Sissesõidukeeldude riikliku registri pidamise põhimäärus - sisukord
§ 2 Registri vastutav töötleja ja volitatud töötleja
§ 4 Registri pidamise viis ja koosseis
§ 5 Menetlustoimiku koosseis
§ 6 Andmete ristkasutus
§ 9 Välismaalase lisaandmed
§ 10 Sissesõidukeelu kohaldamisega seotud andmed
§ 11 Registriandmete esitaja
§ 12 Andmete registrisse kandmise alusdokumendid
§ 13 Andmete registrisse kandmine
§ 14 Registriandmete õigsuse tagamine
§ 16 Registrisse andmete vastuvõtmise üle arvestuse pidamine
§ 17 Andmete sulgemine
5 Juurdepääs registrisse kantud andmetele ja registrist andmete väljastamine
§ 18 Registrile juurdepääsu üldsätted
§ 19 Registriandmete väljastamine
§ 20 Registrist andmete väljastamise üle arvestuse pidamine
6 Registriandmete arhiveerimine, järelevalve registri pidamise üle, registri rahastamine ja likvideerimine
§ 21 Registriandmete arhiveerimine
§ 22 Järelevalve registri pidamise üle
§ 23 Registri rahastamine
§ 24 Registri likvideerimine
RT I, 27.05.2016, 7
Vastu võetud 23.05.2016 nr 17
Määrus kehtestatakse väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse § 33 lõike 1 alusel.
Registri ametlik nimetus on sissesõidukeeldude riiklik register.
§ 2. Registri vastutav töötleja ja volitatud töötleja
Registri vastutav töötleja on Siseministeerium ning volitatud töötleja on Politsei- ja Piirivalveamet.
Registri pidamise eesmärk on tagada avalik kord ja riigi julgeolek välismaalaste suhtes kohaldatud sissesõidukeeldude andmete töötlemise kaudu.
§ 4. Registri pidamise viis ja koosseis
§ 5. Menetlustoimiku koosseis
Menetlustoimik sisaldab käesoleva määruse §-s 12 nimetatud alusdokumente ning dokumente, mis tõendavad registrisse kantud ebaõigete andmete parandamise õigsust.
Registri vastutaval ja volitatud töötlejal on lubatud seadusega või seaduse alusel kehtestatud õigusaktiga talle pandud ülesannete täitmiseks esitada päringuid teistesse riigi ja kohaliku omavalitsuse andmekogudesse ning saada nendest andmeid.
(3) Registriandmete turbeaste on kõrge (H) ja registri turvaklass on K3T3S2.
Välismaalase kohta, kelle suhtes on kohaldatud sissesõidukeeldu, kantakse registrisse järgmised lisaandmed:
§ 9. Välismaalase lisaandmed
Kui need andmed on olemas, kantakse välismaalase kohta registrisse järgmised lisaandmed:
10) lisaandmed isikut tõendava dokumendi kohta;
11) foto või näokujutis;
12) sõrmejäljekujutised.
§ 10. Sissesõidukeelu kohaldamisega seotud andmed
1) lahkumisettekirjutuse või sissesõidukeelu kohaldamise otsuse number;
2) väljasõidukohustuse sundtäitmise toimingu protokolli number (selle olemasolul);
3) sissesõidukeelu tähtaeg;
4) sissesõidukeelu kohaldamise põhjus koos viitega sissesõidukeelu kohaldamise õiguslikule alusele;
5) sissesõidukeelu kehtivusaja muutmisel määratud uus tähtaeg;
6) sissesõidukeelu kehtivusaja peatamise kuupäev ja tähtaeg;
7) sissesõidukeelu kehtetuks tunnistamise kuupäev;
8) registrisse andmed esitanud asutuse nimetus;
9) registrikaardile kande tegemise kuupäev;
10) kande tegija ees- ja perekonnanimi.
(2) Rahvusvahelise sanktsiooni seaduse alusel kohaldatud sissesõidukeelu kohta kantakse registrisse välismaalase kohta teadaolevad andmed.
§ 11. Registriandmete esitaja
Registriandmete esitajateks on:
2) väljasaatmist teostav valitsusasutus;
3) ettekirjutuse koostanud valitsusasutus.
§ 12. Andmete registrisse kandmise alusdokumendid
1) välismaalasele tehtud lahkumisettekirjutus või välismaalase suhtes sissesõidukeelu kohaldamise, sissesõidukeelu kehtivusaja muutmise või peatamise või sissesõidukeelu kehtetuks tunnistamise otsus;
3) sissesõidukeelu kohaldamist taotleva valitsusasutuse poolt välismaalase kohta täidetud ankeet, mis on esitatud käesoleva määruse lisas;
§ 13. Andmete registrisse kandmine
(1) Andmete esitajad on kohustatud edastama registri volitatud töötlejale käesoleva määruse §-s 12 nimetatud alusdokumendid viivitamata otsuse tegemise päevast või toimingu sooritamise päevast elektrooniliselt, faksiga või posti teel.
(2) Registri volitatud töötleja kannab edastatud andmed registrikaardile viivitamata pärast andmete saamist.
§ 14. Registriandmete õigsuse tagamine
Andmete esitaja vastutab tema esitatud andmete ning alusdokumentidel olevate andmete õigsuse eest alusdokumendi esitamise ajal. Registri volitatud töötleja vastutab tema poolt registrikaardile kantud andmete vastavuse eest andmete esitaja esitatud andmetele.
Registris ebaõigete andmete avastamise korral parandab registri volitatud töötleja need viivitamata või teatab nendest andmete esitajale, kes on kohustatud esitama õiged andmed. Paranduste aluseks olevad dokumendid lisatakse menetlustoimikule.
§ 16. Registrisse andmete vastuvõtmise üle arvestuse pidamine
§ 17. Andmete sulgemine
5. peatükk Juurdepääs registrisse kantud andmetele ja registrist andmete väljastamine
§ 18. Registrile juurdepääsu üldsätted
(1) Juurdepääs registrisse kantud andmetele võimaldatakse kooskõlas väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse, avaliku teabe seaduse ja isikuandmete kaitse seadusega.
(2) Registrisse kantud andmete suhtes, mida ei ole käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud, kehtib juurdepääsupiirang ja need andmed ei ole avalikud.
(3) Juurdepääs registrisse kantud andmetele on volitatud ja vastutava töötleja ning andmekaitse järelevalveasutuse poolt selleks volitatud isikutel neile teenistusülesannete täitmiseks määratud ulatuses.
(4) Registrile juurdepääsu õigus on ka arendus- või hoolduslepingus sätestatud ulatuses ja tingimustel isikul, kes arendab või hooldab registrit.
§ 19. Registriandmete väljastamine
2) riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutustele, avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele ja eraõiguslikele juriidilistele isikutele, kui see on vajalik neile seaduse või seaduse alusel kehtestatud õigusaktidega pandud ülesannete täitmiseks;
3) teistele andmesaajatele, kui see ei ole vastuolus seaduste, teiste õigusaktide ja käesoleva määrusega.
(2) Registri vastutav töötleja otsustab kolmandatele isikutele andmetele juurdepääsu andmise andmesideühenduse kaudu neile seadusega pandud ülesannete täitmiseks. Vajaduse korral sõlmitakse andmesaajaga väljastatavate andmete kaitse leping, milles sätestatakse väljastatavate andmete koosseis, andmete väljastamise eesmärk, tingimused, kord ja viis.
(3) Registrist väljastatud andmeid on lubatud kasutada vaid seaduses või seaduse alusel kehtestatud õigusaktis ettenähtud korras, asutustel vaid seadusega või seaduse alusel kehtestatud õigusaktiga neile pandud ülesande täitmiseks. Väljastatud andmete kasutamisel peab tagama andmekaitsenõuete täitmise isikuandmete kaitse seaduse kohaselt.
§ 20. Registrist andmete väljastamise üle arvestuse pidamine
Volitatud töötleja peab arvestust andmete registrist väljastamise aja, andmete koosseisu ja andmesaajate üle.
6. peatükk Registriandmete arhiveerimine, järelevalve registri pidamise üle, registri rahastamine ja likvideerimine
§ 21. Registriandmete arhiveerimine
§ 22. Järelevalve registri pidamise üle
Andmekaitsealast järelevalvet teostab Andmekaitse Inspektsioon. Registri haldamise üle teostab järelevalvet Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium või valdkonna eest vastutava ministri volitatud ministeeriumi valitsemisalasse kuuluv asutus.
§ 23. Registri rahastamine
§ 24. Registri likvideerimine
Registri likvideerimise otsustab Vabariigi Valitsus. Register likvideeritakse kooskõlas arhiiviseaduses sätestatud nõuetega.
Lisa Ankeetvorm


redaktsioon 01.10.2019 [RT I, 13.03.2019, 131]
§ 10 <!- END 9 -!> . Kohaliku omavalitsuse üksuse ülesanded
§ 12 <!- END 12b1 -!> 2. Avalik- ja eraõigusliku juriidilise isiku ning füüsilise isiku ülesanded kosmeetikatoodete tootmisel, kättesaadavaks tegemisel ja kasutamisel
§ 14 <!- END 13b2 -!> . Inimese tervise ja elukeskkonna seisundi alase teabe kättesaadavus
(1) Käesoleva seaduse §-des 142-147 nimetatud andmekogu või infosüsteemi põhimääruses sätestatakse:
(2) Käesoleva seaduse §-des 142-145 ja 147 nimetatud andmekogu või infosüsteemi andmeid väljastatakse isikustamata kujul. Isikustatud andmeid väljastatakse andmesubjekti nõusolekul või teadus- ja ajaloouuringuks ning statistikaks või kriminaalmenetluses tõe väljaselgitamiseks.
(3) Käesoleva seaduse §-des 142-145 ja 147 nimetatud andmekogude või infosüsteemi pidamise eesmärgi täitmiseks võib andmekogu pidaja töödelda isiku varasemaid üldandmeid, nagu ees- ja perekonnanimi, isikukood ning sugu.
1) isiku üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu, ees- ja perekonnanimi, isanimi, rahvus, sünnikoht ja elukoht;
3) vähihaige terviseandmed - tehtud uuring, selle tulemus ja tegija, pahaloomulise kasvaja diagnoos ja levik, sealhulgas sõeluuringu käigus diagnoositud pahaloomuline kasvaja ning osutatud ravi;
2) lapse üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu ning ees- ja perekonnanimi;
3) isa üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu, ees- ja perekonnanimi, elukoht, tegevusala ning haridus;
5) muud raseda, bioloogilise ema ja lapse terviseandmed - haigusseisund, diagnoos, osutatud ravi ja selle kestvus ning ravimid;
1) isiku üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu, ees- ja perekonnanimi ning elukoht;
3) müokardiinfarktihaige terviseandmed - haiglaeelselt, haiglas oleku ajal ja haiglaravi järgselt tehtud uuring ning selle tulemus, südame-veresoonkonnahaigused, sealhulgas müokardiinfarkti diagnoos, kaasuvad diagnoosid ja riskitegurid, müokardiinfarktihaige seisund, ravi ja ravimid ning esinenud tüsistused;
<!- START 14b5 -!>
1) isiku üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu, ees- ja perekonnanimi, isanimi, sünnikoht, rahvus, elukoht, kontaktandmed, perekonnaseis, haridus, tegevusala ja -koht ning ravikindlustuse olemasolu;
3) tuberkuloosihaige terviseandmed - tehtud uuring, selle tulemus ja tegija, diagnoos, sealhulgas kaasuvad diagnoosid ja riskitegurid, tuberkuloosihaige seisund enne ravi, osutatud ravi ja selle tulemus ning ravi lõpetamise põhjused, sealhulgas tahtest olenemata ravi ja ravimid;
<!- END 14b5 -!>
<!- START 14b6 -!>
<!- END 14b6 -!>
<!- START 14b7 -!>
1) isiku üldandmed - isikukood, sünniaeg, sugu, ees- ja perekonnanimi, elukoht, kontaktandmed ning ravikindlustuse olemasolu;
4) sõeluuringu sihtrühma kuuluva isiku terviseandmed - varem diagnoositud pahaloomulised kasvajad, tehtud sõeluuringu põhi- ja lisauuring, analüüs või protseduur ja selle tulemus, sõeluuringu tegija ja hindaja ning pahaloomulise kasvaja diagnoos ja levik, sealhulgas varem diagnoositud pahaloomulised kasvajad ning sõeluuringujärgne osutatud ravi;
<!- END 14b7 -!>
§ 18 <!- END 18 -!> 1. Vastutus tervisekaitse nõuete rikkumise eest
§ 18 <!- END 18b1 -!> 2. Vastutus kosmeetikatootele, selle tootmisele ja kättesaadavaks tegemisele kehtestatud nõuete rikkumise eest
§ 20 <!- END 19 -!> . Rahvatervise seaduse rikkumisest tingitud kahju hüvitamine
§ 21 <!- END 20 -!> . Finantseerimine


text:
3. juuli 2012(*)
Arvutiprogrammide õiguskaitse – Internetist alla laaditud kasutatud tarkvaralitsentside turustamine – Direktiiv 2009/24/EÜ – Artikli 4 lõige 2 ja artikli 5 lõige 1 – Levitamisõiguse ammendumine – Mõiste „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik”
Kohtuasjas C‑128/11,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Bundesgerichtshof’i (Saksamaa) 3. veebruari 2011. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 14. märtsil 2011, menetluses
koosseisus: president V. Skouris, kodade esimehed A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts (ettekandja), J.‑C. Bonichot ja A. Prechal, kohtunikud K. Schiemann, E. Juhász, A. Borg Barthet, D. Šváby ja M. Berger,
arvestades kirjalikus menetluses ja 6. märtsi 2012. aasta kohtuistungil esitatut,
– UsedSoft GmbH, esindajad: Rechtsanwalt B. Ackermann ja Rechtsanwalt A. Meisterernst,
– Oracle International Corp., esindajad: Rechtsanwalt T. Heydn ja Rechtsanwalt U. Hornung,
– Prantsuse valitsus, esindaja: J. Gstalter,
– Euroopa Komisjon, esindajad: J. Samnadda ja F. W. Bulst,
olles 24. aprilli 2012. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
1 Eelotsusetaotlus puudutab seda, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/24/EÜ arvutiprogrammide õiguskaitse kohta (ELT L 111, lk 16) artikli 4 lõiget 2 ja artikli 5 lõiget 1.
