§ 2 Raudtee, raudteeinfrastruktuur ja raudteemaa
§ 3 Raudtee-ettevõtjad
§ 4 Raudteeinfrastruktuuri majandamine
§ 5 Raudteevedu ja raudteeveerem
§ 6 Raudteeinfrastruktuuri kasutamine
§ 7 Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee ja avalik raudteeveoteenus
2 TEGEVUSLOAD
§ 9 Tegevusloa andmise tingimused
§ 10 Tegevusloa taotlemiseks vajalikud dokumendid
§ 11 Tegevusloa andmine ja andmisest keeldumine
§ 12 Tegevusloa kehtivuse tingimused
§ 13 Tegevusloa kehtetuks tunnistamine
§ 14 Tegevusloa kehtivuse lõppemine
§ 15 Tegevusloa kehtivuse lõpetamine ettevõtja taotlusel
3 RAUDTEELIIKLUS JA OHUTUS
§ 16 Ohutuse tagamine
§ 17 Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja tegevuseeskiri
§ 18 Raudteeliikluse juhtimise õigus
§ 19 Raudteeveeremi juhtimise õigus
§ 20 Raudtee-ehitus ja riiklik järelevalve
§ 21 Raudtee kaitsevöönd
§ 22 Raudteeületuskohad
§ 23 Raudteeliikluse ajutised piirangud ja sulgemine
4 AVALIK-ÕIGUSLIKUD KITSENDUSED RAUDTEE-ETTEVÕTJATE TEGEVUSELE
§ 24 Juurdepääs avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuurile
§ 25 Läbilaskevõime jaotamine avalikuks kasutamiseks määratud raudteel
§ 26 Raamatupidamise eraldatus
§ 27 Ühendus teiste raudteedega
§ 28 Veotingimused
§ 29 Ühiskondlikud veoteenused
5 RAUDTEEREGISTRID
§ 30 Raudteede register
§ 31 Raudteeveeremi register
§ 32 Raudteestatistika
§ 33 Raudteeamet
§ 34 Raudteeameti pädevus
§ 35 Riikliku järelevalve teostamine
§ 36 Raudteetranspordi liiklusohutuse rikkumine
§ 361 Kehtestatud gabariitide nõuete järgimata jätmine
§ 362 Rongiliiklust segada võivate esemete asetamine raudteele
§ 363 Registreerimata või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastava raudteeveeremi juhtimine
§ 364 Registreerimata või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastava raudteeveeremi juhtima lubamine või raudtee või raudteeinfrastruktuuri rajatise omavoliline kasutamine
§ 365 Ohtlike ainete või esemete veosenõuete rikkumine raudteel
§ 366 Käsipakkide üle kehtestatud normi ja tasumata pagasi kaasavõtmine
§ 367 Raudteetranspordivahendite kasutamise nõuete rikkumine
§ 368 Raudteeveeremi juhi poolt raudteeliikluse nõuete rikkumine
§ 369 Raudteeveeremi juhtimine juhtimisõiguseta isiku poolt
§ 3610 Juhtimisõiguseta isikule raudteeveeremi juhtimise üleandmine
§ 3611 Raudteeveeremi juhtimine joobeseisundis isiku poolt
§ 3612 Isiku kõrvalehoidumine joobeseisundit tuvastavast läbivaatusest
§ 3613 Rongiõnnetuses osalenud juhi poolt pärast rongiõnnetust alkoholi, narkootiliste, psühhotroopsete või psühhotoksiliste ainete tarvitamine
§ 3614 Joobeseisundis isiku raudteeveeremit juhtima lubamine
§ 3615 Juhtimisõiguseta isiku raudteeveeremit juhtima lubamine
§ 3616 Menetlus
§ 37 Seniste tegevuslubade kehtivus
§ 38 Raudteede määramine avalikuks kasutamiseks
§ 39 Raudteeinfrastruktuuri ehitiste arvelevõtmine
§ 40 Raudteemaa kasutamise erisused
RT I 1999, 29, 405
jõustumine 01.05.1999
06.03.2001 RT I 2001, 31, 170 01.05.2001
NB! Kehtetu - RT I 2003, 79, 530 - jõust. 31. 03. 2004
(1) Seadus reguleerib raudtee-ettevõtja õigusi ja kohustusi raudteeinfrastruktuuri majandamisel, reisijate ja kaupade veol ning riikliku järelevalvega seonduvaid toiminguid raudtee-ettevõtjate üle.
(2) Seadus kehtestab avalik-õiguslikud kitsendused raudtee-ettevõtjate tegevusele.
§ 2. Raudtee, raudteeinfrastruktuur ja raudteemaa
(1) Raudtee on maatükiga püsivalt ühendatud rajatis, mille olulisteks osadeks on muldkeha ja sellele toetuv tee pealisehitus, mis koosneb rööbastest, pöörangutest, liipritest ja ballastist.
(2) Raudteeinfrastruktuur on raudtee ning raudtee majandamiseks vajalikud hooned ja rajatised.
(3) Raudteeinfrastruktuuri hooned on raudteemaal asuvad hooned, milles paiknevad raudteeveoks vajalikud müügi- ja teenindusvahendid või mida muul viisil kasutatakse raudtee sihtotstarbeliseks kasutamiseks.
(4) Raudteeinfrastruktuuri rajatised on:
1) sillad, viaduktid, estakaadid, tunnelid, tugiseinad, truubid, süvendid, rennid ja kraavid;
2) turvangu-, side-, valgustus- ja energiaseadmed ning tehnorajatised;
3) ülekäigu- ja ülesõidukohad;
4) juurdepääsuteed raudteele;
5) jaamad ja teised meldepunktid;
6) reisi- ja kaubaplatvormid;
7) teekaitseobjektid;
8) muud raudtee sihtotstarbeliseks kasutamiseks vajalikud rajatised.
(5) Raudteemaa on raudtee ja raudtee sihtotstarbeliseks kasutamiseks vajalike hoonete ja rajatiste alune ning nende teenindamiseks vajalik maa.
(6) Raudteed, mis on vajalikud sisse- ja väljasõiduks depoosse või tehnohoolduspunkti või sõiduks depoos või on üksnes vedu toetava või abistava iseloomuga (depooteed), ei kuulu raudteeinfrastruktuuri hulka.
(7) Rippraudtee, trammitee ja nendega ehitus- või tööviisi poolest sarnane tee või muu raudteest erinevat ehituslikku laadi rööbastee ei ole raudtee käesoleva seaduse tähenduses.
§ 3. Raudtee-ettevõtjad
(1) Raudtee-ettevõtja käesoleva seaduse tähenduses on äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja või äriühing, kelle tegevuseks on raudteeveoteenuse osutamine või raudteeinfrastruktuuri majandamine.
(2) Raudtee-ettevõtja, kes osutab raudteeveoteenust, on käesoleva seaduse tähenduses raudteeveo-ettevõtjaks. Raudtee-ettevõtja, kes majandab raudteeinfrastruktuuri, on käesoleva seaduse tähenduses raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjaks.
(3) Raudtee-ettevõtjale, kes osutab raudteeveoteenust ja majandab raudteeinfrastruktuuri, kohaldatakse raudteeveoteenuse osutamisel käesolevas seaduses raudteeveo-ettevõtja ja raudteeinfrastruktuuri majandamisel raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja kohta sätestatut. Kui raudtee-ettevõtja majandab avalikuks kasutamiseks määratud raudteeinfrastruktuuri ja kasutab seda avaliku raudteeveoteenuse osutamiseks, peab ta täitma käesoleva seaduse § 26 lõikes 1 nimetatud nõudeid.
(4) Raudtee-ettevõtjaks ei loeta ettevõtjat, kelle tegevuseks on käesoleva seaduse § 2 lõigetes 6 ja 7 nimetatud teede majandamine või sellistel teedel veoteenuse osutamine.
§ 4. Raudteeinfrastruktuuri majandamine
(1) Raudteeinfrastruktuuri majandamine on raudteeinfrastruktuuri korrashoid, raudteeliikluse korraldamine ning raudteeinfrastruktuuri kasutada andmine raudteeveo-ettevõtjale. Raudteeinfrastruktuuri korrashoid käesoleva seaduse tähenduses on selle ehitamine ja rajamine, remont ja hooldamine.
(2) Raudteeinfrastruktuuri majandamise võib raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja anda lepingu alusel üle teisele ettevõtjale. Sel juhul jääb ta vastutama raudteeinfrastruktuuri majandamisest tulenevate kohustuste rikkumise eest solidaarselt ettevõtjaga, kellele ta raudteeinfrastruktuuri majandamise üle andis. Sellega vastuolus olev kokkulepe on kolmandate isikute suhtes tühine.
(3) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri võib raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja võõrandada või selle alust maad hoonestusõigusega koormata Raudteeameti eelneval nõusolekul.
§ 5. Raudteevedu ja raudteeveerem
(1) Raudteevedu on reisijate või kaupade vedamine raudteel rongi või rööbasbussiga raudteeinfrastruktuuri kasutades.
(2) Raudteeveerem on raudteeveoks vajalikud vedurid, vagunid, samuti dresiinid, teeremondimasinad ja muud raudteel liiklemiseks vajalikud masinad ja mehhanismid.
§ 6. Raudteeinfrastruktuuri kasutamine
(1) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja, kes majandab avalikuks kasutamiseks määratud raudteed, korraldab raudteeinfrastruktuuri kasutamist raudtee läbilaskevõime jaotamise teel, eraldades raudteeveo-ettevõtjatele käesolevas seaduses ettenähtud alusel ja korras läbilaskevõimeosasid, sealhulgas rongiliinina või muul viisil.
(2) Rongiliin on raudtee läbilaskevõimeosa, mis on vajalik ühe rongi käigushoidmiseks siht- ja saatepunkti vahel teatud ajavahemikul.
§ 7. Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee ja avalik raudteeveoteenus
(1) Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras määrab teede- ja sideminister raudtee-ettevõtja taotlusel tema majandamisel oleva raudtee avalikuks kasutamiseks.
(2) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee on raudtee-ettevõtja raudteeinfrastruktuur, mille kasutamine on tasu, aja ja muude kasutamistingimuste osas diskrimineerimata tagatud kõigile raudtee-ettevõtjatele avaliku raudteeveoteenuse osutamiseks käesolevas seaduses sätestatud alustel ja korras.
(3) Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras määrab teede- ja sideminister raudtee-ettevõtja taotlusel tema kuulumise avalikku raudteeveoteenust osutavate raudtee-ettevõtjate hulka.
(4) Raudtee-ettevõtja, kes on käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt määratud avalikku raudteeveoteenust osutama, on vastavalt teenuse sihtotstarbele ja avalikustatud veoeeskirjadele seaduses sätestatud alustel ja korras kohustatud osutama avalikuks kasutamiseks määratud raudteel reisijate- või kaubaveoteenust igaühele (avalik raudteeveoteenus).
(5) Avalikuks kasutamiseks määratud raudteede loetelu ja selle muudatused ning avalikku raudteeveoteenust osutavate raudtee-ettevõtjate loetelu ja selle muudatused avaldatakse teadaandena Riigi Teataja Lisas.
(6) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri majandava või avalikku raudteeveoteenust osutava äriühingu ühinemine ja jagunemine on lubatud vaid Raudteeameti eelneval nõusolekul.
(7) Vabariigi Valitsusel on õigus iseseisvalt määrata raudtee avalikuks kasutamiseks õiglase tasu eest, kui raudteeinfrastruktuuri kasutamine on vajalik üldistes huvides ühiskondliku veoteenuse osutamiseks.
2. peatükk TEGEVUSLOAD
(1) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri võib majandada raudtee-ettevõtja, kellele Raudteeamet on selleks andnud raudteeinfrastruktuuri majandamise tegevusloa.
(2) Raudtee reisijateveoteenust võib osutada raudteeveo-ettevõtja, kellele Raudteeamet on selleks andnud raudtee reisijateveoteenuse tegevusloa.
