§ 5 Lähteandmed2 TÄPSUSNÕUDED
§ 9 Situatsiooni mõõdistamise täpsusnõuded3 DOKUMENTEERIMINE, VORMISTAMINE JA ESITAMINE
§ 13 Teostusjooniste esitamine4 DIGITAALSELE JOONISELE ESITATAVAD NÕUDED
§ 20 Värvitoonid teostusjoonisel5 PROJEKTEERIMISE TOPO-GEODEETILISED UURIMISTÖÖD
§ 33 Maapealsete tehnovõrkude uurimine ja kujutamine plaanil6 TEOSTUSMÕÕDISTAMINE
§ 39 Maa-aluste tehnovõrkude teostusjoonisel kujutatavad taustaelemendid ja joonsidemed7 OBJEKTI LIIGIST TULENEVAD TEHNOVÕRKUDE TEOSTUSMÕÕDISTAMISE TÄIENDAVAD NÕUDED1 SOOJUSTORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE
§ 44 Soojuskambri ja -kaevu detailjoonis2 VEE- JA KANALISATSIOONITORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE
§ 50 Kollektori šahtkaevu detailjoonis3 GAASITORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE
§ 53 Gaasitorustiku kujutamine plaanil4 ELEKTRIVÕRGU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE1 Elektrikaabli teostusmõõdistamine
§ 56 Elektrikaabli teostusjoonisel esitatavad andmed2 Elektriõhuliini teostusmõõdistamine
§ 59 Elektriõhuliini teostusjoonisel esitatavad andmed5 SIDEVÕRGU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE1 Sidevõrgu maakaablite teostusmõõdistamine
§ 63 Sidevõrgu kaevude uurimine2 Sidevõrgu õhuliinide teostusmõõdistamine
§ 66 Sidevõrgu õhuliini teostusjoonisel esitatavad andmed8 RAKENDUSSÄTTED
Väljaandja:Majandus- ja kommunikatsiooniministerAkti liik:määrusTeksti liik:algtekst-terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:01.10.2007Redaktsiooni kehtivuse lõpp:30.06.2015Avaldamismärge:RTL 2007, 71, 1231
Ehitusgeodeetiliste uurimistööde tegemise kordVastu võetud 27.08.2007 nr 70
1. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Reguleerimisala (1) Käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvad: 1) ehitusgeodeetilised uurimistööd planeeringuteks ja ehituslikuks projekteerimiseks mõõtkavades 1:500–1:2000; 2) ehitusjärgsed teostusmõõdistamised mõõtkavades 1:500–1:2000, mille tulemusena saadakse ehitisregistri kandeks vajalik asukohateave valminud ehitiste kohta; 3) punktides 1–2 nimetatud tööd, mille mõõtkava on elementide tiheduse tõttu suurendatud 1:200-le, käsitledes seda 1:500 erijuhtumina. (2) Lõikes 1 loetletud tööde puhul kasutatakse Eesti Vabariigis kehtivat koordinaatsüsteemi. (3) Käesoleva määruse reguleerimisalasse jäävate tööde tellija võib esitada geodeetilise uurimistöö ja teostusmõõdistuse teostamisele ja vormistamisele täiendavaid nõudeid, mis ei lähe vastuollu käesoleva määruse nõuetega.§ 2. Ehitusgeodeetilise uurimistöö ja teostusmõõdistamise eesmärk (1) Ehitusgeodeetilise uurimistöö tegemise eesmärgiks on saada vajalikke lähteandmeid maa-alade planeerimiseks, ehitusprojekti koostamiseks ja ehitamiseks. (2) Teostusmõõdistamise eesmärk on ehitise või selle osa asendi ja tehniliste karakteristikute fikseerimine ning dokumenteerimine.§ 3. Mõisted (1) Käesolevas määruses kasutatakse üldmõisteid järgmises tähenduses: 1) erinõue – tellija tehniline nõue geodeetilise uurimistöö või teostusmõõdistuse kohta, mis erineb käesolevas määruses toodud nõuetest; 2) ehitusgeodeetiline uurimistöö – projekteerimise ja planeeringu teostamiseks vajalike geodeetiliste tööde kogum; 3) maa-ala topograafiline plaan – mõõtkavas 1:2000 või suuremas mõõtkavas maa-ala horisontaaltasapinnale projitseeritud kujutis, millel esitatakse situatsioon, reljeef, tehnovõrgud ja piirid (edaspidi maa-ala plaan või plaan); 4) tavanõue – tehniline nõue geodeetilise uurimistöö või teostusmõõdistuse kohta, mis peab olema täidetud kõikidel juhtudel. (2) Käesolevas määruses kasutatakse geodeetilise võrguga seonduvaid mõisteid järgmises tähenduses: 1) ajutine reeper – kohtkindel geodeetiline kõrgusmärk, mis on paigaldatud (tähistatud) tulevasele ehitusobjektile kõrgusliku sidumise aluspunktiks ja mida säilitatakse ehitusobjekti valmimiseni; 2) kohtkindel geodeetiline märk – geodeetiline märk, mis on kindlustatud (tähistatud) selliselt, et see ei hävineks ega muudaks oma asendit ilma kõrvalise (inimtegevuse) mõjuta; 3) mõõdistamisvõrgu lähtepunkt – riikliku või kohaliku geodeetilise võrgu punkt, millele tugineb geodeetilise mõõdistuse plaanilis-kõrguslik sidumine. Mõõdistamisvõrgu lähtepunkt (edaspidi lähtepunkt) on vajalik geodeetiliste uurimistööde ja teostusmõõdistamise jaoks; 4) mõõdistamisvõrgu punkt – plaanilis-kõrgusliku sidumise käigus rajatud kohtkindla märgiga kindlustatud punkt; 5) mõõdistamisvõrgu sõlmpunkt – plaanilis-kõrgusliku sidumise käigus rajatud kohtkindel punkt, millele tuginevad madalama astme mõõdistuskäigud (edaspidi sõlmpunkt); 6) mõõdistamisvõrk – mõõdistatava maa-ala plaanilis-kõrguslikuks sidumiseks rajatud, riikliku või kohaliku geodeetilise võrguga seotud madalama astme geodeetiline võrk; 7) sulgemisviga – mõõdistamiskäigu sulgemisel mõõtmisandmetest arvutatud suuruse (nurk, kõrguskasv või koordinaatide juurdekasv) erinevus võrreldes lähtepunktide andmetest arvutatud suurusega. (3) Käesolevas määruses kasutatakse ehitisega seonduvaid mõisteid järgmises tähenduses: 1) kaev – rajatis loodusliku vee võtmiseks või maa-aluse tehnovõrgu vaatluskaev, settekaev, imbkaev jne; 2) koordinaatpunkt – tehnovõrkude teostusmõõdistamisel võrgurajatise joonelemendi teljele mõõdetud, joonobjekti asukohta koordinaatidega (X, Y, H) kirjeldav punkt; 3) tehnovõrgud – maa-aluste ja -pealsete tehnovõrkude kogum (torustikud, õhu- ja kaabelliinid); 4) tehnovõrkude uurimine – tehnovõrkude tehniliste andmete kindlaksmääramine geodeetiliste uurimistööde või teostusmõõdistamise käigus; 5) tehnovõrkude tehnilised andmed – kaevude, torustike, kaablite, õhuliinide, mastide jm elementide kõrgused, mõõtmed, materjalid jm andmed; 6) trass – olemasoleva või kavandatava joonrajatise kulgu tähistav mõtteline joon või vöönd ja selle tähistus plaanil. (4) Käesolevas määruses kasutatakse digitaalse joonisega seonduvaid mõisteid järgmises tähenduses: 1) kihijärgne – kihile omistatud («ByLayer») määrang (värv, joonestiil) vastavalt objektile; 2) kiht – digitaalse joonise andmekiht; 3) kinnituspunkt – digitaalse joonise sümbolelemendi, teksti punkt või joone murdepunkt, mis oma koordinaatidega näitab vastava objekti asukohta maastikul; 4) maapinna mudel – maapinna kuju ja elemente kujutav digitaalne kolmemõõtmeline (X, Y, H) mudel; 5) murdjoon – pindobjekti piirjoont või joonobjekti digitaalsel joonisel kujutav ühendatud sirg- ja/või kaarlõikudest koosnev terviklik joonelement; 6) RGB kood – värvusruum videopildi kuvamiseks arvutiekraanil põhivärvuste (roheline, sinine ja punane) kombinatsioonidena; 7) sümbolelement – digitaalsel joonisel kasutatav punktobjekti leppemärk (terviklik element); 8) valitud kõrgus – plaani väljatrükis kujutamiseks valitud kõrgusmärk.§ 4. Mõõtkavad (1) Geodeetilise joonise (plaani, pikiprofiili vm) mõõtkava valik sõltub projekteerimise lähteülesandest või projekteerimisnormidest ning teostusmõõdistamisel ehitise (eelkõige tehnovõrkude) valdaja ja kohaliku omavalitsuse nõuetest. (2) Mõõtkava 1:500 (edaspidi ka M 1:500) on projekteerimise ja planeerimise geodeetiliste alusplaanide, samuti teostusjooniste põhiline mõõtkava. Plaanile kantavate elementide suure tiheduse korral võib suurendada plaani mõõtkava 1:200-le (edaspidi ka M 1:200), käsitledes seda M 1:500 erijuhtumina. M 1:200 korral juhindutakse mõõtkavale 1:500 esitatud nõuetest, välja arvatud määruses kirjeldatud eritingimuste järgimise kohustuse korral. (3) Mõõtkava 1:1000 (edaspidi ka M 1:1000) kasutatakse juhul, kui olemasolevate ja projekteeritavate elementide tihedus on väike ja projektala ulatuse suurus muudab M 1:500 jooniste käsitlemise ebamugavaks. M 1:1000 kasutatakse hajaasustusalade korral ja tiheasustusaladel vaid erandjuhul. (4) Mõõtkava 1:2000 (edaspidi ka M 1:2000) kasutatakse projekteerimise ja planeerimise alusplaanidel ainult hajaasustusalade ulatuslike planeeringute või projektide korral. Tiheasustusaladel võib M 1:2000 plaani kasutada eelprojekti asendiplaanide, arengukavade ja üldplaneeringute jaoks.§ 5. Lähteandmed (1) Töö ulatus, mõõtkavad, digitaalandmete väljundformaadid ja erinõuded määratakse geodeetilise uurimistöö ja teostusmõõdistuse tellija lähteülesandes. Kui töö tellija ei esita erinõudeid, tehakse töö tavanõuete järgi. (2) Mõõdistustöödeks vajalikud lähteandmed (lähtepunktide andmed, katastripiiride andmed) peavad pärinema vastavast kohalikust või riiklikust registrist.2. peatükk TÄPSUSNÕUDED § 6. Üldised nõuded geodeetilisele mõõdistamisvõrgule (1) Kõik mõõdistamised tuleb siduda lähtepunktidega. (2) Sidumisel rajatakse geodeetiline mõõdistamisvõrk, välja arvatud juhtudel, kui nõuetekohaseks mõõdistamiseks piisab olemasolevatest lähtepunktidest. (3) Mõõdistamisvõrgu tihedus, punktide asetus ja võrgu mõõdistamisel kasutatavad seadmed ning mõõdistamistehnoloogia peavad tagama kõigi käesolevas määruses toodud täpsusnõuete täitmise. (4) Kõik mõõdistamisvõrgu punktid tuleb kindlustada kohtkindlate märkidega, välja arvatud juhul, kui punktide pikaajaline säilimine on ebatõenäoline. (5) Kõik mõõdistamisvõrgu punktide koordinaadid ja kõrgused saadakse tasandusarvutuste teel. Plaanilise mõõdistamisvõrgu arvutamisel ei või kasutada koordinaattasandust. (6) Mõõdistamisvõrgu sidumisel tuleb lähtuda riigi või kohaliku geodeetilise võrgu punktidest. Lähtepunktide andmed peavad pärinema vastavast kohalikust või riiklikust registrist ning lähtepunktide andmed tuleb esitada § 10 lõikes 3 nimetatud aruande seletuskirjas. (7) Mõõdistamisvõrgu arvutamisel loetakse riigi geodeetilise põhivõrgu, geodeetilise tihendusvõrgu ja kohaliku geodeetilise võrgu punktid võrdtäpseteks, välja arvatud mõõdistamisvõrgu rajamisel kõrgendatud täpsusnõuetega geodeetilise töö jaoks.§ 7. Nõuded plaanilisele mõõdistamisvõrgule (1) Plaaniline mõõdistamisvõrk tugineb vähemalt kahele lähtepunktile. (2) Plaanilise mõõdistamisvõrgu punktide maksimaalsed lubatavad vead lähtepunktide suhtes on järgmised: 1) M 1:2000 plaani puhul tiheasustusaladel 20 cm ja hajaasustusaladel 30 cm; 2) M 1:1000 plaani puhul tiheasustusaladel 10 cm ja hajaasustusaladel 15 cm; 3) M 1:500 plaani puhul tiheasustusaladel 5 cm ja hajaasustusaladel 8 cm. (3) GPS-mõõdistamisega on lubatud määrata koordinaate baaspunktidele, mida kasutatakse teiste mõõdistamisviiside lähtepunktidena. (4) GPS-mõõdistamisega määratav baasjoone pikkus (baaspunktide paari omavaheline kaugus) ei või olla väiksem kui 300 meetrit. Situatsioonist tingitud nähtavuse või horisondi piiratuse tõttu võib baasjoone pikkust erandjuhul vähendada 200 meetrini. (5) GPS-tehnoloogia rakendamisel tuleb mõõdistamisvõrgu punkti koordinaadid määrata kahelt lähtepunktilt. (6) Maksimaalne teodoliitkäigu pikkus tiheasustusaladel on: 1) M 1:2000 plaani puhul lähtepunktide vahel 6,0 km ja sõlmpunktide vahel 4,2 km; 2) M 1:1000 plaani puhul lähtepunktide vahel 3,6 km ja sõlmpunktide vahel 2,5 km; 3) M 1:500 plaani puhul lähtepunktide vahel 1,8 km ja sõlmpunktide vahel 1,2 km. (õ) 9.10.2007 10:15 (7) Hajaasustusaladel võib teodoliitkäikude pikkusi suurendada 1,5 korda. (8) Teodoliitkäigu lubatav suhteline sulgemisviga on arvutatav järgmise valemiga: kus fS on absoluutne jooneline sulgemisviga ja S on teodoliitkäigu pikkus. (9) Teodoliitkäikude nurkade sulgemisviga fβ ei tohi olla suurem kui kus n on nurkade arv käigus. (10) Maksimaalne rippuva teodoliitkäigu pikkus on: 1) M 1:2000 plaani puhul tiheasustusaladel 400 meetrit ning hajaasustusaladel 600 meetrit; 2) M 1:1000 ja M 1:500 plaanide puhul tiheasustusaladel 250 meetrit ning hajaasustusaladel 400 meetrit. (11) Rippuvas teodoliitkäigus ei tohi tiheasustusalal olla jooni rohkem kui kolm ja hajaasustusalal rohkem kui kaks. (12) Seinapolügonomeetria kasutamisel tuleb tagada lõikes 2 toodud täpsusnõuete täitmine. (13) Situatsiooni mõõdistamise ajal võib mõõdistamisvõrgu punktilt kuni 200 m kaugusele rajada üksikuid ajutisi mõõdistamispunkte. (14) Mis tahes muud meetodid mõõdistamisvõrgu rajamiseks on lubatud juhul, kui tagatakse lõikes 2 toodud täpsusnõuete täitmine. (15) Kõik kindlustatud mõõdistamisvõrgu punktid tuleb oma õigetes (tasandatud) koordinaatides kanda maa-ala plaanile, lisades punkti numbri ja absoluutkõrguse.