29.12.2003 ( RT I 2003, 89, 599) 1.01.2004
Määrus kehtestatakse «Maksukorralduse seaduse» (RT I 2002, 26, 150; 57, 358; 63, 387) § 17 lõike 1 alusel ja kooskõlas «Andmekogude seaduse» (RT I 1997, 28, 423; 1998, 36/37, 552; 1999, 10, 155; 2000, 50, 317; 57, 373; 92, 597; 2001, 7, 17; 17, 77) § 32 lõikega 1.
(2) Vabariigi Valitsuse 24. märtsi 1999. a määrusega nr 116 «Maksumaksjate ja maksukinnipidajate riikliku registri asutamine» (RT I 1999, 34, 449; 56, 592; 84, 770; 2000, 47, 429; 96, 616) asutatud «Maksumaksjate ja maksukinnipidajate riikliku registri» andmed on aluseks «Maksukohustuslaste registrile».
Registri vastutavaks ja volitatud töötlejaks on Maksu- ja Tolliamet.
Registri pidamine toimub vastavalt «Maksukorralduse seadusele» ja teistele maksuseadustele, «Andmekogude seadusele», «Isikuandmete kaitse seadusele» (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685; 2001, 50, 283), käesolevale määrusele ja muudele õigusaktidele.
§5. Registri pidamise viis
(2) Andmed on registris digitaalkujul. Registriandmeid säilitatakse digitaalselt ja arhiveeritakse «Arhiiviseaduse» (RT I 1998, 36/37, 552; 1999, 16, 271; 2000, 92, 597; 2001, 88, 531; 93, 565; 2002, 53, 336) kohaselt.
§7. Isikud, kelle kohta kantakse andmed registrisse
2) «Sotsiaalmaksuseaduse» (RT I 2000, 102, 675; 2001, 50, 285; 59, 359; 79, 480; 91, 544; 95, 587; 2002, 44, 284) alusel kindlustatav isik;
3) «Töötuskindlustuse seaduse» (RT I 2001, 59, 359; 82, 488; 2002, 44, 284; 57, 357; 61, 375) alusel kindlustatu, töötuskindlustusmakse maksja ja kinnipidaja;
4) kohustatud isik, makse maksja ja makse kinnipidaja «Kogumispensionide seaduse» (RT I 2001, 79, 480; 2002, 23, 131; 44, 284) tähenduses.
§8. Registri koosseis
§9. Registreerimise aluseks olevad dokumendid
§10. Registrisse kantavad andmed
§11. Füüsilise isiku andmed
§12. Juriidilise isiku andmed
§13. Andmete õiguslik re˛iim
§14. Maksukohustuslaste registreerimine teiste riiklike registrite andmete alusel
§15. Registreerimiskohustus Maksu- ja Tolliametis
(1) «Maksukorralduse seaduse» § 18 lõikes 1 nimetatud isikud on kohustatud enne tegevuse alustamist end registreerima elu-, asu- või tegevuskohajärgses Maksu- ja Tolliameti piirkondlikus maksukeskus es.
(2) Käesoleva määruse §-s 20 sätestatud juhtudel registreerib Maksu- ja Tolliamet mitteresidendist juriidilise isiku maksukohustuse tekkimisel.
§16. Juriidilise isiku või asutuse registreerimine
§17. Füüsilisest isikust ettevõtja registreerimine
(1) Füüsilisest isikust ettevõtja registreeritakse «Maksukorralduse seaduse» §-s 20 sätestatud korras.
(2) Füüsilisest isikust ettevõtja registreerimisel on registrikoodiks maksukohustuslase isikukood. Füüsilisele isikule, kellel puudub Eesti Vabariigi isikukood, omistab registrikoodi Maksu- ja Tolliamet .
(3) Maksu- ja Tolliamet is registreeritud füüsilisest isikust ettevõtja kandmisel äriregistrisse teeb Maksu- ja Tolliamet vastava kande maksukohustuslaste registris. Äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtja tegevuse lõpetamisel ning äriregistrist kustutamisel tehakse vastav kanne ka maksukohustuslaste registris.
(4) Füüsilisest isikust ettevõtjal, sealhulgas äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtjal, on õigus oma tegevuse peatamisest ette teatada Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule maksukeskusele , märkides avalduses ajavahemiku, millal ettevõtlus peatatakse.
(5) Notari ja kohtutäituri registreerimisel kohaldatakse käesolevas määruses füüsilisest isikust ettevõtja kohta käivaid sätteid, välja arvatud hooajalise ja ajutise ettevõtlusega tegelemist reguleerivad sätted.
§18. Püsiva tegevuskoha registreerimine
§19. Mitteresidendist tööandja registreerimine
§20. Mitteresidentide registreerimine maksukohustuse tekkimise alusel
(1) Maksu- ja Tolliamet registreerib maksukohustuslaste registris mitteresidendid, kes on kohustatud maamaksu maksma või kes peavad esitama vastavalt «Tulumaksuseadusele» (RT I 1999, 101, 903; 2001, 11, 49; 16, 69; 50, 283; 59, 359; 79, 480; 91, 544; 2002, 23, 131; 41, 253; 44, 284) tuludeklaratsiooni, aga ei ole varem registris registreeritud.
§21. Käibemaksukohustuslase registreerimine
(1) Käibemaksukohustuslasena registreerimiseks peab maksukohustuslane esitama Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule maksukeskusele avalduse «Käibemaksuseaduse» (RT I 2001, 64, 368; 88, 531; 102, 669; 2002, 11, 60; 30, 177; 44, 284) kohaselt.
§22. Registrikande tegemine ja registreerimistõendi väljastamine
(2) Registreerimise kohta väljastab Maksu- ja Tolliameti piirkondlik maksukeskus tõendi, kuhu märgitakse registreerimisel esitatud avaldusel olevad andmed.
§23. Registriandmete töötlemine
(4) Registri kasutajad väljaspool Maksu- ja Tolliamet it registreeritakse ja neile antakse registri kasutamise õigused vastavalt Maksu- ja Tolliamet i ja teise pädeva ametiasutuse vahelisele lepingule.
§24. Andmete muutumisest ja tegevuse lõpetamisest teavitamine
(1) «Maksukorralduse seaduse» § 18 lõikes 1 ja käesoleva määruse § 19 lõikes 1 nimetatud isikud on kohustatud teatama Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule maksukeskusele viie tööpäeva jooksul oma tegevuse lõpetamisest, püsiva tegevuskoha likvideerimisest või registreerimisel esitatud andmete muutumisest.
(2) Füüsilisest isikust ettevõtja ei pea teatama Maksu- ja Tolliameti piirkondlikule maksukeskusele ettevõtlusega tegelemise alustamisest või lõpetamisest, kui tema registreerimisavaldusse oli märgitud vastav kuupäev.
§25. Andmete väljastamine
(1) Maksu- ja Tolliamet il on õigus väljastada registrist:
§26. Andmete registrisse vastuvõtmise ja väljastamise üle arvestuse pidamine
§27. Maksukohustuslasele väljastatavad andmed
(3) Maksu- ja Tolliamet i e-teenuse kaudu esitatud järelepärimist käsitatakse kirjaliku järelepärimisena.
§28. Avalikud andmed
«Maksukorralduse seaduse» §-s 27 nimetatud avalikke andmeid võib maksuhaldur väljastada kirjalikult esitatud järelepärimise alusel, samuti telefoni- või elektroonilisel teel tehtud järelepärimise alusel, avaldada veebilehel või teha isikutele ning asutustele kättesaadavaks Maksu- ja Tolliamet i e-teenuse kaudu.
§29. Andmete väljastamine riigi-, valla- ja linnaasutustele ning avalik-õiguslikke ülesandeid täitvale isikule
(1) «Maksukorralduse seaduse» §-s 29 sätestatud juhtudel võib maksuhaldur väljastada andmeid kirjaliku järelepärimise alusel või teha andmed kättesaadavaks Maksu- ja Tolliamet i e-teenuse kaudu.
(2) Andmete edastamine «Maksukorralduse seaduse» §-s 29 nimetatud isikutele ja asutustele e-teenuse kaudu toimub vastavalt Maksu- ja Tolliamet i ja isiku või asutuse vahel sõlmitud lepingule.
(3) Kui «Maksukorralduse seaduse» §-s 29 sätestatud tingimustel väljastatakse töötlemiseks andmevalim, toimub andmete väljastamine ristkasutuse teel «Andmekogude seaduses» ettenähtud korras.
§30. Andmete väljastamine maksukohustuslase nõusolekul ja teadmisel
§31. Järelevalve teostamine
(1) Järelevalvet registri pidamise seaduslikkuse üle teostab andmekaitse järelevalveasutus «Andmekogude seaduses» ja «Isikuandmete kaitse seaduses» (RT I 1996, 48, 944; 1998, 59, 941; 111, 1833; 2000, 50, 317; 92, 597; 104, 685; 2001, 50, 283) sätestatud korras.
(2) Rahandusminister teostab teenistuslikku järelevalvet Maksu- ja Tolliamet i toimingute üle registri pidamisel «Vabariigi Valitsuse seaduses» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677; 2001, 7, 16; 53, 305; 59, 358; 94, 578; 100, 646; 102, 677) sätestatud korras.
(3) Puuduste ilmnemisel registri pidamises on registri volitatud töötleja kohustatud need likvideerima järelevalveametniku ettekirjutuses sätestatud tähtajaks.
§32. Registri finantseerimine
Registri pidamise kulud kaetakse riigieelarvest Maksu- ja Tolliamet ile sihtotstarbeliselt eraldatavate summade arvel.
§33. Registri likvideerimine
Registri likvideerimise otsustab Vabariigi Valitsus kooskõlas «Andmekogude seaduse» ja «Arhiiviseadusega».
§34. [käesolevast tekstist välja jäetud]


text:
Prokuratuuriseaduse, karistusseadustiku, väärteomenetluse seadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja infoühiskonna teenuse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Prokuratuuriseaduse, karistusseadustiku, väärteomenetluse seadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja infoühiskonna teenuse seaduse muutmise seadus
Vabariigi Presidendi 8. mai 2006. a otsusega nr 1008
§ 1. Prokuratuuriseaduses (RT I 1998, 41/42, 625; 2005, 29, 212) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 22 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
« (31) Prokuröride ametikohtadele vastavate palgaastmete siseselt võib kehtestada diferentseeritud palgamäärad mõnes piirkonnas töötavatele prokuröridele. Diferentseeritud palgamäära suuruse, selle rakendamise alused ja erisused kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.»;
2) paragrahvi 25 lõiked 3 ja 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Prokuröri vanaduspensioni suurus on 65 protsenti tema viimasele ametikohale vastavast Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatud minimaalsest palgamäärast, arvestamata eripiirkonnas töötamisest tulenevat palgamäära suurendust.