2 Taotlus esitati UsedSoft GmbH (edaspidi „UsedSoft”) ja Oracle International Corp‑i (edaspidi „Oracle”) vahelises vaidluses, mis käsitleb Oracle’i kasutatud tarkvaralitsentside turustamist UsedSofti poolt.
4 Autoriõiguse lepingu artikkel 4 „Arvutiprogrammid” on sõnastatud järgmiselt:
„ Arvutiprogramme kaitstakse kui kirjandusteoseid Berni konventsiooni artikli 2 tähenduses. Sellist kaitset kohaldatakse arvutiprogrammide suhtes nende väljendusviisist või -vormist olenemata.”
5 Autoriõiguse lepingu artiklis 6 „Õigus teose levitamisele” on ette nähtud:
„1. Kirjandus- ja kunstiteoste autoritel on ainuõigus lubada üldsuse juurdepääsu oma teoste originaalidele ja koopiatele müügi või muu omandiõiguse ülemineku kaudu.
6 Autoriõiguse lepingu artiklis 8 on sätestatud:
„[…] kirjandus- ja kunstiteoste autoritel [on] ainuõigus lubada oma teoste edastamist üldsusele kaabel- või kaablita sidevahendite kaudu, sealhulgas oma teoste sellisel viisil üldsusele kättesaadavaks tegemist, et isikud pääsevad neile ligi enda valitud kohas ja ajal.”
7 Autoriõiguse lepingut käsitlevates ühisdeklaratsioonides on artiklite 6 ja 7 kohta märgitud:
8 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230) põhjendustes 28 ja 29 on märgitud:
„(28) Käesoleva direktiivi kohane autoriõiguste kaitse hõlmab ainuõigust kontrollida materiaalsetes esemetes sisalduva teose levitamist. Kui originaalteose või selle koopiate esmamüük ühenduses on toimunud õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul, ei ole tal õigust ühenduses kontrollida nimetatud objekti edasimüüki. See õigus jääb aga kehtima, kui originaalteos või selle koopiad müüakse õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul väljaspool ühendust. Autorite rentimis- ja laenutamisõigused on sätestatud direktiivis 92/100/EMÜ. Käesoleva direktiiviga ettenähtud levitamisõigus ei mõjuta nimetatud direktiivi I peatüki rentimis- ja laenutamisõigusi.
(29) Õiguse lõppemise küsimust ei teki teenuste, eelkõige on-line teenuste puhul. See kehtib ka teose või muu objekti materiaalse koopia puhul, mille nimetatud teenuse kasutaja on teinud õiguste valdaja nõusolekul. Seepärast kohaldatakse sama ka teoste või muude objektide originaali ja koopiate rentimise ja laenutamise puhul, mis oma olemuselt on teenused. Erinevalt CD‑ROMist või CD‑Ist, kus intellektuaalomand on paigutatud materiaalsele kandjale ehk kaubaartiklile, on iga on-line teenus tegelikult toiming, milleks tuleb saada luba, kui autoriõigus või sellega kaasnevad õigused seda nõuavad.”
9 Vastavalt direktiivi 2001/29 artikli 1 lõike 2 punktile a „ei muuda ega mõjuta [see direktiiv] mingil viisil ühenduse olemasolevaid sätteid järgmiste valdkondade kohta: […] arvutiprogrammide õiguskaitse”.
10 Direktiivi 2001/29 artiklis 3 on sätestatud:
11 Direktiivi artiklis 4 „Levitamisõigus” on ette nähtud:
2. Levitamisõigus teose originaali või koopiate suhtes ühenduses ei lõpe, v.a juhul, kui õiguste valdaja poolt või tema nõusolekul toimub ühenduses kaitstud objekti esmamüük või muul viisil omandiõiguse üleminek.”
Direktiiv 2009/24
12 Direktiivi 2009/24 põhjendusest 1 nähtub, et sellega kodifitseeriti nõukogu 14. mai 1991. aasta direktiiv 91/250/EMÜ arvutiprogrammide õiguskaitse kohta (EÜT L 122, lk 42; ELT eriväljaanne 17/01, lk 114).
13 Direktiivi 2009/24 põhjendusest 7 ilmneb, et „[selle] direktiivi kohaldamisel hõlmab termin „arvutiprogramm” kõiki programme olenemata nende vormist, sealhulgas tarkvaras sisalduvaid programme”.
14 Kõnealuse direktiivi põhjenduses 13 on märgitud, et „õiguspäraselt omandatud programmi koopia kasutamiseks vajalikku laadimist ja käivitamist ning programmi vigade parandamist ei või lepinguga keelata”.
15 Vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 1 lõikele 1 „kaitsevad liikmesriigid arvutiprogramme autoriõigusega kui kirjandusteoseid Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni tähenduses.”
16 Direktiivi artikli 1 lõikes 2 on sätestatud, et „[k]äesoleva direktiivi kohast kaitset kohaldatakse arvutiprogrammi kõigi avaldumisvormide suhtes”.
17 Direktiivi artiklis 4 „Piiratud toimingud” on sätestatud:
2. Programmi koopia esmamüük ühenduses õiguse valdaja poolt või tema nõusolekul ammendab kõnealuse koopia levitamisõiguse ühenduses, välja arvatud õiguse kontrollida programmi või selle koopia edasist laenutamist.”
18 Direktiivi 2009/24 artikli 5 „Erandid piiratud toimingutest” lõikes 1 on sätestatud:
19 9. septembri 1965. aasta autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste seaduse (Gesetz über Urheberrecht und verwandte Schutzrechte) muudetud redaktsiooni (edaspidi „UrhG”) §‑ga 69c võeti siseriiklikku õigusesse üle direktiivi 2009/24 artikkel 4 ning §‑ga 69d direktiivi 2009/24 artikkel 5.
Põhikohtuasja aluseks olevad asjaolud ja eelotsuse küsimused
20 Oracle arendab ja turustab arvutiprogramme. Talle kuulub tulenevalt autoriõigusest nende programmide kasutamise ainuõigus. Talle kuuluvad ka Saksa ja ühenduse sõnamärgid Oracle, mis on registreeritud muu hulgas arvutiprogrammide jaoks.
21 Oracle turustab põhikohtuasjas käsitletavaid arvutiprogramme ehk andmebaasitarkvara 85% juhtudest Internetist allalaadimise teel. Klient laeb programmi koopia Oracle’i veebilehelt otse oma arvutisse. Arvutiprogrammid toimivad nn klient-server-tarkvarana. Niisuguse programmi kasutusõigus, mis on antud litsentsilepinguga, hõlmab õigust salvestada programmi koopia püsivalt serverisse ja võimaldada teatud arvule kasutajatele juurdepääs sel viisil, et see laaditakse nende töökohaarvutite põhimällu. Tarkvara hoolduslepingu raames on võimalik asjaomase arvutiprogrammi ajakohastatud versioone (updates) ja vigade kõrvaldamiseks mõeldud programme (patches) Oracle’i veebilehelt alla laadida. Kliendi palvel võidakse asjaomaseid arvutiprogramme tarnida ka CD‑ROM‑il või DVD‑l.
22 Oracle pakub põhikohtuasjas käsitletavate arvutiprogrammide jaoks litsentsipakette, millest igaüks on mõeldud vähemalt 25 kasutaja jaoks. Ettevõtja, kellel on vaja litsentsi 27 kasutaja jaoks, peab seega omandama kaks litsentsi.
23 Põhikohtuasjas kõne all olevaid Oracle’i arvutiprogramme puudutavad litsentsilepingud sisaldavad pealkirja „Õiguste andmine” all järgmist lepingutingimust:
„Teenuste eest maksmisega saate Te oma ettevõtte sisehuvides kasutatava tähtajatu ja tasuta lihtlitsentsi, mida ei saa loovutada, kõikidele kaupadele ja teenustele, mida Oracle arendab ja Teile käesoleva lepingu alusel kasutada annab”.
24 UsedSoft turustab kasutatud tarkvaralitsentse ja eelkõige põhikohtuasjas käsitletavate Oracle’i arvutiprogrammide kasutuslitsentse. UsedSoft omandab selleks Oracle’i klientidelt sellised kasutuslitsentsid või ka osa nendest, kui algselt omandatud litsentsid on mõeldud esimese omandaja vajadusi ületava kasutajate arvu jaoks.
25 UsedSoft korraldas 2005. aasta oktoobris „Oracle’i eripakkumise”, mille raames ta pakkus müügiks põhikohtuasjas käsitletavate Oracle’i arvutiprogrammide „juba kasutatud” litsentse. Ta märkis sealjuures, et kõik litsentsid on „kehtivad”, kuna algse litsentsisaaja ja Oracle’i vahel sõlmitud tarkvara hooldusleping on jätkuvalt jõus, ning et müügi õiguspärasuse kohta on notar andnud kinnituse.
26 UsedSofti kliendid, kellel ei ole veel Oracle’i asjaomast arvutiprogrammi, laadivad pärast kasutatud litsentsi omandamist programmi koopia otse Oracle’i veebilehelt alla. Klientidel, kellel on see arvutiprogramm juba olemas ja kes ostavad lisakasutajatele litsentse juurde, laseb UsedSoft arvutiprogrammi kopeerida uute kasutajate töökohaarvutitesse.
27 Oracle esitas Landgericht München I‑le hagi, milles palus kohustada UsedSofti käesoleva kohtuotsuse punktides 24–26 nimetatud tegevust lõpetama. Kohus rahuldas Oracle’i nõuded. Apellatsioonkaebus, mille UsedSoft esitas selle kohtuotsuse peale, jäeti rahuldamata. Seejärel esitas UsedSoft Bundesgerichtshofile kassatsioonkaebuse.
28 Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tungib UsedSofti ja tema klientide tegevus selle ainuõiguse alasse, mille kohaselt on ainult Oracle’il direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 1 punkti a tähenduses arvutiprogrammide ajutise või alalise reprodutseerimise õigus. Selle kohtu hinnangul ei saa UsedSofti kliendid tugineda õigusele, mille Oracle on neile arvutiprogrammide reprodutseerimiseks väidetavalt õiguspäraselt üle andnud. Oracle’i litsentsilepingutest ilmneb nimelt, et programmide kasutusõigust „ei saa loovutada”. Järelikult ei ole Oracle’i klientidel lubatud nende programmide reprodutseerimise õigust kolmandatele isikutele üle anda.
