteemi haldamist ja arendamist, tervisevaldkonna meditsiinidokumentide andmekoosseisude, loendite ja klassifikatsioonide standardiseerimist ning nende tervishoiusüsteemi juurutamist;
8) tervishoiuosakonna põhiülesandeks on kavandada tervishoiupoliitikat ja korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada tervishoiuteenuste kättesaadavus, kvaliteet ja ohutus ning elanike teadlikkus tervishoiuteenustest. Osakonnal on juhtiv roll tervishoiupoliitika kujundajana kõigis tervishoiuvaldkondades ja tervishoiupoliitilistes küsimustes;
81) ravimiosakonna põhiülesandeks on kavandada ravimite, bioloogiliste preparaatide ja meditsiiniseadmete valdkonna poliitikat ning korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada ravimite, bioloogiliste preparaatide ja meditsiiniseadmete kättesaadavus, kvaliteet ja ohutus ning nende mõistlik kasutamine ja osaleda valdkonda reguleerivate õigusaktide eelnõude väljatöötamises;
9) tööelu arengu osakonna põhiülesandeks on kavandada tööelu- ja töökeskkonnapoliitikat ja korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada tööelu kvaliteedi tõus ja ohutu töökeskkond ning kutsehaiguste ja tööõnnetustega kaasneva kahju vähenemine;
10) tööpoliitika info- ja analüüsi osakonna põhiülesandeks on luua eeldused ministeeriumi poliitikakujundamise protsessi teadmistepõhisusele, tagades objektiivse ülevaate töövaldkonna arengust, rakendatud või kavandatavate poliitikate mõjususest, parimast rahvusvahelisest praktikast ning toetades selleks vajaliku intellektuaalse kapitali arendamist ja efektiivset rakendamist;
11) tööturu osakonna põhiülesandeks on kavandada tööturupoliitikat ja korraldada selle elluviimist eesmärgiga tagada tööealise elanikkonna, sealhulgas riskirühmade võimalikult kõrge tööga hõivatus, aidata kaasa Eesti ettevõtjate konkurentsivõime tõstmisele ja vähendada tööpuudusega kaasnevat kahju;
12) arendus- ja personaliosakonna põhiülesandeks on korraldada ministeeriumi personalipoliitika väljatöötamist ja elluviimist ning pidada personaliarvestust; koordineerida koolitustegevust ministeeriumis ja tema valitsemisalas, koordineerida ja korraldada ministeeriumi ja tema valitsemisala strateegilist planeerimist ja tööplaanide koostamist;
13) avalike suhete osakonna põhiülesandeks on kavandada ja korraldada ministeeriumi sise- ja väliskommunikatsioonialast tegevust ning koordineerida seda ministeeriumis ja tema valitsemisalas;
14) eurokoordinatsiooni ja välissuhete osakonna põhiülesandeks on koordineerida ministeeriumi ja tema valitsemisala tegevust osalemisel Euroopa Liidu otsustusprotsessis ja rahvusvahelises koostöös;
[RT I 2007, 67, 419 - jõust. 21.12.2007]
15) finants- ja varahalduse osakonna põhiülesandeks on korraldada ja koordineerida ministeeriumi ning tema valitsemisala arengukava finantsplaani ja eelarve eelnõude koostamist ning eelarve täitmise jälgimist, raamatupidamisarvestust ja aruandlust, kinnisvara, inventari ja transpordivahendite haldamist ning nendega seonduvate investeeringute tegemist ja järelevalvet ning struktuuritoetuste ja muude välisvahendite kasutamist;
16) infojuhtimise osakonna põhiülesandeks on tagada ministeeriumi asjaajamise ja arhiivinduse kaasaegne ning nõuetekohane korraldus ja areng;
161) info- ja kommunikatsioonitehnoloogia osakonna põhiülesandeks on juhtida ministeeriumi ja selle valitsemisala info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alast arendustegevust ning hallata info- ja kommunikatsioonisüsteeme ja -vahendeid. Osakonna ülesanne on ka registrite tsentraalne käitlemine;
17) õigusosakonna põhiülesandeks on koordineerida ministeeriumi õigusloomealast tegevust ja osaleda õigusaktide eelnõude väljatöötamises, koordineerida õigusaktide eelnõude menetlemist ja Vabariigi Valitsusele esitamist, korraldada ministeeriumile kooskõlastamiseks esitatud eelnõude kooskõlastamist ja nõustada ministeeriumi juhtkonda ja struktuuriüksusi õigusküsimustes;
18) [kehtetu – RT I 2004, 26, 175 - jõust. 01.07.2004]
§ 14. Osakondade muud ülesanded ja osakonna koosseisu kuuluvad struktuuriüksused
(1) Osakondade täpsemad ülesanded, õigused ja kohustused määratakse kindlaks nende põhimäärustes, mille kehtestab minister.
