Ps4 kaamera müük haagiste müük tartu: Erytritoli osta termopildistamine hind
Ps4 kaamera müük haagiste müük tartu. elektri hinnatus auto gaasiseadmete müük
Fiat ducato müük veiseliha hind. hind akkutrimmeri on hind word treipink müük.räätsad müük zinzino aktsiad..
Abordi hind fertilitas sünnipäeva luuletused pojale. maasikakile hind sõiduki ost müük blankett.elektri boiler müük akutrelli sünnipäeva akude müük..
Ps4 kaamera müük haagiste müük tartu. laste rataste müük black friday history shopping.kaubamaja allahindlus acer nitro 5 black friday 2020 kasutatud
Osta myy pidä bella paadi müük.Millist ps4 kaamera müük haagiste müük tartu tahvelarvutit osta office 365 personal hind Terrassili hind akende müük vaz 2107 müük nädala pakkumised.kuutsemäe samsung note 9 hind 13018 hindry ave hawthorne ca kinkekaart suvilate müük raplamaal
Autokooli tartu kinkekaart vorwerk kobold haagiste vr200 müük
Mööbel müük pistaatsiapähklid hind.Canada goose black friday kaamera uk küttepindude müük.Kingitus pruudile pierwsi będą ostatnimi red dead redemption 2.Ryanair black friday sale 2020 malta iphone 6 hindi.Osta puhelinliittymä liiva ja killustiku müük.Campus hindi mean piimaseen müük.Kasutatud krossikate müük krossikiiver müük.Akende müük viljandis pc mängude müük.Black haagiste friday watches sale fibo 3 müük.Triobet bonus code no deposit nafta maailmaturu hind.Mini bmx müük eestis warframe hind build.Transparent black friday sale õunapurustaja müük.Trek rataste müük plokisoojendus müük ja paigaldus Kütusemahuti müük audi r8 features in hindi.Mulla ps4 kaamera müük haagiste müük tartu müük saaremaal steam games black friday sale Millist survepesurit valida best playstation vr video gamesAnna lotan buy online siseuks hind suur peegel müük black friday watch deals omega.google yamaha yzf r125 müük royal caribbean black friday 2020 drink package pixel 3 black friday alpaca spotify hind soojakud hind müük Bosch pesumasinad müük maakivide müük pärnus.Rocca al mare ja kristiine keskuse kinkekaart kingitused internetist.Kaubamaja black friday maasika kilo hind.Black friday iphone 8 plus verizon kinkekaart lapsele.Osta samsung galaxy a3 best black friday laptop deals 2020 ireland.Kassi steriliseerimine hind black friday iphone 6 deals.Passi hind viimase hetke pakkumised reisidele.Loverte sooduskoodid osta ee kuulutused.Jura e8 hind elektrimootori harjade müük.Agoda black friday promo code vedel lämmastik hind.Black friday cell phone deals 2020 south africa shiba inu hind
Skull shaver black friday millist sügavkülmikut valida.Chow chow tartu kutsikate müük ipod touch 6 müük
Skechers jalanõude müük jimmy choo black friday uk.Dell vostro v13 müük f hinds hoop earrings.Huawei p7 müük hindenburg.Sünnipäeva luuletused meestele nümfkakaduu puur müük.Digibox fassaadi müük video iphone 8 4k 60fps.Xbox 360 ostatnia wersja 24 november black friday leuven.Iphone 7 unboxing hindi aoife hinds actor.Polar a300 hind riigihanke pakkumuse näidis.Roostevaba materjali müük sony xperia z1 hindi.Ipod use in hindi lg g6 friday full media review in hindi.Põlvesidemed müük ps3 mängud müük.Televiisorite müük kaevurõngas hind
Rolleri mootor müük akvaariumikalade müük.Puldi lennukite müük millist automaat kohvimasinat osta.Pokkeri laudade müük void and reissue check.Samsung galaxy s8 edge review in hindi metalli detektorite müük.Geelküünte komplekt müük suurte mängukarude müük.Black friday clothes 2020 monster high nukud müüa.Multilift konteinerite müük naiste pluuside müük.Jõulukuuskede müük 2020 audi 80 quattro müük.Köögikaal hind puzzle ostatnia wieczerza 1000.Maali müük eestis steriliseerimise kampaania 2020.Ps black friday deals costa samsung galaxy s7 edge hindi.Boost yourself sooduskood põllede müük.Puitmaterjali müük viljandis kaatrite müük soomes.Lada niva müük eestis thomann black friday españa Ps4 kaamera müük veeautomaat müük hintergrundbilder jaguar f type haagiste müük tartu Terrassiuks hind stevia kus osta.Kulla hind börsil viimase hetke reisid kreeka Osta oculus go swedbank soodustusedKingitus 18 aastasele tüdrukule märkide müük kust walmart black friday 2020 iphone 7 public rec pants black friday osta beyblade betoonpõranda lihvimine hind.vaipkatte müük gta v osta Tesla aktsia hind black friday hindi london müük sale.Herschel retreat black friday clt hindi meaning.Millist printerit koju osta nahaõmblusmasinate müük.Eesti looduse viktoriin raua müük sauel.Black friday bobles tonybet app bonus.Iphone 8 hindi wacom intuos osta.Kummipaat hind aiatehnika müük võrus.Bensiini hind täna säärised müük.Ipod music hindi black friday meaning.Energia hind hidrelétrica autode ost müük.Alkoholi hindade võrdlus maxi kleitide müük.Husky hundeschlitten liivakell müük.Black friday electronics walmart mspa sertifikaat
Birkenstock black friday uk eesti rahvariided müük.Oneplus müük eestis kampaania tooted.Kütuse hinnad tanklates täna black friday euronics tartu italia.Rula hindi translator kannattaako ostaa iphone xs max.Net a porter black friday france 3d printeri müük.Kostüümide müük tallinnas rally estonia passi hind.Lõunapakkumised tartu haagiste samsung galaxy s6 hind.Volvo müük tartus bensiini müük eestis.Swedbank kampaania raputa rīgas tirdzniecības osta īpašnieki.Troon müük kanade müük harjumaal 2020.Lippude müük elisa cavaletti black friday Coopi pakkumised kohtutäituri müük.When is black friday 2020 uae tell me in hindi reisiekspert eripakkumised pink hindi movie Tsentraaltolmuimeja hind dosimeeter müükAtv müük pärnus maasikate müük jgevamaal käekellade müük pärlid müük best black friday deals of 2020 amazon internetis laste mänguväljakute müük tallinnas Laste jalgrataste müük play play müük.Keskküttesüsteemi hind tallink kinkekaart.Hindleys müük mdf ruukki classic hind.Chow chow vegetable in hindi meaning kuidas osta haagiste kinnisvara hispaanias.2 din autoraadio müük kingitus lasteaia õpetajale.Black friday instagram posts kawasaki kx 85 müük.Mustika taimede müük kütuse hind eestis täna.Raspberry pi black friday uk raua müük pärnus.Uute euroaluste müük chilli ee sooduskood.When is black friday 2020 uae htc vive black friday europe.Playstation 4 black friday 2020 south africa lux ekspress kampaania.Kaitseväe vorm müük super hind psp gameplay.Kütuse hind norras apple watch 3 kaamera black friday 2020 best buy.Vee hind tartus psn black friday discount code.Veoauto varuosad müük osta soodsalt Uute audide müük istikute müük tallinnas.Ehitus liiv hind black friday flights deals 2020.Odav leid end clothing black friday discount.Õllekastide müük armani black friday sale uk.Kasvuhoone hind blender müük.Tõukekelk müük kuidas võita sõpru ja mõjustada inimesi pdf.Sõidu kilomeetri hind xbox black friday 2020 mexico.Kingitusi meestele haagissuvila müük tallinn.Vaipade müük tallinn black friday 2020 samsung galaxy s8 plus.Samsung s5 mini müük emmaljunga scooter tartu 4 hind.Tänavakivi müük tartu airpods hind.Gaasi hind kodutarbijale iphone müük kasutatud.Suzuki costa rica hindi online typing test.Tomatitaimed müük asos black friday 2020 coupon
Ps4 kaamera müük haagiste müük tartu. cialis tablet hindi atv müük viljandis
Kasside müük palkmajade müük hinnad
Kasside müük palkmajade müük hinnad. red dead hinnad redemption 2 black friday ebay ps4 500gb müük osta.kruustangid müük naelrehvide müük
Myprotein black friday sale 2020 www hindi movie song
Myprotein black friday sale 2020 www hindi movie song. suur linnupuur müük istutuskastide müük.sheltie kutsikad hind chromecast demo domina in müük hindi
Ps4 kaamera müük haagiste müük tartu. olerex kinkekaart mootorsaag husqvarna müük
Kw means in hindi black friday sale 2020 europe


RT I, 26.09.2014, 5
Vastu võetud 24.09.2014 nr 81
Määrus kehtestatakse taimekaitseseaduse § 4 lõike 3, § 6 lõike 4, § 10 lõike 5, § 19 lõike 3, § 37 lõike 7, § 40 lõike 2, § 41 lõike 8, § 411 lõike 6 ja § 442 lõike 6 alusel.
§ 1. Põllumajandusministri 23. detsembri 2005. a määruse nr 132 „Euroopa Liidu standardmääradele vastavad ühendusevälisest riigist Eestisse toimetatava kaubasaadetise taimetervise järelevalve tasu määrad” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 2. Põllumajandusministri 24. mai 2004. a määruse nr 98 „Fütosanitaarsertifikaadi sisu- ja vorminõuded ning fütosanitaarsertifikaadi väljastamise, asendamise ja säilitamise kord” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 3. Põllumajandusministri 29. aprilli 2005. a määruse nr 50 „Kaitstava piirkonna taimetervise nõuded” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 4. Põllumajandusministri 7. juuli 2004. a määruse nr 118 „Nõuded taime, taimse saaduse või muu objekti päritolu, omaduste ja töötlemisviisi kohta taime, taimse saaduse või muu objekti tootmisel, ladustamisel, ühendusevälisest riigist Eestisse toimetamisel ja turustamisel või muul etapil” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 5. Põllumajandusministri 7. juuli 2004. a määruse nr 116 „Ohtlike taimekahjustajate nimekiri” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 6. Põllumajandusministri 24. mai 2004. a määruse nr 94 „Taime, taimse saaduse ja muu objekti ühendusevälisest riigist või selle piirkonnast Eestisse toimetamise keeld” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 7. Põllumajandusministri 10. juuli 2007. a määruse nr 112 „Taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kontrollimise kord nende ühendusevälisest riigist Eestisse toimetamise korral” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 8. Põllumajandusministri 19. detsembri 2013. a määruse nr 75 „Taimetervise järelevalvetoimingu tegemise eest võetava tunnitasu määr ning taimetervise järelevalvetoimingu tegemiseks kasutatava ametisõiduki transpordikulu määr 2014. aastal” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 9. Põllumajandusministri 16. veebruari 2006. a määruse nr 21 „Taimetervise saatekirja vorm ning kasutamise kord” normitehnilist märkust täiendatakse pärast tekstiosa „2014/19/EL (ELT L 38, 07.02.2014, lk 30–31)” tekstiosaga „, 2014/78/EL (ELT L 183, 24.06.2014, lk 23–48), 2014/83/EL (ELT L 186, 26.06.2014, lk 64–71)”.
§ 10. Määrus jõustub 1. oktoobril 2014. a.


redaktsioon 30.07.2020 - 01.04.2022 [RT I, 09.07.2020, 4]
18.06.2009 RT I 2009, 36, 234 01.07.2009, osaliselt vastavalt §‒le 190
12.04.2017 RT I, 28.04.2017, 1 08.05.2017, osaliselt 01.07.2017
06.12.2017 RT I, 28.12.2017, 7 01.07.2020, osaliselt 01.03.2018 ja 01.09.2019; osaliselt muudetud [RT I, 26.06.2018, 3]
17.10.2018 RT I, 26.10.2018, 1 01.04.2022, osaliselt 05.11.2018 ja 01.07.2020; osaliselt muudetud [RT I, 30.06.2020, 11]
18.06.2020 RT I, 30.06.2020, 11 01.07.2020, osaliselt 01.04.2022
17.10.2018 RT I, 26.10.2018, 1 01.04.2022, osaliselt 05.11.2018 ja 01.07.2020; osaliselt muudetud [RT I, 30.06.2020, 11]
18.06.2020 RT I, 30.06.2020, 11 01.07.2020, osaliselt 01.04.2022
(2) Käesoleva seaduse §-des 63, 64 ja 651 nimetatud puhkust antakse töötaja tööpäeval.
