text:
EUR-Lex - 52011PC0127 - ET
Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades
/* KOM/2011/0127 lõplik - CNS 2011/0060 */
dokumendi: 16/03/2011
of transmission: 18/03/2011; Edastatud parlamendile
of transmission: 18/03/2011; Edastatud nõukogule
tsiviilregister
Õigusaktide ühtlustamine, Justiits- ja siseküsimused
52011DC0125 Seotud 52011PC0126 Seotud Järgnevad seonduvad dokumendid:
Majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus 52011AE1383 Suhe 52011SC0327 Suhe 52011SC0328 Kõik käesolevale dokumendile viitavad dokumendid
Brüssel 16.3.2011
KOM(2011) 127 lõplik
kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades
{KOM(2011) 125 lõplik}
{KOM(2011) 126 lõplik}
{SEK(2011) 327 lõplik}
{SEK(2011) 328 lõplik}
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõikes 1 on sätestatud, et liit moodustab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala, kus austatakse põhiõigusi ning erinevaid õigussüsteeme. Sama artikli lõikega 4 on ette nähtud, et liit hõlbustab õiguskaitse kättesaadavust eelkõige tsiviilasjades tehtud kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte kaudu. Sama lepingu artiklis 81 nimetatakse sõnaselgelt meetmeid, mille eesmärk on tagada „kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine liikmesriikide vahel” ja „liikmesriigis kohaldatavate rahvusvahelise eraõiguse normide ja kohtualluvust reguleerivate normide kokkusobivus”. Nende põhjal on juba vastu võetud mitu õigusakti, eelkõige määrus (EÜ) nr 2201/2003, kuid registreeritud kooselust tulenevad varalised suhted ei kuulu nende reguleerimisalasse.
Nõukogu võttis 30. novembril 2000 vastu programmi tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise kohta [1]. Sellega nähti ette töötada välja dokument kohtualluvuse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta „abieluvararežiime ja mitteabieluliste paaride lahkumineku varalisi tagajärgi” käsitlevates asjades. Euroopa Ülemkogu 4.–5. novembri 2004. aasta kohtumisel vastu võetud Haagi programmis [2], milles seati esmatähtsaks ülesandeks 2000. aasta vastastikuse tunnustamise programmi rakendamine, kutsuti komisjoni esitama rohelist raamatut „seaduste konflikti kohta abieluvara käsitlevates asjades, sealhulgas kohtualluvuse ja vastastikuse tunnustamise küsimustes”, ning rõhutati vajadust võtta 2011. aastaks selles valdkonnas vastu õigusakt.
11. detsembril 2009 Euroopa Ülemkogu vastu võetud Stockholmi programmis nimetati samuti vajadust laiendada vastastikust tunnustamist abielusuhtest tulenevatele varalistele õigustele ning lahkumineku varalistele tagajärgedele.
27. oktoobril 2010 vastu võetud 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta (ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine) [3] tuvastas komisjon rahvusvaheliste paaride omandiõigusega seotud ebakindluse kui peamise takistuse, millega ELi kodanikud puutuvad kokku igapäevaelus, kui nad kasutavad väljaspool oma kodumaad õigusi, mis EL on neile andnud. Komisjon teatas aruandes, et olukorra lahendamiseks võetakse 2011. aastaks vastu ettepanek õigusakti kohta, mis võimaldab rahvusvahelistel paaridel (olgu tegemist abielupaaride või registreeritud kooseluga) teha lihtsamini kindlaks, millised kohtud on pädevad nende omandiõigustega seotud asju menetlema ja millised õigusaktid nende suhtes kehtivad.
Kodanike suurem liikuvus sisepiirideta alal suurendab märkimisväärselt kooselude arvu eri liikmesriikide kodanike vahel, kes elavad liikmesriigis, mille kodakondsust neil ei ole. Sageli soetatakse ka vara, mis asub mitme liidu riigi territooriumil. Konsortsiumi ACCER-UCL 2003. aastal tehtud uuring [4] näitas, kui olulise osa moodustavad rahvusvahelised paarid liidus ning praktilist ja õiguslikku laadi probleemid, millega nad puutuvad kokku nii oma vara igapäevase valitsemise käigus kui ka selle jagamisel, kui paar lahutab või üks tema liige sureb. Kuigi abielu on levinuim kooseluvorm, on hakatud kasutama ka muid vorme, nende hulgas registreeritud kooselu, mille puhul kaks stabiilselt koos elavat inimest registreerivad ametlikult oma kooselu ametiasutuses. Oma kooselu registreerinud paaride probleemid on sageli tingitud suurtest erinevustest kohaldatavates sätetes, millega on reguleeritud sellisest kooselust tulenevad varalised õigused ja seda nii materiaalõiguses kui ka rahvusvahelises eraõiguses.
Võttes arvesse registreeritud kooselu ja abielu eripärasid ning nendest kooseluvormidest tulenevaid eri õiguslikke tagajärgi, esitab komisjon kaks eraldiseisvat määruse ettepanekut: ühe kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades ning teise kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta abielurežiime käsitlevates asjades.
Käesoleva ettepaneku eesmärk on eelkõige luua Euroopa Liidus selge õiguslik raamistik, mis hõlmaks kohtualluvuse kindlaksmääramist ja kohaldatavat õigust nimetatud kooseluvormist tulenevate varaliste tagajärgede puhul, ning hõlbustada otsuste ja muude dokumentide liikumist liikmesriikide vahel.
Käesoleva ettepaneku ettevalmistamisele eelnesid põhjalikud konsultatsioonid liikmesriikide, teiste institutsioonide ja üldsusega. Pärast 2003. aastal tehtud uuringut avaldas komisjon 17. juulil 2006 rohelise raamatu kollisiooninormide kohta abieluvara käsitlevates asjades, sealhulgas kohtualluvuse ja vastastikuse tunnustamise küsimustes, [5] mis pani aluse laiale konsulteerimisele selles valdkonnas. Komisjon moodustas ettepaneku koostamiseks eksperdirühma (PRM/III). See koosnes asjaomaste kutsealade töötajatest, kes esindasid Euroopa erinevaid õiguskultuure. Rühm kohtus ajavahemikus 2008–2010 viis korda. Komisjon korraldas ka 28. septembril 2009 avaliku arutelu, mille käigus leiti sajakonna osalejaga mõtteid vahetades kinnitust vajadusele võtta selles valdkonnas vastu liidu tasandi õigusakt, mis hõlmaks eelkõige kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist. 23. märtsil 2010 toimus ka kohtumine liikmesriikide ekspertidega, kus arutati koostamisjärgus oleva ettepaneku peamisi suundi.
Komisjon tegi ka ühise mõjuhinnangu kummalegi määruse ettepanekule, mis käsitlevad vastavalt registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi ja abieluvararežiime. See on lisatud käesolevale ettepanekule.
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõige 3, millega antakse nõukogule õigus võtta vastu piiriülese toimega meetmeid perekonnaõiguse valdkonnas, olles eelnevalt konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.
Nagu abielu puhulgi on varaliste suhete tekkimiseks ühelt poolt poolte endi vahel ja teiselt poolt poolte ja kolmandate isikute vahel vaja kooselu registreerida. Poolte vahel tekivad varalised suhted kooselu registreerimisel, nagu abieluvararežiim tekib abiellumisel, ja see lõpeb kooselu lõppemisel. Registreerides kooselu ametiasutuses, astuvad kooselu pooled omavahelistesse suhetesse, mis on stabiilsed ja õiguslikult tunnustatud. Enamiku liikmesriikide õiguses, millega on ette nähtud kooselu suhtes kohaldatavad sätted, samastavad kooselu nii palju kui võimalik abieluga.
Ettepaneku eesmärk on luua registreeritud kooselu varalisi suhteid käsitlev kõikehõlmav rahvusvahelise eraõiguse sätete kogum. Seepärast hõlmab ettepanek kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades. Ettepanekus sisalduvaid sätteid kohaldatakse üksnes piiriüleste olukordade suhtes. Aluslepingu artikli 81 lõike 3 piiriülesuse nõue on seega täidetud.
Käesoleva ettepaneku eesmärke ei ole võimalik saavutada muul viisil kui registreeritud kooselust tulenevaid varalisi suhteid reguleerivate ühiste eeskirjadega, mis peavad olema kõikide liikmesriikide jaoks ühesugused, et tagada kodanike jaoks õiguskindlus ja etteaimatavus. Seepärast oleksid liikmesriikide ühepoolsed meetmed selle eesmärgiga vastuolus. Kehtivad rahvusvahelised konventsioonid selles valdkonnas puuduvad, välja arvatud rahvusvahelise perekonnaseisukomisjoni 5. septembri 2007. aasta konventsioon registreeritud kooselu tunnustamise kohta. See aga hõlmab vaid registreeritud kooselu tunnustamist ega ole jõustunud. Seega ei ole sellega võimalik lahendada probleeme, millele osutatakse käesolevas määruses ning mis ilmnesid nii mõjuhinnangust kui ka avaliku arutelu käigus. Arvestades probleemide iseloomu ja ulatust, millega kodanikud kokku puutuvad, on eesmärgid võimalik saavutada ainult ELi tasandil.
3.3. Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, kuna ta piirdub rangelt eesmärkide saavutamiseks vajalikuga. Ettepanekuga ei ühtlustata liikmesriikide õigust, mis käsitleb registreeritud kooselust tulenevaid varalisi suhteid. Samamoodi ei mõjuta see liikmesriikide õigusega ette nähtud maksustamise sätteid registreeritud kooselust tuleneva vara jagamise korral. Ettepanekuga ei kaasne kodanikele finants- ega halduskoormust. Ettepanekuga kaasneb ainult väga piiratud määral lisakohustusi asjaomastele riiklikele ametiasutustele.
Vastavalt Euroopa Liidu strateegiale põhiõiguste harta rakendamiseks [6] kontrollib komisjon, et ettepanekus järgitakse hartas nimetatud õigusi.
Sellega ei kahjustata õigust era- ja perekonnaelu austamisele ega õigust abielluda ja luua perekond nende õiguste kasutamist reguleerivate siseriiklike õigusaktide kohaselt, nagu on ette nähtud vastavalt harta artiklites 7 ja 9.
Harta artiklis 17 osutatud õigust omandile toetatakse. Etteaimatavus poolte kogu vara suhtes kohaldatava õiguse suhtes võimaldab neil oma omandiõigust paremini kasutada.
Komisjon on ka kontrollinud, et arvesse oleks võetud artiklit 21, mis keelab mis tahes diskrimineerimise.
