Kokku: 4212| Näitan: 81 - 100
Selleks, et kohustada VÕS § 1047 lg 4 alusel kostjat hageja kohta avaldatud faktiväiteid ümber lükkama, tuleb tuvastada, kellele kõrvalistest isikutest kostja ja mil viisil neid faktiväiteid avaldas. Vähemalt juhtudel, kus meediaväljaanded väidetavalt kajastasid kostja varem antud intervjuus avaldatud andmeid, ei saa teda lugeda nendes kajastustes avaldatud andmete avaldajaks ning seega ei kohaldu nendel juhtudel VÕS § 1047 lg 4. VÕS § 1047 lg 4 kohaldamine eeldab ka seda, et selle sätte kohaldamine oleks kostja kui avaldaja jaoks võimalik. (p 11) Kui kostjat ei saa pidada avaldajaks, kellelt saaks VÕS § 1047 lg 4 alusel nõuda ebaõigete andmete ümberlükkamist või avalduse tegemist ümberlükkamiseks, kuid kes põhjustas ebaõigete andmete avaldamisega samade andmete avaldamise teise isiku poolt ning kui tema tegevus oli õigusvastane VÕS § 1045 lg 1 p 6 ja § 1047 lg-te 2 ja 3 järgi, on hagejal õigus nõuda kostjalt kahju jätkuva tekkimise ärahoidmiseks vajalike toimingute tegemist VÕS § 1055 lg 1 alusel. Näiteks võib nõuda avalduse esitamist meediaväljaannetele, kus kostja teatab, et hageja kohta esitatud andmed on valed ning ta taotleb andmete ümberlükkamist enda kulul. Eeltoodu ei välista hageja võimalikke nõudeid (sh VÕS § 1047 lg 4 järgi) meediaväljaande kui hageja kohta ebaõigete andmete avaldaja vastu. (p 12)
ORAS § 12 lg 3 p 3, mille järgi füüsilise isiku heauskses omandis olevat õigusvastaselt võõrandatud vara ei tagastata, laieneb esmajoones enne omandireformi tekkinud omandisuhetele ning omandisuhetele, mis tekkisid pärast omandireformi kohustatud subjektilt saadud vara võõrandamist. (p 20) ORAS § 18 lg 1 keelab omandireformi kohustatud subjektil tühisuse ähvardusel teha tehinguid õigusvastaselt võõrandatud varaga selleks, et vara oleks võimalik tagastada. ORAS § 18 lg 1 kaitseb omandireformi õigustatud subjekti, mitte aga isikut, kes omandas tagastamisele kuuluva vara omandireformi kohustatud subjektilt. ORAS § 18 lg 1 eesmärk on luua eeldused õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamiseks. Sätte eesmärgiga ei oleks kooskõlas jätta vara tagastamata ning hüvitada vara tagastamata jätmine, kui tehingute tagasitäitmine ja seega ka vara tagastamine on võimalik, ning hüvitada selle turuväärtus või maksta vara eest seadusega sätestatud kompensatsiooni, mis kaugeltki ei kata vara turuväärtust. (p 23) Seadus ei seosta õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamist tagastamise taotluse esitanud isiku praeguse kodakondsusega, samuti nagu ei sõltu eluruumi erastamise õigus taotleja kodakondsusest. (p 49)
Saksamaale ümberasunutele kuulunud õigusvastaselt võõrandatud vara õiguslik režiim muutus 12.10.2006, mil jõustus Riigikohtu üldkogu 12.04.2006. a otsus asjas nr 3-3-1-63-05. Sellest ajast saab seda vara tagastada, kompenseerida ja erastada omandireformi aluste seadusega sätestatud üldises korras. (p 29) Seisukoht 10.03.2008. a otsuse asjas nr 3-3-2-1-07 p-s 43, et ORAS § 7 lg 3 kehtivuse kaotamise tõttu tuleb selle sätte alusel rahuldamata jäetud avalduste menetlemist käsitada mitte haldusmenetluse uuendamisena, vaid seadusega nõutava haldusmenetluse alustamisena, oli suunatud tulevikku, ehkki omistas minevikus toimunule ebaehtsa tagasiulatuva mõju. Selle otsusega viidi kõigi ORAS § 7 lg-s 3 nimetatud isikute avalduste läbivaatamine 2008. a-l ühtsetele alustele, sõltumata sellest, kas avaldus oli varasemas heitlikus või ebajärjekindlas halduspraktikas jäetud rahuldamata või läbi vaatamata või polnudki veel läbi vaadatud. (p 34)
Riigikohtu tsiviilkolleegiumi praktikast nähtub, et omandireformi kohustatud subjektiga tehtud tehingu tühisuse tuvastamisel tuleb lähtuda ainult ORAS § 18 lg-s 1 sätestatud keelu rikkumise faktist. (p 22) ORAS § 18 lg 1 keelab omandireformi kohustatud subjektil tühisuse ähvardusel teha tehinguid õigusvastaselt võõrandatud varaga selleks, et vara oleks võimalik tagastada. ORAS § 18 lg 1 kaitseb omandireformi õigustatud subjekti, mitte aga isikut, kes omandas tagastamisele kuuluva vara omandireformi kohustatud subjektilt. ORAS § 18 lg 1 eesmärk on luua eeldused õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamiseks. Sätte eesmärgiga ei oleks kooskõlas jätta vara tagastamata ning hüvitada vara tagastamata jätmine, kui tehingute tagasitäitmine ja seega ka vara tagastamine on võimalik, ning hüvitada selle turuväärtus või maksta vara eest seadusega sätestatud kompensatsiooni, mis kaugeltki ei kata vara turuväärtust. (p 23) Riigikohtu tsiviilkolleegium ei ole kohaldanud AÕS § 95 lg-t 1 tehingutele, millega omandireformi kohustatud subjekt võõrandas vara, mis ei olnud ORAS § 18 lg-s 1 sätestatud keelu tõttu erastatav enne, kui on otsustatud vara tagastamise üle. Tsiviilkolleegium on sellistel juhtudel järjekindlalt kohaldanud ORAS § 18 lg-t 1 ja/või EES § 3 lg 5 p 4 ning asunud seisukohale, et sellised erastamistehingud on tühised ja asjaõiguslepingu tühisuse tõttu ei tekkinud omandiõigust isikul, kes sõlmis lepingu omandireformi kohustatud subjektiga. (p 41)
Vt p 36. Tehingu tühisuse tuvastamine halduskohtu otsuse põhjendavas osas ei ole eraõiguslikes suhetes siduv. Samas on RKHK asjas nr 3-3-1-14-15 tehtud otsuse p-s 27 võtnud seisukoha, et kuna kõrgema astme kohtu õiguslikud seisukohad ja suunised on kohustuslikud asja uuesti läbi vaatavale kohtule, siis on need seisukohad ja suunised kohustuslikud ka kohtu ettekirjutuse alusel asja uuesti lahendavale haldusorganile. See seisukoht on asjakohane ka olukorras, kus kohus, tegemata haldusorganile ettekirjutust, on haldusorgani otsuse tühistanud. (p 37) Eraõigusliku lepingu tühisuse tuvastamiseks seadus aegumist ei sätesta. (p 38)
