Õigusakti eelnõu: Määrus nr.LVK-M-0031 Noortelaagri korraldamise toetamise kord Tartu Linnavolikogu, Määrus LVK-M-0031
Õigusakti eelnõu: Noortelaagri korraldamise toetamise kord
Teema: Noortelaagri korraldamise toetamise kord
Reg. number: LVK-M-0031
Koostamise kp: 11.06.2014
Esitab: linnavalitsus, 10.06.2014 istungi protokoll nr 32
Komisjonid: Kultuurikomisjon
Kultuurikomisjoni protokoll nr 8:
Õigusakt: Tartu Linnavolikogu 27.06.2014 määrus nr 33 "Noortelaagri korraldamise toetamise kord"
Failid: Tartu_Linnavolikogu_Maarus_2014_LVK-M-0031.pdf ( 38 kb )
11. juuni 2014. a. nr LVK-M-0031
Noortelaagri korraldamise toetamise kord
Noortelaagri korraldamise toetamise kord reguleerib Tartu linna eelarvest noortelaagri korraldamiseks toetuse taotlemise, taotluse menetlemise, toetuse andmise, saadud toetuse kasutamise ja noortelaagri pidamise nõudeid ning toetuse kasutamise kohta aruande esitamise ning järelevalve teostamise tingimusi ja korda.
§ 2. Noortelaagri korraldamise toetus
(1)	Noortelaagi korraldamise toetus on toetus noortelaagri korraldajale noortelaagri korraldamiseks ja pidamiseks.
(2)	Noortelaagri korraldamise toetust on õigus saada mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse kantud isikul, riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikkusse registrisse kantud asutusel (välja arvatud Tartu Linnavalitsuse hallataval asutusel) või avalik-õiguslikul juriidilisel isikul, kes korraldab noortelaagri 7-18aastastele majanduslikult vähemate võimalustega, hariduslike erivajadustega või alaealistele õigusrikkujatele, kellele on kohaldatud mõjutusvahendina sotsiaalprogramm, või 7-26aastastele puudega noortele, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on Tartu linn.
(3)	Noortelaagri korraldamise toetus antakse noortelaagri korraldajale noore kohta, kelle elukoht rahvastikuregistri andmetel on toetuse andmise lepingu sõlmimise hetke seisuga Tartu linn ning kes vastab järgmistele kriteeriumitele:
1)	on 7-18aastane ja majanduslikult vähemate võimalustega noor (noor, kellele endale või kelle perekonnale on jooksva või eelneva aasta jooksu määratud majanduslikuks toimetulekuks toetust või teenust), hariduslike erivajadustega noor või alaealine õigusrikkuja, kellele on kohaldatud mõjutusvahendina sotsiaalprogramm;
2)	on 7-26aastane puudega noor.
(4)	Noortelaagri korraldamise toetust võib kasutada noortelaagri korraldamise ja pidamise kulude katteks: noortelaagri pidamise koha kasutamise õiguse eest tasumiseks, noortelaagri korraldamise ja pidamisega seotud isikute tasustamiseks, noortelaagri pidamiseks vajalike vahendite soetamise kulude, noortelaagris osalejate toitlustamise kulude ja noortelaagris osalejate noortelaagrisse ja sealt tagasi sõidu või noortelaagris osalemisega seotud sõidukulude katteks.
§ 3. Noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise aeg
(1)	Noortelaagri korraldamise toetust antakse taotlemise aastaks. Erandina võib noortelaagri korraldamise toetust kasutada järgmisel eelarveaastal, kui noortelaager korraldatakse järgmise eelarveaasta jaanuarikuus.
(2)	Noortelaagri korraldamise toetust antakse, kuni vastava aasta linnaeelarves noortelaagri korraldamiseks ettenähtud vahendeid jätkub.
§ 4. Noortelaagri korraldamise toetuse määr
(1)	Noortelaagri korraldamise toetuse määr on 10 eurot ühe noore kohta laagripäeva eest.
(2)	Noortelaagri korraldamise toetust antakse kuni kuueks laagripäevaks laagrivahetuse eest ühe noore kohta.
§ 5. Noortelaagri korraldamise toetuse taotlemine
(1)	Noortelaagri korraldamise toetust saab taotleda kahel korral aastas:
1)	noortelaagri pidamiseks perioodil 1. veebruarist kuni 31. augustini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. veebruariks;
2)	noortelaagri pidamiseks perioodil 1. septembrist kuni 31. jaanuarini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. septembriks.
(2)	Noortelaagri korraldamise toetuse taotlemiseks tuleb esitada taotlus Tartu Linnavalitsuse kultuuriosakonnale (edaspidi kultuuriosakond).
(3)	Noortelaagri korraldamise taotlus peab sisaldama järgmisi andmeid:
1)	noortelaagri korraldaja nimi ja registrikood või registreerimisnumber;
2)	noortelaagri korraldaja kinnitus, et tal puuduvad õigusaktidest tulenevate riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlgnevused;
3)	noortelaagri pidamise aeg ja koht;
4)	noortelaagris osalevate noorte arv;
5)	noortelaagri korraldaja kinnitus, et ta tagab noortelaagri pidamisel noortelaagris kogu selle pidamise aja vältel käesoleva määruse paragrahvi 10 lõikes 2 nimetatud hulga täiskasvanud kasvatajate olemasolu, kes vastavad noorsootöö seaduse alusel kehtestatud laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooninõuetele;
6)	noortelaagri korraldaja kinnitus, et ta on teadlik Eesti Vabariigi lastekaitse seaduses nimetatud piirangust lastega töötamisel ning et ta kohustub tagama, et noortelaagri pidamisel ei tööta noortega isikuid, kelle suhtes piirangud esinevad.
§ 6. Noortelaagri korraldamise taotluse menetlemine
(1)	Kultuuriosakond kontrollib esitatud taotluse nõuetekohasust, selles esitatud andmete õigusust ning taotleja nõuetele vastavust.
(2)	Kui kontrollimise käigus tehakse kindlaks, et taotlus ei vasta käesoleva määruse paragrahvi 5 lõikes 3 sätestatud nõuetele, annab kultuuriosakond taotlejale tähtaja taotluse nõuetega vastavusse viimiseks.
(3)	Kui taotleja ei vii taotlust nõuetele vastavaks, jäetakse taotlus läbi vaatamata.
§ 7. Noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustamine
(1)	Noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustab kultuuriosakonna juhataja ühe kuu jooksul pärast käesoleva määruse paragrahvi 5 lõike 3 kohase taotluse saamist. Otsuses näidatakse ära noortelaagri korraldaja, noortelaagri toimumise aeg ja koht, noortelaagri pikkus laagripäevades, toetuse suurus ühe noortelaagris osaleva noore kohta ja noorte üldarv, kelle kohta toetust antakse, ning toetuse kogusuurus.
(2)	Toetuse suurus noortelaagri korraldajale sõltub noortelaagris osalejate arvust ning noortelaagri pikkusest. Toetuse suuruse arvutamiseks korrutatakse noortelaagris osalejate arv laagripäevade arvu ning toetuse määraga laagripäeva kohta.
(3)	Enne noortelaagri korraldamise toetuse andmise otsustamist kontrollib kultuuriosakond, kas noortelaagri korraldaja on esitanud nõuetekohased aruanded varasemalt Tartu linnalt saadud toetuste kasutamise kohta.
§ 8. Noortelaagri korraldamise toetuse andmata jätmise otsustamine
Kultuuriosakonna juhataja jätab noortelaagri toetuse andmata, kui
1)	noortelaagi korraldaja on taotluses esitanud valeandmeid;
2)	noortelaagri korraldaja on riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlglane;
3)	noortelaagri korraldaja ei ole esitanud nõuetekohaseid aruandeid varasemalt Tartu linnalt saadud toetuse kasutamise kohta.
§ 9. Noortelaagri korraldamise toetuse andmise kohta lepingu sõlmimine
(1)	Kultuuriosakonna juhataja sõlmib noortelaagri korraldajaga lepingu noortelaagri toetuse väljamaksmise ja kasutamise kohta 1 kuu enne noortelaagri toimumist.
(2)	Lepingu sõlmimiseks esitab noortelaagri korraldaja kultuuriosakonnale:
1) noortelaagris osalevate noorte nimed ja isikukoodid;
2) noortelaagri pidamisel noortelaagris kogu selle pidamise aja vältel töötava(te) kasvataja(te) nime(d) ning isikukoodi(d) koos dokumendiga(tidega), mis tõendab(vad), et kasvataja(d) vastab(vad) noorsootöö seaduse alusel kehtestatud laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooninõuetele.
(3)	Kui noortelaagri korraldaja esitab kultuuriosakonnale enne lepingu sõlmimist väiksema arvu noortelaagris osalevate noorte nimesid, kui ta esitas noortelaagri korraldamise toetuse taotluses, või ilmneb, et mõni esitatud noor ei vasta käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele, sõlmib kultuuriosakond noortelaagri korraldamise toetuse andmise lepingu lähtuvalt noorte arvust, kes vastavad käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele.
(4)	Noortelaagri korraldamise toetuse andmise lepingus fikseeritakse:
1)	noortelaagri toimumise aeg ja koht;
2)	noortelaagri pikkus laagripäevades;
3)	noortelaagris osalevate noorte arv, kelle kohta toetust antakse;
4)	toetuse suurus ühe noortelaagris osaleva noore kohta ja toetuse kogusuurus;
5)	toetuse väljamaksmise aeg;
6)	toetuse kasutamise dokumenteerimisele esitatavad nõuded;
7)	noortelaagri korraldaja kohustused;
8)	toetuse kasutamise sihtotstarve;
9)	vajadusel muud tingimused.
(5) Kultuuriosakonna juhataja võib kinnitada noortelaagri korraldamise toetuse andmise lepingu vormi oma otsusega.