(2) Osakonna koosseisu võivad kuuluda talitused ja bürood, mille ülesanded ja pädevus määratakse osakonna põhimääruses. Osakonna koosseisu võivad kuuluda teenistujad, kes ei kuulu ühegi talituse või büroo koosseisu, alluvad vahetult osakonnajuhatajale ja kelle ülesanded määratakse osakonna põhimääruse ja ametijuhendiga.
(3) Osakonna koosseisu kuuluva talituse või büroo juhataja õigused ja kohustused nähakse ette osakonna põhimääruses.
§ 15. Nõunikud
Ministeeriumi struktuuri võivad kuuluda nõunikud, kelle ülesanded ja alluvus määratakse ministri poolt kinnitatavates ametijuhendites.
§ 16. Struktuurifondide rakendusasutus ja rakendusüksus
1) Vabariigi Valitsuse 28. jaanuari 2004. a korraldusega nr 37-k kinnitatud «Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtse programmdokumendi 2004–2006» prioriteedi 1 «Inimressursi arendamine» rakendusasutuse ülesandeid;
2) «Eesti riikliku arengukava Euroopa Liidu struktuurifondide kasutuselevõtuks – ühtse programmdokumendi 2004–2006» meetmete 1.3 «Võrdsed võimalused tööturul» ja 4.4 «Haiglavõrgu reorganiseerimine» rakendusasutuse ülesandeid ja meetme 4.4 «Haiglavõrgu reorganiseerimine» rakendusüksuste ülesandeid;
4) Vabariigi Valitsuse 12. jaanuari 2007. a korraldusega nr 20 heaks kiidetud «Riikliku struktuurivahendite kasutamise strateegia 2007–2013» valdkondliku rakenduskava «Elukeskkonna arendamise rakenduskava» prioriteetse suuna «Tervishoiu ja hoolekande infrastruktuuri arendamine» rakendusasutuse ja rakendusüksuse ülesandeid ja valdkondliku rakenduskava «Inimressursi arendamise rakenduskava» prioriteetse suuna «Pikk ja kvaliteetne tööelu» rakendusasutuse ülesandeid.
§ 17. Komisjonid, nõukogud ja töörühmad
(1) Ministeeriumil on oma nimega dokumendiplangid, mille kujundus- ja turvaelemendina kasutatakse väikest riigivappi. Lisaks riigivapile on dokumendiplangil kujundus- ja turvaelemendiks tekstiplokk kirjaga «Sotsiaalministeerium» ja pildiriba.
(2) Ministeerium kasutab riigivappi vastavalt «Riigivapi seadusele».
(3) Ministeerium kasutab riigilippu vastavalt «Riigilipu seadusele».
(1) Määrus jõustub 20. aprillil 2004. a.
(2) Määruse § 13 lõike 2 punkt 18 kehtib 1. juulini 2004. a.
21.09.2012 9:50
Veaparandus - Taastatud § 20 tekst. Alus: „Riigi Teataja seaduse“ § 10 lõige 4.


text:
Tõendamist ning tõendite esitamist, valimist, kogumist, uurimist ja hindamist tsiviilkohtumenetluses reguleerivad normid on sätestatud tsiviilkohtumenetluse seaduse (Zakon o parničnom postupku; edaspidi „ZPP“) artiklites 219–276 (Narodne novine (edaspidi „NN“; Horvaatia Vabariigi ametlik väljaanne) nr 53/91, 91/92, 112/99, 129/00, 88/01, 117/03, 88/05, 2/07, 96/08, 84/08, 123/08, 57/11, 25/13 ja 89/14).
Üldjuhul peab pool esitama asjaolud ja tõendid, millel tema nõue põhineb või millega ta vaidlustab vastaspoole väited ja tõendid. See tähendab, et Horvaatia (tsiviilkohtu) menetlusõiguses on asjaolude tuvastamisel ja tõendite esitamisel ülekaalus õigus olla ära kuulatud.