Kui seaduses ei nähta selgelt ette erandit, siis tuleb avaliku õiguse normides kasutatud eraõiguse mõisteid eeldatavasti sisustada ühtmoodi nii avalikus kui ka eraõiguses, praegusel juhul haldusakti ja selle alusel tehtud eraõigusliku tehingu õiguspärasuse hindamisel. Juhinduda tuleks TsÜS §-s 3 sätestatud tõlgendamise põhimõttest, mis on kohaldatav ka väljaspool eraõigust. (p 21) Seadusele tagasiulatuvalt antud tõlgendused on Riigikohtu praktikas paratamatud ja sellised tõlgendused laienevad ka nendele kohtuasjadele, milles on teised menetlusosalised. (p 31, vrd p 32)
Vt p 26. Seadusele tagasiulatuvalt antud tõlgendused on Riigikohtu praktikas paratamatud ja sellised tõlgendused laienevad ka nendele kohtuasjadele, milles on teised menetlusosalised. (p 31, vrd p 32)
2-15-16682/73 Riigikohtu tsiviilkolleegium 12.03.2019
TLS § 23 lg 4
TLS § 23 lg 1
TLS § 23 lg 2
TLS § 23 lg 3
Konkurentsipiirang kokkuleppe sõlmimine on õigustatud vaid juhul, kui on tuvastatud kõik järgmised TLS § 23 lg-test 2 ja 3 tulenevad eeldused (nõuded): piirang kaitseb tööandja erilist majanduslikku huvi, mille saladuses hoidmiseks on tööandjal õigustatud huvi (tööandjal on õigustatud põhjus piirangut kehtestada, sest töötaja töösuhtes omandatud teadmised võivad tööandjat oluliselt kahjustada); piirang on ruumiliselt, ajaliselt ja esemeliselt mõistlikult ja töötajale äratuntavalt piiritletud (piirang on proportsionaalne tööandja kaitstava huviga ning töötajale on arusaadav, millisel territooriumil, kui kaua ja millise tegevuse kohta piirang kehtib). Kui üks eeltoodud nõuetest on täitmata, on konkurentsipiirangu kokkulepe TLS § 23 lg 4 järgi tühine. (p 12) Hinnangu andmisel sellele, kas töötajale pidi olema talle kehtestatud konkurentsipiirangu ulatus arusaadav (TLS § 23 lg 3) tuleb juhul, kui piirangu ulatus on kindlaks määratud ebaselgelt või seda ei ole kindlaks määratud, poolte tahe kindlaks teha sellekohast kokkulepet tõlgendades. Konkurentsipiirangu kokkuleppe kui võlaõigusliku lepingu tõlgendamisel kohaldub VÕS § 29. (p 13) Tuvastamaks, kas konkurentsipiirang on TLS § 23 lg 3 järgi ruumiliselt mõistlikult ja äratuntavalt piiritletud, tuleb arvestada järgmist. Mõistliku isiku seisukohast peaks olema Eestis sõlmitud konkurentsipiirangu kokkuleppe ruumilise alana eelduslikult äratuntav Eesti kui riik, kus tööandja töötajale teadaolevalt tegutseb konkurentsipiirangu kokkuleppe sõlmimise ajal. Juhul, kui tööandja tegutseb konkurentsipiirangu kokkuleppe sõlmimise ajal töötajale teadaolevalt ka väljaspool Eestit, kuid pooled ei ole konkurentsi osutamise keelus väljaspool Eestit selge sõnaga kokku leppinud, siis konkurentsipiirang väljaspool Eestit ei kehti. (p 15) Tuvastamaks, kas konkurentsipiirang on TLS § 23 lg 3 järgi esemeliselt (sisuliselt) mõistlikult ja äratuntavalt piiritletud, on oluline kindlaks teha, kas konkurent tegutseb sisuliselt tööandjaga samas tegevusvaldkonnas. Samuti on oluline kindlaks teha, kas töötaja töö konkurendi juures on sisuliselt seotud endise tööandja konkureeriva tegevusega. See tähendab, et töötajale ei saa olla keelatud igasugune töö konkurendi juures, vaid üksnes tegevused teisel töökohal, mis võib töötaja endise tööandja majandustegevust mõjutada. (p 16).
Kui isiku suhtes on tehtud tagaseljaotsus ning samadel asjaoludel oleks võimalik esitada nii kaja kui ka teistmisavaldus, siis võib menetlusosaline valida, kumba võimalust kasutada. Menetlusosalisel tuleb ühe või teise võimaluse valimisel arvestada menetlusreeglite erisustega. (p 13) Kui pärast asja lahendamist tagaseljaotsusega selgub, et asja lahendamine ei allunud Euroopa Liidu asjakohase regulatsiooni järgi Eesti kohtule, siis võib teistmise alusena olla kohaldatav TsMS § 702 lg 2 p 9 koosmõjus TsMS § 407 lg 5 p-ga 22. Seega võib teistmisavalduse rahuldamiseks olla alust ka juhul, kui muid puudusi hagi lahendamisel ei esinenud, mh oli menetlusosalisele seaduse kohaselt menetlusest teatatud (TsMS § 702 lg 2 p 2). (p 18)
2-17-15317/38 Riigikohtu tsiviilkolleegium 06.03.2019
VÕS § 640 lg 1
VÕS § 640 lg 2
VÕS § 640 lg 2 hõlmab töövõtja valdusesse antud eset, mitte üksnes töövõtulepingu alusel tehtud konkreetset tööd. Sel alusel peab töövõtja tagama tellija asjade säilimise ja vältima nende kahjustumist kuni töö valmimiseni, töö vastuvõtmiseni või vastuvõetuks lugemiseni. (p 11) Kuni töö valmimiseni, töö vastuvõtmiseni või vastuvõetuks lugemiseni VÕS § 640 lg 2 järgi (vt ka VÕS § 638) kannab töövõtja juhusliku hävimise ja kahjustumise riisikot. Kui ka pärast seda jääb töö töövõtja valdusesse, siis peab töövõtja täitma tellija omandi kaitsekohustust kui töövõtulepingu ühte kõrvalkohustust. Töövõtja on töövõtulepingu täitmisel mh kohustatud tagama tellija asjade säilimise ja vältima nende kahjustumist, lähtudes analoogia korras VÕS § 620 lg-st 2. Kuna töövõtuleping on samuti teenuse osutamisele suunatud leping, on töövõtjal tellija vara suhtes samasugune kaitsekohustus. Pärast juhusliku hävimise ja kahjustumise riisiko üleminekut tellijale vastutab töövõtja tema valdusse töö tegemiseks antud eseme hävimise või kahjustumise eest ainult siis, kui tellija tõendab, et töövõtja rikkus kaitsekohustust. (p 12) Töövõtja peab tõendama, et ta tegi töö valmis, esitas selle tellijale vastuvõtmiseks ning andis töö vastuvõtmiseks mõistliku tähtaja. Kuni mõistliku tähtaja lõpuni kannab töövõtja VÕS § 640 lg 2 järgi töö juhusliku hävimise ja kahjustumise riisikot. (p 13.1)
2-19-828/5 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 06.03.2019
Asjaolu, et varasemas kohtumenetluses jõustunud lahendiga on tunnustatud müügilepingu rikkumisest tulenevat nõudeõigust, ei saa välistada hilisemas pankrotimenetluses sama müügilepingu tagasivõitmise hagi esitamist, kui esinevad niisuguse hagi esitamise eeldused. Müügilepingu rikkumisest tuleneva vaidluse lahendamisel ei tule kohtul üldjuhul kontrollida tagasivõitmise aluste esinemist (p 5.3).