(6)	Enne lepingu sõlmimist kontrollib kultuuriosakond noortelaagri korraldaja poolt riiklike maksude ja sotsiaalkindlustuse maksete tasumise kohustuse nõuetekohast täitmist ning Tartu linna poolt varasemalt noortelaagri korraldajale antud toetuste kasutamise kohta esitamisele kuulunud aruannete esitamise kohustuse täitmist. Kui noortelaagri korraldajal on riiklike maksude või sotsiaalkindlustuse maksete võlgnevus või ta ei ole esitanud Tartu linna poolt saadud toetuste kasutamise kohta aruannet, lepingut ei sõlmita, ja kultuuriosakonna juhataja tunnistab toetuse andmise otsuse kehtetuks.
(7) Lepingut ei sõlmita ja kultuuriosakonna juhataja tunnistab toetuse andmise otsuse kehtetuks, kui noortelaagri korraldaja ei esita lepingu sõlmimise ajaks käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 nimetatud andmeid noortelaagri kasvataja(te) kohta.
§ 10. Noortelaagri korraldaja kohustused noortelaagri pidamisel
(1)	Noortelaagri korraldaja on kohustatud pidama noortelaagrit enda poolt taotluses nimetatud ja lepingus kokkulepitud kohas ja ajal ning tagama kõigile enda poolt kultuuriosakonnale esitatud noortele noortelaagris osalemise võimaluse.
(2)	Noortelaagri korraldaja peab tagama, et noortelaagri vahetuses töötab:
1)	vähemalt 1 laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooni omav kasvataja kuni 10 majanduslikult vähemate võimalustega, hariduslike erivajadustega noorte või alaealiste õigusrikkujate kohta;
2) vähemalt 1 laagri juhataja või laagri kasvataja kvalifikatsiooni omav kasvataja kuni 5 puudega noore kohta.
§ 11. Aruande esitamine noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise kohta
(1)	Noortelaagri korraldaja on kohustatud esitama ühe kuu jooksul pärast noortelaagri toimumist kultuuriosakonnale vormikohase aruande noortelaagri toetuse kasutamise kohta.
(2)	Aruande vormi kinnitab kultuuriosakonna juhataja otsusega.
§ 12. Järelevalve noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise kohta
(1)	Järelevalvet noortelaagri korraldamise toetuse kasutamise üle teeb kultuuriosakond. Kultuuriosakond võib järelevalve tegemisel kaasata erinevate valdkondade eksperte.
(2)	Järelevalve tegemisel kontrollitakse eelkõige toetuse kasutamise sihipärasust ja noortelaagri korraldajale käesolevas määruses ja toetuse andmise kohta sõlmitud lepingus pandud kohustustest kinnipidamist.
(3)	Järelevalve tegemisel on kultuuriosakonnal õigus nõuda noortelaagri korraldajalt kuludokumentide koopiaid, seletuskirju, vahearuandeid, viibida toetatava tegevuse läbiviimise juures, teha vajalikke päringuid ning muid toiminguid, mis on vajalikud järelevalve läbiviimise eesmärgi täitmiseks.
(4)	Kultuuriosakond võib nõuda noortelaagri korraldajalt toetuse osaliselt või täies mahus tagasi ja noortelaagri korraldaja on kohustatud vastava nõude täitma, kui järelevalve käigus või muudel asjaoludel ilmneb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
1)	noortelaagri korraldaja ei kasuta või ei kasutanud toetust sihtotstarbeliselt;
2)	noortelaagri korraldaja ei ole esitanud nõuetekohast aruannet toetuse kasutamise kohta;
3)	noortelaagri korraldaja on toetuse kasutamise kohta esitanud valeandmeid;
4)	noortelaager ei toimunud;
5)	toetust anti suurema arvu noote kohta, kui noortelaagris osales, või ei vastanud kõik noortelaagris osalenud noored käesoleva määruse paragrahvi 2 lõikes 3 sätestatud nõuetele;
6)	noortelaagri korraldaja ei täida või ei täitnud muid käesolevas määruses või toetuse kasutamise lepingus sätestatud nõudeid.
§ 13. Määrus rakendamine
(1)	Tartu Linnavolikogu 8. juuni 2010. a määrus nr 15 „Projektlaagrite korraldamiseks toetuse andmise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(2)	Määrus jõustub 1. augustil 2014. a.
Tartu Linnavolikogu määruse eelnõu "Noortelaagri korraldamise toetamise kord " juurde
Noortelaagrite toetamiseks kehtib hetkel Tartu Linnavolikogu 8. juuni 2010. a määrus nr 15 „Projektlaagrite korraldamiseks toetuse andmise kord“.
Juba mõnda aega on analüüsitud võimalusi muuta noortelaagrite toetamise süsteemi. Väljapakutav uus lahendus oleks järgmine:
1) koolivaheaegade programmi korraldamiseks eraldatakse senise vaba aja veetmise laagri toetuste arvelt vahendid neljale linnas tegutsevale noortekeskusele;
2) senine vaba aja veetmise laagri toetus kaob;
3) töömalevate korraldamist hakkab koordineerima munitsipaalnoortekeskus ning senine töökasvatusliku laagri toetuse arvelt eraldatakse vahendid sellele asutusele;
4) senine töökasvatusliku laagri toetus kaob;
5) senise vähekindlustatud laste perede laagritoetuse asemele luuakse uus toetuse andmise süsteem, uut toetust oleks võimalik taotleda nii vähekindlustatud kui muudesse riskirühmadesse kuuluvate laste laagrite korraldamiseks, aga ka nimetatud laste laagris osalemiseks. Vahendid selleks kujunevad osalt senise vaba aja veetmise laagri toetuse arvelt, aga ka senise vähekindlustatud perede laste laagritoetuse arvelt.
Muudatusel on kolm põhilist eesmärki:
parandada koolivaheaegadel laste ja noorte vaba aja veetmise tegevuste taset;
suunata senisest rohkem vahendeid vähekindlustatud perede ja muude riskirühmade laste toetamiseks;
suunata keskselt töömalevate korraldust ning seeläbi ühtlustada ja tõsta töömalevate kvaliteeti.
Muudatuse elluviimiseks tuleks linnavolikogul kehtestada kaks uut määrust:
1) noortelaagri korraldamise toetamise kord;
2) noortelaagris osalemise toetamise kord.
Samas tuleb kehtetuks tunnistada Tartu Linnavolikogu 8. juuni 2010. a määrus nr 15 „Projektlaagrite korraldamiseks toetuse andmise kord“.
Käesolevaga esitatakse linnavolikogule esimene ülalnimetatud määrustest, "Noortelaagri korraldamise toetamise kord," mis reguleerib toetuse andmist vähekindlustatud või muusse riskirühma kuuluvate noorte laagri korraldamiseks. Teine määruse eelnõu on kavas esitada 2014. a sügisel.
Noortelaagri korraldamise toetust saab taotleda kahel korral aastas. Kevad- ja suvevaheaja noortelaagrite pidamiseks perioodil 1. veebruarist kuni 31. augustini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. veebruariks ning sügis- ja talvevaheaja noortelaagrite pidamiseks perioodil 1. septembrist kuni 31. jaanuarini tuleb taotlus esitada hiljemalt 1. septembriks.
2014. a toetab linn 215 noore osalemist vähekindlustatud perede laste ja noorte laagrites kogusummas 14 504 euroga. Esialgse prognoosi kohaselt suureneb 2015. a toetust saavate noorte arv 50 noore võrra, mille tulemusena kujuneks vajalikuks toetuse summaks 15 900 eurot (265 osalejat x 10€ x 6 päeva = 15 900 €).
Hetkel on veel prognoosimisel noortelaagris osalemise toetust saama hakkavate noorte arv, vastav määruse eelnõu valmistatakse ette linnavolikogu septembrikuu istungiks.


text:
vabatahtlik lõpetamine
lõpetamine pankroti korral
3-2-1-27-08 Riigikohus 28.04.2008
ÄS § 60 lg-s 4 sätestatuga analoogselt on äriühingu sundlõpetamisega tegemist ka juhul, kui äriühing on majandusaasta aruande esitamata jätmise tõttu registrist kustutatud ja seejärel äriregistrisse ennistatud ning algatatud on likvideerimismenetlus. Likvideerimine toimub ka sellisel juhul sundlõpetamise raames. Seadus ei näe ette võimalust, et sundlõpetatud äriühing, sh äriühing, mis on majandusaasta aruande esitamata jätmise tõttu registrist kustutatud ning seejärel äriregistrisse ennistatud ja mille likvideerimismenetlus on algatatud, võiks tegevust jätkata. Sundlõpetatud äriühingu tegevuse jätkamine ei oleks ka kooskõlas sundlõpetamise eesmärgiga, milleks praegusel juhul on lõpetada sellise äriühingu tegevus, kes vaatamata hoiatusele ei esitanud majandusaasta aruannet. Ka ÄS § 217 lg-st 1 ei tulene, et sundlõpetatud äriühing võiks oma tegevust jätkata.
3-2-1-135-06 Riigikohus 10.01.2007
MTÜS § 40 lg-s 1 märgitud huvitatud isikuks, kes on TsMS § 629 lg 1 järgi õigustatud esitama avalduse ja nõudma hagita menetluse algatamist korteriühistu sundlõpetamiseks, ei saa olla suvaline isik. Huvitatud isikul peab olema õiguslik puutumus korteriühistuga, mille sundlõpetamist ta taotleb. Korteriühistu sundlõpetamist saab nõuda vaid isik, kelle seadusega kaitstud õigusi ja/või õigustatud huve korteriühistu sundlõpetamine mõjutab. Siiski võib kohus TsMS § 629 lg 1 ja TsÜS § 40 lg 3 järgi juriidilise isiku, sh korteriühistu sundlõpetamise algatamise ja ka sundlõpetamise otsustada ka omal algatusel, kuid see ei ole kohtu kohustus vaid diskretsiooniõigus. Ka mittetulundusühingute registri pidaja võib tulenevalt MTÜS § 82 lg-st 4 algatada kohtus mittetulundusühingu sundlõpetamise, kui kande tegemine registri pidaja poolt vastavalt MTÜS § 82 lg-le 2 tooks kaasa mittetulundusühingu registrist kustutamise.