Seetõttu peab pool tõendama endale soodsate ning oma nõuete (ja vastuväidete) aluseks olevate asjaolude esinemist käsitlevate väidete õigsust, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti.
Üldiselt on kohtul õigus tuvastada ainult poolte väidetud asjaolusid ja koguda ainult poolte esitatud tõendeid. Erandina on kohtul õigus (ja kohustus) tuvastada poolte poolt väitmata asjaolusid ja koguda poolte poolt esitamata tõendeid, kui ta kahtlustab, et pooled kavatsevad esitada nõudeid, mida neil ei ole lubatud esitada.
Kui kohus ei saa asjaolu esitatud tõendite põhjal (ZPP artikkel 8) kindlalt tuvastada, otsustab ta asjaolu esinemise üle tõendamiskohustust reguleerivate normide kohaselt.
Tõendid hõlmavad kõiki otsuse tegemisel olulisi asjaolusid.
Asjaolusid, mille pool on menetluse käigus kohtus omaks võtnud, ei ole vaja tõendada, kuid kohus võib määrata, et ka nende asjaolude kohta tuleb esitada tõendeid, kui ta leiab, et neid omaks võttes soovib pool esitada nõuet, mida tal ei ole õigus esitada (ZPP artikli 3 kolmas lõik).
Tõendamiskohustus puudub ka õigusnormide korral, sest lähtutakse eeldusest, et kohus tunneb seadust (iura novit curia).
Üldtuntud asjaolusid ei ole vaja tõendada. Lubatud on siiski tõendada, et teatav asjaolu ei ole üldtuntud.
Asjaolusid, mille esinemist eeldab seadus, ei tule tõendada, kuid võib tõendada, et neid ei esine, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti. Ümberlükatavaid eeldusi (praesumptiones iuris) käsitlevad normid hõlbustavad seega tõendamist, sest õiguslikult asjakohasele asjaolule tuginev pool ei pea sellise asjaolu esinemist otseselt tõendama. Piisab ümberlükatava eeldusega hõlmatud üldisele õigusnormile tuginemisest. Pool, kes väidab, et ümberlükatava eeldusega hõlmatud üldist normi ei saa konkreetsel juhul kohaldada, peab seda tõendama.
On siiski juhtumeid, mil seaduses eeldatavate asjaolude mitteesinemise tõendamine (praesumptiones iuris et de iure) ei ole seaduse kohaselt lubatud ja kohus peab järeldama, et kõnealune õiguslikult asjakohane asjaolu esineb.
Kohtu ülesanne on veenduda nende asjaolude esinemises või mitteesinemises, millest sõltub seaduse kohaldamine. ZPP ei sisalda sõnaselgeid sätteid tõenäosuse kohta, kuid tõenäosus peaks olema seda suurem, mida olulisemad on võetavad meetmed, võttes arvesse menetlusetappi, milles konkreetse menetlusküsimuse üle arutatakse ja otsustatakse, ning menetluslikke tagajärgi, kui teatavad asjaolud loetakse esinevaks või mitteesinevaks.
Vastavalt tõendite vaba hindamise üldnormile otsustab kohus oma veendumuse kohaselt, millised asjaolud on tõendatud, hinnates kohusetundlikult ja hoolikalt kõiki tõendeid eraldi ja koos ning võttes arvesse kogu menetluse tulemusi.
Nagu juba märgitud, on Horvaatia (tsiviilkohtu)menetlus ülekaalukalt pooltevaheline, mis tähendab, et pooled võivad koguda asjaolusid ja tõendeid omal algatusel ning kohus võib poolte poolt väitmata asjaolusid tuvastada ja tõendeid koguda ainult juhul, kui ta kahtlustab, et pooled kavatsevad esitada nõudeid, mida neil ei ole õigust esitada (ZPP artikli 3 kolmas lõik).
Kohus otsustab, millised esitatud tõendid kogutakse määravate asjaolude tuvastamiseks.
Kui kohus on võtnud vastu poole taotluse tõendite kogumiseks, alustab ta tavaliselt nende tõendite kogumist.
Vaidlustes, mida menetleb koda (vijeće), kogutakse tõendeid koja põhiistungil. Ometi võib koda mõjuvatel põhjustel otsustada, et teatavad tõendid kogutakse koja esimehe või taotluse saanud kohtu kohtuniku (taotluse saanud kohtuniku) ees. Sel juhul loetakse protokollitud tõendid ette põhiistungil.