(3) Avalikuks kasutamiseks määratud raudteel võib raudtee kaubaveoteenust osutada raudteeveo-ettevõtja, kellele Raudteeamet on selleks andnud raudtee kaubaveoteenuse tegevusloa.
(4) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee ja teiste raudteeinfrastruktuuri rajatiste ehitustöid võib teostada ettevõtja, kellele Raudteeamet on selleks andnud raudtee-ehitustegevuse tegevusloa.
(5) Avalikuks kasutamiseks määratud raudteel kasutatavat raudteeveeremit võib remontida ettevõtja, kellele Raudteeamet on selleks andnud raudteeveeremi remondi tegevusloa.
(6) Tegevusluba antakse tähtaega määramata.
(7) Tegevusluba ei ole üleantav ning selle üleandmine teisele isikule ja kasutamine teise isiku poolt on keelatud.
(8) Välisriigi äriühing võib tegutseda käesoleva paragrahvi lõigetes 1-5 nimetatud tegevusaladel vaid juhul, kui tema filiaal on kantud äriregistrisse äriseadustikus (RT I 1995, 26-28, 355; 1998, 91-93, 1500; 1999, 10, 155; 23, 355; 24, 360) ettenähtud tingimustel.
(9) Tegevusluba ei ole vajalik välisriigi raudtee-ettevõtjale raudtee piirijaamadesse sisenemiseks, kui rahvusvahelise kokkuleppe alusel on välisriigi raudtee-ettevõtja ja Eesti raudteeveo-ettevõtja piire ületava raudteeveoteenuse osutamises kokku leppinud. Tegevusluba ei ole vajalik välisriigi raudtee-ettevõtjale ja nende ühendustele, kui selles on vastastikku kokku lepitud rahvusvaheliste kokkulepetega.
§ 9. Tegevusloa andmise tingimused
1) ettevõtja ja tema esitatud dokumendid vastavad seadustes ja teistes õigusaktides kehtestatud nõuetele;
2) füüsilisest isikust ettevõtja või äriühingu juhatuse liikmed või teised juhtima õigustatud isikud on piisavalt usaldusväärsed, neile ei ole välja kuulutatud pankrotti, neid ei ole süüdi mõistetud majandus- ja ametialaste kuritegude eest;
3) füüsilisest isikust ettevõtjal või äriühingu juhatuse liikmel või teistel juhtima õigustatud isikutel on piisavaid erialaseid teadmisi või kogemusi, tagamaks raudtee-ettevõtja ohutu tegevuse, selle usaldusväärse korralduse ja kontrolli;
4) ettevõtja raudteeohutuse ja raudteeliikluse juhtimise eest vastutavad töötajad on vajaliku kvalifikatsiooniga ning suudavad tagada osutatavate teenuste ohutuse nõutaval tasemel;
5) ettevõtja vedurijuhil on vastav juhiluba ja vajalik kvalifikatsioon;
6) ettevõtjale antud tegevusluba ei ole varem kehtetuks tunnistatud käesoleva seaduse § 13 alusel;
7) ettevõtja on finantsmajanduslikult võimeline täitma oma kohustusi, muuhulgas on ta võimeline täitma oma tegelikke ja võimalikke kohustusi vähemalt 12 kuu jooksul ning tal ei ole maksuvõlgnevusi;
8) ettevõtjal on vastutuskindlustus oma kohustuste täitmatajätmisest või mittenõuetekohasest täitmisest tekkinud kahju hüvitamiseks vastavalt õigusaktidele ja riikidevahelistele kokkulepetele;
9) ettevõtja raudteeinfrastruktuur või raudteeveerem vastab käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud nõuetele.
(2) Käesoleva seaduse § 8 lõigetes 4 ja 5 nimetatud tegevusloa saamiseks ei kohaldata käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 4, 5 ja 9 nimetatud tingimusi.
§ 10. Tegevusloa taotlemiseks vajalikud dokumendid
(1) Tegevusloa taotleja esitab Raudteeametile järgmised dokumendid:
2) äriühingu puhul põhikiri või ühinguleping;
3) asutamisel oleva äriühingu puhul asutamislepingu ametlikult kinnitatud ärakiri;
4) tegutseva äriühingu puhul registrikaardi ärakiri, samuti majandusaasta aruanne, mis on koostatud ja kinnitatud mitte varem kui kuus kuud enne avalduse esitamist, ning Maksuameti kohaliku asutuse tõend maksuvõlgnevuste puudumise kohta;
5) äriühingut juhtima õigustatud isikute või juhatuse liikmete nimekiri, milles märgitakse liikme ees- ja perekonnanimi, isikukood (selle puudumisel sünniaeg), elukoht, andmed hariduse või tööalase kogemuse ja viimaste töö- või teenistuskohtade kohta;
6) kirjalik kinnitus käesoleva seaduse § 9 lõike 1 punktides 2-5 nimetatud isikute vastavuse kohta kehtestatud nõuetele;
7) käesoleva seaduse § 9 lõike 1 punktis 8 nimetatud vastutuskindlustuse leping või asutamisel oleva äriühingu puhul kindlustusettevõtte kinnitus kindlustuslepingu sõlmimise kohta;
8) ettevõtja kehtiv ohutustunnistus või asutamisel oleva äriühingu puhul kinnitus ohutustunnistuse väljaandmise kohta;
9) dokument riigilõivu tasumise kohta.
(2) Raudteeametile esitatud dokumendid ei kuulu avaldamisele kolmandatele isikutele, kui seadustes ei ole sätestatud teisiti.
§ 11. Tegevusloa andmine ja andmisest keeldumine
(1) Tegevusloa andmise või andmisest keeldumise otsustab Raudteeamet ühe kuu jooksul avalduse esitamisest.
(2) Tegevusloa andmine vormistatakse Raudteeameti peadirektori käskkirjaga ja tegevusluba jõustub käskkirjas näidatud kuupäeval. Käskkirja ärakiri ja tegevusluba edastatakse taotlejale hiljemalt kolme tööpäeva jooksul käskkirja allakirjutamisest.
(3) Raudteeamet keeldub tegevusloa andmisest, kui:
1) ettevõtja ei vasta käesoleva seaduse §-s 9 nimetatud tingimustele;
2) ettevõtja ei ole esitanud käesoleva seaduse § 10 lõikes 1 nimetatud dokumente;
(4) Tegevusloa andmisest keeldumine vormistatakse Raudteeameti peadirektori käskkirjaga, mis peab sisaldama keeldumise põhjendust.
(5) Raudteeametil on õigus määrata taotlejale tähtaeg tegevusloa andmist takistavate asjaolude kõrvaldamiseks. Taotlejal on õigus nimetatud tähtaja jooksul esitada täiendavaid dokumente. Kui taotleja eikõrvaldatakistavaid asjaolusid või ei esita täiendavaid dokumente määratud tähtajaks, keeldub Raudteeamet tegevusloa andmisest.
§ 12. Tegevusloa kehtivuse tingimused
(1) Asutamisel olev äriühing, kellele Raudteeamet on andnud käesoleva seaduse § 8 lõigetes 1-3 nimetatud tegevusloa, on kohustatud enne tegevusloas näidatud tegevuse alustamist esitama Raudteeametile põhikirja ja äriregistri väljavõtte, samuti § 10 lõike 1 punktides 6-9 nimetatud dokumendid.
(2) Raudteeametil on õigus igal ajal kontrollida ettevõtja vastavust tegevusloa saamise tingimustele. Kui tegevusloa andmise aluseks olnud asjaolud on muutunud, on ettevõtja kohustatud viivitamata teatama Raudteeametile toimunud muudatustest ja esitama vastavad dokumendid.
§ 13. Tegevusloa kehtetuks tunnistamine
(1) Tegevusloa võib tunnistada kehtetuks, kui:
1) raudteeinfrastruktuur või raudteeveerem eivastakehtivatele ohutusnõuetele või ettevõtja tegevus ei taga ohutusnõuete täitmist;
2) ettevõtja ei ole kuue kuu jooksul tegutsenud tegevusloas nimetatud tegevusalal;
3) ettevõtja ei vasta käesoleva seaduse §-s 9 nimetatud tingimustele.
(2) Raudteeamet on kohustatud enne tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsustamist määrama ettevõtjale ettekirjutuse alusel tähtaja kehtetuks tunnistamise aluseks olevate puuduste kõrvaldamiseks. Kui ettevõtja ei kõrvalda tegevusloa kehtetuks tunnistamise aluseks olevaid puudusi määratud tähtajaks, tunnistab Raudteeamet tegevusloa kehtetuks.
(3) Avaliku raudteeveoteenuse osutamise tagamiseks võib Raudteeamet anda ajutise tegevusloa raudtee-ettevõtjale, kelle tegevusluba tunnistatakse kehtetuks käesoleva seaduse § 9 lõike 1 punktides 7 ja 8 ettenähtud alustel tegevusloa kehtetuks tunnistamisest arvates, kuid mitte kauemaks kui kuueks kuuks, mille jooksul on raudtee-ettevõtja kohustatud jätkama tegevust ajutises tegevusloas näidatud tingimustel ja ulatuses.
(4) Tegevusloa kehtetuks tunnistamine vormistatakse Raudteeameti peadirektori käskkirjaga ja tegevusloa kehtetuks tunnistamine jõustub käskkirjas näidatud kuupäeval. Käskkirja ärakiri edastatakse ettevõtjale, kelle tegevusluba tunnistati kehtetuks, ja kõigile raudtee-ettevõtjatele viivitamata, kuid mitte hiljem kui kümne tööpäeva jooksul käskkirja allakirjutamisest.
§ 14. Tegevusloa kehtivuse lõppemine
1) ettevõtja lõppemisel, sealhulgas äriühingu ühinemisel ja jaotumisel;
2) tegevusloa kehtetuks tunnistamisel;
(2) Tegevusloa kehtivuse lõppemise teadaanne avaldatakse Riigi Teataja Lisas.
§ 15. Tegevusloa kehtivuse lõpetamine ettevõtja taotlusel
(1) Ettevõtja võib esitada taotluse Raudteeametile tegevusloa kehtivuse lõpetamiseks vähemalt kuus kuud enne tegevusloa kehtivuse soovitavat lõppemist.
(2) Tegevusloa kehtivuse lõpetamine ettevõtja taotlusel vormistatakse Raudteeameti peadirektori käskkirjaga ja tegevusloa kehtivuse lõpetamine jõustub käskkirjas näidatud päeval. Käskkirja ärakiri edastatakse taotlejale hiljemalt kolme tööpäeva jooksul käskkirja allakirjutamisest.
3. peatükk RAUDTEELIIKLUS JA OHUTUS
§ 16. Ohutuse tagamine
(1) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja on kohustatud tagama ohutu liikluse oma raudteeinfrastruktuuril ja hoidma selle ohutust tagavalt töökorras. Raudteeveo-ettevõtja on kohustatud tagama raudteeveo ohutuse ja tema poolt kasutatava raudteeveeremi vastavuse kehtivatele ohutus- ja muudele nõuetele. Raudtee-ettevõtja on kohustatud täitma käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt kehtestatud nõudeid ja eeskirju ning kõiki keskkonna-, tule- ja tööohutust, töötervishoidu ning tervisekaitset puudutavaid eeskirju ja nõudeid.
(2) Raudteeinfrastruktuuri ja raudteeveeremi tehnoloogilised ja ekspluatatsiooninõuded, nõuded raudteeliiklusele ja raudteekorrashoiule, samuti nõuded raudteevedudele sätestatakse teede- ja sideministri määrusega kinnitatud raudtee tehnokasutuseeskirjas.
(3) Ettevõtja, kes taotleb käesoleva seaduse § 8 lõikes 1 nimetatud tegevusluba, peab eelnevalt saama Raudteeametilt ohutustunnistuse, mis kinnitab, et tema raudteeinfrastruktuur ja raudteeliikluse korraldus vastavad raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuetele.
(4) Ettevõtja, kes taotleb käesoleva seaduse § 8 lõigetes 2 ja 3 nimetatud tegevusluba, peab eelnevalt saama Raudteeametilt ohutustunnistuse. Ohutustunnistuse saamiseks peab ettevõtja esitama raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjale, kelle avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri ta kavatseb kasutada, kinnituse, et tema raudteeveerem vastab raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuetele ja et tema vedurimeeskond vastab käesoleva seaduse §-s 19 sätestatud nõuetele.