§ 8. Nõuded kõrguslikule mõõdistamisvõrgule (1) Kõrguslik mõõdistamisvõrk seotakse riiklikult kehtestatud kõrgussüsteemi lähtereeperitega. (2) Kõrgusliku mõõdistamisvõrgu punkti kõrguslik viga lähtepunktide suhtes ei tohi ületada 5 cm. (3) Ühe geodeetilise uurimistöö piires ei tohi kõrgusliku mõõdistamisvõrgu punktide omavaheline kõrguslik viga ületada 3 cm, suurematel objektidel 3 cm 1 km pikkuse vahemaa kohta. (4) Nivelleerimiskäigud rajatakse geomeetrilise nivelleerimise meetodil vähemalt kahe lähtereeperi vahele. Kasutada võib ka ühe või mitme sõlmpunktiga käikude süsteeme. Ühele lähtereeperile tuginevaid suletud käike võib rajada juhul, kui teise reeperi kaasamine tingib täpsuse seisukohalt põhjendamatult pika nivelleerimiskäigu. (5) Maksimaalsed nivelleerimiskäikude pikkused on: 1) kahe lähtepunkti vahel 8 km; 2) lähte- ja sõlmpunkti vahel 6 km; 3) kahe sõlmpunkti vahel 4 km. (6) Nivelleerimiskäikude ja suletud polügoonide lubatav sulgemisviga arvutatakse valemiga: kus L on käigu pikkus kilomeetrites. (7) Maastikul, kus nivelleerimiskäigu punktide arv 1 km käigu kohta on üle 25, arvutatakse lubatav sulgemisviga valemiga: kus n on käigupunktide (statiivide) arv käigus (polügoonis). (8) Mõõdistamisvõrgu punktide kõrguste määramiseks topograafilisel mõõdistamisel reljeefi lõikevahe 1 m ja enam korral võib geomeetrilise nivelleerimise asemel kasutada trigonomeetrilist nivelleerimist. (9) Trigonomeetrilise nivelleerimise lähtepunktideks võivad olla geomeetrilise nivelleerimisega määratud kõigi klasside ja järkude punktid. Trigonomeetrilise nivelleerimiskäigu kogupikkus ei või ületada 2 km, ühe käigujoone pikkus ei või ületada 300 m ja käigujooni ei või olla rohkem kui 10. Kõrguskasvud trigonomeetrilisel nivelleerimisel tuleb määrata edasi-tagasi suunas. (10) Nivelleerimiskäigu ja polügooni kõrguskasvude sulgemisviga trigonomeetrilisel nivelleerimisel ei või ületada suurust: kus L on käigu pikkus kilomeetrites. (11) Kõigil ehitusprojektide jaoks tehtavatel geodeetilistel uurimistöödel tuleb objektile paigaldada või määrata vähemalt üks üheselt mõistetav ja kergesti leitav ajutine reeper, suurematel töödel tiheasustusalas vähemalt üks ajutine reeper iga 5 ha mõõdistuse ja hajaasustusalas vähemalt üks ajutine reeper iga 10 ha mõõdistuse kohta. Mitme reeperi puhul tuleb need paigaldada objektile hajusalt, mõõdistatava ala piires ühtlaselt jaotatuna. Ajutiste reeperite asemel võib arvestada mõõdistatavasse alasse jäävaid mõõdistamisvõrgu lähtepunkte. (12) Paigaldatud või määratud ajutised reeperid tuleb oma õige asukoha järgi kanda maa-ala plaanile, lisades punkti numbri, lühikirjelduse ja absoluutkõrguse.§ 9. Situatsiooni mõõdistamise täpsusnõuded (1) Maapealsete situatsioonielementide plaanilise asendi maksimaalsed lubatavad vead on järgmised: 1) hoonete ja üheselt määratavate kontuuridega rajatiste asendi maksimaalne viga lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes – 5 cm; 2) hoonete ja üheselt määratavate kontuuridega rajatiste asendi maksimaalne viga nende vastastikuses asendis – 7 cm; 3) muude rajatiste (näiteks tehnovõrkude kaevud, aiad-piirded, teede-platside servad, erinevad postid ja väiksemad tugitarindid jne) asendi maksimaalne viga lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes – 8 cm; 4) reljeefielementide ja kõlviku piiride asendi maksimaalne viga plaanil lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes – 1 mm plaanil. (2) Maa-aluste tehnovõrkude plaanilise asendi lubatavad maksimaalsed vead on järgmised: 1) teostusmõõdistamisel koordinaatpunkti maksimaalne viga lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes – 8 cm; 2) koordinaatpunktide asendi valikuga peab tagama, et punktide vahel trassi asendi maksimaalne viga ei ületaks 0,25 m; 3) maa-ala plaanil on maa-aluste tehnovõrkude plaanilise asendi maksimaalne viga lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes 1 m. (3) Maapealsete situatsioonielementide lubatavad kõrguslikud maksimaalsed vead on järgmised: 1) püsikatendite, kaevukaante, vundamendi soklite jm rajatiste kõrguste maksimaalsed vead lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes M 1:500 ja M 1:1000 puhul – 3 cm, M 1:2000 puhul – 5 cm; 2) muude maapinnapunktide kõrguste maksimaalsed vead lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes M 1:500 puhul – 10 cm, M 1:1000 puhul – 15 cm, M 1:2000 puhul – 20 cm; (4) Metsasel maastikul võib lõikes 3 nimetatud lubatavaid kõrguslikke maksimaalseid vigu suurendada 1,5 korda. (5) Kaevude uurimisel torude ja kaevu põhja kõrguste maksimaalsed vead lähimate mõõdistamisvõrgu punktide suhtes ei tohi ületada 3 cm + 1% toru või kaevu põhja sügavusest kaevu luugi suhtes.3. peatükk DOKUMENTEERIMINE, VORMISTAMINE JA ESITAMINE § 10. Geodeetilise uurimistöö vormistamine (1) Geodeetiliste uurimistöö tulemus vormistatakse aruandena. Aruanne koosneb järgmistest osadest: 1) tellija lähteülesanne, kui töö kohta on kohaldatud erinõudeid; 2) seletuskiri; 3) objekti asukoha skeem koos mõõdistusala äranäitamisega; 4) geodeetilise mõõdistamisvõrgu skeem (võimalusel ühildatakse objekti asukoha skeemiga); 5) mõõdistamisvõrgu arvutuste materjalid; 6) tehnovõrkude ja -rajatiste valdajate loetelu koos valdajate kooskõlastuste ja märkustega; 7) kaevude ja muude rajatiste tehniliste andmete tabelid; 8) tehnovõrkude ja -rajatiste skeem (vajalik juhul, kui torude numeratsiooni kujutamine maa-ala plaanil halvendab plaani loetavust); 9) maa-ala plaan; 10) muud lisad vastavalt tellija lähteülesandele. (2) Tellija lähteülesandes peavad sisalduma: 1) soovitav mõõtkava ja mõõdistatava ala ulatus; 2) tööle esitatud erinõuded. (3) Seletuskirjas märgitakse: 1) objekti iseloomustavad üldandmed; 2) tööde täitmise aeg ja teostaja andmed (ettevõtja nimi, registrikood, majandustegevuse registri registreeringu number, vastutava isiku nimi ja allkiri); 3) tellija nimetus; 4) lähtepunktide andmed; 5) geodeetilise sidumise andmed, sh täpsus; 6) kasutatud varasemate geodeetiliste tööde loetelu ja viited nende kasutamisele; 7) andmed kasutatud mõõdistusmetoodika, mõõdistusseadmete, andmetöötluse ning tarkvara kohta; 8) selgitused maa-alal paiknevate tehnovõrkude kohta; 9) ülevaade katastriüksuste piiridest, nende päritolust ja plaanile kandmise viisist; 10) üleantavate materjalide loetelu ja väljastusviis; 11) muud selgitavad märkused.§ 11. Geodeetilise uurimistöö esitamine (1) Geodeetilise uurimistöö tegija esitab töö tellijale kokkulepitud mahus ja kujul §-s 10 nimetatud aruande nii paberkandjal kui digitaalselt. (2) Geodeetilise uurimistöö tegija peab esitama §-s 10 nimetatud aruande ühe eksemplari ning digitaalse maa-ala plaani kohalikule omavalitsusele 10 päeva jooksul tööde lõpetamise päevast arvates.§ 12. Teostusmõõdistuse vormistamine (1) Teostusmõõdistuse tegija vormistab teostusmõõdistused üldjuhul teostusjoonise või -jooniste komplektina. Objekti mahu tõttu võib teostusmõõdistuse erandjuhul vormistada aruandena. (2) Teostusjoonisel esitatavad andmed: 1) mõõdistatud objekti asukoht ja aadress; 2) mõõdistatud objekti nimetus; 3) töö tellija ja ehitustööde teostaja nimi; 4) mõõdistamise teostanud isiku andmed (ettevõtja nimi, registrikood, majandustegevuse registri registreeringu number, vastutava isiku nimi ja allkiri); 5) mõõdistamise aeg (kuupäevaliselt); 6) lähtepunktide andmed; 7) joonise vormistamise mõõtkava(d); 8) teostusmõõdistatav objekt ja sellega seotud objektid; 9) maa-aluste tehnovõrkude teostusmõõdistamise ajal tuvastatud objektiga ristuvad teised tehnovõrgud koos selgitava informatsiooniga; 10) hoonestus, teed-tänavad jt objekti asendi visuaalseks tajumiseks vajalikud elemendid; 11) vajadusel kaetavate elementide joonsidemed meetrites, ümardatuna ühe kohani pärast koma, ja sidumisobjektid; 12) vajalikud abijoonised (näiteks suurendatud väljavõtted, pikiprofiilid); 13) katastriüksuste piirid ja katastriüksuste nimed või katastritunnused; 14) tänavanimed, majanumbrid; 15) vähemalt neli koordinaatvõrgu risti, millest vähemalt kahele ristile on omistatud koordinaatväärtused; 16) põhja-lõuna suuna tähis. (3) Teostusjoonistele esitatavad detailsed nõuded on esitatud määruse 7. peatükis. (4) Teostusjoonistel kasutatakse värve vastavalt määruse §-le 20.§ 13. Teostusjooniste esitamine (1) Teostusmõõdistuste tegija esitab tellijale teostusjoonised kokkulepitud mahus ja kujul nii paberkandjal kui digitaalselt. (2) Teostusmõõdistuse tegija peab esitama digitaalse teostusjoonise kohalikule omavalitsusele 10 päeva jooksul tööde lõpetamise päevast arvates.4. peatükk DIGITAALSELE JOONISELE ESITATAVAD NÕUDED § 14. Digitaalse joonise kihijaotus ja leppemärgid (1) Digitaalsel joonisel kasutatakse käesolevate määruse lisades 1 ja 2 kirjeldatud kihijaotust, leppemärke ja leppemärkide (sümbolelementide ning joonetüüpide) nimetusi. (2) Erandina on raamjoonte, kirjanurkade jm plaani mittepuutuvate jooniseelementide puhul lubatud kasutada muid sümbolelemente, kuid need peavad olema paigutatud kihtidele «VORMISTUS» või «ABIJOONIS». (3) Abijoonte kujutamisel võib kasutada joonestiili «0»/«Continuous». (4) Leppemärkide kujutamiseks kasutatakse järgmisi sümbolelementide ja joonte skaalafaktoreid: 1) M 1:200 – 0,25; 2) M 1:500 – 0,5; 3) M 1:1000 – 1,0; 4) M 1:2000 – 1,6. (5) Kõik mõõtkavatud leppemärgid orienteeritakse põhjasuunas, välja arvatud need, mis määruse lisas 1 toodud tingimuste kohaselt joonestatakse objektidega paralleelselt või risti. Vastavad juhised on toodud lisas 1 leppemärkide tabeli selgituste veerus. Erandkorras võib leppemärki pöörata, et see ei varjaks teisi objekte. (6) Lõplikult valminud digitaalsest joonisest eemaldatakse kõik kasutamata ja ajutised kihid, sümbolelemendid ning joone- ning tekstistiilid.§ 15. Digitaalse joonise ühikud ja koordinaatsüsteem (1) Digitaalsed joonised koostatakse meetermõõdustikus, st ühele jooniseühikule vastab 1 meeter maastikul. (2) Digitaalne joonis esitatakse tasapinnalisena, s.o kahemõõtmelisena (kõik objektid peavad paiknema null kõrgusel), kasutades riiklikult kehtestatud koordinaat- ja kõrgussüsteemi. (3) Juhul kui lähteülesandes on nõutud maapinnamudeli loomist, võib digitaalse joonise originaalfail sisaldada kolmemõõtmelisi punkte. Kui lähteülesandega on nõutud ka joonobjektide kolmemõõtmelist kujutamist, tuleb selleks moodustada eraldi fail.§ 16. Objektide sidusus digitaalsel joonisel (1) Digitaalsel joonisel konstrueeritavad objektid peavad olema kinnitatud nende mõõdistamisel saadud punktidesse. Kasutatavad joonelemendid peavad olema sidusad. (2) Pindobjekte kirjeldavate leppemärkide, leppelühendite ja kirjete kinnituspunktid peavad jääma vastava pindobjekti kontuuride sisse. Tekstide kinnituspunktid peavad olema valitud nii, et teksti kõrguse muutmisega kaasnev nihe ei halvendaks plaani loetavust. (3) Tekstide ja sümbolelementide kujutiste alla jäävaid joonobjekte ei tohi katkestada.§ 17. Digitaalse joonise üleviimine ühest mõõtkavast teise (1) Digitaalset joonist või selle elemente võib ühest mõõtkavast teise viia ainult vähendamise suunas (1:200 1:500 1:1000 1:2000). Digitaalse joonise mõõtkava suurendamine on lubatud ainult skeemväljavõtete tegemiseks, kuid selliselt saadud joonist ei käsitleta maa-ala plaanina.