Juhatuse liikme esitatud konkurentsipiirangu hüvitise väljamõistmise nõuet saab hea usu põhimõtte vastaseks pidada olukorras, kus nõude esitanud juhatuse liige on oluliselt rikkunud oma ametikohustusi, millest tulenevalt ei saaks äriühingult oodata konkurentsikeelu hüvitise maksmist. Kahtlustuse esitamine juhatuse liikmele, äriühingu tunnistamine kannatanuks selles kriminaalmenetluses, ega juhatuse liikme vahi all viibimine, ei anna alust pidada tõendatuks, et juhatuse liige on oma ametikohustusi tahtlikult rikkunud, vaid üksnes seda, et juhatuse liikme suhtes toimub kriminaalmenetlus. (p-d 14 ja 15)


text:
Teenistujate koosseisude ja Harku Vangla põhimääruse muutmine – Riigi Teataja
Teenistujate koosseisude ja Harku Vangla põhimääruse muutmine
RTL 2010, 13, 239
Vastu võetud 16.03.2010 nr 9
§ 1. Justiitsministri 23. novembri 2004. a määruse nr 71 «Harku Vangla teenistujate koosseis» (RTL 2004, 149, 2268; 2010, 2, 19) §-s 1 tehakse järgmised muudatused:
1) pärast sõnu «Direktori asetäitja Vangla peainspektor 1» lisatakse sõnad «Peaspetsialist isikuandmete kaitse alal Vanemametnik 1 kokku 3»;
2) majandusosakonna koosseisus asendatakse peaspetsialisti arv «2» arvuga «1» ja majandusosakonna ametikohtade koguarv «11» arvuga «10».
§ 2. Justiitsministri 26. märtsi 2008. a määruse nr 11 «Viru Vangla teenistujate koosseis» (RTL 2008, 29, 426; 2010, 2, 19) §-s 1 tehakse järgmised muudatused:
1) järelevalveosakonna koosseisus asendatakse valvuri ametikohtade arv «30» arvuga «33» ja järelevalveosakonna ametikohtade koguarv «59» arvuga «62»;
2) avavangla- ja töötavate kinnipeetavate osakonna koosseisus asendatakse valvuri ametikohtade arv «20» arvuga «22» ning avavangla- ja töötavate kinnipeetavate osakonna ametikohtade koguarv «32» arvuga «34»;
3) viienda üksuse koosseisus asendatakse valvuri ametikohtade arv «15» arvuga «14» ja viienda üksuse ametikohtade koguarv «28» arvuga «27»;
4) kriminaalhooldusosakonna koosseisus asendatakse kriminaalhooldusametniku ametikohtade arv «31» arvuga «28» ja kriminaalhooldusosakonna ametikohtade koguarv «41» arvuga «38»;
5) teenistujate ameti- ja abiteenistuskohtade arv «405» asendatakse arvuga «406», vanglaametnike ametikohtade arv «260» asendatakse arvuga «264» ja koosseisu koguarv «524» asendatakse arvuga «525».
§ 3. Justiitsministri 19. märtsi 2007. a määruse nr 18 «Murru Vangla teenistujate koosseis» (RTL 2007, 25, 447; 2010, 2, 19) §-s 1 tehakse järgmised muudatused:
1) järelevalveosakonna koosseisus asendatakse valvuri ametikohtade arv «91» arvuga «88» ja järelevalveosakonna ametikohtade koguarv «131» arvuga «128»;
2) teenistujate ameti- ja abiteenistuskohtade arv «237,75» asendatakse arvuga «234,75», vanglaametnike ametikohtade arv «172» asendatakse arvuga «169» ning koosseisu koguarv «314,75» asendatakse arvuga «311,75».