(5) Ohutustunnistuste väljaandmise korra kehtestab teede- ja sideminister. Raudteeliikluse ohutuse tagamiseks kehtestab sotsiaalminister Vabariigi Valitsuse kehtestatud tööde loetelu alusel töötajatele eelneva ja perioodilise tervisekontrolli nõuded.
(6) Raudteeametil on õigus igal ajal kontrollida raudteeliikluse ohutust ja raudteeveeremi vastavust kehtestatud nõuetele. Raudteeametil on kohustus kontrollida raudteeinfrastruktuuri ja raudteeveeremi vastavust kehtestatud nõuetele teede- ja sideministri määratud tähtaegadel ja korras.
(7) Raudtee-ettevõtja on kohustatud lubama riiklikku järelevalvet teostavatel isikutel igal ajal kontrollida raudteeinfrastruktuuri ja raudteeveeremi ning raudteeliikluse ohutust.
(8) Raudteeametil on õigus teha raudtee-ettevõtjale ettekirjutusi käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuete täitmiseks ja ettekirjutuse täitmata jätmise korral algatada tegevusloa kehtetuks tunnistamist.
(9) Raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuete rikkumise korral, mis toob kaasa otsese ohu raudteeliiklusele, on raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjal õigus kõrvaldada raudteeinfrastruktuurilt raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuetele mittevastav raudteeveerem või võtta viivitamata tarvitusele kõik abinõud, et tagada raudteeliikluse ohutus. Raudtee tehnokasutuseeskirja rikkunud raudteeveo-ettevõtjale sellest tekkinud kahju ei hüvitata. Kõigist raudtee tehnokasutuseeskirja rikkumistest on raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja kohustatud viivitamata teatama Raudteeametile.
§ 17. Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja tegevuseeskiri
(1) Avalikuks kasutamiseks määratud raudteed majandab raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja oma tegevuseeskirja alusel. Tegevuseeskirjas kehtestatakse raudteeinfrastruktuuri korrashoiu, raudteeliikluse korraldamise ja raudteeinfrastruktuuri raudteeveo-ettevõtjatele kasutada andmise tingimused.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevuseeskirja ja sinna tehtud muudatuste heakskiitmise otsustab Raudteeamet raudteeinfrastruktuuriettevõtja vastava avalduse esitamisest ühe kuu jooksul.
(3) Raudteeamet võib tegevuseeskirja ja tegevuseeskirja muudatuste heakskiitmisest keelduda ja nõuda nende muutmist või tunnistada need kehtetuks, kui need on vastuolus seaduste või käesoleva seaduse § 16 lõikes 2 nimetatud raudtee tehnokasutuseeskirjaga.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud tegevuseeskiri tuleb avaldada ja teha kättesaadavaks Raudteeameti peadirektori poolt kindlaksmääratud väljaandes ja aadressidel.
(5) Tegevuseeskirja muutmine jõustub Raudteeameti otsuses märgitud päeval, kuid mitte varem kui 45 päeva möödudes tegevuseeskirja muudatuste avaldamisest.
§ 18. Raudteeliikluse juhtimise õigus
(1) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja raudteeohutuse ja raudteeliikluse juhtimise eest vastutavatel töötajatel peab olema vastav kvalifikatsioonitunnistus.
(2) Kvalifikatsioonitunnistuse saamiseks vajalikud ettevalmistus- ja kutsesobivusnõuded kinnitab teede- ja sideminister.
(3) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja võib kehtestada raudteeohutuse ja raudteeliikluse juhtimise eest vastutavatele töötajatele käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud nõuetest kõrgemaid nõudeid kvalifikatsioonitunnistuste väljastamise eeskirjas. Kvalifikatsioonitunnistuse annab välja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja.
(4) Raudteeametil on õigus kontrollida raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja raudteeohutuse ja raudteeliikluse juhtimise eest vastutavate töötajate vastavust käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud nõuetele.
§ 19. Raudteeveeremi juhtimise õigus
(1) Raudteeveoteenuse osutamiseks vajalikku raudteeveeremit võib juhtida raudteeveo-ettevõtja vedurimeeskond, kes koosneb vähemalt kahest liikmest. Raudteeveeremit võib juhtida isik, kellel on Eestis välja antud või välisriigis välja antud ja Eestis tunnustatud vedurijuhiluba.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud vedurijuhiloa saamiseks taotleja kutsesobivusele, teadmistele, oskustele ja kogemustele vajalikud nõuded kehtestab teede- ja sideminister, võttes arvesse sotsiaalministri kehtestatud nõudeid taotleja terviseseisundile. Vedurijuhiloa väljaandmise eeskirjad ja eksamineerimise korra kehtestab teede- ja sideminister.
(3) Raudteeveeremi juhtimise õigus võetakse ära arstliku komisjoni otsuse alusel isikult, kelle terviseseisund ei vasta kehtestatud nõuetele. Raudteeveeremi juhtimise õigus võidakse ära võtta või tühistada raudteeliikluse nõudeid rikkunud isikult, olenevalt tema toimepandud rikkumise iseloomust ja raskusastmest, ainult seadustega sätestatud korras.
(31) Isiku ajutine kõrvaldamine raudteeveeremi juhtimiselt toimub liiklusseaduse (RT I 2001, 3, 6; 93, 565; 2002, 38, 234) §-s 201 sätestatud alustel ja korras riikliku järelevalve ametniku või politseiametniku poolt.
(4) Raudteeveo-ettevõtja vedurimeeskond peab vastama selle raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja, kelle raudteel nad sõidavad, tegevuseeskirjas ettenähtud sõidukogemuse nõuetele.
(5) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjal on õigus mitte lubada raudteeveeremit juhtima vedurijuhti, kes on tarvitanud alkoholi, narkootilisi, psühhotroopseid või psühhotoksilisi aineid.
§ 20. Raudtee-ehitus ja riiklik järelevalve
(1) Raudteeinfrastruktuuri rajatise ehitusprojekti aluseks olev detailplaneering või projekteerimistingimused peavad olema kooskõlastatud Raudteeametiga.
(3) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee ja sellega liituva raudtee rööbastee laius on 1520 mm. Rööbastee muu laiuse korral toimub raudtee-ehitus ja kasutuselevõtmine Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
(4) Riiklikku järelevalvet raudteeinfrastruktuuri rajatiste ehitamisel ja kasutamisel ehitusseaduse ning käesoleva seadusega kehtestatud nõuete järgimise üle teostab Raudteeamet. Raudteeinfrastruktuuri rajatise ehitus- ja kasutusload, samuti raudteeinfrastruktuuri rajatise ehitamiseks vajaliku kirjaliku nõusoleku ehitusseaduses sätestatud juhul väljastab Raudteeamet. Raudteeamet kooskõlastab ehitusprojekti, ehitusloa, kirjaliku nõusoleku ja kasutusloa kohaliku omavalitsusega.
(5) Raudteeinfrastruktuuri rajatiste ehitamiseks ja kasutamiseks vajalike lubade väljastamise ja kehtetuks tunnistamise ning nende väljastamisest keeldumise korra kehtestab Vabariigi Valitsus. Riikliku järelevalve teostamise korra kehtestab teede- ja sideminister.
(6) Avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri ehitamiseks ja korrashoiuks võib riik anda toetust, mille suurus määratakse kindlaks igal aastal riigieelarves.
§ 21. Raudtee kaitsevöönd
(1) Raudtee kaitsevöönd on raudtee sihtotstarbelise tegevuse ja häireteta raudteeliikluse tagamiseks ning raudteelt lähtuvate kahjulike mõjude vähendamiseks.
(2) Raudtee kaitsevööndi laiuseks on rööpa teljest (mitmeteelistel raudteedel ja jaamades äärmise rööpa teljest) linnades ja asulates 30 meetrit, väljaspool linnu ja asulaid 50 meetrit.
(3) Raudtee kaitsevööndis asuva kinnisasja valdaja ei tohi oma tegevuse või tegevusetusega takistada raudtee sihtotstarbelist kasutamist, halvendada raudtee korrashoidu ega ohustada liiklust.
(4) Raudtee kaitsevööndis võib maaparandussüsteemide rajamine, maavara kaevandamine, kaevamistööde teostamine, metsa lageraie ja muud looduskeskkonda muutvad tööd, hoonete ja rajatiste ehitamine, kergestisüttivate ainete ja lõhkeainete tootmine ja ladustamine, samuti seadmete ja materjalide ladustamine ja paigaldamine, mis seab ohtu nähtavuse kaitsevööndis, toimuda vaid vastava raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja eelneval kirjalikul nõusolekul, millega võib kehtestada raudtee kaitsevööndis teostatavatele töödele täiendavaid nõudeid.
§ 22. Raudteeületuskohad
(1) Sõidukid, jalakäijad ja aetavad kariloomad võivad raudteed ületada ainult selleks ettenähtud ja tähistatud raudteeülesõidukohtades ning jalakäijad raudteeülekäigukohtades liikluseeskirjas sätestatud korras.
(2) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja on kohustatud tagama raudteeülesõidukoha ja -ülekäigukoha korrashoiu ja liikluskorraldusvahendite paigaldamise ning raudteeohutuse raudteemaal tehnokasutuseeskirjas sätestatud alustel ja korras.
§ 23. Raudteeliikluse ajutised piirangud ja sulgemine
(1) Raudteeliiklust võib raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja avalikuks kasutamiseks määratud raudteel ajutiselt sulgeda kuni üheks ööpäevaks. Raudteeliiklust võib avalikuks kasutamiseks määratud raudteel ajutiselt sulgeda kauemaks kui üheks ööpäevaks või oluliselt piirata Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
(2) Raudteeinfrastruktuuri või raudteeveeremi seisundist raudteeliiklusele tuleneva otsese ohu korral on raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja kohustatud tarvitusele võtma kõik abinõud, mis on vajalikud ohutu liikluse tagamiseks. Nimetatud juhul on raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjal õigus raudteeliiklus sulgeda või seda oluliselt piirata, teatades viivitamata ohutuse tagamiseks tarvituselevõetud abinõudest Raudteeametile.
(3) Mõjuval põhjusel, eelkõige, kui raudteeliiklusega ohustatakse inimeste elu või tervist või keskkonda, on Raudteeameti selleks volitatud ametnikul igal ajal õigus teha raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjale ettekirjutus raudteeliikluse sulgemiseks või oluliseks piiramiseks.
(4) Raudteel toimunud õnnetuse korral on riigi ja kohaliku omavalitsuse ülesandeks oma asutuste kaudu osutada igakülgset kaasabi õnnetuse tagajärgede likvideerimiseks ja raudteeliikluse võimalikult kiireks taastamiseks päästeseaduses (RT I 1994, 28, 424; 1998, 39, 598) sätestatud korras.
4. peatükk AVALIK-ÕIGUSLIKUD KITSENDUSED RAUDTEE-ETTEVÕTJATE TEGEVUSELE
§ 24. Juurdepääs avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuurile
(1) Raudteeveo-ettevõtjal on õigus raudteeinfrastruktuuri kasutamistasu, -aja ja muude kasutamistingimuste osas diskrimineerimata kasutada avalikuks kasutamiseks määratud raudteed raudteeveoteenuse osutamiseks.
(2) Raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõime jaotamisel tagatakse ühiskondlike veoteenuste osutamiseks vajalike rongiliinide eraldamine esimese eelistusena. Teise eelistusena on õigus saada läbilaskevõimeosa raudteeveo-ettevõtjal avaliku raudteeveoteenuse osutamiseks rahvusvahelises otseühenduses.