(2) Digitaalse joonise elementide ühest mõõtkavast teise viimine toimub sümbolelementide ja joonte skaalafaktorite muutmisega vastavalt § 14 lõikele 4 ja tekstikõrguste muutmisega vastavalt § 18 lõikele 5.§ 18. Tekstid digitaalses joonises (1) Joonistel kasutatavate tekstide enamlevinud leppelühendite loetelu on toodud lisas 3. (2) Selgitavad leppelühendid paigutatakse objektiga, mille kohta lühend kehtib, samale kihile. Kui lühend lisas 3 toodud loetelus puudub, märgitakse kasutatud lühend ja selle tähendus joonise selgituses. (3) Kõik tekstid esitatakse digitaalsel joonisel lääne-ida suunaliselt, välja arvatud tekstid, mis orienteeritakse objektiga paralleelselt. Objektiga paralleelselt orienteeritud tekstid esitatakse suunaga vasakult paremale, st teksti asetuse kaldenurk on 0°–180°. Erandkorras võib tekste pöörata või vähendada, et need ei varjaks joonise teisi objekte. (4) Maa-ala plaanil kasutatavate tekstide kõrgused (digitaaljoonise ühikutes) M 1:1000 korral on järgnevad: 1) hoonete leppelühendid (H) koos korruste arvu tähisega, teede ja tänavate nimetused koos alast väljuvate teede sihtkohtade nimetustega, haldusüksuste nimetused, katastriüksuste tunnused ja nimetused hajaasustusalas – 2,4; 2) majanumbrid ja hoonete otstarvet iseloomustavad tekstid, kaevude numbrid, katastriüksuste tunnused ja nimetused tiheasustusalas – 1,8; 3) maa-aluste tehnovõrkude torude numbrid – 1,0; 4) plaanil esitamiseks valitud kõrgusarvud, kõlvikute ja katendite tähised, kõik ülejäänud tekstid – 1,4. (5) Teistes mõõtkavades kasutatavate tekstikõrguste kordajad M 1:1000 suhtes on M 1:200 plaani puhul 0,25, M 1:500 plaani puhul 0,5 ja M 1:2000 plaani puhul 1,75.§ 19. Värvitoonid digitaalsel maa-ala plaanil ja joonisel (1) Digitaalsel maa-ala plaanil võib kasutada kõiki värvitoone, välja arvatud mustale või valgele värvitoonile lähedasi värvitoone, mis arvutikuvaril või väljatrükil võivad jääda märkamatuks. (2) Digitaalsel joonisel omistatakse soovitud värvitoon kihile. Kõigi digitaalsel joonisel olevate elementide värvitoon tuleneb digitaalse joonise kihitabelist, kus peab elemendile olema omistatud kihijärgne värvitoon.§ 20. Värvitoonid teostusjoonisel (1) Teostusjooniste vormistamisel lähtutakse värvitooni valikul järgmistest põhimõtetest: 1) punasega kujutatakse teostusmõõdistatav objekt; 2) rohelisega kujutatakse olemasolev objekt; 3) sinisega kujutatakse demonteeritud või kasutusest välja jäetud objekt; 4) violetsega kujutatakse uus põhiobjekti maandusobjekt (esineb elektrikaablitel, sidevõrgu kaablitel ja gaasitorustikel); 5) helesinisega kujutatakse teisele valdajale kuuluv samaliigiline objekt (eristatakse ainult tellija erinõudel); 6) kihijärgse pruuni värviga kujutatakse piirid; 7) kihijärgse musta värviga kujutatakse muud objektid (taustaobjektid, joonsidemed, trassi teljed, muu informatsioon). (2) Lõike 1 punktides 1–5 nimetatud juhul omistatakse nõutav värvitoon joonise elemendile. (3) Teostusjoonistel kasutatavate värvitoonide järjekorra numbrid ja RGB koodid on järgmised: 1) punane – nr 1, RGB kood 255,0,0; 2) roheline – nr 3, RGB kood 0,255,0; 3) helesinine – nr 4, RGB kood 0,255,255; õ. 7.11.2007 12:45 4) sinine – nr 5, RGB kood 0,0,255; 5) violetne – nr 6, RGB kood 255,0,255; 6) pruun – nr 32, RGB kood 204,101,0; 7) must/valge – nr 7, RGB kood 255,255,255.5. peatükk PROJEKTEERIMISE TOPO-GEODEETILISED UURIMISTÖÖD § 21. Geodeetiliste mõõdistustööde tegemine ja plaani koostamine (õ) 25.09.2007 18:15 (1) Kõik geodeetilise uurimistöö käigus tehtavad mõõdistustööd tehakse käesoleva määruse 2. ja 3. peatükis ning plaan koostatakse 4. peatükis ja lisas 1 toodud nõuete kohaselt. (2) Käesolevas peatükis on toodud ainult geodeetilisele uurimistööle kehtivad nõuded.§ 22. Katastriüksuste kujutamine plaanil (1) Plaanile kantakse maakatastris registreeritud katastriüksuste piirid. Tiheasustusalal lisatakse katastriüksuste aadressid (viimase puudumisel nimed), hajaasustusalal katastriüksuste tunnused ja nimetused. (2) Erinõudel mõõdistatakse ja kantakse plaanile kõik leitud piirimärgid (kiht «PIIRIMLEITUD») ning piiriprotokolli järgsed katastriüksuste piirid. (3) Plaani kirjanurga kohale lisatakse märkus piiriandmete väljavõtte päritolu ja aja kohta.§ 23. Reljeefi kujutamine plaanil (1) Plaanil esitamiseks valitud kõrguspunktide vähim lubatud tihedus sõltub plaani mõõtkavast alljärgnevalt: 1) M 1:500 plaanil on kõrguspunktide suurim samm 20 m ja vähim hulk plaani väljatrükis 6 punkti/dm2; 2) M 1:1000 plaanil on kõrguspunktide suurim samm 30 m ja vähim hulk plaani väljatrükis 10 punkti/dm2; 3) M 1:2000 plaanil on kõrguspunktide suurim samm 50 m ja vähim hulk plaani väljatrükis 16 punkti/dm2. (2) Juhul kui lõikes 1 toodud kõrguspunktide tihedusest ei piisa § 9 lõige 3 toodud täpsusnõuete täitmiseks, tuleb tihedust suurendada.§ 24. Samakõrgusjooned (1) Samakõrgusjooned ehk horisontaalid kantakse plaanile kõigile täisehitamata aladele juhul, kui plaanil esineb alasid, mille ulatuses suurim kõrguste vahe ületab kahekordse lõikepindade vahe. (2) Horisontaale ei kanta plaanil: 1) hoonete jm pinda moodustavate rajatiste aladele, sh katendiga teedele; 2) inimtegevuse tagajärjel tekkinud kuhjatiste või tõngermaa aladele juhul, kui nad ei iseloomustaks looduslikku reljeefi adekvaatselt; 3) nõlvadele, mida kujutatakse plaanil nõlva või järsaku leppemärgiga. (2) Mõõtkavades 1:500–1:1000 on põhihorisontaalide lõikepindade vaheks (edaspidi lõikevahe) 0,5 m. (3) Kohtades, kus põhihorisontaalide lõikevahe ei võimalda mikroreljeefi täpselt edastada, võib M 1:500 – M 1:1000 plaanidel kasutada poolhorisontaale (0,25 ja 0,75 m). (4) Paarishorisontaalid (paarisarvulisele absoluutkõrgusele vastavad) kujutatakse M 1:500 – M 1:1000 plaanidel 0,3 mm paksuse joonega. (5) Mõõtkavas 1:2000 on põhihorisontaalide lõikevaheks 1 m, kuid sõltuvalt maapinna reljeefist on lubatud kasutada ka teisi põhihorisontaalide lõikevahesid (0,5, 2 ja 5 m). (6) Kui põhihorisontaalide lõikevaheks on 1, 2 või 5 m, kujutatakse iga viies (0,5 m põhihorisontaalide lõikevahe korral iga neljas) põhihorisontaal M 1:2000 plaanil 0,3 mm paksuse joonega. (7) Mõõtkavas 1:2000 mikroreljeefi ei kujutata. (8) Horisontaalidele lisatakse langujooned ja absoluutkõrgused nii, et numbrite jalad oleksid langu suunas.§ 25. Reljeefi kujutamine maapinnamudeli abil (1) Maapinnamudel või selle genereerimiseks vajalikud andmefailid koostatakse tellija erinõudel. (2) Maapinnamudeli aluseks on maapinna kuju (geomeetriat) iseloomustavad joonobjektid (murdejooned), hajuskõrgused ja tööpiir. (3) Maapinnamudeli esitamiseks võib kasutada järgmisi meetodeid: 1) kokkulepitud formaadis fail(id), mille lähteandmeteks on joonobjektide (sh maastikul esinevad reljeefi murdejooned) ja tööpiiri murdepunktidesse kinnitatud kõrgused ja hajuskõrgused; 2) plaani koostamisel on loodud maastikumudel kihil «MAAMUDEL», mudel koosneb sirglõikudega kolmnurkvõrgust, mis ei kajastu plaani väljatrükis; 3) kolmemõõtmelised punktid koos reljeefi murdejoontega kihil «MAAMUDEL». (4) Koostatud maapinnamudel võib olla aluseks reljeefi kujutavate horisontaalide loomisel.§ 26. Kõlvikute ja muude pinnaerisuste mõõdistamine ja kujutamine plaanil (1) Kõik kõlvikud ja pinnaerisused, mille kontuuri pindala plaanil on üle 30 mm2, mõõdistatakse. (2) Kõlvikud ja muud pinnaerisused, sh ka pindobjektidest ehitised näidatakse plaanil nende väliskontuure kujutavate murdjoonte abil. Kasutatakse erinevaid joonetüüpe (vt tabelid lisas 1). Juhul kui kahte külgnevat pindobjekti eraldab joonobjekt (nt aed, hekk jne), eraldatakse need pindobjektid vaid vastava joonobjektiga ning pindobjektide piirajaid (nt kõlvikupiiri) ei kasutata. Kui külgnevaid pindobjekte ei eralda joonobjekt, kasutatakse selliste pindobjektide eraldamisel ühte, prioriteediklassilt olulisemat joonetüüpi vastavalt lisale 4. Valiku tegemisel lähtutakse lisas 4 olevast tabelist ja plaanile kantakse tabelis eespool toodud objekt. (3) Erandina kantakse vertikaalsete järsakute puhul plaanile mõlemad projektsioonis kokku langevad joonelised situatsioonielemendid. (4) Eri kõlvikud, aga ka samasse prioriteediklassi jäävad teekatendid (pinnaerisused) eristatakse plaanil punktiirjoonega «KOLVIK». (5) Ühe kõlvikukontuuri sees võib olla üks kuni kolm erinevat pinnatüüpi kujutavat leppemärki.§ 27. Äärekivide kõrguste mõõdistamine ja kujutamine plaanil (1) Äärekivide puhul mõõdistatakse ja esitatakse plaanil katete vm tasapindade absoluutkõrgused kahel pool äärekivi. (2) Tellija erinõudel mõõdistatakse lisaks äärekivi absoluutkõrgus äärekivi keskelt.§ 28. Hoone mõõdistamine ja kujutamine plaanil (1) Hoone väliskontuur on esimese korruse välisseinte väliskontuur või vundamendisokli väliskontuur juhul, kui see ulatub esimese korruse väliskontuurist väljapoole. (2) Juhul kui hoonel on kas esimesest korrusest kõrgemal väliskontuurist väljaulatuvaid osasid või esimese korruse tasapinnas katusega katmata väljaulatuvaid osasid (nt rõdud), ei arvata neid ehitusaluse pinna sisse. Katusega katmata esimese korruse rõdusid või muid väliskontuurist väljaulatuvaid osasid kujutatakse ainult tellija erinõudel. (3) Hoone väliskontuur kujutatakse plaanil katkematu murdjoonega kihil «HOONE». Kui hoone jääb tervenisti mõõdistusalasse, peab murdjoon olema suletud. (4) Ehitusalusest pinnast väljaulatuvad detailide (nt trepid, illuminaatorid jne) väliskontuurid joonestatakse samuti murdjoontega kihile «HOONE» ning kinnitatakse hoone põhikontuuri külge. (5) Muud lõigetes 1 kuni 4 kirjeldatud kontuuride sisse jäävad detailid (nt trepiastmed, terrassid jne) kujutatakse murdjoontega kihil «HOONEDET». (6) Mitmekorruseliste hoonete puhul näidatakse plaanil maapealsete korruste arv. (7) Kontuuri sisse paralleelselt hoone pikema küljega märgitakse enam kui ühekorruseliste hoonete korral korruste arv ja leppelühend «H», mille alla lisatakse selgitav tekst (nt elamu puhul «E»; «hotell», «kirik», «garaaž» jne). (8) Hoone korruste arvu ja otstarbe määramisel lähtutakse välivaatlustest ja muudest kättesaadavatest andmetest. Sellise määrangu tulemused ei pea langema kokku hoone kohta ehitisregistris olevate andmetega. (9) Hoone number märgitakse paralleelselt tänavaga hoone tänava alguse poolsesse nurka.§ 29. Maa-aluste tehnovõrkude mõõdistamine ja kujutamine plaanil (1) Maa-alused, sealhulgas veealused, tehnovõrgud kantakse maa-ala plaanile hierarhilises järjekorras välimõõtmiste, kaevude uurimisandmete, teostusmõõdistamise andmete, trassiotsijaga saadud tulemuste, tehnovõrgu valdajalt saadud andmete ja varasemate uurimistööde teostamisel saadud andmete alusel. Viimasest kahest allikast saadud informatsiooni tõepärasust kindlustatakse pistelise kontrolliga. (2) Käesolevas määruses toodud nõuetele vastavatelt teostusjooniselt plaanile kantud trasside, kambrite ja kaevude kujutist ei muudeta. (3) Juhul kui tehnovõrk on plaanile kantud selle valdaja andmete alusel, märgitakse see töö aruandesse. (4) Maa-aluste tehnovõrkude uurimine toimub ainult M 1:500 – M 1:1000 teostatavate uurimistööde korral või M 1:2000 puhul tellija erinõudel. (5) Juhul kui projekteerimine ei puuduta kaevudega torustikke, võib tellija nõusolekul maa-aluste tehnovõrkude uurimist mitte teha. (6) Torustikel, millest ei jää mõõdistusalasse ühtki uurimisandmetega kaevu, märgitakse plaanile torude materjalid ja läbimõõdud millimeetrites. Elektrikaablite juurde märgitakse kaabli number ja liini pinge. (7) Tehnovõrkude plaanile kandmise õigsust kontrollitakse tehnovõrkude valdajate esitatud andmete abil. Valdajate loetelu koos nende kooskõlastuste ja märkustega esitatakse uurimistöö aruandes. (8) Juhul kui ebakvaliteetsete lähteandmete tõttu ei ole maa-aluse tehnovõrgu asendi nõutav täpsus tagatud, võib maa-ala plaanil sellise tehnovõrgu märgistada kirjega «orient».