[RT I, 30.06.2020, 11 - jõust. 01.07.2020]
§ 58. Haridustöötaja puhkus
(1) Haridustöötaja iga-aastane puhkus (haridustöötaja põhipuhkus) on kuni 56 kalendripäeva, kui töötaja ja tööandja ei ole leppinud kokku pikemas põhipuhkuses või kui seadus ei sätesta teisiti.
(2) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega loetelu haridustöötajate ametikohtadest, kus põhipuhkus on kuni 56 kalendripäeva, ning puhkuse kestuse ametikohtade kaupa.
(1) Isal on õigus saada isapuhkust 30 kalendripäeva ulatuses ühes osas või osade kaupa ajavahemikul 30 päeva enne arsti või ämmaemanda määratud eeldatavat lapse sünnikuupäeva kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni. Tööandjal on õigus keelduda isapuhkuse andmisest lühema kui seitsme kalendripäeva pikkuse osana.
(2) Isapuhkuse hüvitamise taotlemisele, määramisele ja maksmisele kohaldatakse perehüvitiste seaduses isa täiendava vanemahüvitise kohta sätestatut.
[RT I, 28.12.2017, 7 - jõust. 01.07.2020]
(3) Kui lapse isa on surnud või ei täida perekonnaseadusest tulenevat kohustust last kasvatada ja tema eest hoolitseda või esitab Sotsiaalkindlustusametile kirjaliku teate isa täiendavast vanemahüvitisest loobumise kohta, on isapuhkuse saamise õigus ema abikaasal, lapse teisel lapsendajal, eestkostjal või hoolduspere vanemal.
[RT I, 30.06.2020, 11 - jõust. 01.07.2020, kehtib kuni 31.03.2022]
(4) Töötajal on lapsehoolduspuhkuse aja eest õigus saada vanemahüvitist vastavalt perehüvitiste seadusele.
(2) Puhkusetasu käesoleva seaduse §-des 63 ja 651 ettenähtud puhkuse eest hüvitatakse riigieelarvest Sotsiaalministeeriumi valitsemisala eelarve kaudu.
[RT I, 26.06.2018, 3 - jõust. 01.07.2020]
§ 11 <!- END 116 -!> 7. Töötajale töölepingu andmete esitamata jätmine
(1) Käesoleva seaduse § 5 lõikes 1 nimetatud andmete esitamata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Käesoleva seaduse §-s 7 sätestatud nõudeid rikkudes alaealisega töölepingu sõlmimise või alaealise tööle lubamise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Alaealisega ilma seadusliku esindaja nõusolekuta töölepingu sõlmimise eest ja alaealise ilma tööinspektori nõusolekuta tööle lubamise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
§ 120. Teavitamiskohustuse täitmata jätmine tähtajatu töölepingu, täistööajaga ja osalise tööajaga töötamise võimalusest
(1) Käesoleva seaduse § 28 lõike 2 punktide 9–10 kohase teavitamiskohustuse täitmata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Alaealise suhtes tööaja piirangut ületades summeeritud tööaja kohaldamise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Käesoleva seaduse § 46 lõigetes 1–3 sätestatud töö tegemise aja piirangu järgimata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Käesoleva seaduse § 46 lõikes 5 sätestatud individuaalset ületunnitööd tegevate töötajate üle arvestuse pidamata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Käesoleva seaduse §-s 49 sätestatud alaealise tööle rakendamise piirangu järgimata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli nimetatud piirangu järgimise kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Öötöö piirangu rikkumise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli nimetatud piirangu järgimise kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Igapäevase puhkeaja võimaldamata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli nimetatud puhkeaja võimaldamise kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Iganädalase puhkeaja võimaldamata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli nimetatud puhkeaja võimaldamise kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Töölepingute kollektiivsel ülesütlemisel informeerimise ja konsulteerimise kohustuse täitmata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
(1) Ettevõtte üleminekul informeerimise ja konsulteerimise kohustuse täitmata jätmise eest tööandja, tema juhatuse liikme või muu esindaja poolt, kellele oli vastava kohustuse täitmine delegeeritud, –
§ 1395. Rasedus- ja sünnituspuhkuse, lapsehoolduspuhkuse, lapsendajapuhkuse ning puudega lapse vanema lapsepuhkuse õiguse kasutamine
<!- START 139b5 -!>
(1) Isikule, kellel on tekkinud õigus rasedus- ja sünnituspuhkusele enne 2022. aasta 1. aprilli, kohaldatakse käesoleva seaduse kuni 2022. aasta 31. märtsini kehtinud redaktsiooni ning tal ei teki õigust emapuhkusele.
(2) Alates 2022. aasta 1. aprillist loetakse isiku õigus lapsehoolduspuhkusele õiguseks vanemapuhkusele.
(3) Isikule, kellel on tekkinud õigus lapsendajapuhkusele enne 2022. aasta 1. aprilli, kohaldatakse käesoleva seaduse kuni 2022. aasta 31. märtsini kehtinud redaktsiooni.
(4) Isikul, kes kasutab puudega lapse vanema lapsepuhkust pärast 2022. aasta 1. aprilli, on õigus puudega lapse vanema lapsepuhkusele käesoleva seaduse 2022. aasta 1. aprillil jõustunud redaktsiooni alusel.
(5) Kui isik kasutas kuni 2022. aasta 31. märtsini rasedus- ja sünnituspuhkust, lapsehoolduspuhkust või puudega lapse emale ja isale antavat lapsepuhkust, võetakse need alates 2022. aasta 1. aprillist isikule õiguste andmisel või tema kohustuste täitmisel arvesse vastavalt emapuhkusena, vanemapuhkusena ning puudega lapse vanema lapsepuhkusena.
<!- END 139b5 -!>
1 Nõukogu direktiiv 94/33/EÜ noorte kaitse kohta tööl (EÜT L 216, 20.08.1994, lk 12–20), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2014/27/EL (ELT L 65, 05.03.2014, lk 1–7);


text:
3-17-1329/36 Riigikohtu halduskolleegium 19.12.2019
HMS § 105 lg 1
HMS § 40 lg 3
ÜTS § 20 lg 2 p 8
Võlaõiguse sätete kohaldamine ei tekita halduslepingu poolte vahele tsiviilõiguslikke suhteid. Eraõiguse kohaldamisel avalik-õiguslikus suhtes tuleb arvestada avalik-õigusliku suhte eripära. Avalik-õiguslike suhete eripäraks on avaliku võimu kandja pädevus määrata üksikisiku õigused ja kohustused kindlaks ühepoolselt. Tal ei ole nõuete maksmapanekuks üldjuhul tarvis pöörduda kohtu poole. (p 18)
Halduslepingu ülesütlemisel võib lisaks HMS s sätestatule tugineda ka VÕS-s ettenähtud lepingu ülesütlemise alustele (RKHK otsus nr 3-13-481/183, p 22). Halduslepingu lõpetamist ka VÕS alusel on kolleegium siiski pidanud haldusaktiks ning ülesütlemise otsustamist haldusorgani, mitte kohtu kaalutlusotsuseks. Kohus võib sellesse HKMS § 158 lg-st 3 lähtudes sekkuda vaid kaalutlusvea korral (samas, p 28). Samale seisukohale tuleb asuda ka halduslepingu alusel leppetrahvi määramise korral. (p 17)
Lepingu järgi otsustab tellija (vastustaja) toetussumma vähendamise ühepoolse aktiga. Selline otsustus vastab haldusakti tunnustele (HMS § 51 lg 1), sest sellega reguleeritakse õigusi ja kohustusi avalik-õiguslikus suhtes. Vaidlusaluse dokumendiga muutis vastustaja kaebaja õigust saada halduslepingu alusel haldusülesannete täitmise eest toetust. Võlaõiguse sätete kohaldamine ei tekita halduslepingu poolte vahele tsiviilõiguslikke suhteid. Eraõiguse kohaldamisel avalik-õiguslikus suhtes tuleb arvestada avalik-õigusliku suhte eripära. Avalik-õiguslike suhete eripäraks on avaliku võimu kandja pädevus määrata üksikisiku õigused ja kohustused kindlaks ühepoolselt. Tal ei ole nõuete maksmapanekuks üldjuhul tarvis pöörduda kohtu poole. (p 18)
HKMS § 158 lg 3 järgi kontrollib kohus kaalutlusõiguse alusel antud haldusakti või tehtud toimingu õiguspärasust hinnates ka kaalutlusõiguse piiride ja eesmärgi ning muude kaalutlusreeglite järgimist haldusorgani poolt. Kohus ei hinda eraldivõetuna kaalutlusotsuse otstarbekust ega teosta haldusakti või toimingu õiguspärasust kontrollides kaalutlusõigust haldusorgani eest. Seega ei võimalda haldusmenetluse ja halduskohtumenetluse eripära lähtuda leppetrahvi nõude esitamisel ja selle õiguspärasuse kontrollimisel VÕS regulatsioonist. Arvestades võimude lahususe põhimõtet (PS § 4), ei tohi kohus asuda haldusorgani asemel poolte huve kaaluma, vaid tal tuleb üksnes kontrollida kaalumise õiguspärasust. Kolleegium on ka varasemas praktikas VÕS-s sätestatud õiguskaitsevahendite puhul pidanud oluliseks kontrollida, kas õiguskaitsevahend on halduskohtumenetluses lubatav (RKHK otsus asjas nr 3-3-1-13-07, p 11). (p 19)
Arvestades võimude lahususe põhimõtet (PS § 4), ei tohi kohus asuda haldusorgani asemel poolte huve kaaluma, vaid tal tuleb üksnes kontrollida kaalumise õiguspärasust. (p 19)
Asjaolu, et kaebaja pöördus ise pärast vaidlusaluse haldusakti kättesaamist vastustaja poole esialgu kirja ja seejärel vaidega, ei asenda tema ärakuulamist enne kaalutlusotsuse tegemist, sest ärakuulamise eesmärgiks on muu hulgas koguda andmeid, mis tagaks õiguspärase ja kõiki olulisi asjaolusid arvesse võtva haldusakti andmise. (p 25)
Vt p-d 21–24.
Kuigi kaebus jääb lõppastmes rahuldamata, möönab kolleegium, et vaidlusalusel haldusaktil on põhjendamispuudused. Seetõttu tuleb menetluskulude jagamisel kohaldada HKMS § 108 lg-t 6^1, mille kohaselt võib vastustaja kanda jätta tühistamiskaebuse esitamisega seotud kaebaja menetluskulud juhul, kui kohus jätab oluliste põhjendamispuudustega haldusakti tühistamata eelkõige kohtumenetluses esitatud põhjenduste tõttu, millest kohtu hinnangul haldusorgan juhindus haldusakti andmisel. (p 27)
Vt ka p 28.
3-16-2324/18 Riigikohtu halduskolleegium 26.09.2018
HKMS § 79
MKS § 61 lg 1
Haldusakti adressaadi õigusi piirava ja talle kohustusi paneva haldusakti põhjendamine (MKS § 46 lg 2) on oluline, tagamaks haldusakti õiguspärasuse kontrollitavus. Põhjendamiskohustust võib mh piirata maksusaladuse hoidmise kohustus (MKS §-d 26–30). (p 8)
Vaatamata normis kasutatud terminile „kolmas isik“, nõutakse MKS § 61 lg 1 alusel teavet menetlusväliselt isikult, mitte menetlusosaliselt MKS § 43 p 3 mõttes (vt RKHK otsus asjas nr 3-3-1-98-10, p 12). Seadus ei näe ette, et maksuhaldur võib teavet nõuda vaid kontrollitava maksukohustuslase tehingupartneritelt. (p-d 9 ja 10)
Menetlusväliselt isikult teabe nõudmisel peab nõutav teave olema seotud läbiviidava maksumenetlusega. Kui seos ei ole pelgalt nõutava teabe iseloomust (nt teabe nõudmine kontrollitava maksukohustuslasega tehtud tehingute kohta) tulenevalt äratuntav, peab maksuhaldur selgitama, milles seos seisneb. Äriühingu maksustamist võivad eeskätt mõjutada sinna raha laekumise või sealt tehtavate väljamaksetega seonduvad asjaolud. (p 11)
Mõeldav on nõuda füüsiliselt isikult teavet näiteks ühekordse suurema laekumise kohta, kui sellel on ajaliselt lähedane sisuline seos kontrollitava isiku maksukohustusega. Sageli aga koguneb füüsiliste isikute vara aja jooksul isiklikust tarbimisest üle jäänud summadest (säästudest). Selliste sissetulekute kohta teabe nõudmine paneb isikule sisuliselt piiritlemata kohustuse oma varasemate sissetulekute kohta teabe andmiseks, mistõttu ei ole selline kohustus proportsionaalne. Selle vältimiseks tuleb nõue ajaliselt ja/või esemeliselt piiritleda. (p 12)
3-3-1-46-14 Riigikohus 28.10.2014
Halduskolleegium on oma varasemas praktikas selgitanud, et kohus võib haldusakti kontrollimisel arvestada haldusorgani poolt kohtumenetluses esitatud kaalutlusi, kui kohus on veendunud, et haldusorgan lähtus nendest kaalutlustest haldusakti andmisel (vt nt RKHK 29.11.2012 otsust asjas nr 3-3-1-29-12, p 20, ning 14.12.2012 otsust asjas nr 3-3-1-33-12, p 16). (p 15)
Vt ka annotatsiooni asjale nr 3-3-1-29-12.