29 Põhikohtuasja lahendus sõltub eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul sellest, kas UsedSofti kliendid võivad tulemuslikult tugineda UrhG § 69d lõikele 1, millega on direktiivi 2009/24 artikli 5 lõige 1 Saksa õigusesse üle võetud.
30 Selles suhtes tekib esmalt küsimus, kas isik, kes sarnaselt UsedSofti klientidega ei ole autoriõiguse omanikult saanud arvutiprogrammi kasutamise õigust, vaid kes kavatseb tugineda arvutiprogrammi koopia levitamisõiguse ammendumisele, on selle koopia „õiguspäraselt omandanud isik” direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 tähenduses. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et see on nii. Ta selgitab, et levitamisõiguse ammendumisest tulenev arvutiprogrammi koopia turul ringlemise võimalus kaotaks suures osas oma mõtte, kui sellise koopia omandajal ei oleks õigust arvutiprogrammi reprodutseerida. Arvutiprogrammi kasutamine nõuab nimelt üldjuhul selle reprodutseerimist, erinevalt muude autoriõigusega kaitstud teoste kasutamisest. Direktiivi 2009/24 artikli 5 lõikega 1 tagatakse seega levitamisõiguse ammendumine vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2.
31 Seejärel tekib eelotsusetaotluse esitanud kohtul küsimus, kas sellises olukorras nagu põhikohtuasjas on arvutiprogrammi koopia levitamise õigus ammendunud direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 üle võtnud UrhG § 69c punkti 3 teise lause tähenduses.
32 Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul on mitu tõlgendust võimalikud. Esiteks võib direktiivi 2009/24 artikli 4 lõige 2 olla kohaldatav, kui autoriõiguse omanik annab pärast litsentsilepingu sõlmimist kliendile loa teha arvutiprogrammist koopia selle programmi internetist allalaadimise ja arvutisse salvestamise teel. Kõnealune säte seob levitamisõiguse ammendumise õigusliku tagajärje programmi koopia esmamüügiga ja seetõttu ei eelda see tingimata arvutiprogrammi materiaalse koopia ringlusselaskmist. Teiseks võib direktiivi 2009/24 artikli 4 lõige 2 olla analoogia alusel kohaldatav arvutiprogrammi on‑line edastamise teel müümise korral. Selle seisukoha pooldajate sõnul on siinkohal tegemist tahtmatu õiguslüngaga (planwidrige Regelungslücke), mis on tekkinud seetõttu, et direktiivi vastuvõtja ei kaalunud ega otsustanud reguleerida arvutiprogrammide on‑line edastamist. Kolmandaks ei ole kõnealuse artikli 4 lõige 2 kohaldatav, kuna selle sätte kohaselt levitamisõiguse ammendumine eeldab alati arvutiprogrammi materiaalse koopia ringlusselaskmist õiguste omaniku poolt või tema nõusolekul. Direktiivi 2009/24 vastuvõtja loobus teadlikult arvutiprogrammide on‑line edastamise suhtes ammendumise reeglit kehtestamast.
33 Lõpuks tekib eelotsusetaotluse esitanud kohtul küsimus, kas kasutatud litsentsi omandanud isik võib programmist koopia tegemiseks – nagu seda põhikohtuasjas teevad UsedSofti kliendid, kui nad laadivad Oracle’i programmi koopia selle äriühingu veebilehelt arvutisse või laadivad selle teiste töökohaarvutite põhimällu – tugineda sellele, et on ammendunud õigus levitada arvutiprogrammi koopiat, mille esimene omandaja tegi õiguste omaniku loal internetist allalaadimise teel, kui esimene omandaja on oma koopia kustutanud või seda enam ei kasuta. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 ja artikli 4 lõike 2 analoogia alusel kohaldamine ei ole mõeldav. Levitamisõiguse ammendumine tagab ainult teatud andmekandjale salvestatud ja õiguste omaniku poolt või tema nõusolekul müüdud programmi koopia turul ringlemise võimaluse. Ammendumise toimet ei tohiks seega laiendada on‑line edastatud immateriaalsele andmefailile.
34 Neil asjaoludel otsustas Bundesgerichtshof menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas isik, kes saab tugineda arvutiprogrammi koopia levitamise õiguse ammendumisele, on „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik” direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 tähenduses?
2. Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas arvutiprogrammi koopia levitamise õigus ammendub direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 esimese lauseosa tähenduses, kui programmi omandanud isik on koopia valmistanud õiguste omaniku loal programmi internetist andmekandjale allalaadimise teel?
3. Kui ka vastus teisele küsimusele on jaatav, siis kas isik, kes on omandanud „kasutatud” tarkvaralitsentsi, saab programmi koopia tegemisel „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isikuna” direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 ja artikli 4 lõike 2 alusel tugineda sellele, et on ammendunud õigus levitada arvutiprogrammi koopiat, mille esimene omandaja valmistas õiguste omaniku loal programmi internetist andmekandjale allalaadimise teel, kui esimene omandaja on oma programmi koopia ära kustutanud või seda enam ei kasuta?”
35 Teises küsimuses, mida tuleb käsitleda esimesena, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas ja millistel tingimustel võib arvutiprogrammi koopia autoriõiguse omaniku loal internetist allalaadimine põhjustada selle koopia levitamise õiguse Euroopa Liidus ammendumise direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses.
36 Tuleb meenutada, et vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 ammendab arvutiprogrammi koopia esmamüük liidus autoriõiguse omaniku poolt või tema nõusolekul kõnealuse koopia levitamise õiguse liidus.
37 Eelotsusetaotlusest ilmneb, et autoriõiguse omanik ise, kelleks on käesoleval juhul Oracle, teeb liidus oma klientidele, kes soovivad tema arvutiprogrammi kasutada, kättesaadavaks selle koopia, mida on võimalik tema veebilehelt alla laadida.
38 Selleks et teha kindlaks, kas niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas on autoriõiguse omaniku levitamisõigus ammendunud, tuleb esiteks kontrollida, kas selle omaniku ja tema kliendi vahelise lepingulise suhte, mille raames asjaomase arvutiprogrammi koopia allalaadimine on toimunud, saab kvalifitseerida „arvutiprogrammi koopia esmamüügiks” direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses.
39 Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale tuleneb nii liidu õiguse ühetaolise kohaldamise nõudest kui ka võrdsuse põhimõttest, et liidu õigusnorme, mis ei viita otseselt liikmesriikide õigusele nende tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramiseks, tuleb üldjuhul kogu liidus tõlgendada autonoomselt ja ühetaoliselt (vt eelkõige 16. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑5/08: Infopaq International, EKL 2009, lk I‑6569, punkt 27; 18. oktoobri 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑34/10: Brüstle, EKL 2011, lk I‑9821, punkt 25, ning 26. aprilli 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑510/10: DR ja TV2 Danmark, punkt 33).
40 Direktiivi 2009/24 tekstis puuduvad aga selle direktiivi artikli 4 lõikes 2 sisalduva mõiste „müük” tähendusega seoses igasugused viited liikmesriigi õigusele. Sellest järeldub seega, et kõnealust mõistet tuleb nimetatud direktiivi kohaldamisel käsitada liidu õiguse autonoomse mõistena, mida tuleb liidu territooriumil tõlgendada ühetaoliselt (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus DR ja TV2 Danmark, punkt 34).
41 Seda järeldust kinnitavad direktiivi 2009/24 ese ja eesmärk. Selle EÜ artiklil 95 (millele vastab ELTL artikkel 114) rajaneva direktiivi põhjendustest 4 ja 5 nähtub nimelt, et selle eesmärk on kaotada liikmesriikide õigusaktide vahelised erinevused, mis kahjustavad siseturu toimimist seoses arvutiprogrammidega. Mõiste „müük” ühetaoline tõlgendamine on oluline selleks, et vältida olukorda, kus autoriõiguse omanikele kõnealuse direktiiviga antud kaitse võib olenevalt kohaldatavast siseriiklikust õigusest varieeruda.
42 Üldtunnustatud määratluse kohaselt on „müük” tehing, mille käigus üks isik annab teisele isikule ostuhinna eest üle oma omandiõiguse temale kuuluvale asjale või immateriaalsele esemele. Sellest järeldub, et kaubandustehing, mille tulemusel arvutiprogrammi koopia levitamise õigus vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 ammendub, tähendab, et selle koopia omandiõigus on üle antud.
43 Oracle väidab, et ta ei müü põhikohtuasjas käsitletavate arvutiprogrammide koopiaid. Ta selgitab, et ta teeb asjaomase programmi koopia oma veebilehel klientidele tasuta kättesaadavaks ning et kliendid võivad selle koopia alla laadida. Sel viisil alla laetud koopiat võivad need kliendid kasutada siiski vaid juhul, kui nad on sõlminud Oracle’iga kasutuslitsentsi lepingu. Niisugune litsents annab Oracle’i klientidele asjaomase arvutiprogrammi kasutamiseks tähtajatu lihtlitsentsi, mida ei saa loovutada. Oracle’i hinnangul ei kaasne koopia tasuta kättesaadavaks tegemise ega kasutuslitsentsi lepingu sõlmimisega selle koopia omandiõiguse üleminekut.
44 Selles suhtes tuleb märkida, et arvutiprogrammi koopia allalaadimine ja sellega seoses kasutuslitsentsi lepingu sõlmimine moodustavad jagamatu terviku. Arvutiprogrammi koopia allalaadimine on nimelt kasutu, kui selle valdaja ei saa koopiat kasutada. Neid kahte tehingut tuleb neile õigusliku kvalifikatsiooni andmiseks seega analüüsida nende kogumis (vt analoogia alusel 6. mai 2010. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑145/08 ja C‑149/08: Club Hotel Loutraki jt, EKL 2010, lk I‑4165, punktid 48 ja 49 ning seal viidatud kohtupraktika).
45 Mis puudutab küsimust, kas niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas kaasneb asjaomaste kaubandustehingutega arvutiprogrammi koopia omandiõiguse üleminek, siis tuleb tõdeda, et eelotsusetaotlusest ilmneb, et Oracle’i klient, kes laadib asjaomase arvutiprogrammi koopia alla ja sõlmib selle äriühinguga selle koopia jaoks kasutuslitsentsi lepingu, saab hinna tasumise korral tähtajatu õiguse kasutada kõnealust koopiat. Oracle’i poolt oma arvutiprogrammi koopia kättesaadavaks tegemise ja sellega seoses kasutuslitsentsi lepingu sõlmimise eesmärk on seega tagada, et kliendid saavad kõnealust koopiat alaliselt kasutada hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada autoriõiguse omanikul saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu.
46 Neil asjaoludel toovad käesoleva kohtuotsuse punktis 44 nimetatud tehingud nende kogumis hinnatuna kaasa asjaomase arvutiprogrammi koopia omandiõiguse ülemineku.
47 Selles suhtes ei ole niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas vahet, kas õiguste omanik tegi arvutiprogrammi koopia kliendile kättesaadavaks oma veebilehelt allalaadimise teel või materiaalsele andmekandjale nagu CD‑ROM või DVD salvestatuna. Nimelt, kuigi ka viimati nimetatud juhul eraldab õiguste omanik formaalselt kliendi õiguse kasutada arvutiprogrammi koopiat toimingust, mis seisneb selle programmi koopia kliendile üleandmises materiaalsel andmekandjal, jäävad toiming, mis seisneb arvutiprogrammi koopia sellelt andmekandjalt allalaadimises, ning litsentsilepingu sõlmimise toiming käesoleva kohtuotsuse punktis 44 nimetatud põhjustel omandaja puhul lahutamatuks. Kuna omandaja, kes laadib asjaomase arvutiprogrammi koopia alla selliselt materiaalselt andmekandjalt nagu CD‑ROM või DVD ja kes sõlmib sellega seoses kasutuslitsentsi lepingu, saab hinna tasumise korral tähtajatu õiguse seda koopiat kasutada, tuleb asuda seisukohale, et need kaks toimingut toovad asjaomase arvutiprogrammi koopia sellise materiaalse andmekandja nagu CD‑ROM või DVD abil kättesaadavaks tegemise korral samuti kaasa kõnealuse koopia omandiõiguse ülemineku.
