text:
Euroopa Liidu C 351/6. o
Kohtuasi C-318/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Nejvyšší správní soud (Tšehhi) 3. juulil 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. versus Krajský úřad Olomouckého kraje
Kohtuasi C-328/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Krajský súd v Prešove (Slovakkia) 4. juulil 2014 – CD Consulting s.r.o versus Anna Pančurová jt
Kohtuasi C-343/14: Adler Modemärkte AG 15. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 14. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-160/12: Adler Modemärkte AG versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
Kohtuasi C-350/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale civile di Trieste (Itaalia) 21. juulil 2014 – Florin Lazar, keda esindab Luigi Erculeo versus Allianz SpA
Kohtuasi C-362/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Ireland (Iirimaa) 25. juulil 2014 – Maximillian Schrems versus Data Protection Commissioner
Kohtuasi C-366/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság (Ungari) 28. juulil 2014 – Herrenknecht AG versus Hév-Sugár Kft.
Kohtuasi C-374/14 P: Walcher Meßtechnik GmbH 4. augustil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 22. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-95/13: Walcher Meßtechnik GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
Kohtuasi C-376/14: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court (Iirimaa) 7. augustil 2014 – C versus M
Kohtuasi T-516/13: 16. juulil 2014 esitatud hagi – CW versus nõukogu
Kohtuasi T-224/14: 23. juulil 2014 esitatud hagi – CW versus nõukogu
Kohtuasi T-481/14: 20. juunil 2014 esitatud hagi – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki versus EIT
Kohtuasi T-531/14: 15. juulil 2014 esitatud hagi – Sotiropoulou jt versus nõukogu
Kohtuasi T-533/14 P: Desislava Kolarova 16. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse peale kohtuasjas F-88/13: Kolarova versus REA
Kohtuasi T-534/14: 16. juulil 2014 esitatud hagi – Murnauer Markenvertrieb versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
Kohtuasi T-535/14: 18. juulil 2014 esitatud hagi – The Cookware Company Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Fissler (VITA+VERDE)
Kohtuasi T-549/14: 25. juulil 2014 esitatud hagi – Lidl Stiftung versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Horno del Espinar (Castello)
Kohtuasi T-552/14: 22. juulil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. Company versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Extra)
Kohtuasi T-553/14: 22. juulil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Extra)
Kohtuasi T-556/14 P: Victor Navarro 28. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 21. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-46/13: Navarro versus komisjon
Kohtuasi T-558/14: 24. juulil 2014 esitatud hagi – Research Engineering & Manufacturing versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
Kohtuasi T-562/14: 28. juulil 2014 esitatud hagi – Yoo Holdings versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Eckes-Granini Group (YOO)
Kohtuasi T-563/14: 29. juulil 2014 esitatud hagi – Hewlett Packard Development Company versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ELITEDISPLAY)
Kohtuasi T-577/14: 4. augustil 2014 esitatud hagi – Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne versus Euroopa Kohus
Kohtuasi T-579/14: 1. augustil 2014 esitatud hagi – Birkenstock Sales versus Siseturu Ühtlustamise Amet (reljeefse mustri kujutis)
Kohtuasi T-581/14: 30. juulil 2014 esitatud hagi – Vierling versus Siseturu Ühtlustamise Amet – IP Leanware (BRAINCUBE)
Kohtuasi T-583/14: 4. augustil 2014 esitatud hagi – Giand versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Flamagas (FLAMINAIRE)
Kohtuasi T-589/14: 8. augustil 2014 esitatud hagi – Musso versus parlament
Kohtuasi T-590/14: 7. augustil 2014 esitatud hagi – Zuffa versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
Kohtuasi T-591/14: 8. augustil 2014 esitatud hagi – BSH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (PerfectRoast)
Kohtuasi T-614/14: 14. augustil 2014 esitatud hagi – Fútbol Club Barcelona versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Kule (KULE)
Kohtuasi T-618/14: 18. augustil 2014 esitatud hagi – Grupo Bimbo versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Mehhiko tako kuju)
Kohtuasi T-621/14: 14. augustil 2014 esitatud hagi – Infocit versus Siseturu Ühtlustamise Amet – DIN (DINKOOL)
Kohtuasi T-622/14: 15. augustil 2014 esitatud hagi – Lauritzen Holding AS versus Siseturu Ühtlustamise Amet – IC Companys (IWEAR)
Kohtuasi T-623/14: 14. augustil 2014 esitatud hagi – Loewe Technologies versus Siseturu Ühtlustamise Amet – DNS International (SoundVision)
Kohtuasi T-624/14: 12. augustil 2014 esitatud hagi – Bice International versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bice (bice)
Kohtuasi T-625/14: 18. augustil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Kera kujutis)
Kohtuasi T-626/14: 18. augustil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Sinise kera kujutis)
Kohtuasi F-63/13: Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 2. juuli 2014. aasta otsus – Psarras versus Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet (Avalik teenistus — Ajutine töötaja — Lepingu lõpetamine — Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkt a — Õigus olla ära kuulatud — Mittevaraline kahju — Sel põhjusel õigusvastane otsus — Kolmanda isiku õiguste ülemäärane kahjustamine — Omal algatusel hüvitise väljamõistmine — Tühistava kohtuotsuse täitmata jätmine)
Kohtuasi F-13/14: Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 26. juuni 2014. aasta määrus – DL versus komisjon (Registrist kustutamine — Hageja hagist loobumine — Kodukorra artikli 89 lõige 7 — Poolte kokkulepe kohtukulude suhtes)
Kohtuasi F-3/14: Avaliku Teenistuse Kohtu 14. juuli 2014. aasta määrus – DJ versus AESA
ELT C 339, 29.9.2014
ELT C 329, 22.9.2014
ELT C 315, 15.9.2014
ELT C 303, 8.9.2014
ELT C 292, 1.9.2014
ELT C 282, 25.8.2014
ELT C 261, 11.8.2014
C 351/2
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Nejvyšší správní soud (Tšehhi) 3. juulil 2014 – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. versus Krajský úřad Olomouckého kraje
(Kohtuasi C-318/14)
Kaebuse esitaja: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.
Vastustaja: Krajský úřad Olomouckého kraje
Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 49 koostoimes artikliga 52 tuleb tõlgendada nii, et selle kohaselt on keelatud selliste siseriiklike õigusnormide kohaldamine, mille kohaselt on veoettevõtja, kelle registreeritud asukoht on teises liikmesriigis ja kes on oma organisatoorse üksuse kaudu asutatud Tšehhi Vabariigis, kohustatud lisaks lubadele, mis annavad Tšehhi Vabariigis asutatud veoettevõtjale õiguse osutada siseriiklikke regulaartranspordi teenuseid (linnaliiniveod), selleks et tegelda sama tegevusalaga, hankima veel eriloa, mille väljastamine on haldusasutuste pädevuses?
Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline see, et tegemist on linnaliinide käitamisega avaliku teenindamise kohustuste süsteemi raames riigihankelepingu alusel tasu eest, mida makstakse riiklikest vahenditest, nagu need on määratletud määruses (EÜ) nr 1370/2007 (1), mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70?
Kas nõukogu 11. detsembri 1997. aasta määruse (EÜ) nr 12/98 (2), millega kehtestatakse tingimused, mille kohaselt mitteresidendist vedajad võivad osutada liikmesriigis riigisisese reisijate autoveo teenuseid, artikli 3 lõiget 3 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 91 võib tõlgendada nii, et selle kohaselt on liikmesriigil õigus esimeses küsimuses kirjeldatud viisil piirata teises liikmesriigis asutatud veoettevõtjal linnaliinide käitamist?
(1) EÜT L 315, lk 1.
(2) EÜT L 4, lk 10; ELT eriväljaanne 07/03, lk 501.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Krajský súd v Prešove (Slovakkia) 4. juulil 2014 – CD Consulting s.r.o versus Anna Pančurová jt
(Kohtuasi C-328/14)
Hageja: CD Consulting s.r.o.
Kostja: Anna Pančurová jt
Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) (1) artikli 6 lõiget 1 ja nõukogu 22. detsembri 1986. aasta direktiivi 87/102/EMÜ (tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) (2) artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas, ja mille kohaselt ei saa siseriiklik kohus, kes otsustab indosseeritud vekslist tulenevate õiguste üle, põhimõtteliselt menetluse üheski staadiumis omal algatusel hinnata õigussuhte aluseks olevat lepingut, lepingutingimuse võimalikku ebaõiglast laadi ega sellise seaduse võimalikku rikkumist, mis reguleerib veksli aluseks olevas tarbijakrediidilepingus krediidi kulukuse aastamäära märkimata jätmise tagajärgi?
(1) Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ, ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288).
(2) Nõukogu 22. detsembri 1986. aasta direktiiv 87/102/EMÜ tarbijakrediiti käsitlevate liikmesriikide õigus– ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 1987, L 42, lk 48, ELT eriväljaanne 15/01, lk 326).
Adler Modemärkte AG 15. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 14. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-160/12: Adler Modemärkte AG versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Kohtuasi C-343/14)
Apellant: Adler Modemärkte AG (esindaja: advokaat J.-C. Plate)
Teised menetlusosalised: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), Blufin SpA
Apellant palub,
tühistada vaidlustatud kohtuotsus,
saata asi tagasi Üldkohtusse,
mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.
Mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt
Apellatsioonkaebus on esitatud Üldkohtu 14. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-160/12, millega jäeti rahuldamata Adler Modemärkte AG hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 3. veebruari 2012. aasta otsuse (asi R 1955/2010-2) peale, mis käsitles vastulausemenetlust Blufin SpA ja Adler Modemärkte AG vahel.
Apellant esitab järgimised apellatsioonkaebuse väited:
Esiteks, määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. Üldkohus tõlgendas vääralt nimetatud sätet ja väljakujunenud kohtupraktikat tähiste sarnasuse ja segiajamise tõenäosuse kohta, kui ta otsustas, et tähised on sarnased ja esineb vastandatud kaubamärkide segiajamise tõenäosus, kuna üksteisele sarnanevad tähiste elemendid, mis ainult kirjeldavad kaupade omadusi (st „meresinine” värvus vastandatud kaubamärkidega tähistatavate kaupade jaoks) ja kuna neil puudub kasutamise käigus omandatud eristusvõime, mis viitaks konkreetse ettevõtja kauba kaubanduslikule päritolule, mis eristaks seda teiste ettevõtjate kaubast. Lisaks eiras Üldkohus kõnealuses vaidluses õigusmõistet „kirjeldav tähis”, asudes seisukohale, et väljend „meresinine” ei kirjelda kaubamärgiga tähistatavaid kaupu, st rõivaid, ega ühtegi kauba olulist omadust.
Teiseks, vaidlustatud kohtuotsus põhineb moonutatud asjaoludel. Üldkohus ei nõustunud, et väljend „meresinine” kirjeldab (kõigis keeltes ja eelkõige itaalia ja prantsuse keeles) kõnealuseid kaupu klassides 18 ja 25, kuigi poolte vahel ei ole vaidlust küsimuses, et vastandatud kaubamärgid sisaldavad kõigis liidu liikmesriikide keeltes kaupa lihtsalt kirjeldavat mõistet „meresinine”, kuna vastulause esemeks olev kaubamärk sisaldab itaaliakeelset mõistet „blu marino” ja taotletud kaubamärk sisaldab prantsusekeelset mõistet „marine bleu”, mis erinevad üksteisest väga vähesel määral. Lisaks tuvastati ühtlustamisameti vastulausete osakonnas ja apellatsioonikojas toimunud menetlustes, et „meresinine” on kaupu kirjeldav mõiste (kõigis liidu liikmesriikide keeltes). Üldkohtu jaoks on see järeldus siduv.
Kolmandaks on vastuoluline Üldkohtu seisukoht vaidlustatud kohtuotsuse põhjenduses, et mõiste „meresinine” ei ole kirjeldav, ning see on põhjendamata. Üldkohus sedastab vaidlustatud kohtuotsuse punktis 54, et vastandatud kaubamärkide elemendid tähistavad kõnealust värvivarjundit. Üldkohus märgib punktis 55 pealegi, et see tähendus on ilmselge.
Neljandaks on vaidlustatud kohtuotsus tehtud õiguslikel alustel, mida ei saa kohaldada, see tähendab määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) sätted. Kohaldatav õigus on määrus (EÜ) nr 40/94 (2).
(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 078, lk 1).