§ 4. Justiitsministri 26. mai 2008. a määruse nr 25 «Tartu Vangla teenistujate koosseis» (RTL 2008, 44, 607; 2010, 2, 19) §-s 1 tehakse järgmised muudatused:
1) finants- ja majandusosakonna koosseisus asendatakse spetsialist-kaupluse juhataja arv «2» arvuga «1»;
2) finants- ja majandusosakonna koosseisus lisatakse pärast sõnu «Spetsialist-kaupluse juhataja Vanemametnik 2» sõnad «Spetsialist-kaubatundja Vanemametnik 1»;
§ 5. Justiitsministri 24. jaanuari 2007. a määruse nr 5 «Tallinna Vangla teenistujate koosseis» (RTL 2007, 10, 162; 2010, 2, 19) §-s 1 tehakse järgmised muudatused:
1) juhtkonna koosseisus lisatakse pärast sõnu «Vanglateenistuse meditsiinitöö korralduse nõunik Kõrgem ametnik 2» sõnad «Peaspetsialist-juhiabi Vanemametnik 1» ja juhtkonna ametikohtade koguarv «9» asendatakse arvuga «10»;
2) järelevalveosakonna koosseisus asendatakse valvuri ametikohtade arv «217» arvuga «216» ja järelevalveosakonna ametikohtade koguarv «285» arvuga «284»;
3) finants- ja majandusosakonna koosseisus asendatakse spetsialisti ametikohtade arv «14» arvuga «13» ja finants- ja majandusosakonna ametikohtade koguarv «38» arvuga «37»;
4) sotsiaalosakonna koosseisus asendatakse spetsialist-psühholoogi ametikohtade arv «5» arvuga «6»;
5) sotsiaalosakonna koosseisus asendatakse vangla sotsiaaltöötaja ametikohtade arv «7» arvuga «8», sõnade «sotsiaaltöötaja Vanemametnik» eest jäetakse ära sõna «vangla» ja sotsiaalosakonna ametikohtade koguarv «25» asendatakse arvuga «27»;
6) haigla koosseisus asendatakse spetsialist-õe ametikohtade arv «15» arvuga «13» ja haigla ametikohtade koguarv «50,5» arvuga «48,5»;
7) meditsiiniosakonna koosseisus lisatakse pärast sõnu «Spetsialist-hambaarst Vanemametnik 1» sõnad «Spetsialist-hambaarsti õde Vanemametnik 1»;
8) meditsiiniosakonna koosseisus lisatakse pärast sõnu «Radioloogiaõde Nooremametnik 1» sõnad «Spetsialist-vanemõde Vanemametnik 1»;
9) meditsiiniosakonna koosseisus asendatakse spetsialist-õe ametikohtade arv «10» arvuga «9» ja meditsiiniosakonna ametikohtade koguarv «18» arvuga «19»;
10) üldosakonna koosseisus asendatakse peaspetsialisti ametikohtade arv «4» arvuga «3»;
11) üldosakonna koosseisus asendatakse spetsialisti ametikohtade arv «9» arvuga «11» ja üldosakonna ametikohtade koguarv «25» arvuga «26»;
12) Harju Kriminaalhooldusosakonna koosseisus asendatakse kriminaalhooldusametniku ametikohtade arv «48» arvuga «49» ja Harju Kriminaalhooldusosakonna ametikohtade koguarv «67» arvuga «68»;
13) teenistujate ameti- ja abiteenistuskohtade arv «633,5» asendatakse arvuga «635,5», vanglaametnike ametikohtade arv «369» asendatakse arvuga «368» ja koosseisu koguarv «752,5» asendatakse arvuga «754,5».
§ 6. Justiitsministri 6. detsembri 2001. a määruses nr 91 «Harku Vangla põhimäärus» (RTL 2001, 133, 1928; 2009, 89, 1297) tehakse järgmised muudatused:
«111) koordineerida ja kontrollida isikuandmete töötlemist vanglateenistuses;»
2) paragrahvi 3 lõike 2 punktis 1 lisatakse pärast sõnu «juhib vahetult» sõnad «isikuandmete kaitse peaspetsialisti,».
§ 7. Määrust rakendatakse 1. märtsist 2010. a.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


text:
16.02.2017|Välisministeerium
Vabariigi Valitsuse 16.02.2017 istungil anti ülevaade 2016. aastal Euroopa Inimõiguste Kohtusse Eesti vastu esitatud kaebuste kohta
2016. aastal lahendas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) 215 Eesti vastu esitatud kaebust. Valdav osa on ainuisikuliselt asju lahendava kohtuniku otsused kaebuste vastuvõetamatuks tunnistamise kohta – neid kaebusi riigile vastamiseks ei edastatudki. Kaksteist 2016. aastal tehtud otsust on avaldamisele...
01.12.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohus leidis, et linnapea ametist kõrvaldamise menetluse õigluse hindamine ei ole tema pädevuses, kuna tegemist ei ole tsiviilõigusliku vaidlusega
01.12.2016 avaldas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) 08.11.2016 tehtud seitsmeliikmelise koja otsuse asjas Savisaar vs. Eesti (kaebus nr 8365/16). Kaebus oli esitatud konventsiooni artikli 6 lõike 1 (õigus õiglasele kohtumenetlusele) väidetava rikkumise peale. • Asjaolud Edgar Savisaar (kaebaja)...
14.11.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohus leidis rikkumise, kuna maakohus ei põhjendanud istungi korraldamatajätmist
8. novembril 2016 leidis Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 7-liikmeline koda asjas Pönka vs. Eesti (kaebus nr 64160/11) viie häälega kahe vastu, et Eesti riik on rikkunud kaebaja suhtes konventsiooni artikli 6 lõiget 1 (õigus õiglasele kohtumenetlusele). Kaebuse asjaolud Kaebus oli esitatud...
31.10.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohtu suurkoda selgitas Horvaatia vastu tehtud otsuses, milline peab olema kinnipeetava isiklik pind mitmekohalises kambris
20.10.2016 kuulutas Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 17-liikmeline suurkoda otsuse asjas Muršic vs. Horvaatia (kaebus nr 7334/13), asudes ühehäälselt seisukohale, et Horvaatia rikkus konventsiooni artiklit 3 (ebainimliku ja alandava kohtlemise keeld) sellega, et kaebajat hoiti järjest 27 päeva kinni...
24.10.2016|Välisministeerium
20. oktoobril 2016 teavitas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK), et kolmeliikmeline komitee on 27. septembril 2016 otsustanud tunnistada vastuvõetamatuks kaebuse kohtuasjas Ausad Valimised MTÜ vs. Eesti (kaebus nr 40631/14), kuna kaebaja kuritarvitas kaebeõigust. Asjaolud Kaebus oli esitatud Euroopa...
Euroopa Inimõiguste Kohus kinnitas kaebaja ja Eesti riigi vahel sõlmitud sõbraliku kokkuleppe
20. oktoobril 2016 teavitas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK), et kolmeliikmeline komitee on 27. septembril 2016 otsustanud aktsepteerida kohtuasjas Kondratejev ja Kondratjeva vs. Eesti (kaebus nr 46779/15) esimese kaebaja, Sergei Kondratjevi, ja valitsuse vahel sõlmitud sõbralikku kokkulepet. Teise...
31.08.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohus leidis, et Eesti on isiku kaebuse politseipoolse väärkohtlemise peale kohaselt uurimata jätnud
30. augustil 2016 tegi Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 7-liikmeline koda ühehäälse otsuse asjas Mihhailov vs. Eesti (kaebus nr 64418/10), leides, et Eesti riik on rikkunud kaebaja suhtes Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (konventsioon) artiklit 3 (alandava ja ebainimliku...