Ettepanekuga parandatakse õiguskaitse kättesaadavust kodanike, eelkõige oma kooselu registreerinud paaride jaoks liidus. Asjaomaste sätetega hõlbustatakse harta artikli 47 rakendamist, mis käsitleb õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele. Sätestades kohtualluvuse kindlaksmääramiseks objektiivsed kriteeriumid, hoitakse ära paralleelsed menetlused ja aktiivsema registreeritud kooselu poole katsed ennetada teist poolt, andes asja menetlusse oma valitud kohtusse.
3.5. Õigusakti valik
Selleks et tagada kodanike jaoks õiguskindlus ja etteaimatavus, on vaja selgeid ja ühtseid eeskirju, mida on sobivaim kehtestada määruse vormis. Kavandatavad eeskirjad, mis käsitlevad kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste liikumist, on üksikasjalikud ja täpsed ning ei vaja ülevõtmist riiklikku õigusse. Õiguskindlust ja etteaimatavust ei oleks võimalik saavutada, kui liikmesriikidel oleks eeskirjade rakendamisel valikuvabadus.
4. Mõju eelarvele, lihtsustamine ja kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega
4.1. Mõju eelarvele
4.2. Lihtsustamine
Kohtualluvust käsitlevate sätete ühtlustamine lihtsustab oluliselt menetlusi, võimaldades määrata ühiste eeskirjade alusel kindlaks kohtu, kes on pädev menetlema registreeritud kooselust tulenevaid varalisi suhteid käsitlevat asja. Laiendades kohtute pädevust, kelle poole tulevaste liidu õigusaktide kohaselt pöördutakse ühe poole surmast tingitud pärimisasjas või poolte lahkumineku menetlusega, nende menetlustega seotud varaküsimusi käsitlevatele menetlustele, antakse kodanikele võimalus menetleda kõiki oma olukorraga seotud küsimusi ühes ja samas kohtus.
Kollisiooninormide ühtlustamine lihtsustaks oluliselt neid menetlusi, määrates kindlaks kohaldatava õiguse.
Samuti hõlbustavad kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist käsitlevad ettepaneku sätted nende otsuste liikumist.
4.3. Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega
Käesolev ettepanek on seotud komisjoni käivitatud algatusega, et kaotada takistused, millega liidu kodanikud kokku puutuvad, kui nad kasutavad igapäevaelus õigusi, mis EL on neile andnud, nagu väljendatud eespool nimetatud 2010. aasta aruandes liidu kodakondsuse kohta.
5. Märkused artiklite kohta
5.1. I peatükk. Reguleerimisala ja mõisted
Registreeritud poolte isiklikud mittevaralised suhted on käesoleva määruse reguleerimisalast sõnaselgelt välja jäetud. Määrus käsitleb registreeritud kooselust tulenevaid varalisi suhteid. Need hõlmavad nii registreeritud kooselu poolte vara igapäevase valitsemisega seotud küsimusi kui ka vara jagamist lahkuminekust või ühe kooselu poole surmast tingitud kooselu lõppemise korral.
Tulevase õigusaktiga hõlmatavate valdkondade kindlaksmääramisel tundus parima lahendusena koostata ammendav loetelu valdkondadest, mis jäävad määruse reguleerimisalast välja. Määruse reguleerimisalast on jäetud välja juba kehtivates liidu määrustes käsitletud valdkonnad, nagu ülalpidamiskohused, [7] eelkõige poolte vahel, ning kingete kehtivus ja tagajärjed [8]. Ka pärimisõigusega seotud küsimused on määruse reguleerimisalast välja jäetud.
Määrus ei mõjuta varaga seotud asjaõiguste olemust, asjade ja õiguste liigitust ega nimetatud õiguste omajate eelisõiguste kindlaksmääramist. Määruse reguleerimisalast jäetakse välja ka asjaõiguste avalikustamine, eelkõige kinnistusraamatu pidamine ja sellesse kannete tegemise või tegemata jätmise tagajärjed.
Ühtsuse ning arusaadavuse ja rakendamise hõlbustamise eesmärgil on teatavad käesoleva määruse mõisted määratletud sarnaselt muude liidu õigusaktidega, mis juba kehtivad või mille üle peetakse läbirääkimisi.
Käesoleva määrusega reguleeritakse üksnes registreeritud kooselust tulenevaid varalisi suhteid, mis on täpselt määratletud, piirates neid kooselu poolte omavaheliste suhete ning kooselu poolte ja kolmandate isikute vaheliste suhetega, mis tekivad kooselu ametlikul registreerimisel.
Kohtu mõiste on määratletud selliselt, et see hõlmaks ametiasutusi, kellele on ülesande täitmise delegeerinud või määranud kohus, ning et nende tehtud otsuseid oleks võimalik samastada tunnustamise ja täitmise seisukohast kohtuotsustega muus kui otsuse teinud liikmesriigis.
5.2. II peatükk. Kohtualluvus
Registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgedega seotud kohtumenetlustes käsitletakse sageli kooselu purunemisest, ühe kooselu poole surmast või kooselu poolte lahkuminekust tingitud vara jagamist.
Määruse eesmärk ongi võimaldada kodanikel menetleda mitmesuguseid seotud asju sama liikmesriigi kohtus. Selleks tagatakse määrusega, et kooselust tulenevate varaliste tagajärgede menetlemiseks pädevate kohtute kindlaksmääramise sätted oleksid kooskõlas liidu muude õigusaktidega, mis on juba olemas või mida kavandatakse.
Liikmesriigi kohtute, kes on pädevad menetlema ühe registreeritud kooselu poole surmast tingitud pärandvara jagamist [Euroopa Parlamendi ja nõukogu] määruse (EL) nr …/… [mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste ja ametlike dokumentide tunnustamist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist] alusel, pädevust laiendatakse ka selle hagiga seotud asjadele, mis käsitlevad registreeritud kooselust seoses pärandi avamisega tulenevaid varalisi tagajärgi.
Samas jääb liikmesriikide kohtutele siiski võimalus sellisest laienenud pädevusest loobuda, kui nimetatud riigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud.
Samamoodi võib registreeritud kooselu poolte lahkumineku korral selle liikmesriigi kohus, kelle poole on pöördutud, menetleda kõiki lahkuminekuga seotud asju, ilma et pooled peaksid pöörduma eri asutuste poole mitmes liikmesriigis, sest liikmesriigi kohtute pädevust menetleda registreeritud kooselu lõppemist või tühistamist võib poolte kokkuleppe korral laiendada registreeritud kooselust tulenevatele varalistele tagajärgedele, mis johtuvad registreeritud kooselu lõppemisest või tühistamisest.
Määrusega nähakse ka ette eraldi kohtualluvuse sätted, mida kohaldatakse muudel juhtudel, eelkõige pärimis- või lahutusmenetluse väliselt. Nimekiri ühendavatest, tähtsuse järjekorras reastatud teguritest võimaldab kindlaks määrata liikmesriigi, kelle kohtud on pädevad menetlema registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgedega seotud asju.
Kriteeriumideks on pakutud eelkõige kooselu poolte ühist alalist elukohta, viimast ühist alalist elukoht, kui üks kooselu pooltest veel elab seal, ja kostja alalist elukohta. Sarnaselt artiklitega 3 ja 4 võivad eespool nimetatud kriteeriumide alusel määratud liikmesriigi kohtud oma pädevusest loobuda, kui selle riigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud. Artiklis 5 on viimase kriteeriumina kehtestatud kohtualluvus liikmesriigis, kus kooselu on registreeritud.
See artikkel võimaldab juhul, kui eelnevate artiklite alusel ei ole ükski liikmesriik pädev, kindlaks määrata liikmesriigi, kelle kohtud võiksid erandkorras asjaomast asja menetleda. Sellega tagatakse õiguskaitse kättesaadavus nii registreeritud kooselu pooltele kui ka kolmandatele isikutele liikmesriigis, kus asub vara ning mille kodanikud nad mõlemad on.
5.3. III peatükk. Kohaldatav õigus
Kuna registreeritud kooselu käsitlevad liikmesriikide õigused erinevad üksteisest, on õigustatud käesolevas määruses aluseks võetud põhimõte, mille kohaselt registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevatele asjadele kohaldatakse selle riigi õigust, kus kooselu on registreeritud. Nimetatud põhimõte on kooskõlas registreeritud kooselu käsitlevate liikmesriikide õigustega, mille järgi kohaldatakse registreeritud kooselu suhtes üldjuhul selle registreerinud riigi õigust ega nähta kooselu pooltele ette võimalust valida mõne muu kui kooselu registreerinud riigi õigust, isegi juhul, kui neile on jäetud võimalus sõlmida omavahelisi kokkuleppeid.
Selle loogika taga on kohaldatava õiguse ühtsuse põhimõte, et registreeritud kooselust tulenevaid varaliste tagajärgi kohaldatakse paari kogu vara suhtes, mis tahes kujul see on või kus see ka ei asuks.
Eelmises artiklis sätestatud kollisiooninormi kohaldatakse mis tahes registreeritud kooseluvormi suhtes, sõltumata riigist, kus see sõlmiti, ehk mitte üksnes mõnes liikmesriigis sõlmitud registreeritud kooselu suhtes.
Selleks et võtta arvesse riigisisese õiguse kohustuslikke sätteid ja eelkõige pere eluaseme kaitset käsitlevaid sätteid, antakse selle artikliga võimalus jätta välisriigi õigus kohaldamata, eelistades oma riigi õigust. Seega pere elukoha kaitse tagamiseks võib liikmesriik, mille territooriumil asjakohane eluase asub, kohaldada selle riigi pere eluaseme kaitset käsitlevaid sätteid. Erandkorras võib riik kohaldada oma riigi õigust mis tahes tema territooriumil elava isiku suhtes, eelistades seda selle isiku muus liikmesriigis sõlmitud registreeritud kooselu lepingu sätetele.
5.4. IV peatükk. Tunnustamine, täitmisele pööratavus ja täitmine
Ettepanekuga nähakse ette registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevate otsuste, ametlike dokumentide ja kohtulike kokkulepete vaba liikumine. Seega on tegemist vastastikuse tunnustamisega, mis põhineb Euroopa Liidus liikmesriikide lõimumisest tuleneval vastastikusel usaldusel.
Vaba liikumine väljendub muust liikmesriigist pärit otsuste, ametlike dokumentide ja kohtulike kokkulepete tunnustamise ja täitmise ühtse menetluse kujul. See menetlus asendab riigisisesed menetlused, mis praegu liikmesriikides kehtivad. Tunnustamata jätmise ja otsuse täitmisest keeldumise põhjuseid on Euroopa tasandil ühtlustatud ja need on viidud miinimumini. Nendega asendatakse mitmesugused, sageli laiema ulatusega põhjused, mis praegu liikmesriikides kehtivad.