(2) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale civile di Trieste (Itaalia) 21. juulil 2014 – Florin Lazar, keda esindab Luigi Erculeo versus Allianz SpA
(Kohtuasi C-350/14)
Hageja: Florin Lazar, keda esindab Luigi Erculeo
Kostja: Allianz SpA
Kuidas tõlgendada määruse (EÜ) nr 864/2007 (1) lepinguväliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta („Rooma II”) artikli 4 lõiget 1 osas, milles see näeb ette, et: „kahju õigusvastasest tekitamisest tuleneva lepinguvälise võlasuhte suhtes [kohaldatakse] selle riigi õigust, kus kahju tekib”? Täpsemalt,
kuidas tõlgendada määruse (EÜ) nr 864/2007 artikli 4 lõike 1 tähenduses mõistet „koht, kus kahju tekib”, kui tegemist on nõudega hüvitada varaline ja mittevaraline kahju, millele tuginevad kohtu asukohariigis toimunud liiklusõnnetuses hukkunu pereliikmed, kes elavad teises Euroopa Liidu liikmesriigis ja on kõnealust kahju kannatanud seal; ja
kas määruse (EÜ) nr 864/2007 artikli 4 lõike 1 kohaldamisel on varaline ja mittevaraline kahju, mida kohtu asukohariigis toimunud liiklusõnnetuses hukkunu pereliikmed on kannatanud oma elukohariigis, artikli 4 lõike 1 esimese osa tähenduses „kahju” või sama sätte teise osa tähenduses „kaudsed tagajärjed”?
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 864/2007, lepinguväliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta (Rooma II) (ELT L 199, lk 40).
C 351/5
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Ireland (Iirimaa) 25. juulil 2014 – Maximillian Schrems versus Data Protection Commissioner
(Kohtuasi C-362/14)
Kaebuse esitaja: Maximillian Schrems
Vastustaja: Data Protection Commissioner
Kas sellise kaebuse menetlemise käigus, mis on esitatud sõltumatule ametikandjale, kellele on seadusega antud andmekaitseseaduste haldamise ja jõustamise ülesanded, ja millega väidetakse, et isikuandmeid edastatakse kolmandasse riiki (käesoleval juhul Ameerika Ühendriikidesse), mille seadused ja tavad ei taga andmesubjektile väidetavalt piisavat kaitset, on see ametikandja vaatamata direktiivi 95/46/EÜ (1) artikli 25 lõikele 6 absoluutselt kohustatud järgima ühenduse vastupidist järeldust, mis sisaldub komisjoni 26. juuli 2000. aasta otsuses 2000/520/EÜ (2), võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2000/C 364/01 (3)) artikleid 7, 8 ja 47?
Või teise võimalusena, kas see ametikandja võib ja/või peab oma uurimises võtma arvesse pärast komisjoni otsuse esmakordset avaldamist toimunud faktilist arengut?
(1) Komisjoni 26. juuli 2000. aasta otsus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 95/46/EÜ piisava kaitse kohta, mis on ette nähtud programmi Safe Harbour põhimõtetega ja sellega seotud korduma kippuvate küsimustega, mille on välja andnud Ameerika Ühendriikide kaubandusministeerium (EÜT L 215, lk 7; ELT eriväljaanne 16/01, lk 119).
(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355).
(3) Euroopa Liidu põhiõiguste harta (ELT C 364, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság (Ungari) 28. juulil 2014 – Herrenknecht AG versus Hév-Sugár Kft.
(Kohtuasi C-366/14)
Hageja: Herrenknecht AG
Kostja: Hév-Sugár Kft.
Kuidas tuleb tõlgendada nõukogu määruse 44/2001/EÜ (1) artikli 23 lõiget 1 seoses sellega, millisel kohtul on erandlik kohtualluvus juhul, kui vaidluse poolteks olevad lepingupooled on nende vahel sõlmitud lepingu osaks olevates tüüptingimustes kokku leppinud erinevate kohtute kohtualluvuse, samuti kas hagejal on õigus valida kokkulepitud erandliku ja valikulise kohtualluvusega kohtute vahel ning kas saab teha järeldust, et kohtul, kes käesolevat vaidlust menetleb, on erandlik kohtualluvus?
Kuidas tuleb tõlgendada Rooma lepingu (2) artikli 3 lõiget 1 lepingu suhtes kohaldatava materiaalõiguse seisukohast, kui pooled on lepingu osaks olevates tüüptingimustes märkinud, et kohaldamisele kuulub erinevate liikmesriikide õigus, ning milline on sel juhul kohaldatav õigus?
(2) Roomas 19. juunil 1980 allakirjutamiseks avatud lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsioon (EÜT L 266, lk 1; konsolideeritud eestikeelne versioon ELT C 334, 30.12.2005, lk 1).
Walcher Meßtechnik GmbH 4. augustil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 22. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-95/13: Walcher Meßtechnik GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(Kohtuasi C-374/14 P)
Apellant: Walcher Meßtechnik GmbH (esindaja: advokaat S. Walter)
tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu (kuues koda) 22. mai 2014. aasta otsus kohtuasjas T-95/13 ja Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 13. detsembri 2012. aasta otsus apellatsioonikoja menetluses R1779/2012-1, mis on vaidlustatud;
teise võimalusena tühistada Üldkohtu (kuues koda) 22. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-95/13 ja saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse;
Apellant esitab apellatsioonkaebuses kaks väidet, millest esimene on jaotatud kahte ossa:
Esimene apellatsioonkaebuse väidet
Vaidlustatud kohtuotsus on määruse nr 207/2009 (1) artikli 7 lõike 1 punktiga c vastuolus kolmel põhjusel:
Tähise registreerimise nõuetele vastavuse kontrollimisel tuleb arvesse võtta asjaomaste kaupade ja/või teenuste sõnastust. Üldkohtu menetluses seda ei tehtud. Üldkohus lähtus seevastu apellandi internetilehekülgedest ja ühe Ühendriikide kaubamärgi kaupade loetelust, mis ei ole asjaomase õigusliku vaidluse esemeks.
Isegi Üldkohtu poolt sõnale HIPERDRIVE antud tähenduse kohaselt kirjeldab tähis HIPERDRIVE lihtsalt üht mootori omadust. Taotlusega hõlmatud kaupade kirjeldusest ei ilmne aga neisse kaupadesse integreeritud mootoriosade olulised omadused. Üldkohus kohaldas seega valesti Euroopa Liidu Kohtu viimase aja praktikas väljatöötatud kriteeriume (vt Üldkohtu 15. jaanuari 2013. aasta otsus kohtuasjas: T-625/11 (2), BSH vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (ecoDoor) ja Euroopa Kohtu 10. juuli 2014. aasta otsus kohtuasjas: C-126/13 P (3), BSH vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, punkt 27).
Apellant väidab, et Üldkohtu eeldus, et sõna „HIPER” on samastatav sõnaga „hyper”, kuigi neid mõisteid ei ole kunagi kasutatud sünonüümidena, tugineb vääral seisukohal, mis tuleneb sellest, et inglise keeles hääldatakse sõnu „HIPER” ja „hyper” samamoodi. Apellant väidab, et Üldkohus ei tõendanud ega põhjendanud asjaomast ekslikku eeldust, olgugi et apellant esitas mitmeid vastupidiseid näiteid. Küsimus kas Üldkohti otsuse põhjendused on vastuolulised või ebapiisavad, kujutab endast väljakujunenud kohtupraktika kohaselt õigusküsimust.
Teine apellatsioonkaebuse väide:
Vaidlustatud kohtuotsus on vastuolus liidu õiguse üldpõhimõtetega, muu hulgas võrdse kohtlemise põhimõtte ja omavolikeeluga. Ühtlustamisameti praktika kohaselt on selge, et sõnalist osa HIPER ei saa samastada sõnaga „hyper”. Nimetatud praktika on välja kujunenud enne vaidlusaluse tähise registreerimise taotluste esitamist ja on kestnud edasi ka pärast seda. Käesolev juhtum erineb juhtudest, kus taotleja viitab üksnes varasematele registreeringutele. Asjaolust, et vaidlusaluste taotluste vaidlustamise järel ei esitanud ühtlustamisamet enam vastuväiteid kaubamärgi „HIPER” vastu, tõendab et vaidlusalune registreering on ilmselgelt vastuolus võrdse kohtlemise põhimõtte ja omavolikeeluga.
(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta, ELT L 78, lk 1.
(2) ECLI:EU:T:2013:14
(3) ECLI:EU:C:2014:2065
C 351/7
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court (Iirimaa) 7. augustil 2014 – C versus M
(Kohtuasi C-376/14)
Apellant: C
Vastustaja: M
Kas kohtuasja asjaoludel välistab Prantsusmaal lapse hooldusõiguse üle toimuv kohtumenetlus lapse alaliselt elama asumise Iirimaale?
Kas lapse hooldusõigus jääb isale või Prantsuse kohtutele, nii et lapse Iirimaal hoidmine muutub õigusvastaseks?
Kas Iiri kohtutel on õigus arutada lapse alalise elukoha küsimust olukorras, kus laps on elanud Iirimaal alates 2012. aasta juulist, mil tema äraviimine Iirimaale ei olnud vastuolus Prantsuse õigusega?
16. juulil 2014 esitatud hagi – CW versus nõukogu
(Kohtuasi T-516/13)
Hageja: CW (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Tekari)
tühistada nõukogu 30. juuli 2013. aasta rakendusotsus 2013/409/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2011/72/ÜVJP teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Tuneesias, osas, milles see puudutab hagejat;
mõista Euroopa Liidu Nõukogult hagejale tekitatud mittevaralise ja varalise kahju hüvitamiseks välja 1 00 000 eurot;
jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kohtukulud.
Esimene väide, et otsusel 2013/409/ÜVJP (1) puudub õiguslik alus, kuna see põhineb põhjusel, mida ei ole ära toodud otsuse 2011/72/ÜVJP (2) (mis on vaidlustatud otsuse õiguslik alus) artiklis 1.
Teine väide, et on rikutud omandiõigust, sest hageja suhtes kohaldatud piiravad meetmed kujutavad endast tema omandiõiguse õigustamatut piiramist.
(1) Nõukogu 30. juuli 2013. aasta rakendusotsus 2013/409/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2011/72/ÜVJP teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Tuneesias (ELT L 204, lk 52).
(2) Nõukogu 31. jaanuari 2011. aasta otsus 2011/72/ÜVJP, teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Tuneesias (ELT L 28, lk 62).
23. juulil 2014 esitatud hagi – CW versus nõukogu
(Kohtuasi T-224/14)
tühistada nõukogu 30. jaanuari 2014. aasta rakendusotsus 2014/49/ÜVJP, millega muudetakse nõukogu otsust 2011/72/ÜVJP teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Tuneesias, osas, milles see puudutab hagejat;
otsustada, et vaidlustatud otsuse tühistamise tagajärjel tuleb hagejat käsitada nii, et ta ei ole kunagi olnud kantud nende isikute loetellu, kelle rahalised vahendid külmutatakse, ning et ükski nõukogu otsus ei tohi viidata talle kui isikule, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite külmutamise meedet;
jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kohtukulud, mis tuleb kindlaks määrata õiglaselt, arvestades poolte olukorda ning töökoormust, mis sellise olukorra tõttu lisandus.
Esimene väide, et otsusel 2014/49/ÜVJP (1) puudub õiguslik alus, kuna see põhineb põhjusel, mida ei ole ära toodud otsuse 2011/72/ÜVJP (2) artiklis 1, ja seetõttu, et otsus 2011/72/ÜVJP, mis on vaidlustatud otsuse õiguslik alus, ei ole igal juhul kooskõlas sihipäraseid sanktsioone käsitleva euroopa õigusega.
(1) Nõukogu 30. jaanuari 2014. aasta otsus 2014/49/ÜVJP, millega muudetakse nõukogu otsust 2011/72/ÜVJP teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Tuneesias (ELT L 28, lk 38).
C 351/10
20. juunil 2014 esitatud hagi – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki versus EIT
(Kohtuasi T-481/14)
Hagejad: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreeka) (esindajad: advokaadid E. Siouti ja M. Sfyri)
Kostja: Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut (EIT)
tühistada kostja otsus hankemenetluses lepingu sõlmimise kohta, mis edastati 11. aprilli 2014. aasta kirjas, ja kõik sellele järgnevad otsused, seal hulgas otsus sõlmida leping eduka pakkujaga (mida hagejatele edastatud ei ole);
tühistada EIT direktori 25. aprilli 2014. aasta otsus, millega keelduti avaldamast hindamiskomitee koosseisu;
kohustada kostjat hüvitama hagejatele kahju summas 1 58 430,40 eurot, mis tekkis selle tõttu, et nad kaotasid võimaluse hankemenetluses leping sõlmida;
mõista kostjalt välja hagejate kohtukulud ja muud käesoleva hagiga seotud kulud.
Hagi põhjenduseks esitavad hagejad neli väidet.
Esimene väide, et kostja ajas segamini valiku- ja hindamiskriteeriumid, rikkudes sellega finantsmääruse (1) artiklit 110 ja delegeeritud määruse (2) artiklit 149.