3-2-1-101-06 Riigikohus 16.11.2006
Vallasasjaks oleva ehitise kaasomanike asutatud mittetulundusühingu nimetamine põhikirjas korteriühistuks ei kujuta endast olulist vastuolu seadusega TsÜS § 40 lg 1 p 3 tähenduses, sest mittetulundusühing saab oma nime viia seadusega kooskõlla, muutes põhikirja.
Erinevalt korteriühistu asutamisest ei loo tavalise mittetulundusühingu asutamine kohustusi isikutele, kes ei ole mittetulundusühingu liikmed. Juhul, kui mittetulundusühingu põhikirja järgi pannakse seoses mittetulundusühingu asutamise ja tegevusega kohustusi isikutele, kes ei ole mittetulundusühingu liikmed, ei vasta mittetulundusühingu põhikiri seadusele. Selline põhikirja vastuolu seadusega ei ole aga oluline vastuolu TsÜS § 40 lg 1 p 3 mõttes, sest seda on võimalik kõrvaldada ja kohus peab andma mittetulundusühingule tähtaja põhikirja seadusega kooskõlla viimiseks ning alles rikkumise tähtajaks kõrvaldamata jätmise korral sundlõpetama mittetulundusühingu.
Mittetulundusühingu asutamisleping võib olla iseenesest vormistatud ka asutamiskoosoleku protokollina, kui see vastab muudele asutamislepingu kohta seaduses sätestatud nõuetele. Asutamislepingu poolteks saab sellisel juhul lugeda üksnes mittetulundusühingu asutamise poolt hääletanud isikuid.
KÜS mõttes on korteriühistuks korteriomanike, vallasajana erastatud korterite omanike või korterihoonestusõiguse omanike loodud mittetulundusühistu. Ehitise kui vallasasja või kinnistu kaasomanikel ei ole keelatud asutada mittetulundusühingut ehitise, sh elamu majandamiseks. Kuid vallasasjaks oleva ehitise või kinnistu kaasomanike loodud mittetulundusühing ei saa olla korteriühistu KÜS mõttes.
3-2-1-29-05 Riigikohus 23.03.2005
Hagita menetluses likvideerija määramiseks ei saa selle menetluse iseloomu arvestades tuvastada nõude olemasolu või selle puudumist. ÄS § 513 lg 31 p-s 4 sätestatud kohustus esitada andmed ja tõendid nõude suuruse kohta tähendab seda, et esitatud andmete alusel kontrollitakse likvideerimismenetluse alustamise ja likvideerija määramise eeldusi. Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi määrus nr 3-2-1-125-98.
Äriregistrisse kantud ettevõtjate lõpetamisele tuleb lisaks äriseadustiku vastavatele sätetele kohaldada ka TsÜS § 45 lg-t 2, mille kohaselt lõpeb eraõiguslik juriidiline isik registrist kustutamisega. Äriregistrisse kantud ettevõtja lõpeb vastava kande tegemisega.
Vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi määrus nr 3-2-1-125-98.
Võlausaldajal on õigus esitada avaldus likvideerija määramiseks ka pärast ÄS § 513 lg-s 31 sätestatud tähtaja möödumist, kui seda tehakse enne võlgniku äriregistrist kustutamist. Pärast äriühingu äriregistrist kustutamist saab likvideerimise ennistada ja likvideerija määrata võlausaldaja nõudel üksnes juhul, kui võlausaldaja esitab kohtule tõendid, mis võimaldavad eeldada, et tal on kustutatud äriühingu vastu nõue, ja kohus peab vajalikuks avalduse esitamise tähtaja ennistada.
3-2-1-41-01 Riigikohus 26.03.2001
ÄS §-s 203 täiendatakse TsÜS §-s 49 lg 1 sätestatud sundlõpetamise aluseid ja isikute ringi, kellel on õigus nõuda osaühingu sundlõpetamist. Isikute loetelu, kes on õigustatud ÄS § 203 lg 2 kohaselt osaühingu sundlõpetamise nõuet esitama pole ammendav. TsÜS § 49 lg 1 järgi võis selleks isikuks olla ka muu huvitatud isik. ÄS § 203 ei ole TsÜS § 49 suhtes erisäte, vaid täiendab TsÜS §-s 49 sätestatut osaühingu osas.
3-2-1-127-98 Riigikohus 23.12.1998
Sundlõpetatud ettevõttele likvideerija määramine toimub hagita menetluse eeskirjade järgi, arvestades äriseadustikust tulenevaid erisusi. Arvestades eeltoodut, tuleb TsMS §-s 249 lg 2 sätestatud asjast huvitatud isikutena kaasata asja vähemalt likvideerija määramise avalduse esitanud isik, isik keda soovitakse määrata likvideerijaks ja sundlõpetatud ettevõtte esindaja.
3-2-1-125-98 Riigikohus 14.12.1998
Sundlõpetatud ettevõttele likvideerija määramine toimub hagita menetluse eeskirjade järgi, arvestades äriseadustikust tulenevaid erisusi. Likvideerija määramise menetluses ei kuulu lahendamisele vaidlus ettevõtte sundlõpetatud ettevõtete nimekirja kandmise põhjendatuse üle.

matches:
Riigikohus
§ 60
§ 217
Riigikohus
§ 40
§ 629
kohus
§ 629
§ 40
§ 82
§ 82
Riigikohus
§ 40
§ 40
kohus
Riigikohus
§ 513
§ 45
§ 513
kohus
Riigikohus
§ 203
§ 49
§ 203
§ 49
Riigikohus
Riigikohus


Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seadus – Riigi Teataja
Eurovoc: 12 ÕIGUS → 1206 õigusallikad ja õigusharud → õigusallikas → seadusandlus → seadus → seaduse rakendamine
Eurovoc: 16 MAJANDUS → 1616 piirkonnad ja piirkonnapoliitika → regionaalpoliitika → asulaplaneerimine
Eurovoc: 48 TRANSPORT → 4816 maatransport → maatransport → maanteetransport → maanteeliiklus
Eurovoc: 48 TRANSPORT → 4816 maatransport → maatransport → maanteetransport → teedevõrk
Eurovoc: 68 TÖÖSTUS → 6831 ehitamine ja riiklikud ehitustööd → riiklikud ehitustööd
Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seadus (lühend - EhSRS)
Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seadus - sisukord
§ 1 Enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud planeeringute menetlemine
§ 2 Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud planeeringu kehtivus
§ 3 Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üleriigilise planeeringu ülevaatamise kohustus
§ 4 Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud maakonnaplaneeringu ülevaatamise kohustus
§ 5 Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üldplaneeringute ülevaatamise kohustus
§ 6 Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse kohaldamine vallasasjale
§ 7 Ehitusmääruse kehtivus ja muutmine
§ 8 Detailplaneeringu kohustusega alade ja juhtude määratlemine maakonnaplaneeringus
§ 9 Eelvaliku tegemise arvestamine kehtestatud maakonnaplaneeringus
§ 10 Eelvaliku tegemise arvestamine kehtestatud üldplaneeringus
§ 11 Kehtivate maakonnaplaneeringute tervikuna kehtetuks tunnistamine
§ 12 Kehtivate üldplaneeringute tervikuna kehtetuks tunnistamine
§ 13 Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu kehtivus
§ 14 Riigi eriplaneeringu koostamise kohustuse erisus
§ 15 Maareformi seaduse § 31 lõikes 2 sätestatud maa omanik
§ 16 Enne käesoleva seaduse jõustumist tegutsenud isiku tegevusõigus ja kvalifikatsiooninõuded
§ 17 Enne käesoleva seaduse jõustumist olemasoleva ehitise mahu arvutamine
§ 18 Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud kirjaliku nõusoleku ja ehitusloa taotlus
§ 19 Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud kasutusloa taotlus
§ 20 Ehitus- või kasutusloa ning kirjaliku nõusoleku kehtivus
§ 21 Loa- ja teatamiskohustusest vabastamine
§ 22 Sundvõõrandamine avalikult kasutatava tee ja avaliku raudtee ehitamiseks kehtivate planeeringute alusel
§ 23 Nõuded olemasolevatele ehitistele
§ 24 Avalikuks kasutamiseks määratud eratee
§ 25 Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud hoonestusloa taotluste menetlemine
§ 26 Ehitisregistri andmete korrastamine ja elektroonilise menetluse rakendamine
§ 27 Enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisregistrisse kandmata ehitiste väljaselgitamine
§ 28 Enne ehitusseaduse jõustumist ehitatud ehitis
§ 29 Enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisregistrisse kandmata ehitis
§ 30 Olemasoleva ehitise kaitsevöönd
§ 74 Seaduste jõustumine
RT I, 30.06.2015, 40
§ 1. Enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud planeeringute menetlemine
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud planeeringud menetletakse lõpuni, lähtudes seni kehtinud planeerimisseaduses sätestatud nõuetest, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud juhtudel.
(2) Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu koostamisel ei kohaldata seni kehtinud planeerimisseaduse § 7 lõiget 5.
[RT I, 23.03.2015, 3 - jõust. 02.04.2015]
(3) Kui mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu kooskõlastamisel ei viidata vastuolule seaduse või seaduse alusel kehtestatud õigusaktiga, loetakse mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeering kooskõlastatuks, vaatamata planeeringu kohta esitatud teistele ettepanekutele ja vastuväidetele.
(4) Enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud detailplaneeringu menetlus viiakse lõpule hiljemalt 2018. aasta 1. juuliks.
(5) Planeeringu koostamise korraldaja võib enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud detailplaneeringu menetluse lõpetada, kui planeerimisseaduse kohaselt puudub detailplaneeringu koostamise kohustus.