Ainukohtunik või koja esimees viib läbi põhistungi, küsitleb pooli ja kogub tõendeid, kuid istungi läbiviimise otsus ei ole kohtule siduv, mis tähendab ka, et talle ei ole siduv otsus poolte esitatud tõendite vastuvõtmise või tagasilükkamise kohta.
ZPP sätete kohaselt lükkab kohus tagasi esitatud tõendid, mida ta ei pea asjakohaseks, ja põhjendab otsuses tagasilükkamist.
ZPP ei sisalda konkreetseid sätteid võimaluse kohta lükata tagasi vastuvõetamatud tõendid või tõendid, mida ei saa kulutõhusalt koguda. Munitsipaalkohtu (općinski sud) menetletavates vaidlustes, mille puhul hagihind ei ületa 10 000 kuna, ja kaubanduskohtu (trgovački sud) menetletavates vaidlustes, mille hagihind ei ületa 50 000 kuna, võib kohus juhul, kui ta leiab, et vaidluse lahendamiseks oluliste asjaolude tuvastamine oleks ebaproportsionaalselt raske ja kulukas, selliste asjaolude esinemist vabalt hinnata, võttes arvesse poolte esitatud dokumente ja nende antud seletusi, kui kohus kogus tõendeid poolte ärakuulamisega.
ZPPs on sätestatud ka tähtaeg, mille jooksul pooled peavad esitama kõik asjaolud ja pakkuma välja tõendid. Tavalise tsiviilkohtumenetluse käigus peab kumbki pool hagiavalduses või hagi vastuses hiljemalt eelistungil välja tooma kõik oma nõuet toetavad asjaolud, esitama väidetud asjaolude tuvastamiseks vajalikud tõendid ning avaldama arvamust vastaspoole väidetud asjaolude ja esitatud tõendite kohta. Põhiistungil võivad pooled esitada uusi asjaolusid ja tõendeid ainult juhul, kui nende esitamata jätmine enne eelmise istungi lõppu ei olnud nende süü.
Kohus ei võta arvesse uusi asjaolusid ja tõendeid, mida pooled esitavad enda süü tõttu põhiistungil.
Lisateavet tõendite ja tõendite kogumise kohta väiksemate nõuete menetluses saab teabelehelt „Väiksemad kohtuvaidlused – Horvaatia“.
ZPPs on sätestatud järgmised tõendamisviisid: vaatlus, dokumentaalsed tõendid, tunnistajate ja ekspertide ütlused ning poolte seletused.
Tunnistaja on füüsiline isik, kes suudab anda tõendatavate asjaolude kohta teavet. Tunnistajad kuulatakse üle eraldi ja teiste, hiljem üle kuulatavate tunnistajate juuresolekuta, ning nad on kohustatud vastama suuliselt.
Tunnistajat teavitatakse kõigepealt, et ta on kohustatud rääkima tõtt ega tohi midagi rääkimata jätta. Seejärel hoiatatakse teda valeütluste andmise tagajärgede eest. Lisaks sellele küsitakse tunnistajalt alati, kuidas talle on teatavaks saanud asjaolud, mille kohta ta ütlusi annab.
Eksperdil peavad olema samad omadused nagu tunnistajal, st ta peab suutma tähele panna, meelde jätta ja edasi anda, ning lisaks peavad tal olema ka eriteadmised.
Teatavad kohtukutse saanud eksperdid peavad kohtusse ilmuma ning esitama oma järeldused ja arvamuse.
Ekspertide ülesanne on seega teha järeldusi ja esitada arvamus. Kohus määrab, kas eksperdid esitavad oma järeldused ja arvamuse ainult suuliselt kohtuistungil või ka kirjalikult enne kohtuistungit. Kohus määrab kirjalike järelduste ja arvamuse esitamise tähtaja, mis ei tohi ületada 60 päeva.
Ekspert peab oma arvamust alati selgitama.
Kohus toimetab kirjalikud järeldused ja arvamuse pooltele kätte hiljemalt 15 päeva enne kohtuistungit, mille käigus nad ära kuulatakse.
ZPPs ei eristata tunnistajate ja ekspertide ülekuulamise menetlusi ning seetõttu ei sisalda see eraldi menetlussätteid.
Kirjalike tõendite puhul peavad pooled ise esitama oma väiteid tõendava dokumendi.