Teine väide, et kostja rikkus finantsmääruse artikleid 105 ja 113 ning delegeeritud määruse artiklit 138, kuna ta kasutas pakkumuste hindamisel tundmatuid kriteeriume, mida tehnilises kirjelduses ei olnud, rikkudes sellega oma kohustust täpsustada valikukriteeriume ja nende osakaalu või olukorrast olenevalt nende tähtsusjärjekorda. Hagejad väidavad veel, et kostja kasutas salajast ja mittejärjepidevat märkimiskorda, põhjustades sellega hindamises moonutusi ja vigu.
Kolmas väide, et kostja tegi mitu ilmset hindamisviga.
Neljas väide, et kostja rikkus määruse 1049/2001 (3) artikli 2 lõiget 3 ja artiklit 8, keeldudes avaldamast hindamiskomitee koosseisu, mis oleks võimaldanud hagejatel kontrollida, et tegemist ei ole huvide konfliktiga.
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT 2012 L 298, lk 1).
(2) Komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT 2012 L 362, lk 1).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001 L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).
C 351/11
15. juulil 2014 esitatud hagi – Sotiropoulou jt versus nõukogu
(Kohtuasi T-531/14)
Hagejad: Leimonia Sotiropoulou (Patrasso, Kreeka) ja ülejäänud 63 hagejat (esindaja: dikigoros K. Chrisogonos)
mõista kostjalt täies ulatuses välja varaline kahju, mis on hagejatele tekitatud ajavahemikul 1. jaanuarist 2013 kuni 31. maini 2014 sellega, et nende põhipensioni Euroopa Liidu Nõukogu viidatud otsustega ebaseaduslikult vähendati kokku 8 70 504,11 euro suuruses summas;
mõista kostjalt täies ulatuses iga hageja kasuks välja 3 000,00 eurot hüvitisena mittevaralise kahju eest, mis on neile tekitatud sellega, et nende põhipensioni Euroopa Liidu Nõukogu viidatud otsustega ebaseaduslikult vähendati;
mõista kostjalt täies ulatuses välja hagejate kohtukulud.
Hagi käsitleb nõuet hüvitada ELTL artikli 268 alusel kahju, mis on hagejatele tekitatud sellega, et nende põhipensioni drastiliselt vähendati, rakendades Euroopa Liidu Nõukogu 8. juuni 2010. aasta otsusega 2010/320/EL (1), 7. septembri 2010. aasta otsusega 2010/486/EL (2), 20. detsembri 2010. aasta otsusega 2011/57/EL (3), 7. märtsi 2011. aasta otsusega 2011/257/EL (4), 12. juuli 2011. aasta otsusega 2011/734/EL (5), 8. novembri 2011. aasta otsusega 2011/791/EL (6), 13. märtsi 2012. aasta otsusega 2012/211/EL (7) ja 4. detsembri 2012. aasta otsusega 2013/6/UL (8) ette nähtud meetmeid ja sekkudes Kreeka pensionisüsteemi, mis on väidetavalt ebaseaduslik.
Hagejad põhjendavad oma hagi kahe väitega.
Esimene väide, et on rikutud volituste andmise ja subsidiaarsuse põhimõtteid
Hagejad väidavad, et Euroopa Liidu Nõukogu vaidlustatud otsustega, mis muu hulgas sisaldavad üksikasjalikke meetmeid, poliitilisi otsuseid ja sekkumisi sotsiaalkindlustus- ja pensionisüsteemi, on nõukogu ületanud talle aluslepinguga antud volituste piire ning rikkunud volituste andmise ja subsidiaarsuse põhimõtteid, mis on sätestatud ELL artiklites 4 ja 5 koostoimes ELTL artiklitega 2–6. Kui Euroopa Liidu Nõukogu võtab ELTL artikli 126 lõike 9 ja artikli 136 alusel vastu otsuseid, mis on adresseeritud Kreekale, ei tohi ta määrata üksikasjalikult kindlaks poliitikat, mida Kreeka peab eespool nimetatud valdkondades järgima, kuna see on Kreeka kui Euroopa Liidu liikmesriigi ainupädevuses. Seetõttu on nimetatud otsused oma sisult ebaseaduslikud ja nende alusel tekib Euroopa Liidu lepinguväline vastutus hüvitada hagejatele kahju, mis on neile tekitatud sellega, et nende pensioni ebaseaduslike otsustega vähendati.
Teine väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 1, 25 ja 34 sätestatud põhiõigusi
Hagejad väidavad, et Euroopa Liidu Nõukogu eespool nimetatud otsustega nõuti pensionisüsteemi puudutavate meetmete võtmist, mis kahjustasid oluliselt hagejate majanduslikku olukorda ja muutsid kardinaalselt olukordi, millega nad olid heauskselt arvestanud. Pensioni drastiline kärpimine ja vähendamine, mida nõuti Euroopa Liidu Nõukogu eespool nimetatud otsustes kindlaks määratud meetmete rakendamiseks, tõi kaasa kindlustuskatte järsu vähenemise ja pensionäride elatustaseme kiire halvenemise, mis puudutab ka hagejaid, kes pensioni vähendamisega jäeti ilma suuremast osast oma varasematest sissetulekutest. Vähendamisotsuste vastuvõtmine ja rakendamine põhjustasid hagejate õiguste – inimväärikus, eakate õigus elada inimväärset ja iseseisvat elu, õigus sotsiaalkindlustushüvitistele ja sotsiaalteenustele, mille kaudu pakutakse kaitset eakuse korral – otsese rikkumise, kusjuures tegemist on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 1, 25 ja 34 sõnaselgelt sätestatud õigustega. See muudab vaidlustatud otsused iseenesest ebaseaduslikeks ja sel alusel tekib Euroopa Liidu lepinguväline vastutus hüvitada hagejatele kahju, mis on neile tekitatud sellega, et nende pensioni ebaseaduslike otsustega vähendati.
(1) Nõukogu 8. juuni 2010. aasta otsus 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 145, lk 6).
(2) Nõukogu 7. septembri 2010. aasta otsus 2010/486/EL, millega muudetakse otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 241, lk 12).
(3) Nõukogu 20. detsembri 2010. aasta otsus 2011/57/EL, millega muudetakse otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 26, lk 15).
(4) Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta otsus 2011/257/EL, millega muudetakse otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 110, lk 26).
(5) Nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsus 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (uuesti sõnastatud) (ELT L 296, lk 38).
(6) Nõukogu 8. novembri 2011. aasta otsus 2011/791/EL, millega muudetakse otsust 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 320, lk 28).
(7) Nõukogu 13. märtsi 2012. aasta otsus 2012/211/EL, millega muudetakse otsust 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 113, lk 8).
(8) Nõukogu 4. novembri 2012. aasta otsus 2013/6/EL, millega muudetakse otsust 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 4, lk 40).
C 351/13
Desislava Kolarova 16. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse peale kohtuasjas F-88/13: Kolarova versus REA
(Kohtuasi T-533/14 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Desislava Kolarova (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat F. Frabetti)
Teine menetluspool: Teadusuuringute Rakendusamet (REA)
tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu (kolmas koda) 30. aprilli 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-88/13: Kolarova vs. Teadusuuringute Rakendusamet, mille esemeks oli nõue tühistada individuaalsete maksete haldamise ameti (PMO.1) 28. novembril 2012 teavitatud otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 20. juuli 2012. aasta taotlus käsitleda tema ema, Anna Borisova PETROVA’t ülalpeetava lapsena vastavalt personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõikele 4 ajavahemikus 1. november 2012–31. oktoober 2013;
tunnistada vastuvõetavaks 17. septembri 2013. aasta hagi ja rahuldada hageja poolt esimeses astmes esitatud nõuded;
seega saada asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse;
teha otsus kohtukulude kohta ja mõista kohtukulud välja REA-lt ja/või komisjonilt.
Esimene väide puudutab õigusnormi rikkumist ja hageja kaitseõiguste piiramist, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis ekslikult, et ta on poolte esitatud tõenditest piisavalt informatsiooni saanud, ning seetõttu järeldas ekslikult, et ei ole vaja suulist menetlust avada.
Teine väide käsitleb õigusnormi rikkumist, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis ekslikult, et selline kokkuleppe nagu teenuseleping „ei võta delegeerijalt vastutust”, see aga ei võta ilmselgelt arvesse personalieeskirjade artikli 2 lõiget 2 ja artiklit 91a.
Kolmas väide käsitleb seda, et on rikutud hageja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
16. juulil 2014 esitatud hagi – Murnauer Markenvertrieb versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
(Kohtuasi T-534/14)
Hageja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Saksamaa) (esindajad: advokaadid F. Traub ja H. Daniel)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Bach Flower Remedies Ltd (London, Ühendkuningriik)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 5. mai 2014. aasta otsus (asi R 2041/2012-2);
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „MURNAUERS Bachblüten” sisaldav kujutismärk klassidesse 3, 5 ja 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 9749847
Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Bach Flower Remedies Ltd
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnalist osa „Bach” sisaldav siseriiklik ja ühenduse kujutismärk klassidesse 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 42 ja 44 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks
Väited: määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine
C 351/14
18. juulil 2014 esitatud hagi – The Cookware Company Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Fissler (VITA+VERDE)
(Kohtuasi T-535/14)
Hageja: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Hiina) (esindaja: advokaat K. Manhaeve)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Fissler GmbH (Idar Oberstein, Saksamaa)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 15. aprilli 2014. aasta otsus asjas R 1082/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „VITA+VERDE” sisaldav värviline kujutismärk klassi 21 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 10 073 054
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: varasem ühenduse sõnamärk „vitavit” nr 1 013 787
Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause tagasi
Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada vastulause
Väited: määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine
C 351/15
25. juulil 2014 esitatud hagi – Lidl Stiftung versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Horno del Espinar (Castello)
(Kohtuasi T-549/14)
Hageja: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksmaa) (esindajad: advokaadid M. Wolter, M. Kefferpütz ja A. Marx)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 22. aprilli 2014. aasta otsus liidetud asjades R 1233/2013-2 ja R 1258/2013-2;
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „Castello” kaupadele klassides 29, 30 ja 31 – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 6819973
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: mitu varasemat ühenduse ja siseriiklikku kaubamärki, mis sisaldavad muu hulgas sõnalist osa „Castelló”
Vastulausete osakonna otsus: vastulause osaliselt rahuldada
Apellatsioonikoja otsus: kaebus osaliselt rahuldada
22. juulil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. Company versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Extra)
(Kohtuasi T-552/14)
Hageja: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: advokaadid M. Kinkeldey, S. Brandstätter ja C. Schmitt)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) viienda apellatsioonikoja 19. mai 2014. aasta otsus asjas R 199/2014-5.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „Extra” sisaldav kujutismärk klassidesse 3, 21 ja 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 1 7 37 582
Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgi taotlus tagasi
22. juulil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Extra)
(Kohtuasi T-553/14)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) viienda apellatsioonikoja 19. mai 2014. aasta otsus asjas R 218/2014-5.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „Extra” sisaldav must-valge kujutismärk klassidesse 3, 21 ja 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 1 7 37 657
Victor Navarro 28. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 21. mai 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas F-46/13: Navarro versus komisjon
(Kohtuasi T-556/14 P)
Apellatsioonkaebuse esitaja: Victor Navarro (Sterrebeek, Belgia) (esindajad: advokaadid S. Rodrigues ja A. Blot)
Teine menetluspool: Euroopa Komisjon
tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 21. mai 2014. aasta otsus kohtuasjas F-46/13;
sellest tulenevalt rahuldada apellandi esimeses kohtuastmes esitatud nõuded ja seega:
tühistada Euroopa Komisjoni kui teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutuse 4. oktoobri 2012. aasta otsus mitte võtta apellanti tööle tegevusüksusesse II kuuluva lepingulise abiteenistujana;
tühistada vajalikus ulatuses teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutuse 7. veebruari 2013. aasta otsus, millega apellandi 19. oktoobril 2012 esitatud kaebus rahuldamata jäeti;
hüvitada apellandile tekitatud varaline kahju;
maksta varalise kahju hüvitamiseks ex aequo et bono esialgu kindlaks määratud summa 50 000 eurot;
mõista kõik kohtukulud, sealhulgas käesoleva apellatsioonimenetluse kulud välja vastustajalt.
Esimene väide, et Avaliku Teenistuse Kohus on ületanud kohtuliku kontrolli piire, kuna asendas oma hinnangu administratsiooni hinnanguga.
Teine väide, et on rikutud õigusnormi, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis ekslikult, et 2. märtsi 2011. aasta üldiste rakendussätete (1) IV lisa artikli 3 lõike 2 kohaselt peab töökogemus olema nõuetekohaselt põhjendatud ja komisjoni tegevusvaldkondadega seotud.