(4) Kui muutub selle prokuröri ametikoha minimaalne palgamäär, kellena prokuröri vanaduspensioni saav isik töötas, arvutatakse prokuröri vanaduspension ümber. Sel juhul makstakse pensioni muutunud suuruses alates järgneva kuu esimesest kuupäevast.»;
« (6) Prokuröri vanaduspensioni ei maksta prokurörina töötamise ajal. Kui pensionile läinud prokurör teeb muud tööd, makstakse talle prokuröri vanaduspensioni täies ulatuses, sõltumata töötasu suurusest.»;
4) paragrahv 26 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 26. Prokuröri töövõimetuspension
(5) Prokuröri töövõimetuspensioni see osa, mis ületab üldise töövõimetuspensioni, makstakse riigieelarvest.»;
5) paragrahvis 261 asendatakse sõna «palk» sõnaga «ametipalk» vastavas käändes;
6) paragrahvi 33 lõikes 2 ja § 43 lõikes 2 asendatakse sõnad «kohtunike esinduskogu» sõnadega «kohtunike täiskogu»;
7) paragrahv 56 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 59 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Käesoleva seaduse § 25 lõike 6 esimest lauset kohaldatakse isikutele, kellel tekib prokuröri vanaduspensioni saamise õigus 2006. aasta 1. juulist.»
§ 2. Karistusseadustikus (RT I 2001, 61, 364; 2006, 7, 42) tehakse järgmised muudatused:
1) seadustikku täiendatakse §-ga 2251 järgmises sõnastuses:
« § 2251. Infoühiskonna teenuse ja ringhäälingu ebaseaduslik vastuvõtmine
(1) Tasulisele infoühiskonna teenusele või tasu eest edastatavale televisiooni- või raadioprogrammile või -saatele või nendele juurdepääsu võimaldavale teenusele ebaseaduslikku juurdepääsu võimaldavate seadmete või tarkvara kaubanduslikul eesmärgil valmistamise, edasiandmise, paigaldamise, hooldamise, omamise või reklaamimise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 300 trahviühikut.
2) seadustikku täiendatakse §-ga 2981 järgmises sõnastuses:
« § 2981. Mõjuvõimuga kauplemine
(1) Vara või muu soodustuse lubamisega nõustumise või vastuvõtmise eest vastutasuna selle eest, et isik kasutab ebaseaduslikult oma tegelikku või eeldatavat mõju eesmärgiga saavutada avaliku halduse ülesandeid täitvalt ametiisikult tema ametiseisundit kasutades teo toimepanemine või toimepanemata jätmine vara või muu soodustuse andja või kolmanda isiku huvides, – karistatakse rahalise karistusega või kuni kolmeaastase vangistusega.
§ 3. Väärteomenetluse seadustikus (RT I 2002, 50, 313; 2005, 71, 549) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 52 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Karistusseadustiku §-s 2251 ettenähtud väärtegude kohtuväline menetleja on Sideamet.»;
2) paragrahvi 191 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 4. Kriminaalmenetluse seadustikus (RT I 2003, 27, 116; 2006, 15, 118) tehakse järgmised muudatused:
1) seadustikku täiendatakse §-ga 271 järgmises sõnastuses:
« § 271. Süüdistuskohustusmenetluse kohtualluvus
(1) Käesoleva seadustiku § 208 lõikes 1 nimetatud Riigiprokuratuuri määruse peale esitatud kaebuse lahendamine kuulub selle ringkonnakohtu pädevusse, kelle tööpiirkonnas asub kannatanule kriminaalmenetluse alustamata jätmise teate või kriminaalmenetluse lõpetamise määruse saatnud prokuratuur või uurimisasutus.
(2) Kui kriminaalmenetluse alustamata jätmise teate või kriminaalmenetluse lõpetamise määruse on kannatanule saatnud Riigiprokuratuur, kuulub käesoleva seadustiku § 208 lõikes 1 nimetatud kaebuse lahendamine Tallinna Ringkonnakohtu pädevusse.»;
2) paragrahvi 137 lõikes 4 asendatakse arv «4» arvuga «31»;
3) paragrahvi 142 lõikes 9 asendatakse sõna «hoone» sõnaga «ehitise» ja sõnad «asukoha järgsele hooneregistrile» sõnaga «ehitisregistrile»;
4) paragrahvi 145 lõike 2 punktis 3 asendatakse sõnad «kriminaalasja nimetus,» sõnadega «kriminaalasja nimetus – »;
5) paragrahvi 178 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Vabariigi Valitsus kehtestab oma määrusega:
1) kannatanule, tunnistajale, tõlgile, eksperdile ja spetsialistile makstava tasu suuruse ning maksmise korra;
2) käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud hüvitiste suurused ja maksmise korra;
3) vajaduse korral erisused välisriigis elavale eksperdile, spetsialistile ja tõlgile tasu või hüvitise maksmisel.»;
6) paragrahvi 208 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Kui Riigiprokuratuuri määrusega on jäetud käesoleva seadustiku § 207 lõikes 1 või 2 nimetatud kaebus rahuldamata, võib kaebuse esitanud isik määruse koopia saamisest alates ühe kuu jooksul advokaadi vahendusel vaidlustada kriminaalmenetluse alustamata jätmise või lõpetamise ringkonnakohtus.
(2) Ringkonnakohtusse esitatavas kaebuses märgitakse:
3) millistele kogutud tõenditele tugineb kuriteokahtlus;
4) kriminaalmenetluse lõpetamise korral menetluse lühikirjeldus;
5) kaebaja arvates alusetult tegemata jäetud menetlustoimingud.
(3) Ringkonnakohus juhindub käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kaebuse kohtulikku arutamist ette valmistades käesoleva seadustiku §-st 326, arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kaebuse lahendab ringkonnakohtu kohtunik ainuisikuliselt kaebuse saamisest alates kümne päeva jooksul. Enne otsustamist on tal õigus:
1) nõuda kriminaaltoimiku materjale;
2) anda Riigiprokuratuurile korraldusi täiendavateks menetlustoiminguteks.
(5) Kui kohtunik leiab, et kriminaalmenetluse alustamiseks või jätkamiseks ei ole alust, koostab ta määruse, milles märgitakse:
1) kaebuse rahuldamata jätmise põhistus;
2) kaebuse esitajalt menetluskulude väljamõistmine.
(6) Kui kohtunik leiab, et kriminaalmenetluse alustamiseks või jätkamiseks on alust, tühistab ta Riigiprokuratuuri määruse ja kohustab Riigiprokuratuuri alustama või jätkama kriminaalmenetlust.»;
7) paragrahv 210 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 210. Riiklik kriminaalmenetlusregister
(1) Riiklikusse kriminaalmenetlusregistrisse kantakse karistusseadustikust ja käesolevast seadustikust tulenevad andmed eesmärgiga:
1) tagada ülevaade uurimisasutuste, prokuratuuri ja kohtute menetluses olevate kriminaalasjade, samuti alustamata jäetud kriminaalasjade kohta;
2) kajastada andmeid kriminaalmenetluse raames läbiviidud toimingute kohta;
3) võimaldada menetleja töö sisemist korraldamist;
4) tagada kriminaalpoliitiliste otsustuste tegemiseks vajaliku kuritegevusstatistika kogumine;
5) võimaldada menetlusdokumentide elektroonilist edastamist käesolevas seadustikus sätestatud juhtudel.
(2) Riikliku kriminaalmenetlusregistri asutab ning selle vastutava ja volitatud töötleja määrab Vabariigi Valitsus.
(3) Justiitsminister võib anda määrusi kriminaalmenetlusregistri tegevuse korraldamiseks ja kriminaalmenetlusregistri kasutamise tasu määrade kehtestamiseks.
(4) Justiitsministeerium avaldab riikliku kriminaalmenetlusregistri andmete põhjal iga aasta 1. märtsiks aruande eelmise aasta kuritegevuse kohta.
(5) Kuritegevuse statistika avaldamise vormid ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus.»;
8) paragrahvi 230 lõikes 3 asendatakse arvud «2–5» arvudega «2–6»;
9) seadustikku täiendatakse §-ga 2351 järgmises sõnastuses:
« § 2351. Kohtu alla andmine lühimenetluses
(1) Kriminaaltoimiku saanud kohtunik kontrollib käesoleva seadustiku §-de 24–27 sätteid järgides kriminaalasja kohtualluvust ning teeb määruse:
1) süüdistatava kohtu alla andmiseks, järgides käesoleva seadustiku § 263 sätteid;
2) kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks, kui puuduvad lühimenetluse kohaldamise alused;
3) kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks ja menetluse jätkamiseks, kui kohus ei nõustu kriminaalasja lahendamisega lühimenetluses.
(2) Käesoleva seadustiku §-s 258 sätestatud aluse ilmnemisel korraldab kohus eelistungi, mille pidamisel järgitakse käesoleva seadustiku §-des 259–262 sätestatut.»;
10) paragrahvi 238 lõiget 1 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
« 3) kriminaalmenetluse lõpetamise määruse, kui ilmnevad käesoleva seadustiku § 199 lõike 1 punktides 2–5 loetletud alused»;
11) paragrahvi 238 lõike 1 senine punkt 3 loetakse punktiks 4;
12) seadustikku täiendatakse §-ga 2451 järgmises sõnastuses:
« § 2451. Kohtu alla andmine kokkuleppemenetluses
2) kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks, kui puuduvad kokkuleppemenetluse kohaldamise alused;
3) kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks võimalusega koostada uus kokkulepe, kui kohus ei nõustu kuriteo kvalifikatsiooni, tsiviilhagi suuruse või karistuse liigi või määraga;
4) kriminaaltoimiku prokuratuurile tagastamiseks ja menetluse jätkamiseks, kui kohus ei nõustu kriminaalasja lahendamisega kokkuleppemenetluses.
13) paragrahvi 248 lõiget 1 täiendatakse uue punktiga 1 järgmises sõnastuses:
« 1) prokuratuurile kriminaaltoimiku tagastamise määruse, kui puuduvad kokkuleppemenetluse kohaldamise alused;»;
14) paragrahvi 248 lõike 1 senised punktid 1–4 loetakse punktideks 2–5;
15) paragrahvi 373 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Teistmisaluse puudumisel jätab Riigikohus teistmisavalduse rahuldamata.
(2) Teistmisavalduse põhjendatuse korral tühistab Riigikohus vaidlustatud kohtulahendi oma otsusega ja saadab kriminaalasja uueks arutamiseks tühistatud kohtulahendi teinud kohtule või Riigiprokuratuurile uue kohtueelse menetluse korraldamiseks.