§ 30. Maa-aluste torustike uurimine, mõõdistamine ja kujutamine plaanil (1) Maa-aluste torustike väliuuringutega määratakse kindlaks: 1) kaevukaane absoluutkõrgus; 2) maapinna absoluutkõrgus kaevu kõrval; 3) kaevu põhja absoluutkõrgus; 4) kaevu materjal; 5) kaevukaane materjal; 6) kaevu (kambri) mõõtmed; 7) torude arv (sh sidevõrk elektroonilise side võrgu ja elektrikanalisatsioonitorude asetuse skeemid); 8) torude suund (suubumine); 9) torude materjal; 10) torude läbimõõt; 11) torude absoluutkõrgused (kanalisatsiooni-, drenaaži-, sadevete kanalisatsioonitorude põhja kõrgused; vee- ja gaasitorudel kõrgus toru peale; soojatorudel trassi telg; sidevõrgu kaablikanalisatsioonil ja elektrikanalisatsioonil alumise torurea põhja kõrgus ja ülemise torurea lae kõrgus). (2) Maa-aluste torustike uurimistulemuste alusel koostatakse kaevuandmete tabelid. (3) Kui kaevude uurimise käigus selgub, et torude suubumine kaevu on kaevuluugi tsentri suhtes plaanilises nihkes, määratakse ka torude täpne asend ja korrigeeritakse seda vastavalt maa-ala plaanil. Vajadusel määratakse kaevu või kambri keha asend ja joonestatakse see välja mõõtkavaliselt. (4) Kaldu olevate kaevuluukide kõrgused mõõdistatakse kaevurandi kõrgeimas punktis. (5) Pinnase, teekatendi vms alla jäävate või uurimist takistaval määral prügi, pinnast, vett vms täis kaevude uurimine tehakse ainult tellija erinõudel. Selliste kaevude asukoha ja tehniliste andmete olemasolul võib neid andmeid kasutada, lisades kaevuandmete tabelisse märke nende päritolu kohta. (6) Kõik uuritud kaevud nummerdatakse. Numbrid kantakse plaanile ja kaevuandmete tabelisse ning need peavad omavahel ühtima. Numeratsioon luuakse tehnovõrkude liikide kaupa ja liigisiseselt magistraaltorustikest alustades. Isevoolsete torustike kaevud nummerdatakse süsteemide kaupa voolamise suunas, esmalt magistraal, seejärel sinna suubuvad harud. (7) Kui on teada trassi valdaja või kohaliku omavalitsuse kinnitatud kaevu number, kasutatakse seda. (8) Kõik kaevu läbivad ja suubuvad torud nummerdatakse. Numeratsioon kulgeb päripäeva ja iga kaevu esimeseks toruks loetakse isevoolsetel torustikel väljavoolav toru, muudel torustikel peatoru (magistraaltoru).§ 31. Maa-aluste torustike skeem (1) Eraldi maa-aluste torustike skeemid koostatakse juhul, kui plaani tihedus ei võimalda esitada kaevutabelite lugemiseks vajalikku torude numeratsiooni. (2) Maa-aluste torustike skeemil näidatakse kaevud ja torustikud (kanalisatsiooni, sadevetekanalisatsiooni, survekanalisatsiooni, kollektorid, vee-, gaasi-, soojus-, sidevõrgu kaablikanalisatsiooni, elektrikanalisatsiooni, kaablitunnelid). (3) Plaanil, maa-aluste torustike skeemil ja kaevuandmete tabelites toodud kaevude ja torude numbrid peavad langema kokku. (4) Maa-aluste torustike skeem ei pea olema mõõtkavaline, loetavuse parandamiseks võib kasutada moonutusi.§ 32. Kaevuandmete tabelid (1) Kaevuandmete tabelid koostatakse igale tehnovõrgustiku liigile eraldi, järgides kaevude numeratsiooni. (2) Kaevuandmete tabelitesse kantakse: 1) kaevu number; 2) andmete päritolu (näiteks uuritud, teostusjooniselt, muust varasemast tööst, näidates töö nr jne); 3) kaevukaane keskkoha koordinaadid tellija erinõudel; 4) kaevukaane absoluutkõrgus; 5) maapinna absoluutkõrgus; 6) kaevu põhja absoluutkõrgus; 7) kaevu materjal; 8) kaevukaane materjal; 9) kaevu (kambri) mõõtmed; 10) toru suuna number; 11) torude suund (suubumine); 12) torude materjal; 13) torude läbimõõt (mm); 14) torude absoluutkõrgused (kanalisatsiooni-, drenaaži-, sadevete kanalisatsioonitorude põhja kõrgused; vee- ja gaasitorudel kõrgus toru peale; soojustorudel trassitelg; sidevõrgu kaablikanalisatsioonil alumise torurea põhja kõrgus ja ülemise torurea lae kõrgus); 15) märkused (täitmine soovituslik), sidevõrgu kaablikanalisatsioonil ja elektrikanalisatsiooni korral torude asetuse skeemid. (3) Toru suubumisel kaevu, mille andmed on juba eespool esitatud, korratakse kaevuandmete tabelis selle toru tehnilisi andmeid, et oleks jälgitav ka sellise toru isevoolsus.§ 33. Maapealsete tehnovõrkude uurimine ja kujutamine plaanil (1) Maapealsete tehnovõrkude uurimine tehakse tellija erinõudel. (2) Maapealsed tehnovõrgud kantakse plaanile vastavalt mõõdistustulemustele.6. peatükk TEOSTUSMÕÕDISTAMINE § 34. Teostusmõõdistamine (1) Teostusmõõdistamine tehakse kõigile maa-alustele ehitistele, eelkõige maa-alustele tehnovõrkudele. (2) Maa-aluste tehnovõrkude teostusmõõdistamise objekti liigist tulenevad nõuded on toodud määruse 7. peatükis. (3) Teostusmõõdistamine tehakse ka muudele ehitistele, kui see on vajalik ehitisregistrisse ruumiandmete saamiseks. Muude ehitiste mõõdistamisel ja ruumikuju esitamisel lähtutakse vastava objekti kohta geodeetiliste uurimistööde osas kehtivatest nõuetest.§ 35. Üldised nõuded teostusmõõdistamisele (1) Teostusmõõdistuste geodeetilisel sidumisel rakendatakse käesoleva määruse §-des 6–8 toodud nõuded. (2) Teostusmõõdistuse elementide mõõdistamisel rakendatakse käesoleva määruse §-s 9 toodud nõuded. (3) Maa-aluste tehnovõrkude algus-, lõpp- ja käänupunktide asukohad mõõdistatakse avatud kaevikuga, välja arvatud juhul, kui maa-aluse tehnovõrgu rajamisel avatud kaeviku tehnoloogiat ei kasutatud. (4) Töö tellija võib lisaks käesolevas määruses toodud nõuetele esitada täiendavaid nõudeid, mis ei tohi olla käesoleva määrusega vastuolus.§ 36. Üldised nõuded teostusjoonise koostamisele (1) Teostusjooniste koostamisel kasutatakse määruse lisas 1 toodud kihijaotust ja leppemärke. (2) Teostusjoonistega kaasnevad joonise liigile iseloomulikud leppemärgid ja kihid on toodud lisas 1 oleva tabeli vastava lõigu alaosas. (3) Kõik detailjoonised, abijoonised ja väljavõtted joonestatakse teostusjoonisel kihile «ABIJOONIS». (4) Juhul kui joonobjekti teostusjoonisele lisatakse tema pikiprofiil, kasutatakse üldjuhul pikimõõtkavast 10 korda suuremat kõrgusmõõtkava. Pikimõõtkava 1:500 korral on kõrgusmõõtkava 1:50.§ 37. Objektide sidusus teostusjoonisel (1) Üldjuhul peab iga üksikobjekt olema teostusjoonisel joonestatud sidusalt. Sidusa joonestamise täiendavad nõuded on toodud 7. peatükis teostusjooniste liikide kaupa. (2) Kõik teostusmõõdistatavad ehitised, mis moodustavad mõõtkavalise pindobjekti (suletud kontuuri), joonestatakse teostusjoonisel suletud murdjoontega. See nõue ei puuduta hoonete ja rajatiste kontuuride sisse jäävaid detaile. (3) Teostusmõõdistatava objekti liitumisel olemasoleva objektiga näidatakse teostusjoonisel vajalikus ulatuses ka olemasolev objekt. Võimaluse korral näidatakse teostusjoonisel muud teostusmõõdistatava objektiga ristuvad maa-alused tehnovõrgud.§ 38. Teostusjoonise koordinaatpunktide nõuded (1) Teostusjoonise iga koordinaatpunkti tuleb kirjeldada järgmiste andmetega: 1) järjekorranumber, x- ja y-koordinaat ning absoluutkõrgus; 2) ümbritseva maapinna mõõdistamisaegne kõrgus. (2) Juhul kui mõõdistamise ajal ei ole ehitusobjektil projektijärgset maapinna kõrgust saavutatud, võib teostusjoonisel näidata ka projektijärgsed maapinna kõrgused, lisades teostusjoonisele vastava märkuse. (3) Koordinaatpunktide andmete esitamise viis on teostusjooniste liikide kaupa toodud määruse 7. peatükis. (4) Koordinaatpunktide numeratsioon ei tohi ühe teostusjoonise ulatuses korduda. Punktile, millele on objekti valdaja juba numbri omistanud, jäetakse valdaja number.§ 39. Maa-aluste tehnovõrkude teostusjoonisel kujutatavad taustaelemendid ja joonsidemed (1) Situatsioonielemendid, mida tuleb teostusjoonistel kujutada taustaobjektidena, on toodud määruse lisa 1 tabelite veerus «TJ taust». (2) Määruse lisas 5 on esitatud loetelu objektidest, milledest võib vajadusel anda joonsidemeid, ning eelistused juhul, kui on valida mitme taustaobjekti vahel. (3) Joonsidemete kasutamise korral näidatakse teostusjoonisel igale mõõdistatud objekti kaetud osa iseloomulikule punktile vähemalt kaks joonsidet. (4) Erandina võib teostusjoonisel joonsideme anda mööda hoone välisseina pikendust ja sel juhul piisab sellisele punktile ühest joonsidemest. Selliselt antud joonsideme pikkus ei või ületada vastava seina pikkust ega olla pikem kui 30 m. Välissein peab selleks olema piisavalt sirge ja nähtav, et pikenduse asukoha visuaalse määramise viga ei ületaks 0,1 m. (5) Kui puudub võimalus teostusjoonisel joonsidemete nõuetekohaseks esitamiseks (sidumisobjektid puuduvad), esitatakse joonisel punkti koordinaadid.7. peatükk OBJEKTI LIIGIST TULENEVAD TEHNOVÕRKUDE TEOSTUSMÕÕDISTAMISE TÄIENDAVAD NÕUDED 1. jagu SOOJUSTORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE § 40. Soojustorustiku teostusmõõdistamine (1) Soojustorustiku teostusjoonis koosneb torustiku plaanist, pikiprofiilist, koordinaatpunktide tabelist ja soojuskambri ja -kaevu detailjoonistest, mis võimaluse korral koostatakse kõik ühel joonisel. Juhul kui soojustorustik on rajatud koos drenaažiga, mõõdistatakse ja esitatakse ka selle elemendid. (2) Soojustorustiku iseloomulikud elemendid on torustiku algus-, lõpu-, hargnemis- ja käänupunktid, kinnistoed, kompensaatorid, hargnemissõlmed, teenindussõlmed, soojuskambrid, drenaažikaevud, läbimõõdu üleminekud ja keevisliited. (3) Soojustorustiku kohustuslikud koordinaatpunktid on kõik torustiku telje algus-, lõpp-, hargnemis- ja käänupunktid, teenindussõlmed ning muud soojatorustikuga seonduvad rajatised. (4) Soojustorustiku teostusjoonis koostatakse digitaalselt ja vormistatakse ka selle väljatrükid.§ 41. Soojustorustiku plaanil esitatavad andmed Soojustorustiku plaanil esitatakse järgmised andmed: 1) koordinaatpunktid ja koordinaatpunkti kõrval nende järjekorranumbrid; 2) koordinaatpunktide koordinaatide tabel; 3) soojustorustiku torud, kaevud ja kambrid; 4) drenaažitorud ja -kaevud; 5) soojustorustiku iseloomulike elementide asukohad; 6) soojustorustiku iseloomulike punktide vahekaugused; 7) soojustorustiku iseloomulike kaetud punktide joonsidemed; 8) torude käänakute mõõdud kraadides; 9) keevisliidete asukohad ja nende vahekaugused.§ 42. Soojustorustiku kujutamine plaanil (1) Soojustorustik kujutatakse plaanil sidusa katkematu joonega. Joont ei katkestata ka kaevu või kambri läbimisel. (2) Kaevud või kambrid, mille plaanilised mõõtmed on alates 1,5 m, kujutatakse mõõtkavaliselt.§ 43. Soojustorustiku pikiprofiilil esitatavad andmed (1) Soojustorustiku pikiprofiilil esitatakse järgmised andmed: 1) soojustorustiku iseloomulike punktide vahekaugused; 2) soojustorustiku tinglik läbimõõt (DN – ehitaja või valdaja andmetel) ja isolatsiooni välisläbimõõt; 3) soojustorustiku iseloomulike punktide vahelise pikikalde suund ja suurus promillides; 4) drenaažitorustiku materjal, läbimõõt, pikikalde suund ja suurus promillides; 5) drenaažikaevude siseläbimõõdud; 6) iseloomulike punktide absoluutkõrgused (maapind, soojustoru telg, kanali küna põhi, soojuskambri põhi, soojuskaevu ja/ või kambri luuk, drenaažikaevu luuk, drenaažitoru ja drenaažikaevu põhi); 7) soojustorustiku kohale jäävad ristuvad tehnovõrgud koos nimetuste ja absoluutkõrgustega nende alla; 8) sulgarmatuuri, õhutite ja tühjendusarmatuuri läbimõõdud. (2) Soojustorustiku pöördenurk on nurgasõlmele järgnevate keeviste vaheliste sirglõikude vaheline sisenurk vastavalt lisa 6 joonisele 1.