§ 2. Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud planeeringu kehtivus
Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeering jääb kehtima pärast käesoleva seaduse jõustumist.
§ 3. Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üleriigilise planeeringu ülevaatamise kohustus
Rahandusministeerium vaatab enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üleriigilise planeeringu üle hiljemalt 2020. aasta 1. jaanuariks. Alates 2020. aasta 1. jaanuarist vaadatakse üleriigiline planeering üle planeerimisseaduses sätestatud korras.
§ 4. Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud maakonnaplaneeringu ülevaatamise kohustus
Maavanem vaatab enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud maakonnaplaneeringu üle hiljemalt 2020. aasta 1. jaanuariks. Alates 2020. aasta 1. jaanuarist vaadatakse maakonnaplaneeringud üle planeerimisseaduses sätestatud korras.
§ 5. Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üldplaneeringute ülevaatamise kohustus
(1) Kohaliku omavalitsuse üksus vaatab enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üldplaneeringud üle hiljemalt 2018. aasta 1. jaanuariks. Alates 2018. aasta 1. jaanuarist vaadatakse üldplaneeringud üle planeerimisseaduses sätestatud korras.
(2) Lisaks planeerimisseaduses üldplaneeringu ülevaatamise kohta sätestatule esitatakse maavanemale ülevaade nimetatud üldplaneeringut muutvate detailplaneeringute kohta. Kohaliku omavalitsuse üksus esitab ülevaates arvamuse, kas üldplaneeringut on detailplaneeringutega oluliselt muudetud ning kas üldplaneering on seetõttu terviklik ja elluviidav.
(3) Maavanem võib pärast käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud arvamuse saamist esitada kohalikule omavalitsusele ettepaneku uue üldplaneeringu algatamiseks, kui tema hinnangul on üldplaneeringut detailplaneeringutega oluliselt muudetud.
§ 6. Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse kohaldamine vallasasjale
Planeerimisseadust ja ehitusseadustikku kohaldatakse asjakohasel juhul ka ehitisele kui vallasasjale.
§ 7. Ehitusmääruse kehtivus ja muutmine
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud ehitusmäärus jääb pärast käesoleva seaduse jõustumist kehtima osas, mis ei ole vastuolus planeerimisseaduse, ehitusseadustiku ja käesoleva seadusega.
(2) Kohaliku omavalitsuse üksus vaatab enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud ehitusmäärused üle ja viib need vajaduse korral hiljemalt kahe aasta jooksul vastavusse planeerimisseaduse, ehitusseadustiku ja käesolevas seaduses sätestatuga.
(3) Kui ehitusmääruses on enne käesoleva seaduse jõustumist ette nähtud supelranda teenindavate rajatiste iseloom ja paigutus, siis lähtutakse nende ehitamisel ehitusmäärusest.
(4) Kui ehitusmääruses on enne käesoleva seaduse jõustumist defineeritud hoonete suurima lubatud ehitusaluse pindala mõiste, siis lähtutakse enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud detailplaneeringute elluviimisel ehitusmääruses sätestatud terminist.
§ 8. Detailplaneeringu kohustusega alade ja juhtude määratlemine maakonnaplaneeringus
(1) Kui käesoleva seaduse jõustumisel sisalduvad kehtivas maakonnaplaneeringus detailplaneeringu kohustusega alad ja juhud, siis jäävad need kehtima ka pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(2) Kui käesoleva seaduse jõustumisel ei ole kehtestatud üldplaneeringut, siis võib vajaduse korral maakonnaplaneeringus määrata detailplaneeringu kohustusega alad ja juhud.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud juhul kehtivad maakonnaplaneeringus määratletud detailplaneeringu kohustusega alad ja juhud üldplaneeringu kehtestamiseni.
§ 9. Eelvaliku tegemise arvestamine kehtestatud maakonnaplaneeringus
(1) Kui maakonnaplaneering on koostatud enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse alusel ja selles on tehtud ehitise asukoha eelvalik või asukohavalik enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse §-de 292 ja 34 alusel, siis võib maakonnaplaneeringu teema- või osaplaneeringu põhjal koostada planeerimisseaduses ettenähtud riigi eriplaneeringu, alustades detailsema lahenduse menetlusest.
(2) Maakonnaplaneeringus tehtud eelvaliku või maakonnaplaneeringu teema- või osaplaneeringu alusel on võimalik koostada detailsem lahendus ainult planeerimisseaduses või selle alusel antud õigusaktides sätestatud ehitise kohta.
(3) Maakonnaplaneeringus kehtestatud asukohavaliku või maakonnaplaneeringu teema- või osaplaneeringu alusel on detailsema lahenduse koostamine lubatud kuni kümne aasta jooksul pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(4) Kui maakonnaplaneeringu või selle osa- või teemaplaneeringu alusel kehtestatakse riigi eriplaneering, siis peatatakse riigi eriplaneeringu planeeringualaga hõlmatavas osas maakonnaplaneeringu kehtivus.
(5) Kui maakonnaplaneeringu või selle osa- või teemaplaneeringu alusel kehtestatakse riigi eriplaneering, tunnistatakse osa- või teemaplaneering riigi eriplaneeringus hõlmatud osas kehtetuks.
(6) Riiklikult tähtsa ehitise asukohta määrava planeeringu alusel võib samuti koostada riigi eriplaneeringu, lähtudes käesolevas paragrahvis sätestatust.
§ 10. Eelvaliku tegemise arvestamine kehtestatud üldplaneeringus
(1) Kui üldplaneering on koostatud enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse alusel ja selles on tehtud ehitise asukoha eelvalik või asukohavalik enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse §-de 292 ja 34 alusel, siis võib ehitise asukoha valiku või üldplaneeringu teema- või osaplaneeringu põhjal koostada planeerimisseaduses ettenähtud kohaliku omavalitsuse eriplaneeringu, alustades detailsema lahenduse menetlusest.
(2) Üldplaneeringus tehtud eelvaliku või üldplaneeringu teema- või osaplaneeringu alusel on võimalik koostada detailsem lahendus ainult planeerimisseaduses või selle alusel antud õigusaktides sätestatud ehitiste kohta.
(3) Üldplaneeringus kehtestatud asukohavaliku või üldplaneeringu teema- või osaplaneeringu alusel on detailsema lahenduse koostamine lubatud kuni kümne aasta jooksul pärast käesoleva seaduse jõustumist.
(4) Kui üldplaneeringu või selle osa- või teemaplaneeringu alusel kehtestatakse kohaliku omavalitsuse eriplaneering, siis tunnistatakse see üldplaneering või selle osa- või teemaplaneering kohaliku omavalitsuse eriplaneeringuga hõlmatud osas kehtetuks.
§ 11. Kehtivate maakonnaplaneeringute tervikuna kehtetuks tunnistamine
(1) Uue maakonnaplaneeringu koostamisel vaadatakse üle sama maa-ala kohta varem kehtestatud maakonnaplaneeringu teema- ja osaplaneeringud ning vajaduse korral olulise ruumilise mõjuga objekti asukohavaliku ja riiklikult tähtsa ehitise planeeringud.
(2) Maakonnaplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel otsustatakse maakonnaplaneeringu teema- ja osaplaneeringute ning vajaduse korral olulise ruumilise mõjuga objekti asukohavaliku ja riiklikult tähtsa ehitise planeeringute:
1) sissekandmine koostatavasse maakonnaplaneeringusse;
2) osaline kehtetuks tunnistamine vastavalt koostatavale maakonnaplaneeringule, kui on vajalik nimetatud planeeringute muutmine seoses menetletava maakonnaplaneeringuga.
(3) Maakonnaplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel ja uue maakonnaplaneeringu kehtestamisel kaotavad kehtivuse varem sama maa-ala kohta kehtestatud teema- ja osaplaneeringud, olulise ruumilise mõjuga objekti asukohavaliku ning riiklikult tähtsa ehitise planeeringud.
(4) Maakonnaplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel tehakse koostööd valitsusasutustega, kelle valitsemisalas olevaid küsimusi kehtetuks tunnistamine käsitleb ning kaasatakse käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 sätestatud juhul asjassepuutuvad isikud ja asutused, kelle õigusi või huve võib kehtetuks tunnistamine puudutada.
(5) Kehtestatud maakonnaplaneeringut ei ole võimalik vaidlustada ulatuses, milles see puudutab varem kehtestatud teema- ja osaplaneeringute ning olulise ruumilise mõjuga objekti asukohavaliku ja riiklikult tähtsa ehitise planeeringute sissekandmist uude maakonnaplaneeringusse.
(6) Käesolevat paragrahvi kohaldatakse ka enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse alusel koostatava maakonnaplaneeringu puhul.
§ 12. Kehtivate üldplaneeringute tervikuna kehtetuks tunnistamine
(1) Uue üldplaneeringu koostamisel vaadatakse üle sama maa-ala kohta varem kehtestatud üldplaneeringu teema- ja osaplaneeringud ning vajaduse korral olulise ruumilise mõjuga objekti asukoha valiku planeeringud.
(2) Üldplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel otsustatakse üldplaneeringu teema- ja osaplaneeringute ning vajaduse korral olulise ruumilise mõjuga objekti asukoha valiku planeeringute:
1) sissekandmine koostatavasse üldplaneeringusse;
2) osaline kehtetuks tunnistamine vastavalt koostatavale üldplaneeringule, kui on vajalik nimetatud planeeringute muutmine seoses menetletava üldplaneeringuga.
(3) Üldplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel ja uue üldplaneeringu kehtestamisel kaotavad kehtivuse varem sama maa-ala kohta kehtestatud teema- ja osaplaneeringud ning olulise ruumilise mõjuga objekti asukoha valiku planeeringud.