(3) Kui teistetavas kriminaalasjas ei ole vaja tuvastada uusi asjaolusid, võib Riigikohus pärast kriminaalasja teistmist teha uue otsuse, raskendamata süüdimõistetu olukorda.»;
16) paragrahvi 378 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Ettepaneku Vabariigi Presidendi, Vabariigi Valitsuse liikme, Riigikogu liikme, riigikontrolöri, Riigikohtu esimehe ja riigikohtuniku kohta süüdistusakti koostamiseks teeb Riigikogule õiguskantsler Riigiprokuratuuri taotluse alusel.»;
17) paragrahvi 385 punkt 5 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 385 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 6) menetlustoiminguks loa andmise määrus, välja arvatud vahistamise ja vahistamisest keeldumise, vahistamise tähtaja pikendamise või sellest keeldumise, väljaandmisvahistamise, isiku raviasutusse sundpaigutamise, vara arestimise, posti- või telegraafisaadetise arestimise, ametist kõrvaldamise ja alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutamise või tema seal viibimise tähtaja pikendamise määrused;»;
19) paragrahv 386 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 386. Määruskaebus
(1) Määruskaebus vormistatakse kirjalikult ja selles märgitakse:
1) selle kohtu nimetus, kellele määruskaebus esitatakse;
2) määruskaebuse esitaja nimi, menetlusseisund ning elu- või asukoht ja aadress;
3) selle kohtu nimetus, kelle määrus vaidlustatakse, määruse tegemise kuupäev ja selle kohtumenetluse poole nimi, kelle suhtes määrus vaidlustatakse;
4) millises osas määrust vaidlustatakse;
5) määruskaebuses esitatud taotluse sisu ja taotluse põhjendus;
(2) Määruskaebuse allkirjastab ja kuupäevastab selle esitaja.
(3) Määruskaebus lisatakse kriminaaltoimikusse.»;
20) paragrahv 387 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 387. Määruskaebuse esitamise kord ja tähtaeg
(1) Määruskaebus esitatakse kümne päeva jooksul, alates päevast, mil isik sai vaidlustatavast kohtumäärusest teada või pidi teada saama, vaidlustatava kohtumääruse teinud kohtule, kui käesoleva paragrahvi lõikes 2 ei ole sätestatud teisiti.
(2) Vahistamise ja vahistamisest keeldumise, vahistamise tähtaja pikendamise või sellest keeldumise, väljaandmisvahistamise, isiku raviasutusse sundpaigutamise, vara arestimise, posti- või telegraafisaadetise arestimise, ametist kõrvaldamise ja alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutamise määruse peale esitatakse määruskaebus 10 päeva jooksul, alates päevast, mil isik sai vaidlustatavast kohtumäärusest teada või pidi teada saama, vaidlustatava kohtumääruse teinud kohtu kõrgemalseisvale kohtule vaidlustatava kohtumääruse teinud kohtu kaudu.
(3) Kui kohus kriminaalasjas tehtud määrusega tunnistas kohaldamisele kuuluva õigustloova akti põhiseadusega vastuolus olevaks ja jättis selle kohaldamata, arvestatakse määruskaebuse esitamise tähtaega kohaldamata jäetud õigustloova akti kohta Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve korras tehtud otsuse kuulutamisest.»;
21) paragrahv 388 tunnistatakse kehtetuks;
22) paragrahv 389 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 389. Määruskaebuse läbivaatamine kohtumääruse koostanud kohtus
(1) Määruskaebuse läbivaatamisel kohtumääruse koostanud kohtus järgitakse käesoleva seadustiku 10. või 11. peatüki sätteid, arvestades käesolevas peatükis sätestatud erisusi.
(2) Kohtumääruse teinud kohtukoosseis vaatab määruskaebuse läbi selle esitamisest alates viie päeva jooksul kirjalikus menetluses kaebuse piires ja üksnes isiku suhtes, kelle kohta see on esitatud.
(3) Kui vaidlustatud kohtumääruse teinud kohus loeb määruskaebust põhjendatuks, tühistab ta vaidlustatud kohtumääruse oma määrusega ja teeb vajaduse korral uue määruse, teatades sellest viivitamata kaebuse esitajale ja menetlusosalisele, kelle huve see puudutab.
(4) Kui vaidlustatud kohtumääruse teinud kohus loeb määruskaebust põhjendamatuks, edastab ta vaidlustatud kohtumääruse ja määruskaebuse viivitamata kõrgema astme kohtule vastavalt kohtualluvusele.»;
23) paragrahv 390 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 390. Määruskaebuse läbivaatamine kõrgema astme kohtus
(1) Määruskaebuse läbivaatamisel kõrgema astme kohtus järgitakse käesoleva seadustiku 11. või 12. peatüki sätteid, arvestades käesolevas peatükis sätestatud erisusi.
(2) Määruskaebus vaadatakse läbi kaebuse piires ja üksnes isiku suhtes, kelle kohta see on esitatud.
(3) Ringkonnakohus vaatab määruskaebuse läbi selle saamisest alates kümne päeva jooksul kirjalikus menetluses, kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 ei ole sätestatud teisiti.
(4) Vahistamise ja vahistamisest keeldumise, vahistamise tähtaja pikendamise või sellest keeldumise, väljaandmisvahistamise, isiku raviasutusse sundpaigutamise, vara arestimise, posti- või telegraafisaadetise arestimise, ametist kõrvaldamise ja alaealise kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste kooli paigutamise või tema seal viibimise tähtaja pikendamise määruse peale esitatud määruskaebuse läbivaatamisele ringkonnakohtusse kutsutakse kahtlustatava või süüdistatava kaitsja või alaealise esindaja ja prokurör. Nimetatud isikute ilmumata jäämine ei takista määruskaebuse läbivaatamist.
(5) Riigikohus otsustab ringkonnakohtu määruse peale esitatud määruskaebuse menetlusse võtmise käesoleva seadustiku §-s 349 sätestatut järgides. Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud kohtumääruse menetlusse võtmine otsustatakse 10 päeva jooksul.»;
24) paragrahv 391 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 391. Määruskaebuse läbivaatamisel kõrgema astme kohtus tehtud kohtumääruse lõplikkus
Määruskaebuse läbivaatamisel kõrgema astme kohtus tehtud kohtumäärus on lõplik ja seda ei saa edasi kaevata.»;
25) paragrahv 392 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 392. Vaidlustatud määruse täitmise peatamine
Määruskaebuse saanud kohus võib vaidlustatud kohtumääruse täitmise peatada, kui määruse edasise täitmisega võib kaasneda isiku õiguste raske ja pöördumatu rikkumine.»;
26) paragrahvi 408 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Vahistamise, vahistamise tähtaja pikendamise, väljaandmisvahistamise, isiku raviasutusse sundpaigutamise, vara arestimise, posti- või telegraafisaadetise arestimise ja ametist kõrvaldamise määrused või kohtumäärus, mida ei saa vaidlustada, jõustuvad nende tegemisest.»;
§ 5. Infoühiskonna teenuse seaduses (RT I 2004, 29, 191; 2005, 61, 473) tehakse järgmised muudatused:
2) paragrahvi 16 lõikes 1 asendatakse sõnad «seaduse §-des 15 ja 151 sätestatud väärtegudele» sõnadega «seaduse §-s 15 sätestatud väärteole»;
3) paragrahvi 16 lõikes 2 asendatakse sõnad «seaduse §-des 15 ja 151 sätestatud väärtegude» sõnadega «seaduse §-s 15 sätestatud väärteo».
§ 6. Käesoleva seaduse § 1 punkt 1 jõustub 2007. aasta 1. jaanuaril.

matches:
§ 1
§ 26
§ 43
§ 25
§ 2
§ 2251
§ 2981
§ 3
§ 4
§ 271
§ 208
§ 208
§ 207
§ 210
§ 2351
§ 263
kohus
kohus
§ 199
§ 2451
kohus
kohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 386
§ 387
kohus
§ 389
kohus
kohus
§ 390
Riigikohus
§ 391
§ 392
kohus
§ 5
§ 6
§ 1


text:
Kuriteost võib teatada igaüks.
Üldjuhul teatatakse kuriteost prokurörile või uurimisasutusele
isiklikult (kirjalikult või suuliselt) – suulise teate registreerib ametiasutuse töötaja, kes küsib Teilt Teie suhtes toime pandud kuriteo üksikasju ja asjaolusid, teavet teo toimepanija isiku kohta ja mis tahes tõendeid, mis Teil võivad olla;
telefoni teel – politsei hoiab käigus tasuta abitelefoni, kuhu helistades tunnistajad ja ohvrid saavad teatada kuriteost anonüümselt. Abitelefoni number on 003680555111 ja Budapesti politseiprefektuuri partnerid võtavad sellel kuriteoteateid vastu ööpäev läbi. Ungarikeelset lisateavet abitelefoni kohta leiab Ungari politsei ametlikult veebisaidilt http://www.police.hu/en;
mis tahes muud sidevahendit kasutades, sealhulgas valides ELi hädaabinumbri 112.
Kuriteoteate võib vastu võtta ka mõni muu ametiasutus või kohus, kes on kohustatud edastama selle uurimisasutusele. Kui teade eeldab viivitamatut tegutsemist, tuleb see vastu võtta.
Kõik esitatud kuriteoteated registreeritakse kohe.
Võite teatada kuriteost anonüümselt – oma isiku- või kontaktandmete esitamine ei ole kohustuslik. Teie teade peab sisaldama kuriteo üksikasju. Ametiasutused ei nõua kuriteost teatamisel spetsiaalse vormi kasutamist.
Kuriteost teatamiseks ei ole ette nähtud kindlat tähtaega, kuid ametiasutused lükkavad Teie teate tagasi, kui Te esitate selle pärast teatud ajavahemiku möödumist. See ajavahemik (nn aegumistähtaeg) on tavaliselt sama pikk kui asjaomase süüteo eest määratava maksimumkaristuse kestus, kuid vähemalt viis aastat.
Mõne kuriteo puhul võite esitada ka eraldi avalduse, kus nõuate sõnaselgelt kuriteo toimepanija karistamist. Sellise avalduse esitamiseks on Teil pärast teo toimepanija isiku teadasaamist aega 30 päeva.
Kaebuse esitajat või – juhul kui kaebust ei esitanud ohver, kuid tema isik on teada – ohvrit teavitatakse eeluurimise algatamisest.
Kaebuse esitajat ja tsiviilhagejat tuleb teavitada kuriteoteate tagasilükkamisest.
Kohus teeb otsuse ja annab Teile teavet järgmise kohta:
Teie ase-erasüüdistajaks hakkamise taotluse tagasilükkamine;
menetluse lõpetamine, kui Teie kui erasüüdistaja esitatud kurteoteate alusel algatatud eeluurimine ei olnud edukas.
Eeluurimise ajal võib politsei või prokurör teavitada Teid
uurimistoimingutest;
juhtumi jaoks eksperdi määramisest;
õigusrikkujale lähenemiskeelu väljastamisest.