Otsuste tunnustamist ja täitmist käsitlevad ettepaneku sätted on kooskõlas pärimisasjades ette nähtud samasisuliste sätetega. Nendes viidatakse välisriigi kohtuotsuste täidetavaks tunnistamise menetlusele, mida kasutatakse tsiviil- ja kaubandusasjades. Sellest johtuvalt tunnustatakse ühes liikmesriigis tehtud otsust teistes liikmesriikides, ilma et selleks oleks vaja kasutada erimenetlust. Otsuste täitmiseks peab taotleja algatama otsuse täitmise riigis ühtse menetluse, mille tulemusena ta saab täitmisele pööratavust kinnitava avalduse. Menetlus on ühepoolne ja piirdub esimeses etapis dokumentide kontrollimisega. Alles hilisemas etapis uurib kohtunik võimalike keeldumise põhjuseid, juhul kui kostja esitab vastuväite. Need põhjused tagavad kostja õiguste piisava kaitse.
Praeguse olukorra taustal kujutavad need sätted endast olulist edasiminekut selles valdkonnas. Otsuste tunnustamine ja täitmine on praegu liikmesriikides reguleeritud riigisiseselt või kahepoolsete lepingutega, mis teatavad riigi on omavahel sõlminud. Seetõttu varieeruvad liikmesriigiti nii menetlused, täitmisele pööratavust kinnitava avalduse saamiseks nõutavad dokumendid kui ka välisriigis tehtud otsuse täitmisest keeldumise põhjused.
Nagu eespool selgitatud, on käesolev määrus esimene, registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlev meede, mis on seotud perekonnaõigusega (vt punkt 3.1). Arvestades spetsiifilist konteksti, kasutatakse otsuste vaba liikumise puhul välisriigi kohtuotsuste täidetavaks tunnistamise menetlust sellisena, nagu see on sätestatud praegu kehtivas Brüssel I määruses [9].
Pärast käesoleva määruse sätete hindamist ning registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades tehtava õigusalase koostöö piisavat arengut võib muude valdkondade eeskujul kaaluda vahemenetluste (välisriigi kohtuotsuste täidetavaks tunnistamise menetluse) kaotamist.
Ametlikud dokumendid, mille on koostanud ametiasutused, kes täidavad ülesandeid delegeerimise või määramise korras vastavalt käesoleva määruse artiklis 2 sätestatud kohtu määratlusele, võrdsustatakse otsustega ja seega kehtivad nende suhtes selle peatükiga ette nähtud tunnustamise ja täitmise sätted.
Arvestades ametlike dokumentide praktilist olulisust registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede puhul ja selleks, et tagada kõnealuse määruse kooskõla liidu muude õigusaktidega selles valdkonnas, tuleb kavandatud määrusega sätestada nende tunnustamine, tagamaks nende vaba liikumine.
Tunnustamine tähendab, et registreeritud dokumendil on nii sisu kui sellesse tehtud kannete poolest sama tõendusjõud, et seda loetakse sama autentseks ja sel on saama täitmisele pööratavuse jõud kui selle välja andnud riigis.
5.5. V peatükk. Mõju kolmandatele isikutele
Nende sätete eesmärk on arvestada poolte õiguskindlust suhetes kolmandate isikutega ja kolmandate isikute kaitset mõne sätte rakendamise eest, mida nad ei saanud teada või ette näha. Seepärast on jäetud liikmesriikidele õigus ette näha dokumentide puhul, mis on sõlmitud nende territooriumil elava ühe registreeritud kooselu poole ja kolmanda isiku vahel, et kooselu pool saab lasta kohaldada oma registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevaid sätteid vaid juhul, kui need on avaldatud või kui kolmandat isikut on neist teavitatud või ta oleks pidanud olema neist teadlik.
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [10],
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust [11],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust [12],
(1) Euroopa Liit on seadnud eesmärgiks säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala järkjärguliseks loomiseks tuleb ELil piiriülese toimega tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö raames võtta vajalikke meetmeid.
(2) 15. ja 16. oktoobril 1999 Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel kinnitati, et kohtuotsuste ja õigusasutuste muude otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõte on tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö nurgakivi, ning kutsuti nõukogu ja komisjoni üles võtma vastu meetmete programmi nimetatud põhimõtte rakendamiseks.
(3) 30. novembril 2000 võttis nõukogu vastu meetmete programmi eelnõu, mis käsitleb tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamist [13]. Programmis tutvustatakse kollisiooninormide ühtlustamise meetmeid, mille eesmärk on hõlbustada otsuste vastastikust tunnustamist. Sellega on ette nähtud töötada välja üks või mitu abieluvararežiime ja mitteabieluliste paaride lahkumineku varaliste tagajärgede tunnustamist ja täitmist käsitlevat õigusakti.
(4) Brüsselis 4. ja 5. novembril 2004 kokku tulnud Euroopa Ülemkogu võttis vastu uue programmi pealkirjaga „Haagi programm: vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamine Euroopa Liidus” [14]. Selles programmis kutsus nõukogu komisjoni võtma vastu rohelist raamatut seaduste konflikti kohta abieluvara käsitlevates asjades, sealhulgas kohtualluvuse ja vastastikuse tunnustamise küsimustes. Programmis rõhutatakse vajadust võtta selles valdkonnas 2011. aastaks vastu õigusakt.
(5) Komisjon võttis 17. juulil 2006 vastu rohelise raamatu [15] seaduste konflikti kohta abieluvara käsitlevates asjades, sealhulgas kohtualluvuse ja vastastikuse tunnustamise küsimustes. Raamatuga avati tee laiaks aruteluks kõikide probleemide üle, millega puutuvad liidus kokku paarid ühisvara jagamisel, ning õiguslike vahendite üle, millega oleks võimalik neid probleeme lahendada. Rohelises raamatus käsitletakse ka kõiki rahvusvahelise eraõigusega seonduvaid küsimusi, millega puutuvad kokku paarid, kes on kooseluks valinud muu vormi kui abielu, eelkõige registreeritud kooselu, ja nende paaride spetsiifilisi probleeme.
(6) 2009. aasta detsembri Stockholmi programmis [16], milles kehtestatakse komisjoni tööprogramm aastateks 2010–2014, nimetatakse ka vajadust laiendada vastastikust tunnustamist registreeritud kooselust tulenevatele varalistele tagajärgedele paari lahkumineku korral.
(7) 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta (ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine), [17] mis võeti vastu 27. oktoobril 2010, teatas komisjon, et ta võtab vastu ettepaneku õigusakti kohta, mis võimaldab kõrvaldada isikute vaba liikumise takistused, eelkõige probleemid, millega puutuvad kokku paarid oma vara valitsemisel või jagamisel.
(8) Võttes arvesse nii registreeritud kooselu kui ka abielu eripärasid ning sellest tulenevalt nende suhtes kohaldatavate põhimõtete erinevust, esitatakse kaks eraldiseisvat määruse ettepanekut: üks abielust tulenevate varaliste tagajärgede ja teine registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede reguleerimiseks, kusjuures viimasena nimetatuid käsitletakse käesolevas määruses.
(9) Muude kooseluvormide kui abielu tunnustamisel on liikmesriikide õigused erinevad ja vahet tuleb teha paaride vahel, kes on muutnud oma kooselu ametlikuks selle registreerimise teel ametisasutuses, ja nende paaride vahel, kes elavad vabaabielu. Kuigi mõnes liikmesriigis on viimane vorm reguleeritud, tuleb seda eristada registreeritud kooselust, mis on kindla vormiga ning seepärast võimaldab arvestada registreeritud kooselu eripäraga ja kehtestada liidu õigusaktis eeskirjad, mida selle suhtes kohaldada. Häireteta siseturu toimimise edendamiseks tuleks kaotada oma kooselu registreerinud isikute vaba liikumist piiravad takistused, eelkõige probleemid, millega need paarid puutuvad kokku oma vara valitsemisel või jagamisel. Nimetatud eesmärkide saavutamiseks koondatakse käesoleva määrusega ühe õigusakti alla sätted kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste ja ametlike dokumentide tunnustamise ja täitmise kohta ning registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede mõju kohta kolmandate isikute suhtes.
(10) Käesolevas määruses käsitletakse registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgedega seotud küsimusi. Registreeritud kooselu mõiste on määratletud üksnes piires, mis on vajalik käesoleva määruse kohaldamiseks. Selle mõiste täpne määratlus on kehtestatud liikmesriikide õiguses.
(11) Käesoleva määruse reguleerimisala peaks laienema kõikidele tsiviilõiguslikele registreeritud kooselust tulenevatele varaliste tagajärgedega seotud küsimustele, hõlmates nii registreeritud kooselu poolte vara igapäevast valitsemist kui ka paari lahkuminekust või ühe poole surmast tingitud vara jagamist.
(12) Kuna registreeritud kooselu poolte vahelised ülalpidamiskohustused on reguleeritud 18. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes, [18] tuleks need käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta, nagu ka kingete kehtivuse ja tagajärgedega seotud küsimused, mis on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 593/2008 lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta [19].
(13) Analoogselt [Euroopa Parlamendi ja nõukogu] määrusega (EL) nr …/… [mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste ja ametlike dokumentide tunnustamist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist] [20] tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta ka liikmesriikide õiguse kohaselt võimalik asjaõiguste olemus nagu ka selliste asjaõiguste avalikustamise küsimused. See võimaldab selle liikmesriigi kohtutel, kus ühe või mõlema poole vara asub, võtta asjaõigusest tulenevaid meetmeid, eelkõige seoses nimetatud vara omandiõiguse ülemineku kandmisega avalikku registrisse, kui asjaomase liikmesriigi vastavate seadustega seda nõutakse.
(14) Selleks et edendada tõrgeteta õigusemõistmist ja hõlbustada kooselu registreerinud paaridel ühe kooselu poole surmast tingitud pärandvara jagamist, menetlevad registreeritud kooselust ühe kooselu poole surmaga seoses tulenevaid varalisi tagajärgi selle liikmesriigi kohtud, kes on pädevad menetlema varem surnud kooselu poole pärandvara jagamist [Euroopa Parlamendi ja nõukogu] määruse (EL) nr …/… [mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste ja ametlike dokumentide tunnustamist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist] alusel.