§ 25. Läbilaskevõime jaotamine avalikuks kasutamiseks määratud raudteel
(1) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja on kohustatud jaotama avalikuks kasutamiseks määratud raudtee raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõime, eraldades läbilaskevõime ühiskondliku veoteenuse osutamiseks ning seejärel eraldades jaotamisele kuuluva läbilaskevõime teistele raudteeveo-ettevõtjatele avaliku konkursi alusel, arvestades § 24 lõikes 2 ettenähtud eelistust. Raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise avaliku konkursi tingimused ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
(2) Raudteeveo-ettevõtja, kellele eraldati läbilaskevõimeosa, ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja lepivad kokku raudteeinfrastruktuurile juurdepääsu üksikasjades, eriti kasutamise ajas ja kestuses, samuti kasutamistasus ja teistes kasutamistingimustes. Nimetatud kokkulepe peab olema sõlmitud kirjalikult. Kasutamistasu ning kasutamise aja ja kestuse kindlaksmääramisel tuleb eelkõige arvesse võtta teenuse iseloomu ja kestust, turuolukorda ning raudteeinfrastruktuuri kulumi astet, samuti veeremi koosseisu, seisundit ja veokiirust. Kasutamistasu määratakse Raudteeameti kehtestatud raudteeinfrastruktuuri kasutamise tasu arvestamise metoodika alusel.
(3) Raudteeveo-ettevõtjal ei ole õigust talle eraldatud läbilaskevõimeosa mis tahes viisil üle anda ega loovutada ning ta on kohustatud talle eraldatud läbilaskevõimeosa kasutama lepinguga ettenähtud korras. Nimetatud nõuete rikkumise korral kuulub eraldatud läbilaskevõimeosa äravõtmisele ning jaotamisele käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud korras.
(4) Raudteeveo-ettevõtjal on õigus pöörduda kaebusega Raudteeameti poole, kui raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ei jaotanud vaba läbilaskevõimet käesolevas seaduses sätestatud alustel ja korras või kui raudteeveo-ettevõtjale ei eraldatud läbilaskevõimeosa või eraldati diskrimineerivatel tingimustel. Raudteeamet vaatab kaebuse läbi ja otsustab, kas läbilaskevõime jaotamine on toimunud kooskõlas käesoleva seaduse ja konkurentsiseadusega (RT I 1998, 30, 410). Raudteeameti otsusega mittenõustumisel on õigus pöörduda kohtusse. Kohtusse pöördumine ei ole eraldatud läbilaskevõimeosa äravõtmise või muutmise aluseks.
(5) Kui Raudteeamet leiab, etläbilaskevõimejaotamisel on rikutud käesolevas seaduses sätestatud nõudeid, teeb Raudteeamet raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjale ettekirjutuse seaduserikkumise kõrvaldamiseks.
§ 26. Raamatupidamise eraldatus
(1) Raudtee-ettevõtjad, kes osutavad avalikku raudteeveoteenust ja majandavad avalikuks kasutamiseks määratud raudteed, peavad oma raamatupidamises pidama eraldi tulude ja kulude arvestust veoteenuse ja raudteeinfrastruktuuri majandamise valdkondade osas. Riigi poolt raudteeinfrastruktuuri majandamiseks antud toetuse ja ühiskondlike veoteenuste osutamise eest tasutava hüvituse ülekandmine ühest valdkonnast teise on keelatud. Selle kohustuse järgimine peab kajastuma mõlema valdkonna tulude ja kulude arvestuses.
(2) Raudteeveo-ettevõtja, kes osutab ühiskondlikke ja muid veoteenuseid, peab oma raamatupidamises pidama eraldi tulude ja kulude arvestust ühiskondlike veoteenuste ja teiste veoteenuste valdkondade osas. Riigi poolt ühiskondlike veoteenuste osutamise eest tasutava hüvituse kasutamine muus valdkonnas on keelatud. Selle kohustuse järgimine peab kajastuma mõlema valdkonna tulude ja kulude arvestuses.
(3) Käesolevas paragrahvis nimetatud raudtee-ettevõtjad on kohustatud teede- ja sideministri kehtestatud korras ja tähtaegadel esitama Raudteeametile käesoleva paragrahvi lõigete 1 ja 2 kohaselt peetavate tulude ja kulude arvestused. Raudtee-ettevõtja, kellel on selleks ��igustatud huvi, võib tutvuda Raudteeameti kehtestatud korras tulude ja kulude arvestustega.
§ 27. Ühendus teiste raudteedega
(1) Raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja, kelle raudtee piirneb või liitub teise raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja raudteega, peab lubama ühenduse oma raudteeinfrastruktuuriga.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ühenduse tingimused ja selle eest makstav tasu lepitakse kokku raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjate vahel. Kui ühenduse tingimustes või tasus kokkulepet ei saavutata, on õigus pöörduda kohtusse.
§ 28. Veotingimused
(1) Avalikku raudteeveoteenust võib osutada raudteeveo-ettevõtja veoeeskirja alusel. Veoeeskirjas kehtestatakse veotingimused reisijateveoks või veotingimused kauba või veeremi liikide alusel. Nimetatud veoeeskiri ei sisalda veotasu suurust.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud veoeeskirjade heakskiitmise ja sinna tehtud muudatuste heakskiitmise otsustab Raudteeamet raudteeveo-ettevõtja vastava avalduse esitamisest ühe kuu jooksul.
(3) Tegevusloa taotlemisega üheaegselt heakskiitmiseks esitatud veoeeskiri loetakse heakskiidetuks tegevusloa jõustumise päeval.
(4) Raudteeamet võib veoeeskirja ja veoeeskirja muudatuste heakskiitmisest keelduda või nõuda nende muutmist või kehtetuks tunnistamist, kui need on vastuolus seadustega või raudteeveo heade tavadega.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud veoeeskiri tuleb avaldada ja teha kättesaadavaks Raudteeameti peadirektori poolt kindlaksmääratud väljaandes ja aadressidel.
(6) Veoeeskirja muutmine jõustub Raudteeameti otsuses märgitud päeval, kuid mitte varem kui 45 päeva möödudes veoeeskirja muudatuste avaldamisest.
§ 29. Ühiskondlikud veoteenused
(1) Riik võib üldistes huvides tellida avalikku raudteeveoteenust osutavalt raudteeveo-ettevõtjalt reisijate või kaupade raudteeveoteenust (ühiskondlik raudteeveoteenus). Ühiskondlikku raudteeveoteenust osutav raudteeveo-ettevõtja on kohustatud vedama reisijaid või kaupu riigiga sõlmitud lepingus sätestatud tingimustel ja korras. Raudteeveo-ettevõtja kohustus on teavitada ühiskondliku raudteeveoteenuse kasutajaid teenuse hinnast.
(2) Ühiskondlike veoteenuste osutamiseks sõlmivad riik Raudteeameti kaudu ja raudteeveo-ettevõtja lepingu, mis peab sisaldama vähemalt alljärgnevaid tingimusi:
1) osutatavate teenuste iseloomu, mahtu, marsruuti, regulaarsust ja kvaliteeti;
2) veo tariifi ja selle arvestuse aluseid;
3) riigi poolt makstava hüvituse suurust;
4) lepingu muutmist ja täiendamist reguleerivaid sätteid;
5) lepingu kehtivusaega;
6) lepingu rikkumise korral kohaldatavaid leppetrahve.
(3) Raudteeveo-ettevõtjale ühiskondlike veoteenuste osutamise eest makstava hüvituse suurus tuleb kindlaks määrata vähemalt üheks aastaks.
(4) Raudteeveo-ettevõtjale ühiskondlike veoteenuste osutamise eest makstav hüvitus peab katma vähemalt neid ühiskondlike veoteenuste osutamisel tekkinud kulusid, sealhulgas raudteeinfrastruktuuri kasutamistasu, mida raudteeveo-ettevõtjal ei ole võimalik katta nimetatud teenuste osutamisel saadava tulu arvel.
(5) Ühiskondlikku veoteenust osutaval raudteeveo-ettevõtjal on käesoleva seaduse § 24 lõikes 2 sätestatud raudteeinfrastruktuuri kasutamise eelistus. Raudteeamet teavitab raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjat ühiskondliku veoteenuse kasutamise vajadusest arvestusega, etühiskondlikuveoteenuse osutamise vajadus on teada läbilaskevõime jaotamisel.
5. peatükk RAUDTEEREGISTRID
§ 30. Raudteede register
(1) Raudteede register on riiklik register, kus registreeritakse avalikuks kasutamiseks määratud raudteed ja teised raudteed, sealhulgas depooteed.
(2) Raudteede register asutatakse andmekogude seaduses (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155) sätestatud korras.
(3) Raudteede registri vastutav töötleja on Teede- ja Sideministeerium ning volitatud töötleja on Raudteeamet.
§ 31. Raudteeveeremi register
(1) Raudteeveeremi register on riiklik register, kus registreeritakse käesoleva seaduse § 5 lõikes 2 nimetatud raudteeveerem.
(2) Eestis esmakordselt kasutusele võetavad raudteeveeremi tüübid ja mudelid kuuluvad enne registrisse kandmist kohustuslikule kontrollimisele ja katsetusele, kinnitamaks nende vastavust raudteeveeremile kehtestatud nõuetele.
(3) Raudteeveeremi register asutatakse andmekogude seaduses sätestatud korras.
(4) Raudteeveeremi registri vastutav töötleja on Teede- ja Sideministeerium ning volitatud töötleja on Raudteeamet.
§ 32. Raudteestatistika
Raudteeliikluse seisundi ning selles toimuvate muutuste hindamise eesmärgil võib Raudteeamet riikliku statistika seaduse (RT I 1997, 51, 822) kohaselt korraldada statistilisi vaatlusi Vabariigi Valitsuse kinnitatud riiklike statistiliste vaatluste loetelu alusel.
§ 33. Raudteeamet
(1) Riiklikku järelevalvet käesolevas seaduses ja sellest tulenevates õigusaktides raudtee-ettevõtjate tegevusele kehtestatud nõuete järgimise üle teostab Raudteeamet.
(2) Raudteeametit juhib peadirektor, kelle nimetab ametisse teede- ja sideminister.
§ 34. Raudteeameti pädevus
(1) Raudteeameti pädevus riikliku järelevalve teostamisel ning riikliku sunni kohaldamisel on:
1) käesolevas seaduses sätestatud tegevuslubade andmine, andmisest keeldumine, kehtetuks tunnistamine või kehtivuse lõpetamine;
2) ohutustunnistuste väljaandmine;
3) raudtee tehnokasutuseeskirjas kehtestatud nõuete täitmise kontrollimine ja ettekirjutuste tegemine nõuete rikkumise korral;
4) vedurijuhtide eksamineerimise korraldamine ja vedurijuhilubade väljaandmine;
5) raudteeinfrastruktuuri rajatiste ehitamiseks ja kasutamiseks vajalike lubade väljastamise ja kehtetuks tunnistamise ning nende väljastamisest keeldumise otsustamine ja raudteeinfrastruktuuri rajatiste ehitamise ning kasutamise üle riikliku järelevalve teostamine;
6) veoeeskirjade ja tegevuseeskirjade ning nende muudatuste heakskiitmise, avaldamise ja kättesaadavaks tegemise otsustamine;
7) raudteeveo-ettevõtjaga ühiskondlike veoteenuste osutamiseks vastava lepingu sõlmimine;
8) kaebuste lahendamine raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja poolt läbilaskevõimeosa eraldamata jätmise või diskrimineerivatel tingimustel eraldamise või vaba läbilaskevõime jaotamata jätmise korral;
9) raudteede registri ja raudteeveeremi registri pidamine ning nimetatud registrites sisalduvate andmete töötlemine Teede- ja Sideministeeriumi tellimisel;
10) riiklike statistiliste vaatluste korraldamine;
11) rahvusvahelistest lepingutest tulenevate raudteega seonduvate Eesti Vabariigi kohustuste täitmise tagamine ja vajaduse korral Eesti Vabariigi esindamine rahvusvahelistes raudteeorganisatsioonides;
12) raudteeõnnetuste asjaolude väljaselgitamise korraldamine;
13) käesolevas seaduses ettenähtud juhtudel teadaannete avaldamine Riigi Teataja Lisas;
14) muude seadustest tulenevate ülesannete täitmine.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud pädevuse piires võib Raudteeameti peadirektor anda välja käskkirju, teha ettekirjutusi ja otsuseid ning volitada Raudteeameti ametnikke nende riikliku järelevalve pädevuses tegema konkreetsete üksikjuhtude kohta ettekirjutusi ja otsuseid.