Kuriteoohvrina on Teil hulk eelisõigusi, mis võimaldavad Teil saada eeluurimise kohta teavet:
võite olla kohal (kuid Teie kohalolek ei ole kohustuslik) ekspertide ärakuulamisel, kuriteopaiga või -objekti ülevaatamisel, tõendite saamiseks katsete tegemisel ja kahtlusaluse valikäratundmiseks esitamisel ning Teid tuleks sellistest toimingutest teavitada, kuid sellisest teavitamisest võidakse loobuda, kui seda õigustab uurimistoimingu kiireloomulisus, ja sellest tuleb loobuda, kui menetluses osaleva isiku kaitset ei ole võimalik muul viisil tagada;
võite tutvuda kõikide nende uurimistoimingute protokollidega, mille juures Teil on lubatud viibida, ja võite tutvuda ka muude dokumentidega, kui see ei ole vastuolus eeluurimise huvidega;
selliste uurimistoimingute puhul, mille juures viibimine on Teile kohustuslik või lubatud, võib Teie kõrval olla ka Teie esindaja, toetaja ja – kui see ei kahjusta menetluse huve – Teie määratud täisealine isik; kui Teid küsitletakse tunnistajana, võib lisaks Teie huve esindavale advokaadile olla Teie kõrval ka Teie määratud täisealine isik;
Teil on õigus sellele, et Teie taotluse korral teavitatakse Teid Teiega seotud kuriteo puhul
eelvangistuses viibiva isiku vabastamisest või põgenemisest,
vangi mõistetud isiku tingimisi või lõplikust vabastamisest, põgenemisest või vanglakaristuse kandmise katkestamisest,
vahi alla võetud isiku vabastamisest, põgenemisest või vahi all hoidmise katkestamisest,
ajutiselt sundravil viibiva isiku vabastamisest või põgenemisest,
sundravil viibiva isiku vabastamisest, loata lahkumisest või kohanemispuhkusest,
noore õigusrikkuja ajutisest või alalisest vabastamisest noorte eri-õppekasvatusasutusest, sealt loata lahkumisest või hariduse omandamise katkestamisest;
võite saada koopia eksperdiarvamustest ja dokumentidest, mis käsitlevad uurimistoiminguid, mille juures Teil on seadusest tulenev õigus viibida; muude dokumentide koopia võite saada vaid juhul, kui see ei ole vastuolus eeluurimise huvidega, ja alles pärast seda, kui olete andnud tunnistajana ütlusi; pärast menetluse lõppemist võite taotluse korral saada koopia kõikidest politsei või prokuröri koostatud dokumentidest;
võite tutvuda pärast eeluurimise lõppemist menetlustoimikuga, esitada taotlusi ja teha tähelepanekuid.
Kriminaalmenetlustes annab riik õigusabi raames järgmist abi:
ase-erasüüdistaja vabastamine kulude kandmisest;
advokaat kannatanu, erasüüdistaja, eraõigusliku menetlusosalise ja muude huvitatud isikute ning ase-erasüüdistaja esindamiseks.
Teil on õigus sellisele abile, kui Teid peetakse vastavalt õigusabi seadusele puudust kannatavaks isikuks, kuid õigus kasutada enda esindajana advokaati antakse puudust kannatavale ohvrile, erasüüdistajale või muule huvitatud isikule vaid siis, kui ta ei suuda juhtumi keerukuse, õigusalaste teadmiste puudumise või muude isiklike asjaolude tõttu oma menetlusõigusi ise tõhusalt rakendada.
Abitaotluse võib esitada õigusabiteenistusele, täites ühes eksemplaris selleks ette nähtud vormi. Taotleja peab lisama sellele abikõlblikkust kinnitavad dokumendid ja/või ametlikud tõendid või esitama enda abikõlblikkust tõendava ametliku kaardi.
Abitaotluse võib esitada õigusabiteenistusele kõige hiljem kohtumenetluse ajal, enne lõpliku otsuse tegemiseks peetavat istungit.
Kui õigusabiteenistus lubab Teil kasutada õigusabi, võite valida sel otstarbel sisse seatud registrist endale õigusabi osutaja.
Kui Te osalete menetluses ohvri, erasüüdistaja, ase-erasüüdistaja või tsiviilhagejana, hüvitatakse järgmised Teil või Teie esindajatel tekkivad kulud:
sõidu- ja majutuskulud;
kulud, mis on seotud arvamuse saamisega eksperdilt, kelle Te olete prokuröri/kohtu nõusolekul ise kutsunud;
menetluse täieliku või osalise video- või audiosalvestamisega või stenografeerimisega seotud kulud;
menetlustoimiku ühe koopia hankimise kulud;
kommunikatsioonikulud (telefon, faks, post, muu);
esindajate kulud.
Oma kulud ning oma esindajate kulud ja lõivud tasute Te ise, olenemata sellest, milline on Teie roll menetluses.
Kulud, mis tekivad seoses sellega, et osalete menetluses tunnistajana (sõidukulud, majutuskulud, elamiskulud, töölt puudumisega seotud kulud), hüvitatakse Teie taotluse korral.
Sõidukulud: kulud, mis on tunnistajal tegelikult tekkinud sõitmisel oma elukohast ärakuulamise paika ja sealt tagasi.
Majutuskulud: kui tunnistaja ärakuulamine algas sellisel kellaajal, et tunnistajal tuli alustada sõitu oma elukohast ärakuulamise paika õhtul, hüvitatakse tunnistaja kulud, mis on seotud majutusega kommertsalustel tegutsevas majutuskohas või peremajutuses.
Elamiskulud: need kulud hüvitatakse tunnistajale juhul, kui tal on õigus saada hüvitist majutuskulude katmiseks või kui sõit tunnistaja elukohast ärakuulamise toimumise paika ja sealt tagasi koos ärakuulamisega võtab ühe päeva jooksul aega enam kui kuus tundi.
Töölt puudumisega seotud kulud: tunnistajal, kellele ei maksta tasu päevade eest, mis ta on viibinud ärakuulamise tõttu töölt eemal, on õigus saada puudutud päevade, sealhulgas sõidule kulunud päevade eest hüvitist, mille suurus on 1,5 % minimaalsest pensionist tunnis.
Tunnistaja, kes viibis ekspertiisi tegemise juures, peab saatma kulusid tõendavad dokumendid ekspertiisi tellinud ametiasutusele või kohtule, kes määrab hüvitise suuruse kindlaks pärast eksperdiavamuse saamist.
Kui Te olete esitanud tsiviilhagejana tsiviilnõude, annab kohus juhul, kui ta oma otsuses Teie nõuet toetab, süüdistatavale korralduse kanda Teie kulud ning Teie esindaja kulud ja lõivud. Kui kohus toetab nõuet osaliselt, on süüdistatav kohustatud maksma proportsionaalse osa kuludest.
Kui Te olete algatanud ase-erasüüdistajana süüdistusmenetluse ja kohus mõistab süüdistatava süüdi, annab kohus süüdistatavale korralduse kanda Teie kulud ning Teie esindaja kulud ja lõivud.
Ohver võib esitada seaduses kindlaks määratud juhul apellatsioonkaebuse, kui uurimisasutus või prokuratuur on lükanud kuriteoteate tagasi või lõpetanud eeluurimise. Kuriteoteate tagasilükkamise korral võib ohver taotleda eeluurimise teostamist vaid siis, kui ta esitas kuriteoteate ise.
Kuriteoteate tagasilükkamise või eeluurimise lõpetamise otsuse võib vaidlustada kaheksa päeva jooksul pärast otsuse teatavaks tegemist. Kui otsuse teinud uurimisasutus või prokuratuur ei ole vaidlustamisega nõus, peab ta edastama selle prokurörile, kellel on õigus seda hinnata. Otsuse puhul, mille prokurör on teinud vaidlustamise kohta, ei saa kohaldada täiendavaid õiguskaitsevahendeid.
Pärast süüdistusest teavitamist määrab kohus kindlaks kohtuistungi toimumise kuupäeva ning teeb istungi jaoks ning kohtukutsete ja teadete esitamiseks ettevalmistusi. Isikutele, kelle istungil viibimine on kohustuslik, saadetakse kohtukutse ja neile, kellel on seaduse alusel lubatud seal viibida, saadetakse teade.
Istungil tõendite esitamise korra määrab kindlaks kohus. Tõendamismenetlus algab süüdistatava ülekuulamisega ja ohver on tavaliselt tunnistajate seas esimene, kes ära kuulatakse. Tunnistaja küsitlemisel ei tohi kohal viibida ükski teine tunnistaja, keda ei ole veel küsitletud. Ohvri kui tunnistaja küsitlemisel võib teha sellest eeskirjast siiski erandi. Ohvri seaduslik esindaja võib olla kohal kogu kohtumenetluse vältel, et ohvrit oleks võimalik tema kaudu teavitada ükskõik millisest tõendamismenetlusest, mis toimus ohvri kohalviibimiseta.
Menetlusõiguse alusel võib ohver osaleda kriminaalmenetluses järgmises neljas rollis:
tunnistaja – isik, kes võib olla teadlik asjaoludest, mis vajavad tõendamist;
tsiviilhageja – ohver, kes esitab kriminaalmenetluses tsiviilnõude (kõige sagedamini kahjunõude);
erasüüdistaja – mõne seaduses kindlaks määratud kuriteo puhul võib ohver algatada süüdistusmenetluse erasüüdistajana ise;
ase-erasüüdistaja – mõne seaduses kindlaks määratud kuriteo puhul, mille korral tavaliselt esitab süüdistuse prokurör, võib ohver prokuröri esindada.
Kui seda peetakse tõendamismenetluses vajalikuks, kohustatakse ohvrit andma ütlusi või panustama menetlusse seaduses kindlaks määratud juhtudel ja vahenditega muul viisil. Seevastu erasüüdistaja või ase-erasüüdistaja lähtub tsiviilhagejana tegutsedes vaid ohvri otsustest.
Ohvril on kriminaalmenetluse igas etapis õigus
viibida menetlustoimingute juures ja tutvuda menetluse käigus endaga seotud dokumentidega (v.a juhul, kui seaduses on sätestatud teisiti);
esitada igas menetluse etapis ettepanekuid ja vastuväiteid;
saada kohtult, prokurörilt ja uurimisasutuselt teavet oma õiguste ja kohustuste kohta kriminaalmenetluse ajal;
taotleda seaduses kindlaks määratud juhtudel õiguskaitsevahendi kohaldamist;
saada endaga seotud kuriteo puhul taotluse korral teavitatud eelvangistuses viibiva isiku, vangi mõistetud või sundravile saadetud süüdistatava vabastamisest või põgenemisest.