(15) Samamoodi peab käesoleva määruse alusel olema võimalik laiendada nende liikmesriigi kohtute pädevust, kes menetlevad registreeritud kooselu lõppemist või tühistamist, registreeritud kooselu poolte kokkuleppe korral asjadele, mis käsitlevad registreeritud kooselust seoses asjaomase hagiga tulenevaid varalisi tagajärgi.
(16) Muudel juhtudel peab käesoleva määruse alusel olema võimalik kehtestada tähtsuse järjekorras reastatud kriteeriumide alusel liikmesriigi kohtute territoriaalne kohtualluvus, et menetleda registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevad hagisid, tagades seeläbi tugeva seose registreeritud kooselu poolte ja nende asja menetleva pädeva liikmesriigi vahel. Nimetatud kohtutele, välja arvatud kui need asuvad riigis, kus kooselu on registreeritud, jäetakse võimalus oma pädevusest loobuda, kui nende riigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud. Kohtualluvus on kehtestatud ka juhtudeks, kui muude käesoleva määruse sätete alusel ei ole ükski kohus pädev asja menetlema, et hoida ära olukorrad, kus õigusemõistmisest keeldutakse.
(17) Tõrgeteta õigusemõistmise huvides tuleks vältida olukordi, kus eri liikmesriikides tehakse vastandlikke otsuseid. Selleks tuleks käesoleva määrusega näha ette üldine menetluskord sarnaselt nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades [21].
(18) Registreeritud kooselu poolte vara valitsemise hõlbustamiseks kohaldatakse kooselu registreerinud riigi õigust poolte kogu vara suhtes, isegi juhul, kui tegemist ei ole liikmesriigi õigusega.
(19) Selleks et hõlbustada ühe liikmesriigi kohtutel muu liikmesriigi õiguse kohaldamist, võib nõukogu 28. mai 2001. aasta otsusega 2001/470/EÜ [22] loodud tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustik abistada kohtuid teabega välisriigi õiguse sisu kohta.
(20) Avalikest huvidest lähtuvatel kaalutlustel võimaldatakse liikmesriikide kohtutel erandjuhtudel kohaldada üldist kehtivust omavatel sätetel põhinevaid erandeid, kui seda on vaja poliitilise, sotsiaal- või majanduskorralduse kaitsmise eesmärgil. Samamoodi peaks liikmesriikide kohtutel olema erandkorras õigus jätta välisriigi õigus kohaldamata, kui selle kohaldamine asjaomasel juhul oleks ilmselgelt vastuolus kohtu asukohariigi avaliku korraga.
(21) Siiski ei tohiks kohtud kohaldada üldist kehtivust omavatel sätetel ega avaliku korra kaalutlustel põhinevat erandit selleks, et vältida teise liikmesriigi õiguse kohaldamist või keelduda tunnustamast või täitmast teises liikmesriigis tehtud otsust, ametlikku dokumenti, sõlmitud kohtulikku kokkulepet, kui avaliku korra kaalutlustel põhineva erandi kohaldamine oleks vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, ning eriti selle artikliga 21, mis keelab mis tahes diskrimineerimise. Lisaks ei tohiks nimetatud kohtutel olla õigust jätta registreeritud kooselu suhtes kohaldatav õigus kohaldamata üksnes põhjusel, et kohtu asukohariigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud.
(22) Kuna mõnes riigis on kaks või enam õigussüsteemi või eeskirjade kogumit, mis reguleerivad käesolevas määruses käsitletavaid küsimusi, tuleks ette näha, mil määral käesoleva määruse sätteid kohaldatakse kõnealuste riikide eri territoriaalüksustes.
(23) Liikmesriikide otsuste vastastikune tunnustamine on käesoleva määruse üks eesmärke ning seepärast tuleb sellega ette näha otsuste tunnustamist ja täitmist käsitlevad sätted, mis lähtuvad määrusest (EÜ) nr 44/2201 või mida on vajaduse korral kohandatud vastavalt käesoleva määrusega hõlmatud küsimustest tulenevatele konkreetsetele vajadustele. Seega ei saa liikmesriigis keelduda tunnustamast või täitmast otsust, mis käsitleb kogu mahus või osaliselt registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi, kui selle riigi õiguses ei ole sellist kooseluvormi ette nähtud või selles ette nähtud varalised tagajärjed on erinevad.
(24) Käesoleva määrusega tuleks tagada ametlike dokumentide tunnustamine ja täitmine, et võtta arvesse liikmesriikide erinevusi registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgedega seotud küsimuste lahendamisel. Sellegipoolest ei saa ametlikke dokumente samastada tunnustamise seisukohast kohtuotsustega. Ametlike dokumentide tunnustamine tähendab, et neil on teises liikmesriigis nii sisu kui ka mõju poolest sama tõendusjõud nagu dokumendi välja andnud riigis ning et sellist dokumenti käsitatakse kehtivana, kuigi kehtivuse võib vaidlustada.
(25) Kui registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede suhtes kohaldatava õigusega tuleb reguleerida ühe kooselu poole ja kolmanda isiku vahelise õiguslikke suhteid, oleks vaja, et selle õiguse mõju oleks reguleeritud liikmesriigi õigusega, kus asub poole või kolmanda isiku alaline elukoht, et tagada kolmanda isiku kaitse. Sellest johtuvalt võiks selle liikmesriigi õigusega ette näha, et pool saab oma registreeritud kooselu reguleerivat õigust kohaldada kolmanda isiku suhtes vaid juhul, kui selles liikmesriigis kehtestatud registreerimise või avalikustamise nõuded on täidetud, välja arvatud juhul, kui kolmas isik teadis või oleks pidanud teadma registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede suhtes kohaldatavat õigust.
(26) Arvestades liikmesriikide vajadust täita oma rahvusvahelisi kohustusi, ei mõjuta käesolev määrus rahvusvahelisi konventsioone, mille osaliseks üks või mitu liikmesriiki on määruse vastuvõtmise ajal. Käesoleva määruse üldeesmärke silmas pidades peab liikmesriikide vahelistes suhetes määrus olema ülimuslik konventsioonide suhtes.
(27) Arvestades, et käesoleva määruse eesmärke, nimelt isikute vaba liikumist Euroopa Liidus, registreeritud kooselu pooltele antud vabadust korraldada oma varalisi suhteid omavahel ja kolmandate isikutega nii kooselu kestel kui ka vara jagamise korral ning suuremat etteaimatavust ja õiguskindlust, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning määruse ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.
(28) Käesolevas määruses peetakse kinni põhiõigustest ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige selle artikleid 7, 9, 17, 21 ja 47, mis käsitlevad vastavalt era- ja perekonnaelu austamist, õigust abielluda ja luua perekond nende õiguste kasutamist reguleerivate siseriiklike õigusaktide kohaselt, omandiõigust, õigust mittediskrimineerimisele ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus. Liikmesriikide kohtud peavad käesolevat määrust kohaldama nimetatud õigusi ja põhimõtteid järgides.
(29) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala kohta lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt [on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel]/[ja ilma et see piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ja see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav].
(30) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
Määrust ei kohaldata eelkõige maksu-, tolli- ega haldusasjadele.
3. Käesoleva määruse reguleerimisalast jäetakse välja:
a) registreeritud kooseluga kaasnevad isiklikud mittevaralised tagajärjed,
b) registreeritud kooselu poolte õigus- ja teovõime,
c) ülalpidamiskohustused,
d) registreeritud kooselu poolte vahelised kinked,
e) üleelanud registreeritud kooselu poole pärimisõigused,
f) registreeritud kooselu poolte vahelised äriühingud,
g) varaga seotud asjaõiguste olemus ja selliste asjaõiguste avalikustamine.
a) „varalised tagajärjed” – eeskirjade kogum, millega reguleeritakse kooselu registreerimise alusel tekkinud varalisi suhteid registreeritud kooselu poolte vahel ning nende varalisi suhteid kolmandate isikutega;
b) „registreeritud kooselu” – õigusega ette nähtud kahe inimese kooselu, mis registreeritakse ametiasutuses;
c) „ametlik dokument” – dokument, mis on otsuse teinud liikmesriigis ametlikult koostatud või ametliku dokumendina registreeritud ning mille ehtsus:
i) lähtub tema allkirjast ja sisust ning
d) „otsus” – liikmesriigi kohtus registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede kohta tehtud otsus, olenemata selle nimetusest, sealhulgas kohtuotsus, lahend, määrus ja täitedokument, samuti kohtusekretäri otsus kohtukulude suuruse kohta;
e) „otsuse teinud liikmesriik” – liikmesriik, milles kohtu poolt või kohtus või kohtu delegeeritud asutuse poolt on kas tehtud otsus, sõlmitud kooseluvaraleping, koostatud ametlik dokument, kiidetud heaks kohtulik kokkulepe või koostatud varaühisuse lõpetamise akt või muu akt;
f) „taotluse saanud liikmesriik” – liikmesriik, kus taotletakse kohtu poolt või kohtus või kohtu delegeeritud asutuse poolt koostatud otsuse, kooseluvaralepingu, ametliku dokumendi, kohtuliku kokkuleppe või varaühisuse lõpetamise akti või muu akti tunnustamist ja/või täitmist;
g) „kohus” – liikmesriigi pädev kohtuasutus, kes täidab kohtulikke ülesandeid registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades, ning muu asutus või isik, kellele on liikmesriigi kohus delegeerinud või määranud kohtuasutuse pädevusse kuuluvate ülesannete täitmise vastavalt käesolevas määruses sätestatule;
h) „kohtulik kokkulepe” – menetluse käigus kohtu poolt kinnitatud või sõlmitud registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlev kokkulepe.
Kohtualluvus ühe registreeritud kooselu poole surma korral
1. Selle liikmesriigi kohtud, kelle poole on pöördutud ühe registreeritud kooselu poole pärimisasjaga [Euroopa Parlamendi ja nõukogu] määruse (EL) nr …/… [mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste ja ametlike dokumentide tunnustamist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist] alusel, on pädevad lahendama ka asju, mis käsitlevad asjaomase hagiga seotud registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi.
2. Kohus võib oma pädevusest loobuda, kui selle riigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud. Sellisel juhul määratakse kohtualluvus kindlaks artikli 5 kohaselt.
Kohtualluvus registreeritud kooselu poolte lahkumineku korral
Selle liikmesriigi kohtud, kellele on hagi esitatud registreeritud kooselu lõpetamise või tühistamise asjus, on registreeritud kooselu poolte kokkuleppe korral pädevad lahendama ka selle hagiga seotud varalisi tagajärgi.
Kokkulepet võib sõlmida igal ajal, kaasa arvatud menetluse ajal. Kui kokkulepe on sõlmitud enne menetlust, peab see olema kirjalik, kuupäevastatud ja alla kirjutatud mõlema registreeritud kooselu poole poolt.