Kolleegium nõustub halduskohtuga, et teabe ja dokumentide nõudmine õigusrikkumise tõkestamise eesmärgil oleks menetluse erivorm, mis nõuaks seadusandja erivolitust (vt ka MKS § 59 lg 3 ja § 70). Vaidlustatud korralduse õigusliku alusena välja toodud sätted lubavad küll maksuarvestust kontrollida, kuid ei anna õigust koguda tõendeid õigusrikkumise ennetamise tarbeks. (p 16)
Tulenevalt proportsionaalsuse põhimõttest võib maksuhaldur nõuda teavet enne maksudeklaratsiooni esitamist vaid siis, kui see on alanud maksumenetluses maksude arvestuse ja tasumise õigsuse kontrollimiseks vajalik. Maksuhaldur oleks seega pidanud praegusel juhul põhjendama, millised on need erilised asjaolud, mis ei võimalda tõendeid koguda ja maksuarvestuse õigsust kontrollida tavapärases korras, st pärast maksudeklaratsiooni esitamist. (p 14)
Põhjendatud menetluskulud ei saa apellatsiooniastmes olla üldjuhul suuremad kui esimese astme kohtus. Samamoodi ei saa ka kassatsiooniastmes olla menetluskulud üldjuhul suuremad kui apellatsiooniastmes (vt RKHK 30.11.2010 otsus asjas nr 3-3-1-63-10, p 31, ja 9.02.2011 otsust asjas nr 3-3-1-90-10, p 21). Praeguses asjas ei ole erandlikke asjaolusid, mis õigustaksid esimeses kohtuastmes kantud kuludest suuremaid õigusabikulusid apellatsiooni- või kassatsiooniastmes. (p 20)
Maksumenetlus on maksuhalduri poolt läbi viidav haldusmenetlus, mille üheks eesmärgiks on maksuarvestuse õigsuse kontroll. Mõiste „maksude arvestamine“ (vt nt MKS § 57, KMS §-d 36–37) on laiem mõiste kui „maksu arvutamine“ maksudeklaratsioonis (vt MKS § 88 lg 1), hõlmates ka arvete nõuetekohast vormistamist, maksuarvestuse kannete õigeaegsust jms. Ringkonnakohus on praeguses asjas õigesti leidnud, et maksukorralduse seadusest tuleneb maksuhalduri üldine kontrollipädevus (MKS § 10 lg 2 p 1), mis ei piiritle kontrollimenetluse lubatavust ajalises mõttes. Maksukorralduse seadus ei sea piiranguid maksumenetluses tähtsust omavate asjaolude kontrollimisele enne deklaratsiooni esitamise tähtpäeva. Sellist keeldu ei tulene ka maksukorralduse seaduse üldisest mõttest ega seadusesätete omavahelistest seostest. (p 10) Tulenevalt proportsionaalsuse põhimõttest võib maksuhaldur nõuda teavet enne maksudeklaratsiooni esitamist vaid siis, kui see on alanud maksumenetluses maksude arvestuse ja tasumise õigsuse kontrollimiseks vajalik. Maksuhaldur oleks seega pidanud praegusel juhul põhjendama, millised on need erilised asjaolud, mis ei võimalda tõendeid koguda ja maksuarvestuse õigsust kontrollida tavapärases korras, st pärast maksudeklaratsiooni esitamist. (p 14)
Üksikjuhtumi kontrollimenetlus, milles nõutakse teavet dokumentide esitamisena nende asjaolude kohta, mille kogumise ja säilitamise kohustus on maksukohustuslasel raamatupidamisarvestuses niikuinii, ei ole sedavõrd põhiõigusi piirav, et nõuaks seaduses veel täpsema volitusnormi olemasolu, kui seda on MKS § 60 lg 1. (p 11)
Tõendeid kogutakse tuvastusmenetluse käigus kas üksikjuhtumi kontrolli (MKS § 59 lg 2 p 1) või revisjonina (MKS § 59 lg 2 p 2). Kolleegium on varem leidnud, et (vt RKHK 6.06.2005 otsust asjas nr 3-3-1-20-05, p 15) et „revisjoni ja üksikjuhtumi kontrolli sisuline eristamine sõltub hinnangust, kas tegemist on enam koormava kontrollimisega. Võimalik on ka kohtulik kontroll nii selle üle, kas maksuhalduri poolt üksikjuhtumi kontrolliks peetav menetlus on tegelikult revisjon, kui ka selle üle, kas maksuhaldur järgib revisjoni puhul menetlusnõudeid. Kui asjaolud ja tõendid on erisuunalised, viidates sisuliste tunnuste osas nii üksikjuhtumi kontrollile kui ka revisjonile, siis on oluline ka see, kuidas maksuhaldur kontrolli vormistas ja kuidas menetlus toimus”.
Selles asjas on kontrollimenetlus õigesti läbi viidud üksikjuhtumi kontrollimenetlusena. Asjaolud, et maksuhaldur on andnud samalaadse korralduse teabe esitamiseks ka varem (või hiljem) ning maksuhalduri üldine praktika on viia enamus kontrollimenetlustest läbi pärast maksukohustuse tekkimist ja maksukohustuslase poolt maksudeklaratsiooni esitamist, ei ole piisavad, et pidada algatatud kontrollimenetlust revisjoniks. (p 12)
3-3-1-21-12 Riigikohus 27.03.2013
RahaPTS § 40
Politsei- ja Piirivalveameti kriminaalpolitseiosakonna rahapesu andmebüroo teeb ettekirjutusi seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks, sh võib ta piirata arvelduskonto käsutamist. Ettekirjutuse õiguspärasuse kontrollimiseks peab kohus tuvastama, millisele eesmärgile ja kaalutlustele tuginedes seati kontole käsutamispiirang ning kas käsutamispiirangut on piisavalt põhjendatud. Selleks tuleb ettekirjutuse tegemisel järgida RTRTS § 38 lg s 2 sätestatud kohustust ning ettekirjutuse tegemist põhistavad faktilised asjaolud kajastada eraldi dokumendis. Haldusorganit ei vabasta ettekirjutuse põhjendamisest väide, et põhistavad asjaolud sisalduvad kriminaalasja materjalides ning nende avalikustamiseks puudub õigus. Kriminaalasja menetleja põhjendused ei asenda vaidlustatud haldusakti andja põhjendusi.
Ettekirjutuse faktiliste ja õiguslike aluste väljaselgitamine võimaldab hinnata ka ettekirjutusega kohaldatud sunnivahendi eesmärgipärasust. Tuleb välja selgitada, milline on sunnivahendi kohaldamise legitiimne eesmärk ning kas ja millisel määral tagatakse selle sunnivahendiga haldusorganile pandud haldusülesande täitmist või käimasoleva kriminaalmenetluse eesmärke. Järelevalvemenetlust ei viida läbi ning haldussunnivahendeid ei kohaldata kriminaalmenetluse eesmärkide tagamiseks.
Riigikohtu praktikas on asutud seisukohale, et diskretsiooniotsuse põhikaalutlused peavad sisalduma haldusaktis. Menetluses esitatud dokumentidele abstraktselt viitamine ei võimalda menetlusosalistel ega kohtul üheselt aru saada, millised olid haldusakti andja kaalutlused, ega sunni haldusorganit otsustamisel kõiki poolt- ja vastuargumente läbi mõtlema. (vt otsused kohtuasjades nr 3-3-1-13-11, p 10, ja 3-3-1-54-03, p d 34–36). Korduvalt on rõhutatud põhjendamise olulisust planeeringute kehtestamisel. Kui tehakse viide mõnele teisele dokumendile, peab lõppkokkuvõttes olema arusaadav, milline selles dokumendis sisalduv informatsioon kujutab endast osa haldusakti põhjendusest (vt otsuseid kohtuasjades nr 3-3-1-87-08, p 18, 3-3-1-39-07, p 10, ja neis viidatud varasemad lahendid). Seda praktikat ei muudeta.
Vaidlusalusel juhul ei ole järgitud põhjendamiskohustus, sest osaline detailplaneeringu kehtestamise otsus viitab üldiselt detailplaneeringu toimikule ning täpsustatud ei ole isegi konkreetseid dokumente, mida tuleks käsitada otsuse põhjendustena. Tervikliku planeeringu tekstis ja seletuskirjas on keeruline eristada kehtestatud (osalist) planeeringut puudutavat osa kehtestamata planeeringut puudutavast osast. Eristamiseks tuleb võrrelda erinevaid planeeringudokumente, mis on valdkonna spetsialistiks mitteolevale isikule ebamõistlikult koormav.
Maavanem ei ole küll detailplaneeringule heakskiitu andes üldplaneeringu muutmist käsitlenud, kuid võib eeldada, et maavanem oli üldplaneeringu muutmisest teadlik. Detailplaneeringu toimikus on sõnaselge kinnitus, et kruntide suuruse küsimust käsitletakse üldplaneeringut muutvana. Maavanem andis oma heakskiidu detailplaneeringule tervikuna, sealhulgas üldplaneeringu muutmisele. Maavanema tehtud ettepanekud on üksnes vormilised ega viita detailplaneeringu vastuolule õigusaktidega. Seetõttu ei mõjuta maavanema ettepanekute arvestamata jätmine käesoleval juhul osalise detailplaneeringu kehtestamise õiguspärasust.
Parema selguse maavanema heakskiidu sisu osas tagaks see, kui heakskiitu väljendavas kirjas oleks märgitud kõik küsimused, mille üle on järelevalvet teostatud ning maavanema seisukoht nendes küsimustes. Maavanema heakskiit on olemuselt menetlustoiming (vt nt otsust kohtuasjas nr 3-3-1-12-07, p 19), mille põhjendamise kohustust seadus selgesõnaliselt ette ei näe. Siiski on kohtupraktikas asutud seisukohale, et menetlustoimingute põhjendamise nõue tuleneb haldusmenetluse üldpõhimõtetest. Motiveerimise nõue tagab kaebeõiguse reaalse teostamise võimaluse (vt ka otsus kohtuasjas nr 3-3-1-62-08, p 10 ja otsused asjades nr 3-3-1-12-07, p 19; 3-3-1-1-10, p 11 ).
PlanS § 23 lg-s 7 sätestatu ei välista detailplaneeringu osalist kehtestamist ilma järelevalve teostaja ettepanekuta.
Riigikohtu otsuses haldusasjas nr 3-3-1-28-04 ( p 20) on leitud, et kui eelmisest planeerimismenetlusest on möödunud pikk ajavahemik, tuleb planeeringu kehtestamiseks viia läbi uus planeerimismenetlus. Siiski ei pruugi selline olukord paratamatult tuua kaasa kehtestamise otsuse õigusvastasust. Haldusasjas nr 3-3-1-28-04 oli planeerimismenetlus planeeringu kehtestamata jäämise tõttu lõppenud, praeguses asjas menetlus jätkus. Muuhulgas toimus maavanema heakskiiduga lõppenud järelevalvemenetlus ja sõlmiti planeeringujärgsete teede ning tehnovõrkude ja -rajatiste väljaehitamist puudutav leping. Arvestades neid asjaolusid ning seda, et välja ei ole toodud olulisi muutunud asjaolusid, ei ole praegusel käesoleval juhul tegemist olulise menetlusveaga. Oluline on ka märkida, et viivitus planeerimismenetluses kahjustab üldjuhul eelkõige detailplaneeringu taotleja huve.