25.08.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohtu suurkoda hindas USA-ga koostööd teinud isiku ja tema perekonna väljasaatmist Iraaki ohtlikuks
23.08.2016 kuulutas Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 17-liikmeline suurkoda otsuse asjas J.K. ja teised vs. Rootsi (kaebus nr 59166/12), asudes 10 häälega 7 vastu seisukohale, et Rootsi rikuks konventsiooni artiklit 3 (ebainimliku ja alandava kohtlemise keeld), kui ta pööraks täitmisele...
27.06.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohus tunnistas kinnipeetava Eesti riigi vastu esitatud kaebuse vastuvõetamatuks
23.06.2016 avaldas Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) kolmeliikmelise komitee 31.05.2016 otsuse asjas Loog vs. Eesti (kaebus nr 56419/15), millega tunnistas vastuvõetamatuks kaebaja konventsiooni artiklite 8 (õigus era- ja perekonnaelu austamisele) ja 13 (õigus tõhusale õiguskaitsevahendile) ning...
22.06.2016|Välisministeerium
Inimõiguste kohtu suurkoda leidis, et Šveits on rikkunud õigust õiglasele kohtumenetlusele, kuna ÜRO JN resolutsiooni riigisisesel rakendamisel võetud meetmete kontrollimisel ei hinnatud ega isikuid ei olnud sanktsioonide nimekirja kantud meelevaldselt
21.06.2016 kuulutas Euroopa Inimõiguste Kohtu (EIK) 17-liikmeline suurkoda otsuse asjas Al-Dulimi ja Montana Management Inc vs. Šveits (kaebus nr 5809/08), asudes häältega 15 kahe vastu seisukohale, et Šveits oleks pidanud ÜRO JN resolutsiooni riigisisesel rakendamisel kontrollima ega kaebajate...

matches: Kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus


text:
AMETNIKE KÄTTEMAKS? Mupol jäigi linnavalitsuse ette prügi kuhjanud mehelt trahviraha saamata | Linnaleht
AMETNIKE KÄTTEMAKS? Mupol jäigi linnavalitsuse ette prügi kuhjanud mehelt trahviraha saamata (1)
PRÜGIAKTSIOON: Nõmmelaste kannatus katkes, sest linnavalitsuse aadressilt tuli küll prügiveoarveid, kuid prügikottide kuhi muudkui kasvas. Nii tõidki kodanikuaktivist Elmo Ant (paremal) ja Tiit Kruusalu paar prügikotti otse Tallinna linnavalitsuse ette. (Andres Putting / Ekspress Meedia)
Kohtuvaidlus mupo ametnike ja mullu kevadsuvel Nõmme linnaosa nördinud elanike prügiprobleeme lahendama asunud kodanikuaktivisti vahel jõudis lõpplahenduseni – riigikohus ei võtnud menetlusse mupo taotlust meest prügieeskirjade rikkumise eest trahvida.
26. aprillil tühistas Harju maakohus Tallinna munitsipaalpolitsei ameti määratud 400 euro suuruse väärteotrahvi, millega mullu kevadel karistati kodanikuaktivist Elmo Anti (56) kahe Nõmmelt kohale toodud prügikoti ladustamise eest Tallinna linnavalitsuse ette.
Mupo hinnangul rikkus Elmo Ant Tallinna jäätmehoolduseeskirja nõudeid ja oli oma õigusvastase teoga karistuse igati ära teeninud. Ant oleks pidanud jäätmed panema vastava jäätmeliigi kogumiseks ettenähtud mahutisse, mitte aga tooma linnavalitsuse ukse juurde kõnniteele. Mupo arvates võis see olla poliitiline aktsioon enne kohalike omavalitsuste valimisi. Kuna kottide sisu oli teadmata ja arvestades seda, et linnavalitsuse ees liigub palju turiste, siis ohustati sellise käitumisega keskkonda.
Prügi-Uberi aktsioon
Ant kaebas mupo trahviotsuse kohtusse, sest leidis, et väärteomenetlus oli ühekülgne ja tema vastuväiteid arvesse ei võetud, ning keeldus trahvi maksmast. Karistatud mehe väitel oli mupo alustanud kättemaksuaktsiooni kodanikuaktivistile, kes oli korduvalt juhtinud tähelepanu prügimajanduses tekkinud probleemidele Nõmmel.
Linnavalitsuse ette toodud prügi pärines Nõmme elamu juurest, mille elanikud olid juba kuu aega oodanud, et keegi nende prügikonteineri lõpuks tühjendaks ja selle kõrvale kuhjatud 240liitrised kilekotid minema viiks. Nõmmelaste kannatus oli katkenud, sest linnavalitsuse aadressilt tuli küll prügiveoarveid, kuid prügikottide kuhi muudkui kasvas.
Õhtuleht, 12.05.2017 (Õhtuleht)
Lõpuks leidis Elmo Ant, et lahenduse võiks tuua tema kui kodanikuaktivisti aktsioon, mille käigus antakse kaks suurt prügikotti jäätmevedajatele üle otse linnavalitsuse ukse ees. Anti sõnul oli aktsiooni eesmärk tõmmata suuremat avalikku tähelepanu pealinna virelevale prügimajandusele, millele võimud läbi sõrmede vaatavad.
Elmo Ant võtab kohtus omaks, et just tema oli see, kes koos Tiit Kruusaluga 2. juunil 2017 Nõmmel üle ajava konteineri juurest kaks kinnist prügikotti oma auto haagisele tõstis ja linnavalitsuse ukse ette toimetas. Prügikottidele oli kinnitatud sildid „PU, Prügi-Uber…“. Prügi-Uberi aktsioonina saigi Elmo Anti algatatud aktsioon hiljem laiema avalikkuse ees tuntuks.
Tavatu aktsiooni muutis eriti absurdseks see, et abilinnapea Kalle Klandorf kutsus välja demineerijad, et need linnavalitsuse ukse ette visatud kotid veekahuriga puruks laseks. „Ei tasu puutuda igasugust asja, mille kohta sa ei tea, mis seal võib olla,“ põhjendas Klandorf oma otsust.
MUPO VASTUTEGEVUS: Mupo hinnangul rikkus Elmo Ant (vasakul) jäätmehoolduseeskirja nõudeid, kui vedas Nõmmele vedelema jäetud prügi linnavalitsuse ette. (Andres Putting / Ekspress Meedia)
Valimisliidu Vaba Tallinna Kodanik liikme Sergei Metlevi sõnul teadis Kalle Klandorf väga hästi, et linnavalitsuse juurde toodud prügikotid olid prügikriisist väsinud kodanike meeleavaldus, kuid sellest hoolimata andis ta korralduse demineerijad kohale kutsuda. Metlev esitas abilinnapea tegevuse kohta politseisse väärteoteate.
