Tänavanime muutmine ja tänavanime määramine Põhja-Tallinnas
Tallinna Linnavalitsus 16.08.2017 korraldus number 1202
Redaktsiooni kehtivus: 16.08.2017 - ...
1202-k
Kohanimeseaduse § 3 lg 7 p-de 1 ja 2, § 4 lg 1 p 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 6 lg-te 1 ja 2, § 7 lg 2 p 3 ja lg 6, § 13 lg 2 p 1, Vabariigi Valitsuse seaduse § 106 lg 1 ja Tallinna Linnavolikogu 29. mai 2014 määrusega nr 15 kinnitatud „Tallinna kohanimede määramise korra“ § 1 lg 3 p 5, § 2 lg 2 p 2 ja § 5 lg 3 alusel ning tulenevalt Tallinna Linnavolikogu 15. juuni 2017 otsusega nr 81 kehtestatud „Sõle tn 16 // Häjapea tn 27 ja Härjapea tn 27e kinnistute detailplaneeringust“
1. Nimetada ümber Põhja-Tallinnas Pelgulinna asumis paiknev Mulla põik ja määrata Sõle tn 16 // Härjapea tn 27 ja Härjapea tn 27e kinnistute detailplaneeringu alusel Mulla ja Härjapea tänava vahele kavandatud tänavale Mullamaa tänava nimi lisatud skeemi kohaselt.
2. Määrata Põhja-Tallinnas Pelgulinna asumis Sõle tn 16 // Härjapea tn 27 ja Härjapea tn 27e kinnistute detailplaneeringu alusel Sõle ja Mullamaa tänava vahele kavandatud uuele tänavale Kesa tänava nimi lisatud skeemi kohaselt.
3. Tallinna Linnaplaneerimise Ametil esitada Harju maavanemale ettepanek tunnistada kehtetuks Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee 13. juuni 1958 otsuse nr 199 „Tallinna tänavate nimetuste kohta“ lisa 1 „Rajatud tänavatele antavad nimetused“ a-osa punkt 4, millega määrati Mulla põigu nimi.
4. Põhja-Tallinna Valitsusel tagada Mulla põigu siltide eemaldamine ning uute tänava- ja numbrisiltide paigaldamine pärast uute aadresside määramist.
5. Tallinna Linnaplaneerimise Ametil teha korraldus teatavaks Põhja-Tallinna Valitsusele.
Lisa - Mullamaa tänava ja Kesa tänava skeem


text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2016:583
21. juuli 2016(*)
Eelotsusetaotlus – Keskkond – Direktiiv 92/43/EMÜ – Elupaikade kaitse – Erikaitsealad – Natura 2000 ala „Schelde ja Durme estuaar Madalmaade piirist Gentini“ – Sadamaala arendus – Kaitseala suhtes avalduvate kava või projekti tagajärgede hindamine – Negatiivsete tagajärgede tekkimine – Hävinenud osale vastavat tüüpi ala eelnev arendamine, mis ei ole veel lõpule viidud – Lõpuleviimine pärast hindamist – Artikli 6 lõiked 3 ja 4
Liidetud kohtuasjades C‑387/15 ja C‑388/15,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Raad van State (riiginõukogu, Belgia) 13. juuli 2015. aasta otsustega esitatud eelotsusetaotlused, mis saabusid Euroopa Kohtusse 17. juulil 2015, menetlustes,
Marina Apers (C‑387/15),
Guido Van De Walle (C‑388/15)
koosseisus: koja president C. Toader (ettekandja), kohtunikud A. Prechal ja E. Jarašiūnas,
– H. Orleans, R. Van Buel, M. Apers, D. Malcorps, M. Rijssens ja G. Van De Walle, esindaja: advocaat I. Rogiers,
– Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen, esindajad: advocaat S. Vernaillen ja advocaat J. Geens,
– Belgia valitsus, esindajad: L. Van den Broeck ja S. Vanrie, keda abistas advocaat V. Tollenaere,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasjad ilma kohtujuristi ettepanekuta,
1 Eelotsusetaotlused käsitlevad seda, kuidas tõlgendada nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT 1992, L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102; edaspidi „loodusdirektiiv“) artikli 6 lõikeid 3 ja 4.