Kolmas väide, et käesoleva juhtumi faktilisi asjaolusid on moonutatud osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus leidis vaidlustatud kohtuotsuses, et apellant ei esitanud äriühingus Continental Airlines Inc. täidetud tööülesannete kirjeldust ja seega ei tõendanud, et tema töökogemus oli sekretäri tööülesannete täitmiseks „sobiv”.
(1) 2. märtsi 2011. aasta üldised sätted muude teenistujate teenistustingimuste artikli 79 lõike 2 rakendamiseks, mis käsitlevad nimetatud teenistustingimuste artiklite 3a ja 3b alusel komisjoni tööle võetud lepinguliste töötajate töötingimusi, avaldatud Informations administratives, nr 33-2011.
C 351/17
24. juulil 2014 esitatud hagi – Research Engineering & Manufacturing versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
(Kohtuasi T-558/14)
Hageja: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: barrister S. Malynicz, solicitor K. Gilbert ja solicitor M. Gilbert)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Nedschroef Holding BV (Helmond, Madalmaad)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 12. mai 2014. aasta otsus asjas R 442/2013-4;
Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: ühenduse kaubamärgi registreering nr 668566
Ühenduse kaubamärgi omanik: hageja
Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: teine menetluspool apellatsioonikojas
Kehtetuks tunnistamise taotluse põhjendus: absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused vastavalt määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punktile a koostoimes artikli 7 lõike 1 punktidega b ja c
Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja tunnistada ühenduse kaubamärk kehtetuks
Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine
C 351/18
28. juulil 2014 esitatud hagi – Yoo Holdings versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Eckes-Granini Group (YOO)
(Kohtuasi T-562/14)
Hageja: Yoo Holdings Ltd (London, Ühendkuningriik) (esindaja: solicitor D. Farnsworth)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Saksamaa)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 29. aprilli 2014. aasta otsus asjas R 762/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „YOO” klassidesse 35, 41 ja 43 kuuluvate teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 10487924
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: siseriiklik ja rahvusvaheline sõnamärgi „YO” registreering klassidesse 29, 30 ja 32 kuuluvate kaupade jaoks
Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus osaliselt ja osaliselt rahuldada vastulause
Väited: ühenduse kaubamärgi määruse artikli 8 lõike 1 punkti a rikkumine
C 351/19
29. juulil 2014 esitatud hagi – Hewlett Packard Development Company versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ELITEDISPLAY)
(Kohtuasi T-563/14)
Hageja: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Ühendriigid) (esindajad: advokaadid T. Raab ja H. Lauf)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 19. mai 2014. aasta otsus R 1539/2013-2;
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „ELITEDISPLAY” klassi 9 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11541901
Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b, artikli 7 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõike 2 rikkumine
4. augustil 2014 esitatud hagi – Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne versus Euroopa Kohus
(Kohtuasi T-577/14)
Hagejad: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Saksamaa) ja Gascogne (Saint-Paul-lès-Dax, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid F. Puel ja E. Durand)
Kostja: Euroopa Liidu Kohus
tuvastada Euroopa Liidu lepinguväline vastutus asjaolu eest, et Üldkohtu menetluses ei järgitud lahendi mõistliku aja jooksul tegemise nõuet;
ning seetõttu
mõista Euroopa Liidult välja asjakohane hüvitis, mis kataks hagejatel liidu õigusvastase tegevuse tagajärjel tekkinud kogu varalise ja mittevaralise kahju, mis vastab alltoodud summadele ja millele alates hagi esitamise kuupäevast lisanduvad intress ja viivis määras, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma peamiste refinantseerimistoimingute suhtes, suurendatuna kahe protsendipunkti võrra:
1.193.467 eurot kahju eest, mis on tekkinud sanktsiooni nominaalsummalt arvutatud seadusjärgse intressi maksmise tõttu ebamõistlikult pika aja jooksul;
187.571 eurot kahju eest, mis on tekkinud pangagarantii eest täiendavate maksete tegemise tõttu ebamõistlikult pika aja jooksul;
2.000.000 eurot ebakindluse tõttu saamata jäänud tulu ja/või tekkinud kahju eest; ja
500.000 eurot mittevaralise kahju eest;
teise võimalusena, kui kohus leiab, et tekkinud kahju suurus tuleb uuesti hinnata, määrata ekspertiis vastavalt Üldkohtu kodukorra artikli 65 punktile d, artikli 66 lõikele 1 ja artiklile 70;
igal juhul mõista käesoleva menetluse kulud välja Euroopa Liidult.
Hagi põhjenduseks esitavad hagejad üheainsa väite, mille kohaselt on Üldkohtus toimunud menetluse ülemäärase pikkuse tõttu rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teist lõiku ja seeläbi hagejate põhiõigust asja arutamisele mõistliku aja jooksul.
C 351/20
1. augustil 2014 esitatud hagi – Birkenstock Sales versus Siseturu Ühtlustamise Amet (reljeefse mustri kujutis)
(Kohtuasi T-579/14)
Hageja: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Menebröcker ja V. Töbelmann)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 15. mai 2014. aasta otsus R 1952/2013-1;
Asjaomane ühenduse kaubamärk: reljeefset mustrit kujutava kujutismärgi rahvusvaheline registreering klassidesse 10, 18 ja 25 kuuluvate kaupade jaoks – rahvusvaheline registreering nr 1132742
Kontrollija otsus: lükata registreerimistaotlus tagasi
Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine
C 351/21
30. juulil 2014 esitatud hagi – Vierling versus Siseturu Ühtlustamise Amet – IP Leanware (BRAINCUBE)
(Kohtuasi T-581/14)
Hageja: Yvonne Vierling (Köln, Saksamaa) (esindajad: advokaadid G. Hasselblatt ja D. Kipping)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: IP Leanware (Issoire, Prantsusmaa)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 30. aprilli 2014. aasta otsus asjas R 1486/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „BRAINCUBE” klassidesse 9 ja 38 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 10461713
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: varasem Saksa sõnamärk „Braincube”
4. augustil 2014 esitatud hagi – Giand versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Flamagas (FLAMINAIRE)
(Kohtuasi T-583/14)
Hageja: Giand Srl (Rimini, Itaalia) (esindaja: advokaat F. Caricato)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Flamagas, SA (Barcelona, Hispaania)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 11. juuni 2014. aasta otsus asjas R 2117/2011-4, tunnistades, et kõnealuste kaubamärkide vahel puudub segiajamise oht;
ilma et see puudutaks vaidlustamata kaubamärke, saata asi tagasi Siseturu Ühtlustamise Ametile uue otsuse tegemiseks ja ühenduse kaubamärgi nr 8 6 80 746 registreerimiseks viidatud toodetele;
mõista kohtukulud kõigis kolmes menetlusastmes välja kostjalt.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „FLAMINAIRE” klassidesse 16 ja 34 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 8 6 80 746
Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Flamagas, SA
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: rahvusvahelised ja siseriiklikud sõnamärgid klassidesse 16 ja 34 kuuluvate kaupade jaoks
ne bis in idem põhimõtte rikkumine;
segiajamise ohu vale hindamine;
tõendite vale hindamine.
C 351/22
8. augustil 2014 esitatud hagi – Musso versus parlament
(Kohtuasi T-589/14)
Hageja: François Musso (Ajaccio, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Gross)
võtta vastu käesolev hagiavaldus ning tunnistada see põhjendatuks;
tühistada 26. juuni 2014. aasta otsus:
peamiselt vormilise rikkumise tõttu, kuna puudus presidendi allkiri;
teise võimalusena kaitseõiguste rikkumise tõttu, kuna 17. juuli 1996. aasta otsus, mis oli 26. juuni 2014. aasta otsuse aluseks, jäeti avaldamata;
või võistlevuse põhimõtte rikkumise tõttu;
või seetõttu, et 26. juuni 2014. aasta otsust ei ole piisavalt põhjendatud;
või seetõttu, et rikutud on mõistliku tähtaja põhimõtet, mis mõjutab kaitseõiguste kasutamist;
või seetõttu, et rikutud on omandatud õiguse põhimõtet;
jätta hagejale õigus nõuda mistahes muid õigusi, esitada nõudeid ja hagisid;
mõista kõik käesoleva astme kohtukulud välja kostjalt.
Esimene väide, et toime on pandud vormiline rikkumine, kuna 26. juuni 2014. aasta otsusel ei olnud Euroopa Parlamendi presidendi allkirja nagu näeb ette Euroopa Parlamendi kodukord.
Teine väide, et rikutud on kaitseõigusi, kuna 17. juuli 1996. aasta otsus, mis oli 26. juuni 2014. aasta otsuse aluseks, jäeti avaldamata, rikkudes seeläbi kodukorra artiklit 28.
Kolmas väide, et rikutud on võistlevuse põhimõtet.
Neljas väide, et vaidlustatud otsust ei ole piisavalt põhjendatud.
Viies väide, et rikutud on mõistliku tähtaja põhimõtet, kuna parlament ootas kaheksa aastat, enne kui alustas hageja suhtes tagasinõude menetlust.
Kuues väide, et rikutud on omandatud õiguse põhimõtet, kuna vaidlustatud otsusega seati kahtluse alla hageja pensioniõigused, mille viimane oli omandanud alates 3. augustist 1994.
C 351/23
7. augustil 2014 esitatud hagi – Zuffa versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
(Kohtuasi T-590/14)
Hageja: Zuffa, LLC (Las Vegas, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: barrister S. Malynicz, solicitor K. Gilbert ja solicitor C. Balme)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 19. mai 2014. aasta otsus asjas R 1425/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP” klassidesse 9, 16, 28 ja 41 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks
Kontrollija otsus: lükata registreerimistaotlus osaliselt tagasi
Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c ning artikli 7 lõike 2 rikkumine
C 351/24
8. augustil 2014 esitatud hagi – BSH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (PerfectRoast)
(Kohtuasi T-591/14)
Hageja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksamaa) (esindaja: advokaat S. Biagosch)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) viienda apellatsioonikoja 16. juuni 2014. aasta otsus R 359/2014-5;
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „PerfectRoast” klassidesse 7 ja 11 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 12173902
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;
määruse nr 207/2009 artikli 75 rikkumine.
14. augustil 2014 esitatud hagi – Fútbol Club Barcelona versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Kule (KULE)
(Kohtuasi T-614/14)
Hageja: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Carbonell Callicó)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Kule LLC (New York, Ühendriigid)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 18. juuni 2014. aasta otsus asjas R 2375/2013-4;
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „KULE” klassidesse 14, 18 ja 25 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 9917097
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Hispaania kaubamärgid ja tuntud sõnamärk „CULE”
Väited: kaubamärgimääruse artikli 42 lõigete 2 ja 3 rikkumine
C 351/25
18. augustil 2014 esitatud hagi – Grupo Bimbo versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Mehhiko tako kuju)
(Kohtuasi T-618/14)
Hageja: Grupo Bimbo, SAB de CV (México, Mehhiko) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández Pacheco)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 3. juuni 2014. aasta otsus asjas R 2449/2013-2, kuivõrd see ei ole õigusega kooskõlas ega järgi ühenduse kaubamärki reguleerivaid kehtivaid õigusnorme, teha seejärel otsus, millega rahuldatakse käesolevas hagis esitatud nõuded taotletava ruumilise kaubamärgi piisava eristusvõime tõttu, rahuldades käesoleva hagi ja kohustades registrisse kandma ruumilise kaubamärgi taotluse nr 11748051 rahvusvahelise klassifikatsiooni klassi 30 kuuluvate kaupade jaoks, kuna taotlus on õiguspärane ja põhjendatud;
pärast käesoleva hagi rahuldamist ja nimetatud kaubamärgi registreerimist mõista ühtlustamisametilt välja käesoleva menetluse kulud, kui ta hagile vastu vaidleb, ning kohustada teda tagastama apellatsioonikoja menetluses makstud lõivu.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: Mehhiko tako kujuline ruumiline kaubamärk klassi 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11748051
Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi
14. augustil 2014 esitatud hagi – Infocit versus Siseturu Ühtlustamise Amet – DIN (DINKOOL)
(Kohtuasi T-621/14)
Hageja: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (esindaja: advokaat A. Oliveira)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berliin, Saksamaa)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 4. juuni 2014. aasta otsus asjas R 1312/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „DINKOOL” klassidesse 1–3, 5–7, 12, 16, 20 ja 21 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 10465946
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: rahvusvahelise kaubamärgi registreering nr 229048 ja varasem registreerimata tähis „DIN” Saksamaal
Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja lükata ühenduse kaubamärgi taotlus tervikuna tagasi
15. augustil 2014 esitatud hagi – Lauritzen Holding AS versus Siseturu Ühtlustamise Amet – IC Companys (IWEAR)
(Kohtuasi T-622/14)
Hageja: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Norra) (esindajad: solicitor P. Walsh ja solicitor S. Dunstan)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: IC Companys A/S (Kopenhaagen, Taani)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 2. juuni 2014. aasta otsus asjas R 1935/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „IWEAR” klassidesse 18, 25 ja 28 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 0 6 29 806
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse registreeritud sõnamärk „INWEAR” nr 2 1 68 284
Väited: määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine
C 351/27
14. augustil 2014 esitatud hagi – Loewe Technologies versus Siseturu Ühtlustamise Amet – DNS International (SoundVision)
(Kohtuasi T-623/14)
Hageja: Loewe Technologies GmbH (Kronach, Saksamaa) (esindaja: advokaat J. Pröll)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: DNS International Ltd (Tortola, Briti Neitsisaared)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 12. juuni 2014. aasta otsus asjas R 1625/2013-2.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa The figurative mark in black and white containing the verbal elements „SoundVision” sisaldav must-valge kujutismärk klassidesse 9, 15 ja 20 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 0 5 05 519
Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: registreeritud ühenduse sõnamärk „LOEWE SOUNDVISION” nr 5 7 98 228
Apellatsioonikoja otsus: rahuldada vastulause ja nõustuda vaidlusaluse ühenduse kaubamärgi registreerimisega
12. augustil 2014 esitatud hagi – Bice International versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Bice (bice)
(Kohtuasi T-624/14)
Hageja: Bice International Ltd (Dubai, Araabia Ühendemiraadid) (esindaja: solicitor N. Gibb)
Teine menetluspool apellatsioonikojas: Bice AG (Baar, Šveits)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 23. mai 2014. aasta otsus asjas R 1249/2013-1.
Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: sõnamärk „bice” klassidesse 29, 30 ja 43 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi registreering nr 5126693
Kehtetuks tunnistamise taotluse põhjendus: väide, et ühenduse kaubamärgi taotlus esitati määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b tähenduses pahauskselt ning selle registreerimisel rikuti sama määruse artikli 53 lõike 1 punkti a koostoimes artikli 8 lõike 1 punktidega a ja b
Tühistamisosakonna otsus: lükata kehtetuks tunnistamise taotlus tervikuna tagasi
Väited: rikutud on määruse nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti b ning artikli 53 lõike 1 punkti a koostoimes artikli 8 lõike 1 punktidega a ja b
18. augustil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Kera kujutis)
(Kohtuasi T-625/14)
Hageja: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Ühendriigid) (esindajad: advokaadid M. Kinkeldey, S. Brandstätter ja C. Schmitt)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) viienda apellatsioonikoja 17. juuni 2014. aasta otsus R 168/2014-5.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: kera kujutisest koosnev kujutismärk klassidesse 3, 21 ja 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11737541
Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgi taotlus osaliselt tagasi
C 351/29
18. augustil 2014 esitatud hagi – Wm. Wrigley Jr. versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Sinise kera kujutis)
(Kohtuasi T-626/14)
tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) viienda apellatsioonikoja 17. juuni 2014. aasta otsus R 169/2014-5.
Asjaomane ühenduse kaubamärk: sinise kera kujutisest koosnev kujutismärk klassidesse 3, 21 ja 30 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11737483
Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 2. juuli 2014. aasta otsus – Psarras versus Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet
(Kohtuasi F-63/13) (1)
((Avalik teenistus - Ajutine töötaja - Lepingu lõpetamine - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkt a - Õigus olla ära kuulatud - Mittevaraline kahju - Sel põhjusel õigusvastane otsus - Kolmanda isiku õiguste ülemäärane kahjustamine - Omal algatusel hüvitise väljamõistmine - Tühistava kohtuotsuse täitmata jätmine))
Hageja: Aristidis Psarras (Irákleio, Kreeka) (esindaja: advokaat V. Christianos)
Kostja: Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet (esindajad: P. Empadinhas, hiljem S. Purser, keda abistas advokaat C. Meidanis)
Nõue tühistada esiteks hageja teenistusest vabastamise otsus ning teiseks peale Avaliku Teenistuse Kohtu otsust kohtuasjas F-118/10 tehtud otsus nimetada raamatupidaja ametikohale teine teenistuja ning lõpuks nõue hüvitada tekitatud mittevaraline kahju.
Tühistada Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti tegevdirektori 4. septembri 2012. aasta otsus ajutise teenistuja A. Psarrase teenistusest vabastamise kohta.
Mõista Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeametilt A. Psarrase kasuks välja 40 000 euro suurune summa.
Jätta Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja A. Psarrase kohtukulud.
(1) ELT C 336, 16.11.2013, lk 31.
Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 26. juuni 2014. aasta määrus – DL versus komisjon
(Kohtuasi F-13/14) (1)
((Registrist kustutamine - Hageja hagist loobumine - Kodukorra artikli 89 lõige 7 - Poolte kokkulepe kohtukulude suhtes))
Hageja: DL (Orp–Jauche, Belgia) (esindaja: advokaat S. Orlandi)
Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall ja V. Joris)
Nõue tühistada otsus, millega jäetakse rahuldamata taotlus pikendada aastaks 2012/2013 eelnevat luba, mis anti hageja poja logopeediliste kulude hüvitamiseks seoses tema raske haiguse raviga.
Kustutada kohtuasi F-13/14 Avaliku Teenistuse Kohtu registrist.
DL ja komisjon kannavad kohtukulud vastavalt nendevahelisele kokkuleppele.
(1) ELT C 102, 7.4.2014, lk 46.
Avaliku Teenistuse Kohtu 14. juuli 2014. aasta määrus – DJ versus AESA
(Kohtuasi F-3/14) (1)
Esimese koja esimees tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.
(1) ELT C 85, 22.3.2014, lk 27.

matches: Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus


§ 6 Toetuse ese
§ 7 Hüvitatavad kulud
§ 9 Taotluste lahendamine
§ 10 Dokumentide säilitamine ja järelkontroll
RT IV, 02.10.2018, 28
Vastu võetud 27.09.2018 nr 48
(1) Eluruumi kohandamise kulu hüvitamise kord (edaspidi kord) reguleerib eluruumi kohandamise kulu osalist hüvitamist Saue valla eelarves selleks ette nähtud vahendite arvelt.
1) eluruumi kohandamine on ehituslik tegevus eluruumi muutmiseks;
2) eluruumi kohandamise kulu (edaspidi kulu) on eluruumi kohandamiseks vajaliku materjali ja ehitustöö kulu. Eluruumi kohandamise kuluks ei loeta tehniliste abivahendite ostmise ja paigaldamise kulu, kui tehnilised abivahendid on võimalik osta ja paigaldada sotsiaalhoolekande seaduse alusel kehtestatud tehniliste abivahendite taotlemise ja soodustingimustel eraldamise korra alusel;
3) eluruum on puudega isiku kasutuses olev elamu, korter või tuba ja juurdepääs sellele;
4) hüvitis on summa, mis määratakse ja makstakse kulu osaliseks katteks;
5) Saue Vallavalitsus on Saue valla ametiasutus;
6) Saue vallavalitsus on Saue valla kollegiaalne organ.
(1) Eluruumide kohandamist rahastatakse vallaeelarve vahenditest.
(2) Eluruumi kohandamise maksumuse tasumisel lähtutakse sotsiaalkaitseministri 26. veebruari 2018. a määruses nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ sätestatud standardiseeritud ühikuhindadest, nende puudumise korral tegelikest ja põhjendatud kuludest.
(3) Eluruumi kohandamise tööde eest tasub Saue Vallavalitsus:
2) taotlejale, kui taotleja teostab tööd ise.
(4) Taotleja tasub tööde eest ise osas, milles tööde tegelik maksumus ületab standardiseeritud ühikuhinda (edaspidi omaosalustasu).
3) kelle rahvastikuregistrijärgne ja tegelik elukoht on aastaringseks elamiseks ette nähtud eluruum Saue valla haldusterritooriumil.
(1) Kui rahandusministeerium on kuulutanud välja puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise meetme kohalike omavalitsuste taotlusvooru, otsustab vallavalitsus selles meetmes osalemise.
(2) Kui vallavalitsus otsustab taotlusvoorus osaleda, avaldab ta vähemalt viis tööpäeva enne eluruumi kohandamise taotluste (edaspidi taotlused) vastuvõtu algust Saue Valduris, valla veebilehel ja valla Facebooki-lehel järgmise teabe:
§ 6. Toetuse ese
(1) Puudega isiku elukoha kohandamise toetuse eesmärk on vähendada puudest tingitud raskusi elukohta sisenemisel, elukohas liikumisel ja enesega toimetulekul.
(2) Elukoha kohandamisel on abikõlbulikud kulud:
1) liikuvusega seotud toimingute parandamiseks, elukohta sissepääsu, hoone välisukse ja elukoha vahelise käigutee, hoone ja selle territooriumile sissepääsu või piirde kohandamiseks;
2) kasutuses lepingu alusel, mille järgi on tal õigus asja igakordsest omanikust sõltumata kasutada eluruumi vähemalt kaks aastat kohanduse planeeritud lõpetamisest.
(4) Kui kohandatav eluruum ei ole taotleja omandis, peab koos kohanduse taotlusega esitama eluruumi omaniku, kaasomandi puhul kaasomaniku kirjaliku nõusoleku kohanduse tegemise lubamise kohta.
(5) Kui kohandatavale eluruumile on seatud hüpoteek, peab taotlemisel olema hüpoteegipidaja nõusolek kohanduse tegemiseks, kui hüpoteegi seadmise kokkulepe piirab taotlejal vara käsutamist.
(6) Kohandada ei saa eluruumi, mille osas on algatatud täitemenetlus, välja arvatud juhul, kui eluruumi kasutatakse lepingu alusel, mille järgi on taotlejal õigus asja igakordsest omanikust sõltumata kasutada eluruumi vähemalt kaks aastat kohanduse planeeritud lõpetamisest.
§ 7. Hüvitatavad kulud
(1) Puudega isiku elukoha kohandamisel hüvitatakse kulusid vastavalt sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määrusele nr 4 “Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ määratud standardiseeritud ühikuhindadele või vastava ühikuhinna puudumise korral vastavalt eeldatavale eelarvele.
(2) Ühele taotlejale määratakse toetus ühe kohanduse tegemiseks. Uue kohanduse tegemiseks saab uuesti toetust taotleda viie aasta möödumisel viimase toetuse taotluse rahuldamisest.
(3) Ühe kohanduse raames võib toetamiseks kombineerida eriliiki kohandusi.
(4) Kooskõlas lõikes 1 nimetatud määrusega hüvitatakse puudega isiku elukoha kohandamisel järgmisi kulusid:
sotsiaalkaitseministri 21. detsembri 2015. a määruse nr 74 „Abivahendite loetelu, abivahendite eest tasu maksmise kohustuse riigi poolt ülevõtmise otsustamise ja erandite tegemise tingimused ja kord ning abivahendi kaardi andmed“ alusel toetatavad statsionaarsete abivahendite kulud juhul, kui abivahendite paigaldamine on osa ehitustöödest.
(1) Eluruumi kohandamist taotleja esitab Saue Vallavalitsusele kirjaliku taotluse, milles märgitakse:
6) teostatavate tööde liik ja laad kohandus.
(2) Koos taotlusega esitatakse:
3) esindusõigust tõendava dokumendi koopia;
5) Sotsiaalkindlustusameti või Astangu Kutserehabilitatsiooni Keskuse hinnang eluruumi kohandamise kohta juhul, kui see on olemas.
§ 9. Taotluste lahendamine
(2) Saue Vallavalitsus kontrollib taotleja ja taotluse nõuetele vastavust. Kui taotleja või taotlus ei vasta nõuetele või taotleja ilmselgelt ei ole õigustatud isik, siis jätab vallavalitsus taotluse rahuldamata.
(3) Saue vallavalitsus otsustab taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise hiljemalt 120 päeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest.
(4) Saue vallavalitsus jätab taotluse rahuldamata, kui:
(5) Saue Vallavalitsus sõlmib toetuse eraldamise lepingu toetuse saajaga ja vajadusel eluruumi kohandust teostava juriidilise isikuga.
(6) Toetuse saaja esitab vallavalitsusele toetuslepingus määratud tähtajaks vormikohase lõpparuande toetuse kasutamise kohta koos toetuse kasutamist tõendavate dokumentidega.
(7) Saue Vallavalitsusel on õigus viie aasta jooksul otsuse tegemisest kontrollida, kuidas eluruumi kohandamine on parandanud toetuse saaja liikuvusega seotud toiminguid, köögi- või hügieenitoiminguid. Saue Vallavalitsusel on õigus igal ajal kontrollida toetuse kasutamise sihtotstarbelisust.
(8) Juhul, kui toetust ei ole kasutatud sihtotstarbeliselt, hüvitab toetuse saaja Saue Vallavalitsusele õigusliku aluseta saadud ja kasutatud toetuse summad.