48 Seega tuleb järeldada, et niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas on autoriõiguse omaniku poolt arvutiprogrammi koopia kliendile üleandmine, millega kaasneb kasutuslitsentsi lepingu sõlmimine samade poolte vahel, käsitatav „arvutiprogrammi koopia esmamüügina” direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses.
49 Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 59 rõhutab, siis juhul, kui mõistet „müük” direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses ei tõlgendataks laialt ehk nii, et see hõlmab kauba turustamise kõik vormid, mida iseloomustab arvutiprogrammi koopia kasutamise õiguse andmine määramata ajaks tasutava hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada autoriõiguse omanikul saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, seataks ohtu selle sätte kasulik mõju, kuna tarnijatel piisaks kvalifitseerida leping „litsentsilepinguks”, mitte „müügilepinguks”, selleks et ammendumise reeglist kõrvale hoida, võttes sellelt igasuguse ulatuse.
50 Teiseks ei saa nõustuda Oracle’i ja Euroopa Komisjoni argumendiga, et arvutiprogrammi koopia kättesaadavaks tegemine autoriõiguse omaniku veebilehel on direktiivi 2001/29 artikli 3 lõike 1 tähenduses „üldsusele kättesaadavaks tegemine”, mis vastavalt selle direktiivi artikli 3 lõikele 3 ei põhjusta levitamisõiguse ammendumist.
51 Direktiivi 2001/29 artikli 1 lõike 2 punktist a nähtub nimelt, et direktiiv „ei muuda ega mõjuta […] mingil viisil [liidu õiguse] olemasolevaid sätteid […] arvutiprogrammide õiguskaitse” kohta, mis on tagatud direktiiviga 91/250, mida on hiljem direktiiviga 2009/24 kodifitseeritud. Kuna direktiivi 2009/24 sätted ja eelkõige selle artikli 4 lõige 2 on seega direktiivi 2001/29 sätete suhtes erinormid, siis isegi kui oletada, et põhikohtuasjas käsitletav lepinguline suhe või selle teatud aspekt võiks kuuluda ka kõnealuse direktiivi artikli 3 lõikes 1 sisalduva mõiste „üldsusele edastamine” alla, jääb ikkagi jõusse järeldus, et „arvutiprogrammi koopia esmamüük” direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses põhjustab vastavalt samale sättele selle koopia levitamise õiguse ammendumise.
52 Peale selle ilmneb käesoleva kohtuotsuse punktist 46, et niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas annab autoriõiguse omanik arvutiprogrammi koopia omandiõiguse oma kliendile üle. Nagu kohtujurist aga oma ettepaneku punktis 73 märgib, nähtub autoriõiguse lepingu artikli 6 lõikest 1, mida võimalikult suures ulatuses tuleb direktiivi 2001/29 artiklite 3 ja 4 tõlgendamisel arvestada (vt selle kohta 17. aprilli 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑456/06: Peek & Cloppenburg, EKL 2008, lk I‑2731, punkt 30), et omandiõiguse üleminek muudab selle direktiivi artiklis 3 ette nähtud „üldsusele edastamise” kõnealuse direktiivi artiklis 4 mainitud levitamiseks, mis võib juhul, kui on täidetud viimati nimetatud artikli lõikes 2 kehtestatud tingimused, sarnaselt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 mainitud „arvutiprogrammi koopia esmamüügiga” tuua kaasa levitamisõiguse ammendumise.
53 Kolmandaks tuleb veel analüüsida, kas nagu Oracle, Euroopa Kohtule märkusi esitanud valitsused ja komisjon väidavad, puudutab direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 nimetatud levitamisõiguse ammendumine üksnes materiaalseid esemeid, mitte internetist alla laaditud arvutiprogrammide immateriaalseid koopiaid. Nad viitavad sellega seoses direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 sõnastusele, direktiivi 2001/29 põhjendustele 28 ja 29, selle direktiivi artiklile 4 koostoimes autoriõiguse lepingu artikliga 8 ning autoriõiguse lepingu – mille ülevõtmine on direktiivi 2001/29 üks eesmärkidest – artikleid 6 ja 7 käsitlevale ühisdeklaratsioonile.
54 Komisjoni sõnul kinnitab direktiivi 2001/29 põhjendus 29, et „[õ]iguse lõppemise küsimust ei teki teenuste, eelkõige on‑line teenuste puhul”.
55 Selles suhtes tuleb kõigepealt tõdeda, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikest 2 ei ilmne, et arvutiprogrammide koopiate levitamise õiguse ammendumine, mida on selles sättes silmas peetud, oleks piiratud materiaalsele andmekandjale nagu CD‑ROM või DVD salvestatud arvutiprogrammide koopiatega. Vastupidi, tuleb asuda seisukohale, et kuna kõnealuses sättes on ühegi muu täpsustuseta viidatud „arvutiprogrammi koopia […]müügile”, ei tee see koopiatel vahet olenevalt sellest, kas need on materiaalses või immateriaalses vormis.
56 Seejärel tuleb märkida, et direktiiv 2009/24, mis reguleerib konkreetselt arvutiprogrammide õiguskaitset, on direktiivi 2001/29 suhtes eriseadus.
57 Direktiivi 2009/24 artikli 1 lõikest 2 nähtub aga, et „[selle] direktiivi kohast kaitset kohaldatakse arvutiprogrammi kõigi avaldumisvormide suhtes”. Direktiivi põhjenduses 7 on selles suhtes täpsustatud, et „arvutiprogramm”, mille kaitset soovitakse direktiiviga tagada, „hõlmab […] kõiki programme olenemata nende vormist, sealhulgas tarkvaras sisalduvaid programme.”
58 Eespool viidatud sätetest ilmneb seega selgelt liidu seadusandja tahe direktiiviga 2009/24 ette nähtud kaitse jaoks samastada arvutiprogrammi materiaalne ja immateriaalne koopia.
59 Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumine puudutab ühtaegu nii arvutiprogrammi materiaalseid kui ka immateriaalseid koopiaid ning seega ka arvutiprogrammide koopiaid, mis nende esmamüügi raames laaditi internetist alla esimese omandaja arvutisse.
60 Direktiivides 2001/29 ja 2009/24 kasutatud mõistetel peab küll üldjuhul olema sama tähendus (vt 4. oktoobri 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑403/08 ja C‑429/08: Football Association Premier League jt, EKL 2011, lk I‑9083, punktid 187 ning 188). Siiski, isegi kui oletada, et direktiivi 2001/29 artikli 4 lõikes 2 tõlgendatuna koostoimes selle põhjendustega 28 ja 29 ning autoriõiguse lepinguga, mille rakendamine on direktiivi 2001/29 eesmärk (9. veebruari 2012. aasta otsus kohtuasjas C‑277/10: Luksan, punkt 59), oleks selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate teoste osas ette nähtud, et levitamisõiguse ammendumine puudutab üksnes materiaalseid esemeid, ei mõjutaks see direktiivi 2009/24 konkreetses kontekstis liidu seadusandja väljendatud teistsugust tahet silmas pidades viimati nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 2 tõlgendust.
61 On kohane veel lisada, et majanduslikust aspektist on arvutiprogrammi müük CD‑ROM‑il või DVD‑l ja arvutiprogrammi müük internetist allalaadimise teel sarnased. On‑line edastamine on nimelt materiaalse andmekandja üleandmisega sisuliselt samaväärne. Direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tõlgendus koostoimes võrdse kohtlemise põhimõttega kinnitab, et kõnealuses sättes ette nähtud levitamisõiguse ammendumine leiab aset pärast arvutiprogrammi koopia esmamüüki liidus autoriõiguse omaniku poolt või tema nõusolekul, sõltumata sellest, kas müük on seotud kõnealuse programmi materiaalse või immateriaalse koopiaga.
62 Mis puudutab komisjoni argumenti, et liidu õiguses ei ole levitamisõiguse ammendumist teenuste puhul ette nähtud, siis tuleb märkida, et autoriõigusega kaitstud teoste levitamise õiguse ammendumise põhimõtte eesmärk on turgude eraldamise vältimiseks piirata nende teoste levitamise piiranguid sellele, mis on vajalik asjaomase intellektuaalomandi konkreetse eseme kaitsmiseks (vt selle kohta 28. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑200/96: Metronome Musik, EKL 1998, lk I‑1953, punkt 14; 22. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑61/97: FDV, EKL 1998, lk I‑5171, punkt 13, ning eespool viidatud kohtuotsus Football Association Premier League jt, punkt 106).
63 Kui sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas piirata direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumise kohaldamine ainult materiaalsel andmekandjal müüdavatele arvutiprogrammide koopiatele, võimaldaks see autoriõiguse omanikul kontrollida internetist alla laaditud koopiate edasimüüki ja nõuda iga edasimüügi korral uut tasu, samas kui asjaomase koopia esmamüügist on omanik juba nõuetekohase tasu saanud. Niisugune internetist alla laaditud arvutiprogrammide koopiate edasimüügi piiramine läheks kaugemale sellest, mis on vajalik asjaomase intellektuaalomandi konkreetse eseme kaitsmiseks (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Football Association Premier League jt, punktid 105 ja 106).
64 Neljandaks tuleb veel analüüsida, kas – nagu väidab Oracle – esimese omandaja sõlmitud tarkvara hooldusleping takistab igal juhul direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud õiguse ammendumist, kuna arvutiprogrammi koopia, mille esimene omandaja võib teisele omandajale võõrandada, ei vasta enam tema alla laaditud koopiale, vaid on kõnealuse programmi uus koopia.
65 Selles suhtes ilmneb eelotsusetaotlusest, et UsedSofti pakutavad kasutatud litsentsid on „kehtivad”, kuna koos arvutiprogrammi koopia kliendile müümisega sõlmis Oracle temaga selle koopia kohta tarkvara hoolduslepingu.
66 Tuleb märkida, et arvutiprogrammi koopia levitamisõiguse ammendumine direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 alusel puudutab üksnes koopiaid, mille esmamüük liidus on toimunud autoriõiguse omaniku poolt või tema nõusolekul. See ei puuduta teenuste osutamise lepinguid nagu hoolduslepingud, mis on niisugusest müügist lahutatavad ja mis on seoses selle müügiga sõlmitud vajaduse korral kindlaksmääratud ajaks.
67 Sellegipoolest, kui arvutiprogrammi immateriaalse koopia müügiga seoses sõlmitakse niisugune tarkvara hooldusleping, nagu on kõne all põhikohtuasjas, siis selle tulemusel algselt ostetud koopiat parandatakse ja ajakohastatakse. Isegi juhul, kui tarkvara hooldusleping on sõlmitud kindlaksmääratud ajaks, tuleb tõdeda, et sellise lepingu alusel parandatud, muudetud või lisatud funktsionaalsused moodustavad algselt alla laaditud koopia lahutamatu osa ja koopia omandaja võib neid kasutada ajalise piiranguta ning seda ka juhul, kui omandaja otsustab hiljem tarkvara hoolduslepingut mitte pikendada.
68 Niisugustel asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumine hõlmab müüdud arvutiprogrammi koopiat, nii nagu seda on õiguste omanik parandanud ja ajakohastanud.
69 Tuleb siiski rõhutada, et kui esimese omandaja omandatud litsents ületab tema jaoks vajalikku kasutajate arvu, nagu on mainitud käesoleva kohtuotsuse punktides 22 ja 24, ei ole sellel omandajal lubatud direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumise alusel litsentsi tükeldada ja müüa edasi üksnes asjaomase arvutiprogrammi kasutamise õigus, mis vastab tema kindlaks määratud kasutajate arvule.
70 Nimelt algne omandaja, kes müüb edasi sellise arvutiprogrammi materiaalse või immateriaalse koopia, mille autoriõiguse omanikule kuuluv levitamisõigus on direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 alusel ammendunud, peab selleks, et mitte rikkuda direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 1 punktis a ette nähtud arvutiprogrammi autorile kuuluvat ainuõigust seda programmi reprodutseerida, muutma oma koopia selle edasimüügi hetkel kasutamatuks. Niisuguses olukorras, nagu on kirjeldatud eelmises punktis, kasutab autoriõiguste omaniku klient oma serverisse salvestatud arvutiprogrammi koopiat edasi ega muuda seda seega kasutamatuks.