(4) Üldplaneeringu tervikuna kehtetuks tunnistamisel tehakse koostööd valitsusasutustega, kelle valitsemisalas olevaid küsimusi kehtetuks tunnistamine käsitleb ning kaasatakse käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 sätestatud juhul asjassepuutuvad isikud ja asutused, kelle õigusi või huve võib kehtetuks tunnistamine puudutada.
(5) Kehtestatavat üldplaneeringut ei ole võimalik vaidlustada ulatuses, milles see puudutab varem kehtestatud teema- ja osaplaneeringute ning olulise ruumilise mõjuga objekti asukoha valiku planeeringute sissekandmist uude üldplaneeringusse.
(6) Käesolevat paragrahvi kohaldatakse ka enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud planeerimisseaduse alusel koostatava üldplaneeringu puhul.
§ 13. Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu kehtivus
(1) Maakonnaplaneeringu ja üldplaneeringu kehtestamine ei mõjuta mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringute kehtivust.
(2) Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringut käsitletakse riigi eriplaneeringuna planeerimisseaduse tähenduses. Nimetatud juhul ei kohaldata mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu suhtes planeerimisseaduse § 53 lõikes 3 sätestatut.
(3) Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu alusel võib ehitusprojekti koostada ja ehitusluba taotleda, kui vastav planeering on koostatud ehitusprojekti koostamiseks piisava detailsusega.
(4) Mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringut võib täpsustada ehitusseadustiku §-s 27 sätestatud projekteerimistingimustega. Lisaks ehitusseadustiku § 27 lõikes 4 sätestatud tingimustele võib täpsustada joonehitise asukohta planeeringus näidatud joonehitise ja selle kaitsevööndi jaoks ette nähtud koridori osa piires.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud projekteerimistingimused annab joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu alusel rajatava ehitise ehitusloa andja.
(6) Kui enne käesoleva seaduse jõustumist on algatatud joonehitise planeering ning vastav planeering kehtestatakse pärast käesoleva seaduse jõustumist, siis on sundvõõrandamine lubatud joonehitise planeeringu alusel.
§ 14. Riigi eriplaneeringu koostamise kohustuse erisus
(1) Riigi eriplaneeringu koostamine merealal ei ole planeerimisseaduses nimetatud ehitisele kohustuslik, kui ehitise asukohta on käsitletud enne käesoleva seaduse jõustumist algatatud maakonnaplaneeringus.
(2) Riigi eriplaneeringu koostamine ei ole kohustuslik ka käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ehitist teenindavale veekaabelliinile.
§ 15. Maareformi seaduse § 31 lõikes 2 sätestatud maa omanik
(1) Maareformi seaduse § 31 lõikes 2 sätestatud maa omanikuks on planeerimisseaduse tähenduses Keskkonnaministeerium või valdkonna eest vastutava ministri volitatud isik.
(2) Maareformi seaduse § 31 lõikes 2 sätestatud maa omanikuks on ehitusseadustiku tähenduses maavanem või Maa-amet vastavalt oma pädevusele.
§ 16. Enne käesoleva seaduse jõustumist tegutsenud isiku tegevusõigus ja kvalifikatsiooninõuded
(1) Isik, kes võis enne ehitusseadustiku jõustumist tegutseda ehitusalal ja kelle oskuste ja teadmiste kohta esitatakse ehitusseadustikuga täiendavaid nõudeid, võib jätkata oma majandus- ja kutsetegevust seni kehtinud eeltingimuste täitmise korral kuni järgmiste tähtpäevade saabumiseni:
1) 2016. aasta 30. juunini projekteerimise, ehitusprojekti ekspertiisi, ehitusuuringute, ehitise auditi ning omanikujärelevalve tegevusalal;
2) 2018. aasta 30. juunini ehituse tegevusalal.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud isik võib lõikes 1 sätestatud tähtpäevade möödumisel jätkata tegevust ehitusseadustikus sätestatud tingimustel.
(3) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusinseneri IV taseme kutse üldehituse erialal, loetakse, et tal on sellele vastav ehitusinseneri 6. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini üldehituse eriala hoonete ehituse alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise ja omanikujärelevalve ametialal.
(4) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusinseneri IV taseme kutse hüdrotehnilise ehitamise erialal, loetakse, et tal on sellele vastav hüdrotehnikainseneri 6. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala hüdrotehnika alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise ja omanikujärelevalve ametialal.
(5) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusinseneri IV taseme kutse veevarustuse ja kanalisatsiooni erialal, loetakse, et tal on sellele vastav veevarustuse- ja kanalisatsiooniinseneri 6. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala hoone veevarustuse ja kanalisatsiooni alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise ja omanikujärelevalve ametialal.
(6) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusinseneri IV taseme kutse kütte ja ventilatsiooni erialal, loetakse, et tal on sellele vastav kütte-, ventilatsiooni- ja jahutuseinseneri 6. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala kütte, ventilatsiooni ja jahutuse alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise ja omanikujärelevalve ametialal.
(7) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil diplomeeritud ehitusinseneri V taseme kutse üldehituse erialal, loetakse, et tal on sellele vastav diplomeeritud ehitusinseneri 7. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini üldehituse eriala hoonete ehituse alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise, omanikujärelevalve ja projekteerimise ametialal.
(8) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil diplomeeritud ehitusinseneri V taseme kutse hüdrotehnilise ehitamise erialal, loetakse, et tal on sellele vastav diplomeeritud hüdrotehnikainseneri 7. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala hüdrotehnika alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise, omanikujärelevalve ja projekteerimise ametialal.
(9) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil diplomeeritud ehitusinseneri V taseme kutse veevarustuse ja kanalisatsiooni erialal, loetakse, et tal on sellele vastav diplomeeritud veevarustuse- ja kanalisatsiooniinseneri 7. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala hoone veevarustuse ja kanalisatsiooni ning välisveevarustuse ja -kanalisatsiooni alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise, omanikujärelevalve ja projekteerimise ametialal.
(10) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil diplomeeritud ehitusinseneri V taseme kutse kütte ja ventilatsiooni erialal, loetakse, et tal on sellele vastav diplomeeritud kütte-, ventilatsiooni- ja jahutuseinseneri 7. taseme kutse kehtivusega 2019. aasta 30. juunini keskkonnatehnika ja hoonete tehnosüsteemide eriala kütte, ventilatsiooni ja jahutuse alleriala ehitusjuhtimise, ehitustegevuse juhtimise, omanikujärelevalve ja projekteerimise ametialal.
(11) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusjuhi III taseme kutse, loetakse, et tal on ehitusinseneri 6. taseme või veevarustuse- ja kanalisatsiooniinseneri 6. taseme või kütte-, ventilatsiooni- ja jahutusinseneri 6. taseme kutse omanikujärelevalve ametialal ehitusjuhi III taseme kutsestandardis ja kutsetunnistusel näidatud pädevuse ulatuses kehtivusega kuni antud kutsetunnistusel märgitud tähtaja lõpuni.
(12) Elektritööde ja elektripaigaldise auditi puhul võib pädeva isiku kvalifikatsiooni tõendada ka akrediteeritud personali sertifitseerimisasutuse antud pädevustunnistusega, kui pädevustunnistus on kehtiv ja antud käesoleva seadustiku jõustumisele eelnevalt kehtinud elektriohutusseaduse alusel kehtestatud sertifitseerimisskeemi või sellega kooskõlas oleva hilisema sertifitseerimisskeemi alusel.
(13) Füüsiline isik, kellel ehitusseadustiku jõustumise ajal oli kehtiv teeseaduse alusel väljastatud pädevustunnistus või tegevusluba ja kelle kvalifikatsiooni suhtes esitatakse ehitusseadustikuga täiendavaid nõudeid, võib jätkata pädevustunnistusele või tegevusloale vastavat kutsetegevust seni kehtinud eeltingimuste täitmise korral kuni 2018. aasta 30. juunini.
(14) Füüsiline isik, kellel ehitusseadustiku jõustumise ajal oli kehtiv teeseaduse alusel väljastatud pädevustunnistus või tegevusluba ja kelle kvalifikatsiooni suhtes ehitusseadustikuga täiendavaid nõudeid ei kehtestata, võib jätkata pädevustunnistusele või tegevusloale vastavat kutsetegevust pädevustunnistuse või tegevusloa kehtivuse lõpuni.
(15) Käesoleva paragrahvi lõigetes 13 ja 14 sätestatud tähtaja möödumisel võib füüsiline isik jätkata kutsetegevust ehitusseadustikus sätestatud tingimustel.
(16) Ehitusseadustiku §-s 25 sätestatud teatamiskohustus loetakse ehitusseadustiku jõustumise ajal täidetuks, kui ettevõtjal oli ehitusseadustiku jõustumise ajal kehtinud seaduse kohaselt vastaval tegevusalal teatamiskohustus täidetud või kehtiv tegevusluba.
(17) Kui isikul oli 2014. aasta 1. juulil ehitusinseneri IV kutse üldehituse, hüdrotehnilise või veevarustuse ja kanalisatsiooni ehitamise erialal ning ta on registreeritud majandustegevuse registris sellel erialal vastutavaks spetsialistiks projekteerimise tegevusalal, loetakse, et isik on pädev tegutsema üldehituse, hüdrotehnilise või veevarustuse ja kanalisatsiooni ehitamise eriala vastutava spetsialistina kuni 30. juunini 2019. aastal projekteerimise ametialal ehitusinseneri IV kutse pädevuse ulatuses.
§ 17. Enne käesoleva seaduse jõustumist olemasoleva ehitise mahu arvutamine
Enne käesoleva seaduse jõustumist olemasoleva ehitise mahu arvutamisel võetakse aluseks pärast ehitusseaduse jõustumist ehitisregistrisse kantud andmed.