Kokkulepe puudumise korral on kohtualluvus reguleeritud artikliga 5.
Muu kohtualluvus
1. Muudel kui artiklitega 3 ja 4 ette nähtud juhtudel on poolte registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevas menetluses pädevad otsuseid langetama selle liikmesriigi kohtud, kus:
a) on registreeritud kooselu poolte ühine alaline elukoht, või selle puudumise korral,
b) oli registreeritud kooselu poolte viimane ühine alaline elukoht, kui üks neist veel elab seal, või selle puudumise korral,
c) on kostja alaline elukoht, või selle puudumise korral,
d) kus kooselu on registreeritud.
2. Lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud kohtud võivad oma pädevusest loobuda, kui nende riigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud.
Kui üksi kohus ei ole artiklite 3, 4 ja 5 alusel pädev või kui kohus on oma pädevusest loobunud, on liikmesriigi kohtud pädevad, kui:
a) ühe või mõlema registreeritud kooselu poole vara asub selle liikmesriigi territooriumil, mispuhul lahendab hagi saanud kohus üksnes selle varaga seotud asja, või
b) mõlemad registreeritud kooselu pooled on selle liikmesriigi kodanikud või, Ühendkuningriigi ja Iirimaa puhul, see riik on mõlema kooselu poole elukoht.
Kui üksi kohus ei ole artiklite 3, 4, 5 või 6 alusel pädev või kui kohus on oma pädevusest loobunud, võivad liikmesriigi kohtud erandkorras ja tingimusel, et asjal on selle liikmesriigiga piisav seos, otsustada registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede üle, kui menetlust ei ole võimalik või mõistlik algatada või läbi viia kolmandas riigis.
Artikli 3, 4, 5, 6 või 7 kohaselt asja menetlev kohus on pädev arutama ka vastuhagi, kui see kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse.
Kohtusse pöördumine loetakse toimunuks:
a) kuupäeval, mil kohtule esitatakse menetluse algatamist käsitlev dokument või samaväärne dokument, tingimusel et hageja astub pärast seda vajalikud sammud, et dokumendid kostjale kätte toimetada; või
b) kui dokument tuleb kätte toimetada enne kohtule esitamist, siis kuupäeval, mil kättetoimetamise eest vastutav asutus selle kätte saab, tingimusel et hageja astub pärast seda vajalikud sammud, et dokument kohtule esitada.
1. Kui kostja alaline elukoht on muus riigis kui menetluse algatamise kohaks olev liikmesriik ning ta ei ilmu asja arutamisele, peatab pädev kohus menetluse, kuni on tõendatud, et kostjal on olnud võimalus hagiavaldus või sellega samaväärne dokument kätte saada piisavalt aegsasti, et korraldada enda kaitset või kui on tõendatud, et selleks on võetud kõik vajalikud meetmed.
2. Käesoleva artikli lõike 1 asemel kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1393/2007 (kohtu- ja kohtuväliste dokumentide liikmesriikides kättetoimetamise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) [23] artiklit 19, kui hagiavaldus või sellega samaväärne dokument tuli toimetada ühest liikmesriigist teise nimetatud määruse kohaselt.
3. Kui menetluse algatamist käsitlev või samaväärne dokument tuli tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide välisriikides kätteandmist käsitleva 15. novembri 1965. aasta Haagi konventsiooni kohaselt toimetada välismaale ning kui määruse (EÜ) nr 1393/2007 sätteid ei saa kohaldada, kohaldatakse nimetatud konventsiooni artiklit 15.
2. Lõikes 1 osutatud juhtudel selgitab kohus, kuhu pöörduti esimesena, oma pädevuse välja kuue kuu jooksul, välja arvatud juhul, kui seda ei ole võimalik teha eriliste asjaolude tõttu. Mis tahes muu kohtu taotluse korral, kelle poole vaidlusasjas on pöördutud, teatab kohus, kellele hagi esitati esimesena, kuupäeva, millal tema poole pöörduti, ning selle, kas ta on tunnistanud end pädevaks asja menetlema, või vastasel juhul tähtaja, mis on vajalik tema pädevuse väljaselgitamiseks.
Seotud menetlused
Liikmesriigi kohtute kaudu võib taotleda selle liikmesriigi õigusaktidega ette nähtud ajutiste meetmete, sealhulgas kaitsemeetmete rakendamist isegi juhul, kui käesoleva määruse kohaselt on asja sisuliseks arutamiseks pädev teise liikmesriigi kohus.
Registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede suhtes kohaldatakse selle riigi õigust, kus kooselu on registreeritud.
Kollisiooninormide üldine kohaldatavus
Käesoleva peatüki alusel määratud õigust kohaldatakse ka juhul, kui tegemist ei ole liikmesriigi õigusega.
Käesoleva määruse sätted ei tohi piirata selliste sätete kohaldamist, mille järgimist peetakse liikmesriigi avalike huvide, näiteks tema poliitilise, sotsiaal- või majanduskorralduse kaitsmise seisukohast niivõrd oluliseks, et need on kohaldatavad igas olukorras, mis kuulub nende reguleerimisalasse, olenemata sellest, milline õigus oleks registreeritud kooselust tulenevatele varaliste tagajärgede suhtes kohaldatav käesoleva määruse alusel.
Kohtu asukoha riigi avalik kord
1. Käesoleva määruse alusel määratud õigussätte kohaldamisest võib keelduda üksnes juhul, kui selle kohaldamine on ilmselgelt vastuolus kohtu asukohariigi avaliku korraga.
2. Käesoleva määruse alusel kindlaks määratud õiguse kohaldamist ei saa käsitada avaliku korraga vastuolus olevana üksnes põhjusel, et kohtu asukohariigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud.
Kahe või enam õigussüsteemiga riigid – territoriaalsed kollisiooninormid
Kui riigis on mitu territoriaalset üksust, millest igas kehtib oma õigussüsteem või oma eeskirjade kogum, mis käsitleb käesoleva määrusega reguleeritud teemasid, siis:
a) tõlgendatakse käesoleva määruse alusel kohaldatava õiguse kindlaksmääramise eesmärgil viidet selle riigi õigusele asjaomases territoriaalüksuses kehtiva õigusena;
b) tõlgendatakse viidet alalisele elukohale selles riigis alalise elukohana territoriaalüksuses;
c) osutab viide kodakondsusele selle riigi õigusega kindlaks määratud territoriaalüksusele või kohaldatavate sätete puudumise korral registreeritud kooselu poolte valitud territoriaalüksusele või valiku puudumise korral territoriaalüksusele, millega registreeritud kooselu poolel või pooltel on kõige tugevam seos.
Tunnustamine, täitmisele pööratavus ja täitmine
Otsuste tunnustamine
2. Otsuse vaidlustamise korral võib huvitatud pool, kes põhiküsimusena nõuab otsuse tunnustamist, taotleda selle tunnustamise kinnitamist määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklites [38–56] ettenähtud menetluse kohaselt.
3. Kui tunnustamist nõutakse liikmesriigi kohtus menetluses oleva asja arutamise käigus lisaküsimusena, on see kohus pädev tegema tunnustamist käsitlevat otsust.
Otsuse tunnustamisest keeldumise põhjused
a) kui tunnustamine oleks ilmselgelt vastuolus selle liikmesriigi avaliku korraga, kus tunnustamist taotletakse;
b) kui otsus on tehtud tagaselja ning kostjale ei olnud menetluse algatamist käsitlevat dokumenti või samaväärset dokumenti kätte toimetatud piisavalt aegsasti, et ta oleks saanud end kaitsta, välja arvatud juhul, kui kostja ei algatanud otsuse vaidlustamise menetlust siis, kui tal oli selleks võimalus;
c) kui see on vastuolus otsusega, mis on taotluse saanud liikmesriigis tehtud nendesamade asjaosaliste vahelise vaidluse puhul;
d) kui see on vastuolus varem sama hagi põhjal samu asjaosalisi hõlmavas asjas teises liikmesriigis või kolmandas riigis tehtud otsusega, kui varasem otsus vastab taotluse saanud liikmesriigis tunnustamiseks vajalikele tingimustele.
2. Artiklis 18 osutatud avaliku korra kaalutlused ei kehti artiklites 3–8 osutatud kohtualluvust käsitlevate sätete kohta.
Registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitleva otsuse tunnustamisest või täitmisest täies ulatuses või osaliselt ei saa keelduda põhjusel, et liikmesriigi õiguses ei ole registreeritud kooselu sätestatud või ei ole sellele omistatud samu varalisi tagajärgi.
Selle liikmesriigi kohus, kus taotletakse teises liikmesriigis tehtud otsuse tunnustamist, võib menetluse peatada, kui kohtuotsus on tavalises korras edasi kaevatud.
Täitmisele pööratavad otsused
Liikmesriigis tehtud otsust, mis on täitmisele pööratav, ning kohtulikku kokkulepet täidetakse teistes liikmesriikides määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklite [38–56 ja 58] kohaselt.
Ametliku dokumendi tunnustamine
1. Liikmesriigi koostatud ametlikku dokumenti tunnustatakse teistes liikmesriikides, välja arvatud juhul, kui selle kehtivus vaidlustatakse kohaldatava õiguse alusel, ning tingimusel, et dokumendi tunnustamine ei ole ilmselgelt vastuolus avaliku korra normidega taotluse saanud liikmesriigis.
2. Ametlike dokumentide tunnustamine tähendab, et dokumentidel on sisu poolest tõendusjõud ja et neid käsitatakse kehtivatena.
1. Liikmesriigis koostatud ning täitmisele pööratav ametlik dokument tunnistatakse teises liikmesriigis täitmisele pööratavaks vastava taotluse alusel määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklites [38–57] sätestatud korras.
2. Kohus, kellele esitatakse määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli [43 või 44] alusel apellatsioonkaebus, saab keelduda täitmismääruse tegemisest või tühistada selle ainult juhul, kui täitmisdokument on taotluse saanud liikmesriigi avaliku korra põhimõtetega selgelt vastuolus.
Kohtulike kokkulepete tunnustamine ja täitmisele pööratavus
Kohtulikke kokkuleppeid, mis on selle sõlmimise liikmesriigis täitmisele pööratav, tunnustatakse ja pööratakse täitmisele teises liikmesriigis mis tahes huvitatud isiku taotlusel samadel tingimustel ametlike dokumentidega. Kohus, kellele esitatakse määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli [42 või 44] alusel apellatsioonkaebus, keeldub täitmismääruse tegemisest või tühistab selle ainult juhul, kui kohtulik kokkulepe on täideviiva liikmesriigi avaliku korra põhimõtetega selgelt vastuolus.