(3) Raudteeinfrastruktuuri ja raudteeveeremi tehnilise järelevalve teostamiseks vajalike toimingute tegemise ja vedurijuhtide eksamineerimise võib Raudteeamet teede- ja sideministri kehtestatud korras lepingu alusel edasi anda teistele isikutele. Nimetatud toimingute teostamise kulud tasub raudtee-ettevõtja.
§ 35. Riikliku järelevalve teostamine
(1) Raudtee-ettevõtjad ja nende töötajad on kohustatud Raudteeametile ja teistele riikliku järelevalve asutustele andma tõest ja täielikku teavet, mis on vajalik riikliku järelevalve ülesannete täitmiseks.
(2) Riikliku järelevalve asutuste esindajatel on õigus vabaks juurdepääsuks järelevalveobjektiks olevale raudteeinfrastruktuurile ja raudteeveeremile ning raudtee-ettevõtja esindaja juuresolekul kaubale ja dokumentidele.
§ 36. Raudteetranspordi liiklusohutuse rikkumine
Raudteest loomveokitega ülesõitmise või kariloomade üleajamise või raudtee lähedal kariloomade karjatamise nõuete rikkumise, samuti raudtee ja raudteeinfrastruktuuri rajatiste ning seadeldiste kahjustamise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 50 trahviühikut.
§ 361. Kehtestatud gabariitide nõuete järgimata jätmine
Kehtestatud gabariitide nõuete järgimata jätmise eest veoste veeremile pealelaadimisel ja veeremilt mahalaadimisel, ehitustööde teostamisel ja asjade ladustamisel – karistatakse rahatrahviga kuni 50 trahviühikut.
§ 362. Rongiliiklust segada võivate esemete asetamine raudteele
Rongiliiklust segada võivate esemete asetamise eest raudteele, samuti raudteel kõndimise eest selleks mitteettenähtud kohas – karistatakse rahatrahviga kuni 50 trahviühikut.
§ 363. Registreerimata või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastava raudteeveeremi juhtimine
Kehtestatud korras registreerimata või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastava raudteeveeremi juhtimise eest isiku poolt, kes selle nõuetele mittevastavusest oli teadlik, – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
§ 364. Registreerimata või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastava raudteeveeremi juhtima lubamine või raudtee või raudteeinfrastruktuuri rajatise omavoliline kasutamine
Kehtestatud korras registreerimata raudteeveeremit või raudtee tehnokasutusnõuetele mittevastavat raudteeveeremit juhtima lubamise või raudtee või raudteeinfrastruktuuri rajatise omavolilise kasutamise eest veeremi omaniku, valdaja või tehnoseisundi või käitamise eest vastutava isiku poolt – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.
§ 365. Ohtlike ainete või esemete veosenõuete rikkumine raudteel
Ohtlike ainete või esemete veosenõuete rikkumise eest raudteel – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
§ 366. Käsipakkide üle kehtestatud normi ja tasumata pagasi kaasavõtmine
Käsipakkide üle kehtestatud normi reisirongi kaasavõtmise või seal tasumata pagasi veo eest – karistatakse rahatrahviga kuni kümme trahviühikut.
§ 367. Raudteetranspordivahendite kasutamise nõuete rikkumine
Liikuvale rongile pealemineku või sellelt mahatuleku, vaguni astmelaual või katusel sõitmise, kaubarongis omavolilise sõitmise, rongi omavolilise peatamise, samuti reisivaguni sisseseade, veduri või vaguni akende rikkumise või rongi vaguniaknast või -uksest prahi või esemete väljaviskamise eest või suitsetamise eest linnalähirongi vagunis või kohalikus ja kaugsõidurongis suitsetamiseks mitteettenähtud kohas – karistatakse rahatrahviga kuni kümme trahviühikut.
§ 368. Raudteeveeremi juhi poolt raudteeliikluse nõuete rikkumine
(1) Raudteeveeremi juhi poolt raudteeliikluse nõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
2) inimesele ettevaatamatusest tervisekahjustus, – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut või arestiga.
§ 369. Raudteeveeremi juhtimine juhtimisõiguseta isiku poolt
(1) Raudteeveeremi juhtimise eest juhtimisõiguseta isiku poolt – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
(2) Sama teo eest isiku poolt, kellelt raudteeveeremi juhtimise õigus on ära võetud, – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.
§ 3610. Juhtimisõiguseta isikule raudteeveeremi juhtimise üleandmine
(1) Raudteeveeremi juhtimise õiguseta isikule raudteeveeremi juhtimise üleandmise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
(2) Raudteeveeremi juhtimise üleandmise eest isikule, kellelt raudteeveeremi juhtimise õigus on ära võetud, – karistatakse rahatrahviga kuni 200 trahviühikut.
§ 3611. Raudteeveeremi juhtimine joobeseisundis isiku poolt
Raudteeveeremi juhtimise eest joobeseisundis isiku poolt – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga.
§ 3612. Isiku kõrvalehoidumine joobeseisundit tuvastavast läbivaatusest
Raudteeveeremi ilmsete joobetunnustega juhi, samuti raudteeveeremi juhtimise õigust mitteomava isiku kõrvalehoidumise eest joobeseisundit tuvastavast läbivaatusest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga.
§ 3613. Rongiõnnetuses osalenud juhi poolt pärast rongiõnnetust alkoholi, narkootiliste, psühhotroopsete või psühhotoksiliste ainete tarvitamine
Alkoholi, narkootiliste, psühhotroopsete või psühhotoksiliste ainete tarvitamise eest rongiõnnetuses osalenud raudteeveeremi juhi poolt vahetult pärast rongiõnnetust enne selle asjaolude väljaselgitamist sündmuskohal – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut või arestiga.
§ 3614. Joobeseisundis isiku raudteeveeremit juhtima lubamine
Raudteeveeremi omaniku, valdaja või tehnoseisundi eest vastutava isiku või raudteeliikluse juhtimise eest vastutava isiku poolt alkoholi, narkootiliste, psühhotroopsete või muude psühhoaktiivsete ainete mõju all oleva raudteeveeremi juhi raudteeveeremit juhtima lubamise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
§ 3615. Juhtimisõiguseta isiku raudteeveeremit juhtima lubamine
Raudteeveeremi omaniku, valdaja või tehnoseisundi eest vastutava isiku või raudteeliikluse juhtimise eest vastutava isiku poolt raudteeveeremi juhtimise õiguseta isiku raudteeveeremit juhtima lubamise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
§ 3616. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-des 36–3615 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313) sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 36–3615 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on:
1) Raudteeamet;
§ 37. Seniste tegevuslubade kehtivus
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist raudteetranspordi korraldamiseks väljaantud tegevusload jäävad kehtima tegevusloas märgitud tähtajaks. Kui tegevusloa tähtaeg lõpeb enne 2000.aasta 1. jaanuari, on nimetatud tähtajani õigus saada tegevusluba ilma käesoleva seaduse § 9 lõikes 1 sätestatud nõuetele vastavust kontrollimata.
(2) Raudteeohutuse ja raudteeliikluse juhtimise eest vastutavad isikud ning raudteeveeremit juhtima õigustatud isikud võivad oma tööülesandeid täita, omamata käesoleva seaduse §-des 18 ja 19 ettenähtud kvalifikatsioonitunnistust ja vedurijuhiluba kuni 2000. aasta 1. jaanuarini.
§ 38. Raudteede määramine avalikuks kasutamiseks
Käesoleva seaduse jõustumisel loetakse AS Eesti Raudtee ja Edelaraudtee AS raudteed määratuks avalikuks kasutamiseks. Nimetatud raudteede loetelus muudatuste tegemine ja sealt välja arvamine toimub käesoleva seaduse §-s 7 sätestatud korras.
§ 39. Raudteeinfrastruktuuri ehitiste arvelevõtmine
Raudteeinfrastruktuuri ehitised, mis kuuluvad registreerimisele ehitiste kohta käivates registrites, kantakse nendesse registritesse ehitiste valdaja taotlusel. Registrisse kandmiseks vajalikud dokumendid koostatakse taotleja kulul.
§ 40. Raudteemaa kasutamise erisused
(1) Raudteeinfrastruktuuri hoonete ja rajatiste aluse ja nende teenindamiseks vajaliku maa (raudteemaa) riigi omandisse jätmise otsustab Vabariigi Valitsus.
(2) Riigi omandisse jäetud raudteemaale seatakse hoonestusõigus raudteeinfrastruktuuri hoonete ja rajatiste omaniku kasuks.
(3) Raudteemaa, mida ei ole jäetud riigi omandisse, ostueesõigusega erastamine toimub maareformiseaduses (RT 1991, 34, 426; RT I 1996, 41, 796; 1997, 13, 210; 37/38, 570; 81, 1363; 93, 1556; 1998, 12, 153; 103, 1698; 1999, 25, 366) sätestatud alustel ja korras.
(4) Kuni käesolevas paragrahvis sätestatud korras raudteemaa kindlaksmääramiseni määrab raudteeületuskoha piiri ning paigaldab sinna liikluskorraldusvahendid ja tagab raudteeületuskoha korrashoiu ning liiklusohutuse raudteeinfrastruktuuriettevõtja tehnokasutuseeskirjas sätestatud alustel ja korras.
§ 41-42. [Käesolevast tekstist välja jäetud]


text:
Maksuvaidlusega Euroopa Kohtusse - Raamatupidaja
Euroopa Liidu kohtust peab teatud juhtudel taotlema eelotsuse
Leinonen OÜ nõustamisüksuse juht Tõnis Elling kirjutab, et maksuvaidluste osas prognoositakse Euroopa Liidu Kohtu töökoormuse märkimisväärset tõusu. Nimelt peab Riigikohus teatud juhtudel hakkama taotlema Euroopa Kohtult eelotsuseid. Millal ja miks, sellest lähemalt allpool.
Euroopa Liidu Kohus (edaspidi Euroopa Kohus) tegi 9. septembril 2015 otsuse C-160/14, mille alusel peab Riigikohus ilmselt hakkama hoolega praktiseerima Euroopa Kohtule eelotsuse taotluse saatmist. Seni ei ole Eestist näiteks käibemaksu vaidluste osas ühtegi eelotsuse taotlust Euroopa Kohtus veel lahendini jõudnud. Tundub, et selles osas on oodata muutusi. Miks siis ennustatakse Euroopa Kohtusse pöördumiste arvu kasvamist?
Vaidlus käis käsitletavas kaasuses ettevõtte ülemineku osas, mille osas on ka Eestis olnud küllaltki palju vaidlusi. See on eraldi huvipakkuv teema, millele pööran rohkem tähelepanu järgmises artiklis. Käsitletav Euroopa Kohtu lahend väärib ka sellepärast põhjalikumat kajastamist, et vaidluse teema oli ühe lennufirma tegevuse jätkamine tema suuraktsionäri poolt. Kui vaadata Eesti lähiminevikku, siis tundub kuidagi tuttav teema. Aga nagu öeldud, siis käsitleme ettevõtte ülemineku asjaolusid põhjalikumalt järgmises artiklis.
Teise küsimusena tuli selles kaasuses päevakorda küsimus, kas ja millal on liikmesriigi kõrgem kohus (kelle otsust ei saa enam siseriiklikult edasi kaevata, meie mõistes Riigikohus) kohustatud esitama Euroopa Kohtule eelotsuse taotluse ehk siis küsima Euroopa Kohtu seisukohta olukorras, kus siseriiklikud alama astme kohtud on teinud vastuolulisi otsuseid ühe või teise mõiste tõlgendamisel.