Tollal veel tegevlinnapeana ametis olnud Taavi Aas taunis resoluutselt Prügi-Uberi aktsiooni. „Seadused ja ka lihtsalt heakorra austamine on kõigile kohustuslik,“ edastas ta avalikkusele. „Ühiselu reegleid tuleb täita isegi siis, kui sa oled pärit Nõmmelt, ja isegi siis, kui sa oled kodanikuaktivist.“
PRÜGI-UBER: Abilinnapea Kalle Klandorf kutsus välja demineerijad, et need linnavalitsuse ukse ette visatud kotid veekahuriga puruks laseks. (Andres Putting / Ekspress Meedia)
Kelle süü on suurem?
Kohus vaagis põhjalikult kaebaja ja linnaametnike esitatud põhjendusi ning leidis, et Nõmme elanike rahulolematusele ja murettekitavale olukorrale vaatamata ei olnud siiski tegemist hädaseisundiga, mis välistaks Elmo Anti teo õigusvastasuse. Kohtu hinnangul jätsid prügiaktivistid kasutamata muud võimalused, nagu näiteks pöörduda lepinguliste kohustuste rikkumise korral kohtusse, jms.
Mupo kui kohtuväline menetleja oleks aga kohtu väitel pidanud probleemi igakülgselt hindama ning leidma lahenduse, et keskkonda prügiga rohkem ei reostataks, ning karistamine peaks olema viimane abinõu inimese mõjutamiseks. Kohus ei nõustunud mupo seisukohaga, et linnavalitsuse ette toodud prügikotid ohustasid oluliselt keskkonda, kuna seal liigub palju turiste. Mitme kuu jooksul vedamata prügi kümnetest Nõmme majapidamistest ohustas kohtu hinnangul keskkonda ja selle piirkonna elanikke tunduvalt suuremal määral. Kohus nõustub osaliselt ka Elmo Anti seisukohaga, et trahv oli talle mõistetud kättemaksuna kriitika eest linnavalitsuse pihta. Pärast 2. juunil 2017 toimunud aktsiooni algatati väärteomenetlus ka jäätmevedaja suhtes.
Värvika minevikuga kodanikuaktivist Elmo Ant jäi kohtus Tallinna jäätmehoolduseeskirjade rikkumises süüdi. Kuna aga tema süü ei olnud kohtu arvates suur ja väärteomenetluse jätkamiseks puudus avalik menetlushuvi, otsustas kohus asja otstarbekuse kaalutlusel lõpetada ja 400eurose rahatrahvi tühistada.
Mupo kasutas seadusest tulenevat õigust maakohtu otsus edasi kaevata. 23. augustil tegi riigikohus määruse mupo kaebust mitte menetlusse võtta ning samal päeval jõustus läinud kevadel tehtud maakohtu otsus, mis tühistas Elmo Antile prügi laialipildumise eest mõistetud trahvi.
„Me austame ja aktsepteerime kohtuotsust,“ ütleb Õhtulehele mupo pressiesindaja Meeli Hunt. Veidi hiljem lisab ameti juhataja asetäitja Janek Lass: „Me ei soovi seda kommenteerida ja hinnangut anda.“
Elmo Ant ütles Õhtulehele, et maakohtu otsuse lõplik jõustumine ei üllata teda karvavõrdki. „Imestama paneb aga linnaametnike naeruväärne ja pillav järjekindlus, mis tuli ilmsiks igati põhjendatud maakohtu otsuse edasikaebamisel riigikohtusse,“ lausub Ant. „Kas see pole siis linna raha raiskamine? Endiste miilitsate katsetest mind kogu selle vaidluse raames mustata pole aga mõtetki rääkidagi. Neile jään ma ju alati kurjategijaks!“
Elmo Anti sõnul mullukevadise prügiaktsiooni mõte linnavõimudele kohale ei jõudnudki ning sisuliselt pole tema hinnangul selles vallas pealinnas midagi suurt paremuse poole liikunud.
Suri ka Tallinnas elanud treener, kelle õpilased võitsid viis olümpiakulda
11:51 ()
11:43 Charlize Theron: minu seitsmeaastane poeg on hoopis tüdruk! (0)
11:35 Kommentaar | Kaljulaid ja Putin Kremlis – pikamaajooksja ja judoka kohtumine (1)
11:28 FOTOD | Pühad käes! Virtsu sadamas on pikad järjekorrad (0)
11:15 Isa päästis pisipoja viimasel hetkel dingo lõugade vahelt (2)
11:09 Ott Tänak tahab Argentinas võita, midagi vähemat ta ei oota (1)
10:55 TERRORITEGU? Põhja-Iirimaal tapeti noor naine (2)
10:46 VIDEO | Eestlanna sattus Peterburis liiklusõnnetusse (2)
10:11 Jumalaema kiriku põlengu põhjustas elektrilühis? (6)
10:00 4 märki, et hertsoginna Meghan on lapsega juba maha saanud! (15)
09:50 VIDEO | Jason Momoa ajas maha oma kuulsa habeme, fännid on šokis (2)
09:19 TOHOH! Tulivihane Cristiano Ronaldo ähvardab Juventusest lahkuda (1)
17:14 BLOGI JA FOTOD | Õhtuleht Moskvas: Kaljulaid ja Putin rääkisid suletud uste taga üle tunni, Eesti president kutsus ametivenna Tartusse (224)

matches: riigikohus Kohus Kohus Kohus kohus riigikohus


KrMS § 408 1 lg 2
Põhiseadus võimaldab avaldada kohaliku omavalitsuse töötajate töötasu nii isikustatud kui ka isikustamata kujul. AvTS-i ja TLS-i tuleb tõlgendada viisil, mille järgi AvTS § 36 lg 1 p 9 on erinorm TLS § 28 lg 2 p 13 suhtes. Viidatud AvTS-i säte kohustab kohalikku omavalitsust teabenõude saamisel andma kohaliku omavalitsuse töötajale arvutatud, makstud või maksmisele kuuluva töötasu kohta andmeid isikustatud kujul ning seda sõltumata töökohast. Sellist kohustust avaldada kohaliku omavalitsuse töötajate töötasu ei väära ka AvTS-i eraelu puutumatust kaitsvad normid (nt AvTS § 4 lg 3, § 35 lg 1 p 12). Kohustus teabenõude korras töötasu kohta teavet väljastada ei tähenda teabe aktiivset avalikustamiskohustust. (p 20) Seejuures tuleb kaaluda kahte vastandlikku põhiõigust: õigust saada teavet kohalikult omavalitsuselt tema tegevuse kohta (PS § 44 lg 2) ja kohaliku omavalitsuse töötajate