Kui uurimisasutus, prokurör või kohus peab seda tõendamismenetluses vajalikuks, kohustatakse ohvrit andma ütlusi või panustama menetlusse seaduses kindlaks määratud juhtudel ja vahenditega muul viisil. See tähendab eeskätt kohustust anda ütlusi, millest tehakse erand, juhul kui ohvrit ei tohi tunnistajana ära kuulata (nt kutsesaladuse hoidmise kohustuse korral) või kui ohver võib keelduda ütluste andmisest (nt kui ohver on süüdistatava sugulane või kui ohvril tuleks anda ütlusi enda või oma sugulase vastu).
Ohver võib osaleda kriminaalmenetluses tsiviilhagejana ja ta võib anda teada oma kavatsusest esitada tsiviilnõue (tavaliselt kahjunõue) juba kuriteost teatamise ajal. Tsiviilnõude esitamisel ei tule tasuda lõivu. Sellisel juhul teeb kohus otsuse süüdistatava kriminaalvastutuse ja tsiviilnõude kohta ühe ja sama kriminaalmenetluse raames, mille eelis tsiviilhageja jaoks seisneb selles, et ta ei pea algatama tsiviilmenetlust. Tsiviilhageja võib teha kriminaalmenetluse käigus ettepaneku süüdistatava vara arestida, kui on mõistlik alus eeldada, et nõude rahuldamisel tekib probleeme.
Teatavate seaduses kindlaks määratud kuritegude puhul (rünnak, eraelu puutumatuse rikkumine, kirjavahetuse konfidentsiaalsuse rikkumine, laim ja lugupidamatus) võib ohver tegutseda erasüüdistajana. Nende kuritegude puhul peab ohver teatama kuriteost 30 päeva jooksul pärast seda, kui ta on teada saanud õigusrikkuja isiku. Kuriteoteates peab ohver esitama kuriteo kohta kõik tõendid ja selgelt märkima, kas ta soovib kurjategija karistamist.
Kuriteost võib teatada kohtule suuliselt või kirjalikult. Kohus määrab eeluurimise, kui teo toimepanija isik, isikuandmed või elukoht ei ole teada või kui on vaja kindlaks teha tõendite asukoht. Kohus lõpetab menetluse, kui õigusrikkuja isikut ei olnud võimalik eeluurimise käigus välja selgitada.
Kohus määrab kindlaks isikliku ärakuulamise, kus ta püüab ohvrit ja kohtualust lepitada. Kui lepitamiskatse on edukas, lõpetab kohus menetluse; vastasel juhul jätkub juhtumi menetlemine avaliku kohtumenetluse raames.
Kui ohver võtab süüdistuse tagasi või loobub sellest, menetlus lõpetatakse. Samad tagajärjed on sellel, kui ohver ei ilmu isiklikule ärakuulamisele või kohtuistungile ega esita eelnevalt kaalukat vabandust või kui ohvrit ei ole võimalik kohtusse kutsuda, sest ta ei ole teatanud oma aadressi muutumisest.
Erasüüdistajal on täielikud süüdistusmenetluse algatamisega kaasnevad õigused, sealhulgas õigused, mida saab kasutada menetluse ajal, ja õigus õiguskaitsevahendile kohtu tehtud otsuste puhul.
Kui kõik eeluurimise ajal kättesaadavad õiguskaitsevahendid on ära kasutatud, võib ohver mõnel juhul tegutseda ase-erasüüdistajana ja kohtus ise süüdistajana üles astuda. Te võite tegutseda ase-erasüüdistajana muu hulgas siis, kui kuriteoteade lükati tagasi või kui eeluurimine peatati põhjusel, et tegu ei liigitunud kuriteoks, või kui on olemas mis tahes alus, mille tõttu on välistatud teo karistatavus (nt sundimine ja ähvardamine, eksimus, seaduslik enesekaitse või ähvardav oht). Kui juhtumi puhul on seaduse alusel võimalik tegutseda ase-erasüüdistajana, annab vaidlustuse üle otsustav prokurör sellest ohvrile eraldi teada.
Kui vaidlustus lükatakse kuriteoteate tagasilükkamise või eeluurimise lõpetamise tõttu tagasi, lubatakse ohvril tutvuda prokuröri ametlikes tööruumides tema suhtes toime pandud kuriteoga seotud dokumentidega. Ase-erasüüdistajana tegutsev ohver võib esitada 60 päeva jooksul pärast oma vaidlustuse tagasilükkamist juhtumit menetlenud esimese astme kohtu juures tegutsevale prokuratuurile ettepaneku esitada süüdistus. Ase-erasüüdistaja on kohustatud kasutama õigusesindajat (advokaati). Süüdistuse esitamise ettepaneku vastuvõetavuse üle otsustab kohus.
Ohvril on õigus sellele, et ta kuulatakse kriminaalmenetluse käigus ära. Vastavalt seadusele ei ole ohvril mitte üksnes õigus, vaid ka kohustus teha omal äranägemisel tõendamismenetluses koostööd. Ohver võib anda ütlusi ja esitada tõendeid ka muul viisil (nt esitada ametiasutusele dokumentaalseid tõendeid). Ohver võib esitada igas menetluse etapis ettepanekuid ja vastuväiteid. Üldjuhul küsitletakse ohvrit tunnistajatest esimesena.
Pärast seda, kui prokurör on esitanud süüdistuse, võib ohver sõna võtta ning öelda, kas ta taotleb süüdistatava kriminaalvastutusele võtmist ja karistamist. Tsiviilhageja võib teha avalduse seoses täitmisele pööratava tsiviilnõudega.
Enne kohtuistungit võib istungile kutsutud tunnistaja võtta asjakohase teabe saamiseks ühendust kohtus töötava tunnistajate toetajaga. Tunnistajate toetaja on kohtuhaldur, kes jagab tunnistajatele teavet ütluste andmise kohta ja hõlbustab selleks vajalikku kohtuskäimist. Tunnistajate toetaja ei anna teavet juhtumi kohta ja ta ei tohi tunnistajat mõjutada.
Kriminaalmenetluses on ohvril õigus saada teavet oma õiguste ja kohustuste ning juhtumi kohta, samuti – v.a juhul, kui seaduses on sätestatud teisiti – viibida menetlustoimingute juures ja tutvuda tema suhtes toime pandud kuriteoga seotud dokumentidega ning saada neist dokumentidest pärast eeluurimise lõpuleviimist koopia.
Ohvrit tuleb teavitada süüdistusest, temaga seotud mis tahes otsusest ja lõplikust otsusest.
Ohvril on õigus tutvuda tema suhtes toime pandud kuriteoga seotud dokumentidega ja saada nende koopia ükskõik millal pärast eeluurimise lõpuleviimist.
Kohus peab tagama dokumentidega tutvumise õiguse viisil, millega välditakse eraelu puudutavate andmete tarbetut avalikustamist. Dokumentide koopiate väljastamist võib piirata siiski vaid kaalutlustel, mis on seotud inimväärikusega, isikuõigustega ja õigusega lugupidavale kohtlemisele.

matches: Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus


RTL 2008, 96, 1326
Vastu võetud 19.11.2008 nr 19
Määrus kehtestatakse «Elektroonilise side seaduse» § 21 lõike 1, «Kaitseliidu seaduse» § 21 lõike 3, «Kaitseväeteenistuse seaduse» § 51 lõike 4, § 631 lõike 3, § 81, § 158 lõigete 1 ja 2, § 160 lõike 6, § 192 lõike 3, «Liiklusseaduse» § 13 lõike 4 ja § 69 lõike 4, «Päästeseaduse» § 283 lõike 4 «Rahuaja riigikaitse seaduse» § 253 lõike 2, «Relvaseaduse» § 3 lõike 2, «Strateegilise kauba seaduse» § 1 lõike 21, «Sõjahaudade kaitse seaduse» § 10 lõike 1 ja «Vabariigi Valituse seaduse» § 42 lõike 1 ning § 60 lõike 2 alusel.
§ 1. Kaitseministri 2. oktoobri 2000. a määruses nr 12 «Kaadrikaitseväelase poolt lepingulisse teenistusse võtmiseks esitatavate dokumentide loetelu, esitatava elulookirjelduse vormi- ja sisunõuded ning lepingulisse teenistusse võtmise kord» (RTL 2000, 105, 1634; 2007, 100, 1664) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 lõikes 11 asendatakse sõnad «väeosale või sellega võrdsustatud asutusele» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksusele või Kaitseliidule,»;
« (2) Kaitseväe struktuuriüksus või Kaitseliit vormistab tegevteenistuse lepingu kahes eksemplaris.»;
3) paragrahvi 3 lõike 1 punktis 5 asendatakse sõnad «Kaitsejõudude Peastaap» sõnadega «Kaitseväe Peastaap»;
4) paragrahvi 3 lõigetes 4 ja 5 asendatakse sõnad «väeosa või sellega võrdsustatud asutus» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksus või Kaitseliit»;
5) paragrahvi 3 lõikest 4 ja lõikest 10 jäetakse välja sõnad «või juhti», lõikest 5 jäetakse välja sõnad «või juhile», lõigetest 6, 8 ja 10 jäetakse välja sõnad «või juht».
§ 2. Kaitseministri 28. juuli 2006. a määruses nr 18 «Kaitseväelase riidevarustuse elementide loetelu ja kogused, nende kasutusse andmise, ladustamise, hooldamise, kõlbmatuks tunnistamise, mahakandmise ja hävitamise ning võõrandamise kord» (RTL 2006, 62, 1129, 2007, 83, 1411) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 4 lõikes 1 asendatakse sõnad «kaitseväe väeosa või kaitseväe asutus (edaspidi väeosa või asutus)» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksus (edaspidi struktuuriüksus)»;
2) paragrahvi 4 lõigetes 4 ja 5, § 5 lõigetes 5, 6, 8, 10 ja 11, § 6 lõigetes 7, 11, 14 punktis 1 ja läbivalt lõikes 16, § 7 lõigetes 4 ja 6, § 8 lõigetes 4 ja 5, § 9 lõigetes 10 ja 11, § 10 lõigetes 2 ja 3, § 11 lõigetes 4, 5, 7 ja 8, § 12 lõigetes 4, 6, 7 ja 9, § 16 lõikes 1 ja läbivalt lõikes 2 asendatakse mis tahes ainsuse või mitmuse käändes sõnad «väeosa või asutus» ja sõnad «väeosa ja asutus» sõnaga «struktuuriüksus» vastavas ainsuse või mitmuse käändes;
3) paragrahvi 6 lõige 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (9) Riidevarustus väljastatakse kaadrikaitseväelasele tema teenistuskoha järgse struktuuriüksuse laost. Maa- ja õhuväelastele, kes teenivad või õpivad asutuses või struktuuriüksuses, kus puudub riidevarustuse ladu, väljastatakse riidevarustus Logistikakeskusest. Mereväelastele, kes teenivad või õpivad asutuses või struktuuriüksuses, kus puudub riidevarustuse ladu, väljastatakse riidevarustus Mereväebaasist.»;
4) paragrahvi 6 lõike 14 punktides 1 ja 7 asendatakse sõnad «Kaitsejõudude Peastaabi» sõnadega «Kaitseväe Peastaabi».