Euroopa nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELTL) artiklis 267 sätestatud menetlus on Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute koostöö vahend, mille kaudu annab Euroopa Kohus siseriiklikele kohtutele liidu õiguse tõlgendusi, mida siseriiklikud kohtud vajavad nende menetluses olevate vaidluste lahendamisel. Juhul kui siseriikliku kohtu otsuse peale ei saa edasi kaevata, peab see kohus siiski põhimõtteliselt saatma asja Euroopa Kohtusse juhul, kui selles kohtus kerkib üles liidu õiguse tõlgendamise küsimus.
Teatud juhtudel tuleb Euroopa Kohtust taotleda eelotsust
Mis puudutab eelotsuse saatmise kohustuse ulatust, siis kohtuotsuse C-283/81 (Cilfit) kuulutamisest peale hästi väljakujunenud kohtupraktikast ilmneb, et kõrgema astme kohus peab juhul, kui tema menetluses oleva asja käigus kerkib üles küsimus liidu õiguse kohta, täitma oma kohustuse saata asi Euroopa Kohtusse. Eelotsuse taotlust ei pea saatma, kui kohus tuvastab, et tõstatatud küsimus ei ole asjakohane, või kui Euroopa Kohus on kõnealust liidu õigusnormi juba tõlgendanud või liidu õiguse korrektne kohaldamine on nii ilmselge, et ei jää mingit võimalust mõistlikuks kahtluseks. See viimane on üsna kaheldav olukord. Kui asi on juba kohtusse jõudnud, siis ilmselgelt on äärmisel ebatõenäoline, et olukord saab olla nii selge, et ei jää mingit võimalust mõistlikuks kahtluseks.
Ka edaspidi on üksnes siseriikliku kohtu ülesanne hinnata, kas liidu õiguse õige kohaldamine on niivõrd ilmselge, et ei jää mingit võimalust mõistlikuks kahtluseks, ning sellest tulenevalt ka otsustada mitte esitada Euroopa Kohtule liidu õiguse tõlgendamise küsimust, mis tema menetluses olevas asjas on tõstatatud. Küll aga andis Euroopa Kohus käsitletavas kaasuses selged viited, millal kindlasti on siseriiklikul kohtul kohustus eelotsuse taotlus saata. Sisuliselt põhjustab Euroopa Kohus sellega endale olulise töökoormuse tõusu.
Euroopa Kohus andis mõista, et isegi kui alama astme kohtud on teinud kõrgemast kohtust erineva otsuse, ei ole see alati põhjuseks, miks kõrgem kohus peab tegema eelotsuse taotluse kui ta teeb vastupidise otsuse alama astme kohtu otsusest. Kui kõrgem kohus on veendunud, et tema tõlgendus on õige ilma igasuguse kahtluseta, siis eelotsuse taotlust ei pea esitama.
Kui tulla konkreetse vaidluse asjaolude juurde, siis rõhutas Euroopa Kohus, et arvukatel siseriiklikel kohtutel tekkis mõiste „ettevõtte üleminek” tõlgendamisel mitmeid küsimusi ning seega olid nad kohustatud saatma asja Euroopa Kohtusse. Vaidlusalused küsimused annavad tunnistust mitte üksnes tõlgendamisraskuste olemasolust, vaid ka kohtupraktika lahknevuste ohust liidus. Sellest tuleneb, et põhikohtuasja asjaoludel, mida iseloomustavad nii kohtupraktika vastupidised suunad siseriiklikul tasemel seoses direktiivi 2001/23 tähenduses mõistega „ettevõtte üleminek” kui ka selle mõiste korduvad tõlgendamisraskused erinevates liikmesriikides, peab siseriiklik kõrgem kohus täitma oma kohustust saata asi Euroopa Kohtusse, et välistada liidu õiguse väära tõlgendamise oht. Ehk siis korraga esinesid kaks asjaolu: siseriiklikud kohtud tegid erinevaid otsuseid ja oli oht, et erinevates liikmesriikides tõlgendatakse liidu õigust erinevalt.
Kokkuvõttes saab väita, et kui esinevad kaks asjaolu korraga, siis tuleb siseriiklikul kõrgemal kohtul saata eelotsuse taotlus Euroopa Kohtule. Need kaks asjaolu on nii madalama astme siseriiklike kohtute vastuolulised otsused seoses mõiste tõlgendamisega kui ka selle mõiste korduvad tõlgendamisraskused erinevates liikmesriikides. Võttes arvesse Eesti kohtute praktikat, siis enamus juhtudel tühistab ringkonnakohus maakohtu otsuse ja lõpuks otsustatakse asi ikka Riigikohtus. Ja kui vaidlusaluses küsimuses on juba Euroopa Kohtus vaidlusi toimunud, siis võib arvata, et edaspidi saab Euroopa Kohus arvestatavas osas tööd juurde.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2016/01/25/maksuvaidlusega-euroopa-kohtusse

matches: Riigikohus Kohus Riigikohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus


PS Planet - PS4, PS3, PS Vita • Vaata teemat - Foorumi üldreeglid
Postitas PS3 » 03 Nov 2009, 22:55
PS3 Planet foorumi administraatorid ja moderaatorid annavad oma parima, et eemaldada siit ebasobilik materjal. Siiski on võimatu kõiki postitusi läbi vaadata. Seepärast pead Sa nõustuma, et administraatorid ja moderaatorid ei vastuta siinsete postituste sisu eest ja need ei esinda nende huve.
1. Ropendamine - Ära sõima teisi, keegi pole täiuslik ja foorum ongi selleks, et probleeme lahendada.
2. Arvutitele kahjulike linkide/failide postitamine - Sealhulgas viirused, masina kokkujooksutajad jne.
3. Topeltpostitused - Ära postita mitu korda järjest ühte teemasse, vajadusel saad Sa muuta teksti, vajutades MUUDA nuppu.
4. Mõttetud postitused - Ühesõnalised postitused; "mind see ei huvita" ja "ma ei tea" postitused; täiesti teemast mööda kommentaarid (offtopic); foorumi risustamine spämmiga.
5. ****, ebaeetilised lingid jms - Igasugused kohatud, kellelegi kahjulikud ja muud kasutajat häirivad lingid on keelatud.
6. Narkootikumide propageerimine - Narkootikumide kasutamisele õhutavad mõtteavaldused ei ole lubatud. Narkootikumide propageerimise eest kohene ban. Lubatud on ainult mittepropageerivad meediaväljaannete artiklid. Kasutajatel ei ole lubatud arutada narkootikume mitte mingis kontekstis.
7. Teiste liikmete fleimimine/solvamine/mõnitamine - Ei ole lubatud abi paluvaid liikmeid (ega ka kedagi teist) tema küsimuse, arvamuse, jms. pärast mõnitada. Siia alla käib ka küsimusele vastamine "otsi guuglist" stiilis.
8. Valede staatuste kasutamine - Ükskõik millisel moel teada anda, nagu sa oleksid foorumi administraator, moderaator, auliige või mõni muu eritiitliga isik, kui sa seda tegelikult ei ole.
9. Petuskeemid - Omavolilised korjandused, loteriide korraldamine ja teised petmismeetodid.
10. Mõttetute, infovaesete postitustega vanade teemade üleskiskumine - Üle kahe kuu vanusesse teemasse postitamine kui ei ole edasi anda mingit värsket informatsiooni teemas käsitletud asja kohta.
11. IGASUGUNE eelnevalt läbirääkimata reklaam (foorumitele, portaalidele, firmadele).
2. Peame kinni Eesti Vabariigi seadustest.
3. Palun väljendada ennast arusaadavas eesti keeles.
4. Alafoorumitel ja teemadel võivad olla veel eraldi reeglid. Ka neid tuleb lugeda ja järgida!
5. Kui tahad kellegagi omavahel vestlust pidada, kasuta PS-i. Isiklikud vaidlused lahendage samuti PS'i teel!
6. Ära kasuta postituste sees pilte mis on suuremad kui 640x480 pikselit, kui on soov näidata pilti, mis on suurem, tee link millele klikkides avaneb see pilt.
7. ÄRA KASUTA FOORUMIS SUURI TÄHTI!
8. Signatuuride ehk allkirjade piirangud:
a. Signatuuris olevate piltide maksimaalne suurus on 140x550, st piltide maksimaalne kõrgus võib olla 140 pikslit, laius 550 pikslit.
b. Standardfondiga üle nelja rea kirjutada ei tohi. Vaata näidet:
Esimene rida (sobib)
Teine rida (sobib)
Kolmas rida (sobib)
Neljas rida (sobib)
Viies rida (ei sobi)
2. Definitsioonid erinevatele reegleid puudutavatele mõistetele
1. Spämm / offtopic Spämmi ja offtopicu näol on tegemist asjakohatu, mittevajaliku ja teemasse mittepuutuva postituse või kommentaariga, mis ei jaga lugejale uut infot parasjagu käesoleva küsimuse kohta. Spämmi all mõistetakse ühtlasi ka Smailirallisid ja paarisõnalisi kommentaare, mis ei ole konstruktiivsed.
2. Värske info Värske info all mõistetakse uusi teadaandeid, tähelepanekuid ja informatsiooni, mis puudutab otseselt parasjagu käesolevat teemat. Samuti võib värske info olla ka kellegi värske ja uudne vaade küsimusele. "Mulle meeldib!" või "See on nõme" ei kvalifitseeru värske infona, vaid on paarisõnaline kommentaar.
3. Smailiralli Kvalifitseerub Spämmina. Tegemist on smailide konstantse ja järjestikku postitamisega, mis (a) ei jaga uut infot ja (b) võib venitada välja foorumi pinna.
1. Iga teema jaoks tuleb leida sobilik alafoorum.
2. Enne teema tegemist tuleks kasutada Otsingut ja vaadata ringi vastavas alafoorumis.
3. Teema pealkiri
...peab kajastama võimalikult täpselt teema sisu, andma sisust lühikese ülevaate.
Ei sobi pealkirjad "appi", "probleem mingi asjaga" jne jne.
Miks? Esiteks, Otsingut kasutavad inimesed leiavad soovitu kiiremini üles. Teiseks, inimesel, kes Sind aidata võiks tekib (suurem) huvi teemat lugeda.
4. Teema sisu
...peab kajastama võimalikult palju infot probleemi ja sellega seonduva kohta. Mida täpsem, seda parem.
Miks? Siis ei pea aitaja hakkama mõistatama, mis värk on või vastavaid asju ise küsima.
4. Muid tähelepanekuid
1. Ärge saatke administratsioonile palveid ennast moderaatoriks teha! Moderaatoriks valitakse kasutaja eeskujuliku käitumise põhjal ning talle saadetakse sellest vastav teade.
2. Kasutajate nimede vahetamist ei toimu.
3. Reeglite rikkujad banitakse ning neil ei ole õigust enam foorumit kasutada.
4. PS3 Planet administratsioonil on alati õigus. Mõttetu vaidlemine reeglite järgimise osas lõpeb kasutaja eemaldamisega foorumist.
5. Varikontode loomine ja nende kasutamine ükskõik mis eesmärgil on keelatud.
6. Vigadest anda teada vastavas teemas.
Need on üldised reeglid, millest kõik PS3 foorumi kasutajad peavad kinni pidama, reeglite eiramine võib kaasa tuua postituste kustutamise või teema sulgemise, halvemal juhul kasutaja eemaldamise foorumist (bännimise).
Re: Foorumi üldreeglid
Postitas keionommik » 22 Juul 2011, 05:33
Mida selle 7.reegliga mõeldud on?
Postitas zipzic » 22 Juul 2011, 07:23
SEDA ET INIMESED POSTITADES EI KASUTAKS KOGU AEG AINULT SUURI TÄHTI (CAPS LOCK'I)!


text:
Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Määrus (EÜ) nr 44/2001 – Artikli 27 lõige 2 – Pooleliolevad kohtuasjad – Artikkel 24 – Kohtualluvuse kokkulepe – Kindlakstegemine, kas kohtuasi allub kohtule, kellele hagi esitati esimesena: kas seetõttu, et pooled ei ole vaidlustanud asja allumist esimesele kohtule, või seetõttu, et otsuse peale ei saa edasi kaevata
Kohtuasjas C‑1/13,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Cour de cassationi (Prantsusmaa) 19. detsembri 2012. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 2. jaanuaril 2013, menetluses
– Cartier parfums – lunettes SAS, esindajad: avocat A‑F. Roger ja avocat A. Sevaux,
– Prantsusmaa valitsus, esindajad: D. Colas ja B. Beaupère-Manokha,
– Šveitsi valitsus, esindaja: M. Jametti,
– Euroopa Komisjon, esindajad: S. Lejeune ja A‑M. Rouchaud-Joët,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 2; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 27 lõiget 2.