õigust eraelu puutumatusele (PS § 26). Eri tõlgendusvõimaluste korral tuleb eelistada tõlgendust, mis tagab erinevate põhiseaduslike väärtuste kõige suurema kaitse (vt RKÜK otsus asjas nr 3-2-1-73-04, p 36). (p 14) Kohaliku omavalitsuse töötajate töötasude avalikustamise eesmärk on kohaliku omavalitsuse vara kasutamise läbipaistvus ja korruptsiooni vältimine (vt AvTS § 1). Asudes kohaliku omavalitsuse teenistusse töötajana, peab inimene arvestama avalikus sektoris töötamisest tingitud erisustega võrreldes erasektoriga. Nii on avalikule sektorile omased suurem avalikkuse tähelepanu, eelarvevahenditest tingituna piiratumad läbirääkimisvõimalused töötasu suuruse üle, õigusnormidest tulenevad nõuded ja piirangud tööle jms. (p 16) Sõltumata sellest, milliseid ülesandeid kohaliku omavalitsuse töötaja täidab (vt ATS § 5 p 2, § 7 lg 4; KOKS § 35 lg 1, VVS § 43 lg-d 1 ja 2), on igal juhul vajalik kontroll lubamatutest kaalutlustest lähtuva töötaja valiku, töötasu suuruse määramise ja lisatasude maksmise ennetamiseks. Töötasu avalikkus on meede nii töötaja kui ka tööandja kontrollimiseks. Teabe isikustamata kujul väljastamise korral ei oleks see sama tõhus. (p 17) Avatud ühiskonnas on avalike rahaliste vahendite väärkasutuse ennetamisel oluline osa ka avalikkusel, sh ajakirjandusel, mida avaliku võimu enda tehtav kontroll ei saa ega suuda täielikult asendada. Nii on teabe avalikkusel oluline roll võimalike rikkumiste toimepanemisest heidutamisel ja nende ennetamisel. Kui avaliku võimu kontroll piirdub enamasti õiguspärasusele hinnangu andmisega, siis avalikkus juhib tähelepanu ka eetilistele küsitavustele. See aitab kaasa demokraatia ja avatud ühiskonna põhimõtetele rajatud riigis legitimatsiooni- ja vastutusahela tegelikule toimimisele. (p 18)
Seadusandja seisukoht töötasude avalikkuse kohta ei ole üheselt tuvastatav AvTS-i, PalS-i ja ATS-i eelnõude menetlemise materjalidest. Lisaks on eri aegadel olnud erinevaid lähenemisi, kelle töötasu on avalik. Põhimõte, et hilisem seadus murrab varem kehtinu (AvTS jõustus 2001., TLS 2009. ja ATS 2013. aastal), koostoimes süstemaatilise tõlgendusega ei anna praegusel juhul samuti selget tõlgendusjuhist. Asjaolu, et ATS § 65 ja AvTS § 28 lg 1 p 25 näevad 1. aprillist 2013 ette ametniku palga aktiivse avalikustamise, võimaldab järeldada, et töötaja töötasu ei tule aktiivselt avalikustada veebilehel. See tõdemus ei anna vastust passiivse avaldamise, s.o teabenõude vastusena teabe väljastamise kohta. AvTS § 36 lg 1 p 9 formuleeringut „eelarvest makstud tasu“ saab valla töötajate töötasu kohta käiva teabe osas sisustada kahetiselt: isikustatult ja isikustamata kujul. Seejuures töötajate nimede aktiivset avalikustamiskohustust AvTS-i üldregulatsioon ette ei näe (vt AvTS § 28 lg 1 p 6). (p-d 12 ja 13) Põhiseadus võimaldab avaldada kohaliku omavalitsuse töötajate töötasu nii isikustatud kui ka isikustamata kujul. AvTS-i ja TLS-i tuleb tõlgendada viisil, mille järgi AvTS § 36 lg 1 p 9 on erinorm TLS § 28 lg 2 p 13 suhtes. Viidatud AvTS-i säte kohustab kohalikku omavalitsust teabenõude saamisel andma kohaliku omavalitsuse töötajale arvutatud, makstud või maksmisele kuuluva töötasu kohta andmeid isikustatud kujul ning seda sõltumata töökohast. Sellist kohustust avaldada kohaliku omavalitsuse töötajate töötasu ei väära ka AvTS-i eraelu puutumatust kaitsvad normid (nt AvTS § 4 lg 3, § 35 lg 1 p 12). Kohustus teabenõude korras töötasu kohta teavet väljastada ei tähenda teabe aktiivset avalikustamiskohustust. (p 20)
5-17-29/7 Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium 03.10.2017
AvTS § 35 lg 1 p 9
AvTS § 35 lg 1 p 18 1
HKMS § 79 lg 1 p 1
HKMS § 88 lg 1
Küsimuses, millises ulatuses on menetlusosalisel või tema esindajal õigus tutvuda põhiseaduslikkuse järelevalve asja menetlusdokumentide ja muude asja materjalidega, tuleb lähtuda analoogiast HKMS §-is 88 sätestatuga. (p-d 7–8)
Halduskohus on pädev lahendama vaidlusi pärast kriminaalmenetluse lõppu toimikuga tutvumise ja koopiate saamise üle sõltuvalt taotletavatest andmetest kas IKS või AvTS alusel (erandjuhtudel ka ArhS alusel). Tegu on materiaalselt haldusülesande täitmisega ja KrMS erinormid puuduvad (vt selle kohta ka RKKK määrust asjas nr 3-1-1-116-04 ja RKHK otsust asjas nr 3-3-1-84-15). (p 7-9) Asjaolu, et andmed on kogutud kriminaalmenetluse toimingutega, ei tingi iseenesest vältimatult asjassepuutuva regulatsiooni paiknemist menetlusseaduses. Õigusselguse huvides võiks kriminaal- ja kohtutoimikuga tutvumise kord, sh toimikuga tutvumine pärast kriminaalmenetluse lõpetamist ja toimiku arhiivimist (KrMS § 209), olla ammendavalt reguleeritud KrMS-s (vt RKHK otsus haldusasjas nr 3-3-1-84-15). (p 10)