§ 10. Dokumentide säilitamine ja järelkontroll
(1) Saue Vallavalitsus säilitab määruse rakendamisel kogutud ja loodud dokumente seaduses sätestatud viisil ja tähtaegadel. Rahaliste vahendite arvestust peetakse viisil, mis võimaldab eristada määruse rakendamisel tehtud väljamakseid muudest maksetest.
(2) Saue Vallavalitsus annab eluruumi kohandamise kohta kogutud ja analüüsitud teabe põhjal hinnangu meetme tegevuse tulemuslikkusele ja elluviimisele.
(3) Info kogumiseks on Saue Vallavalitsusel õigus:
1) viia kohandatud eluruumides läbi paikvaatlusi,
2) küsitleda kohanduse saajat ja kohandatud eluruumi teisi kasutajaid ning
3) koostada nende tegevuste kohta akt.


§ 51 Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmine
§ 52 Erakooliseaduse muutmine
§ 54 Kaitseväe korralduse seaduse muutmine
§ 55 Kutseõppeasutuse seaduse muutmine
§ 56 Perehüvitiste seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse muutmine
§ 57 Politsei ja piirivalve seaduse muutmine
§ 58 Rakenduskõrgkooli seaduse kehtetuks tunnistamine
§ 59 Riigilõivuseaduse muutmine
§ 60 Tallinna Tehnikaülikooli seaduse muutmine
§ 61 Tartu Ülikooli seaduse muutmine
§ 62 Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse muutmine
§ 63 Täiskasvanute koolituse seaduse muutmine
§ 64 Töölepingu seaduse muutmine
§ 65 Vangistusseaduse muutmine
§ 66 Välismaalaste seaduse muutmine
§ 67 Ülikooliseaduse kehtetuks tunnistamine
07.03.2019 otsus nr 424
(5) Valdkonna eest vastutaval ministril on õigus volitada käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ülesandeid täitma riigi sihtasutus, kellega sõlmitakse selleks haldusleping. Halduslepingu täitmise üle teostab järelevalvet Haridus- ja Teadusministeerium.
(6) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ülesandeid täidab sihtasutus, kehtestab sihtasutuse nõukogu käesoleva paragrahvi lõigetes 3–5 nimetatud nõudeid arvestades hindamisnõukogu moodustamise ning hindamisnõukogu liikmete kandidaatide esitamise tingimused ja korra, määrab hindamisnõukogu liikmete arvu ja kinnitab hindamisnõukogu koosseisu.
(7) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud halduslepingut ei ole sõlmitud või kui see on lõpetatud, korraldab lõikes 6 nimetatud ülesannete täitmise Haridus- ja Teadusministeerium.
§ 51. Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmine
1) paragrahvi 5 lõike 2 punkt 71 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 5 lõike 2 punkt 10 tunnistatakse kehtetuks;
„(2) Rakenduskõrgkoolide õigusliku seisundi kehtestavad kõrgharidusseadus ja rakenduskõrgkoolide põhimäärused.”;
4) paragrahvi 23 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Ülikoolide õigusliku seisundi kehtestavad kõrgharidusseadus, ülikoolide seadused ja põhikirjad.”;
5) paragrahvi 28 lõike 1 teine lause tunnistatakse kehtetuks.
§ 52. Erakooliseaduse muutmine
„(1) Käesolevat seadust kohaldatakse eraõiguslikele juriidilistele isikutele, kelle tegevuse tulemusena on võimalik omandada alus-, põhi- või keskharidus.”;
2) paragrahvi 1 lõikest 22 jäetakse välja sõnad „või avalik-õigusliku ülikooli”;
3) paragrahvi 2 lõike 2 punktid 9 ja 10 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„9) rakenduskõrgkool, mis tegutseb kõrgharidusseaduse alusel;
10) ülikool, mis tegutseb kõrgharidusseaduse alusel;”;
4) paragrahvi 21 lõiked 1 ja 2 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 4 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Erakool, välja arvatud huvikool ja kutseõppeasutus, loetakse asutatuks alates erakooli esimese õppekava kandmisest Eesti Hariduse Infosüsteemi.”;
6) paragrahvi 4 lõige 11 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 5 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahv 51 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 6 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) kooli nimi või nimetus;”;
10) paragrahvi 6 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) direktori ja juhataja (edaspidi direktor) ning nõukogu pädevus ja ülesanded;”;
11) paragrahvi 6 lõike 1 punktid 7–9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) haridustase või hariduse liik (alus-, põhi-, kesk-, kutse- või huviharidus) ja õppeasutuse liik;
9) lapse või õpilase (edaspidi õpilane) erakooli vastuvõtmise, koolist väljaarvamise ja kooli lõpetamise kord;”;
12) paragrahvi 6 lõike 1 punktist 11 jäetakse välja tekstiosa „, õppejõudude”;
13) paragrahvi 6 lõike 1 punktid 15 ja 151 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 6 lõike 1 punktist 16 jäetakse välja sõnad „või avalik-õigusliku ülikooli”;
15) paragrahvi 6 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Erakooli põhikirja kinnitab erakooli pidaja ja see jõustub erakooli esimese õppekava kandmisel Eesti Hariduse Infosüsteemi või kutseõppeasutusel esimese kutseõppe läbiviimise õiguse saamisest.”;
16) paragrahvi 11 lõige 21 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvi 11 lõike 3 kolmas lause tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 11 lõike 4 punkt 5 tunnistatakse kehtetuks;
19) paragrahvi 12 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Põhikooli, gümnaasiumi või kutseõppeasutusse vastu võtmisele kohaldatakse sama liiki riigi- ja munitsipaalkoolile seadusega kehtestatud sisseastumistingimusi.”;
20) paragrahvi 13 lõige 11 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahv 14 tunnistatakse kehtetuks;
22) paragrahvi 16 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „või avalik-õigusliku ülikooli”;
23) paragrahvi 17 lõike 4 punkt 9 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 17 lõike 4 punktid 10 ja 11 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„10) kutseõppeasutuse puhul auditoorse õppetöö läbiviimise aeg;
11) ühisõppekava korral ühisõppekava koostöölepingust tulenevad õppe läbiviimise erisused.”;
25) paragrahvi 18 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Erakooli lõpetamiseks peab õpilane täitma õppekavaga kehtestatud nõuded.
(3) Erakoolil on õigus anda ka teisi haridust tõendavaid dokumente.”;
26) paragrahvi 181 lõikest 1 jäetakse välja sõnad „või avalik-õigusliku ülikooli”;
27) paragrahvi 19 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Erakooli juhtorganid on nõukogu ja direktor.”;
28) paragrahvi 19 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „või avalik-õigusliku ülikooli rektori”;
29) paragrahvi 21 lõike 2 punktist 2 jäetakse välja sõnad „ja õppejõudude”;
30) paragrahvi 21 lõike 2 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) gümnaasiumi ja kutseõppeasutuse puhul õpilaste esindajad, kes moodustavad nõukogu koosseisust vähemalt ühe viiendiku;”;
31) paragrahvi 21 lõike 3 punkt 11 tunnistatakse kehtetuks;
32) paragrahv 211 tunnistatakse kehtetuks;
33) paragrahvi 22 lõiked 3, 61 ja 8 tunnistatakse kehtetuks;
34) paragrahvi 23 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riiklikku järelevalvet erakooli, sealhulgas kõrgharidusseaduse alusel tegutseva erakõrgkooli üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium käesolevas seaduses ning korrakaitseseaduses sätestatud tingimustel ja korras.”;
35) paragrahvi 24 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) erakoolil puudub kuue kuu jooksul tegevusluba või kutseõppe läbiviimise õigus;”.
1) paragrahvi 13 lõike 11 punktid 2 ja 21 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 13 lõiget 11 täiendatakse punktidega 22–23 järgmises sõnastuses:
„22) kõrgharidusseaduse § 37 lõike 5 alusel sõlmitud haldusleping;
23) kõrgharidusseaduse § 43 lõike 1 alusel sõlmitud haldusleping;”;
3) paragrahvi 13 lõike 11 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) erakooliseaduse § 22 lõike 21 alusel sõlmitud haldusleping;”.
§ 54. Kaitseväe korralduse seaduse muutmine
1) paragrahvi 3 lõiget 1 täiendatakse punktiga 45 järgmises sõnastuses:
„45) riigikaitselise rakenduskõrgkooli tegevuse korraldamine;”;
2) seadust täiendatakse 32. peatükiga järgmises sõnastuses:
RIIGIKAITSELINE RAKENDUSKÕRGKOOL
(5) Riigikaitselise rakenduskõrgkooli juhtimisele ja õppetöö korraldamisele kohaldatakse kõrgharidusseaduses riigi rakenduskõrgkooli kohta sätestatut, kui käesolevas seaduses ei sätestata teisiti.”.
§ 55. Kutseõppeasutuse seaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Rakenduskõrgkooli suhtes kohaldatakse käesolevat seadust kõrgharidusseaduses sätestatud ulatuses.”;
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus, lisatud punkt täiendava teksti lõppu, Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel.
2) paragrahvi 8 lõike 4 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Rakenduskõrgharidusõppe õppekava rakendamisele koolis kohaldatakse kõrgharidusseaduse rakenduskõrgharidusõppe korraldamise, finantseerimise ja kvaliteedihindamise kohta sätestatut, kusjuures rakenduskõrgkooli rektori, nõukogu ja nõunike kogu sellekohaseid ülesandeid täidavad vastavalt nende pädevusele kooli direktor, nõukogu ja nõunike kogu kooli põhimäärusega kehtestatud ulatuses ja korras.”;
3) paragrahvi 36 lõikes 3 asendatakse sõnad „rakenduskõrgkooli seadus” sõnaga „kõrgharidusseadus”;
4) paragrahvi 43 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Pääste- või politseieriala kutseõppe õppekavalt väljaarvatud õpilaselt on õigus nõuda õppekulude hüvitamist politsei ja piirivalve seaduse §-s 691 sätestatud tingimustel ja korras.”.
§ 56. Perehüvitiste seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse muutmine
Perehüvitiste seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse (RT I, 26.10.2018, 1) § 9 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9. Kutseõppeasutuse seaduse muutmine
Kutseõppeasutuse seaduse § 41 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kõrghariduse tasemel toimuva õpetajakoolituse lõpetamise aastal emapuhkusel, isapuhkusel, lapsendajapuhkusel või vanemapuhkusel viibiva isiku, ajateenistusse kutsutud kaitseväekohustuslase või välisriigis pedagoogilisel praktikal oleva isiku õigus taotleda lähtetoetust pikeneb vastavalt emapuhkuse, isapuhkuse, lapsendajapuhkuse või vanemapuhkuse aja, aja- või asendusteenistuses viibimise aja või pedagoogilise praktika kestuse võrra.”.”.
§ 57. Politsei ja piirivalve seaduse muutmine
Politsei ja piirivalve seaduse 5. peatüki 5. jagu täiendatakse §-ga 691 järgmises sõnastuses:
„§ 691. Kadeti koolituskulude hüvitamine
(1) Sisekaitselisest rakenduskõrgkoolist eksmatrikuleeritud isikult võib nõuda, et ta hüvitaks riigi poolt tema õpingutele tehtud õppekulud, kui ta:
3) eksmatrikuleeriti distsiplinaarsüüteo tõttu;
4) ei asunud pärast sisekaitselise rakenduskõrgkooli lõpetamist kolme kuu jooksul tööle avalikku teenistusse, välja arvatud juhul, kui isik ei saanud asuda avalikku teenistusse mõjuval põhjusel;
5) vabastati avalikust teenistusest süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisel;
6) vabastati avalikust teenistusest distsiplinaarsüüteo või teo eest, millega ta põhjustas tööandja usalduse kaotuse enda vastu;
7) vabastati avalikust teenistusest tema soovil mõjuva põhjuseta.
(2) Sisekaitselisest rakenduskõrgkoolist eksmatrikuleeritud isik ei ole kohustatud hüvitama riigi poolt tema õpingutele tehtud õppekulusid, kui ta on:
1) pärast eksmatrikuleerimist olnud tööl ametiasutuses või avalikus teenistuses ajavahemiku, mis on võrdne ühekordse koolitusajaga;
2) vabastatud töölt või teenistusest vajaduse tõttu hooldada puuduva töövõimega või puudega perekonnaliiget või vanaduspensionieas kõrvalabi või järelevalvet vajavat isikut;
3) jätkanud õpinguid sisekaitselise rakenduskõrgkooli sisejulgeoleku valdkonna õppekava alusel.
(3) Sisekaitselisest rakenduskõrgkoolist eksmatrikuleeritud isikule väljastatakse õppekulude teatis, mille alusel tuleb õppekulud hüvitada. Kulude hüvitamisest keeldumise korral käsitatakse õppekulude teatist täitedokumendina täitemenetluse seadustiku § 2 lõike 1 punkti 21 tähenduses.