71 Pealegi, isegi kui asjaomase arvutiprogrammi täiendavate kasutusõiguste omandaja ei salvestaks uuesti seda programmi talle kuuluvasse serverisse ega reprodutseeriks seega seda uuesti, tuleb tõdeda, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumise mõju ei laieneks igal juhul sellistele kasutusõigustele. Nimelt ei ole sellisel juhul täiendavate kasutusõiguste omandamine seotud koopiaga, mille levitamise õigus on kõnealuse sätte alusel ammendunud. Selle eesmärk on vastupidi üksnes suurendada selle koopia kasutajate arvu, mille täiendavate õiguste omandaja on ise oma serverisse juba salvestanud.
72 Kõige eespool esitatu põhjal tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et arvutiprogrammi koopia levitamise õigus on ammendunud, kui autoriõiguse omanik, kes on kas või tasuta andnud loa laadida selle koopia internetist alla andmekandjale, on hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada tal saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, samuti andnud õiguse seda koopiat ajalise piiranguta kasutada.
73 Esimeses ja kolmandas küsimuses palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas ja millistel tingimustel arvutiprogrammide selliste kasutatud litsentside omandajat, nagu UsedSofti müüdavad litsentsid, võib direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumise tõttu pidada direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 tähenduses „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isikuks”, kellel vastavalt viimati nimetatud sättele on õigus asjaomast arvutiprogrammi reprodutseerida, et ta saaks programmi vastavalt selle otstarbele kasutada.
74 Direktiivi 2009/24 artikli 5 lõikest 1 ilmneb, et konkreetsete lepingutingimuste puudumisel ei ole arvutiprogrammi reprodutseerimiseks vaja programmi autori luba, kui selline reprodutseerimine on vajalik selleks, et arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik saaks seda vastavalt selle otstarbele kasutada, kaasa arvatud selle vigade parandamiseks.
75 Kui autoriõiguse omaniku klient ostab selle omaniku veebilehel oleva arvutiprogrammi koopia, reprodutseerib ta koopiat oma arvutisse alla laadides arvutiprogrammi ning tal on selleks direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 kohaselt õigus. Tegemist on nimelt reprodutseerimisega, mis on vajalik selleks, et arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik saaks seda vastavalt selle otstarbele kasutada.
76 Pealegi osutab direktiivi 2009/24 põhjendus 13, „et õiguspäraselt omandatud programmi koopia kasutamiseks vajalikku laadimist ja käivitamist […] ei või lepinguga keelata”.
77 Edasi tuleb märkida, et autoriõiguse omaniku levitamisõigus ammendub vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 arvutiprogrammi mis tahes materiaalse või immateriaalse koopia esmamüügi korral liidus selle omaniku poolt või tema nõusolekul. Järelikult ei saa asjaomane õiguste omanik selle sätte kohaselt olenemata hilisemat võõrandamist keelavate lepingutingimuste esinemisest enam kõnealuse koopia edasimüüki välistada.
78 Nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktist 70, peab isik, kes on arvutiprogrammi sellise materiaalse või immateriaalse koopia algne omandaja, mille suhtes on autoriõiguste omaniku levitamisõigus vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 ammendunud, ja kes müüb selle koopia edasi, selleks et mitte rikkuda direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 1 punktis a ette nähtud autoriõiguse omanikule kuuluvat ainuõigust oma arvutiprogrammi reprodutseerida, muutma oma arvutisse laaditud koopia selle edasimüügi hetkel kasutamatuks.
79 Nagu Oracle õigesti märgib, võib asjaolu, et koopia on muutunud kasutamatuks, kontrollimine osutuda keeruliseks. Autoriõiguse omanik, kes levitab materiaalsele andmekandjale nagu CD‑ROM või DVD salvestatud arvutiprogrammi koopiaid, seisab aga silmitsi sama raskusega, kuna tal on väga keeruline kontrollida, kas algne omandaja on teinud koopiaid arvutiprogrammist, mida ta pärast oma materiaalse andmekandja müüki edasi kasutab. Selle raskuse lahendamiseks on „klassikalisel” või „digitaalsel” levitajal võimalik kasutada tehnilisi kaitsemeetmeid nagu tootevõtmeid.
80 Kuna autoriõiguse omanik ei saa keelata arvutiprogrammi sellise koopia edasimüüki, mille suhtes kõnealuse omaniku levitamisõigus on vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 ammendunud, tuleb asuda seisukohale, et selle koopia teine omandaja, nagu ka iga hilisem omandaja on käsitatav direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 tähenduses „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isikuna”.
81 Järelikult, arvutiprogrammi koopia esimese omandaja poolt selle edasimüümise korral võib uus omandaja direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 kohaselt laadida oma arvutisse koopia, mille esimene omandaja on talle müünud. Niisugust laadimist tuleb käsitada arvutiprogrammi reprodutseerimisena, mis on vajalik selleks, et uus omandaja saaks programmi vastavalt selle otstarbele kasutada.
82 Nõustuda ei saa Oracle’i, Iirimaa ega ka Prantsuse ja Itaalia valitsuse argumendiga, et direktiivi 2009/24 artikli 5 lõikes 1 sisalduva mõistega „arvutiprogrammi õiguspäraselt omandanud isik” peetakse silmas üksnes omandajat, kellel on autoriõiguse omanikuga vahetult sõlmitud litsentsilepingu alusel õigus arvutiprogrammi kasutada.
83 Niisugune seisukoht võimaldaks nimelt autoriõiguse omanikul takistada mis tahes sellise kasutatud koopia tegelikku kasutamist, mille suhtes tema levitamisõigus on vastavalt direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikele 2 ammendunud, tuginedes selle direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud reprodutseerimise ainuõigusele, ning võtaks seega artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumiselt kasuliku mõju.
84 Niisuguse olukorra puhul, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb märkida, et käesoleva kohtuotsuse punktides 44 ja 48 on tõdetud, et õiguste omaniku veebilehel oleva arvutiprogrammi koopia laadimine kliendi serverisse ja selle koopia kohta kasutuslitsentsi lepingu sõlmimine moodustavad jagamatu terviku, mis tuleb kvalifitseerida müügiks. Pidades aga silmas asjaolu, et ühelt poolt autoriõiguste omaniku veebilehel oleva arvutiprogrammi koopia, mida on hiljem parandatud ja ajakohastatud, ning teiselt poolt seda puudutav kasutuslitsents on lahutamatult seotud, hõlmab kasutuslitsentsi edasimüük direktiivi 2009/24 artikli 4 lõike 2 tähenduses „kõnealuse koopia” edasimüüki ning sellele on kohaldatav viimati nimetatud sättes ette nähtud levitamisõiguse ammendumine, olenemata litsentsilepingus sisalduvast tingimusest, mis on ära toodud käesoleva kohtuotsuse punktis 23.
85 Nagu ilmneb käesoleva kohtuotsuse punktist 81, võib kasutuslitsentsi uus omandaja nagu UsedSofti klient järelikult asjaomase arvutiprogrammi parandatud ja ajakohastatud koopia „õiguspäraselt omandanud isikuna” direktiivi 2009/24 artikli 5 lõike 1 tähenduses selle koopia autoriõiguse omaniku veebilehelt alla laadida, kuna niisugune allalaadimine kujutab endast arvutiprogrammi reprodutseerimist, mis on vajalik selleks, et uus omandaja saaks programmi vastavalt selle otstarbele kasutada.
86 Tuleb siiski märkida, et kui esimese omandaja omandatud litsents ületab tema jaoks vajalikku kasutajate arvu, ei ole sellel omandajal lubatud direktiivi 2009/24 artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumise alusel litsentsi tükeldada ja müüa edasi üksnes asjaomase arvutiprogrammi kasutamise õigus, mis vastab tema kindlaks määratud kasutajate arvule, nagu see on välja toodud käesoleva kohtuotsuse punktides 69–71.
87 Peale selle tuleb rõhutada, et juhul, kui müüakse edasi kasutuslitsents ning sellega kaasneb autoriõiguse omaniku veebilehelt alla laetud arvutiprogrammi koopia edasimüük, on sellisel autoriõiguse omanikul nagu Oracle õigus tagada kõikide tema kasutuses olevate tehniliste vahenditega, et müüja valdusesse jäänud koopia muudetaks kasutamatuks.
88 Eespool esitatud kaalutlustest järeldub, et esimesele ja kolmandale küsimusele tuleb vastata, et direktiivi 2009/24 artikli 4 lõiget 2 ja artikli 5 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui müüakse edasi kasutuslitsents, mille kõnealune õiguste omanik oli algselt andnud esimesele omandajale ajalise piiranguta ja hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada autoriõiguse omanikul saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, ning selle müügiga kaasneb autoriõiguse omaniku veebilehelt alla laetud arvutiprogrammi koopia edasimüük, võivad selle litsentsi teine omandaja ja mis tahes hilisemad omandajad tugineda direktiivi artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumisele ning neid võib seega käsitada direktiivi artikli 5 lõike 1 tähenduses arvutiprogrammi koopia õiguspäraselt omandanud isikutena ja neil on viimati nimetatud sättes ette nähtud reprodutseerimisõigus.
89 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/24/EÜ arvutiprogrammide õiguskaitse kohta artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et arvutiprogrammi koopia levitamise õigus on ammendunud, kui autoriõiguse omanik, kes on kas või tasuta andnud loa laadida selle koopia internetist alla andmekandjale, on hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada tal saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, samuti andnud õiguse seda koopiat ajalise piiranguta kasutada.
2. Direktiivi 2009/24 artikli 4 lõiget 2 ja artikli 5 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui müüakse edasi kasutuslitsents, mille autoriõiguse omanik oli algselt andnud esimesele omandajale ajalise piiranguta ja hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada autoriõiguse omanikul saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, ning selle müügiga kaasneb autoriõiguse omaniku veebilehelt alla laetud arvutiprogrammi koopia edasimüük, võivad selle litsentsi teine omandaja ja mis tahes hilisemad omandajad tugineda direktiivi artikli 4 lõikes 2 ette nähtud levitamisõiguse ammendumisele ning neid võib seega käsitada direktiivi artikli 5 lõike 1 tähenduses arvutiprogrammi koopia õiguspäraselt omandanud isikutena ja neil on viimati nimetatud sättes ette nähtud reprodutseerimisõigus.

matches:
Kohus
§ 69
kohus
§ 69
kohus
kohus
kohus


Teed registreeritakse üldjuhul riiklikus teeregistris. Vastavalt teeseaduse §-le 11 registreeritakse teeregistris riigimaanteede nimekirjas olevad teed, kohalikud teed ja metsateed. Riiklikus teeregistris võib kohaliku omavalitsuse ettepanekul registreerida ka avalikuks kasutamiseks määramata erateed. Riikliku teeregistri vastutavaks töötlejaks on Maanteeamet. Riikliku teeregistri pidamise kord on sätestatud Vabariigi Valitsuse 12.08.2005 määruses nr 199 „Riikliku teeregistri asutamine ja registri pidamise põhimäärus.“ Vastavalt nimetatud põhimäärusele koosneb register muuhulgas ka erateede andmebaasist. Määruse § 7 lg 3 kohaselt avalikuks kasutamiseks määramata erateede kohta võib erateede andmebaasi kanda sama määruse lg-s 2 sätestatud andmed või osa neist kohaliku omavalitsuse ettepanekul. Registrisse andmete esitajaks on määruse § 9 kohaselt muuhulgas kohalike ja erateede osas kohalik omavalitsus ning vastavalt § 10 lg 1 p-dele 4 ja 5 on erateede registrisse kandmise aluseks nende erateede nimekiri.
Vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 ja § 22 lg 1 p 37 kuuluvad volikogu ainupädevusse lisaks teistes punktides nimetatud küsimuste otsustamisele ka muud seadusega volikogu ainupädevusse antud küsimused. Teeseaduse § 5¹ kohaselt määratakse kohalike teede nimekiri valla- või linnavolikogu otsusega.