Pika ajavahemiku puhul viimasest menetlustoimingust kuni planeeringu kehtestamise otsuseni tuleb otsuses esitada kaalutlused planeeringu kehtestamise vajaduse ning planeeringulahenduse õigsuse kohta või täiendada seletuskirja. Põhjenduste esitamine detailplaneeringu kehtestamise otsuses või muus vahetult enne kehtestamist koostatud dokumendis kinnitab, et haldusorgan on otsustamise aja seisuga kõik poolt- ja vastuargumendid läbi kaalunud ja vajadusel arvestanud muutunud olustikku. Seda ei taga üldine viide planeeringu toimikule.
HKMS § 109 lg 5 kohaselt ei välista menetluskulude hüvitamist menetlusosalisele see, kui tema eest kandis need muu isik. HKMS varasemas redaktsioonis selline säte puudus. Kohtupraktikas (otsus haldusasjas 3-3-1-28-03, p 9) on asutud seisukohale, et õigusabikulu väljamõistmine sellises situatsioonis on põhjendatud, kui õigusabi eest tasumist tõendavatest dokumentidest nähtub, kellele ja millises haldusasjas on õigusabi osutatud. Haldusasjas nr 3-3-1-23-10 (otsuse p 18) on siiski rõhutatud, et asjas nr 3-3-1-28-03 oli lisaks tuvastatud, et kaebaja ja õigusabi tasunud isiku vahel oli laenusuhe ning kaebajal oli seega kohustus õigusabikulud nende eest tasunud isikule hiljem hüvitada. Kuna haldusasjas nr 3-3-1-23-10 ei olnud sellekohaseid tõendeid esitatud, jäeti taotlus menetluskulude hüvitamiseks rahuldamata.
Käesolevas asjas ei ole küll esitatud tõendit laenusuhte kohta kaebaja ja õigusabi eest tasunud isiku vahel, kuid õigusabikulud tuleb siiski lugeda kaebaja poolt kantuks ning tema kasuks välja mõista. Esindaja esindas kaebajat planeerimismenetluses ja kohtumenetluses notariaalse volikirja alusel ning tegemist on kaebaja pojaga, mistõttu võib eeldada kaebaja ja esindaja vahel piisavalt tihedat sidet, mh kokkulepet õigusabikulude osas. Olukord ei ole võrreldav haldusasjadega nr 3-3-1-23-10 ja 3-3-1-28-03, kus kulud olid tasunud menetlusosaliseks mitteolevad äriühingud.
Riigikohtu praktikas on järjekindlalt väljendatud seisukohta, et kaalutlusotsuste puhul peab haldusakti motivatsioon olema eriti põhjalik ning Riigikohus jääb selle seisukoha juurde. Samuti on leitud, et põhjenduste esitamine kohtumenetluses ei muuda akti tagantjärele tõhusalt kontrollitavaks, sest pole võimalik tõendada, kas kohtumenetluse jooksul esitatud põhjendused on samad, millest tegelikult lähtuti (vt lahendid asjades nr 3-3-1-74-11 (p 15), 3-3-1-13-11 (p 9), 3-3-1-49-08 (p 11), 3-3-1-81-07 (p 20), 3-3-1-62-07 (p 16), 3-3-1-57-07 (p 18), 3-3-1-16-05 (p 17) ning otsus ¬asjas nr 3-3-1-85-10 (p 44)). Erandjuhtudel on siiski peetud võimalikuks põhjendamispuudustega haldusakti tühistamata jätmist (vt nt lahendeid haldusasjades nr 3-3-1-74-11 (p 16), 3-3-1-57-09 (p d 13 ja 23), 3-3-1-49-08 (p 11), 3-3-1-33-07 (p 16)).
Riigikohus pehmendab seisukohta, et pole võimalik tõendada, kas kohtumenetluse jooksul esitatud põhjendused on samad, millest haldusakti andmisel tegelikult lähtuti. Võib esineda erandlikke olukordi, kus haldusorganil on võimalik tõendada, et haldusaktist välja jäänud, kuid kohtumenetluses esitatud põhjendusest juhinduti tegelikult juba haldusakti andmise ajal. Seejuures lasub haldusorganil tõendamiskoormus küsimuses, kas põhjendus haldusakti andmisel tegelikult eksisteeris ja kas sellega arvestati. Tegemist on erandliku olukorraga, mis ei vabasta haldusorganit haldusakti põhjendamise kohustusest.
Eesti Haigekassa juhatuse otsusega kinnitati ravi rahastamise lepingute sõlmimise otsustamiseks valikule kuuluvad eriarstiabi ja hooldusravi teenuste mahud erialadel ravijuhtudes ja teenuste osutamise soovitud kohad piirkondade kaupa. Kaebajatel, kes omavad tegevusluba ja tegutsevad vaidlustatud otsuses märgitud erialadel, oli kaebeõigus otsuse vaidlustamiseks.
Haigekassa vahendid on piiratud avalik ressurss, mistõttu mõjutab ravi rahastamise lepingute sõlmimine konkurentsiolukorda tervishoiuteenuste osutamise turul andes eelise lepingut omavatele teenuse osutajatele. See riivab samalaadsest eelisest huvitatud isikute ettevõtlusvabadust, piirab konkurentsi ning võib riivata võrdsuspõhiõigust.
Haigekassa otsust ei saa pidada puhtalt soodustavaks haldusaktiks, kuna sellega seatakse konkursil osalejatele ka teatud piiravad tingimused, millele mittevastavate raviteenuse osutajatega lepinguid ei sõlmita. Olukord on võrreldav riigihankemenetlusega, kus osalemisest huvitatud isikul on õigus vaidlustada hanketeade.
Kirjalik haldusakt peab olema kirjalikult põhjendatud. Käesoleval juhul ei nähtu ala kaitsealana või hoiualana kaitse alla võtmise aktist õigusnormi, mis oleks sisuliseks aluseks aktis loetletud hoiualade kaitse alla võtmisele. Selliseks normiks saaks olla eelkõige LKS § 7 ning märkida oleks tulnud milline selles sättes nimetatud alternatiividest konkreetsel juhul hoiualade kaitse alla võtmise tingis, koos asjakohaste selgitustega faktiliste asjaolude kohta. Kui vaidlustatud akti õiguslikud põhjendused on ebapiisavad, siis ei ole kohtul võimalik akti sisulist õiguspärasust kontrollida.
Riigikohtu praktikas on leitud (vt otsuse asjas nr 3-3-1-57-09 p 12), et piisavaks põhjenduseks hoiuala kaitse alla võtmisel ei saa pidada loetelu linnuliikidest, kelle kaitseks hoiuala moodustatakse, kui puuduvad põhjendused hoiuala piiride kohta, viited tõenditele nimetatud linnuliikide elamise kohta kaitse alla võetaval alal ning kaalutlused, millest haldusakti andmisel on lähtutud. Ka praegusel juhul on esitatud üksnes loetelu kogu hoiualal kaitstavate elupaigatüüpide ja linnuliikide kohta. Puuduvad viited muudele dokumentidele (nt eksperthinnangud, loodusväärtuste asukohta näitavad kaardid jm), millest võiks selguda hoiuala piiride põhjendused, selgitused, kus konkreetsed loodusväärtused hoiualal asuvad, kaitserežiimi valiku argumendid ja muud põhjendused.
Õigusakti vorm peab olema vastavuses selle materiaalse sisuga. Õigusaktide andmisel on aga juhtusid, kus normatiivse regulatsiooni ning individuaalse ettekirjutuse range eristamine on komplitseeritud ega pruugi vastata regulatsiooni ökonoomsuse põhimõttele. Vältimatult ei ole põhiseadusevastane seaduse regulatsioon, mis näeb ette isiku subjektiivseid õigusi ja vabadusi vahetult riivava õigustloova akti andmise. Määravaks on, kas isikule on piisavalt tagatud PS §-st 14 tulenev põhiõigus korraldusele ja menetlusele ning PS §-st 15 tulenev õigus vaidlustada kohtus tema suhtes kehtestatud piiranguid.
Määruse kui üldakti ja haldusakti andmise menetlus, formaalne õiguspärasus ja vaidlustamine on erinevad. Üldkorralduse andmine ei tohi ülemääraselt kitsendada isiku menetluslikke õigusi ja kaebeõigust. Kui seadusandja on valinud akti liigiks määruse, siis võib ta näha erinormidega ette täiendavad akti andmise menetlus- või vaidlustamisreeglid, mis üldiselt on omased teistsugusele akti liigile ja isiku õiguste kaitse seisukohalt konkreetsel juhul vajalikud.
Euroopa Kohus on Euroopa Komisjoni algatatud rikkumismenetluses leidnud, et liikmesriik pidi täitma EÜ Nõukogu direktiivi nr 79/409/EMÜ (nn linnudirektiiv) art 4 lg-st 4 tulenevat kohustust vältida elupaikade saastamist või kahjustamist hoolimata sellest, et ala ei olnud kantud Natura 2000 erikaitsealade võrgustikku (vt Euroopa Kohtu 02.08.1993 otsust kohtuasjas nr C-355/90: Santo?a Marshes, p 22). Seega võivad direktiivist tulenevad kohustused olla teatud juhtudel kohaldatavad ka aladele, mis vastavad Natura linnualade hulka valimise teaduslikele kriteeriumidele, kuid ei ole riigi poolt erikaitsealade loetellu kantud.
Euroopa Kohus ei ole senises praktikas lubanud direktiivide vahetut kohaldamist riigi poolt isiku kahjuks (vt nt Euroopa Kohtu 08.10.1987 otsuse kohtuasjas nr 80/86: Kolpinghuis Nijmegen BV, p-i 9; Euroopa Kohtu 11.11.2004 otsuse kohtuasjas nr C-457/02: Antonio Niselli, p-i 29). Euroopa Kohtu järeldus tuleneb Euroopa Ühenduse asutamislepingu art 249 lg 3 sõnastusest: "Direktiiv on saavutatava tulemuse seisukohalt siduv iga liikmesriigi suhtes, kellele see on adresseeritud, kuid jätab vormi ja meetodite valiku selle riigi ametiasutustele." Seega saab direktiiv vahetult panna kohustusi üksnes liikmesriikidele, mitte aga üksikisikutele, ning direktiivile ei saa kohtus tugineda üksikisiku vastu.

matches:
§ 105
§ 40
§ 20
Kohus
§ 158
§ 51
§ 158
kohus
Kohus
§ 4
kohus
§ 4
kohus
§ 108
kohus
§ 79
§ 61
§ 46
§ 61
§ 43
Riigikohus
kohus
kohus
§ 59
§ 70
§ 57
§ 88
§ 10
§ 60
§ 59
§ 59
Riigikohus
§ 40
kohus
§ 38
§ 23
§ 109
Riigikohus
Riigikohus
§ 7
Kohus
Kohus


Maksumaksja portaal - Järelepärimine: Miks piirati deklaratsioonide parandamise võimalusi e-maksuametis. Õnneli Varend, Aivar Rehe - 2005 > Detsember (nr 12) - EML ajakiri MaksuMaksja
EML ajakiri MaksuMaksja > 2005 > Detsember (nr 12) > Järelepärimine: Miks piirati deklaratsioonide parandamise võimalusi e-maksuametis. Õnneli Varend, Aivar Rehe
Järelepärimine: Miks piirati deklaratsioonide parandamise võimalusi e-maksuametis. Õnneli Varend, Aivar Rehe
Millisel õiguslikul alusel piirab MTA e-deklaratsioonide muutmist?<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />
Liidu liikmed on EMLi poole pöördunud murega, mille ajendiks on maksu- ja tolliameti veebilehel 27. oktoobril avaldatud pressiteade „Tulu- ja sotsiaalmaksu ning käibemaksu deklaratsioonide muutmise võimalused e-maksuametis muutusid“ (http://www.emta.ee/?id=3037).
Pressiteatest nähtub, et tulu- ja sotsiaalmaksu deklaratsioonide (TSD) ja käibemaksu deklaratsioonide parandamist e-maksuameti kaudu piirati nende maksustamisperioodide osas, mille kohta on alustatud või läbi viidud kontrollimine.