§ 44. Soojuskambri ja -kaevu detailjoonis (1) Soojuskambri ja -kaevude detailjoonised koostatakse mõõtkavas 1:100 või suuremas mõõtkavas. (2) Detailjoonis koosneb pealtvaatest, millele vajadusel lisatakse ka ristlõige. (3) Detailjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) kambris ja kaevus asuvad torustikud ja nende elemendid (sulgeseadmed jne); 2) torude kõrgusmärgid, materjalid ja läbimõõdud; 3) kambri ja kaevu sisemõõdud, kaante ja põhja kõrgusmärgid; 4) tellija erinõudel kambris ja kaevus asuvate sõlmede detailsed väljavõtted. (4) Kõrgusmärgid ja mõõtmed esitatakse detailjoonisel meetrites sentimeetri täpsusega, torude läbimõõdud esitatakse millimeetrites.2. jagu VEE- JA KANALISATSIOONITORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE § 45. Vee- ja kanalisatsioonitorustiku teostusmõõdistamine (1) Vee- ja kanalisatsioonitorustiku teostusjoonis koosneb torustiku plaanist, koordinaatide ja tehniliste andmete tabelist. Veekaevu või muu suurema sõlme olemasolul lisatakse selle detailskeem, kollektori šahti olemasolul aga selle detailjoonis. Loetletud jooniseosad esitatakse võimaluse korral kõik ühel joonisel. Tellija erinõudel võib teostusjoonise koosseisu kuuluda ka torustiku pikiprofiil ja sel juhul asendab see tehniliste andmete tabelit. (2) Survetorustikeks on veetorustikud ja survekanalisatsioonitorustikud. (3) Isevoolseteks torustikeks on kanalisatsiooni-, sadevetekanalisatsiooni-, drenaažitorustikud ja kollektorid. (4) Vee- ja kanalisatsioonitorustiku iseloomulikud elemendid on torustiku algus-, lõpp-, hargnemis- ja käänupunktid, kaevud, siibrid, hüdrandid, kaitsetoru algus- ja lõpp-punktid ning muud vee- ja kanalisatsioonitorustikuga seonduvad rajatised. (5) Vee- ja kanalisatsioonitorustiku kohustuslikud koordinaatpunktid on kõik lõikes 4 loetletud iseloomulikud elementide punktid, millele lisanduvad punktid sirgel lõigul maksimaalselt 30-meetrise (kollektoritel 50-meetrise) ja käänukohtades tihedusega, mis kajastab trassil kogu plaanilist ja kõrguslikku geomeetriat. Üle 1000 mm siseläbimõõduga torudel ja kollektoritel, mis kujutatakse topeltjoontega, antakse koordinaatpunktid teljele.§ 46. Vee- ja kanalisatsioonitorustiku teostusjoonistel esitatavad andmed Vee- ja kanalisatsioonitorustiku teostusjoonistel esitatakse järgmised andmed: 1) koordinaatpunktid ja nende järjekorranumbrid (koordinaatpunkti kõrval); 2) koordinaatpunktide koordinaatide tabel; 3) isevoolse torustiku kalle, kalde suund ja toru lõigu pikkus; 4) hüdrantide tüübid ja numbrid (number juhul, kui see on olemas mõõdistamise ajal); 5) survetorustike sõlmede skeemid (näidates ära siibrite läbimõõdud, margid, kaevu olemasolul kaevu materjali ja läbimõõdu, siibritest eristatakse spindlipikendusega ja kaevus asuvad); 6) §-s 48 nimetatud torustike tehnilised andmed.§ 47. Vee- ja kanalisatsioonitorustike kujutamine plaanil (1) Survetorustikud kujutatakse sidusa katkematu joonega, kasutades selleks vastavat joonetüüpi. Joont ei katkestata ka kaevu ja kambri läbimisel. Isevoolsed torustikud joonestatakse kaevu leppemärgist kaevu leppemärgini. (2) Kaevud ja/või kambrid, mille plaanilised sisemõõtmed on alates 1,5 m, kujutatakse mõõtkavaliselt.§ 48. Vee- ja kanalisatsioonitorustike tehnilised andmed (1) Vee- ja kanalisatsioonitorustike tehnilised andmed on: 1) kaevu number; 2) kaevukaane absoluutkõrgus; 3) maapinna absoluutkõrgus; 4) kaevu põhja absoluutkõrgus; 5) kaevu materjal; 6) kaevukaane materjal; 7) kaevu/kambri mõõtmed meetrites; 8) toru suuna number; 9) torude suund (suubumine); 10) torude materjal; 11) torude siseläbimõõdud millimeetrites (erinõudel lisatakse ka torude välisläbimõõdud); 12) torude absoluutkõrgused (isevoolsete torude põhja kõrgused; survetorudel kõrgus toru peale); 13) märkused. (2) Vee- ja kanalisatsioonitorustike tehnilised andmed esitatakse tabeli kujul või tellija erinõudel pikiprofiilil.§ 49. Veekaevu ja muu sõlme detailskeem (1) Veekaevu ja muu suurema sõlme kohta koostatakse sobivas mõõdus skeemid, millel esitatakse: 1) kaevus ja sõlmes olevad torustikud ja nende elemendid; 2) torude materjalid, läbimõõdud, kõrgusmärgid (survetorustikel toru peale, isevoolsetel toru põhjale). (2) Kõrgusmärgid ja mõõtmed esitatakse detailskeemil meetrites, läbimõõdud millimeetrites.§ 50. Kollektori šahtkaevu detailjoonis (1) Kollektortrasside šahtkaevude ja -kambrite kohta koostatakse detailne joonis loetavas mõõtkavas pealtvaate ja kahe ristlõikega, millel esitatakse: 1) kambris olevad torustikud ja nende elemendid; 2) kollektori kõrgusmärgid; 3) sissevoolutorustike materjal, läbimõõt, kõrgusmärgid toru põhjal ja vertikaalse šahttoru otstel; 4) kandekonstruktsioonid, platvormid, rennid kõrgusmärkidega; 5) redelid; 6) tellija erinõudel kambris asuvate sõlmede detailsed väljavõtted. (2) Kõrgusmärgid ja mõõtmed esitatakse detailjoonisel meetrites, läbimõõdud millimeetrites.3. jagu GAASITORUSTIKU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE § 51. Gaasitorustiku teostusmõõdistamine (1) Gaasitorustiku teostusjoonis koosneb torustiku plaanist, koordinaatpunktide tabelist ja keerulisemate sõlmede olemasolul nende detailjoonistest, mis võimaluse korral koostatakse kõik ühes joonises. Tellija erinõudel koostatakse lisaks gaasitorustiku pikiprofiil. (2) Gaasitorustiku iseloomulikud elemendid on: 1) torustiku käänupunktid; 2) gaasikaevud; 3) pimeäärikud; 4) gaasikapid; 5) liite- ja hargnemissõlmed; 6) kaitsetorud; 7) hüdrolukud; 8) sulgeseadmed; 9) W-kondensaadikogurid; 10) elektrikontaktid; 11) kontrollkaablid; 12) katoodkaitsemuundurid; 13) üksikmaandused (elektroodid); 14) andmeedastusseadmed; 15) signaalkaablid; 16) läbimõõdu üleminekud; 17) muud gaasitorustikuga seonduvad rajatised. (3) Torude liitekohad (keevis-, põkk- vm liited) esitatakse teostusjoonistel ainult tellija erinõudel. (4) Gaasitorustiku kohustuslikud koordinaatpunktid on kõik torustiku algus-, lõpu-, hargnemis- ja käänupunktid, sulgeseadmed, läbimõõdu üleminekud. Koordinaatpunktide samm sirglõikudel ei või ületada 20 m.§ 52. Gaasitorustiku teostusjoonisel esitatavad andmed Gaasitorustiku teostusjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) koordinaatpunktid ja koordinaatpunkti kõrval nende järjekorranumbrid; 2) tellija erinõudel koordinaatpunktide joonsidemed; 3) käänakute nurgad kraadides, alates 10 kraadist, vastavalt lisa 6 joonisele 2; 4) painutatud käänakute (alates 30 kraadist) puhul ka kõvera raadius ning pikkus vastavalt lisa 6 joonisele 2; 5) koordinaatpunktide tabel; 6) gaasitoru andmed (materjal, kontrollkaabli olemasolu); 7) gaasitoru läbimõõt millimeetrites; 8) koordinaatpunktide absoluutkõrgused (maapind, gaasitoru peale); 9) iseloomulikes punktides asuvate objektide andmed (tüüp, mark jne).§ 53. Gaasitorustiku kujutamine plaanil (1) Gaasitorustik kujutatakse plaanil sidusa katkematu joonega, kasutades selleks vastavat joonetüüpi. Joont ei katkestata ka kaevu läbimisel. (2) Kaevud, mille plaanilised mõõtmed on alates 1,5 m, kujutatakse mõõtkavaliselt.4. jagu ELEKTRIVÕRGU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE 1. jaotis Elektrikaabli teostusmõõdistamine § 54. Elektrikaabli teostusmõõdistamine (1) Elektrikaabli teostusjoonis koosneb kaabli plaanist, mis elektrikaevude või muude keerulisemate sõlmede olemasolul varustatakse ka vastavate skeemväljavõtetega. Elektrikaabli teostusjoonis koostatakse digitaalselt ja vormistatakse ka selle väljatrükid. (2) Elektrikaabli iseloomulikud elemendid on kaabli või elektrikanalisatsiooni algus-, lõpp- ja käänupunktid, kaablimuhvid, kaitse- ja reservtoru algus- ning lõpp-punktid, elektrikaevud, jaotus- ja transiitkilbid jm elektrikaablitega seonduvad rajatised. (3) Elektrikaabli kohustuslikeks koordinaatpunktideks on kaablite algus-, lõpp- ja käänupunktid, kaablimuhvid, kaablitoru algus- ja lõpp-punktid, sirglõigul piki kaablit vabalt valitavad maksimaalselt 10 m vahekaugusega punktid. Käänukohtades valitakse punktide vahekaugus arvestusega, et koordinaatpunktide ühendamisel tekkiva sirgjoone ja trassi tegeliku asukoha erinevus ei ületaks situatsiooni plaanilise mõõdistamise § 9 lõikes 4 lubatavat viga. (4) Iga koordinaatpunkti tuleb lisaks koordinaatidele kirjeldada ka kaabli mõõdistamisaegse lasumissügavusega meetrites ümardatuna kahe kohani pärast koma. Koordinaatpunktide esitamise viisi määrab tellija.§ 55. Elektrikaabli kujutamine teostusjoonisel (1) Elektrikaabli koordinaatpunktide ühendamisel peab tekkima iga üksiku kaabli kohta selle asendile vastav terviklik kujutis (joonelement). Iga üksik kaabel peab olema joonestatud sidusalt algusest lõpuni ka juhul, kui see siseneb elektrikilpi ja väljub sealt järgmise objekti suunas sama kaablina. (2) Elektrikaabli algus-, lõpp- ja käänupunktidele, kaablimuhvidele ning kaablitorude algus- ja lõpp-punktidele tuleb anda joonsidemed püsivatest situatsiooniobjektidest (sidumisobjektidest). Sidumisobjektid tuleb plaanil valida lähtudes lisas 5 toodud sidumisobjektide pingereast.§ 56. Elektrikaabli teostusjoonisel esitatavad andmed Elektrikaabli teostusjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) mõõdistatud elektrikaablid, olemasolevad ja kasutusest välja jäetud või demonteeritud kaablid, viimased nende endise asukoha järgi. Kui kasutusest välja jäetud või demonteeritud kaablid on väga pikad, esitatakse nende asend vaid mõõdistatud ala ulatuses ja lisatakse nende kulgemise sihtpunkti kirjeldus tekstiliselt; 2) kõikide mõõdistatud kaablite koordinaatpunktid ja põhikaablite koordinaatpunktide kirjeldused (järjekorranumber, absoluutkõrgus, h – sügavus) riiulväljavõttena. Paralleelkaablitel näidatakse riiulväljavõttena kaablite algus- ja lõpp-punktid, muhvid ning kaitsetorude otspunktid. Põhikaablist eralduvate paralleelkaablilõikude olemasolul näidatakse riiulväljavõttena ka eralduvate osade käänupunktid; 3) joonsidemed (meetrites, ümardatuna ühe kohani pärast koma); 4) kaablite margid ja numbrid. Kaablite nimekiri näidatakse riiulväljavõttel kaabli trassis paiknemise järjekorras, põhikaabel peab olema tähistatud tärniga. Riiulväljavõte peab olema kinnitatud põhikaablile. Kaablite markeerimisel kasutatakse täiendusi ja sulge põhimõttel, et sulgudes kajastatakse teisejärgulist informatsiooni (näiteks mahajäetud või demonteeritud kaabel (1234), muu valdaja kaabel (1234 tarbija), reserv (1234 reserv) jne). Juhul kui on muudetud kaabli numbrit, aga kaabli külge on jäänud lipikud vanade numbritega, näidatakse vana number sulgudes uue numbri järel; 5) kaablite kulgemine torudes, näidates ära kaablite asukohad torudes riiulväljavõttel, jälgides nii kaablite kui ka torude tähistuse juures õiget värvikasutust; 6) kaabli torude läbimõõdud millimeetrites, materjalid ja asetus; 7) kaabli muhv koos margiga ning kaabli numbriga, millele muhv on tehtud; 8) alajaamade nimed ja numbrid; 9) kaabli algusobjekt (näiteks alajaam, mast) ja lõppobjekt (näiteks transiitkilp); 10) kaabli üleminek õhuliiniks, juhindudes § 57 nõuetest; 11) maanduskontuur koos oma koordinaatpunktidega, üksikmaandus punktobjektina (liitumiskilbil kordusmaandus); 12) olemasolev elektrivõrk, lisades teksti, mis kirjeldab võrgu suunda või tähistust (näiteks AJ Baumi); 13) kaablite alajaamast väljumine, näidates riiuliga nende asetuse; 14) transiitkilbid, liitumiskilbid koos amperaažiga; 15) märkused (sh kaablitööde teostaja nimetus).2. jaotis Elektriõhuliini teostusmõõdistamine § 57. Elektriõhuliini teostusmõõdistamine (1) Elektriõhuliini teostusjoonis koosneb õhuliini plaanist. Joonis koostatakse digitaalselt ja vormistatakse ka selle väljatrükid. (2) Elektriõhuliini iseloomulikud elemendid on õhuliinide algus- ja lõpp-punktid, mastide ja postide tsentrid, toed ja tõmmitsad, jaotus- ja transiitkilbid, tänavavalgustid postidel, maanduselemendid jm elektriõhuliinidega seonduvad rajatised. (3) Elektriõhuliini kohustuslikeks koordinaatpunktideks on liini mastide tsentrid ning elektriõhuliinide algus- ja lõpp-punktid. Koordinaatpunktid nummerdatakse vastavalt masti numbrile. Koordinaatpunktide esitamise viisi määrab tellija.