(4) Õppekulude teatise alusel sissenõutavate õppekulude sundtäitmise aegumistähtaeg on kolm aastat. Aegumistähtaeg algab õppekulude täitedokumendi kättetoimetamisest arvates.
(5) Õppekulude arvestamise, hüvitamise määra, tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”.
§ 58. Rakenduskõrgkooli seaduse kehtetuks tunnistamine
Rakenduskõrgkooli seadus tunnistatakse kehtetuks.
§ 59. Riigilõivuseaduse muutmine
1) paragrahvi 53 pealkirjas asendatakse sõnad „erakooliseaduse alusel kõrgharidustaseme õppe läbiviimise õiguse” sõnadega „kõrgharidusseaduse alusel erakooli kõrgharidustaseme õppeõiguse”;
2) paragrahvi 53 lõikes 2 asendatakse sõnad „Kõrgharidustaseme õppe läbiviimise õiguse” sõnadega „Kõrgharidustaseme õppeõiguse”.
§ 60. Tallinna Tehnikaülikooli seaduse muutmine
Tallinna Tehnikaülikooli seaduses tehakse järgmised muudatused:
„(1) Käesolev seadus sätestab Tallinna Tehnikaülikooli õigusliku seisundi, eesmärgi ja autonoomia piirid ning juhtimise, rahastamise ja tegevuse alused.”;
2) paragrahvi 2 lõike 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) tagab tehnikahariduse ja -teaduse ülikoolina Eesti inseneride ja tehnikateadlaste järelkasvu.”;
3) paragrahvis 3, § 4 lõike 2 punktides 1 ja 3, § 5 pealkirjas ja lõigetes 1, 4 ja 6 ning § 6 lõigetes 2 ja 5 asendatakse läbivalt sõna „nõukogu” sõnaga „senat” vastavas käändes;
4) seaduses asendatakse läbivalt sõna „kuratoorium” sõnaga „nõukogu” vastavas käändes;
5) paragrahvi 2 lõikes 2 asendatakse sõna „ülikooliseaduse” sõnaga „kõrgharidusseaduse”;
6) paragrahvi 4 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Nõukogu:
4) täidab teisi seaduse või ülikooli põhikirjaga talle pandud ülesandeid.”;
7) paragrahvi 4 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Nõukogu koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt kaks kolmandikku nõukogu liikmetest. Nõukogu määrused ja otsused võetakse vastu koosseisu lihthäälteenamusega, välja arvatud:
2) juhtudel, kui põhikirjas on sätestatud suurema häälteenamuse nõue.”;
8) paragrahvi 5 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Senati moodustamise tingimused ja korra ning tegevuse alused sätestab ülikooli põhikiri. Senati koosseisu kuuluvad:
3) täidab muid talle ülikooli põhikirjaga pandud ülesandeid.”;
9) paragrahvi 5 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Senati koosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa üle poole senati liikmetest. Senati määrused ja otsused võetakse vastu koosseisu lihthäälteenamusega, kui põhikirjas ei ole suurema häälteenamuse nõuet, välja arvatud:
10) paragrahvi 6 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Rektor on ülikooli juht.”;
11) paragrahvi 6 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Rektor juhib ülikooli igapäevast tegevust, esindab ülikooli suhetes teiste isikutega, vastutab raha ja muu vara õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest ning täidab ülikooli põhikirja ning nõukogu ja senati õigusaktidega talle pandud muid ülesandeid.”;
12) paragrahvi 8 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ülikool on oma vara omanik, kellel on õigus seda vallata, kasutada ja käsutada käesolevas seaduses ja ülikooli põhikirjas sätestatud korras, tagades vara eesmärgipärase, otstarbeka, säästliku ja heaperemeheliku valitsemise.
5) ülikoolil on õigus nõukogu otsusel omatulude arvelt tagada ülikooli poolt põhikirjaliste ülesannete täitmiseks asutatud juriidiliste isikute kohustusi ja anda neile laenu arvestusega, et kohustuste suurus kokku ei tohi ületada kümmet protsenti ülikooli eelarveaasta omatuludest.”;
13) paragrahvi 9 lõikes 3 asendatakse sõnad „ülikooliseaduse § 501 lõikest 5 tulenevas” sõnadega „kõrgharidusseaduses sätestatud alustel avalik-õiguslikule ülikoolile toetuse eraldamiseks sõlmitavas”.
§ 61. Tartu Ülikooli seaduse muutmine
Käesolev seadus sätestab Tartu Ülikooli õigusliku seisundi, eesmärgi ja autonoomia piirid ning juhtimise, rahastamise ja tegevuse alused.”;
2) paragrahvi 2 lõikes 2 asendatakse sõna „ülikooliseaduse” sõnaga „kõrgharidusseaduse”;
„(4) Nõukogu kehtestab ülikooli arengukava, eelarve ja majandusaasta aruande, kinnitab senati vastuvõetud põhikirja ning täidab teisi ülikooli põhikirjas sätestatud ülesandeid.”;
4) paragrahvi 23 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Senat võtab vastu ülikooli põhikirja ning õppe-, teadus- ja arendustööd ja akadeemiliste töötajate töösuhteid puudutavad üldised eeskirjad, võib panna veto nõukogu kinnitatud põhikirjale ning täidab muid talle ülikooli põhikirjaga pandud ülesandeid.”;
6) paragrahvi 3 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Rektor juhib ülikooli igapäevast tegevust, esindab ülikooli suhetes teiste isikutega, vastutab raha ja muu vara õiguspärase ja otstarbeka kasutamise eest ning täidab muid talle ülikooli põhikirja ning nõukogu ja senati õigusaktidega pandud ülesandeid.”;
7) paragrahvi 7 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Residentuur koosneb teoreetilisest ja praktilisest koolitusest. Residentuuri läbiviimise alus on residentuuri raamnõuded, mille kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega, ning residentuuri programm, mille kinnitab senat ja mis kooskõlastatakse Sotsiaalministeeriumiga.”;
8) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Residentuuri programmi registreerimiseks esitab ülikool Eesti hariduse infosüsteemi kaudu taotluse. Haridus- ja Teadusministeerium kontrollib residentuuri programmi vastavust õigusaktidega kehtestatud nõuetele ja registreerib nõuetele vastava residentuuri programmi Eesti hariduse infosüsteemis.”;
9) paragrahvi 7 lõike 5 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Residentuuri baasasutused ja residentuuri juhendajad residentuuri baasasutuses nimetab ülikool.”;
10) paragrahvi 7 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Residentuuri lõpetanule annab ülikool vastaval arsti või hambaarsti erialal residentuuri lõpetamist tõendava tunnistuse. Ülikooli väljaantud residentuuri lõpetamist tõendavad tunnistused kantakse Eesti hariduse infosüsteemi.”;
11) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Residentuuri lõpetamist tõendava tunnistuse statuudi ja vormi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
„(1) Ülikool on oma vara omanik, kellel on õigus seda vallata, kasutada ja käsutada käesolevas seaduses ning ülikooli põhikirjas sätestatud korras, tagades vara eesmärgipärase, otstarbeka, säästliku ja heaperemeheliku valitsemise.
(2) Ülikool omandab ja kasutab oma vara ülikooli tegevusteks ja eesmärkide saavutamiseks ning võõrandab vara, mis ei ole eeltoodu saavutamiseks vajalik, tagades tehingute kooskõla õigusaktidega, läbipaistvuse ja kontrollitavuse.”;
„(1) Ülikool valdab, kasutab ja käsutab oma vara, arvestades järgmisi piiranguid:
5) ülikoolil ei ole õigust anda sponsortoetusi ega teha muid rahalisi annetusi.”;
14) paragrahvi 11 lõikes 11 asendatakse sõnad „ülikooliseaduse § 501 lõikest 5 tulenevas” sõnadega „kõrgharidusseaduses sätestatud alustel avalik-õiguslikule ülikoolile toetuse eraldamiseks sõlmitavas”;
15) paragrahvi 12 lõike 11 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Haldusjärelevalvet käesoleva seaduse §-des 7–73 sätestatu üle, välja arvatud Eesti hariduse infosüsteemiga seotud tegevuste üle, teostab Sotsiaalministeerium.”.
§ 62. Teadus- ja arendustegevuse korralduse seaduse muutmine
„3) baasfinantseerimine – teadus- ja arendustegevuse finantseerimine teadus- ja arendusasutuse arengueesmärkide saavutamiseks, sealhulgas riigisiseste ja -väliste projektide kaasfinantseerimiseks, uute uurimissuundade avamiseks ning infrastruktuuri ajakohastamiseks, täiendamiseks ja ülalpidamiseks eraldatav toetus;”;
2) paragrahvi 2 punktid 51 ja 71 tunnistatakse kehtetuks;
„8) uurimistoetus – positiivselt evalveeritud teadus- ja arendusasutuses töötava isiku või uurimisrühma kõrgetasemelise teadus- ja arendustegevuse projekti rahastamiseks eraldatav toetus, sealhulgas järeldoktori teadustöö toetamiseks eraldatav toetus.”;
4) paragrahvi 3 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) liikmeskonda kuuluvad põhitegevuseks vajalike alus- ja rakendusuuringute või arendustegevusega tegelevad akadeemilised töötajad ning teised teadus- ja arendustegevusega seotud töötajad;”;
5) paragrahvi 31 lõike 1 punktis 5 asendatakse sõna „teadustöötajate” sõnadega „alus- ja rakendusuuringuid või arendustegevust läbiviivate isikute”;
6) paragrahvi 4 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Eesti Teaduste Akadeemia korraldab avaliku konkursi uurija-professori valimiseks, lähtudes sellest, et uurija-professoriks võib kandideerida isik, kes on töötanud akadeemiliste ametikohtade kõrgematel astmetel vähemalt kümme aastat ja kelle juhendamisel on kaitstud doktorikraade. Uurija-professorile makstakse uurija-professori tasu riigieelarvest Haridus- ja Teadusministeeriumi eelarve kaudu või muudest Eesti Teaduste Akadeemiale selleks otstarbeks eraldatud vahenditest.”;
7) paragrahv 41 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 7 lõike 6 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 7 lõike 6 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) kehtestab akadeemiliste töötajate konkursi läbiviimise tingimused ja korra;”;
10) paragrahvi 71 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) alus- ja rakendusuuringuid või arendustegevust läbiviivad isikud – isikud, kes töötavad asutuses kas akadeemilise töötajana, teadus- ja arendusspetsialistina või insenerina, ning teadus- ja arendusasutuste ja nende struktuuriüksuste juhid, kes korraldavad teadus- ja arendustegevuse kavandamist ja elluviimist;”;
11) paragrahv 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 8. Akadeemilise töötaja ametikohad
(3) Teadusnõukogu või avalik-õigusliku või eraõigusliku juriidilise isiku samalaadse organi kehtestatud tingimustel ja korras võib kõrgharidusseaduse § 34 lõikes 2 sätestatud avaliku konkursi võitmisega samaväärseks lugeda väljaspool teadus- ja arendusasutust korraldatud avaliku konkursi tulemuse, millega kaasneb isiku teadus- ja arendustegevuse finantseerimine vastava teadusprojekti elluviimise ajal.”;
12) paragrahvid 9–92 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 11 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
„(3) Teadus- ja Arendusnõukogu koosseisu kuuluvad ametikoha järgi peaminister, valdkondade eest vastutavad ministrid, üks peaministri nimetatud Vabariigi Valitsuse liige ning Vabariigi Valitsuse nimetatud liikmed.”;
15) paragrahvi 121 lõike 1 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahvi 121 lõike 1 punktist 3 jäetakse välja sõna „personaalsed”;
17) paragrahvi 121 lõike 1 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) jälgib ja analüüsib uurimistoetuse kasutamisel tekkinud teadusliku informatsiooni avalikku kättesaadavust ning teaduseetika põhimõtete ja hea teadustava järgimist uurimistoetuste kasutamisel;”;
18) paragrahvi 121 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Eesti Teadusagentuuril on teadus- ja arendustegevuse eri valdkondade tunnustatud teadlastest koosnev hindamisnõukogu, mis hindab uurimistoetuste taotlusi järjepidevalt, asjatundlikult ja sõltumatult ning lähtub teaduseetika põhimõtetest ja heast teadustavast.”;
19) paragrahvi 121 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
20) paragrahvi 121 lõige 7 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahvi 14 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
4) muud teadus- ja arendustegevuse rahastamise meetmed.”;
22) paragrahvi 14 lõike 4 punktidest 2 ja 4 jäetakse välja sõna „iga-aastase”;
23) paragrahvi 14 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 14 lõike 7 sissejuhatav lauseosa ja punkt 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„Käesolevas seaduses sätestatud meetmetest finantseeritakse:
1) teadus- ja arendustegevusega seotud otseste kulude katmist, sealhulgas akadeemiliste töötajate töötasusid;”;
25) paragrahvi 14 täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
„(8) Riigi või avalik-õiguslikule teadus- ja arendusasutusele tagatakse igal aastal rahastamine vähemalt 85 protsendi ulatuses eelneva kolme aasta baasfinantseerimise ja uurimistoetuste vahendite kogumahu keskmisest. Tagatise rakendamise täpsemad tingimused ja kord sätestatakse käesoleva seaduse § 151 lõike 4 alusel kehtestatud määrusega.”;
26) paragrahv 152 tunnistatakse kehtetuks;
27) seadust täiendatakse §-ga 153 järgmises sõnastuses:
„§ 153. Teadus- ja arendustegevuse sihttoetus
Teadus- ja arendustegevuse sihttoetus on riigieelarvest vajaduse korral määratav täiendav toetus riigi strateegilistest eesmärkidest tulenevaks teadus- ja arendustegevuseks ning sellega kaasnevateks tegevusteks.”;
28) paragrahvist 161 jäetakse välja sõna „personaalne” vastavas käändes;
29) paragrahvi 161 lõiget 5 täiendatakse pärast sõna „määratud” sõnadega „uurimistoetusest makstavad”;
30) paragrahvi 18 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riigi teadus- ja arendusasutuse infrastruktuurikulud, mida ei kaeta baasfinantseerimisest ja uurimistoetusest, kaetakse riigieelarvest selle ministeeriumi eelarve kaudu, kelle valitsemisalasse teadus- ja arendusasutus kuulub.