Teate kohaselt ei ole maksumaksjal pärast kontrollimise alustamist enam võimalik e-maksuameti kaudu muuta või kustutada eelnimetatud perioodide kohta esitatud maksudeklaratsioone.[1]
Põhiseaduse §-st 3 ja maksukorralduse seaduse §-st 10 tulenevalt tegutseb maksuhaldur kui riigivõimu esindaja seaduse alusel. MTA teatest aga ei nähtu ja maksumaksjale jääb seetõttu ka arusaamatuks, millisel seaduslikul alusel maksuhaldur antud juhul tegutseb. EMLi hinnangul on maksuhalduri tegutsemise seadusliku aluse olemasolus alust kahelda.
MKS § 89 „Deklaratsiooni parandamine“ kohustab maksukohustuslast deklaratsioonis esinevate vigade avastamise korral koheselt maksuhaldurit sellest teavitama. Üks teavitamise viisidest on deklaratsiooni parandamine, kusjuures teatavatel juhtudel kohustab seadus maksumaksjat esitama selleks uue muudetud andmetega deklaratsiooni. Deklaratsiooni parandamisele järgneb tavapäraselt vastavalt tagastusnõude esitamine või maksusumma tasumine maksuhaldurile.
MKS § 86 lg 1 kohaselt on maksukohustuslasel õigus valida deklaratsiooni esitamise viis, välja arvatud kui seaduse või määrusega on sätestatud teisiti. EMLi hinnangul ei tulene ei seadusest ega määrusest paberkandjal deklaratsiooni esitamise eelistamist elektroonilise viisi suhtes. Pigem vastupidi – MKS näeb isegi otsesõnu ette, et riigi-, valla või linnaasutus on infotehnoloogiliste võimaluste olemasolu korral kohustatud esitama deklaratsioonid ja muud dokumendid maksuhaldurile elektrooniliselt (§ 63 lg 4).
Elektrooniline deklaratsioonide parandamine on märgatavalt kiirem, samuti tagatakse sel teel andmete kiirem kandmine andmebaasidesse. Äärmiselt oluline on seejuures kulusäästlikkuse aspekt – seda nii maksude administreerimise protsessis eneses (maksuraha kasutamise otstarbekus!) kui ka nende kulutuste osas, mis koormavad maksumaksjaid vahetult. Elektroonilise deklareerimise piiramine suurendaks mitte üksnes maksude administreerimise kulutusi, vaid ühiskondlikke kulutusi tervikuna. See aga ei oleks kooskõlas hea halduse põhimõtetega.
Oleme seisukohal, et vahetegu paberkandjal ja elektrooniliselt esitatava deklaratsiooni parandamise tingimuste osas ei ole mõistlik ja sellele on raske leida õigustust.
EML tunnustab maksuhalduri seaduslikku ja eesmärgipärast tegevust maksude tasumise õigsuse tagamisel. Samas oleme veendunud, et MTA tegevus peab toimuma rangelt seaduse alusel ning järgima tõhususe, mõjususe ja säästlikkuse põhimõtteid.
Pressiteates toodud selgitus, mille kohaselt soovib maksuhaldur muudatustega ära hoida valeandmete tahtlikku esitamist, viitab vastuolule nimetatud põhimõtetega ega saa seetõttu olla ka mõistlik. Tahtlikult valeandmeid esitada on ühtviisi võimalik nii paberkandjal kui ka elektrooniliselt esitatavas deklaratsioonis. Samuti ei ole vastava teo karistatavus sõltuvuses deklaratsiooni esitamise viisist. Siinkohal rõhutame veelkord, et maksuhalduri kui riigivõimu esindaja tegevus – olenemata motiividest – peab rangelt rajanema seadusel.
Eeltoodust tulenevalt palub EML vastust ja motiveeritud põhjendust küsimusele: millisel õiguslikul alusel piirab MTA elektroonilisel teel esitatavate deklaratsioonide muutmist ja milline on sellise piirangu õiguslik motivatsioon?
Ühtlasi teeme MTA-le ettepaneku, et kõikidel juhtudel, mil maksuhaldur kavatseb võtta või võtab maksude administreerimise protsessi korralduses ette muudatusi, mis maksmaksjat otseselt või kaudselt puudutavad või koormavad, informeeritaks maksumaksjaid sellest mitte tagantjärele tähelepanu juhtimisega, vaid – mõistliku ajavaruga ennetavalt.
Samuti juhime tähelepanu vajadusele kõikidel sellistel juhtudel ära näidata konkreetsed õiguslikud alused, millele MTA oma tegevuses tugineb. Meie hinnangul ei viitaks see mitte üksnes maksuhalduri poolsele lugupidamisele maksumaksja suhtes, vaid on ühtlasi ka maksuhalduse usaldusväärsuse esmaseid eeldusi.
EMLi tegevjuht
Ma olen MTA vastust lugenud mitu korda ja proovinud aru saada, milles ikkagi probleem on ja mismoodi nende lahendus seda probleemi lahendab. Kahuks pean tõdema, et ma ei saa aru. Veelgi hullem – ma kardan, et ka MTA ei saa aru, mida nad kirjutavad. Kuna ma ei saa aru, millest nad täpselt aru ei saa ja miks nad aru ei saa, samuti kardan, et nad ei saa aru, miks mina sellest aru ei saa, siis ma ei oska ka rohkem midagi asja kohta kommenteerida.
järelepärimisele saabunud vastus
E-deklaratsioonide muutmise piiramine pole seadusega vastuolus
Maksu- ja tolliamet piiras tulu- ja sotsiaalmaksu deklaratsioonide (TSD) ja käibemaksu deklaratsioonide parandamist e-maksuameti kaudu nende maksustamisperioodide osas, mille kohta on alustatud või läbi viidud kontrollimine. Muudatuse kohaselt ei ole maksukohustuslastel pärast kontrollimise alustamist enam võimalik e-maksuameti kaudu muuta või kustutada eelnimetatud perioodide kohta esitatud tulu- ja sotsiaalmaksu ning käibemaksu deklaratsioone.
Oma kirjas palub EML motiveeritud põhjendust küsimusele: millisel õiguslikul alusel põhineb ülaviidatud piirang elektroonilisel teel esitatavate deklaratsioonide muutmisele ja milline on sellise piirangu õiguslik motivatsioon. Viitate ka MKS § 86 lg-s 1 ja §-s 89 sätestatule, samuti hea halduse põhimõttele ja leiate, et käesoleval juhul ei pruugi seatud piirang olla kooskõlas seaduse ning õiguse üldprintsiipidega.
MTA leiab, et käesoleval juhul ei ole piirangu seadmine elektroonilisel teel esitatavate deklaratsioonide muutmiseks vastuolus MKSiga ning nimetatud piirangu kehtestamisel ei ole maksuhaldur rikkunud hea halduse, samuti haldusmenetluse tõhususe, mõjususe ja säästlikkuse põhimõtteid.
Maksudeklaratsioon on kõige olulisem maksu määramise ja maksusumma arvutamise alusdokument, nimetatud põhimõtet kinnitab MKS §-s 82 sätestatu: maksuhaldur lähtub maksukohutuse täitmise kontrollimisel ja maksu määramisel eelkõige maksukohustuslase esitatud maksudeklaratsioonidest (§ 85 lg 1), maksukohustuslase raamatupidamisarvestusest ja muust tema poolt enda tegevuse kohta peetud arvestustest. Maksudeklaratsioonides valeandmete esitamise korral on võimalik rakendada isikute suhtes sunnivahendeid ja sanktsioone.
MKS § 86 lg 1 sätestab maksudeklaratsiooni esitamise võimalused. Seda on võimalik teha posti teel, elektroonilisel andkandjal või elektroonilist andmesidet kasutades, samuti on võimalik deklaratsioon üle anda maksuhalduri ametiruumides või muus tema poolt määratud kohas.
MTA nõustub seisukohaga, et haldusmenetluse põhimõtetest tulenevalt on maksuhalduri kohustus korraldada deklaratsioonide esitamise protsessi nii, et maksukohustuslasel oleks võimalik vastavat kohustust täita võimalikult lihtsalt ning kiirelt. Seda eesmärki silmas pidades on MTA ka juba mitu aastat rakendanud võimalust esitada deklaratsioone, taotlusi jm dokumente läbi e-maksuameti. Elektroonilise keskkonna kasutamine mitte üksnes ei võimalda deklaratsioonide esitamist lihtsustada, vaid kannab endas ka ressursisäästlikkuse põhimõtet – kokkuhoidu aja- ja ka näiteks paberikulude osas.
Kuid ülalviidatud printsiipide kõrval tuleb alati arvestada ka avalike huvide kaitset, samuti menetlusökonoomika põhimõtteid. MTA pressiteade selgitab, et deklaratsioonide muutmise võimaluste piiramisega e-maksuametis soovib MTA hoida ära valeandmete tahtlikku esitamist. Selline meede on võetud tarvitusele seoses varasemalt mitmete kontrollimenetluste käigus esinenud juhtumitega, kus maksumaksja on muutnud kontrollitud perioodide kohta esitatud deklaratsioone, eesmärgiga kajastada kontokaardil maksude enammakseid, mille abil on võimalik tasaarvestada maksumenetluse käigus juurdemääratud maksusummad. Selle tegevusega jäetakse faktiliselt tasumata kontrollimise tulemusel täiendavalt tasumisele kuuluvad maksud.
Seega on MTA e- maksuameti deklaratsioonide esitamise piirangu kehtestamisel tuginenud praktilisele kogemusele.
Piirang on kooskõlas ka menetlusökonoomika ja menetluse efektiivse läbiviimise põhimõtetega, kuivõrd väldib korduva kontrollimenetluse läbiviimist nende perioodide osas, mida MTA juba on kontrollinud ja seeläbi säästab ka kliendi ressursse.
Lisaks, olukorras, kus MTA on läbi viinud maksukohustuslase maksude tasumise õigsuse kontrolli, peaks korrektselt kaasaaitamiskohustust teinud maksukohustuslasel tekkima juba kontrollitud perioodide muutmise vajadus vaid erandlikel juhtudel.
Kindlasti ei saa üksikjuhtumite pinnalt järeldada, et piirangu kehtestamine on üldiselt koormav, ebaproportsionaalne ja et avalike huvide kaitse on antud juhul vähem kaalukas. Deklaratsioonide muutmine on kontrollitud perioodide osas võimalik, kuid seda saab teha muid kanaleid kasutades.
Oma kirjas viitate muuhulgas ka MKS § 86 lg 1 teisele lausele, mille kohaselt võib isik valida deklaratsiooni esitamise viisi, välja arvatud juhul, kui seaduse või määrusega on sätestatud teisiti. Nimetatud sättest ei tulene maksuhaldurile kohustust tagada igal juhul deklaratsioonide esitamise võimalust e-maksuameti kaudu, vaid sätte eesmärk on välja tuua, et olukorras, kus seadusandja on teinud kohustuslikuks teatud viisil deklaratsioonide esitamise, tuleb järgida kohustuslikku viisi ja muul juhul saab isik valida MTA poolt konkreetse deklaratsiooni esitamiseks loodud võimaluste vahel.
MKS § 86 lg-s 1 nimetatud erijuhud võivad tuleneda näiteks tollieeskirjadest, samuti ka riigi- ,valla-, linnaasutustele kehtestatud elektroonilise andmeedastuse kohustusest.
MTA teeb jätkuvalt kõik endast oleneva, et tagada maksukohustuslasele võimalikult kiire ja kvaliteetne teenindus. Elektrooniliste infosüsteemide rakendamise abil teenindusprotsesside lihtsustamine, andmete kvaliteedi parandamine ja info ajakohastamisega seotud tegevused kuuluvad nii käesoleval kui ka 2006. aastal MTA tegevuse prioriteetide hulka.
MTA peadirektor
[1] Analoogne probleem kerkis esile ka juulis, tulenevalt MTA kodulehel avaldatud teatest eelmiste perioodide deklaratsioonide parandamise võimaluste muutmise kohta e-maksuametis. EML pöördus selgituste saamiseks vastava e-kirjaga MTA poole 28. juulil. – Nimetatud järelepärimise ja MTA vastuse kohta sellele vt MaksuMaksja nr 8(94) 2004, lk 13–14.