Riigiasutuse poolt tema pädevuse raames ja ettenähtud vormis väljastatud dokument ning juriidilise või füüsilise isiku poolt talle seadusega või seadusel põhineva määrusega antud avaliku pädevuse teostamisel ettenähtud vormis väljastatud dokument (avalik dokument) loetakse selles kinnitatud või sellega reguleeritud asjaolude õigsuse tõendiks.
Muudel dokumentidel on sama tõendusjõud, kui nende tõendusjõud on erinormide kohaselt samaväärne avalike dokumentide tõendusjõuga.
Lubatud on tõendada, et avalikes dokumentides mainitud asjaolud ei vasta tõele või et dokument ei ole koostatud nõuetekohaselt.
Kui kohus kahtleb dokumendi ehtsuses, võib ta küsida selle dokumendi väidetavalt välja andnud asutuse arvamust.
Kui rahvusvahelises lepingus ei ole sätestatud teisiti, on välisriigi nõuetekohaselt tõestatud avalikel dokumentidel vastastikkuse tingimusel sama tõendusjõud nagu omamaistel dokumentidel.
ZPPs on sätestatud ka kohustus esitada dokumente, olenevalt sellest, kas dokument on kohtusse kutsutava poole, vastaspoole, avaliku sektori asutuse, avalikku pädevust teostava organisatsiooni või kolmanda isiku (füüsiline või juriidiline isik) valduses.
Horvaatia (tsiviilkohtu)menetluses kohaldatava tõendite vaba hindamise üldnormi kohaselt otsustab kohus oma veendumuse kohaselt, millised asjaolud on tõendatud, hinnates kohusetundlikult ja hoolikalt kõiki tõendeid eraldi ja koos ning võttes arvesse kogu menetluse tulemusi.
Seega puudub norm, mille kohaselt oleksid teatavad tõendid teistest kaalukamad või olulisemad, kuigi praktikas peetakse dokumente usaldusväärsemateks (kuid mitte olulisemateks) kui muid tõendeid (tunnistajate ütlused, poolte seletused).
Ei, ZPPs ei ole sätestatud, et teatavate asjaolude tuvastamiseks oleksid kohustuslikud teatavad tõendamisviisid. Pooltevahelisuse põhimõtte kohaselt on pooltel õigus esitada tõendeid ja kohus hindab, milliseid esitatud tõendeid ta kogub asjakohaste asjaolude tuvastamiseks.
Kõik kohtusse tunnistajaks kutsutud isikud on kohustatud kohtusse ilmuma ja ütlusi andma, kui ZPPs ei ole sätestatud teisiti. Seega on tunnistajaks olemine, st kohtusse ilmumine, ütluste andmine ja tõe rääkimine, kõigi üldine kohustus. Tunnistajad, kes ei suuda kõrge vanuse, haiguse või raske füüsilise puude tõttu kohtusse ilmuda, kuulatakse üle nende kodus.
Isikut, kes rikuks ütlusi andes ameti- või sõjasaladusega seotud konfidentsiaalsuskohustust, ei või tunnistajana üle kuulata, kuni pädev asutus vabastab ta sellest kohustusest.
Tunnistaja võib keelduda ütluste andmisest:
• asjaolude kohta, mille pool on usaldanud talle kui oma volitatud esindajale;
• asjaolude kohta, mille pool või muu isik on usaldanud tunnistajale pihisaladusena;
• asjaolude kohta, mis on tunnistajale teatavaks saanud tema advokaadi-, arsti- või muu kutse- või ametitegevuse käigus, kui selle kutse- või ametitegevuse käigus saadud teabe suhtes kehtib konfidentsiaalsuskohustus.
Ainukohtunik või koja esimees teavitab neid isikuid võimalusest keelduda ütluste andmisest.
Tunnistaja võib keelduda üksikutele küsimustele vastamisest, kui selleks on mõjuvaid põhjuseid, eelkõige kui nendele vastamine põhjustaks talle endale või tema mis tahes astme otsejoones sugulasele või kuni kolmanda astme külgjoones sugulasele, abikaasale või kuni teise astme hõimlasele – isegi kui abielu on lõppenud – või eestkostjale või eestkostetavale, lapsendajale või lapsendatule suurt häbi, olulist varalist kahju või süüdistuse esitamist.
Ainukohtunik või koja esimees teavitab tunnistajat, et ta võib keelduda esitatud küsimustele vastamast.