§ 3. Kaitseministri 16. veebruari 2007. a määruses nr 6 «Kaadrikaitseväelaste väliõppusel, rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil, õhuväe õhusõiduki pardal ja teenistusel mereväe laevadel tasuta toitlustamise kord ja ulatus» (RTL 2007, 19. 295; 2007, 78, 1357) § 3 lõikes 3 asendatakse sõnad «väeosa või asutuse» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksuse».
§ 4. Kaitseministri 21. veebruari 2007. a määruse nr 7 «Ajateenijale ja õppekogunemisest osavõtvale reservväelasele tagatava toitlustamise ulatus» (RTL 2007, 19, 296; 2007, 78, 1356) § 1 lõigetes 4 ja 5 asendatakse sõnad «väeosa või asutuse» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksuse».
§ 5. Kaitseministri 25. märtsi 2003. a määruses nr 4 «Sõjaväerelvade käitlemise ning lahingutehnika väljaveo ja sisseveo kord» (RTL 2003, 46, 677; 2007, 31, 555) tehakse järgmised muudatused:
« (1) Käesolev määrus reguleerib Kaitseministeeriumi valitsemisalas asuvatele asutustele ja Kaitseliidule (edaspidi asutus) teenistusülesannete täitmiseks ettenähtud relvade (edaspidi sõjaväerelvad) käitlemist ning kaitseväele, Kaitseliidule või välisriigi relvajõududele kuuluva või neile mõeldud lahingutehnika ja muu kaitseotstarbelise erivarustuse (edaspidi lahingutehnika) väljavedu kavatsusega sama kaup muutmata kujul tagasi tuua ja sissevedu.»;
« (2) Lõike 1 punktides 1, 2, 4–6 nimetatud arvestusdokumentide lehed peavad olema nummerdatud ja köidetud selliselt, et mis tahes lehe eemaldamine või asendamine ei oleks visuaalselt tuvastatavaid jälgi jätmata võimalik. Raamatu lõpus peab olema relvuri allkirjaga kinnitatud sissekanne: «Raamatus on ... nummerdatud lehte.».
(3) Lõikes 2 nimetatud arvestusdokumentidele antakse asutuse dokumentide loetelu registreerimisnumber. Raamatu esikaane paremasse ülemisse nurka kirjutatakse registreerimisnumber ja tehakse märge «Riigisaladuse seaduse ja salastatud välisteabe seaduses» või «Avaliku teabe seaduses» või nende alusel antud õigusaktides kehtestatud korras.»;
« (1) Loa saamiseks esitab Kaitseväe Peastaabi ülem või Teabeameti peadirektor vastava taotluse Kaitseministeeriumile.»;
4) paragrahvi 9 lõikes 2, § 48 lõike 3 punktis 2, § 53 lõike 5 punktis 2 ning § 54 lõigetes 1 ja 2 asendatakse sõnad «Kaitsejõudude Peastaabi ülem» mis tahes käändes sõnadega «Kaitseväe Peastaabi ülem» vastavas käändes;
5) paragrahvi 9 lõikest 5, § 10 lõikest 3, § 11 lõigetest 2 ja 3, § 38 lõikest 5 jäetakse välja mis tahes käändes sõnad «või Siseministeerium»;
6) paragrahvi 10 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Lubade valmistamist, jaotust ja arvestust korraldab oma valitsemisalas Kaitseministeerium.»;
7) paragrahvi 14 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Nimetatud toimingute läbiviimist korraldab Kaitseväe Logistikakeskuse ülem.»;
8) paragrahvi 28 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Sõjaväerelvade ja laskemoona kandmise õigus on Kaitseministeeriumi valitsemisalas asuvate asutuste ja Kaitseliidu kaitseväelastel ja teenistujatel teenistusülesannete täitmise ajal.»;
9) paragrahvi 35 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Sõjaväerelvade, lahingutehnika ja laskemoona eriloa saamiseks esitab Kaitseväe Peastaabi ülem või Teabeameti peadirektor vastava taotluse Kaitseministeeriumile.»;
10) paragrahvi 38 lõikes 4 ja § 39 lõikes 2 asendatakse sõnad «piirkondlikku tolliinspektuuri» sõnaga «tollipunkti»;
11) paragrahvi 38 lõike 7 punktis 1 asendatakse sõnad «kaitsejõudude asutuses» sõnadega «kaitseväe või Kaitseliidu struktuuriüksuses»;
12) paragrahvi 48 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Parandamist väljaspool asutusi või ümbertegemist korraldab Kaitseväe Logistikakeskus või erandkorras muu asutus või kaitseväe struktuuriüksus kooskõlastatult Kaitseväe Logistikakeskusega.»;
13) paragrahvi 48 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Parandamisel väljaspool asutusi või ümbertegemise korral koostab Kaitseväe Logistikakeskus või erandkorras muu asutus või kaitseväe struktuuriüksus nende relvade üleandmisel töö teostajale üleandmise-vastuvõtmise akti, millele kirjutavad alla Kaitseväe Logistikakeskuse vastutav isik või relvur ja töö teostaja.»;
14) paragrahvi 49 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 53 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 54 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 6. Kaitseministri 1. veebruari 2006. a määruses nr 2 «Mobilisatsioonivaru hoidmise ja uuendamise kord» (RTL 2006, 15, 250) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 2 lõikes 1 asendatakse sõnad «väeosad või kaitseväeasutused» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksused»;
2) paragrahvi 4 lõikes 2 asendatakse sõnad «asutuse juht» sõnadega «kaitseväe struktuuriüksuse juht».
§ 7. Kaitseministri 9. augusti 2005. a määruses nr 24 «Kutsealuste ajateenistusse kutsumise kord» (RTL 2005, 90, 1340; 2007, 19, 294) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 12 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna «dokumendi» sõnaga «alusel»;
2) paragrahvi 12 lõikes 4 asendatakse sõna «sideandmed» sõnadega «sidevahendite andmed»;
3) paragrahvi 12 lõikest 5 jäetakse välja sõnad «või väeosa ülemaga võrdsustatud ülema».
§ 8. Kaitseministri 20. detsembri 2005. a määruses nr 35 «Rahuajal kaitsejõudude ainukasutuseks määratud raadiosageduste kasutamise kord ja tehnilised nõuded» (RTL 2006, 1, 1) tehakse järgmised muudatused:
1) määruses asendatakse läbivalt mis tahes käändes sõna «Sideamet» sõnadega «Tehnilise Järelevalve Amet» vastavas käändes;
2) paragrahvi 1 lõikes 4 ja § 4 lõikes 3 asendatakse sõnad «Kaitsejõudude Peastaabi» sõnadega «Kaitseväe Peastaabi»; (õ) 3.12.2008 14:10
« (5) Kui raadiosaateseadme kiirgusvõimsus ületab «Elektroonilise side seaduse» § 13 lõike 32 punktis 2 sätestatud piirväärtust, tuleb raadiosageduste kasutamise tingimused kooskõlastada Tervisekaitseinspektsiooniga.»;
4) paragrahvi 4 lõikes 1 asendatakse sõnad «Asutused, väeosad» sõnadega «Kaitseväe struktuuriüksused».
§ 9. Kaitseministri 16. detsembri 2003. a määruses nr 15 «Ajateenijate poolt valitud esindusmehe tegutsemise kord» (RTL 2004, 2, 23) tehakse järgmised muudatused:
« (3) Käesolevas määruses maaväe väeosa ja allüksuse esindusmehe kohta sätestatu on ühtlasi kohaldatav kaitseväe teiste väeliikide väeosade ja allüksuste suhtes.»;
2) paragrahvi 1 lõiked 4 ja 5 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 5 lõikes 1 ja § 8 lõikes 1 asendatakse sõna «üksuse» sõnaga «allüksuse»;
4) paragrahvi 12 lõikes 1 asendatakse sõna «üksuse» sõnaga «väeosa».
§ 10. Kaitseministri 19. mai 2004. a määruse nr 8 «Tähtaja kehtestamine, mille jooksul reservväelane on valmidusreservis oleku ajal või pärast sõjalise valmisoleku tõstmist või mobilisatsiooni väljakuulutamist kohustatud olema riigikaitseosakonnale kättesaadav» (RTL 2004, 71, 1174) pealkirjas ja tekstis asendatakse läbivalt sõna «riigikaitseosakonnale» sõnadega «Kaitseressursside Ametile».
§ 11. Kaitseministri 4. jaanuari 2002. a määruses nr 1 «Objektide loetelu, mille tuleohutusülevaatus viiakse läbi vähemalt üks kord aastas, kinnitamine» (RTL 2002, 12, 130) tehakse järgmised muudatused:
« 1) kaitseväe struktuuriüksuste hooned;»;
2) punktid 2–4 tunnistatakse kehtetuks.
§ 12. Kaitseministri 17. jaanuari 2001. a määruses nr 2 «Kaadrikaitseväelase teenistuslehe vorm ja pidamise kord» (RTL 2001, 12, 159) tehakse järgmised muudatused:
1) määruses asendatakse läbivalt mis tahes käändes sõnad «Kaitsejõudude Peastaap» sõnadega «Kaitseväe Peastaap» vastavas käändes;
2) määrusest jäetakse läbivalt välja sõnad «või sõjaväeliselt korraldatud asutuse»;
3) määruse lisa asendatakse käesoleva määruse lisas toodud lisaga;
4) paragrahvi 26 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks.
§ 13. Kaitseministri 26. oktoobri 2007. a määruse nr 27 «Kutsealuste ajateenistusse kutsumise tähtajad ja kutsealuste arvuline jagunemine kaitseväe üksuste vahel 2009. aastal» (RTL 2007, 83, 1410) määruse pealkirjas, § 2 tekstis ja tabelis asendatakse mis tahes ainsuse või mitmuse käändes sõnad «kaitseväe üksus» sõnaga «väeosa» vastavas ainsuse või mitmuse käändes.
§ 14. Kaitseministri 26. juuni 2001. a määruse nr 18 «Kaitseliidu relvade arvestuse pidamise kord» (RTL 2001, 84, 1149; 2006, 37, 634) § 3 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud dokumendid registreeritakse ja neile antakse registreerimisnumber ning tehakse märge salastatuse kohta vastavalt «Riigisaladuse seaduse ja salastatud välisteabe seaduses» ja selle alusel kehtestatud õigusaktides toodud korras.».
§ 15. Kaitseministri 28. juuni 1999. a määruses nr 2 «Kaitseliidu poolt kaitsejõudude õppe- ja harjutuskohtade kasutamise korra kinnitamine» (RTL 1999, 109, 1401) asendatakse läbivalt mis tahes käändes sõnad «Kaitsejõudude Peastaap» sõnadega «Kaitseväe Peastaap» vastavas käändes.