Kohaliku omavalitsuse poolt võib eelpool toodust tulenevalt kanda teeregistrisse ka erateid. Konkreetne eratee teederegistrisse kandmise kord (missugused andmed ja missuguses mahus tuleb esitada jne) sõltub kõnealuse kohaliku omavalitsuse kehtestatud asjakohasest määrusest. Eratee registrisse kandmiseks on vajalik tee omaniku (ei oma seejuures tähtsust, kas see on juriidiline või füüsiline isik) avaldus. Seega isik, kes ei ole tee omanik, ei saa sellist avaldust esitada. Oluline on siiski märkida, et riiklikku teeregistrisse kantud andmetel on tulenevalt eelpool nimetatud määruse §-st 8 kõigest informatiivne tähendus.


RTL 2008, 92, 1287
Vastu võetud 30.10.2008 nr 33
Määrus kehtestatakse «Tulumaksuseaduse» § 44 lõike 7 ning «Sotsiaalmaksuseaduse» § 9 lõike 7 alusel.
§ 1. Rahandusministri 26. novembri 2007. a määruses nr 53 «Residendist füüsilise isiku tulu deklareerimine» (RTL 2007, 93, 1543) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabeli 5.1 pealkirja teist lauset täiendatakse pärast sõna «elatis,» sõnaga «elatisabi,»;
2) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabeli 7.1 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Muu maksustatav tulu, muuhulgas palk, litsentsitasu, intress, elatis või muu tulu; täiendava kogumispensioni tagamise eesmärgil moodustatud eraldise negatiivne muutus»;
3) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» täiendatakse pärast tabelit 7.2 järgmise tabeliga 7.3:
Üüri- või renditasu ning tasu asja piiratud asjaõigusega koormamise eest
nimi või ees- ja perekonnanimi aadress
4) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabeli 8.1 pealkirjast jäetakse välja tekstiosa «(välja arvatud tabelis 8.10 näidatav intress)»;
5) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabeli 9.1 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Täiendav maksuvaba tulu lapse ülalpidamise korral»;
6) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» tabeli 9.1 veerust 3 jäetakse välja märk «X»;
7) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabel 9.2 asendatakse järgmise tabeliga:
Makstud elatis või elatisnõude rahuldamiseks makstud summa
Elatise või elatisabi saaja
Sotsiaalkindlustusameti elatisabi määramise otsuse number ja kuupäev elatisnõude rahuldamise korral
8) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» ja lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» tabel 9.3 asendatakse järgmise tabeliga:
«9.3
Jrk Andmed Laen A Laen B Laen C
1. Eluaseme omaniku nimi
2. Eluaseme omaniku isikukood
3. Eluaseme omaniku sugulusaste (abikaasa, vanem, laps), kui leping on sõlmitud enne 2005. aasta 1. jaanuari
4. Krediidi- või finantseerimisasutuse nimi
5. Krediidi- või finantseerimisasutuse registrikood, välisriigi asutuse puhul SWIFT ehk BIC kood
6. Krediidi- või finantseerimisasutuse aadress (asukohariik, sihtnumber, linn, tänav, maja nr)
7. Laenu- või liisingulepingu number
8. Laenu või liisingu kasutamine: eluaseme ostmine, ehitamine, rekonstrueerimine, eluaseme ehitamise eesmärgil maatüki ostmine
9. Laenuga või liisinguga soetatud eluaseme aadress või eluaseme ehitamise eesmärgil soetatud maatüki asukoht
10. Laenuga või liisinguga soetatud eluaseme kinnistu number või maatüki katastritunnus
11. Tulumaksusoodustusega sihtotstarbe (eluaseme ostmine, ehitamine, rekonstrueerimine, eluaseme ehitamise eesmärgil maatüki ostmine) osakaal laenusummast (%)
12. Maksustamisperioodil tasutud eluasemelaenu või liisingu intressi summa (kroonides)
13. Sihtotstarbeliselt kasutatud laenule vastav intressi summa (kroonides): rida 12 x (rida 11:100)
14. Last üksi kasvatava, lapsehoolduspuhkust kasutanud vanema tasutud (sealhulgas eelmisest maksustamisperioodist edasikantud) intressi summa (kroonides) »;
9) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» tabel 10.3 asendatakse järgmise tabeliga:
«10.3
Maksumaksja esindaja:
Allkiri Kuupäev Telefon e-post
Maksumaksja esindamise alus»;
10) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkti 42 preambulit täiendatakse pärast sõna «elatise» sõnadega «või elatisnõude rahuldamiseks makstavate summade»;
11) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkti 42 alapunkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 10) saadud elatis ja elatisabi («Tulumaksuseaduse» § 19 lõige 1). Näidatakse kohtuotsuse või kohtumäärusega kinnitatud kokkuleppe või pooltevahelise notariaalselt kinnitatud kokkuleppe alusel saadud elatis ja «Elatisabi seaduse» alusel saadud elatisabi enne tulumaksu kinnipidamist (posti- või pangakulusid maha ei arvata);»;
12) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktis 43 asendatakse arv «7.1.» arvuga «7.»;
13) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktist 58 jäetakse välja teine lause;
14) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktid 71 ja 72 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«71. Tabelis 7 näidatakse muu Eestis saadud maksustatav tulu, millelt ei ole tulumaksu kinni peetud.
72. Tabelis 7.1 näidatakse:
1) palgatulu;
2) litsentsitasu;
3) intress;
4) elatis;
5) muu tulu.»;
15) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkti 75 täiendatakse neljanda ja viienda lausega järgmises sõnastuses:
«Tabelis 7.2 ei näidata tulu osalusest varakogumis, mille kohta on emiteeritud väärtpaber. Selline tulu deklareeritakse ja maksustatakse kasuna vara võõrandamisest (tabel 6.1) või intressina (tabel 5.1).»;
16) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkt 76 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«76. Tabelis 7.3 näidatakse üüri- või renditasu või tasu asja piiratud asjaõigusega koormamise eest, kui sellelt ei ole tulumaksu kinni peetud. Kui selline tasu on füüsilise isiku ettevõtlustulu, deklareeritakse see vormil E.»;
17) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkti 84 alapunkti 6 täiendatakse teise lõiguga järgmises sõnastuses:
«Tabelis 8.1 näidatakse järgmistest riikidest ja territooriumidelt saadud intress ning nende seaduse alusel sellelt tasutud tulumaks:
1) Andorra, Liechtenstein (välja arvatud punkti 84 alapunkti 6 lõigu 1 teises lauses nimetatud juhul), Monaco, San Marino ja Šveits;
2) Guernsey, Jersey, Mani saar, Briti Neitsisaarte asumaa ning Turksi ja Caicose saarte asumaa;
3) Hollandi Antillid.
Eelnimetatud riikidest ja territooriumidelt saadud intress, millelt tulenevalt EL Nõukogu direktiivist 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta või selle direktiivi alusel Eesti või Euroopa Ühenduse sõlmitud lepingust on tulumaks kinni peetud, deklareeritakse ka tabelis 8.10;»;
18) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkti 84 alapunktist 7 jäetakse välja tekstiosa «(sealhulgas Vene Föderatsiooni relvajõudude pensionäride sotsiaalsete tagatiste kohta sõlmitud kokkuleppe)»;
19) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktis 110 asendatakse sõnad «kahe ja enama lapse» sõnadega «lapse ülalpidamise»;
20) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktis 116 asendatakse sõna «kahte» sõnaga «ühte»;
21) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktist 119 jäetakse välja sõnad «teise ja iga järgneva»;
22) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punkt 120 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«120. Tabelis 9.2 näitab maksumaksja maksustamisperioodil makstud elatise või riigile üleläinud elatisnõude rahuldamiseks makstud summad juhul, kui need on «Tulumaksuseaduse» § 19 lõike 1 või § 29 lõike 9 kohaselt saaja maksustatav tulu («Tulumaksuseaduse» § 24). Siin näitab kohustatud isik kohtuotsuse, kohtumäärusega või notariaalselt kinnitatud kokkuleppe alusel makstud või kinnipeetud elatise enne tulumaksu kinnipidamist. Veerus 1 näidatakse elatise või elatisabi saaja isikukood. Mitteresidendist elatise või elatisabi saaja korral näidatakse registrikood Eestis (Eesti isikukood või Maksu- ja Tolliameti antud maksukohustuslaste registri kood). Riigile üle läinud elatisnõude rahuldamiseks makstud summa korral näidatakse tabeli 9.2 veerus 4 Sotsiaalkindlustusameti elatisabi määramise otsuse number ja kuupäev.»;
23) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktis 126 asendatakse arv «10» arvuga «11», arv «11» arvuga «12» ja arv «12» arvuga «13»;
24) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktis 127 asendatakse arv «13» arvuga «14»;
25) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktist 137 jäetakse välja tekstiosa «6. peatükis ja»;
26) määruse lisa 1 vormi A «Residendist füüsilise isiku tuludeklaratsioon» märkuste punktist 143 jäetakse välja tekstiosa «, millest on eelnevalt tehtud «Tulumaksuseaduse» 6. peatükis lubatud mahaarvamised»;
27) määruse lisa 2 vormi A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» pealkirja täiendatakse pärast tekstiosa «7.2,» tekstiosaga «7.3,»;
28) määruse lisa 2 A lisa «Tabelite 5.1, 5.2, 5.3, 6.1, 6.3, 6.4, 7.1, 7.2, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 8.5, 8.6, 8.7, 8.8, 8.9, 8.10, 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 9.5, 9.6, 9.7, 9.8 ja 9.9 lisalehed» täiendatakse pärast tabelit 7.2 järgmise tabeliga 7.3:
«Tabeli 7.3 lisaleht
Kuupäev Abikaasa allkiri Kuupäev
Maksumaksja esindaja ees- ja perekonnanimi
Esindaja allkiri Kuupäev»;
29) määruse lisa 3 vorm E «Residendist füüsilise isiku ettevõtlusest saadud tulu» asendatakse käesoleva määruse lisaga.
Määruse lisa on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 12.11.2008. a resolutsioon nr 17-1/08-07061.


§ 7 Mõõtevahendite metroloogiline kontroll
§ 8 Tüübikinnitus
§ 13 Taatlustulemuste vormistamine
§ 18 Kinnispakkide legaalmetroloogiline kontroll
§ 20 Mõõtemahutite legaalmetroloogiline kontroll
3 MITTEAUTOMAATKAALUD
§ 23 Teavitatud asutus
§ 24 Vastutuskindlustus
§ 25 Teavitatud asutusele esitatavad nõuded
§ 26 Kaalude kasutamine
§ 41 Mõõtevahendi turule laskmise, kasutusele võtmise ja kasutamise nõuete rikkumine
§ 42 Taatlusmärgise ja hoiatuskleebise rikkumine või eemaldamine
§ 44 Mõõtevahendi taatlemine volituseta või volituses määratud piire ületades
26) parim mõõtevõime on väikseim määramatus, mille labor võib kindlas mõõtevaldkonnas saavutada;
34) valideeritud taatlusmetoodika on taatluslabori arendatud või kohandatud ja taatlusjuhendis kirjeldatud mittestandardsete meetodite kogum, mida on hinnatud ning mis on heaks kiidetud labori akrediteerimise käigus.
(2) Käesolevas seaduses kasutatakse toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse (RT I 1999, 92, 825; 2003, 45, 308; 81, 543) mõisteid seal kasutatud tähenduses.
2) riikliku järelevalve käigus, kui järelevalve tulemuste alusel tehakse ettekirjutus, määratakse rahatrahv, alustatakse väärteomenetlust või piiratakse eriõigust;
1) tüübikinnitus;
2) legaalmetroloogiline ekspertiis;
3) taatlemine.