2 Taotlus on esitatud ühelt poolt Cartier parfums – lunettes SAS (edaspidi „Cartier”) ja Axa Corporate Solutions assurances SA (edaspidi „Axa assurances”) ning teiselt poolt äriühingute Ziegler France SA (edaspidi „Ziegler France”), Montgomery Transports SARL (edaspidi „Montgomery Transports”), Inko Trade s.r.o. (edaspidi „Inko Trade”), Jaroslav Matěja ja Groupama Transport vahelises kohtuvaidluses kahju hüvitamise üle, mis tekkis Cartier’le ja Axa assurancesile kauba varastamisega rahvusvahelise maanteeveo käigus.
3 Määruse nr 44/2001 põhjenduses 2 on märgitud, et „[t]eatavad erinevused kohtualluvust ja kohtuotsuse täitmist käsitlevates siseriiklikes eeskirjades takistavad siseturu häireteta toimimist. Olulised on sätted, millega ühtlustataks eeskirjad kohtualluvuse konflikti kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ning lihtsustataks vorminõudeid, et käesoleva määrusega seotud liikmesriikide kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine oleks kiire ja lihtne.”
4 Määruse põhjendus 15 on sõnastatud järgmiselt:
5 Määruse artiklis 24, mis asub kohtualluvuse eeskirju sisaldava II peatüki 7. jaos „Kokkulepe kohtualluvuse kohta”, on sätestatud:
6 Määruse II peatüki 8. jaos „Kohtualluvuse ja arvessevõetavuse kontrollimine” sisalduv artikkel 25 on sõnastatud järgmiselt:
„Kui liikmesriigi kohtule esitatakse hagi, mis on olulises osas seotud asjaga, mille puhul on artikli 22 kohaselt ainupädevad teise liikmesriigi kohtud, deklareerib see kohus omal algatusel, et ta ei ole selles asjas pädev.” [Edaspidi kasutatud mõiste „ainupädevus” asemel täpsemat mõistet „erandlik kohtualluvus”.]
7 Määruse nr 44/2001 II peatüki 9. jaos „Peatamine ja seotud menetlused” olevas artiklis 27 on ette nähtud:
„1. Kui eri liikmesriikide kohtutes algatavad sama alusega hagide põhjal menetlusi ühed ja samad pooled, peatab see kohus, kellele hagi esitati hiljem, poolelioleva menetluse omal algatusel seni, kuni on kindlaks tehtud selle kohtu pädevus, kellele hagi esitati esimesena.
8 Määrus nr 44/2001 asendas liikmesriikide vahelistes suhetes Brüsseli 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 1972, L 299, lk 32), mida on muudetud hilisemate konventsioonidega, mis käsitlevad uute liikmesriikide ühinemist selle konventsiooniga (edaspidi „Brüsseli konventsioon”). Konventsiooni 6. jaos „Kohtualluvuse kokkulepe” sisalduvas artiklis 18 oli ette nähtud:
„Lisaks käesoleva konventsiooni muudest sätetest tulenevale kohtualluvusele allub asi ka sellele osalisriigi kohtule, kuhu kostja ilmub. Käesolevat sätet ei kohaldata juhul, kui isik on ilmunud kohtusse kohtualluvuse vaidlustamiseks või kui artikli 16 kohaselt allub asi teisele kohtule.” [Mitteametlik tõlge.]
9 Brüsseli konventsiooni artikli 21 esialgses redaktsioonis, mis asus konventsiooni 8. jaos „Peatamine ja seotud menetlused”, oli sätestatud:
„Kui eri osalisriikide kohtutes algatavad sama eseme ja alusega hagide põhjal menetlusi ühed ja samad pooled, peatab see kohus, kellele hagi esitati hiljem, poolelioleva menetluse omal algatusel seni, kuni on kindlaks tehtud, kas asi allub sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena.
Kohus, kes peaks pädevusest loobuma, võib menetluse peatada, kui asja allumine teisele kohtule on vaidlustatud.”
10 Cartier tegi Ziegler France’ile ülesandeks korralda kosmeetikatoodete maanteevedu Genas’ (Prantsusmaa) ja Wickfordi (Ühendkuningriik) vahel. Ziegler France tegi nende kaupade veo allhanke korras ülesandeks Montgomery Transportsile, kes omakorda usaldas selle teenuse allhanke korras Inko Trade’ile ja see omakorda Jaroslav Matějale.
11 Jaroslav Matěja võttis vastutuse kauba eest äriühingu Saflog laos Genas’s 25. septembril 2007. Sõidukijuht peatus 2007. aasta 26. septembri ööl vastu 27. septembrit kell 00.30 ühes Ühendkuningriigi parklas, et teha puhkepaus vastavalt kehtivatele sõiduaja pikkust reguleerivatele õigusnormidele. Järgmisel hommikul tegi ta kindlaks, et kaup on varastatud. Cartier’ kindlustusselts Axa assurances leidis, et kahju suurus on 145 176,08 eurot. Axa assurances hüvitas Cartier’le kahju summas 144 176,08 eurot.
12 Cartier ja Axa Assurances esitasid 24. septembril 2008 Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoing’ile (Roubaix-Tourcoingi kaubanduskohus, Prantsusmaa) hagi äriühingute Ziegler France, Montgomery Transport SARL, Inko Trade Sro ja Jaroslav Matěja vastu, nõudes neilt solidaarselt 145 176,08 euro hüvitamist.
13 Seejärel esitasid veoettevõtjad üksteise järel samale kohtule erinevad nõuded kaasata menetlusse kolmandad isikud vastutuse realiseerimiseks ja nendesse menetlustesse astusid nende vastavad kindlustusandjad.
14 Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoing otsustas kõik need menetlused liita.
15 28. oktoobril 2010 toimunud kohtuistungil esitas äriühing Ziegler France määruse nr 44/2001 artikli 27 alusel vastuväite, mis puudutab poolelioleva kohtuasja samaaegset menetlemist, kuna ta esitas eelnevalt, 16. septembril 2008, hagi Ühendkuningriigi High Court of Justice (England & Wales) Queen’s Bench Divisionile (London Mercantile Court). Ka Euroopa Kohtule edastatud toimikust ilmneb, et Ziegler France esitas Ühendkuningriigi kohtule Cartier, äriühingu Saflog ja Inglise õiguse alusel asutatud äriühingu Wright Kerr Tyson Ltd vastu esialgse hagiavalduse (claim form) selleks, et kohus annaks hinnangu tekkinud vastutusele ja arvutaks välja kõnealuse vargusega Cartier’le tekkinud võimaliku kahju suuruse.
16 Cartier ja Axa assurances leidsid, et see vastuväide on vastuvõetamatu, kuna see ei ole esitatud in limine litis. Nimelt esitas Ziegler France enne Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoingis toimunud istungit oma kirjalikud seisukohad kohtuasja sisuliste asjaolude kohta, samas kui Prantsuse Code de procédure civile’i (tsiviilkohtumenetluse seadustik) artikli 74 alusel tuleb menetluslikud vastuväited esitada enne sisuliste küsimuste käsitlemist, sest vastasel juhul ei ole need vastuvõetavad.
17 Cartier ja Axa assurances väidavad, et lisaks sellele, et poolelioleva kohtuasja vastuväide on vastuvõetamatu, on see ka põhjendamatu, kuna määruse nr 44/2001 artikli 27 tähenduses ei ole kindlaks tehtud, et asi allub High Court of Justice’ile ehk kohtule, kellele hagi esitati esimesena, ja kuna kahes pooleliolevas kohtuasjas ei käsitata sama eset ja neis ei osale samad pooled.
18 Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoing asus 6. jaanuari 2011. aasta otsuses seisukohale, et Ziegler France’i esitatud poolelioleva kohtuasja vastuväide on põhjendatud eelkõige seetõttu, et Prantsuse Code de procédure civile’i artikli 871 kohaselt on lubatud esitada vastuväiteid menetlusele suuliselt.
19 Sellega seoses tegi nimetatud kohus kindlaks, et esimesena esitati hagi High Court of Justice’ile ja asja allumist sellele kohtule ei ole vaidlustatud. Seetõttu loobus Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoing määruse nr 44/2001 artikli 27 alusel Ühendkuningriigi kohtu kasuks oma pädevusest kohtuasja osas, mis toimub ühelt poolt Cartier’ ja Axa Assurancesi ning teiselt poolt Ziegler France’i vahel. Teisi kohtuasja pooli puudutavas osas otsustas Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoing menetluse peatada, kuni High Court of Justice on oma otsuse teinud.
20 Cour d’appel de Douai (Prantsusmaa) jättis 14. aprilli 2011. aasta otsusega Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoingi otsuse muutmata, arvestades eelkõige seda, et kohtuvaidluses, mis toimub ühelt poolt Cartier’ ja Axa Assurancesi ning teiselt poolt Ziegler France’i vahel, on poolelioleva kohtuasja vastuväite tingimused täidetud ja et Tribunal de commerce de Roubaix-Tourcoingi loobumine oma pädevusest High Court of Justice’i kasuks on seaduslik. Cour d’appel de Douai leidis, et Ühendkuningriigi kohtusse esitatud menetlust algatavast dokumendist, mis esitati enne kohtusse pöördumist Prantsusmaal, nähtub kahtlemata, et tegemist on sama veoga, mis saadeti äriühingu Saflogi laost teele Cartier’ arvel, ja et – kuigi kahes kohtus pooleliolevate vaidluste pooled on vaid osaliselt samad – ei ole vaidlust selles, et Ziegler France’i vastutuse küsimus, mida arutatakse High Court of Justice’is, avaldab kahtlemata mõju ka äriühingutele Montgomery Transports, Inko Trade, Jaroslav Matěja ja Groupama Transport.
21 Cartier ja Axa assurances esitasid selle otsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule kassatsioonkaebuse. Nad väitsid eelkõige seda, et Cour d’appel de Douai on vääralt mõistnud määruse nr 44/2001 artikli 27 tähendust ja ulatust, asudes seisukohale, et asja allumine Londoni High Court of Justice’ile oli kooskõlas nimetatud artikliga „kindlaks tehtud”, kuna seda ei olnud vaidlustatud. Nende äriühingute sõnul on asja allumine kohtule, kellele hagi esitati esimesena, kindlaks tehtud üksnes siis, kui see kohus tunnistab sõnaselgelt, et asi allub talle, või siis, kui asja allumist kinnitava otsuse peale ei ole võimalik edasi kaevata.
22 Nagu ilmneb liikmesriigi kohtu toimikust, on eelotsusetaotluse esitanud kohus arvamusel, et vaidlust ei ole selle üle, et hagi esitati esimesena Ühendkuningriigi kohtusse ning et kohtuvaidluste poolte ja esemete samasuse kohta esitatavad nõuded on käesolevas kohtuasjas täidetud. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on aga Prantsusmaa õigusteoorias esinevaid erinevaid seisukohti silmas pidades siiski kahtlusi väljendi „kui on kindlaks tehtud, et asi allub sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena” ulatuses määruse nr 44/2001 artikli 27 lõike 2 tähenduses.
23 Neil asjaoludel otsustas Cour de cassation menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas […] määruse nr 44/2001 […] artikli 27 [lõiget ]2 tuleb tõlgendada nii, et asja allumine kohtule, kellele hagi esitati esimesena, on kindlaks tehtud, kui ükski menetlusosaline ei ole asja allumist talle vaidlustanud või kui kohus on kinnitanud, et asi allub talle otsusega, mille peale ei saa edasi kaevata ühelgi põhjusel, eelkõige seetõttu, et õiguskaitsevahendid on ammendatud?”