§ 18. Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud kirjaliku nõusoleku ja ehitusloa taotlus
(1) Kui enne käesoleva seaduse jõustumist on esitatud kirjaliku nõusoleku või ehitusloa taotlus ehitise või ehitamise kohta, mille puhul ei ole ehitusseadustiku kohaselt ehitusluba nõutav või mille puhul on nõutav ehitusteatise esitamine, siis lõpetab pädev asutus ehitusloa menetluse ehitusluba andmata.
(2) Kui isik peab ehitusseadustiku alusel ehitamiseks esitama ehitusteatise, siis loetakse ehitusteatis esitatuks varem esitatud ehitusloa või kirjaliku nõusoleku taotlusega.
§ 19. Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud kasutusloa taotlus
(1) Kui enne käesoleva seaduse jõustumist on esitatud kasutusloa taotlus ehitise kohta, mille puhul ei ole ehitusseadustiku kohaselt kasutusluba nõutav või mille puhul on nõutav kasutusteatise esitamine, siis lõpetab pädev asutus kasutusloa menetluse kasutusluba andmata.
(2) Kui isik peab ehitusseadustiku alusel esitama ehitise kasutamiseks kasutusteatise, siis loetakse kasutusteatis esitatuks varem esitatud kasutusloa taotlusega.
§ 20. Ehitus- või kasutusloa ning kirjaliku nõusoleku kehtivus
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist antud ehitusluba kehtib tähtajatult, kui ehitamisega oli alustatud enne käesoleva seaduse jõustumist.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist antud kirjalik nõusolek kehtib tähtajatult, kui ehitamisega alustatakse kahe aasta jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates.
(3) Enne käesoleva seaduse jõustumist antud kasutusluba kehtib tähtajatult.
§ 21. Loa- ja teatamiskohustusest vabastamine
(1) Kui enne käesoleva seaduse jõustumist oli ehitis vabastatud ehitusloa või kirjaliku nõusoleku kohustusest ning ehitise ehitamisega on alustatud, siis on lubatud ehitise ehitamise lõpetamine kahe aasta jooksul alates käesoleva seaduse jõustumisest.
(2) Kui ehitise ehitamist ei lõpetata kahe aasta jooksul alates käesoleva seaduse jõustumisest, siis tuleb vastavalt ehitusseadustikule esitada ehitusteatis või taotleda ehitusluba.
(3) Kui enne käesoleva seaduse jõustumist oli ehitis vabastatud kasutusloa kohustusest ning ehitise kasutamist on alustatud, siis on lubatud ehitise kasutamine kasutusteatise või kasutusloata.
§ 22. Sundvõõrandamine avalikult kasutatava tee ja avaliku raudtee ehitamiseks kehtivate planeeringute alusel
Sundvõõrandamine kinnisasja omandamiseks avalikult kasutatava tee või avaliku raudtee ehitamiseks on lubatud enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud üldplaneeringu ja selle alusel koostatud tee või raudtee eelprojekti või ehitusprojekti alusel. Kui tee või raudtee eelprojekt või ehitusprojekt on koostatud enne käesoleva seaduse jõustumist kehtestatud maakonnaplaneeringu või mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu alusel, on sundvõõrandamine kinnisasja omandamiseks avalikult kasutatava tee või avaliku raudtee ehitamiseks lubatud kehtestatud maakonnaplaneeringu või mitut kohalikku omavalitsust läbiva joonehitise trassi asukohavaliku planeeringu ja tee või raudtee eelprojekti või ehitusprojekti alusel.
§ 23. Nõuded olemasolevatele ehitistele
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitis peab olema ohutu.
(2) Enne planeerimis- ja ehitusseaduse jõustumist asjaõigusseaduse rakendamise seaduse tähenduses õiguslikul alusel ehitatud ehitist võib kasutada vastavalt ehitisele ettenähtud kasutamise otstarbele.
(3) Kui ehitusettevõtja annab pärast 2009. aasta 1. jaanuari tellijale üle sisekliima tagamisega hoone või selle eraldi kasutatava osa, mis on projekteeritud ja mille kohta on ehitusluba väljastatud enne 2009. aasta 1. jaanuari, ei pea ehitusettevõtja tellijale energiamärgist üle andma.
(4) Kui ehitise kasutusluba antakse või kasutamise teatis esitatakse sisekliima tagamisega hoonele, mille ehitusluba anti enne 2009. aasta 1. jaanuari, ei nõuta kasutusloa andmisel või kasutamise teatise juurde energiamärgist.
(5) Kui sisekliima tagamisega hoone energiamärgis on antud enne 2013. aasta 9. jaanuari paberil, annab sisekliima tagamisega hoone või selle eraldi kasutatava osa võõrandaja energiamärgise üle asja omandajale või võimaldab hoone või selle osa tasulisel võõrandamisel või kasutusse andmisel lepingu sõlmimisest huvitatud isikul energiamärgisega tutvuda.
§ 24. Avalikuks kasutamiseks määratud eratee
Teeseaduse § 4 lõike 3 alusel sõlmitud lepingud jäävad kehtima lepingute kehtivuse lõpuni.
§ 25. Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud hoonestusloa taotluste menetlemine
(1) Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud hoonestusloa taotlus menetletakse lõpuni taotluse esitamise ajal kehtinud õigusaktide kohaselt. Veeseaduse § 229 lõiget 31 ja § 2210 lõike 1 punkte 5 ja 8 kohaldatakse ka enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud hoonestusloa taotlustele.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist esitatud hoonestusloa taotluse menetlused antakse Tehnilise Järelevalve Ametile üle hiljemalt 2015. aasta 31. detsembriks.
(3) Lõikes 2 nimetatud taotluste osas peab olema menetlus läbi viidud hiljemalt 2018. aasta 31. detsembriks.
§ 26. Ehitisregistri andmete korrastamine ja elektroonilise menetluse rakendamine
(1) Ehitisregistri andmed korrastatakse 2020. aasta 1. jaanuariks.
(2) Ehitisregistri andmete korrastamise käigus kantakse ehitisregistrisse sinna seni kandmata hooned.
(3) Hoone ehitisregistrisse kandmisel võetakse aluseks ajakohased ortofotod. Ortofotodelt kantakse ehitisregistrisse ehitise ehitisealune pind ja hoone koordinaadid.
(4) Ortofotodelt saadud andmeid võrreldakse olemasolevate ehitisregistri andmetega ning selgitatakse välja edasise kontrolli vajadus.
(5) Ehitusseadustiku sätteid pädevale asutusele dokumentide elektrooniliselt ehitisregistri kaudu esitamisele ning lubade menetlemisele ehitisregistri vahendusel ja andmisele ehitisregistrisse kohaldatakse alates 2016. aasta 1. aprillist.
(6) Kuni 2016. aasta 1. aprillini esitatakse ehitus- ja kasutusteatis, projekteerimistingimuste, ehitus- ja kasutusloa taotlus ning seonduvad dokumendid pädevale asutusele. Pädev asutus kannab esitatud ehitus- ja kasutusloa taotluste, ehitus- ja kasutusteatiste ning ehitus- ja kasutuslubade andmed ehitisregistrisse.
(7) Kuni 2016. aasta 31. märtsini ehitisregistrisse kantud andmetel on informatiivne ja statistiline tähendus.
§ 27. Enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisregistrisse kandmata ehitiste väljaselgitamine
(1) Kohaliku omavalitsuse üksus kontrollib seni ehitisregistrisse kandmata ehitisi. Kohaliku omavalitsuse üksus lähtub kontrollil korrakaitseseaduses ja ehitusseadustikus kehtestatud riikliku järelevalve sätetest.
(2) Ehitiste kontrollimise käigus selgitatakse eelkõige välja:
1) ehitise ehitamise õiguslik alus;
2) ehitise ehitisealune pind;
4) ehitise ehitamise aeg;
5) vajaduse korral ehitise varasema ümberehitamise, laiendamise või lammutamisega seonduv teave;
6) vajaduse korral eluruumide loendusega seonduvad andmed;
7) muud järelevalvemenetluseks olulised asjaolud.
(3) Kui kinnisasja omanik ei esita piisavaid tõendeid ehitamise aja kohta, eeldatakse, et ehitis on ehitatud pärast ehitusseaduse jõustumist.
(4) Kohaliku omavalitsuse üksus otsustab kontrolli tulemusel täiendavate riikliku järelevalve meetmete rakendamise või täiendavate andmete kogumise vajaduse.
(5) Enne 1999. aasta 1. aprilli ehitatud tehnorajatised loetakse õiguspäraselt ehitatuks, olenemata nende kohta käivate andmete puudumisest või puudulikkusest ehitisregistris.
§ 28. Enne ehitusseaduse jõustumist ehitatud ehitis
(1) Enne 2003. aasta 1. jaanuari ehitatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks, lähtudes ehitusseadustikus sätestatust ja arvestades käesolevast paragrahvist tulenevaid erisusi. Nimetatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks vastavalt ehitusseadustiku lisas 1 või 2 sätestatule.
(2) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ehitis ei ole valmis, siis antakse sellele vajaduse korral ehitusluba või esitatakse ehitusteatis. Kui nimetatud ehitis on valmis ja ehitusteatise või ehitusloakohustuslikke töid ei ole vaja teha, võib ehitisele anda kasutusloa või kasutamisest teavitada vastavalt ehitusseadustiku lisale 2.
(3) Kui ehitisregistrisse kandmata ehitisele on antud planeerimis- ja ehitusseaduse või ehitusseaduse kohane õiguslik alus selle ehitamiseks või kasutamiseks, siis kantakse ehitis ehitisregistrisse ehitusseadustiku § 60 lõikes 5 sätestatud ehitisregistrile andmete esitamise teatise alusel.
(4) Ehitise ehitamise õiguspärasuse hindamisel tuleb arvestada asjaõigusseaduse rakendamise seaduse §-s 14 sätestatut.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ja käesoleva seaduse jõustumise ajal kasutatav ehitis peab vastama ehitise ohutusele esitatavatele nõuetele. Ehitise ohutust hinnatakse ehitise ehitamise ajal kehtivate nõuete kohaselt.