text:
Õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele – Eesti Inimõiguste Keskus
Inimõigused Eestis 2016-2017 4. Õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele Hea Lugeja 1. Piinamise, ebainimlikult või alandavalt kohtlemise ja karistamise keeld 2. Orjuse ja sunniviisilise töötamise keeld 3. Õigus õiglasele kohtupidamisele 4. Õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele 5. Sõnavabadus 6. Kogunemis- ja ühinemisvabadus 7. Diskrimineerimise keeld 8. Sooline võrdõiguslikkus 9. Õigus vabadele valimistele 10. Rahvusvähemused ja lõimumispoliitika 11. LGBT inimeste olukord 12. Pagulaste ja varjupaigataotlejate õigused 13. Lapse õigused 14. Puuetega inimeste olukord Eelmine Järgmine
Õigus perekonna- ja eraelu puutumatusele
Autor: Ann Väljataga
See peatükk keskendub andmekaitsele ja privaatsusele, perekonnaelu puutumatuse teistest tahkudest (nagu näiteks lapse õigustest ja LGBTI isikute olukorrast) saab lugeda käesoleva aruande vastavatest peatükkidest.
Ilmselt oleks igakülgselt vale väita, et andmekaitse ja privaatsus on alates 2013. ja 2014. aasta sündmustest olnud teisejärgulised teemad. Ometi tehakse suur osa tööst ja sünnib ka valdav osa pööretest vaikselt ja sootuks mitte värskete õigusaktide, kohtupraktika või kirglike avalike arutelude tasandil. Nii Justiitsministeerium, Andmekaitse Inspektsioon (edaspidi AKI), suuremad andmetöötlejad sh info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (edaspidi IKT) teenusepakkujad ja meedia valmistuvad 2018. aasta kevadeks, mil jõustub andmekaitse üldregulatsioon. Seega andmekaitse ja privaatsus pole tegelikult teemana oma tähtsust minetanud, pigem on tendentsid, mis juba 2014. aastal alguse said, leidnud taaskord kinnitust ning üldjoontes viitavad need üksikisikute suuremale kontrollile selle üle, kas, kes ja kuidas nende andmetega tutvuda ning neid kasutada saab. Kuid kas andmete lauskogumise resoluutne piiramine ja andmekaitseraamistiku jõustumine tegelikult toovad kaasa privaatsusõiguse kuldajastu, ei ole sugugi kindel. Nimelt on paralleelselt teadlikkuse tõusu ja kodanikesõbralike kohtuotsustega toimumas üks teine protsess, mille käigus muutuvad andmed koosvaadatuna millekski enneolematult võimsaks, mis abstraktse hulgana võivad paljastada hämmastavaid detaile ja ennustada tulevikku, ning tehnoloogilised võimalused liiguvad teadagi alati õigusest kiiremini.
Seadusandlikud, poliitilised ja institutsionaalsed arengusuunad
2018. aasta kevadel jõustub EL-i andmekaitseraamistik,[1] mille tagajärjel kaotab isikuandmete kaitse seadus kehtivuse ning selle asemel hakatakse rakendama andmekaitse üldmääruse norme. Sellest, millise kuju kõik need muudatused praktikas meie õiguslikul, institutsionaalsel ja poliitilisel maastikul võtavad, on aga selles aruandes veel ennatlik rääkida.
2018. aasta 1. aprillil jõustus maksukorralduse seaduse muudatus, millega anti maksu- ja tolliametile riskihindamiseks ehk maksuluureks juurdepääs suurele hulgale andmekogudele. AKI peadirektor väljendas muret, et see muudatus võib vaikimisi viia massprofileermiseni.[2] Sarnane mõju võiks hooletuse ja ebaeesmärgipärase kasutuse puhul olla ka 2016. aasta sügisel Siseministeeriumi poolt algatatud ideel muuta hotelli külalisraamatud elektrooniliseks nii, et õiguskaitseasutustel oleks võimalik neid andmeid analüüsides tuvastada terrorismi või kuritegevusega seostatavaid hotellikülastajaid.[3]
Viimane plaan aga ei ole siiani seaduseks kirjutatud. Selliste algatuste puhul on suureks ohuks see, et massandmetöötlust teostavad arvutiprogrammid ja seega on ka nende põhjal tehtud otsused mõjutatud tehnilistest protsessidest, mida neid juhtivad või nendest sõltuvad inimesed sageli ei mõista. Selline suur andmetöötlus võib viia ennatlike ja ekslike järeldusteni nii üksikiskute kui ka inimgruppide suhtes. Justiitsministeeriumi pressiesindaja Riina Solman kommenteeris, et kindlasti ei ole massprofileerimise näol tegemist seadusandja teadlikult valitud üldise suunaga.[4] See on igati usutav, kuid massandmetöötlust puudutavate ja ka kõigi teiste õigusaktide potentsiaal rikkuda põhiõigusi peitubki sageli just loodud võimalustes kalduda seadusandja valitud üldisest suunast kõrvale.
27. aprillil 2016 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2016/618, mis käsitleb broneeringuinfo kasutamist terroriaktide ja raskete kuritegude ennetamiseks, avastamiseks, uurimiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks (edaspidi PNR direktiiv). PNR direktiivile on ennustatud samasugust saatust kui andmete säilitamise direktiivile ehk kehtetukskuulutamist vastuolu tõttu põhiõigustega; seda on nimetatud ka piinlikuks deja vu-ks. Eesti oli esimeste hulgas, kes ehitas broneeringuinfo kogumiseks ja säilitamiseks eraldi andmebaasi ning alustas andmete kogumisega juba 2016. aasta alguses (s.o veidi enne direktiivi jõustumist ja umbes 2,5 aastat enne ülevõtmistähtaega), mil jõustusid vastavad muudatused riigipiiri seaduses. Broneeringuinfo sisaldab teavet broneeringu ja sellega seotud toimingute kohta, lennureisija ja temaga koos reisiva isiku isikuandmeid, lennu üldandmeid, lennureisija kontaktandmeid ning broneeringu eest tasumist puudutavaid andmeid.[5] Riigipiiri seadus näeb ette, et neid anmeid edastatakse Politsei- ja Piirivalveametile, Kaitsepolitseiametile, Maksu- ja Tolliametile, Konkurentsiametile, Sõjaväepolitseile, Keskkonnainspektsioonile ning Justiitsministeeriumi vanglate osakonnale.[6] Broneeringuinfo kasutamine on lubatud raskete kuritegude ja terroriaktide ennetamiseks, põhinedes kriminaalmenetluse seadustiku (edaspidi KrMS) § 1262 lõikes 2 toodud definitsioonil, mis on suhteliselt lai.
Pärast Euroopa Kohtu 2017. aasta juuni arvamust,[7] millega tühistati EL-i ja Kanada kokkulepe seoses broneeringuinfot puudutavate andmete töötlemisega, tunduvad analoogiad sideandmete säilitamisega üha asjakohasemad.[8] Otsus kohaldub otse vaid nimetatud kokkuleppele, sest tõstatusid tõsised küsimused broneeringuinfo säilitamise kohta üldisemalt, nagu näiteks:
Kas säilitamisperiood on määratud meelevaldselt või mingitel kindlatel alustel?
Mida reedavad broneeringuandmed isiku eraelu kohta ja kas see on proportsionaalne?
Kas puudutatud andmesubjektide ring on piisavalt täpselt määratletud?
Üsna vahetult enne aruande „Inimõigused Eestis 2014-2015“ ilmumist tühistas Euroopa Kohus otsuses Schrems EL-i ja USA vahelise Safe Harbour kokkuleppe, kuna lausjälgimisskandaalide valguses ei olnud kindel, et USA suudab ka tegelikult kindlustada, et EL-i kodanike andmed USA digitaalhiiglaste valduses hästi kaitstud on.[9] Eriti arvestades, et Safe Harbour’ kokkulepe kärpis oluliselt EL-i andmekaitse järelevalveasutuste võimalusi seda kontrollida ning pani nii kodanikud kui ka andmekaitsevolinikud olukorda, kus nende ainsaks võimaluseks jäi pime usaldus režiimi suhtes, mis oli varasemalt oma privaatsusvaenulikkust või vähemalt ükskõiksust selle suhtes üsna selgelt tõestanud.
Riigikohus vaadeldud perioodil ühtegi andmekaitse ja jälitustegevusega seotud murrangulist otsust ei teinud. Kõige olulisem privaatsusõigust puudutav kohtulahend tuli 2016. aasta lõpus Euroopa Kohtult ja pani tugeva ja konkreetse pitseri 2014. aastal Digital Rights Irelandi[10] ja 2015. aastal Schremsi[11] kaasuses võetud seisukohtadele. Ühendatud kohtuasjades Tele 2 Sverige ja Watson (edaspidi Tele 2 Sverige) näitas Euroopa Kohus senisest veelgi selgemalt, kelle poolel ta privaatsusküsimustes seisab – kodanike ja ilmselt ka IKT teenusepakkujate. Kui Digital Rights Ireland võimaldas mitmete liikmesriikide sõnul erinevaid tõlgendusi, sh ka sellist, mille järgi võib kohustust andmeid valimatult koguda, talletada ja neid hiljem ka julgeolekuasutustega jagada pidada proportsionaalseks, kui riik näeb muus osas ette mõistlikke tagatisi – näiteks on piisava täpsusega paika pannud andmete talletamise eesmärgi ning periood, sätestanud ligipääsureeglid ja loonud tõhusa järelevalvesüsteemi.[12] Seega jäi üles küsimus, kas seadus, mis kohustab metaandmeid koguma suurte ja defineerimatute inimgruppide kohta, kellest enamiku moodustavad inimesed ei kujuta endast vähimatki julgeolekuohtu, on ebaproportsionaalne alati või ainult siis, kui puudub piisavalt täpne regulatsioon?
Tele 2 Sverige[13] otsus vastab sellele küsimusele üheselt ning ammendavalt: IKT teenusepakkujaid (nagu Tele 2) ei tohi kohustada julgeolekueesmärkidel koguma andmeid määratlemata inimhulkade kohta ning andmete kogumise aluseks peab alati olema objektiivselt põhjendatav kahtlus.[14] Samuti väljendus kohus kindlalt, et ka olukordades, kus IKT teenusepakkujad ja julgeoleku- või uurimisasutused mängivad kuritegude ennetamises ja uurimises võrdset rolli, kehtib e-privaatsuse direktiiviga seatud konfidentsiaalsuskohustus kõigile andmetele, mida on kogutud kodanike teenusekasutusega seoses.[15]
Olles küll äärmiselt resoluutne, jättis Euroopa Kohus tegelikult ka seekord veel mõned avatud uksed: nimelt ei puuduta otsus andmete kogumist näiteks arvete koostamise ja teenuse kvaliteedi kontrolli otstarbeks. Seetõttu on tõenäoline, et tegelikult jäävad täiesti arusaadavatel asjaoludel teenusepakkujate käsutusse endiselt tohutud andmehulgad, mille säilitamise praktikad varieeruvad veelgi enam kui senine andmete säilitamise regulatsioon riigiti. Küsimus, kas ja millistel tingimustel teenusepakkujad neid andmeid uurimis- ja julgeolekuasutustega jagada soovivad või on selleks kohustatud, on samuti ilma kindla lahenduseta. Seega, kuigi astuti suur samm privaatususe kaitseks, ei ole teise olulise eesmärgi – jälitustegevuse harmoniseerimise ja läbipaistvamaks muutmise suhtes selle kohtuotsusega kuigi palju ära tehtud. Viimane aga ei anna põhjust Tele 2 Sverige tähtsust kuidagi alahinnata.
Otsus kaasuses Tele 2 Sverige peaks saatma ka Eestile senisest tugevama signaali, et suhteliselt apaatne reaktsioon 2014. aasta Digital Rights Irelandi otsusele ei ole piisav. Õiguskantsler tunnistas juba 2014. aastal,[16] et senine süsteem vajab revideerimist, kuid elektroonilise side seadus § 1111 on muutmata kujul jõus siiani. Ilmselt aga on ka selles andmekaitseraamistiku jõustudes suuremaid muudatusi oodata, samuti on Euroopa Komisjon hetkel ette valmistamas uut e-privaatsuse määrust. Kuigi nii pärast Digital Rights Irelandi and Tele 2 otsuste avalikustamist võis meediast lugeda, et Justiitsministeerium on algatanud andmete säilitamise senise korra põhjaliku analüüsi ning ümberhindamise,[17] ei ole nende protsesside tulemusi seni avalikustatud. Ainsana on kättesaadav eespool mainitud õiguskantsleri seisukoht. Õiguskantsleri pädevus privaatsuspõhiõiguse kaitseks kinnistus veelgi aastal 2015, mil õiguskantsleri seaduse muudatusega anti talle sõnaselgelt võimalus julegolekuasutuste üle järelevalvet teostada. Sellest ajast alates ongi õiguskantsler koos Andmekaitse Inspektsiooniga olnud kõige aktiivsemad institutsioonid, mis kaitsevad kodanike õigust eraelu puutumatusele, olulisemaid institutsioonilisi muudatusi käsitletud perioodil toimunud ei ole.