§ 7. Mõõtevahendite metroloogiline kontroll
(2) Mõõtevahend, millele on kehtestatud nõuded seda liiki mõõtevahendit käsitlevas Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivis (edaspidi EÜ üksikdirektiiv), peab turule laskmisel ja kasutusele võtmisel olema läbinud metroloogilise kontrolli vastavalt Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivile 71/316/EMÜ liikmesriikide õigusaktide mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete ühtlustamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 202, 6.09.1971, lk 1–13) (edaspidi metroloogilise kontrolli direktiiv). Mitteautomaatkaal peab läbima vastavushindamise vastavalt Euroopa Ühenduste Nõukogu direktiivile 90/384/EMÜ mitteautomaatkaalusid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (Euroopa Ühenduste Teataja L 189, 20.07.1990, lk 1–16) (edaspidi mitteautomaatkaalude direktiiv). Käesolevas lõikes nimetatud tingimuste täitmise korral loetakse mõõtevahend selle turule laskmise ja kasutusele võtmise nõuetele vastavaks.
(3) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetletud mõõtevahendite kasutusaladest tulenevalt metroloogilisele kontrollile kuuluvate mõõtevahendite nimistu, mõõtevahendite taatluskehtivusajad, mõõtevahendite täpsus- ja üldnõuded .
(4) Keelatud on turule lasta, kasutusele võtta või kasutada metroloogilist kontrolli mitteläbinud mõõtevahendit, mis on kantud käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel koostatud nimistusse.
(5) Tehnilise Järelevalve Inspektsioon avaldab oma veebilehel nende EÜ üksikdirektiivide loetelu, mille alusel on välja antud EÜ tüübikinnitustunnistused, samuti EÜ tüübikinnitustähiste ja EÜ esmataatluse märgiste ning mitteautomaatkaalude EÜ vastavusmärgiste kirjeldused ja kehtivusajad.
§ 8. Tüübikinnitus
(1) Tüübikinnitus on kohustuslik taatlemisele kuuluvate mõõtevahendite korral, välja arvatud:
1) kaaluviht, mõõdunõu, alkoholi ja vedelkütuste mõõtemahuti, kui kalibreerimistulemused tõendavad mõõtevahendi vastavust rahvusvahelise legaalmetroloogia organisatsiooni (OIML) asjakohaste dokumentide ja rahvusvaheliste standardite nõuetele;
(2) Taatlemisele kuuluva mõõtevahendi turule laskjal on kohustus omada ja esitada mõõtevahendi ostjale, taatluslaborile ja riikliku järelevalve teostajale nende soovil EÜ tüübikinnitustunnistuse koopia või Eesti siseriiklik tüübikinnitustunnistus.
(1) Taatlemisele kuuluvale mõõtevahendile, mille suhtes ei ole kehtestatud nõudeid EÜ üksikdirektiividega või mitteautomaatkaalude direktiiviga, tuleb enne selle turule laskmist ja kasutusele võtmist teha legaalmetroloogiline ekspertiis, mille positiivse tulemuse korral väljastatakse seda tüüpi mõõtevahendi kohta Eesti siseriiklik tüübikinnitustunnistus.
(4) Mõõtevahendi nõuetele vastavuse tõendamise aluseks on Euroopa Liidu liikmesriigis (edaspidi EL-i liikmesriik) väljastatud siseriiklik tüübikinnitustunnistus või akrediteeritud katse- või kalibreerimislabori katse- või kalibreerimistulemus. Vajaduse korral võib legaalmetroloogia asutus mõõtevahendi eelnevalt saata akrediteeritud katse- või kalibreerimislaborisse lisakatsetustele või -kalibreerimisele, mille põhjendatud kulud kannab taotleja.
1) seda tüüpi mõõtevahendite suhtes on kehtestatud nõuded Euroopa Liidu õigusaktiga;
(9) Kolmandatest riikidest imporditud või Eestis toodetud mõõtevahendid peab tootja olema märgistanud tüübikinnitustähisega, mida on kirjeldatud Eesti siseriiklikus tüübikinnitustunnistuses. EL-i liikmesriigis siseriikliku tüübikinnitustunnistuse saanud ning tüübikinnitustähisega mõõtevahend ei vaja täiendavalt Eesti tüübikinnitustähist.
2) tüübikinnitusega mõõtevahendi kasutamisel ilmneb üldist laadi viga, mis ei võimalda seda kasutada eesmärgikohaselt.
(11) Siseriikliku tüübikinnitustunnistuse kehtivuse lõpetamine vormistatakse sellesisulise otsusena, millest teavitatakse tüübikinnituse taotlejat ja asjaomase mõõteliigi alal tegutsevaid taatluslaboreid hiljemalt viie tööpäeva jooksul, arvates otsuse tegemisest.
(12) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab siseriikliku tüübikinnitustunnistuse taotlemise, väljastamise, muutmise ja pikendamise ning legaalmetroloogilise ekspertiisi korra .
(1) Mõõtevahendi taatlemise kohustus loetakse täidetuks, kui on teostatud vähemalt üks järgmistest protseduuridest:
3) siseriiklik esmataatlus, mille läbib siseriikliku tüübikinnitustunnistuse alusel kasutusele võetav mõõtevahend, rikutud taatlusmärgisega või taatlusmärgiseta kasutusel olev mõõtevahend ning mõõtevahend pärast remonti või uuendamist ja mida teeb pädev taatluslabor;
4) kordustaatlus, mille läbib kasutusel olev mõõtevahend taatluskehtivusaja möödudes ja mida teeb pädev taatluslabor.
(3) Mõõtevahendi valdaja peab tagama, et mõõtevahend on üles seatud ja ühendatud ning seda on käsitsetud, hooldatud ja hoitud nii, nagu on ette nähtud tüübikinnitustunnistuses, tootja koostatud kasutusjuhendis, asjakohastes standardites ja eeskirjades.
(4) Kui võimaluste loomine konkreetse mõõtevahendi taatlemiseks on Eestis majanduslikult ebaotstarbekas, võib legaalmetroloogia asutus teistes riikides väljastatud jälgitavate mõõtetulemuste alusel teha selle mõõtevahendi legaalmetroloogilise ekspertiisi, tunnistada mõõtevahendi taadelduks ja märgistada mõõtevahendi taatlusmärgise või -märgistega.
(1) Mõõtevahendi taatlemisel hinnatakse, kas turule lastav, kasutusele võetav või kasutatav metroloogilisele kontrollile kuuluv mõõtevahend vastab asjakohases õigusaktis esitatud ja tüübikinnitustunnistuses kindlaksmääratud nõuetele.
(2) Esmataatlusele ei lubata kasutusele võetavat mõõtevahendit, mille tüübikinnitustunnistuse kehtivusaeg on lõppenud.
(4) Majandus- ja kommunikatsiooniminister võib kehtestada mõõtevahendite siseriikliku esmataatluse ja kordustaatluse eest võetava tasu piirhinnad.
3) mõõtevahendi valdaja või kasutaja.
1) taatlemise eest võetav põhjendatud ja dokumentaalselt tõendatud tasu, mis ei tohi ületada majandus- ja kommunikatsiooniministri poolt käesoleva seaduse § 11 lõike 4 alusel kehtestatud taatlemise piirhinda, kui see on kehtestatud;
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 1 alusel algatatud erakorralise taatluse eest tasub:
2) Tehnilise Järelevalve Inspektsioon, kui mõõtevahend taatlustulemuste alusel vastab nõuetele.
§ 13. Taatlustulemuste vormistamine
(2) Taatluse käigus saadavad mõõtetulemused ja vaatlusandmed tuleb kanda taatlusprotokolli, mille vorm on esitatud valideeritud taatlusmetoodikas. Taatlusprotokolli tuleb säilitada vähemalt mõõtevahendi kahekordse taatluskehtivusaja jooksul. Taatlusprotokolle, nende koopiaid ja väljavõtteid neist väljastatakse ainult taatluslabori tegevuse üle riiklikku järelevalvet teostavale asutusele.
(5) Mõõtevahendite komplekti kohta peab taatleja väljastama komplekti identifitseeriva taatlustunnistuse, mille vorm on esitatud valideeritud taatlusmetoodikas. Muudel juhtudel väljastatakse taatlustunnistus mõõtevahendi taatlusele esitaja soovil.
(7) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab taatlusmärgiste kirjelduse, nende valmistamise, kasutamise ja hoidmise korra ning taatlustunnistuse ja nõuetele mittevastavuse tõendi kohustuslike kirjete loetelu .
(1) Taatluslabor on siseriiklikku taatlemist teostav juriidiline isik, kellele toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduse kohaselt on antud volitatud asutusena tegutsemise õigus käesolevast seadusest tulenevate erisustega:
3) isikul on mõõtevahendite taatlemiseks piisav arv vajaliku hariduse, väljaõppe ja kogemustega töötajaid (edaspidi taatleja), kes vastavad käesoleva seaduse §-s 16 esitatud nõuetele;
4) isikul on mõõtevahendi taatlemiseks sobivad tööetalonid, seadmed ja ruumid ning valideeritud taatlusmetoodikad;
5) isik ja iga tema taatleja peab oma majandus- ja kutsetegevuses olema sõltumatu tema taadeldava mõõtevahendi tootjast, tootja volitatud esindajast, importijast, tarnijast või kasutajast.
(2) Taatluslabori vastavust käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 3 ja 4 esitatud nõuetele kontrollib akrediteerimise käigus akrediteerimisasutus.
4) taatluslabor ei vastuta selle eest, kui mõõtevahend on kaotanud taatluskehtivusaja jooksul vastavuse taatlusnõuetele selle paigaldamise või kasutamise nõuetele mittevastava ülesseadmise, hoidmise, kasutamise ja transportimise või valmistusvigade tõttu;
5) taatluslabori taatlustegevuse üle teostab riiklikku järelevalvet Tehnilise Järelevalve Inspektsioon.
(1) EÜ esmataatlust võib teha käesoleva seaduse §-s 14 nimetatud taatluslabor, kes vastab järgmistele lisanõuetele:
1) järgib oma taatlustegevuses mõõtevahendite metroloogilise kontrolli ja taadeldavate mõõtevahendite suhtes kehtestatud EÜ üksikdirektiivide nõudeid;
2) omab kogu tegutsemisaja jooksul kehtivat vähemalt 500 000-kroonist vastutuskindlustust tema tegevusest tekkida võiva kahju hüvitamiseks.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud nõuetele vastavust hindab akrediteerimisasutus akrediteerimise käigus.
(3) Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium teavitab EÜ esmataatluseks volitatud taatluslaborist Euroopa Komisjoni ja Euroopa ühenduste liikmesriike vastavalt toote nõuetele vastavuse tõendamise seadusele.
(3) Pakendaja peab käitlemisprotsessides pidevalt ja importija regulaarselt kontrollima kinnispakkide täitekogust, kasutades selleks taadeldud mõõtevahendeid.
(5) Kinnispakkide nõuetele vastavus on tõendatud, kui pakendajal on kehtiv sertifikaat selle kohta, et kinnispakkide nõuetele vastavuse kontrollimise ja täitekoguse tagamise süsteemi on sertifitseerinud akrediteeritud sertifitseerimisasutus asjakohase standardi alusel.
§ 18. Kinnispakkide legaalmetroloogiline kontroll
(3) Kui kinnispakkide täitekoguse kontrollimisel tekib põhjendatud kahtlus, et kinnispakid ei vasta kehtestatud nõuetele või nende kontrollimine vajab eritingimusi või -seadmeid, mida pakendaja või importija käsutuses ei ole, ostab riikliku järelevalve teostaja õiglase tasu eest vajaliku koguse kinnispakke kontrollmõõtmisteks pädevas laboris.
(4) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud kontrollimise tulemusena tuvastatakse, et kinnispakid ei vasta kehtestatud nõuetele, peab nende pakendaja või importija tagastama riikliku järelevalve teostajalt saadud tasu ning hüvitama kontrollmõõtmiste dokumentaalselt tõendatud kulud.
(8) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab toodete kinnispakkide kohustuslikud eelmääratletud nimikogused, kinnispakkide märgistamise nõuded, sealhulgas e-märgise kuju, täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ning kinnispakkide täitekoguse kontrollimise korra .
(3) Mõõtemahutile peab olema tootja märkinud nimimahu ja kinnispaki valmistamiseks vajaliku informatsiooni ning tootja identifitseerimistähise.
§ 20. Mõõtemahutite legaalmetroloogiline kontroll
(4) Kui riiklikku järelevalvet teostav ametiisik otsustab, et mõõtemahutite nõuetele vastavuse kontrollimiseks on vaja neid mõõta pädevas laboris, ostab riikliku järelevalve teostaja õiglase tasu eest kontrollmõõtmisteks vajaliku koguse mõõtemahuteid.