(6) Ehitise ohutuse hindamisel võetakse aluseks ehitusprojekt. Ehitusprojekti puudumisel tehakse ehitise ohutuse hindamiseks ehitise audit. Ehitise audit asendab loa- või teavitamismenetluses ehitusprojekti. Ehitise auditi tellib omanik.
(7) Enne 2003. aasta 1. jaanuari ehitatud ja käesoleva seaduse jõustumise ajal kasutatav ehitis tuleb ehitisregistri kande puudumisel kanda ehitisregistrisse.
§ 29. Enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisregistrisse kandmata ehitis
(1) Pärast 2003. aasta 1. jaanuari ning enne käesoleva seaduse jõustumist ehitatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks, lähtudes ehitusseadustikus sätestatust ja arvestades käesolevast paragrahvist tulenevaid erisusi.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ehitisele võib anda ehitus- või kasutusloa või lugeda ehitamine või ehitise kasutamine teavitatuks vastavalt ehitusseadustiku lisas 1 või 2 sätestatule. Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ehitis ei ole valmis, siis antakse sellele vajaduse korral ehitusluba või esitatakse ehitusteatis. Kui nimetatud ehitis on valmis ja ehitusteatise või ehitusloakohustuslikke töid ei ole vaja teha, võib ehitisele anda kasutusloa või kasutamisest teavitada vastavalt ehitusseadustiku lisale 2.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud ja käesoleva seaduse jõustumise ajal kasutatav ehitis peab vastama ehitusseadustiku § 11 lõikes 2 ja §-s 12 sätestatud nõuetele.
(4) Kui ehitise ehitamise ajal oli ehitusprojekti koostamiseks nõutav detailplaneeringu olemasolu, siis võib kohaliku omavalitsuse üksus asendada detailplaneeringu ehitusseadustiku §-s 26 sätestatud projekteerimistingimuste andmisega. Projekteerimistingimuste andmisel rakendatakse avatud menetlust.
(5) Kui projekteerimistingimuste andmine ei ole võimalik vastuolu tõttu üldplaneeringu või muude olulisest avalikust huvist tulenevate tingimustega, tuleb koostada detailplaneering planeerimisseaduse kohaselt.
(6) Ehitise ohutuse hindamisel võetakse aluseks ehitusprojekt. Ehitusprojekti puudumisel tehakse ehitise ohutuse hindamiseks ehitise audit. Ehitise auditi tulemusel peab olema võimalik kanda ehitise olulisemad tehnilised andmed ehitisregistrisse ning vajaduse korral tuvastada ehitise vastavus detailplaneeringule või projekteerimistingimustele. Ehitise auditi tellib omanik.
(7) Kohaliku omavalitsuse üksus otsustab ehitise auditi tulemusel täiendavate riikliku järelevalvemeetmete vajaduse, arvestades eelkõige:
1) ehitisele esitatavate nõuete täitmist, sealhulgas olulise või kõrgendatud ohu esinemise võimalikkust;
2) ehitise ehitamise aega;
3) ehitise kasutamise otstarvet;
4) kinnisasja omaniku ning vajaduse korral piirnevate kinnisasjade omanike õiguste ja huvide kaitset.
(8) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud ehitise auditi tulemusel selgub ehitise ümberehitamise, lammutamise või muu selline vajadus, teeb kohaliku omavalitsuse üksus ettekirjutuse ehitise nõuetega vastavusse viimiseks.
(9) Käesoleva paragrahvi lõigetes 6 ja 8 nimetatud kohustuse täitmiseks sundimiseks on sunniraha ülemmäär füüsilisele isikule 10 000 eurot ja juriidilisele isikule 100 000 eurot.
§ 30. Olemasoleva ehitise kaitsevöönd
Käesoleva seaduse jõustumise ajal olemasoleva ehitise kaitsevöönd kantakse maakatastrisse hiljemalt 2020. aastaks.
§ 31. - § 73. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
§ 74. Seaduste jõustumine
(1) Ehitusseadustik, planeerimisseadus ja käesolev seadus jõustuvad 2015. aasta 1. juulil.
(2) Käesoleva seaduse § 1 lõiked 2 ja 3 jõustuvad üldises korras.


Jahiseadus - sisukord
§ 21 Jahinduse korraldamine
§ 3 Jahiõigus
§ 4 Jahimaa korraldamine
2 JAHIMAA
§ 5 Jahimaa mõiste
§ 6 Jahimaa jaotus
§ 7 Jahipiirkonna kasutusõigus
§ 8 Jahipiirkonna kasutusõiguse luba
§ 9 Jahimaa kasutusse andmine
§ 10 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa taotlemine
§ 11 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa andmine
§ 12 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa andmisest keeldumise alused
§ 13 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa taotluse ja kasutusõiguse loa andmise avalikustamine
§ 14 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa kehtivus
§ 141 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa muutmine
§ 15 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa kehtivuse peatamine ja taastamine
§ 16 Jahipiirkonna kasutusõiguse loa kehtivuse lõppemine või kehtetuks tunnistamine
§ 17 Jahipiirkonna kasutaja ja maaomaniku suhted
§ 18 Jahindusrajatised
3 JAHIULUKIVARUD
§ 19 Jahiulukid
§ 20 Jahiulukivaru arvestus
§ 21 Jahiulukite lubatud arvukus
§ 22 Jahiulukikahjustus
§ 23 Jahiulukikahjustuste ärahoidmine
§ 24 Jahiulukikahjustuste heastamine
§ 25 Jahiulukite loodusest eemaldamine ja tehiskeskkonnas hoidmine
4 JAHIPIDAMINE
§ 26 Jahipidamine
§ 27 Jahieeskiri
§ 28 Jahipidamisõigust tõendavad dokumendid
§ 29 Jahitunnistus
§ 30 Jahitunnistuse kehtetuks tunnistamine
§ 31 Jahitunnistuse kehtivuse peatamine
§ 32 Jahitunnistuse kehtivuse peatamise tagajärjed
§ 34 Jahiluba
§ 35 Jahist osavõtjate nimekiri
§ 36 Suuruluki laskekatse tunnistus
§ 37 Jahikoerapass
§ 38 Relvaluba
§ 39 Jahipidamisvahendid
§ 40 Jahipidamisviisid
§ 41 Jahikoera kasutamine jahipidamisel
§ 42 Jahiajad
§ 43 Jahiohutus
§ 44 Jahi korraldamise nõuded
§ 45 Ühisjahi korraldamise nõuded
§ 46 Jahiloa avamine
§ 47 Jahiloa sulgemine
5 TASU JAHIPIDAMISÕIGUSE EEST
§ 48 Tasu jahipiirkonna kasutusõiguse eest
§ 481 Jahilubade müügist laekunud raha
§ 49 Maaomaniku omal kinnistul tasuta jahipidamisõigus
6 JAHISAADUSE KASUTAMINE
§ 51 Jahisaadus
§ 52 Jahitrofee
§ 53 Jahisaaduse müük
§ 55 Järelevalve
§ 56 Jahiulukivarule tekitatud kahju
§ 57 Jahipidamine keelatud vahendiga või viisil või keelatud kohas
§ 571 Jahiloa andmise, tagastamise ja jahiloale kantud andmete arvestuse nõuete rikkumine
§ 572 Jahiloa avamata jätmine või uluki tabamise või haavamise kohta jahiloale märke tegemata jätmine või teadvalt vale märke tegemine
§ 573 Jahipidamise nõuete rikkumine
§ 574 Ühisjahi korraldamise nõuete rikkumine jahijuhataja poolt
§ 58 Jahitunnistuseta jahipidamine
§ 581 Jahipidamine jahiloata, jahikoerapassita ja suuruluki laskekatse tunnistuseta
§ 582 Jahipidamine suurulukile suurulukiküttimise loata
§ 59 Jahipiirkonna loata kasutamine
§ 60 Jahiulukite loata tehistingimustes hoidmise või loodusesse viimise nõuete rikkumine
§ 61 Jahisaaduste müügiks, töötlemiseks või säilitamiseks vastuvõtmise nõuete rikkumine
§ 62 Konfiskeerimine
§ 63 Menetlus
§ 64 Jahipiirkonna kasutusõiguse ümbervormistamine
§ 65 Seaduse jõustumise erijuht
Vastu võetud 24.04.2002
RT I 2002, 41, 252
19.06.2002 RT I 2002, 63, 387 01.03.2003
22.01.2003 RT I 2003, 13, 70 01.03.2003
22.02.2005 RT I 2005, 15, 83 03.04.2005
(1) Käesoleva seaduse § 9 lõikes 2 nimetatud isikud või riigiasutused peavad jahipiirkonna kasutusõiguse loa saamiseks esitama Keskkonnaametile (edaspidi loa andja) kirjaliku taotluse.


text:
Kadriorus 14. detsembril 2010
Kuulutasin 10. detsembril välja avalikus käsitluses „allikakaitseseaduseks“ tituleeritud „Ringhäälinguseaduse, kriminaalmenetluse seadustiku, tsiviilmenetluse seadustiku ja võlaõigusseaduse muutmise seaduse“.
Seda tehes lähtusin Põhiseaduses kehtivast nõudest, mille järgi jätab Vabariigi President seaduse välja kuulutamata siis, kui see on vastuolus Põhiseadusega. Oma isikliku hinnangu seaduse vajalikkuse, kasulikkuse või menetlemise korra kohta pean jätma kõrvale.
Võin Teile kinnitada, et selle seaduse puhul kontrolliti erilise tähelepanuga selle kooskõla ajakirjandusvabaduse (PS § 45), isiku au ja hea nime kaitse kohustuse (PS § 17) ja ettevõtlus- ning omandi kasutamise vabadusega (PS § 31, 32), samuti igaühe õigusega moraalse kahju hüvitamisele (PS § 25).