Jah, võib. Kui nõuetekohaselt kohtusse kutsutud tunnistaja jääb selgituseta ilmumata või lahkub ülekuulamiseks ettenähtud kohast loa või mõjuva põhjuseta, võib kohus kohaldada tema suhtes sundtoomist tema enda kulul ja määrata ka rahatrahvi vahemikus 500–10 000 kuna.
Kui tunnistaja ilmub kohale, kuid keeldub ütlusi andmast või teatavatele küsimustele vastamast, kuigi teda on teavitatud selle tagajärgedest, ja kohus peab vastamisest keeldumist põhjendamatuks, võib ta määrata rahatrahvi vahemikus 500–10 000 kuna. Kui tunnistaja keeldub jätkuvalt ütlusi andmast, võib kohus kohaldada aresti. Tunnistaja suhtes kohaldatakse aresti seni, kuni ta nõustub ütlusi andma või kuni tema ütlused muutuvad tarbetuks, kuid mitte kauem kui üks kuu.
Kui tunnistaja oma puudumist hiljem selgitab, tühistab kohus trahviotsuse ja võib tunnistaja kulude tasumisest osaliselt või täielikult vabastada. Kohus võib trahviotsuse tühistada ka juhul, kui tunnistaja nõustub hiljem ütlusi andma.
Punktis 9 on esitatud teave ameti- või sõjasaladustega seotud erandi kohta üldisest ütluste andmise kohustusest, st eritegevusi tegevate isikute õiguse kohta ütluste andmisest keelduda ja õigusest keelduda vastamast konkreetsetele küsimustele.
Üldjuhul võib tunnistajana üle kuulata ainult isikuid, kes suudavad anda tõendatavate asjaolude kohta teavet, ja kohus otsustab isiku suutlikkuse üle ütlusi anda juhtumipõhiselt.
Isik ei saa olla tunnistaja, kui ta on poolena või poole õigusesindajana menetlusega otseselt seotud. Poole volitatud esindajat võib seevastu tunnistajana üle kuulata.
Iga tunnistaja tuleb üle kuulata eraldi ja hiljem üle kuulatavate tunnistajate juuresolekuta. Tunnistaja on kohustatud vastama suuliselt.
Tunnistajat teavitatakse kõigepealt, et ta on kohustatud rääkima tõtt ega tohi midagi rääkimata jätta. Pärast seda hoiatatakse teda valeütluste andmise tagajärgede eest.
Seejärel palutakse tunnistajal öelda oma ees- ja perekonnanimi, isikukood, isanimi, elukutse, aadress, sünnikoht, vanus ja suhe poolega.
Pärast neid üldisi küsimusi palutakse tunnistajal rääkida kõik, mida ta teab asjaoludest, mille kohta ta ütlusi annab, ning hiljem võidakse talle kinnitamise, täiendamise või selgitamise huvides küsimusi esitada. Suunavaid küsimusi ei ole lubatud küsida.
Tunnistajalt küsitakse alati, kuidas talle on teatavaks saanud asjaolud, mille kohta ta ütlusi annab.
Tunnistajaid, kelle ütlused on oluliste asjaolude puhul üksteisega vastuolus, võib vastastada. Neid küsitletakse ühekaupa seoses iga vastuolulise asjaoluga ja nende vastused protokollitakse.
Horvaatia Vabariigis puuduvad eraldi sätted ütluste võtmise kohta videokonverentsi vahendusel. Sellise ülekuulamismeetodi aluseks võivad siiski olla ZPP artiklid 126a–126c, mille kohaselt on lubatud kohtuistungite helisalvestamine. Salvestamisotsuse teeb kohus omal algatusel või poole taotlusel. Helisalvestise säilitamise ja edastamise meetodit, tehnilisi tingimusi ja salvestamisviisi reguleerib kohtu kodukord.
ZPP ei sisalda eraldi sätteid ebaseaduslikult saadud tõendite kohta. Õiguslik alus sisaldub siiski Horvaatia Vabariigi põhiseaduse (Ustav Republike Hrvatske) (NN nr 56/90, 135/97, 8/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) artiklis 29, milles on sätestatud, et ebaseaduslikult saadud tõendeid ei tohi kohtumenetluses kasutada.
ZPPs on üksnes sätestatud, et kohus ei tohi võtta arvesse poolte taotlusi, mis on vastuolus kohustuslike eeskirjade ja üldiste kõlblusnormidega.