§ 16. Kaitseministri 24. jaanuari 2002. a määruses nr 6 «Kaitsejõudude sõiduki ja selle haagise tehnoseisundile ja varustusele esitatavad nõuded» (RTL 2002, 26, 363) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse grupi 3 koodis 304 asendatakse läbivalt sõna «pöördepiirikud» sõnadega «pöörde piirikud»;
2) grupi 9 koodis 903 asendatakse läbivalt mis tahes käändes sõna «juhiiste» sõnadega «juhi iste» vastavas käändes;
3) grupi 9 koodi 905 punktis 1 asendatakse sõna «tulekustusti» sõnaga «tulekustuti».
§ 17. Kaitseministri 19. aprilli 2007. a määruse nr 13 «Sõjaohvrite säilmete ümbermatmise nõuded» (RTL 2007, 32, 561) § 6 lõikest 4 jäetakse välja sõna «Eesti».
Määruse lisa on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 19.11.2008. a resolutsioon nr 17-1/08-07229.
§ 8 punkt 2 lugeda õigeks järgmises sõnastuses:
"2) paragrahvi 1 lõikes 4 ja § 4 lõikes 3 asendatakse sõnad «Kaitsejõudude Peastaabi» sõnadega «Kaitseväe Peastaabi»;"
Alus: "Riigi Teataja seaduse" § 17 lg 31 punkt 1 ja Kaitseministeeriumi 3.12.2008 e-kiri.
Lisa 13080353 Lisa


Filantroopiaprojekt - Hea Kodanik
Vabaühenduste Liit » Ajalugu » Ennemuistsed lood » Filantroopiaprojekt (2002–2003)
Filantroopiaprojekt
Järgnev käsitleb aastatel 2002-03 läbi viidud projekti ja palju infost on vananenud!
Kolmandat sektorit eristab ärisektorist peamiselt see, et esimese liikuma panevaks jõuks on teenida ideed ja teise ülesandeks teenida raha.
Paraku, ükskõik kui õilsad meie ideed ka ei oleks, ei pääse me üle ega ümber rahast ja sellest, kuidas seda oma missiooni elluviimiseks hankida ehk fundraisida. Kolmas sektor saab toetust põhiliselt kolmest allikast:
– fondidest (kohalikud ja rahvusvahelised),
– avalikust sektorist (riigi eelarve, lepingute ja riigihangete kaudu),
– heategevuse, toetuste ja ühisprojektide kaudu eraannetajatelt ja firmadelt.
Viimati nimetatud finantseerimise allikaid võib kokkuvõtlikult nimetada filantroopiaks või, ettevõtete poolt vaadatuna, ka sotsiaalseosega investeerimiseks.
Filantroopia on valdkond, millega Eestis ei ole seni laiaulatuslikult, süstemaatiliselt ja teadlikult tegeldud. Loomulikult on ellu viidud ka terve rida rõõmustavalt edukaid projekt, kuid laiem kandepind on üsna ahtake. Filantroopia laienemise üheks olulisemaks edufaktoriks on kahtlemata ühenduste suutlikus välja pakkuda ja läbi viia olulisi ja huvitavaid projekte. Mitte vähem tähtis pole võimalike toetajate teadlikkus ja positiivne hoiak. Selleks, et filantroopia ja sotsiaalseosega investeerimise alane tegevus Eestis hoogu koguks ja natuke laiemat avalikku tähelepanu leiaks viis EMSL koos Balti-Ameerika Partnerlusprogrammiga aastatel 2002 – 2003 läbi projekti “Filantroopia arendamine Eestis”.
Projekti üheks peamiseks eemärgiks oli teadmiste levitamine ühenduste ja ettevõtete hulgas varade arendamise (fundraisigu) headest tavadest, tehnikatest ja võimalustest, edukast praktikast ning suundumustest mujal maailmas. Käesoleva lehekülje alamlehtedelt leiategi materjale ja kasulike viiteid mis projekti käigus välja kristalliseerusid ja mis projekti läbiviijate hinnangul uurimist väärivad.
Hetkel ei ole teostatud adekvaatseid ja mahukaid uuringuid filantroopia ja heategevuse kohast Eesti ühiskonnas. Antud teemat käsitlevad ülevaateartiklid võib leida Riigikogu Toimetistest 5/2002:
– Kristina Mänd "Filantroopia peab muutuma loomulikuks"
– Liis Klaar "Heategevus tänapäeva Eestis"
Filantroopia ajaloost
Kõige laiemas mõttes on filantroopia (inimesearmastus, inimsõprus, helde heategevus) vabatahtlik tegevus üldiseks hüvanguks.
Filantroopia kui ühiskondliku nähtuse juured on peidus Euroopas, antiiksete Kreeka ja Rooma tavades aga ka piibliaegades. Tegelikult võimegi leida Piiblist kõige esimesi näiteis filantroopiast ja filantroopiliseks otstarbeks annetuste kogumisest. Tänapäeval on aga filantroopia ühiskondliku mõtteviisina väga tunnuslik nähtus just Põhja-Ameerikale, eelkõige Ameerika Ühendriikidele ning nn Vana-Maailm on pisut maha jäänud.
Filantroopia algusaeg keskendus isiklikule heategevusele. Muutuse mõtteviisi tõi Benjamin Franklin, kes uskus kogukonda ja üldisesse heaollu. Franklin arvas, et ühiskond võib ise võib ise ennast ümberkujundada nii, et ei jää enam abivajajaid ning kaob ka vajadus heategevuseks. Ta kasutas inimeste ühenduste (assotsiatsioonide) mõistet, kus inimesed töötavad ühise heaolu nimel.
18. sajandi lõpus hakatigi Ameerikas looma massiliselt ühendusi, esialgu spontaanselt sarnaste huvide ja eesmärkidega inimeste poolt. Üha enam hakati aga tegutsema ka avaliku poliitika raames ning ühendused muutusid juriidilisteks isikuteks. Heategevus, mis tähendas puudust kannatavate kaaskodanike otsest ja kaastundliku teenimist, andis teed filantroopiale, mis pakkus kaudset ja mitteisikustatud tegevus, olles suunatud terve kogukonna sotsiaalsetele probleemidele.
19. sajandi lõpu poole kerkis esile kaks silmapaistvat filantroopi, kes avaldasid maailma filantroopilisele mõtteviisile ja tegevusele mõju pika aja jooksul. Tööstur Andrew Carnegie uskus filantroopia ennetavasse jõusse. Ta arvas et elus edasijõudnud peaksid head tegema kogu ühiskonna muutmiseks, mitte ainult parandama üksikuid ühiskondlike probleeme. Tema ideedel põhineb tänaseks väga levinud filantroopilise organisatsiooni vorm – fond ehk sihtasutus. John D. Rockefeller andis fondide liikumisele edasise tõuke. Tema teeneks on filantroopilise tegevuse süstemaatiliseks muutmine – enne annetuse tegemist uuriti põhjalikult organisatsiooni või ürituse eesmärke ja vajadusi.
Alates 20 sajandi teisest poolest on filantroopia alane tegevus eelkõige ettevõtete poolt muutunud veelgi süsteemsemaks ja kaalutlevamaks. Kasutusele on tulnud terminid, korporatiivne sotsiaalne vastutus, sponsorlus ja sotsiaalseosega turundus. Üha enam arvestavad ettevõtted head tehes oma äriliste huvidega katsudes siduda toetuspoliitikat ettevõtte missiooni, visiooni ning toodete ja teenustega. Kasvanud on ka ootused ja nõudmised toetatavatele ühendustele, eeldatakse üha enam professionaalsust organisatsiooni- ja projektjuhtimisel, teadmisi turundusest.
Partnerite otsimine, klientide leidmine, turu hoidmine, vastutus – need on märksõnad milleta ükski organisatsioon ega ettevõte enam hakkama ei saa. Avalikkuse jaoks üha olulisem viimane ehk siis ettevõtete vastutusvõime ühiskonna ees. Eeldatakse, et ettevõte suhtub hoolivalt oma töötajatesse, looduskeskkonda ja ühiskonda tervikuna. Samas tegutsevad ettevõtted aga pidevalt tiheneva konkurentsi tingimustes. Turud on küllastunud, kaupade ja teenuste hinnad ning kvaliteet ühtlustuvad. Kaubamärgid võistlevad eelkõige tarbija lojaalsuse ja tähelepanu eest. Seega muutub järjest tähtsamaks ettevõtte maine ning teenuste ja toodete seotus lisaks funktsionaalsetele omadustele ka millegi emotsionaalsega.
Sellises kontekstis on oluline koht ärisektori ja kodanikuühenduste ehk kolmanda sektori koostöö, mis toob kasu inimestele, ettevõttele, ühendusele ja ühiskonnale. Ettevõte toob oma tegevusse ühiskondliku vastutuse lähenemise. Sellega seotud kulutused ei pärsi ettevõtte konkurentsivõimet, nad pigem toetavad seda. Teiselt poolt muutuvad läbi koostööprojektide ühendustele kättesaadavaks vahendid, mis võimaldavad neil oma eesmärke ja missiooni ellu viia ning seeläbi meie kõigi elukeskkonda paremaks muuta.
Ärisektor on hakanud üles näitama järjest suurenevat huvi ühenduste kui partnerite vastu ja seda mitmetel põhjustel:
– ühendused pakuvad uusi võimalusi turul ja sidet võimalike klientidega;
– mõistetakse, et mittetulunduslik tegevus toimub terve ühiskonna heaolu nimel;
– ühendustes oskusjuhtimise taseme tõus ehk professionaliseerumine on kaasa toonud parema üksteise mõistmise ettevõtetega, usaldusväärsuse ning oskuse ressursse planeerida ja kasutada;
– mittetulundusliku mõtteviisi sisseviimine juba koolide ja ülikoolide tasandil nii majandusse, ärijuhtimisse, marketingi kui ka strateegilisse juhtimisse;
– raha ja asjade kuhjumine on inimesed ära väsitanud ja nad otsivad teatud emotsionaalset ja hingelist tasakaalu.
Sellest kõigest on pikemalt juttu käsiraamatus "Kujunda oma heategevusprogramm: käsiraamat väikse- ja keskmise suurusega ettevõtete juhtidele" ning me soovitame sellega tutvuda ka ühendustel.
Tahame ettevõtetele heategevuse ja koostöö ühendustega kergeks, arusaadavaks ja usaldusväärseks teha ja me loodame, et need teadmised aitavad kaasa ettevõtete ja ühenduste koostöö laienemisele. Sellisest koostööst võidavad kõik.
Ka Eestis on arvukalt ettevõtteid kes on välja mõelnud väga loomingulisi viise ühenduste kaasamiseks on ettevõtte plaanidesse. Paljud loovad oma heategevusprogramme. Siit lehelt leiate näiteid Eesti ettevõte heategevusliku missiooni ja poliitika kohta ning ettevõte suhtumist ja igapäevast praktikat kirjeldavaid materjale.