Õiguskantsleri tegevus
Õiguskantsler viis nii 2015. kui ka 2016. aastal läbi kontrollkäike eesmärgiga teha kindlaks, kas õiguskaitseasutused teostavad jälitustoiminguid vaid piisavalt põhjendatud lubade alusel ning kas isikuid teavitatakse välistava põhjuse ära langemisel teostatud jälitustoimingutest. Kontrollkäikude raames kontrollitud väljastatud lubadest olid enamus põhjendatud ja jälitustoiminguid oli teostatud tõesti vaid viimase vahendina olukordades, mil tõendite kogumine mõnel muul põhiõigusi vähem riivaval viisil poleks olnud võimalik. Samas tõi õiguskantsler välja, et esines lube, mille puhul vältimatu vajadus jälitustegevuseks ei olnud sugugi ilmne ning juhtumeid, kus oli välja antud lube jälitustoiminguteks, mida KrMS konkreetse uuritava kuriteo puhul üleüldse läbi viia ei võimalda.[18] Teavitamiskohustuse olulisust käsitles põhjalikumalt eelmine Eesti Inimõiguste Keskuse aastaaruanne. KrMS §126 lg13p1 kohustab õiguskaitseasutusi iga isikut, kelle suhtes on läbi viidud jälitustoiminguid või kelle perekonna- või eraelu puutumatust on jälitustoiminguga riivatud, teavitama jälitustegevuse tegemise ajast ja liigist.[19]
Õiguskantsleri kontrollkäigud tõestasid, et õigeaegse teavitamisega on uurimisasutustes endiselt probleeme, mis piirab oluliselt puudutatud isikute võimalusi esitada rikkumiste kohta õigeaegselt kaebus ja seeläbi oma õigusi kaitsta, sh nõuda jälitustoimingu käigus kogutud teabe hävitamist.[20] See aitaks püsida kooskõlas ka minimaalsuse põhimõttega isikuandmete töötlemises, mille järgi peaks andmeregistrites olema just täpselt nii palju teavet kui vaja ja kindlasti mitte rohkem.
Õiguskantsler tutvus ka julgeolekuasutuste teabetoimikutega 2014. – 2016. aastal teabehanketoiminguteks antud lubade kohta ning hoolimata positiivsest üldhinnangust, tegi mõned ettepanekud põhiõiguste veelgi paremaks tagamiseks. 2017. aasta aruandes soovitab õiguskantsler julgeolekuasutustel täpsemalt määratleda (nii üldistes tööjuhendites kui ka iga üksikjuhtumi puhul) teavitamise edasilükkamise alused.[21] Siinkohal on tähtis meelde tuletada seda, et õiguskantsleril pole õiguskantsleri seaduse järgi juurdepääsu salastatud välisteabele või riigisaladusele, mis puudutab julgeolekuasutuste tegevuse salajasel või täiesti salajasel tasemel salastatud meetodeid, rahvusvahelisi ühisoperatsioone või välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni poolt edastatud teavet, kui teabe edastaja ei ole juurdepääsuks nõusolekut andnud, samuti puudub tal ligipääs informatsioonile käimasolevate teabehanketoimingute kohta.[22] Lisaks juba varem tõstatatud vajadusele täpsustada elektroonilise side seaduses sätestatud andmete säilitamise kohustuse tingimusi ning ulatust, soovitas õiguskantsler samas aruandes täpsemalt sõnastada ka elektroonilise side seaduse §113, mis oma senisel kujul ei anna piisavalt selget arusaama sellest, kuidas on lubatud interneti püsivõrku kasutamina pealtkuulamise eesmärgil ning seetõttu pole võimalik ka sellise pealtkuulamise õiguspärasust kontrollida.[23]
Eurobaromeetri e-privaatsust puudutavast uuringust ilmnes, et eestlane on võrreldes Euroopa keskmisega veidi aktiivsem interneti- ja sotsiaalmeediakasutaja. Samas jäävad eesti vastajate teadlikkus oma õigusest privaatsusele e-keskkonnas ning nõudmised teenusepakkujatele keskmisest tagasihoidlikemaks. Seega võib üldistavalt öelda, et eestlane on aktiivne, usaldav ja optimistlik digiinimene, kes samas ei evi tugevaid kahtlusi riigi jälitusprogrammide mõõdukuse ja legitiimsuse suhtes. Näiteks pidas võimalust enda elektrooniliselt edastatud sõnumeid krüpteerida nii, et neid saab lugeda vaid adressaat, väga oluliseks 47% vastanud eestimaalasi, EL-i keskmine näitaja oli seevastu märksa kõrgem – 65%. Küpsiste ja teiste monitoorimisseadmete kasutamist vaid isiku otsesel teadlikul nõusolekul pidas väga oluliseks 39% Eesti vastanutest ning 56% kõikidest EL-is küsitletutest. Samas oli ilmne ka see, et Eesti vastaja valis harva kõige tugevamalt meelestatud vastusevariandi.
Otse loomulikult keskenduvad ka avalikud arutelud pigem lähitulevikule, vaadates eelseisvasse kevadesse. Tõstatatud on küsimusi nagu: kuidas mõjutab vaikimisi andmekaitse põhimõte (s.o andmekaitset ja privaatsust edendavate lahenduste integreerimine kommunikatsioonitehnoloogiatesse arenduse kõige esimeses staadiumis) tarkvaraarendust, millised asutused peavad enda meeskonda kaasama andmekaitseeksperdi, mida tähendab õigus olla unustatud praktikas ja kas Eesti järelevalvesüsteem on valmis tehniliselt keerukamate nõudmiste täitmist kontrollima. Sarnaselt varasematele aastatele ei ole julgeoleku- ja terrorismitemaatikale keskendunud avalikud sõnavõtud ja arutelud andmekaitseküsimusi süvitsi käsitlenud. Nii ei ole Euroopa tasandil huvikaitseorganisatsioonide ja mõttekodade poolt palju kriitikat pälvinud PNR direktiiv Eesti avalikus ruumis märgatavat kõlapinda leidnud.
Küll aga kerkis esile teisi kitsamaid riikliku tasandi andmekaitsearutelusid. Tervise- ja tööministri Jevgeni Ossinovski plaan nägi ette töötada eri registrite baasil välja tehniline lahendus, mis kuvab kohalikele omavalitsustele mitteaktiivsete noorte nimekirja. Andmekaitse Inspektsioon aga leidis, et plaan ei ole kooskõlas eraelu puutumatusega, kuigi oli mõeldud soodustama vabatahtlikku ja omavalitsuse hoolekannet, nagu seisab ka põhiseaduse paragrahvis 28. Juunikuus paljastas riigikontroll, et nii tervise infosüsteem kui ka sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregister STAR sisaldavad turvariske. Ligipääs esimeses sisalduvatele delikaatsetele isikuandmete on liiga lihtne – nimelt pole kasutusel kahefaasilist autentimist.[24] STAR ei võimalda saada süstemaatilist ülevaadet andmetöötluse kohta ning muudab seega ka väärkasutamise tuvastamise raskeks.[25] Teine arutelu leidis aset 2015. aasta lõpus ning 2016. alguses, kui toonane kaitseminister Hannes Hanso esitas valitsusele eelnõu, millega saanuks kaitseväe arstlikud komisjonid juurdepääsu tervise infosüsteemi andmetele.[26]
Suurt poleemikat põhjustas ka hetkel kooskõlastamisel olev taustakontrolli seadus,[27] mida kommenteerisid kriitiliselt nii AKI[28] kui ka õiguskantsler.[29] Seni teostatakse taustakontrolli kas riigisaladuse loa menetluse käigus riigisaladuse- ja salastatud välisteabe seaduse korras ja kõigi kaitse-või korravalvestruktuuride töötajate suhtes eriseaduste alusel. Mõlemal juhul on on nii ankeetide sisu kui ka uuritavate isikute ring kindlalt piiratud ning viimane ei hõlma kedagi peale tööleasuja enda. Eelnõu järgi saab kontrollida ka riigihankepartnerite ning vabatahtlike (abipolitseinike, vabatahtlike päästjate) ning ka tööleasujate pereliikmete taustasid. Püüd taustakontrollide ulatust ning intensiivsust ühtlustada on kindlasti kiiduväärne, kuid eelnõu oma praegusel kujul: ei piiritle taustakontrolli teostaja õigust saada andmeid riiklikest andmekogudest vastavalt taustakontrolli konkreetsele sisule ja eesmärgile, sekkub delikaatsetesse isikuandmetesse nagu usulised veendumused ja terviseandmed ning omistab suure kaalu abstraktsetele õiguslikult sisustamata mõistetele nagu „ustavus Eesti Vabariigile“ ja majandusraskused.[30] Samuti ei ole eelnõu sideandmetele ligipääsu puudutav osa kooskõlas kolmandas alapeatükis käsitletud Euroopa Kohtu otsusega kaasuses Tele2 Sverige. AKI ja õiguskantsleri kriitika on põhjendatud ning näitab, et meie põhiõiguste valvekoerad on selles küsimuses informeeritud, kaasaegsed ja progressiivsed.[31]
Trend ja hea praktika
Suureks edasiminekuks võib pidada seda, et kui varem oli ähmane, kes ja millises ulatuses jälitus- ja teabehanketegevuse üle järelevalvet teostab, siis nüüd on õiguskantsler selle rolli kindlalt enda kanda võtnud. See tähendab, et peale vabaühenduste, kelle ligipääs ametlikule informatsioonile on tihti piiratud, on olemas tugev valvekoer, kellel on nii eriteadmised põhiõiguste kaitse vallas kui ka mandaat (olgugi, et piiratud)[32] uurida õiguskaitse- ning julgeolekuasutusi. Kuigi sisuliselt oli õiguskantsleril see võimalus ka varem, on viimase kahe aasta aruandeid vaadates selge, et see valdkond on peale 2015. aastal jõustunud seadusemuudatust märksa prioriteetsem. Eurobaromeetri e-privaatsuse uuringu tulemused näitavad, et kuigi jääme EL-i keskmisele alla, on üle poole Eesti vastajatest siiski teadlikud oma õigusest e-privaatsusele ning on valmis nõudma tehnilisi lahendusi selle kaitseks. Muidugi on tervitatav ka see, et enne andmekaitseraamistiku jõustumist ja hiidtrahvide saabumist on andmetöötlejad näitamas üles aktiivset huvi selle vastu, kuidas enda käsutuses olevaid isikuandmeid nii töödelda, et see kõigile kõige parem ja kasulikum oleks. Viimane tõusev trend on suurandmete ja massprofileerimise temaatika kriitiline käsitlus, positiivsena tõusevad esile AKI sõnavõtud. Selle peatüki autori arvates aga tuleks riigis, kus on sedavõrd suur tähtsus koostalitusvõimelistel elektroonilistel andmekogudel, pöörata nendele küsimustele eriti suurt tähelepanu ning läheneda igasugustele automatiseeritud massandmetöötluse tulemusena otsuseid langetavatele programmidele kõrgendatud ettevaatlikussega. Seda seetõttu, et suurandmete ning massandmetöötlusega seonduvaid probleeme ei lahenda isegi kauaoodatud (või –kardetud) andmekaitseraamistik.[33]
Vaadata viivitamatult kriitiliselt üle andmete säilitamise ja neile ligipääsu võimaldamise regulatsioon Eestis, võttes sealjuures lähtepunktiks, et IKT teenusepakkujaid ei tohi kohustada säilitama andmeid defineerimata inimhulkade kohta, kelle seos kuritegevuse või julegolekuriskidega pole objektiivselt põhjendatav.
Välistada eos massprofileerimise võimalus, suhtudes ülima ettevaatlikkusega igasugustesse algatustesse ja eelnõudesse, mis võimaldavad ligipääsu mitmetele ametlikele andmekogudele ilma spetsiifilise aluse, kõrgeimate turvalisusnõuete ja väga range loasüsteemita.