§ 58. Elektriõhuliini kujutamine teostusjoonisel (1) Elektriõhuliini koordinaatpunktid tuleb ühendada nii, et liini kujutis oleks terviklik. (2) Kui üks elektriõhuliin koosneb mitmest fiidrist, tuleb koordinaatpunktid ühendada fiidrite kaupa.§ 59. Elektriõhuliini teostusjoonisel esitatavad andmed (1) Elektriõhuliini teostusjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) mõõdistatava elektriõhuliini algusobjekt (näiteks alajaam, mast, kaablimast, ühendus seinal jne) ja lõppobjekt (näiteks alajaam, mast, kaablimast, transiitkilp) koos nime või numbriga; 2) elektriõhuliini elemendid fiidrite kaupa; 3) elektriõhuliini asukohta määravate koordinaatpunktide numbrid, esitades need riiulväljavõttel; 4) juhtme mark koos tähistusega, näidates riiulväljavõttel igal hargnemisel liikumisel toitepunktist eemale. Tähistusel tuleb järgida § 56 lõike 1 punktis 4 toodud põhimõtteid; 5) ristmeväljade gabariidid (visangu gabariit ehk kõrguste vahe tee, hoone, teise õhuliini või mõne muu objektiga). Ühisriputuse korral viidata riiulis nii kõrgepinge kui madalpinge juhtme ristumisele; 6) elektriõhuliini üleminek maakaabliks, juhindudes § 54 nõuetest; 7) märkused (sh ehitustööde teostaja nimetus). (2) 0,4 kV elektriõhuliini korral esitatakse lisaks lõikes 1 nimetatud andmetele järgmised andmed: 1) madalpingeõhuliinide ja keskpingeõhuliinide ühisriputused; 2) 0-juhtme korduvmaandused; 3) elektrikilpide maandused (punktobjektid); 4) üleminekud maakaablisse (näidatakse otsamuhvina); 5) transiit- ja liitumiskilbid, nende tähistus ja paiknemine (näiteks mastil, seinal, vundamendil, maapinnal), amperaaž; 6) tänavavalgustid postidel; 7) maanduskontuurid (näiteks KP lahklüliti maandusseade), juhindudes § 54 nõuetest.5. jagu SIDEVÕRGU TEOSTUSMÕÕDISTAMINE 1. jaotis Sidevõrgu maakaablite teostusmõõdistamine § 60. Sidevõrgu maakaablite teostusmõõdistamine (1) Sidevõrgu maakaabli või kaablitrassi teostusjoonis koosneb kaabli plaanist, kaevude skeemidest, kaevude andmete tabelitest ja koordinaatpunktide tabelist, mis on kõik võimaluse korral kujutatud ühel joonisel. Joonis koostatakse digitaalselt ja vormistatakse ka selle väljatrükid. (2) Sidevõrgu maakaablite iseloomulikud elemendid on kaablikanalisatsioon, põhitrass, paralleelkaabel, kaitsetoru, reservtoru, nende algus-, lõpu- ja käänupunktid, kaevud, kapid, kaablimuhvid, sadulharud, põlved jm sidevõrgu kaablitega seonduvad rajatised. (3) Juhul kui ühes kaablitrassis on mitut liiki kaablirajatisi, kujutakse seda trassilõiku neist prioriteetseimana. Prioriteetsuselt esimene on kaablikanalisatsioon, teine FOC-valguskaabel ja kolmas vaskkaabel. (4) Sidevõrgu maakaablite kohustuslikeks koordinaatpunktideks on kõik kaablitrasside algus-, lõpp- ja käänupunktid, sirglõigul piki kaablit vabalt valitavad maksimaalselt 10 m vahekaugusega punktid, kaevud, kapid, kaablimuhvid. Käänukohtades valitakse punktide vahekaugus arvestusega, et koordinaatpunktide ühendamisel tekkiva sirgjoone ja trassi tegeliku asukoha erinevus ei ületaks § 9 lõikes 4 toodud situatsiooni plaanilise mõõdistamise lubatavat viga. Iga koordinaatpunkti tuleb lisaks koordinaatidele kirjeldada ka kaabli mõõdistamisaegse lasumissügavusega meetrites kaks kohta peale koma.§ 61. Maakaabli ja kaablikanalisatsiooni kujutamine teostusjoonisel (1) Maakaablite ja kaablikanalisatsiooni koordinaatpunktide ühendamisel peab tekkima põhikaabli terviklik kujutis (joonelement). Iga üksik kaabel peab olema joonestatud sidusalt algusest lõpuni ka juhul, kui ta näiteks siseneb elektrikilpi ja väljub sealt järgmise objekti suunas sama kaablina; (2) Kaabli koordinaatpunktide ühendamisel teiste joon- ja punktobjektidega peab jälgima ühenduse sidusust, st mõõdistatav kaabel peab olema kinnitatud vastavate objektide kinnituspunktidesse. Kaevuga ühendatud iga maakaabli või kaablikanalisatsiooni kujutis peab olema ühendatud läbi kaevu leppemärgi tsentri, seda ka juhul, kui kaablikanalisatsiooni torud ei kulge kaevukaane keskpunkti suunas. Jooned peavad vastavalt lisa 6 joonisele 3 moodustama sidusa võrgu. (3) Kaevudevahelised ja kaablikanalisatsiooni hargnemiskohtadest lähtuvad torustikud joonestatakse digitaalplaanil tervikelementidena. Seejuures peavad kõik elemendid olema omavahel kokku ühendatud, moodustades vastavalt lisa 6 joonisele 4 sidusa võrgu.§ 62. Sidevõrgu maakaabli teostusjoonisel esitatavad andmed Sidevõrgu maakaabli teostusjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) mõõdistatud maakaablite, kanalisatsioonitrasside ja õhuliinidega seotud objektid; 2) kõik kaablite koordinaatpunktid; 3) kohustuslike koordinaatpunktide kirjeldus (koordinaatpunkti järjekorranumber, h – sügavus) koordinaatpunktide kõrval; 4) koordinaatpunktide sidumisobjektid; 5) joonsidemed; 6) kaablimark koos kaabliristlõikega (näiteks VMOHBU 50×2×0,5); 7) haruühendused ja sadulharud leppemärgiga, lisades juurde vajalikud kirjeldused (mark, materjal jm); 8) toru mark (näiteks PL 100 mm 6×2, kus 6 on torude arv horisontaalis ja 2 arv vertikaalis); 9) kaablite kulgemine torudes, näidates skemaatiliselt ära kaablite asukohad torudes, kasutades värvitoone vastavalt § 20 nõuetele; 10) kaablitoru läbimõõt millimeetrites ; 11) kaabli muhv koos margiga ning muhviga kaabli järjekorranumbriga; 12) kaabli algusobjekt (näiteks kaev, jaotuskoht) ja lõppobjekt; 13) maanduskontuur ja üksikmaandused; 14) kaitsetoru ja selle tehnilises andmed (materjal, läbimõõt, pikkus); 15) märkused (sh ehitustööde teostaja nimetus).§ 63. Sidevõrgu kaevude uurimine (1) Sidevõrgu kaevude uurimine tehakse sarnaselt kaevude uurimisega geodeetilistel uurimistöödel § 30 kohaselt. Lisaks määratakse kaablikanalisatsiooni torudes sisalduvate kaablite arv (kaabliga torud tähistatakse täidetud ringiga). (2) Sidevõrgu kaevude andmed vormistatakse tabelina sarnaselt geodeetilistele uurimistöödele § 32 kohaselt ning lisatakse sidevõrgu kaevu skeem vastavalt lisa 6 joonisele 5.2. jaotis Sidevõrgu õhuliinide teostusmõõdistamine § 64. Sidevõrgu õhuliinide teostusmõõdistamine (1) Sidevõrgu õhuliini teostusjoonis koosneb õhuliini plaanist ja koordinaatpunktide tabelist, mis on võimaluse korral kujutatud ühel joonisel. Joonis koostatakse digitaalselt ja vormistatakse ka selle väljatrükid. (2) Sidevõrgu õhuliinide iseloomulikud elemendid on õhuliinide algus- ja lõpp-punktid, postide tsentrid, toed ja tõmmitsad, kapid, maanduselemendid jm sidevõrgu õhuliinidega seonduvad rajatised. (3) Sidevõrgu õhuliini kohustuslikeks koordinaatpunktideks on liini postide tsentrid ning elektriõhuliinide algus- ja lõpp-punktid. Koordinaatpunktid nummerdatakse vastavalt posti numbritele.§ 65. Sidevõrgu õhuliinide kujutamine teostusjoonisel Õhuliini koordinaatpunktide ühendamisel peab tekkima õhuliini terviklik kujutis (joonelement). Õhuliini koordinaatpunktide ühendamisel teiste joon- ja punktobjektidega peab jälgima ühenduse sidusust, st mõõdistatav kaabel peab olema kinnitatud vastavate objektide kinnituspunktidesse.§ 66. Sidevõrgu õhuliini teostusjoonisel esitatavad andmed Sidevõrgu õhuliini teostusjoonisel esitatakse järgmised andmed: 1) trassi asukoht; 2) koordinaatpunktide tabel; 3) kõik vajalikud elemendid ja objektid, mis on digitaalsel teostusjoonisel; 4) märkused (sh ehitustööde teostaja nimetus).8. peatükk RAKENDUSSÄTTED § 67. Määruse kohaldamine Enne käesoleva määruse jõustumist alustatud ehitusgeodeetilistele uurimistöödele ja teostusmõõdistustele kohaldatakse sel ajal kehtinud määrust.§ 68. Määruse jõustumine Käesolev määrus jõustub 2007. aasta 1. oktoobril.
§ 20. lg 3 p 3 RGB koodi 255,255,0 asemel lugeda õigeks 0,255,255Alus: "Riigi Teataja seaduse" § 17 lõige 31 punkt 2 ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi 06.11.2007 taotluskiri 1-5/10126Lisa 2 DrenaažLisa 2 ElekterLisa 2 GaasLisa 2 HoonedLisa 2 KanalisatsioonLisa 2 Muud rajatisedLisa 2 PiirdedLisa 2 PiiridLisa 2 PinnamoodLisa 2 PostidLisa 2 RööbasteedLisa 2 SidevõrkLisa 2 TaimkateLisa 2 Teed ja platsidMM_70 lisa 1MM_70 Lisa 2MM_70 Lisa 3MM_70 Lisa 4MM_70 Lisa 5MM_70 Lisa 6


Kanalisatsiooniehitise planeerimise, ehitamise ja kasutamise nõuded ning kanalisatsiooniehitise kuja täpsustatud ulatus – Riigi Teataja
Kanalisatsiooniehitise planeerimise, ehitamise ja kasutamise nõuded ning kanalisatsiooniehitise kuja täpsustatud ulatus
Kanalisatsiooniehitise planeerimise, ehitamise ja kasutamise nõuded ning kanalisatsiooniehitise kuja täpsustatud ulatus - sisukord
§ 2 Reoveepuhastid
2 Kanalisatsiooniehitise planeerimise nõuded
§ 3 Reoveepuhasti asukoha valik
§ 4 Väike- ja suurpuhastite nõutavad kujad
§ 5 Omapuhasti rajamise nõuded
§ 6 Omapuhasti kuja
§ 7 Ühiskanalisatsiooni reoveepumpla kuja
§ 8 Purgimissõlme kuja
§ 9 Reoveepuhasti valik
3 Kanalisatsiooniehitise ehitusnõuded
§ 10 Kanalisatsiooniehitise projekt
§ 11 Kanalisatsiooniehitise projekteerimise, lekkekindluse ja pideva elektritoite nõuded
§ 12 Proovivõtmine reoveepuhastitest
§ 13 Reoveepuhastite toimimisaeg
§ 14 Reoveepuhastite konstruktsiooninõuded
§ 15 Purgimissõlme ehitusnõuded
§ 16 Reoveepuhasti ümberehitamise nõue
4 Kanalisatsiooniehitise kasutamise nõuded
§ 17 Piirdenõue
§ 18 Hooldusnõue
§ 19 Suurpuhastite puhastusprotsessi kontrollimine
§ 20 Puhastusprotsessi lakkamisest teatamine
§ 21 Reoveepuhasti tehniline dokumentatsioon
§ 22 Reoveepuhasti hoolduspäevik
§ 23 Kanalisatsiooniehitise seisundi kontroll
§ 24 Kuja ulatuse kohaldamine
§ 25 Kanalisatsiooniehitise planeerimisnõuete kohaldamine
RT I, 06.08.2019, 8
Kanalisatsiooniehitise planeerimise, ehitamise ja kasutamise nõuded ning kanalisatsiooniehitise kuja täpsustatud ulatus1
Vastu võetud 31.07.2019 nr 31
Määrus kehtestatakse veeseaduse § 137 alusel.
(1) Käesoleva määrusega kehtestatakse reovee kogumiseks, puhastamiseks või heitvee suublasse juhtimiseks rajatud kanalisatsioonitorustiku, reoveepuhasti, pumpla või muu reovee kogumise, puhastamise ja heitvee suublasse juhtimisega seotud hoone või rajatise (edaspidi kanalisatsiooniehitis) planeerimise, ehitamise ja kasutamise nõuded.
(2) Käesoleva määrusega ei kehtestata nõudeid sademevee kanalisatsiooniehitistele ega ühiskanalisatsiooni juhitava reovee eelpuhastile, välja arvatud purgimissõlme puhasti.
§ 2. Reoveepuhastid
(1) Reoveepuhastis kõrvaldatakse saasteained ja ebasoovitavad organismid reoveest mehaaniliste, bioloogiliste või füüsikalis-keemiliste võtetega.
(2) Reoveepuhastid jagunevad:
1) suurteks reoveepuhastiteks ehk suurpuhastiteks, mille projekteeritud reostuskoormus on 2000 inimekvivalenti (edaspidi ie) või suurem;
2) väikesteks reoveepuhastiteks ehk väikepuhastiteks, mille projekteeritud reostuskoormus on 50–1999 ie;
3) omapuhastiteks ehk kohtpuhastiteks, mille projekteeritud reostuskoormus on kuni 49 ie;
4) eelpuhastiteks, milleks on muda-, liiva-, rasva- ja õlipüünised ning nende kombinatsioonid ja muud reovee osalise puhastamise tehnoloogilised seadmed, mille läbimise järel reovesi juhitakse ühiskanalisatsiooni;
5) tööstusreoveepuhastiteks, mis puhastavad vaid tööstuses või muu tootmise käigus tekkinud reovett ja kust heitvesi juhitakse otse suublasse.
(3) Projekteeritud reostuskoormus käesoleva määruse tähenduses on koormus, mida mõõdetakse inimekvivalentides ja mis näitab reovee hulka, mida reoveepuhasti suudab ööpäevas maksimaalselt puhastada.