Põhiseaduse § 25 järgi on igaühel õigus talle tekitatud moraalse ja materiaalse kahju hüvitamisele. Hüvitise suuruse määrab kohus kõiki asjaolusid arvestades omal äranägemisel. Eesti kohtupraktikas on ajakirjandusväljaannetelt välja mõistetud kahjuhüvitised erineva suurusega, ulatudes mõnel juhul mitmesaja tuhande kroonini.
Väljendusvabadust (sh ajakirjandusvabadust) tohib vastavalt Põhiseaduse § 45-le piirata avaliku korra, kõlbluse, teiste inimeste õiguste ja vabaduste, tervise, au ning hea nime kaitseks. Põhiseaduse § 17 kohustab seaduseandjat ette nägema abinõud inimeste au ja hea nime kaitseks. Need abinõud ei tohi Põhiseaduse sätte ja mõtte kohaselt olla ülemääraselt karmid ega muuta väljendusvabadust olematuks või ohtlikult kammitsetuks.
Arvestades seda, et enamikus Põhja-Euroopa riikides – regioonis, millega tavatseme end kõiges võrrelda – on laimamise eest heastamiskohustuse kõrval ette nähtud ka kriminaalkaristus, ei saa väita, et Eestis kehtivad või kavandatavad moraalse kahju hüvitamise sätted kitsendaksid ajakirjandusvabadust ohtlikult ja euroopalikke tavasid eirates.
Mitmetes riikides, mida õigusega peetakse sõnavabaduse traditsioonilisteks kantsideks, võib kohus oma allikaid kaitsvale ajakirjanikule mõista karistuseks vabadusekaotuse.
Eesti on seevastu valinud ajakirjandusvabadust minimaalselt piirava tee ning olen veendunud sellise valiku õigsuses.
Eesti varasem õigusruum ei näinud kirjutavatele ajakirjanikele ette õigust keelduda tunnistuste andmisest. Selline olukord oli vastuolus Euroopa Nõukogu allikakaitse soovitusega.
Seaduseelnõu menetlemise käigus leitud kompromiss on Põhiseaduse ja eelviidatud soovitusega kooskõlas. Allika avaldamist saab nõuda üksnes väga raskete kuritegude korral, kui teisiti tõendeid koguda ei saa või see on väga raske; kui avalik huvi ütluste nõudmiseks on kaalukam kui allika varjamisega seotud huvi; kui kohus annab vastava loa. Kõik need tingimused peavad olema üheaegselt täidetud.
Leian, et seadus ei läinud vastuollu Põhiseaduse sätetega ja seega puudus mul õiguslik alus seadust tagasi lükata.
Paraku on kõnealuse seaduse menetlemisega kaasnenud vastuolude ja levinud väärteabe hulk kahetsusväärne. Selle ühe põhjusena näen Eesti seadusloomeprotsessi kroonilist puudujääki jätta seaduste vajalikkus, sisu ja selle ennustatav mõju põhjalikult ja õigel ajal läbi arutamata nendega, kelle tegevust seadus otseselt mõjutab.
Pean sõnavabadust kui demokraatliku ühiskonna ühest aluspõhimõttest piiritult lugu. Jään ka alati toetama head ajakirjandust. Kasutan sõnavabaduse ja hea ajakirjanduse kaitsmiseks kõiki oma ametiga kaasnevaid võimalusi ja õigusi.
Eesti suuremate päeva- ja nädalalehtede peatoimetajate kiri riigipeale

matches:
§ 45
§ 17
§ 31
§ 25
§ 25
kohus
§ 45
§ 17
kohus
kohus


Menetlustoimingule väljakutsutud isiku enda haigestumise või lähedase isiku ootamatu raske haiguse kohta vormistatava tõendi vorm ja väljaandmise kord – Riigi Teataja
Menetlustoimingule väljakutsutud isiku enda haigestumise või lähedase isiku ootamatu raske haiguse kohta vormistatava tõendi vorm ja väljaandmise kord
RTL 2004, 90, 1414
Vastu võetud 22.06.2004 nr 85
Määrus kehtestatakse kriminaalmenetluse seadustiku (RT I 2003, 27, 166; 83, 558; 88, 590; 2004, 46, 329) § 170 lõike 4 ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku (RT I 1998, 43–45, 666; 108/109, 1783; 1999, 16, 271; 31, 425; 2000, 51, 319; 55, 365; 2001, 21, 113; 34, 186; 53, 313; 93, 565; 2002, 29, 174; 50, 313; 53, 336; 64, 390; 92, 529; 2003, 13, 64 ja 67; 23, 140; 2004, 30, 208; 46, 329) § 206 lõike 3 alusel.
Määrusega kehtestatakse menetlustoimingule väljakutsutud isiku enda haigestumise või lähedase isiku ootamatu raske haiguse kohta menetlejale esitatava tõendi (edaspidi tõend) vorm ja väljaandmise kord.
§ 2. Tõendi väljaandmise kord
(1) Tõend antakse välja juhul, kui terviseseisundist tingitud põhjendatud takistus (edaspidi takistus) ei võimalda väljakutsutud isikul ilmuda kutses esitatud tähtajaks menetlustoimingule.
(2) Tõendi väljaandmise õigus on perearsti nimistu alusel tegutseval perearstil, tegevusluba omaval eriarstil ja hambaarstil ning eriarstiabi tegevusluba omava tervishoiuteenuse osutaja juures töötaval arstil ja hambaarstil (edaspidi arst), kes teeb kindlaks takistuse olemasolu ja osutab isikule tervishoiuteenust.
(3) Tõend vormistatakse pärast tervishoiuteenuse osutamist, mille käigus takistuse esinemine tuvastati, ning sellekohaste kannete tegemist tervishoiuteenuse osutamist tõendavasse dokumenti. Kanded tehakse sotsiaalministri 6. mai 2002. a määrusega nr 76 «Tervishoiuteenuste osutamist tõendavate dokumentide loetelu ja vormid ning tervishoiuteenuste dokumenteerimise kord» (RTL 2002, 59, 891; 2003, 64, 926) kehtestatud korras.
(4) Tõendi väljaandmise kohta teeb arst tervishoiuteenuse osutamist tõendavasse dokumenti sellekohase kande. Kanne tehakse lõikes 3 viidatud sotsiaalministri määrusega kehtestatud korras.
(5) Tõendi kaotamise või hävimise korral vormistab selle väljaandnud arst uue tõendi märkusega «korduv».
(6) Kiirabi osutamise korral võrdsustatakse lõikes 3 viidatud sotsiaalministri määrusega kehtestatud korras vormistatud kiirabikaart või selle koopia tõendiga. Kiirabikaart või selle koopia tõendab takistuse esinemist juhul, kui kiirabi väljakutse esitati päeval, mil isik pidi menetleja juurde ilmuma ja kiirabi väljakutse esitati menetlustoimingule ilmumise tähtajale eelnevalt.
§ 3. Tõendi vorm
Tõend vormistatakse tervishoiuteenuse osutaja valitud vormi kohaselt ühes eksemplaris.
§ 4. Tõendile kantavad andmed
(1) Tõendile kantakse selle number tervishoiuteenuse osutaja kehtestatud numeratsiooni kohaselt.
(2) Tõendile kantakse menetlustoimingu kutse väljastanud menetleja nimi, menetlustoimingu läbiviija nimi ja menetlustoimingule väljakutse tähtaeg.
(3) Tõendile kantakse järgmised tervishoiuteenuse osutaja andmed:
2) tegevusloa number,
3) asukoha aadress,
4) telefoninumber ja võimalusel e-posti aadress.
(4) Tõendile kantakse järgmised takistuse kindlaksteinud ja tõendi väljaandnud arsti andmed:
2) eriala,
3) arstikood või registreerimistõendi number,
4) telefoninumber ja võimalusel e-posti aadress,
5) allkiri ja pitser.
(5) Tõendile kantakse menetlustoimingule väljakutsutud isiku kohta järgmised andmed:
2) isikukood või selle puudumisel sünnipäev, -kuu ja -aasta.
(6) Kui takistuse põhjuseks on menetlustoimingule väljakutsutud isiku lähedase ootamatu raske haigus, kantakse tõendile lõikes 5 nimetatud andmed ka lähedase isiku kohta.
(7) Tõendile tehakse kanne selle kohta, kas arst tuvastas takistuse esinemise ambulatoorse tervishoiuteenuse osutamise või koduvisiidi käigus või tõend anti välja statsionaarse tervishoiuteenuse osutamise ajal.
(8) Tõendile kantakse arsti ambulatoorse vastuvõtu või koduvisiidi, mille käigus takistuse esinemine tuvastati, kuupäev ja kellaaeg või statsionaarse tervishoiuteenuse osutamise alguse ning lõpu kuupäevad ja kellaajad.
(9) Tõendile tehakse kanne, millega arst kinnitab, et tõend antakse välja esitamiseks kohtule tõendamaks takistuse olemasolu, mille tõttu isik ei saa ilmuda menetlustoimingule kutsel märgitud tähtajaks.
(10) Tõendile kantakse selle väljaandmise kuupäev.
§ 5. Tõendi kontrollimine
Põhjendatud kahtluse korral tõendi vastavuse osas tegelikkusele esitatakse sellekohane järelepärimine Tervishoiuametile või maavanemale, kes teostavad järelevalvet tervishoiuteenuse osutaja üle tervishoiuteenuste korraldamise seaduses (RT I 2001, 50, 284; 2002, 57, 360; 61, 375; 62, 377; 110, 661; 2003, 26, 157 ja 160; 2004, 29, 192) kehtestatud korras.
Sotsiaalministri 12. detsembri 2003. a määrus nr 136 «Menetlustoimingule väljakutsutud isiku enda haigestumise või lähedase isiku ootamatu raske haiguse kohta vormistatava tõendi vorm ja väljaandmise kord» (RTL 2003, 128, 2076) tunnistatakse kehtetuks.