(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud kontrollimise tulemusena tuvastatakse, et mõõtemahutid ei vasta kehtestatud nõuetele, peab nende tootja või importija tagastama riikliku järelevalve teostajalt saadud tasu ning hüvitama kontrollmõõtmiste dokumentaalselt tõendatud kulud.
(8) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab mõõtemahutite nimimahu väärtused ja nimimahu lubatud hälbed ning mõõtemahutite märgistamise nõuded ja mahu kontrollimise korra .
3. peatükk MITTEAUTOMAATKAALUD
(2) Majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab kaalude metroloogilised ja tehnilised nõuded, nõuded projekteerimisele, konstruktsioonile, märgistusele, vastavushindamisele ja tõendamisele, kui need kaalud on mõeldud kasutamiseks:
1) massi määramisel tehingute tegemiseks;
2) massi määramisel tollimaksude, tariifide, muude maksude, soodustuste, trahvide, hüvitiste, kahjutasude jms maksete arvutamiseks;
3) massi määramisel õigusnormide kohaldamiseks ning ekspertiisi tegemisel kohtu- ja vahekohtumenetluses;
4) massi määramisel meditsiinis, kui patsiente kaalutakse tervise kontrollimiseks, diagnoosimiseks ja ravimiseks;
5) massi määramisel retsepti järgi ravimite valmistamiseks apteegis ning analüüside tegemiseks meditsiini- ja farmaatsialaboratooriumides;
6) maksumuse määramisel massi abil kaupade otsemüügil ning kinnispakkide valmistamisel ja kontrollimisel. Kaupade otsemüük (edaspidi otsemüük ) käesoleva seaduse tähenduses on kaubandustegevus, mille käigus on mõõtetulemus tasutava summa aluseks, üks osapooltest tarbija või temaga võrdväärset kaitset vajav isik ja kõik tegevuse osapooled aktsepteerivad mõõtetulemust üheaegselt samas mõõtmiskohas.
(2) Vastavusdeklaratsioon kehtib sellele märgitud kuupäevast arvates ühe aasta jooksul. Kui vastavusdeklaratsioonil kuupäeva ei ole, kehtib vastavushindamine selle toimumise kalendriaasta jooksul, mille tõendiks on vastavusmärgiga kaasnev aastaarvu kahe viimase numbri tähis.
(3) Kui kaalul on seadiseid ja lisaseadmeid, mida ei kasutata käesoleva seaduse § 21 lõikes 2 loetletud otstarvetel, ei kohaldata nende seadiste ja lisaseadmete suhtes § 21 lõikes 2 nimetatud nõudeid.
(4) Kaalu turule laskmise ja kasutusele võtmise nõuete täitmise eest vastutab tootja või tootja volitatud esindaja. Isikul, kes on ostnud kaalu käesoleva seaduse § 21 lõikes 2 loetletud otstarvetel kasutamiseks, on õigus nõuetele mittevastav kaal tagastada või nõuda tootjalt või tootja volitatud esindajalt täiendavaks vastavushindamiseks tehtud kulutuste hüvitamist.
(5) Kaalude nõuetele vastavuse hindamist ja tõendamist nende turule laskmisel ja kasutusele võtmisel võib teha käesoleva seaduse §-s 23 nimetatud asutus, kellest on teavitatud Euroopa Komisjoni ja EL-i liikmesriike.
§ 23. Teavitatud asutus
(1) Teavitatud asutus on tunnustatud asutus, kes teeb käesoleva seaduse § 21 lõike 2 alusel kehtestatud õigusakti kohaseid kaalude nõuetele vastavuse hindamiseks ja tõendamiseks vajalikke vastavushindamise protseduure.
§ 24. Vastutuskindlustus
Teavitatud asutusena tegutsemisest tekkida võiva kahju hüvitamiseks peab teavitatud asutusel olema vastutuskindlustus, mis vastab järgmistele tingimustele:
1) kindlustusleping hõlmab teavitatud asutuse kohustuse hüvitada õigusrikkumisest tekkinud kahju;
§ 25. Teavitatud asutusele esitatavad nõuded
Isik, kes taotleb õigust tegutseda või tegutseb teavitatud asutusena, peab vastama toote nõuetele vastavuse tõendamise seaduses tunnustatud asutusele kehtestatud nõuetele käesolevast paragrahvist tulenevate erisustega:
1) ta peab olema rakendatavaks vastavushindamiseks akrediteeritud;
2) ta peab oma taatlustegevuses järgima mitteautomaatkaalude direktiivi nõudeid, asjakohast harmoneeritud standardit ja Euroopa legaalmetroloogia koostööorgani (WELMEC) asjakohaseid juhiseid;
3) tal peab olema teavitatud asutusena tegutsemise aja jooksul kehtiv ja käesoleva seaduse §-s 24 sätestatud tingimustele vastav vastutuskindlustus;
4) tema valduses peavad olema mõõtevahendi nõuetele vastavuse hindamiseks ja tõendamiseks vajalikud seadmed;
5) ta peab tagama kontrolli teostavate töötajate erapooletuse, kusjuures nende töötajate töötasu ei tohi sõltuda tehtud katsete arvust ega tulemustest;
6) ta peab tagama, et tema töötajad hoiaksid ametiülesannete täitmisel teatavaks saanud teabe konfidentsiaalsena, kui seadus ei näe ette teabe avalikustamist;
7) ta peab tagama oma teenuste kättesaadavuse võrdsetel alustel kõigile huvitatud isikutele.
§ 26. Kaalude kasutamine
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 esitatud nõue loetakse täidetuks, kui
(3) Otsemüügil kasutatav kaal peab näitama kogu olulist informatsiooni kaalumise kohta, hinda näitava kaalu kasutamisel peab see ostjale selgesti näitama ostetava toote hinnakalkulatsiooni.
6) korraldab metroloogiaalast koolitust.
Käesolevas seaduses, välja arvatud 4. peatükk, ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmise üle teostab riiklikku järelevalvet Tehnilise Järelevalve Inspektsioon (edaspidi inspektsioon).
3) järelevalve metroloogilisele kontrollile kuuluvate mõõtevahendite turule laskmise ja kasutusele võtmise üle (turujärelevalve);
4) järelevalve kaalude turule laskmise ja kasutusele võtmise üle (turujärelevalve);
6) järelevalve taatlemisele kuuluvate mõõtevahendite kasutamise üle;
7) järelevalve pädevate taatluslaborite ning mõõtevahendite EÜ esma- või üksiktoote taatlemiseks teavitatud asutuste taatlustegevuse üle;
(3) Järelevalvet teostav ametiisik võib keelata mõõtevahendi turule laskmise, kasutusele võtmise või kasutamise, kui mõõtevahend ei vasta kehtestatud nõuetele.
§ 41. Mõõtevahendi turule laskmise, kasutusele võtmise ja kasutamise nõuete rikkumine
(1) Nõuetele mittevastava taatlemisele kuuluva mõõtevahendi turule laskmise, kasutusele võtmise või kasutamise eest, samuti mõõtevahendi paigaldamise ja kasutamise nõuete rikkumise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
§ 42. Taatlusmärgise ja hoiatuskleebise rikkumine või eemaldamine
(1) Taatlemisele kuuluval mõõtevahendil oleva taatlusmärgise või hoiatuskleebise rikkumise või lubamatu eemaldamise eest – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
§ 44. Mõõtevahendi taatlemine volituseta või volituses määratud piire ületades
(1) Mõõtevahendi taatlemise eest volituseta või volituses määratud piire ületades – karistatakse rahatrahviga kuni 100 trahviühikut.
(1) Käesoleva seaduse §-des 41–47 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364; 2002, 86, 504; 82, 480; 105, 612; 2003, 4, 22; 83, 557; 90, 601; 2004, 7, 40) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313; 110, 654; 2003, 26, 156; 83, 557; 88, 590) sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-des 41–47 sätestatud väärtegude kohtuväline menetleja on Tehnilise Järelevalve Inspektsioon.
§-d 51--52. [Käesolevast tekstist välja jäetud]


text:
ISO 20000 audiitorite koolituseks ja sertifitseerimiseks - ITS Tech School
ISO 20000 audiitoritele
ISO 20000 audiitorite koolitamiseks Gurgaonis
ISO 20000 audiitorite sertifitseerimiskulude kohta Gurgaonis
Gurgaon audiitorite ISO 20000i instituut
Gurgaonis asuvate audiitorite jaoks ISO 20000
ISO 20000 audiitorite sertifitseerimiseks Gurgaonis
ISO 20000 audiitorite kursusele Gurgaonis
Parim ISO 20000 audiitorite koolitusvõrgustikule
ISO 20000 audiitorite koolituseks
ISO 20000 audiitorite koolituseks ja sertifitseerimiseks
ISO 20000 audiitorite koolituskursusele
Kliendid nõuavad, et nende (sise- või välised) IT-teenuse pakkujad suudaksid tõestada, et nad suudavad pakkuda nõutavat teenusekvaliteeti ja omavad asjakohaseid teenusehaldusprotsesse. Protsessidel põhinev ISO / IEC20000 on rahvusvaheliselt tunnustatud IT-teenuste haldamise standard, mis täpsustab teenuseosutaja nõuded SMSi kavandamiseks, loomiseks, rakendamiseks, kasutamiseks, jälgimiseks, ülevaatamiseks, haldamiseks ja parandamiseks. Nõuded hõlmavad teenuste kavandamist, üleminekut, tarnimist ja täiustamist kokkulepitud teenindusnõuete täitmiseks.
ISO / IEC20000 sertifikaat antakse pärast registreeritud sertifitseerimisasutuste läbi viidud auditeid, mis tagavad, et teenusepakkuja kujundab, juurib ja juhib IT-teenuse haldamise süsteemi vastavalt standardi nõuetele. ISO / IEC 20000 Audiitori kursuse eesmärk on anda ITSM-ile üldiselt piisav arusaamine ja ISO / IEC 20000i standardi sisu ja nõuete tundmine, et oleks võimalik auditeerida standardit järgides.
Selle kursuse läbinud üliõpilased on sobivalt valmis ISO / IEC 20000 Audiitori sertifitseerimiskatsetuste edukaks läbiviimiseks.
ISO 20000 eesmärgid audiitoritele
Selle kursuse lõpus saab õpilane aru ITSM-i põhimõtetest ja ISO / IEC 20000i standardi nõuetest, kuidas seda kasutatakse tüüpilise IT-teenuse pakkuja organisatsioonis koos sertifitseerimiskava põhielementidega.
Täpsemalt mõistab õpilane:
ISO / IEC 20000 taust
Osade 1, 2, 3 ja 5 ulatus ja eesmärk ISO / IEC 20000 ja kuidas neid auditi ja sertifitseerimise käigus kasutada
ITSMi üldpõhimõtted
ISO / IEC 20000-1i struktuur ja rakendus
ISO / IEC 20000-1i nõuded
APMG sertifikaadi toimimine
Suhe heade tavade ja nendega seotud standarditega - konkreetselt ITIL®, ISO 9001 ja ISO / IEC 27001
ISO 20000 audiitori kursusele mõeldud sihtrühm
Siseaudiitorid ja teenusejuhtimise eksperdid
Audiitorid, kes soovivad teostada ja juhtida teenusehaldussüsteemi (SMS) sertifitseerimise auditit
Projektijuhid või konsultandid, kes tahavad SMSi auditiprotsessi juhtida
Isikud, kes vastutavad infotehnoloogia teenuste vastavuse eest organisatsioonis
Tehnilised eksperdid, kes soovivad SMSi auditi funktsiooni ette valmistada.
ISO 20000 eeltingimused audiitorite sertifitseerimiseks
Põhiline arusaam ISO / IEC 20000ist ja põhjalikud teadmised auditi põhimõtetest.
§ 1Standardi tutvustus ja taust
§ 2IT-juhtimise põhimõtted
§ 3ISO / IEC 20000 sertifitseerimissüsteem
§ 4ISO / IEC 20000i standardi sisu
§ 5Kuidas tööriistad toetavad sertifitseerimist
§ 6Sertifitseerimise valdkonna määratlus ja kohaldatavus

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6