Halduskohus on pädev lahendama vaidlusi pärast kriminaalmenetluse lõppu toimikuga tutvumise ja koopiate saamise üle sõltuvalt taotletavatest andmetest kas IKS või AvTS alusel (erandjuhtudel ka ArhS alusel). Tegu on materiaalselt haldusülesande täitmisega ja KrMS erinormid puuduvad (vt selle kohta ka RKKK määrust asjas nr 3-1-1-116-04 ja RKHK otsust asjas nr 3-3-1-84-15). (p 7-9) Asjaolu, et andmed on kogutud kriminaalmenetluse toimingutega, ei tingi iseenesest vältimatult asjassepuutuva regulatsiooni paiknemist menetlusseaduses. Õigusselguse huvides võiks kriminaal- ja kohtutoimikuga tutvumise kord, sh toimikuga tutvumine pärast kriminaalmenetluse lõpetamist ja toimiku arhiivimist (KrMS § 209), olla ammendavalt reguleeritud KrMS-s (RKHK otsus haldusasjas nr 3-3-1-84-15). (p 10)
Riigikogu komisjoni istungi salvestis on eriseaduse alusel saadud teave, millele juurdepääsu osas Andmekaitse Inspektsioonil kontrollipädevus ja seega ka ettekirjutuse tegemise pädevus puudub. Kinnise istungi arutelusid, sõnavõtte jms kajastavad dokumendid, sh salvestised ei ole avalikustatavad üldkorras. RKKTS §-st 36 tuleneval piirangul on legitiimne eesmärk tagada vaba arutelu. Istungil esitatud arvamuste ja hinnangute mitteavaldamine avaliku teabena loob eeldused nii komisjoni liikmete kui ka kaasatud isikute (kes ei pruugi olla avalikus teenistuses) arvamusavalduste paljususeks ja sisuliseks diskussiooniks, samuti ka põhjendatud ja kaalutud otsuste langetamiseks. Otsustavat tähtsust ei ole sellel, kas teabenõue esitatakse vastava küsimuse komisjonis menetlemise ajal või juba pärast komisjoni töö lõppemist. Oluline on isiku jaoks teadmine, kas tema komisjonis antud ütlused ja seisukohad kuuluvad avalikustamisele või mitte. Riigikogu komisjonide kinniste istungite käigus kogutud teabe mitteavaldamine ei ole vastuolus PS §-ga 44. (p 10-11) Kuigi komisjoni istungi salvestisele juurdepääsu saamise korda pole seaduses reguleeritud sellise täpsuse astmega nagu Riigikogu kinnise istungi stenogrammi puhul, ei anna see alust laiendada Andmekaitse Inspektsiooni kontrolli ulatust. Riigikogu kui seadusandliku kogu otsealluvuses oleva ning teda teenindavaks riigiasutuseks oleva Riigikogu Kantselei üle riikliku järelevalve teostamine haldusorgani poolt on problemaatiline juba võimude lahususe põhimõtte valguses. Selline kontroll on võimalik juhul, kui seadusandja oleks Riigikogu ja Riigikogu Kantselei sõnaselgelt sellisele kontrollile allutanud. Sellist normi aga pole. Riigikogu ja tema organite, samuti Riigikogu Kantselei üle avaliku teabe valdkonnas kontrolli teostamist puudutavaid õigusakte tuleks täpsustada. Sellega ei kaasne aga vältimatult, et kontrollivolitused tuleks selles valdkonnas anda haldusorganile. (p 13-14)
Erinevate tõlgendusvõimaluste puhul tuleb eelistada põhiseadusega kooskõlas olevat tõlgendust neile tõlgendustele, mis põhiseadusega kooskõlas ei ole. Samuti tuleks eelistada tõlgendust, millega oleks tagatud erinevate põhiseaduslike väärtuste kõige suurem kaitse (vt Riigikohtu 22.02.2005 otsuse kohtuasjas nr 3-2-1-73-04 p-i 36). Tõlgendades AvTS § 28 lg 1 punktis 25 kasutatud mõistet palgamäär konkreetse isiku töölepingus sisalduva töötasuna, siis kohustaks see säte teabevaldajat avalikustama töötaja palgaandmeid tema nõusolekuta. Palgaandmete avalikustamine aga riivab PS §-s 26 sätestatud igaühe õigust eraelu puutumatusele (vt Riigikohtu 24.12.2002 otsuse kohtuasjas nr 3-4-1-10-02 p-i 28). Eraelu puutumatuse riivamise välistab tõlgendus, mille kohaselt kohustab AvTS § 28 lg 1 p 25 avalikustama üksnes abstraktsed, isikuga seostamata palgamäärad, mis on hallatavate asutuste töötajate jaoks kehtestatud kohaliku omavalitsuse üksuse õigusaktiga. Sellist tõlgendust toetab ka AvTS § 4 lg 3, mis sätestab, et teabele juurdepääsu võimaldamisel peab olema tagatud isiku eraelu puutumatus. Töölepingus sisalduvate palgaandmete avalikustamise välistab ka PalS § 8 lg 3. Tagades eraelu puutumatuse ulatuslikuma kaitse, ei kahjusta esitatud tõlgendus PS § 44 lõikes 2 sätestatud õigust saada informatsiooni riigi- ja kohaliku omavalitsuse üksuste asutuste tegevuse kohta. Palgamäärade avalikustamise eesmärk on võimaldada avalikkuse kontrolli hallatavate asutuste palgakulude üle. Ülevaadet palgakulude kohta on võimalik saada ka muust avalikustamisele kuuluvast teabest, nagu hallatava asutuse eelarve, eelarve täitmise aruanne ja ametikohtade loetelu. (p 19)
HKMS § 3 lg 2 sisaldab halduskohtu pädevust piiravat normi, mille kohaselt ei kuulu halduskohtu pädevusse vaidluste lahendamine, milleks seadus näeb ette teistsuguse menetluskorra. Kuna Vabariigi Valitsuse seaduse §-s 101 on sätestatud erikord riigiasutuste vaheliste õigusvaidluste lahendamiseks, ei ole sellised vaidlused halduskohtu pädevuses. VVS § 101 lg-s 3 sätestatud õigusvaidluste lahendamise kord hõlmab ka neid juhtumeid, kus vaidlus tekib valitsusasutuste vahel riikliku järelevalve menetluses. VVS § 101 lg 3 eesmärgiks on välistada olemuslikult haldusesiseste subordinatsioonisuhete, samuti haldussüsteemi siseste järelevalvesuhete vaidlustatavus halduskohtus. AvTS § 53 lg-s 1 sisalduv osundus teabevaldaja kohtulikule kaebeõigusele Andmekaitse Inspektsiooni ettekirjutusele ei ole, arvestades VVS § 101 lg-t 3, laiendatav juhtudele, kui teabevaldajaks on riigiasutus.