2. peatükk Kanalisatsiooniehitise planeerimise nõuded
§ 3. Reoveepuhasti asukoha valik
Reoveepuhasti asukohaks tuleb valida ala, mis vastab kõigile järgmistele tingimustele:
1) reoveepuhasti paikneb kohas, kus reoveepuhasti avarii korral reovesi ei ohusta põhjavett;
2) reoveepuhasti jääb asulast valdavate tuulte suhtes allatuult, välja arvatud kinniste süsteemide ja maa-aluste omapuhastite korral;
3) reoveepuhasti paikneb kohas, mida ei ohusta üleujutused;
4) tuleb arvestada olemasolevat kanalisatsiooni ja selle seisundit;
5) tuleb arvestada maa-ala ehitus- ja hüdrogeoloogilisi tingimusi;
6) tuleb arvestada käesoleva määruse §-des 4–8 kujade kohta sätestatud nõudeid.
§ 4. Väike- ja suurpuhastite nõutavad kujad
Väike- ja suurpuhastite nõutavad kujad sõltuvalt reovee puhastamiseks kasutatavast tehnoloogiast ja reoveesette töötlemise viisist ning reoveepuhasti projekteeritud reostuskoormusest on esitatud järgmises tabelis:
Reovee puhastamise või reoveesette töötlemisprotsessi tehnoloogiline viis
Kuja, meetrites
Väikepuhasti projekteeritud reostuskoormus, ie
Suurpuhasti projekteeritud reostuskoormus, ie
300–1999
2000–9999
10 000–99 000
100 000 ja enam
Avatud mahutid ning hoonevälised reovee puhastusseadmed
Maa-alused või pealt kinnised mahutid ning kinnises hoones paiknevad reovee puhastusseadmed
Maa-alused või pealt kinnised mahutid ning kinnises hoones paiknevad reovee puhastusseadmed, kus kogu ventilatsiooniõhk puhastatakse atmosfääriõhu kaitse seaduses sätestatud õhukvaliteedi piir- ja sihtväärtustele vastavaks
Kinnises mahutis või hoones toimuv settekäitlus
Reoveepuhasti juures või eraldi paiknevad reoveesettebasseinid või reoveesette tahendus- või kompostimisväljakud
Kinnises mahutis või hoones toimuv settekäitlus, kus kogu ventilatsiooniõhk puhastatakse atmosfääriõhu kaitse seaduses sätestatud õhukvaliteedi piir- ja sihtväärtustele vastavaks ning sette laadimine ja juurde- ja äravedu toimub kinniselt
Pinnasfiltersüsteemid
Põhipuhastina kasutatavad biotiigid, tehis- ja avaveelised märgalad, taimestikpuhastid
§ 5. Omapuhasti rajamise nõuded
(1) Omapuhasti rajamisel peab arvestama, et:
1) selle kuja on vähemalt 10 m, välja arvatud septiku või muu pealt kinnise või maa-aluse omapuhasti korral;
2) septiku või muu pealt kinnise või maa-aluse omapuhasti kuja on vähemalt 5 m;
3) omapuhastit tohib ehitada alla 2000 ie reostuskoormusega reoveekogumisalale, kus puudub ühiskanalisatsioon, ning väljapoole reoveekogumisala;
4) see peab paiknema joogiveekaevude suhtes allanõlva ning põhjavee liikumissuuna suhtes allavoolu.
(2) Septik on pealt kinnine väljavooluga reovee mehhaaniline puhasti, millesse sadenenud, läbivoolava reoveega kokku puutuva sette orgaaniline aine laguneb anaeroobselt.
§ 6. Omapuhasti kuja
Omapuhastiks oleva imbsüsteemi ja salvkaevu vaheline kaugus sõltub suublaks olevast pinnasest ja selle omadustest, maapinna langusest ning ei tohi olla väiksem järgmises tabelis esitatud kujast:
Maapinna lang,
Suublaks olev pinnas ja selle omadused
Keskliivast peenem liiv ja muu peenterine pinnas, mille d101 < 0,1mm
Peenliivast jämedam liiv ja muu keskterine pinnas, mille d101 > 0,1mm
1 d10 – tera läbimõõt, millest väiksemaid osakesi on pinnases 10 %.
§ 7. Ühiskanalisatsiooni reoveepumpla kuja
(1) Ühiskanalisatsiooni reoveepumpla kuja ulatus sõltub reoveepumplasse juhitava reovee vooluhulgast järgmiselt:
1) kui vooluhulk on kuni 10 m³/d, peab kuja olema 10 meetrit;
2) kui vooluhulk on üle 10 m³/d, peab kuja olema 20 meetrit.
(2) Kui ei ole võimalik täita käesoleva paragrahvi lõikes 1 kuja kohta esitatud nõudeid, võib kuja piiresse jääda hoone, kui ühiskanalisatsiooni omanik või valdaja on hoone omanikult saanud sellekohase kirjaliku nõusoleku.
§ 8. Purgimissõlme kuja
(1) Purgimissõlme kuja peab olema 30 meetrit.
(2) Purgimissõlm on reovee tekkekohas kogutud reovee ja fekaalide ühiskanalisatsiooni juhtimise koht.
§ 9. Reoveepuhasti valik
Reoveepuhasti valikul tuleb arvestada:
1) heitvee kohta kehtestatud nõudeid;
2) reovee füüsikalisi ja keemilisi omadusi;
3) reovee tekkimise ja selle omaduste muutumise dünaamikat ajas;
4) reoveepuhastisse suunatava reovee reostus- ja hüdraulilise koormuse muutumist tulevikus;
5) reoveepuhasti maksumust selle toimimise kestel;
6) reoveepuhasti rajamise ja kasutamise majanduslikku otstarbekust;
7) heitvee pinnasesse immutamise korral põhjavee kaitstust;
8) heitvee suublaks oleva veekogu kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid näitajaid.
3. peatükk Kanalisatsiooniehitise ehitusnõuded
§ 10. Kanalisatsiooniehitise projekt
Kanalisatsiooniehitise ehitamiseks vajaliku projekti koostamisel tuleb arvestada:
1) parimat võimalikku tehnikat;
2) reovee tegelikku ja prognoositavat arvutushulka ning reostusnäitajaid;
3) vajadust piirata saastunud sademevee juhtimist veekogusse;
4) vajadust tagada uue reoveepuhasti ehitamise ajal vana reoveepuhasti häireteta töö või reovee puhastamine mingil muul viisil.
§ 11. Kanalisatsiooniehitise projekteerimise, lekkekindluse ja pideva elektritoite nõuded
(1) Kanalisatsiooniehitis tuleb projekteerida ja ehitada nii, et see tagaks keskkonnakaitseloa nõuete täitmise.
(2) Keskkonnakaitseluba käesoleva määruse tähenduses on keskkonnaluba ja keskkonnakompleksluba.
(3) Saastatuse vältimiseks peavad kanalisatsioonitorustikud olema veetihedad. Kasutusele võetavate kanalisatsioonitorustike veetiheduse hindamiseks kasutatakse Eesti standardit EVS-EN 1610:2015 „Äravoolu- ja kanalisatsioonitorustike ehitamine ja katsetamine” või muud samaväärset rahvusvaheliselt tunnustatud metoodikat.
(4) Suurpuhastitel peab olema pidev elektritoide.
§ 12. Proovivõtmine reoveepuhastitest
(1) Reoveepuhastitest, välja arvatud süsteemid, mida kasutatakse alla 5 m³ heitvee immutamiseks ööpäevas, peab olema võimalik võtta proove nii juurdevoolavast reoveest kui ka väljuvast heitveest.
(2) Süsteemist, mida kasutatakse alla 5 m³ heitvee immutamiseks ööpäevas, peab olema võimalik võtta proove juurdevoolavast reoveest.
§ 13. Reoveepuhastite toimimisaeg
Reoveepuhasti tuleb ehitada nii, et väikepuhastil oleks toimimisaeg vähemalt 30 aastat, suurpuhastil vähemalt 50 aastat ning pinnaspuhastil, tehismärgalal, taimestikpuhastil või biotiigil vähemalt 15 aastat.
§ 14. Reoveepuhastite konstruktsiooninõuded
(1) Reoveepuhasti veealused metallosad tuleb valmistada happekindlast terasest või muust korrosioonikindlast materjalist. Veepealsed mustmetallosad tuleb kuumtsinkida või katta korrosioonikindla värv-, plast- või muu kattega.
(2) Reoveepuhastite külmumisohtlikud osad tuleb soojustada.
(3) Biotiikide põhja ja põhjavee kõrgeima taseme vahe peab olema vähemalt 1,2 meetrit. Kui põhjavesi on ohustatud, tuleb pinnasfiltrid, tehismärgalad ja taimestikpuhastid ning biotiigid vooderdada geomembraaniga.
(4) Reoveepuhasti heitvett peab olema võimalik desinfitseerida kas statsionaarsete või selleks otstarbeks paigaldatavate seadmetega.
(5) Suurpuhastil peavad olema reoveesette käitlusseadmed.
(6) Reoveesette tahendusväljakute äravooluvesi ning settekompostimisväljakutel kogunev sademevesi tuleb puhastada reoveepuhastis.
§ 15. Purgimissõlme ehitusnõuded
(1) Purgimisteenuse osutamiseks peab reoveepuhastil olema välja ehitatud purgimissõlm.
(2) Purgimissõlm ehitatakse soovitavalt reoveepuhasti territooriumile ning selles peab toimuma reovee mehhaaniline puhastus tasemel, mis tagab purgitava reovee takistusteta juhtimise reoveepuhastisse ning puhastusprotsessi töörežiimi häireteta töö. Kui reovesi juhitakse väikepuhastisse, peab purgimissõlmel olema ka vooluhulgaühtlusti.
(3) Purgimissõlme täpne asukoht määratakse ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni arendamise kavaga, arvestades käesolevas määruses sätestatut.
(4) Reovett võib reoveepuhastisse purgida sellistes kogustes, mis on ette nähtud reoveepuhasti projektdokumentatsioonis ja vastab summaarselt reoveepuhasti projekteeritud võimsusele.
§ 16. Reoveepuhasti ümberehitamise nõue
Reoveepuhasti tuleb ümber ehitada, kui reovee koostis või kogus on muutunud ning keskkonnakaitseloa nõudeid ei ole enam võimalik täita.
4. peatükk Kanalisatsiooniehitise kasutamise nõuded
§ 17. Piirdenõue
Väike- ja suurpuhasti peab olema ümbritsetud piirdega, millel peab olema teave reoveepuhasti valdaja ja reoveepuhasti töö eest vastutava isiku nime ja kontaktandmetega.
§ 18. Hooldusnõue
Kanalisatsioonisüsteeme tuleb perioodiliselt hooldada nii, et oleks tagatud süsteemide nõuetekohane toimimine ning biotiikide kaldad peavad olema niidetud ja võsast vabad.
§ 19. Suurpuhastite puhastusprotsessi kontrollimine
(1) Suurpuhastil projekteeritud reostuskoormusega üle 10 000 ie peab puhastusprotsessi kontrollimiseks ja juhtimiseks olema laboratoorium või peab igapäevane laboratoorne kontroll olema tagatud muul viisil.
(2) Suurpuhastil peab olema vooluhulgamõõtur ja muud puhastusprotsessi jälgimiseks ja juhtimiseks vajalikud mõõteriistad ning automaatse proovivõtu võimalus.
(3) Suurpuhastil peab tehnoloogilise põhiseadmestiku avariist teavitamiseks olema avariisignalisatsioon.
§ 20. Puhastusprotsessi lakkamisest teatamine
Kui väike- või suurpuhasti puhastusprotsess lakkab, peab sellest kohe, seejuures ühe ööpäeva jooksul ka kirjalikult, teatama keskkonnakaitseloa andjale ja keskkonnajärelevalve asutusele.
§ 21. Reoveepuhasti tehniline dokumentatsioon
(1) Tarnija või ehitaja peab reoveepuhasti kasutusloa saamisel reoveepuhasti valdajale üle andma reoveepuhasti tehnilise dokumentatsiooni, mis peab sisaldama andmeid:
1) reoveepuhasti projekteerija või tarnija kohta (kontaktandmed);
2) kasutatavate reoveepuhastusviiside ja reoveepuhasti projekteeritud reostuskoormuse kohta;
3) reoveepuhasti tähtsamate tehniliste näitajate ja reovee puhastamisel kasutatavate tehnoloogiaseadmete kohta;
4) reoveesette käitlusviisi kohta;
5) tööohutusnõuete kohta;
6) hooldusnõuete kohta.
(2) Olemasoleva reoveepuhasti tehnilise dokumentatsiooni olemasolu peab tagama valdaja.
§ 22. Reoveepuhasti hoolduspäevik
(1) Väike- ja suurpuhasti valdaja on kohustatud pidama reoveepuhasti hoolduspäevikut, kuhu kantakse:
1) reoveepuhasti hooldusnõuete täitmiseks tehtud hooldetööd, sealhulgas reoveepuhasti sõlmede vahetuse või rikete kõrvaldamise tulemused;
2) andmed reovee puhastamisel eemaldatud võreprahi, liiva ja sette ning kasutatud kemikaalide kohta;
3) andmed keskkonnakaitseloaga määratud reostusnäitajate analüüsitulemuste ja reovee mõõdetud vooluhulga kohta.
(2) Reoveepuhasti valdaja peab säilitama hoolduspäevikut vähemalt viis aastat.
§ 23. Kanalisatsiooniehitise seisundi kontroll
Kanalisatsiooniehitise seisundi kontrolli peab selle valdaja korraldama vähemalt üks kord viie aasta jooksul, mille kohta tuleb koostada akt, mida valdaja säilitab vähemalt kümme aastat.
§ 24. Kuja ulatuse kohaldamine
(1) Käesoleva määruse §-des 4–8 sätestatud kuja ulatust kohaldatakse üld- ja detailplaneeringu kehtestamise ajal kehtinud määruse redaktsioonis.
(2) Kuja ulatust ei kohaldata enne 1. jaanuari 2002. a ehitatud kanalisatsiooniehitistele juhul, kui kuja ulatust ei ole võimalik tagada kuja piires asuvate olemasolevate hoonete, joogivee salv- või puurkaevude või muuks kui joogiveeotstarbeks kasutatavate puurkaevude tõttu eeldusel, et kanalisatsiooniehitisest lähtuv keskkonnaoht ei ulatu kujast kaugemale.
§ 25. Kanalisatsiooniehitise planeerimisnõuete kohaldamine
Käesolevas määruses esitatud kanalisatsiooniehitise planeerimisnõuded, välja arvatud kujad, kehtivad alates 1. jaanuarist 2002. a rajatud kanalisatsiooniehitistele.
Määrus jõustub 2019. aasta 1. oktoobril.