Vaata, mida ja kuidas teevad selles vallas
– Hansapank
– Falck Eesti
EMSLi kevadkonverents ja aasta tegijate tunnustamine 27. märtsil 2003.a. Vanalinna stuudios
“Vastutus – meie edu saladus” pidas väga hea ettekande sellest, mida tähendab Falck Eesti jaoks ettevõtte sotsiaalne vastutus ja kuidas tehakse koostööd ühendustega, ettevõtte juhatuse esimees Peeter Tohver. Vaata tema ettekannet "Ettevõtte sotsiaalne vastutus".
Ajalehe Äripäev poolt 27-28 novembril 2002. a. korraldatud "Eesti eduka arengu foorumil" oli üks ettekannete paneel pühendatud ettevõte sotsiaalse vastutuse temaatikale. Paneeli korraldamisel oli Äripäeva partneriks EMSL. Temaatiliste ettekannetega esinesid:
– Saku Õlletehase juhatuse esimees Cardo Remmel ettekandega "Turuliidri roll ja vastutus ühiskonnas".
– LHV nõukogu esimees Rain Lõhmus ettekandega "Miks peaks ettevõtja rohkem investeerima ühiskonda".
– MTV Music Television asepresident Timothy J. Rosta ettekandega "Social Responsibility and Cause Related Marketing".
Filantroopia seisukohalt on oluline juhtida tähelepanu asjaolule, et üldjuhul maksab ettevõte vastavalt Tulumaksuseadusele (edaspidi, TMS) (§1 lõige 3 ja § 49 lõige1) tulumaksu kõigilt tehtud kingitustelt ja annetustelt. Maksumäär on 26/74 ehk ligikaudu 35% (TMS § 4 lõige 3) kingituste/annetuste summast.
Samas on teatud juhul ettevõtte poolt ühendustele tehtavad kingitused ja annetused maksuvabad. Tulumaksuga ei maksustata (TMS § 49 lõige 2) tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja kantud ühendusi (edaspidi, nimekirja kantud ühendus). Nimekirja pääsemiseks peab ühenduse tegevus olema heategevuslik ja toimuma avalikes huvides. Täpsemalt kirjeldavad nimekirja pääsemise tingimusi Tulumaksuseaduse § 11 ja Vabariigi Valitsuse 21. märtsi 2000.a määrus nr 89 “Tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimekirja koostamise kord”.
Ettevõtte kingitused ja annetused nimekirja kantud ühendustele ei ole aga maksuvabad piiramatult, vaid kogusummas, mis ei ületa üht järgnevatest piirmääradest (TMS § 49 lõige 2):
1) 3% maksumaksja poolt samal kalendriaastal vastavalt Sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 1 punktidele 1-4 ja 6 tehtud sotsiaalmaksuga maksustatud väljamaksete (isikustatud sotsiaalmaks) summast (so 3% summast, mis on palga ja sarnase maksena välja makstud);
2) 10% kalendriaasta 1. jaanuariks lõppenud maksumaksja viimase majandusaasta kasumist.
Siinkohal tuleb juhtida tähelepanu ka sellele, et praktikas eelistavad väga paljud ettevõtted kingituste ja annetuste tegemise asemel sõlmida ühendustega reklaamilepinguid. Sel juhul osutab ühendus ettevõttele reklaamiteenust (näiteks eksponeerides ettevõtte logo korraldatava ürituse toimumispaigas) ja ettevõte ostab reklaamipinda. Selline kulu on ettevõtte jaoks ettevõtlusega seotud kulutus (reklaamikulu). Ühelt poolt on see hea, sest ettevõtete reklaami- ja turunduseelarved on reeglina tunduvalt suuremad kui annetusteks planeeritud kulud. Teisalt võib see muutuda probleemiks nimekirja kantud ühendustele, sest ühenduse seisukohalt on sellisel juhul tegemist teenuse müügi ehk ettevõtlusega. Vastavalt Tulumaksuseaduse § 11 lõikele 5 ei kanta aga nimekirja mittetulundusühinguid ja sihtasutusi, mille põhitegevuseks on ettevõtlus või mis kasutab ettevõtlustulu põhikirjavälistel eesmärkidel. Millal ühingu põhitegevuseks loetakse ettevõtlus, ei ole seadustes praegu täpselt defineeritud. Maksuamet tõlgendab seda sätet nii, et kui ühenduse tulust vähem kui 50% tuleb ettevõtlusest, siis ei ole see tema põhitegevuseks. Praegu seda põhjalikult ei kontrollita, kuid on üsna selge, et mõnedel ühendustel (eriti spordiorganisatsioonidel) moodustavad ettevõtlustulud rohkem kui 50% tulust ja seega ei saa välistada, et ühel hetkel võidakse neid nimekirjast kustutada (TMS § 11 lõige 6).
Maksuvabad on mitte ainult nimekirja kantud ühendustele tehtavad kingitused ja annetused, vaid ka nende endi poolt tehtavad kingitused ja annetused on teatud tingimustel maksuvabad. Neid tingimusi kirjeldab Tulumaksuseaduse § 49 lõige 6.
Lisaks on nimekirja kantud ühendustel veel üks maksusoodustus – tulumaksuga ei maksustata nende kulutusi seoses külaliste või partnerite toitlustamise, majutamise, transpordi või kultuurilise teenindamisega (TMS § 49 lõige 4).
Kuna nimekirja kantud ühendused saavad soodustusi, on neile pandud ka täiendavaid kohustusi. Iga aasta 1. veebruariks peavad kõik nimekirja kantud ühendused saatma Maksuametile saadud kingituste ja annetuste ning nende kasutamise kohta deklaratsiooni INF 4.
Üksikisikud võivad samuti saada maksusoodustusi nimekirja kantud ühendustele tehtud kingitustelt ja annetustelt. Eesti residendist inimesel on õigus maksustatavast tulust maha arvata aasta jooksul nimekirja kantud ühendustele tehtud dokumentaalselt tõendatud kingitused ja annetused (TMS § 27 lõige 1). Ka sel juhul on kehtestatud piirmäär – maksustavast tulust ei tohi maha arvata rohkem kui 5% maksumaksja sama aasta tulust (TMS § 27 lõige 3). Siin tuleb juhtida tähelepanu asjaolule, et inimene ei saa nimekirja kantud ühendusele tehtud annetust täismahus Maksuametilt tagasi taotleda, vaid ta maksustatav tulu ja seega tasumisele kuuluv tulumaks on väiksemad.
Näide: Oletame teie aastatuluks 100 000 krooni, millelt peaksite maksma tulumaksu 26% ehk 26 000 krooni. Kui te olete annetanud Eestimaa Looduse Fondile (on nimekirjas) 1000 krooni, siis on teil õigus aastatulust 1000 krooni maha arvata. Järelikult on nüüd teie maksustatavaks tuluks 99 000 krooni ja tulumaksu peate maksma 25 740 krooni ehk 260 krooni vähem kui annetust tegemata. Kuna tavaliselt kannab teie tööandja Maksuametile teie tulumaksu jooksvalt üle, siis on teil tuludeklaratsiooni täitmisel õigus Maksuametilt 260 krooni tagasi küsida. Piltlikult öeldes olete teie seega toetanud looduskeskkonda 1000 krooniga millest riik on teile kompenseerinud 260 krooni.
Praktilist teavet maksude maksmise põhimõtete ja tähtaegade kohta leiab Maksuameti koduleheküljelt.
Paljudel ühendustel puudub arusaam ja teadmine, et äriühingud toetavad ühendusi lähtudes peamiselt oma turunduse ja avalikkussuhete vajadustest. Ettevõtete esindajate sõnul puudub ühendustel kindlus ja oskus oma organisatsiooni müüa, puudub arusaam partnerlussuhetest ning turundusest. Samas otsivad Eesti firmad uusi lähenemisviise turundusele ning ühenduste kaasamine on üheks väga arvestavaks võimaluseks.
Seega pidasime oluliseks selgitada ühendustele, miks peaksid ettevõtted neid toetama ning koolitada ühendusi oma organisatsiooni oskuslikumaks müümiseks. Ühe lahendusena nägime siin heatasemelist koolitust seminaride vormis. Aasta jooksul on koolitustel küll osalenud üle 350 inimese. Neile tutvustatus järgmisi õppematerjale:
Strateegiline planeerimine kolmanda sektori organisatsioonides lektor Ants Sild
Oma kogemusi vastutusest oma toetaja ees toetajatega jagab Tallinna Lastehaigla Toetusfondi juhataja Inna Kramer
Aasta jooksul on filantroopia temaatikat märkimisväärselt käsitletud ka meediaväljaannetes. Siia on lisatud viited põhjalikumate ja õpetlikemate käsitluste juurde:
– "AIDSI, rinnavähi ja nälja vastu võideldes äriliste sihtideni", Kai Vare – Saldo, märts 2003
– "Sponsorlus – kuhu kaovad miljonid", Mart Mikk – Saldo Nr 5, 2002
– "Üritusturundus – uusim retsept integreeritud turunduskommunikatsiooni kokaraamatus", Aivar Laan – Saldo Nr 5, 2002
– "Director tutvustab – Brändi vaim. Kuidas sotsiaalseosega turundus kujundab brände", Hamish Pringle ja Marjorie Thompson – Director, veebruar 2002
Õpetlikud ja harivad internetilehed – filantroopiast, fundraisingust ja varade arendamisest. Mõeldud tõsisele huvilisele iseseisvaks tööks ja uurimiseks. Neist virtuaalsetest paigakestest hargnevad omakorda sajad teed ja ideed.
America´s Charities http://www.charities.org/
Association of Fundraising Professionals http://www.afpnet.org/
Charities Aid Foundation http://www.cafonline.org/
Directory of Social Change http://www.dsc.org.uk/
Donordigital http://www.donordigital.com/
Fundraising.com http://www.fundraising.com/
Fundsnet Online Services http://www.fundsnetservices.com/
IEG Sponsorship http://www.sponsorship.com/
JustGive http://www.justgive.org/
Make-A-Wish Foundation http://www.wish.org/
Mal Warwick nad Associates http://www.malwarwick.com/
NGO Manager http://www.ngomanager.org/
Nonprofit Enterprise and Self-sustainability Team (NESsT) http://www.nesst.org/
Resource Alliance http://www.resourcealliance.org/
Trust for Civil Society in Central & Eastern Europe http://www.ceetrust.org/
UK Fundraising http://www.fundraising.co.uk/
Center on Philanthropy Affiliates – Philantrophy links http://www.philanthropy.iupui.edu/n_links.htm
Eesti filantroopilised internetikeskkonnad
Kingitused.ee http://www.kingitused.ee/
Toeta.ee http://www.toeta.ee/