(4) Eraõigusliku juriidilise isikuna või selle asutusena tegutseva teadus- ja arendusasutuse infrastruktuurikulud katab eraõiguslik juriidiline isik. Eraõigusliku juriidilise isikuna või selle asutusena tegutsev teadus- ja arendusasutus võib saada sihtotstarbelist toetust infrastruktuurikulude katmiseks riigieelarvest või valla või linna eelarvest.”;
31) paragrahvi 19 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse § 14 lõike 2 punktides 2–4 nimetatud meetmetest saadud finantseeringu kasutamise aruande kord kehtestatakse vastava meetme tingimustes.”;
32) paragrahvi 201 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Korralisel evalveerimisel hinnatakse perioodiliste voorudena teadus- ja arendusasutuste teadus- ja arendustegevuse valdkondade teadus- ja arendustegevuse taset, võrreldes seda rahvusvaheliselt tunnustatud kriteeriumidega. Korralise evalveerimise voor viiakse läbi iga seitsme aasta järel kõikides evalveerimist taotlenud teadus- ja arendusasutustes samaaegselt.”;
33) paragrahvi 201 lõikest 4 jäetakse välja tekstiosa „3- kuni 16-liikmeline”;
34) paragrahvi 201 lõikes 5 asendatakse sõna „teadustöötajate” sõnadega „akadeemiliste töötajate”;
35) paragrahvi 201 lõike 7 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Korralise evalveerimise positiivne otsus kehtib seitse aastat, kuid mitte kauem kui järgmise korralise evalveerimise vooru otsuste kinnitamiseni.”;
36) paragrahvi 201 lõiget 8 täiendatakse punktiga 3 järgmises sõnastuses:
„3) korralist evalveerimist taotleti ja see viidi läbi korralise evalveerimise voorude vahelisel ajal.”;
37) seadust täiendatakse §-dega 213 ja 214 järgmises sõnastuses:
„§ 213. Enne 2019. aasta 1. septembrit määratud uurimistoetused
(2) 2015.–2017. aasta korralisel evalveerimisel tehtud positiivne otsus kehtib kuni korralise evalveerimise 2024. aasta vooru tulemuste kinnitamiseni.”;
38) seadust täiendatakse §-ga 223 järgmises sõnastuses:
„§ 223. Akadeemilise töötaja ametikohtade loetelu ja töölepingu erisuste rakendamine
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud puhkuse korraldust kohaldatakse akadeemilisele töötajale, kellega sõlmitakse tööleping pärast nimetatud korralduse kehtestamist. Akadeemilisel töötajal, kellega on sõlmitud tööleping enne käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud puhkuse korralduse kehtestamist, on õigus saada puhkust temaga sõlmitud töölepingus sätestatud tingimustel ja korras.”.
§ 63. Täiskasvanute koolituse seaduse muutmine
Täiskasvanute koolituse seaduses tehakse järgmised muudatused:
„(3) Tasemeõppe korraldamist reguleerivad põhikooli- ja gümnaasiumiseadus, kutseõppeasutuse seadus, kõrgharidusseadus ning erakooliseadus.”;
2) paragrahvi 13 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Kõrgkooli eksternõppes osalejale antakse lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatule õppepuhkust tasemeõppe lõpetamiseks käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud tingimustel ja käesolevas paragrahvis sätestatud korras.”.
§ 64. Töölepingu seaduse muutmine
Töölepingu seaduse § 58 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 58. Haridustöötaja puhkus
(2) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega loetelu haridustöötajate ametikohtadest, kus põhipuhkus on kuni 56 kalendripäeva, ning puhkuse kestuse ametikohtade kaupa.”.
§ 65. Vangistusseaduse muutmine
Vangistusseaduse § 118 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
„(21) Eksmatrikuleeritud isikule väljastatakse ettevalmistusteenistuse kulude teatis, mille alusel tuleb ettevalmistusteenistuse kulud hüvitada. Kulude hüvitamisest keeldumise korral käsitatakse kulude teatist täitedokumendina täitemenetluse seadustiku § 2 lõike 1 punkti 21 tähenduses.
(22) Ettevalmistusteenistuse kulude teatise alusel sissenõutavate kulude sundtäitmise aegumistähtaeg on kolm aastat. Aegumistähtaeg algab õppekulude täitedokumendi kättetoimetamisest arvates.”.
§ 66. Välismaalaste seaduse muutmine
Välismaalaste seaduse § 162 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Tähtajaline elamisluba õppimiseks antakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud õppeasutuse õppekava täiskoormusega läbimiseks kõrgharidusseaduse § 14 tähenduses.”.
§ 67. Ülikooliseaduse kehtetuks tunnistamine
Ülikooliseadus tunnistatakse kehtetuks.


text:
2 19 11435 (Jegor Lavrukovi hagi Viktoria Lavrukova vastu abielu lahutamiseks) menetlusse
Cкачать 2 19 11435 (Jegor Lavrukovi hagi Viktoria Lavrukova vastu abielu lahutamiseks) menetlusse
Размер: 0.06 Мб | Формат: ODT
09.09.2019.a, Tallinn, Tallinna kohtumaja
Jegor Lavrukovi hagi Viktoria Lavrukova vastu abielu lahutamiseks
Hageja: Jegor Lavrukov (isikukood 38808042257, elukoht Pae 58-70, Tallinn 13620, e-post: jegor.lav16@gmail.com);
Kostja: Viktoria Lavrukova (isikukood 49406070077, võimalik elukoht Tallinna mnt 32-335, Narva 21006, e-post: viktoria.lavrukova@gmail.com, viktoria.kotsilo@gmail.com).
Hagiavalduse menetlusse võtmine ning menetlusdokumentide esitamise tähtaja määramine
1. Võtta hagi menetlusse.
2. Anda kostjale tähtaeg hagile kirjalikult vastamiseks 15 päeva käesoleva määruse kättetoimetamisest.
3. Kui hageja soovib kostja kirjalikule vastusele vastata, anda selleks tähtaeg 10 päeva kostja vastuse edastamisest.
Määrus ei ole kaevatav.
HAGI MENETLUSSE VÕTMINE
Hagiavaldus vastab tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) nõuetele ja kohus võtab hagi menetlusse (TsMS § 371, 372).
Menetluse juhtimisel lähtub kohus kohtumenetluse parima praktika suunistest, mis on kättesaadavad kohtu kodulehel (kohus.ee) ja Eesti Advokatuuri kodulehel (advokatuur.ee).
Pooled peavad kohtu antud tähtaegadest kinni pidama. Vajadusel pikendab kohus antud tähtaega. Taotlus tähtaja pikendamiseks tuleb esitada enne tähtaja möödumist ja võimalikult varakult.
Oma seisukoht ja kõik vajalikud dokumentaalsed tõendid tuleb esitada ühes terviklikus, võimalikult lühidas ja konkreetses dokumendis. Dokumendid esitatakse kohtule eesti keeles.
Abieluasjas on pooled kohustatud isiklikult kohtusse ilmuma ja nad peab ära kuulama. (TsMS § 346 lg 2). Kooskõlas TsMS § 346 lg-ga 3 teeb kohus isiklikult kohtusse ilmumise kohustuse teatavaks täiendavalt saadetava kohtukutsega. TsMS § 346 lg 2 alusel abieluasjas kohustab kohus poolt isiklikult kohtusse ilmuma ja peab nad ära kuulama, välja arvatud juhul, kui poolel on kohtusse ilmumata jätmiseks mõjuv põhjus. Asja lahendamisel istungil arutab kohus pooltega istungil tõendamisele kuuluvaid asjaolusid ning annab vajadusel täiendava tähtaja tõendite või seisukohtade esitamiseks.
Tunnistajaid ei ole ilma sellekohase kohtu nõudeta vaja esimesele istungile kaasa võtta.
Väljaspool kohtu nõutud tähtaegu ja menetlusdokumente täiendavaid tõendeid ei esitata. Kohtu poolt nõudmata või hilinenult esitatud dokumentide esitamisega seotud menetluskulud võib kohus jätta dokumendi esitanud poole kanda, olenemata asja lahendusest (TsMS § 169).
Kohus ei tee tagaseljaotsust abieluasjas (TsMS § 413 lg 4).
SELGITUSED JA KOHUSTUSED KOSTJALE
Kostja peab esitatud hagile kirjalikult vastama (TsMS § 394, 338):
1) kas tal on vastuväiteid selle kohta, et kohus asja menetlusse võttis või on alust jätta hagi läbi vaatamata või asjas menetlus lõpetada kui kostja ei ole selles osas oma seisukohta juba väljendanud;
2) kas ta võtab hagi õigeks, tunnistades hagiavalduses tema vastu suunatud nõudeid;
3) kõik oma taotlused ja väited (sealhulgas seisukoht hageja esitatud tõendite kohta) ning esitama tõendid iga faktilise väite tõendamiseks;
4) kas ta soovib esitada vastuhagi;
5) kuidas tuleb kostja arvates jaotada kohtukulud;
6) kas ta on nõus kirjaliku menetlusega või soovib asja läbivaatamist kohtuistungil;
7) kas tema arvates on võimalik asi lahendada kompromissiga või muul viisil kokkuleppel.
Kui kostjat esindab menetluses esindaja, tuleb vastuses märkida ka esindaja andmed. Kui kostja soovib menetluses kasutada tõlki, tuleb seda vastuses märkida ja võimaluse korral esitada tõlgi andmed (TsMS § 394 lg 3).
Kui hagiavalduses märgitud kostja andmed on ebaõiged, peab kostja kohtule teatama õiged andmed (TsMS § 394 lg 4).
Hagimenetluse kulud kannab pool, kelle kahjuks otsus tehti (TsMS § 162). Kui kostja võtab kohe hagi õigeks, kannab hageja menetluskulud ise, kui kostja ei ole oma käitumisega andnud põhjust hagi esitamiseks (TsMS § 168). Hagilises abieluasjas kannab kumbki pool oma menetluskulud ise (TsMS § 164 lg 1).
SELGITUSED JA KOHUSTUSED HAGEJALE
Hageja võib soovi korral esitada kostja vastuse kohta kirjaliku arvamuse määruse resolutsioonis märgitud ajaks (TsMS § 396).
Lõpplahendis määratakse kindlaks menetluskulude rahaline suurus (TsMS § 174 lg 2). Tõendamata menetluskulud jätab kohus vastaspoolelt välja mõistmata.
MENETLUSDOKUMENTIDE ESITAMINE JA KONTAKT
Elektrooniliste menetlusdokumentide esitamine toimub E-toimiku vahendusel aadressil www.e-toimik.ee või e-postiga kohtu kantselei aadressil hmktallinn.menetlus@kohus.ee.
Infot kohtumenetluse kohta saab telefonil 6 200 100.
Menetlusdokumendis tuleb viidata tsiviilasja numbrile.
Harju Maakohtu aadress on Lubja 4, Tallinn 10115.
Anu Vismann
Vanemkohtujurist

matches:
kohus
§ 371
kohus
kohus
§ 346
§ 346
kohus
§ 346
kohus
kohus
kohus
§ 169
Kohus
§ 413
§ 394
kohus
§ 394
§ 394
§ 162
§ 168
§ 164
§ 396
§ 174
kohus