Pooli ei saa tunnistajana üle kuulata, kuid ZPPs on siiski sätestatud poolte ärakuulamine kui üks tõendamisviis muude tõendite puudumisel või kui kohus peab seda muudest esitatud tõenditest hoolimata oluliste asjaolude tuvastamiseks vajalikuks.
ZPP sätteid tunnistajatelt ütluste võtmise kohta kohaldatakse poolte ärakuulamise suhtes, kui ei ole sätestatud teisiti.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus


Justiitsministri 22. detsembri 2005. a määruse nr 57 „Maa-, haldus- ja ringkonnakohtu kantselei kodukord“ ja 28. detsembri 2005. a määruse nr 59 „Kohtule dokumentide esitamise kord“ muutmine – Riigi Teataja
Justiitsministri 22. detsembri 2005. a määruse nr 57 „Maa-, haldus- ja ringkonnakohtu kantselei kodukord“ ja 28. detsembri 2005. a määruse nr 59 „Kohtule dokumentide esitamise kord“ muutmine
RTL 2009, 32, 414
Vastu võetud 27.03.2009 nr 11
Määrus kehtestatakse «Kohtute seaduse» § 42 lõike 1 ning «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 61, § 336 lõike 3 ja § 484 lõike 3 alusel.
§ 1. Justiitsministri 22. detsembri 2005. a määruses nr 57 «Maa-, haldus- ja ringkonnakohtu kantselei kodukord» (RTL 2005, 124, 1973; 2008, 74, 1028) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 31 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 55 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
« (5) Maksekäsu kiirmenetluse asja hagimenetlusse üleandmisel edastatakse teisele kohtule üksnes määrus asja üleandmise kohta. Määrus edastatakse elektrooniliselt saaja kohtu menetlusposti aadressil ilma saatekirjata. Kohtuasja pabertoimiku vormistab asja saanud kohus.»;
3) määrust täiendatakse §-ga 581 järgmises sõnastuses:
« § 581. Maksekäsu kiirmenetluse toimik
(2) Paberil esitatud dokumendid skaneeritakse ja salvestatakse kohtute infosüsteemis asjakohase menetluse dokumentide juures vastavalt «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 57 lõikes 2 sätestatud nõuetele.»;
4) paragrahvi 64 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
« (41) Maksekäsu kiirmenetluse toimikuid säilitatakse elektrooniliselt kohtute infosüsteemis. Paberil esitatud dokumente säilitatakse maksekäsuasju menetleva kohtumaja kantseleis kuni säilitustähtaja lõpuni. Kui maksekäsu kiirmenetluses esitatud paberdokument on väljastatud asja hagimenetluse korras menetlevale maakohtule, siis säilitab paberil esitatud dokumenti asja menetlev maakohus.»;
5) paragrahvi 64 täiendatakse lõikega 71 järgmises sõnastuses:
« (71) Maksekäsu kiirmenetluses esitatud ja maksekäsuasju menetleva kohtumaja kantseleis säilitatavad paberdokumendid antakse kolme kuu jooksul pärast säilitustähtaja lõppu kohtu arhiivi. Üleandmine arhiivi vormistatakse üleandmisnimekirjaga.».
§ 2. Justiitsministri 28. detsembri 2005. a määruses nr 59 «Kohtule dokumentide esitamise kord» (RTL 2006, 5, 77; 2008, 99, 1389) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 5 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«E-kirja maht võib kohtule menetlusposti saatmisel olla kuni 5 megabaiti.»;
2) paragrahvi 12 lõiked 2 ja 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Esitaja täidab etteantud vormid äriühingu või sihtasutuse üldandmete, osaühingu osanike nimekirja ja äriühingu müügitulu jaotuse andmete osas ning lisab manusena majandusaasta aruande ja lisadokumendid ühe failina, mis vastab käesoleva määruse § 6 lõikes 1 dokumendi kohta esitatud nõuetele.
(3) Pärast veebilehel äriühingu või sihtasutuse registrikoodi sisestamist kuvatakse esitajale üldandmed, äriühingu müügitulu jaotuse ja osaühingu osanike nimekirja andmed, mida ta vastavalt vajadusele muudab või täiendab.»;
3) määruse lisa 3 «Vastuväide maksekäsu kiirmenetluses» ja lisa 4 «Vastuväide lapse elatisnõudele maksekäsu kiirmenetluses» kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
Määruse lisad on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 30.03.2009. a resolutsioon nr 17-1/09-01917.