1. Registreeritud kooselust tulenevad varalised tagajärjed kooselu poole ja kolmanda isiku vahelistele õiguslikele suhetele on reguleeritud artiklis 15 osutatud kooselu registreerinud riigi õigusega.
2. Samas võib liikmesriigi õigusega ette näha, et kohaldatav õigus mõjutab registreeritud kooselu poole ja kolmanda isiku vahelisi õiguslikke suhteid üksnes juhul, kui vähemalt ühe alaline elukoht on selle liikmesriigi territooriumil ning selle riigi õigusega ette nähtud avalikustamise või registreerimise nõuded ei ole täitmata, välja arvatud juhul, kui kolmas isik oli või oleks pidanud olema teadlik registreeritud kooselust tulenevate varaliste tagajärgede suhtes kohaldatavast õigusest.
3. Samamoodi võib ette näha selle liikmesriigi õigusega, kus kinnisvara asub, lõikes 2 registreeritud kooselu poole ja kolmanda isiku vahelistele õiguslikele suhetele kehtestatud sätetega analoogseid sätteid.
1. Ilma et see piiraks liikmesriikidele aluslepingu artiklist 351 tulenevaid kohustusi, ei mõjuta käesolev määrus selliste kahe- või mitmepoolsete konventsioonide kohaldamist, mille osalisteks käesoleva määruse vastuvõtmise ajal on üks või mitu liikmesriiki ning mis käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud küsimusi.
Üldsusele ja pädevatele ametiasutustele kättesaadavaks tehtav teave
1. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt […] ametliku[e]s keel[t]es, mida nad peavad asjakohaseks:
a) registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi hõlmavat õigust käsitlevate õigusaktide ja riigisiseste menetluste kirjelduse ning asjaomased tekstid;
b) riigisisesed sätted, mis käsitlevad artikli 31 lõigetes 2 ja 3 osutatud mõju kolmandatele isikutele.
2. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest hilisematest muudatustest kõnealustes sätetes.
3. Komisjon teeb lõigete 1 ja 2 kohaselt saadud teabe avalikult kättesaadavaks asjakohaste vahendite abil, kasutades eelkõige tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku mitmekeelset veebisaiti.
1. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta hiljemalt [viis aastat pärast käesoleva määruse kohaldamise algust], ja seejärel iga viie aasta järel. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse kohandamiseks.
1. Käesoleva määruse II ja IV peatüki sätteid kohaldatakse pärast kohaldamise alguskuupäeva algatatud kohtumenetluste, koostatud ametlike dokumentide ja kohtulike kokkulepete ning vastu võetud otsuste suhtes.
2. Kui menetlus on algatatud otsuse teinud riigis enne käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva, tunnustatakse ja täidetakse otsuseid, mis on tehtud pärast nimetatud kuupäeva IV peatüki alusel, tingimusel et kohaldatavad kohtualluvuse sätted on kooskõlas II peatükis ette nähtutega.
3. III peatüki sätteid kohaldatakse üksnes poolte suhtes, kes on oma kooselu registreerinud.
[…], [kuupäev]
[1] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.
[2] ELT C 53, 3.3.2005, lk 1.
[4] Uuring abielupaaride abieluvararežiimide ja mitteabieluliste paaride varaliste suhete kohta rahvusvahelises eraõiguses ja Euroopa Liidu liikmesriikide siseõiguses, Consortium ASSER-UCL, http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm
[6] Komisjoni teatis, KOM(2010) 573, 19.10.2010.
[7] Reguleeritud määrusega (EÜ) nr 4/2009, ELT L 7, 10.1.2009, lk 1.
[8] Reguleeritud määrusega (EÜ) nr 593/2008, ELT L 177, 4.7.2008, lk 6.
[9] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.
[13] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.
[14] ELT C 53, 3.3.2005, lk 1.
[16] Stockholmi programm – avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel, ELT C 115, 4.5.2010, lk 1.
[18] ELT C 53, 10.1.2009, lk 1.
[19] ELT L 177, 4.7.2008, lk 6.
[20] ELT L [...], [...], lk [...].
[21] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.
[22] EÜT L 174, 27.6.2001, lk 25.
[23] ELT L 324, 10.12.2007, lk 79.

matches: kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Kalender juuni 2013
1. juuni Jah, Temast ja Tema läbi ja Temasse on kõik. Temale olgu kirkus igavesti! Aamen. Rm 11:36 Srk 51:12–20;Ps 19:8–15;Mk 11:27–33;
3. juuni Jumal lunastab mu hinge surmavalla käest, sest Ta võtab mu vastu. Ps 49:16 Tb 1:1–2 2:1–8;Ps 15;Mk 12:1–12;
2. pühapäev pärast nelipüha Kaduvad ja kadumatud aarded Kristus ütleb: „Kes teid kuulda võtab, see võtab kuulda mind, kes teid kõrvale lükkab, see lükkab kõrvale minu. Lk 10:16 KLPR 263 Ps 49:6–10,16–21;Kg 5:9–14 (või: Tn 5:1–9,13–17,25–30);1Jh 4:16–21;Lk 16:19–31
4. juuni Ei küllastu iialgi rahast, kes armastab raha, ja tulust, kes armastab rikkust. Seegi on tühi töö! Kg 5:9 Tb 2:9–14;Ps 112;Mk 12:13–17;
5. juuni Jumal on armastus ja kes püsib armastuses, püsib Jumalas ja Jumal püsib temas. 1Jh 4:16 Tb 3:1–11,16–17;Ps 25:1–8;Mk 12:18–27;
6. juuni Mina saan näha Su palet õiguses, saan täis Su palge paistusest, kui ma ärkan. Ps 17:15 Tb 6:9–11 7:1–15 8:4–8;Ps 128;Mk 12:28–34;
7. juuni Ära karda, kui keegi rikastub, kui tema koja au saab suureks! Sest oma surma ei võta ta midagi kaasa, tema au ei järgne talle. Ps 49:17-18 Tb 11:5–15;Ps 146;Mk 12:35–37;
8. juuni Töötegija uni on magus, söögu ta pisut või palju; aga rikka üliküllus ei lase teda magada. Kg 5:11 Tb 12:1,5–15,20a;Ps 103:1,8–13;Mk 12:38–44;
noorkuu 18.56
10. juuni Issand tõi mu välja lagedale, Ta päästis minu, sest Tal oli minust hea meel. Ps 18:20 2Kr 1:1–7;Ps 34:2–9;Mt 5:1–12;
3. pühapäev pärast nelipüha Kutse Jumala riiki Kristus ütleb: „Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud, ja mina annan teile hingamise!“ Mt 11:28 KLPR 333 Ps 18:17–20,26–29;Ho 11:1–4,7;Fl 2:12–16;Lk 14:16–24
11. juuni Minu rahval on kalduvus minust ära pöörduda: kuigi teda kutsutakse ülespoole, ometi ei tõuse neist ükski. Ho 11:7 2Kr 1:18–22;Ps 119:129–136;Mt 5:13–16;
12. juuni Jumal on see, kes teis tegutseb, et te tahate ja toimite Tema hea nõu kohaselt. Fl 2:13 2Kr 3:4–11;Ps 78:1–4;Mt 5:17–19;
13. juuni Täna, kui te kuulete Ta häält, ärge tehke kõvaks oma südant. Ps 95:7-8 2Kr 3:15–4:1,3,6;Ps 78:35–39;Mt 5:20–26;
14. juuni Puhta vastu Sa oled puhas ja kõvera vastu Sa osutud keeruliseks. Sest Sina päästad viletsa rahva, aga alandad suurelised silmad. Ps 18:27-28 2Kr 4:7–15;Ps 99;Mt 5:27–32;
15. juuni Tehke kõik nurisemata ja vaidlemata, et te oleksite laitmatud ja puhtad, veatud Jumala lapsed keset põikpäist ja rikutud sugupõlve, kelle seas te paistate nagu tähed maailmas. Fl 2:14-15 2Kr 5:14–21;Ps 103:1–12;Mt 5:33–37;
I_veerand 20.24
4. pühapäev pärast nelipüha Kadunud ja jälle leitud Inimese Poeg on tulnud otsima ja päästma kadunut. Lk 19:10 KLPR 214 Ps 32:1–2,5–8;Js 57:15–19(20–21);1Pt 5:5–11;Lk 15:1–10
17. juuni Pöördu mu poole, Issand, ja ole mulle armuline, sest ma olen üksildane ja vilets! Ps 25:16 2Kr 6:1–10;Ps 98;Mt 5:38–42;
18. juuni Ma elan kõrges ja pühas paigas ja rõhutute ning vaimult alandlike juures, et turgutada alandlike vaimu ja elustada rõhutute südameid. Js 57:15 2Kr 8:1–9;Ps 146;Mt 5:43–48;
19. juuni Alanduge siis Jumala võimsa käe alla, et Tema teid ülendaks õigel ajal; heitke kõik oma mure Tema peale, sest Tema peab hoolt teie eest! 1Pt 5:6-7 2Kr 9:6–11;Ps 112;Mt 6:1–6,16–18;
20. juuni Ma olen eksinud nagu kadunud lammas. Otsi oma sulast! Päästa mind, sest ma nõuan taga Su korraldusi! Ps 119:176,94 2Kr 11:1–11;Ps 111;Mt 6:7–15;
21. juuni Õnnis on see, kelle üleastumine on andeks antud, kelle patt on kinni kaetud. Õnnis on inimene, kellele Issand pahategu ei arvesta ja kelle vaimus ei ole kavalust. Ps 32:1-2 2Kr 11:18,21a–30;Ps 34:2–7;Mt 6:19–23;
suvi 08.04
22. juuni Otsekui isa halastab laste peale, nõnda halastab Issand nende peale, kes Teda kardavad. Ps 103:13 2Kr 12:1–10;Ps 89:21–34;Mt 6:24–34;
täiskuu 14.32
5. pühapäev pärast nelipüha Halastage Kandke üksteise koormaid, nõnda te täidate Kristuse seadust. Gl 6:2 KLPR 227 Ps 13:2–6;Jn 3:1–5,10 4:1–11 (või: Sk 8:16–17);Rm 14:7–12;Lk 6:36–42
Ristija Johannese sündimise püha ehk jaanipäev Teevalmistaja See on Ristija Johannese tunnistus: Tema peab kasvama, aga mina pean kahanema. Jh 3:30 KLPR 145 Ps 92:2–3,5–6;Js 40:1–8;Ap 13:(14b–22)23–26;Lk 1:57–66
25. juuni Need on sõnad, mis te peate täitma: rääkige üksteisele tõtt, mõistke oma väravais kohut tões ja rahus! Sk 8:16 1Ms 13:2,5–18;Ps 15;Mt 7:6,12–14;
26. juuni Kui me elame, siis elame Issandale, ja kui me sureme, siis sureme Issandale. Kas me nüüd elame või sureme - me oleme Issanda päralt. Rm 14:8 1Ms 15:1–12,17–18;Ps 105:1–9;Mt 7:15–20;
27. juuni Minu ees nõtkub iga põlv, ütleb Issand, ja iga keel annab tunnustust Jumalale. Rm 14:11 1Ms 16:1–12,15–16;Ps 106:1–5;Mt 7:21–29;
viimane_veerand 07.54


Kutseõppeasutuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 28.12.2018, 3
14.12.2018 otsus nr 364
§ 1. Kutseõppeasutuse seaduse muutmine
1) paragrahvi 1 lõikest 1 jäetakse välja sõnad „, riikliku koolitustellimuse”;
Õppe läbiviimise õigus ja kvaliteedi hindamine”;
4) paragrahvi 8 lõiget 1 täiendatakse pärast sõna „tähtajaline” sõnadega „või tähtajatu”;
5) paragrahvi 8 lõike 4 kolmas lause ja lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 9 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 9. Õppe läbiviimise õiguse taotlemine kooli asutamisel”;
7) paragrahvi 9 lõike 2 punktid 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„2) kvalifikatsiooninõuetele vastavate õppekasvatusala töötajate ametikohtade loetelu;
3) pädevate asutuste hinnang terviseohutusele ja õppetööks kavandatavate ruumide vastavuse kohta ohutusnõuetele;”;
8) paragrahvi 10 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 10. Õppe läbiviimise õiguse taotlemine õppe avamisel uues õppekavarühmas
(1) Õppe läbiviimise õiguse saamiseks uues õppekavarühmas, välja arvatud isikuarengu õppekavarühmas, esitab kool taotluse Haridus- ja Teadusministeeriumile hiljemalt kuus kuud enne õppetöö kavandatavat algust. Munitsipaalkool kooskõlastab taotluse enne selle esitamist kooli pidajaga.”;
9) seadust täiendatakse §-ga 101 järgmises sõnastuses:
„§ 101. Isikuarengu õppekavarühmas õppe läbiviimise taotlemine
(2) Taotluse rahuldamiseks hindab valdkonna eest vastutav minister kutsevaliku õppekava vastavust kutseharidusstandardi nõuetele.”;
10) paragrahvi 11 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Õppe läbiviimise õiguse andmisel teeb Haridus- ja Teadusministeerium õppekavarühmas ekspertiisi. Haridus- ja Teadusministeerium võib ekspertiisi tegemise volitada riigi sihtasutusele või halduskoostöö seaduse alusel valitud isikule, sõlmides selleks halduslepingu. Halduslepingu täitmise üle teostab järelevalvet Haridus- ja Teadusministeerium. Ekspertiisi käigus hinnatakse:”;
11) paragrahvi 11 lõike 1 punktid 1–3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) õppekavas sätestatud õpiväljundite saavutatavust ja vastavust kutseharidusstandardi nõuetele;
3) õppekavarühmas õppe läbiviimiseks vajalike ressursside piisavust;”;
12) paragrahvi 11 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui tähtajalise õppe läbiviimise õiguse saanud kool taotleb asjaomases õppekavarühmas korduva ekspertiisi tegemist, lisatakse korduva ekspertiisi taotlusele sisehindamise aruanne.
(12) Korduva ekspertiisi käigus hinnatakse käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1–3 sätestatut ekspertiisi taotlusele lisatud sisehindamise aruande alusel.”;
13) paragrahvi 11 lõike 2 teises lauses asendatakse sõnad „kulu ei või olla suurem kui 640 eurot” sõnadega „kulu ei või olla suurem kui 1200 eurot”;
14) paragrahvi 12 lõiget 1 täiendatakse pärast sõnu „lisatõendite alusel” sõnadega „ning teeb ühe järgmistest otsustest:
3) mitte anda õppe läbiviimise õigust.”;
15) paragrahvi 12 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
16) paragrahv 13 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahv 14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 14. Õppe läbiviimise õiguse kehtetuks tunnistamine ja selle lõppemine
(8) Kui õppe läbiviimise õigus tunnistatakse kehtetuks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsuse alusel või see lõpeb tähtaja möödumise tõttu käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud põhjusel, teavitab kooli pidaja sellest õpilasi või nende seaduslikke esindajaid ja tagab õpilastele võimaluse lõpetada õpingud kas samas või teises koolis.”;
18) seaduse 3. peatükki täiendatakse §-ga 141 järgmises sõnastuses:
„§ 141. Kutseõppe kvaliteedi hindamine
(6) Kvaliteedi hindamise tulemusena otsustab hindamisnõukogu järgmise hindamise tähtaja ning teavitab vajaduse korral Haridus- ja Teadusministeeriumi olulistest mittevastavustest käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud valdkondades.”;
19) paragrahvi 15 lõike 2 punkti 1 täiendatakse pärast sõnu „rahaliste vahendite” sõnadega „ja vara”;
20) paragrahvi 15 lõike 2 punktist 7 ja § 17 lõike 5 punktist 7 jäetakse välja sõnad „, eelarve täitmise aruande”;
21) paragrahvi 15 lõike 2 punkt 9 tunnistatakse kehtetuks;
22) paragrahvi 15 lõiget 2 täiendatakse punktiga 101 järgmises sõnastuses:
„101) korraldab kooli arengukava koostamise, vastutab arengukava elluviimise eest ning kinnitab kooli arengukava täitmise aruande;”;
23) paragrahvi 17 lõike 5 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks;
24) paragrahvi 17 lõike 5 punkt 8 tunnistatakse kehtetuks;
25) paragrahvi 17 lõike 5 punkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„10) kooskõlastab kooli kasutusse antud riigivaraga seotud toiminguid;”;
26) paragrahvi 17 lõiget 5 täiendatakse punktiga 111 järgmises sõnastuses:
„111) kinnitab koolituskohtade arvu kalendriaastaks õppevaldkonnas, õppekavarühmas või õppekaval, sealhulgas nende koolituskohtade arvu, mille õppekulusid ei hüvitata;”;
27) paragrahvi 17 lõike 5 punkt 12 tunnistatakse kehtetuks;
28) paragrahvi 18 lõike 3 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) annab hinnangu kooli arengukava eesmärkide saavutamisele ning koostööle riigiasutuste, kohaliku omavalitsuse üksuste ja ettevõtetega;”;
29) paragrahvi 18 lõike 3 punkt 6 tunnistatakse kehtetuks;
30) paragrahvi 18 lõiget 3 täiendatakse punktiga 7 järgmises sõnastuses:
„7) kooskõlastab koolituskohtade arvu kalendriaastaks õppevaldkonnas, õppekavarühmas või õppekaval, sealhulgas nende koolituskohtade arvu, mille õppekulusid ei hüvitata.”;
31) paragrahvi 19 lõike 2 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Sisehindamine on kooli arengukava koostamise ja kvaliteedi hindamise sisendiks.”;
32) paragrahvi 19 lõiked 3 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
33) paragrahvi 22 punkti 2 täiendatakse pärast sõna „ühisõppekava” sõnadega „ja kutsevaliku õppekava”;
34) paragrahvi 23 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Kutsevaliku õppekava on tasemeõppe õppekava, mille käigus omandatakse erialaõppe alustamiseks vajalikud kompetentsid teisel kvalifikatsioonitasemel.”;
35) paragrahvi 23 lõike 4 esimest lauset täiendatakse pärast sõna „kutsestandardi” sõnadega „või õppekavas kirjeldatud õpiväljundite”;
36) paragrahvi 23 lõike 4 kolmas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kutsestandardi puudumisel või vaidlusalustel juhtudel kinnitab õppekava kvalifikatsioonitaseme Haridus- ja Teadusministeerium, sõjaväeliste õppekavade puhul Kaitseministeerium ja sisekaitseliste õppekavade puhul Siseministeerium.”;
37) paragrahvi 24 lõike 1 esimest lauset täiendatakse pärast sõna „ametialase” sõnadega „ning võtmepädevuste”;
38) paragrahvi 24 lõike 1 teist lauset täiendatakse pärast sõna „omandatavad” sõnadega „kutsed ja”;
39) paragrahvi 24 lõike 4 teist lauset täiendatakse pärast sõna „nõuetele” sõnadega „ja õppekava avamise põhjendatust”;
40) paragrahvi 24 lõike 4 kolmandat lauset täiendatakse pärast sõna „nõuetele” sõnadega „või mille avamist ei peeta põhjendatuks”;
41) paragrahvi 24 lõikes 9 asendatakse sõnad „pikendatud kuueks aastaks” sõnadega „antud tähtajatult”;
42) paragrahvi 25 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Neljandale kvalifikatsioonitasemele vastava õppekava alusel õppima asumisel nõutakse vähemalt põhihariduse olemasolu.”;
43) paragrahvi 32 lõikes 7 asendatakse sõnad „Erivajadusega isikute” sõnadega „Haridusliku erivajadusega õpilase”;
44) paragrahvi 32 täiendatakse lõigetega 9 ja 10 järgmises sõnastuses:
„(9) Koolis võib avada põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse tähenduses mittestatsionaarses õppevormis põhikooli- ja gümnaasiumiõppe juhul, kui koolis toimub õpe ka kutsekeskhariduse õppekava alusel. Mittestatsionaarse õppe avamise otsustab kooli pidaja.
(10) Käesoleva paragrahvi lõikes 9 nimetatud õppe korraldamisel laienevad koolile põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses õppekoormust, hindamist, õppekavasid, toetusi, koolivaheaegu, kooli lõpetamise tingimusi ning õpilase õigusi ja kohustusi reguleerivad sätted, muus osas kohaldatakse käesolevat seadust.”;
45) paragrahvi 34 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kutsevaliku õppekava loetakse lõpetatuks pärast õppekavas kirjeldatud õpiväljundite saavutamist ja lõpetajale väljastatakse lõputunnistus.”;
46) paragrahvi 41 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Õpetaja lähtetoetus on esimest korda kooli tööle asuvale õpetajale makstav toetus (edaspidi lähtetoetus).