Tõsta AKI kompetentsi nii, et sellel oleks võimalik efektiivselt uurida tehniliselt keerukaid andmekaitseküsimusi, mis eeldavad tarkvaraarenduse protsessi erinevate tahkude mõistmist.
Mitte vastu võtta taustakontrolli seadust sellisel kujul nagu see 2017. aasta veebruaris esitatud eelnõus seisab.
[1] (EU 2016/679) General Data Protection Regulation. Arvutivõrgus kättesaadav: https://gdpr-info.eu/
[2] Eesti Päevaleht. Andmekaitse: riigiametid jagavad liiga lahkelt ja rohkesti isikuandmeid laiali. 21. aprill 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://digileht.epl.delfi.ee/arileht/andmekaitse-riigiametid-jagavad-liiga-lahkelt-ja-rohkesti-isikuandmeid-laiali?id=77951274
[5] Riigipiiri seadus, RT I, 16.06.2017, 27, § 97.
[7] Euroopa Kohus. Suurkoda. Arvamus 1/15. Arvutivõrgus kättesaadav: http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=193216&doclang=EN
[8] The parlament magazine. Will PNR be a humiliating déjà vu for EU policymakers? 30. mai 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: https://www.theparliamentmagazine.eu/articles/opinion/will-pnr-be-humiliating-d%C3%A9j%C3%A0-vu-eu-policymakers
[9] Euroopa Kohus. Otsus kohtuasjas C-362/14: Maxmillian Schrems vs Data Protection Commissioner. 6. oktoober 2015.
[10] Euroopa Kohus. Ootsus ühendatud kohtuasjades C-293/12 ja C-594/12, Digital Rights Ireland and Seitlinger and Others. 8.aprill 2014.
[11] Euroopa Kohus. Otsus kohtuasjas C-362/14: Maxmillian Schrems vs Data Protection Commissioner. 6. oktoober 2015.
[12] EL põhiõiguste amet. Aastaaruanded 2015 ja 2016. Arvutivõrgus kättesaadav: http://fra.europa.eu/en/publications-and-resources/publications/annual-reports/fundamental-rights-2016#data-protection ja http://fra.europa.eu/en/publications-and-resources/publications/annual-reports/fundamental-rights-2017#data-protection
[13] Euroopa Kohus. Otsus ühendatud kohtuasjades C‑203/15 ja C‑698/15 , Tele 2 Sverige and Watson and Others. 21. detsember 2016.
[14] Ibid, 107-112.
[15] Ibid, 74-78.
[16] Vt ka „Õiguskantsleri aastaülevaadet 2014-2015“. Sideandmete kogumine vs eraelu kaitse. Arvutivõrgus kättesaadav: http://oiguskantsler.ee/ylevaade2015/andmekorje
[17] Postimees. Eesti ei tohi enam inimeste internetiajaloo massilist talletamist nõuda. 9. jaanuar 2017.
Arvutivõrgus kättesaadav: https://tehnika.postimees.ee/3972909/eesti-ei-tohi-enam-inimeste-internetiajaloo-massilist-talletamist-nouda
[18] Õiguskantsler. Ülevaade 2016. Õiguskaitseasutused. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2016/oiguskaitseasutused
[20] Inimõigused Eestis 2014-2015. Õigus austusele perekonna- ja eraelu vastu. Arvutivõrgus kättesaadav: https://humanrights.ee/teemad/inimoigused-eestis/inimoiguste-aruanne/inimoigused-eestis-2014-2015/oigus-austusele-perekonna-ja-eraelu-vastu/
[21] Õiguskantsler. Ülevaade 2017. Õiguskaitseasutused. Isikuandmete varjatud töötlemine. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2017/isikuandmete-varjatud-tootlemine ; Õiguskantsler. Ülevaade 2016. Õiguskaitseasutused. Õiguskaitseasutused töötlemine. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2016/oiguskaitseasutused
[22] Õiguskantsleri seadus, 06.04.2016, 23, § 111 (6).
[23] Õiguskantsler. Ülevaade 2017. Õiguskaitseasutused. Isikuandmete varjatud töötlemine. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/ylevaade2017/isikuandmete-varjatud-tootlemine
[24] Delfi Ärileht. Riigikontroll: kaks suurt riiklikku andmebaasi on ebaturvalised. 1. juuni 2017.
Arvutivõrgus kättesaadav: http://arileht.delfi.ee/news/uudised/riigikontroll-kaks-suurt-riiklikku-andmebaasi-on-ebaturvalised?id=78421161
[26] Vaata nt: Postimees. Kaitsevägi hakkab nägema inimese andmeid e-tervises. 21. jaanuar 2017.
Arvutivõrgus kättesaadav: https://tervis.postimees.ee/3476479/kaitsevagi-hakkab-nagema-inimese-andmeid-e-tervises
[27] Taustakontrolli seaduse eelnõu. 17. veebruar 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://eelnoud.valitsus.ee/main#4u9aVOUG
[28] ERR. Amet: Taustakontrolli seadus jätab tööandjaileliialt vabad käed. 16. märts 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.err.ee/584428/amet-taustakontrolli-seadus-jatab-tooandjaile-liialt-vabad-kaed; Õiguskantsler. Arvamus taustakontrolli seaduse eelnõu kohta. 16. märts 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.oiguskantsler.ee/sites/default/files/field_document2/Arvamus%20taustakontrolliseaduse%20eeln%C3%B5u%20kohta.pdf
[32] Vt 3. alapeatükki.
[33] Pressiteade. EP suurandmete resolutsioon. Märts 2017. Arvutivõrgus kättesaadav: http://www.europarl.europa.eu/EPRS/EPRS-AaG-599312-Big-Data-FINAL.pdf
Ann Väljataga omab magistrikraadi tehnoloogiaõiguses Tallinna Tehnikaülikoolist ning on täiendanud end IT-õiguse erialal ka Tartu Ülikoolis. Hetkel töötab ta NATO Küberkaitsekoostöö Kompetentsikeskusesrahvusvahelise õiguse teadurnõunikuna, aastatel 2014 kuni 2016 viibis ta praktikal Euroopa Liidu Põhiõiguste Ametis, kus tema peamisteks uurimisvaldkondadeks olid põhiõiguslikud tagatised biomeetriliste andmebaaside ning lausjälitusprogrammide kontekstis.
Järgmine: 5. peatükk : Sõnavabadus Katrin Nyman-Metcalf

matches:
§ 1262
Kohus
Riigikohus
Kohus
kohus
Kohus
§ 1111
§126
§113
§ 97
§ 111


text:
Haapsalu munitsipaalüldhariduskoolide hoolekogu liikmete valimise kord – Riigi Teataja
Haapsalu munitsipaalüldhariduskoolide hoolekogu liikmete valimise kord - sisukord
§ 2 Hoolekogu liikmete valimine
§ 3 Järelvalve
§ 4 Rakendamine
RT IV, 15.10.2013, 10
Vastu võetud 21.12.2007 nr 49
25.11.2011 01.12.2011
(Haapsalu Linnavolikogu 25.11.2011 - jõust. 01.12.2011)
(2) Käesolev kord sätestab Haapsalu linna munitsipaalüldhariduskoolide hoolekogusse liikmete valimise.
(3) Gümnaasiumi hoolekogusse kuuluvad valla- või linnavolikogu esindaja, õpilaste esindaja, kaks õpetajate esindajat ning viis vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajat. Põhikooli hoolekogusse kuuluvad valla- või linnavolikogu esindaja, õpetajate esindaja ning viis vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajat Algkooli hoolekogusse kuuluvad valla- või linnavolikogu esindaja, õpetajate esindaja ning kolm vanemate ja kooli toetavate organisatsioonide esindajat. Kooli puhul, kus ei toimu õpet päevases õppevormis, kuuluvad hoolekogusse valla- või linnavolikogu esindaja, kaks õpetajate esindajat ning kuus õpilaste, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajat.
(4) Kui kandidaat leiab, et valimise läbiviimise käigus on rikutud käesoleva määrusega sätestatud protseduurireegleid, on tal õigus pöörduda kohtusse seadusega ettenähtud tingimustel ja korras.
(5) Hoolekogu moodustatakse Haapsalu Linnavalitsuse korraldusega kooli direktori kirjaliku taotluse alusel, millele on lisatud esindajate nimekiri, kes on käesoleva korra kohaselt valitud hoolekogu koosseisu. Taotlus esitatakse Haapsalu Linnavalitsusele.
§ 2. Hoolekogu liikmete valimine
(1) Linnavolikogu esindaja valimine hoolekogusse.
1) Linnavolikogu esindaja hoolekogusse seatakse üles koolidirektori poolt volikogu esindaja kandidaadiga läbirääkimiste tulemusena. Kandidaat peab esitama kirjaliku nõusoleku kooli hoolekogusse kuulumise kohta.
(2) Õpilaste esindaja valimine hoolekogusse.
1) Õpilaste esindaja valimine toimub õpilasomavalitsuse koosolekul, mille kutsub kokku õpilasomavalitsuse esimees koostöös huvijuhiga. Õpilaste esindaja valimise koosoleku juhatajaks on huvijuht.
2) Õpilaste esindaja valimise koosolek protokollitakse ning tehakse vastavasisuline otsus. Suuliselt esitatud arvamused, ettepanekud ja vastuväited protokollitakse.
3) Kandidaadid kooli hoolekogusse seatakse üles õpilasomavalitsuse liikmete poolt. Kandidaadid peavad esitama enda nõusoleku kandideerimiseks, mis protokollitakse.
4) Kandidaatide valimine toimub avaliku hääletamise teel, kui koosolek ei otsusta teisiti.
5) Valitav isik osutub valituks esindajaks gümnaasiumi hoolekogusse, kui tema poolt hääletab vähemalt pool õpilasomavalitsuse liikmetest. Kui kandidaate ühele kohale on enam kui üks, siis loetakse esindajaks enim hääli saanud kandidaat.
(3) Õpetajate esindajate valimine hoolekogusse.
1) Õpetajate esindajate valimine toimub õppenõukogu koosolekul, mille kutsub kokku koolidirektor.
2) Õpetajate esindajate valimise koosolek protokollitakse ning tehakse vastavasisuline otsus.
3) Kandidaadid hoolekogusse seatakse üles õppenõukogu liikmete poolt. Kandidaadid peavad esitama enda nõusoleku kandideerimiseks, mis protokollitakse.
5) Isik osutub valituks kooli hoolekogusse, kui tema poolt hääletab üle poole õppenõukogu koosolekust osavõtnud õppenõukogu liikmetest. Poolt- ja vastuhäälte võrdse arvu korral on otsustavaks õppenõukogu koosoleku juhataja hääl.
6) Kui kandidaate ühele kohale on enam kui üks, siis loetakse esindajaks enim hääli saanud kandidaat.
(4) Vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajate valimine hoolekogusse.
1) Vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajate valimine toimub lastevanemate üldkoosolekul, mille kutsub kokku kooli juhtkond.
2) Kooli juhtkond teavitab õpilaste kaudu lapsevanemaid lastevanemate üldkoosolekust hiljemalt 10 päeva enne koosoleku toimumist. Samuti avalikustatakse info koosoleku kohta avaliku teabe seaduse alusel kooli tegevuse kajastamiseks peetaval veebilehel.
3) Esindajate valimise kohta koostatakse protokoll ja vormistatakse otsus.
4) Kandidaadid hoolekogusse seatakse üles lastevanemate üldkoosolekul. Kandidaate võivad üles seada vanemad, vilistlased, kooli toetavad organisatsioonid ning koolidirektor. Kandidaadid peavad esitama enda nõusoleku kandideerimiseks. Nõusolek kandideerimiseks protokollitakse. Kandidaatidele antakse võimalus ennast tutvustada.
5) Kandidaatide valimine toimub avaliku hääletamise teel kui koosolek ei otsusta teisiti.
6) Isik osutub valituks kooli hoolekogusse, kui tema poolt hääletab üle poole koosolekust osavõtnud isikutest. Kui kandidaate ühele kohale on enam kui üks, siis loetakse esindajaks enim hääli saanud kandidaat.
§ 3. Järelvalve
Käesoleva korra teostamist kontrollib Haapsalu Linnavalitsuse haridus- ja kultuuriosakond.
§ 4. Rakendamine
Määrus jõustub 01.01.2008.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 2
§ 3
§ 4