24 Esmalt peab täpsustama, et kuigi põhikohtuasjas vaieldi nii esimese kui teise astme kohtus küsimuse üle, kas tegemist on poolelioleva menetlusega määruse nr 44/2001 artikli 27 lõike 1 tähenduses, puudutab küsimus, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult küsib, vaid määruse artikli 27 lõike 2 ulatust.
25 Sellega seoses tuleb meenutada, et vastavalt väljakujunenud praktikale on ainult siseriiklik kohus, kes asja menetleb ja kes vastutab tehtava lahendi eest, pädev kohtuasja konkreetseid asjaolusid arvestades otsustama, kas kohtuotsuse tegemiseks on vaja eelotsust ja kas Euroopa Kohtule esitatud küsimustel on kohtuasjas tähtsust (vt 17. oktoobri 2013. aasta otsus kohtuasjas C‑184/12: Unamar, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).
26 Lisaks peab rõhutama, et Euroopa Kohtule esitatud toimikust ei saa mitte ühegi asjaolu alusel järeldada, et põhikohtuasjas oleks tegemist määruse nr 44/2001 artiklis 22 ette nähtud erandliku kohtualluvusega. Järelikult ei pea Euroopa Kohus otsustama oletuse üle, kas asi võib alluda kohtule, kelle poole pöörduti hiljem (vt selle kohta 27. juuni 1991. aasta otsus kohtuasjas C‑351/89: Overseas Union Insurance jt, EKL 1991, lk I‑3317, punkt 20).
27 Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 44/2001 artikli 27 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kõnealuse sätte kohaselt on kindlaks tehtud, et asi allub sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena juba siis, kui ükski menetlusosaline ei ole vaidlustanud asja allumist kõnealusele kohtule, või on vajalik, et kohus oleks kaudselt või otsesõnu deklareerinud sellise otsusega, mille peale ei saa edasi kaevata, et asi allub talle.
28 Sellega seoses ilmneb Euroopa Kohtule esitatud andmetest, et põhikohtuasjas ei ole kohus, kellele hagi esitati esimesena, deklareerinud omal algatusel, et asi ei allu talle ja et Cartier ilmus kohtusse selleks, et vaidlustada Ziegler France’i nõudeid sisuliselt, ilma et ta oleks väitnud, et asi ei allu nimetatud kohtule.
29 Kõnealusele küsimuse vastamiseks tuleb kõigepealt meelde tuletada, et määruse nr 44/2001 artikli 27 lõikes 1 on ette nähtud, et juhul kui eri liikmesriikide kohtutes on pooleli samasugused kohtumenetlused, peatab see kohus, kellele hagi esitati hiljem, poolelioleva menetluse omal algatusel seni, kuni on kindlaks tehtud, kas asi allub sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena.
30 Lisaks on nimetatud artikli lõikes 2 ette nähtud, et kui on kindlaks tehtud asja allumine sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena, loobub kohus, kellele hagi esitati hiljem, oma pädevusest esimese kohtu kasuks.
31 Prantsusmaa valitsus ja Euroopa Komisjon on õigusega märkinud, et silmas pidada tuleb ka seda, et määruses nr 44/2001 ei ole täpsustatud, millistel asjaoludel peab asuma seisukohale, et asja allumine kohtule, kellele hagi esitati esimesena, on selle määruse artikli 27 tähenduses „kindlaks tehtud”.
32 Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt tuleb nimetatud määruse sätteid tõlgendada iseseisvalt, võttes arvesse määruse süsteemi ja eesmärke (vt 15. novembri 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑456/11: Gothaer Allgemeine Versicherung jt, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
33 Järelikult peab esitatud küsimusele vastamisel lähtuma määruse nr 44/2001 üldisest ülesehitusest ja eesmärgist.
34 Esiteks peab seoses määruse nr 44/2001 üldise ülesehitusega meelde tuletama, et määruse artikli 24 esimene lause kehtestab kohtualluvuse eeskirja, mis rajaneb kostja kohtusse ilmumisel kõigis kohtuasjades, mille puhul asja allumine menetlevale kohtule ei tulene selle määruse teistest sätetest. Sealhulgas kohaldatakse seda eeskirja juhtudel, kui kohtule on esitatud hagi selle määruse sätteid eirates, ning see tähendab, et kostja kohtusse ilmumist võib pidada vaikivaks nõustumiseks asja allumisega sellele kohtule, kus asi algatati, ning seega vaikivaks kokkuleppeks kohtualluvuse kohta (20. mai 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑111/09: ČPP Vienna Insurance Group, EKL 2010, lk I‑4545, punkt 21).
35 Määruse nr 44/2001 artikli 24 teine lause näeb ette erandid sellest üldeeskirjast. Nimetatud sätte kohaselt ei peeta vaikivaks kohtualluvuse kokkuleppeks seda, kui kostja vaidlustab kohtualluvuse, väljendades nii oma tahet mitte nõustuda asja allumisega sellele kohtule, või kui on tegemist juhtudega, millega seoses nimetatud määruse artikkel 22 näeb ette erandliku kohtualluvuse eeskirjad (eespool viidatud kohtuotsus ČPP Vienna Insurance Group, punkt 22).
36 Euroopa Kohus on juba otsustanud, et Brüsseli konventsiooni artikli 18 – mis on sisuliselt identne määruse nr 44/2001 artikliga 24 – eesmärgist tuleneb, et juhul kui kohtualluvuse vaidlustamine ei eelne asja sisulisele arutamisele, ei tohi see igal juhul toimuda pärast seisukoha võtmist, mida siseriikliku menetlusõiguse kohaselt loetakse asja arutavale kohtule esitatud esimeseks kaitseks (24. juuni 1981. aasta otsus kohtuasjas 150/80: Elefanten Schuh (EKL 1981, lk 1671, punkt 16, ja 13. juuni 2013. aasta otsus kohtuasjas C‑144/12: Goldbet Sportwetten, punkt 37).
37 Veel on Euroopa Kohus otsustanud, et Brüsseli konventsiooni artikkel 18 kuulub kohaldamisele ka juhul, kui kostja esitab lisaks väitele, et asi ei allu sellele kohtule, ka sisulisi vastuväiteid hagile. Siiski võib kohtualluvuse vaidlustamisel olla artiklis 18 nimetatud tagajärg ainult juhul, kui hagejal ja kohtul, kellele hagi esitati, on võimalik juba kostja esimesest vastuväitest mõista, et sellega soovitakse vaidlustada kohtualluvust (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Elefanten Schuh, punktid 14 ja 15).
38 Eelneva alusel saab teha järelduse, et määrusega nr 44/2001 kehtestatud süsteem, nii nagu see tuleneb selle artiklitest 24 ja 27, on loodud sooviga vältida, et pikeneks selle kohtu menetluse peatamise aeg, kelle poole pöörduti teisena, samas kui tegelikult ei ole enam võimalik vaidlustada asja allumist sellele kohtule, kellele esitati hagi esimesena, nagu on meelde tuletatud ka juba käesoleva otsuse punktis 36.
39 Niisugune oht puudub siiski juhul, kui – nii nagu põhikohtuasjas – ei ole kohus, kellele hagi esitati esimesena, omal algatusel deklareerinud, et asi ei allu talle ja ükski kohtuvaidluse pool ei ole kohtualluvust ka vaidlustanud kuni seisukoha võtmiseni, mida siseriikliku menetlusõiguse kohaselt loetakse asja arutavale kohtule esitatud esimeseks kaitseks.
40 Teiseks tuleb määruse nr 44/2001 eesmärgiga seoses meelde tuletada, et määruse põhjenduse 15 kohaselt on üks selle määruse eesmärke vähendada nii palju kui võimalik samaaegsete menetluste võimalust ja tagada, et kahes liikmesriigis ei tehtaks vastuolulisi kohtuotsuseid juhul, kui sama kohtuasi võib alluda mitmele kohtule. Selleks on liidu seadusandja loonud selge ja tõhusa süsteemi pooleliolevate kohtuasjade küsimuse lahendamiseks. Eeltoodust lähtudes tuleb nende eesmärkide saavutamiseks tõlgendada määruse nr 44/2001 artiklit 27 laialt (eespool viidatud kohtuotsus Overseas Union Insurance jt, punkt 16).
41 Tuleb aga tõdeda, et määruse artikli 27 lõike 2 tõlgendus, mille kohaselt oleks selleks, et teha kõnealuse sätte tähenduses kindlaks asja allumine kohtule, kellele hagi esitati esimesena, vaja, et kohus oleks otsusega, mille peale ei saa edasi kaevata, kaudselt või otsesõnu tunnistanud, et asi allub talle, suurendaks paralleelsete menetluste riski, ja muudaks nimetatud määrusega kehtestatud sätted pooleliolevate kohtuasjade lahendamise seisukohast kasutuks.
42 Lisaks tuleneb nii P. Jenardi aruandest Brüsseli konventsiooni kohta (EÜT 1979, C 59, lk 1) kui ka Euroopa Kohtu praktikast konventsiooni artikli 21 kohta, mis vastab määruse nr 44/2001 artiklile 27, et poolelioleva kohtuasja kohta käiva sätte eesmärk on vältida ka negatiivset kohtualluvuse kollisiooni. Kõnealune säte kehtestatigi selleks, et pooled ei oleks sunnitud algatama uut menetlust juhul, kui näiteks kohus, kellele hagi esitati esimesena, asub hiljem seisukohale, et kohtuasi ei allu talle (vt eespool viidatu kohtuotsus Overseas Union Insurance jt, punkt 22).
43 Kui kohus, kellele hagi esitati esimesena, ei ole omal algatusel otsustanud, et asi ei allu talle ja kohtule ei ole esitatud ka vastuväidet kohtualluvuse puudumise kohta, ei saa see, kui kohus, kelle poole on pöördutud hiljem, asub seisukohale, et asi ei allu talle, tuua kaasa negatiivset kohtualluvuse kollisiooni, kuna asja allumist sellele kohtule, kellele esitati hagi esimesena, ei saa enam vaidlustada.
44 Järelikult tuleb määruse nr 44/2001 üldise ülesehituse ja eesmärgi alusel asuda seisukohale, et artikli 27 lõike 2 kohaselt on kindlaks tehtud, et asi allub sellele kohtule, kellele hagi esitati esimesena, juba siis, kui kohtul, kellele hagi esitati hiljem, puudub kõnealuse määruse kohaselt erandlik kohtualluvus, ja kui kohus, kellele hagi esitati esimesena, ei ole omal algatusel deklareerinud, et asi ei allu talle ja kui ükski kohtuvaidluse pool ei ole kohtualluvust vaidlustanud kuni seisukoha võtmiseni, mida siseriikliku menetlusõiguse kohaselt loetakse asja arutavale kohtule esitatud esimeseks kaitseks.
45 Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse nr 44/2001 artikli 27 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kui kohus, kellele hagi esitati esimesena, ei ole omal algatusel deklareerinud, et asi ei allu talle, ja kui ükski kohtuvaidluse pool ei ole kohtualluvust vaidlustanud kuni sisulises küsimuses seisukoha võtmiseni asja arutavas kohtus, mida siseriikliku menetlusõiguse kohaselt loetakse nimetatud kohtule esitatud esimeseks kaitseks, siis on kindlaks tehtud, et asi allub kohtule, kellele hagi esitati esimesena, välja arvatud juhul, kui asi allub kõnealuse määruse kohaselt erandlikult kohtule, kellele hagi esitati hiljem.
46 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 27 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kui kohus, kellele hagi esitati esimesena, ei ole omal algatusel deklareerinud, et asi ei allu talle, ja kui ükski kohtuvaidluse pool ei ole kohtualluvust vaidlustanud kuni sisulises küsimuses seisukoha võtmiseni asja arutavas kohtus, mida siseriikliku menetlusõiguse kohaselt loetakse nimetatud kohtule esitatud esimeseks kaitseks, siis on kindlaks tehtud, et asi allub kohtule, kellele hagi on esitatud esimesena, välja arvatud juhul, kui asi allub kõnealuse määruse kohaselt erandlikult kohtule, kellele on hagi esitatud hiljem.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus kohus