(5) Õpetaja lähtetoetust taotletakse, toetus makstakse välja ning see tagastatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse §-s 77 sätestatud alustel ja korras.”;
47) seadust täiendatakse §-ga 411 järgmises sõnastuses:
„§ 411. Tugispetsialisti lähtetoetus
(3) Tugispetsialisti lähtetoetust taotletakse, taotlemise õigust pikendatakse, toetus makstakse välja ning see tagastatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse §-s 771 sätestatud alustel ja korras.”;
48) paragrahvi 43 lõike 2 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„9) saada akadeemilist puhkust;”;
49) paragrahvi 43 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 9 nimetatud akadeemilist puhkust on õigus saada:
4) lapse hooldamiseks – kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni.”;
50) seaduse 8. peatükk tunnistatakse kehtetuks;
51) paragrahvi 47 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Koolil on oma eelarve, kus kajastuvad kõik kooli tulud, kulud ja finantstehingud.
(14) Sisekaitselise rakenduskõrgkooli kutseõppe finantseerimise alused, tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
52) paragrahvi 48 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Riigieelarves nähakse ette toetus statsionaarses õppes esmaõppe õppekavadel õppivate keskhariduseta õpilaste koolilõuna kulude katmiseks (edaspidi koolilõuna toetus).”;
53) paragrahvi 48 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
54) paragrahvi 56 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Kooli põhimäärus viiakse käesoleva seaduse 2019. aasta 1. jaanuaril jõustunud muudatustega kooskõlla 2019. aasta 1. septembriks.”;
55) paragrahvi 58 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„(6) Õppekavarühmadele, mille kohta koolil on 2019. aasta 31. augustiks akrediteering kuueks aastaks, loetakse antuks tähtajatu õppe läbiviimise õigus. Tähtajatu õppe läbiviimise õiguse saanute kutseõppe kvaliteeti hinnatakse vastavalt käesoleva seaduse §-s 141 sätestatule.
(7) Õppekavarühmades, milles koolil on 2019. aasta 31. augustiks kehtiv õppe läbiviimise õigus kolmeks aastaks, tehakse õppe läbiviimise õiguse ekspertiis vastavalt käesoleva seaduse §-s 11 sätestatule. Ekspertiisi kulud katab Haridus- ja Teadusministeerium.”.
„(4) Kutseõppe läbiviimise õigus antakse ettevõtjale tähtajalise või tähtajatu tegevusloaga, mille alusel on tal õigus viia läbi tasemeõpet asjaomases õppekavarühmas.”;
2) paragrahv 53 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 56 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kutseõppe läbiviimise õiguse taotlemisel, ekspertiisi käigus või kvaliteedi hindamisel on esitatud valeandmeid.”;
„(6) Kutseõppe läbiviimise õiguse taotlemine ja andmine ning õppekavarühma ekspertiis toimuvad kutseõppeasutuse seaduse §-des 9–12 kehtestatud ulatuses, tingimustel ja korras.”;
5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Kutseõppe kvaliteeti hinnatakse vastavalt kutseõppeasutuse seaduse §-s 141 sätestatule.”;
6) paragrahvi 22 lõige 21 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(21) Erakooli õppekulu kutseõppeasutuse seaduse § 47 lõike 8 alusel loodud koolituskohtade ulatuses kaetakse kutseõppeasutuse seaduse § 47 lõikes 11 sätestatud tingimustel erakooli ning Haridus- ja Teadusministeeriumi vahel sõlmitud halduslepingu alusel. Erakooli muud kulud kaetakse kutseõppeasutuse seaduse § 47 lõike 9 alusel kehtestatud korras.”;
„(3) Kui erakool on tegevustoetust taotlenud ning tegevustoetuse eraldamine on riiklikult vajalik, kaetakse erakooli vastaval õppekaval kõrgharidustaseme õppe ja kutseõppe läbiviimise kulud tegevustoetuse mahus kutseõppeasutustele, riigi rakenduskõrgkoolidele ja avalik-õiguslikele ülikoolidele õigusaktidega kehtestatud alustel, tingimustel ja korras.”;
8) paragrahvi 22 lõikest 5 jäetakse välja sõnad „Riiklikust koolitustellimusest ja”;
9) paragrahvi 41 täiendatakse lõigetega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
„(3) Õppekavarühmadele, mille kohta koolil on 2019. aasta 31. augustiks akrediteering kuueks aastaks, loetakse antuks tähtajatu õppe läbiviimise õigus. Tähtajatu õppe läbiviimise õiguse saanute kutseõppe kvaliteeti hinnatakse vastavalt kutseõppeasutuse seaduse §-s 141 sätestatule.
(4) Õppekavarühmades, milles koolil on 2019. aasta 31. augustiks kehtiv õppe läbiviimise õigus kolmeks aastaks, tehakse õppe läbiviimise õiguse ekspertiis vastavalt kutseõppeasutuse seaduse §-s 11 sätestatule. Ekspertiisi kulud katab Haridus- ja Teadusministeerium.”.
§ 3. Kutseseaduse muutmine
1) paragrahvi 7 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) haldusjärelevalve kutsenõukogude ja kutset andvate organite kutse andmise tegevuse üle;”;
2) paragrahvi 10 lõike 2 kolmas lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Käesoleva seaduse tähenduses loetakse riiklikult tunnustatuks kõik kõrgharidustaseme õppekavad ja need kutseõppe õppekavad, mis kuuluvad õppekavarühma, milles kutseõppe läbiviimise õigus on antud tähtajatult.”;
„(3) Kutse andmise õigus antakse kuni viieks aastaks. Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kutse andmise õigus antakse kõrgharidustaseme ja kutseõppe õppekavade kohta tähtajatult.”;
4) paragrahvi 12 lõikes 3 asendatakse arv „8” arvuga „7”;
„(1) Kutse andmine on kutset taotleva isiku (edaspidi taotleja) kompetentsuse kutsestandardis nimetatud nõuetele vastavuse hindamine, mille tulemusena kantakse taotlejale antud kutse kutseregistrisse. Paberkandjal kutsetunnistus väljastatakse kutse saanud isikule tema taotlusel.”;
„(6) Õppe lõpetamisel loetakse kutse isikule antuks registreeringuga kutseregistris ning kutse andja õigust omava õppeasutuse väljastataval akadeemilisel õiendil või hinnetelehel tehtava märkega, kutseõppe lõpetamisel lõputunnistusel tehtava märkega ja kutse saanud isikule tema taotlusel kutsetunnistuse väljastamisega.”;
7) paragrahvi 17 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) kutsetunnistuse ja selle duplikaadi kutseregistris registreerimise ja väljaandmisega seotud kulud.”;
8) paragrahvi 172 lõikes 1 asendatakse sõnad „riikliku koolitustellimuse alusel” sõnaga „tegevustoetusest”;
9) paragrahvi 172 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kui kutseõppeasutusel või rakenduskõrgkoolil ei ole asjaomasel õppekaval konkursita valitud kutse andja õigust, kaetakse tegevustoetusest moodustatud kutseõppe tasemeõppe koolituskohal õppijale kutseeksami kulud üks kord, kui ta on kutseeksamil osalenud kas õppeaja jooksul või aasta jooksul pärast lõpetamist. Kutseeksami kulud hüvitatakse kutseeksami läbi viinud kutse andjale.”;
10) paragrahvi 21 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kutsetunnistus on elektrooniline kanne kutseregistris ja selle alusel väljastatud dokument, mis tõendab isiku kompetentsuse vastavust kutsestandardis kehtestatud nõuetele, osakutse puhul kutsestandardi ühe või mitme osa nõuetele.”;
11) paragrahvi 21 lõike 4 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Paberkandjal kutsetunnistus on kehtiv ainult sellekohase kande olemasolu korral kutseregistris.”;
12) paragrahvi 22 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
13) paragrahvi 221 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Konkursita valitud kutse andjana tegutseva õppeasutuse kutse andmisele ei kohaldata käesoleva seaduse §-des 16, 17, 18 ja 19 sätestatut, kõrghariduse õppekavade lõpetajate puhul ka §-des 21 ja 22 sätestatut.”;
14) paragrahvi 23 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kutse andja ning kutsenõukogude tegevuse üle käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmisel teostab haldusjärelevalvet Haridus- ja Teadusministeerium või halduslepingu alusel volitatud sihtasutus (edaspidi järelevalveorgan). Kui kutseasutuse ülesannete täitmiseks on sõlmitud haldusleping, teostab haldusjärelevalvet kutseasutuse üle Haridus- ja Teadusministeerium.”;
15) paragrahvi 25 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Õigusrikkumise avastamise korral võib järelevalveorgan teha kutseasutusele, kutsenõukogule või kutse andjale ettekirjutuse, milles esitab nõude lõpetada õigusrikkumine.”;
16) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Kõik kutseõppe õppekavad, mis kuuluvad õppekavarühma, millel on 2019. aasta 1. jaanuariks õppe läbiviimise õigus pikendatud kuueks aastaks, loetakse kutseseaduse tähenduses riiklikult tunnustatuks.”.
Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 77 lõike 4 esimesest lausest jäetakse välja sõnad „esimese osa”.
§ 5. Rakenduskõrgkooli seaduse muutmine
Rakenduskõrgkooli seaduse § 151 lõikes 3 asendatakse sõnad „selle pikendamist” sõnadega „kutseõppe kvaliteedi hindamist”.
§ 6. Õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmine
1) paragrahvi 5 lõike 1 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) õpib kutseõppe tasemeõppe õppekaval, kus on tegevustoetusest moodustatud koolituskohad;”;
2) paragrahvi 5 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Õppeasutus kehtestab õppetoetuste, välja arvatud vajaduspõhise õppetoetuse taotlemise, määramise ja maksmise tingimused ja korra ning teeb selle õpilastele ja üliõpilastele teatavaks.”;
3) paragrahvi 13 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Põhitoetuse fondi koefitsiendi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
4) paragrahvi 13 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
„(1) Õppeasutusele eraldatav põhitoetuse fond ühe õppekuu kohta saadakse põhitoetuse suuruse korrutamisel eelmise aasta 10. novembri seisuga Eesti Hariduse Infosüsteemis registreeritud tegevustoetusest moodustatud koolituskohal statsionaarses õppevormis õppinud õpilaste arvu ja põhitoetuse fondi koefitsiendiga.”;
6) paragrahvi 14 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Õppeasutus jagab põhitoetuse fondi õppevaldkondade vahel proportsionaalselt tegevustoetusest moodustatud koolituskohtadega asjaomases õppevaldkonnas. Õppeasutuse nõukogu kinnitab tingimused ja korra fondi jagamiseks õppevaldkonna õppekavade vahel.”.
(2) Käesoleva seaduse § 4 jõustub 2020. aasta 1. septembril.