1 Euroopa Nõukogu direktiiv 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta (EÜT L 135, 30.05.91, lk 40–52).


Jõgeva valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri – Riigi Teataja
Jõgeva valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri
Jõgeva valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri - sisukord
§ 5 Liitumistaotlusele esitatavad nõuded
§ 6 Liitumistaotluse läbivaatamise tähtaeg ja liitumistingimuste seadmine
§ 7 Liitumisprojektile esitatavad nõuded
§ 8 Liitumislepingule esitatavad nõuded, liitumislepingu sõlmimine
§ 11 Liitumistasu arvutamise alused ja maksmise kord
§ 12 Varasemate lepingute kehtivus
§ 13 Vaidluste lahendamine
§ 14 Eeskirja jõustumine
RT IV, 02.05.2013, 22
Vastu võetud 25.04.2013 nr 14
Määrus kehtestatakse ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse § 5 lg 21 alusel.
(1) Jõgeva valla ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise eeskiri (edaspidi eeskiri) sätestab ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise tingimused ja nõuded ning määrab liitumise korra Jõgeva vallas.
(3) Eeskiri on kohustuslik täitmiseks kõigile ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liituda soovivatele, liitunud ja seda kasutavatele juriidilistele ja füüsilistele isikutele Jõgeva vallas.
1) kaitsevöönd – ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni ehitisi ümbritsev maa-ala, õhuruum või veekogu, kus kinnisasja kasutamist on kitsendatud ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni ehitiste kaitse ja ohutuse tagamiseks;
2) kanalisatsiooni vaatluskaev – maapinnale ulatuva luugiga kaev (toru) kanalisatsiooni torustikul;
3) kinnistu – kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk) või hoonestusõigus;
4) kinnistu veevärk ja kanalisatsioon – liitumispunktist kinnistu pool asuvad ehitised ja seadmed, sealhulgas ehitiste siseveevärk ja - kanalisatsioon;
5) klient – kinnistu omanik või valdaja, hoonestusõiguse alusel maakasutaja või ehitise kui vallasasja omanik või valdaja, kelle kinnistu veevärk või kanalisatsioon on ühendatud ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga vastava torustikuühenduse kaudu ja kellega vee-ettevõtja on sõlminud lepingu ühisveevärgist vee võtmiseks või reo- ning sademevee ärajuhtimiseks;
6) liitumine – kinnistu veevärgi ühendamine ühisveevärgiga või kinnistu kanalisatsiooni ühendamine ühiskanalisatsiooniga veevarustuse või reo- ning sademevee ärajuhtimise teenuste edaspidiseks kasutamiseks;
7) liitumispunkt – ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni omaniku või valdaja määratud ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni ühenduskoht kinnistu veevärgi või kanalisatsiooniga;
8) liitumistasu – tasu, mis tuleb kinnistuomanikul, hoonestusõiguse alusel maakasutajal või ehitise kui vallasasja omanikul maksta kinnistu või ehitise kui vallasasja veevärgi või kanalisatsiooni ühendamiseks ühisveevärgi või -kanalisatsiooniga;
9) paisutustase – tõenäoline tase, milleni võib tõusta reo- ning sademevee tasapind ühiskanalisatsioonis;
14) saasteaine (reoaine) – mis tahes aine, mis võib põhjustada reostust;
15) sademevee kanalisatsioon – ehitised ja seadmed sademevee ärajuhtimiseks ja kanaliseerimiseks;
16) sademevesi – loodusliku päritoluga sademe- ja drenaaživesi ning muu pinnase- ja pinnavesi, mis ei ole reovesi ning mis juhitakse ühiskanalisatsiooni või sademevee kanalisatsiooni;
17) tegevuspiirkond – piiritletud maa-ala, kus vee-ettevõtja osutab veega varustamise või reo- ning sademevee ärajuhtimise teenuseid;
18) vee-ettevõtja – eraõiguslik juriidiline isik, kes varustab kliendi kinnistu veevärki ühisveevärgi kaudu veega või korraldab ühiskanalisatsiooni kaudu kliendi kinnistu kanalisatsioonist reo- ning sademevee ärajuhtimist;
19) veemõõdusõlm – vee või reovee mõõtmiseks ettenähtud arvestist ja arvesti juurde kuuluvast armatuurist koosnev tehniline sõlm;
20) volitatud isik – isik, kes volikogu otsusega on volitatud kontrollima kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni vastavust nõuetele;
22) ühisveevärk ja -kanalisatsioon – ehitiste ja seadmete süsteem, mille kaudu toimub kinnistute veega varustamine või reo- ning sademevee ärajuhtimine ja mis on vee-ettevõtja hallatav;
23) ühetaolised liitujad – liitujad, kellel on ühesugune tarbimisvõimsus (l/s) või kelle siseveevärgi ja -kanalisatsiooni torud on sama läbimõõduga.
(2) Liitumine ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga toimub kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni omaniku või valdaja taotlusel tema ja vee-ettevõtja vahel sõlmitud liitumislepingu alusel.
(2) Liitumispunkt paigaldatakse avalikult kasutatavale maale kuni üks meeter kinnistu piirist väljaspoole. Kui liitumispunkti ei ole võimalik määrata eelnimetatud tingimustel, määratakse liitumispunkt vee-ettevõtja ja liituja kokkuleppel.
§ 5. Liitumistaotlusele esitatavad nõuded
1) liituja isikuandmeid;
2) andmeid kinnistu omandi, suuruse ning maa sihtotstarbe kohta, detailplaneeringu koopiat või kokkuvõtet selle olemasolul;
5) andmeid ühiskanalisatsiooni juhtida kavandatava reo- ja sademevee koguse kohta;
9) teenindus- ja tootmisotstarbega sisseseade korral andmeid vett kasutavate ja reovett eraldavate tehnoloogiliste protsesside kohta ning andmeid neist protsessidest ühiskanalisatsiooni ärajuhitava reovee saasteainete ja reostusnäitajate reostustaseme ja -koguste kohta.
§ 6. Liitumistaotluse läbivaatamise tähtaeg ja liitumistingimuste seadmine
(1) Taotluse esitamise päevast 30 kalendripäeva jooksul seab vee-ettevõtja taotlejale kirjalikult liitumistingimused, sh piiratud ulatuses liitumise tingimused, või jätab taotluse rahuldamata.
2) lubatavad veevõtu ja reo- ning sademevee ärajuhtimise tarbimisvõimsused (l/s), kogused, reo ning sademeveega ära juhtida lubatavad saasteained ning ärajuhitava vee reostusnäitajad;
1) veevajadust ei ole võimalik ühisveevärgist rahuldada ühisveevärgi nõuetekohast toimimist kahjustamata;
2) tahab juhtida ühiskanalisatsiooni reo- või sademevett, mille ohtlike ainete sisaldus ei vasta nõuetele;
3) tahab juhtida ühiskanalisatsiooni reo- või sademevett, mille kogust või selles sisalduvat reostust või reostuse kogust ei ole võimalik juhtida ühiskanalisatsiooni seda kahjustamata.
§ 7. Liitumisprojektile esitatavad nõuded
(1) Kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni liitumisprojekt peab vastama vee-ettevõtja väljastatud liitumistingimustele.
(3) Liituja ning vee-ettevõtja kokkuleppel võib liituja samal ajal liitumisprojektiga tellida ka liitumiseks vajaliku ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni ehitusprojekti, milleks sel juhul seatakse ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rajatiste projekteerimise tehnilised tingimused.
§ 8. Liitumislepingule esitatavad nõuded, liitumislepingu sõlmimine
2) liitumisvõimsus (l/s) ja liitumistasu suurus või liitumistasu arvestuse kalkulatsioon;
5) vajaduse korral muud liitumise kohta esitatavad nõuded.
(4) Kui liitumisprojekt ei vasta eeskirja § 7 nõuetele, on vee-ettevõtjal õigus jätta liitumisleping sõlmimata. Sel juhul tagastatakse liitumisprojekt seda kooskõlastamata, märkides kooskõlastamata jätmise põhjused.
(1) Liitumislepingu kohaselt tekib liitujal õigus veevarustuse ja reo- ning sademevee ärajuhtimise teenuslepingu sõlmimiseks, kui lepingu osapooled on täitnud lepingulised kohustused, fikseerinud liitumispunktid piiritlusaktiga ning liitujal on võimalik saada lepingu kohastel liitumistingimustel ühisveevärgist vett ja juhtida ühiskanalisatsiooni reo- ning sademevett.
(2) Liitumislepingu kohased liitumistingimused ning piiritlusakt on teenuslepingu sõlmimisel teenuslepingu osad. Piiritlusakti koostamise aluseks on kinnistu plaan või teostusjoonis.
(4) Liituva kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni vastavust nõuetele on õigus kontrollida volikogu otsusega volitatud isikul. Puuduste ilmnemisel vormistatakse puuduste kohta kahes eksemplaris akt, millest üks eksemplar antakse liitujale. Liitujal ei teki teenuslepingu sõlmimise õigust enne puuduste kõrvaldamist.
(1) Liitumisleping lõpetatakse liituja soovil, kui ta loobub ühisveevärgi ja –kanalisatsiooniga liitumisest.
(3) Liitumislepingu lõpetamise korral katab liituja vee-ettevõtjale lepingu lõpetamise hetkeni tehtud tööde ja tööde katkestamisega seotud kulutused, arvestades võlaõigusseaduse §-s 655 sätestatut.
§ 11. Liitumistasu arvutamise alused ja maksmise kord
(1) Liitumistasu peab katma kinnistule teenuste nõuetekohaseks osutamiseks, sealhulgas tuletõrjeveega varustamiseks, kui see toimub ühisveevärgist, vajalike ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni torustike ning muude ehitiste ehitamiseks ja ümberehitamiseks tehtud või tehtavad kulud.
(2) Sademeveekanalisatsiooni ehitiste rajamise kulude jagamisel kinnistute vahel võib olla aluseks kinnistute suurus või nende kõvakattega kaetud osa, sh katused, teed ja tänavaosad.
(3) Liituja maksab liitumistasu vee-ettevõtja ja liituja vahel sõlmitud liitumislepingus ettenähtud tähtaegadel.
§ 12. Varasemate lepingute kehtivus
§ 13. Vaidluste lahendamine
Eeskirja täitmisel tekkivad liituja ning vee-ettevõtja lahkarvamused lahendatakse läbirääkimiste teel või õigusaktidega sätestatud korras.
§ 14. Eeskirja jõustumine


Palamuse valla lasteaeda Nukitsamees laste vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord – Riigi Teataja
Palamuse valla lasteaeda Nukitsamees laste vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord
Palamuse valla lasteaeda Nukitsamees laste vastuvõtu ja sealt väljaarvamise kord - sisukord
§ 2 Lasteasutusse vastuvõetavad lapsed
§ 4 Laste arvestuse pidamine
RT IV, 22.08.2014, 30
Vastu võetud 09.02.2010 nr 1
RT IV, 28.12.2013, 47
14.08.2014 RT IV, 22.08.2014, 15 25.08.2014, määruses on läbivalt asendatud sõna "juhataja" sõnaga "direktor" vastavas käändes
Määrus kehtestatakse “Koolieelse lasteasutuse seaduse” § 15 lõike 4 alusel ja kooskõlas “Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” § 6 lõikega 2.
Käesolev kord sätestab Palamuse valla lasteaeda Nukitsamees (edaspidi lasteasutus) laste vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise aluseid.
§ 2. Lasteasutusse vastuvõetavad lapsed
(1) Lasteasutusse võetakse vastu kõik pooleteise- kuni seitsmeaastased lapsed, kelle elukoht on rahvastikuregistri andmetel Palamuse vallas ja kelle vanemad seda soovivad.
[RT IV, 22.08.2014, 15 - jõust. 25.08.2014]
(2) Vabade kohtade olemasolul võetakse lasteasutusse vastu ka teiste omavalitsuste territooriumil elavaid lapsi. Teised kohalikud omavalitsused osalevad lasteaia kulude katmisel “Koolieelse lasteasutuse seaduses” sätestatud korras.
(3) Lasteasutuse valik on lapsevanemale või lapse seaduslikule esindajale (edaspidi vanem) vaba, kui lasteasutuses on sobivas rühmas vabu kohti. Vanem saab informatsiooni vabade kohtade olemasolu kohta lasteasutusest.
(1) Lasteasutuse juhataja (edaspidi juhataja) moodustab vastavalt vajadusele ja võimalusele lasteaiarühmad.
1) lasteaia nooremas liitrühmas kuni 18 last;
2) lasteaia nooremas rühmas kuni 20 last;
3) lasteaia keskmises liitrühmas kuni 18 last;
4) lasteaia liitrühmas kuni 18 last;
5) lasteaia vanemas rühmas 20 last.
(3) Lasteasutuse hoolekogu ettepanekul on Palamuse Vallavalitsusel (edaspidi vallavalitsus) õigus suurendada laste arvu lasteaiarühmas kuni 4 lapse võrra ja liitrühmas kuni 2 lapse võrra.
§ 4. Laste arvestuse pidamine
Arvestust laste lasteasutusse võtmise ja sealt väljaarvamise kohta ning koha taotlemiseks esitatud kirjalike avalduste üle peab direktor. Lasteasutusse vastuvõtmise ja sealt väljaarvamisega seotud vaidlused lahendab vallavalitsus.
(1) Vanem esitab direktorile:
1) kirjaliku avalduse lasteasutuse koha taotlemiseks (lisa 1);
2) lapse lasteasutusse võtmiseks lapse sünnitunnistuse koopia;
3) perearsti väljastatud vormikohase tõendi lapse tervisliku seisundi kohta.
(2) Lasteasutus registreerib vanema avalduse laekumise järjekorras.
(3) Kui lasteasutusel pole taotluses esitatud kuupäeval vaba kohta, registreeritakse esitatud avaldus direktori poolt järjekorda vastavalt esitamise kuupäevale ja vanuserühmale. Direktor teavitab vanemat kirjalikult kahe nädala jooksul avalduse rahuldamisest või rahuldamata jätmisest ning informeerib vanemat koha vabanemisest avalduses kokkulepitud viisil.
(4) Lapse lasteasutusse vastuvõtmisel tutvustab direktor vanemale lasteasutusse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korda, lasteasutuse kodukorda, vanema õigusi ja kohustusi ning informeerib vanemat kuludest, mis hõlmavad vanema poolt kaetava osa määra.
(5) Lapse lasteasutusse vastuvõtmise otsustab direktor, kes sõlmib vanemaga kohakasutamise lepingu (lisa 2), milles kajastub:
2) lasteasutusse võetud lapse nimi ja isikukood;
(6) Lasteasutuse rühmad komplekteeritakse avalduste laekumise järjekorras hiljemalt 30. juuniks ja kinnitatakse direktori käskkirjaga hiljemalt 10. septembriks. Direktor esitab laste nimekirja vallavalitsusele 10. septembriks.
(3) Laps arvatakse lasteasutuse nimekirjast välja vanema soovil või kui laps läheb kooli.
(4) [Kehtetu - RT IV, 22.08.2014, 15 - jõust. 25.08.2014]
Lisa 2 Palamuse valla lasteaed Nukitsamees kohakasutamise leping