2 Taotlused on esitatud kahes kohtuvaidluses, millest esimeses on üheks pooleks Hilde Orleans, Rudi Van Buel ja Marina Apers ning teises Denis Malcorps, Myriam Rijssens ja Guido Van De Walle ning mõlemas kohtuvaidluses on teiseks pooleks Vlaams Gewest (Flaami piirkond, Belgia), ning vaidlustatud on nende otsuste kehtivus, millega kehtestatakse detailplaneering „Antwerpeni meresadama ala piiritlemine – sadama arendamine vasakkaldal“ (edaspidi „detailplaneering“).
3 Loodusdirektiivi esimeses ja kolmandas põhjenduses on märgitud:
„[…] keskkonna kvaliteedi säilitamine, kaitsmine ja parandamine, sealhulgas looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitsmine, on oluline üldistest huvidest lähtuv eesmärk, mida ühendus taotleb, nagu on sätestatud [ELTL artiklis 191].
[...] kuna käesoleva direktiivi peamine eesmärk on edendada bioloogilise mitmekesisuse säilitamist, võttes arvesse majanduslikke, sotsiaalseid, kultuurilisi ja piirkondlikke nõudeid, aitab käesolev direktiiv kaasa säästva arengu üldise eesmärgi saavutamisele; niisuguse loodusliku mitmekesisuse säilitamine võib teatavatel juhtudel eeldada inimtegevuse jätkamist või isegi soodustamist“.
4 Direktiivi artikkel 1 sätestab:
– selle pikaajaliseks säilimiseks vajalik eriomane struktuur ja funktsioonid on praegu ja tõenäoliselt ka lähitulevikus olemas ja
5 Kõnealuse direktiivi artiklis 2 on sätestatud:
„1. Käesoleva direktiivi eesmärk on looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitsmisega kaasa aidata bioloogilise mitmekesisuse säilimisele liikmesriikide Euroopa territooriumil, kus kohaldatakse asutamislepingut.
6 Direktiivi artikli 3 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
7 Loodusdirektiivi artiklis 6 on sätestatud:
Kui asjaomasel alal esineb esmatähtsaid looduslikke elupaigatüüpe ja/või esmatähtsaid liike, võib kaaluda ainult neid seisukohti, mis on seotud rahva tervise või avaliku julgeolekuga, esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale või komisjoni arvamuse kohaselt muude üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega.“
8 21. oktoobri 1997. aasta dekreedi looduskaitse ja looduskeskkonna kohta (decreet betreffende het natuurbehoud en het natuurlijk milieu; Belgisch Staatsblad, 10.1.1998, lk 599) artikli 2 punktis 30 on mõiste „oluline negatiivne mõju erikaitseala terviklikkusele“ määratletud kui:
„kahjustamine, millel on erikaitseala terviklikkusele tuntavad ja tõendatavad tagajärjed sellises ulatuses, et esinevad tuntavad ja tõendatavad tagajärjed sellis(t)e liigi/liikide kaitse või elupaiga või elupaikade kaitse staatusele, mille jaoks asjaomane erikaitseala on määratud, või käesoleva dekreedi III lisas loetletud liikide kaitsestaatusele, niivõrd kui see kahjustamine esineb asjaomasel erikaitsealal“.
9 Sama dekreedi artikli 2 punktis 38 on kirjeldatud „erikaitseala terviklikkust“ kui:
„biootiliste ja abiootiliste tegurite kogumit koos nende ruumiliste ja ökoloogiliste omaduste ja protsessidega, mis on vajalikud, et kaitsta:
a) selliseid looduslikke elupaiku ja liikide elupaiku, mille jaoks asjaomane erikaitseala on määratud, ja
b) III lisas loetletud liike“.
10 Dekreedi artiklis 36ter on sätestatud:
„§ 1. Asjaomane asutus võtab erikaitsealal oma pädevuse raames, hoolimata asjaomase ala kasutuseesmärgist, vajalikud kaitsemeetmed, mis peavad alati vastama käesoleva dekreedi I lisas loetletud elupaigatüüpide ja käesoleva dekreedi II, III ja IV lisas loetletud liikide ning käesoleva dekreedi IV lisas loetlemata ja Flaami piirkonnas tavaliselt esinevate rändlinnuliikide ökoloogilistele vajadustele. Flandria valitsus võib kehtestada vajalikke kaitsemeetmeid ja ökoloogilisi nõudeid käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad ning kaitse-eesmärkide kindlaksmääramise menetluse.
§ 3. Luba vajavat tegevust, kava või programmi, mis võib avaldada erikaitseala terviklikkusele olulist mõju eraldi või koos ühe või mitme olemasoleva või kavandatava tegevuse, kava või programmiga, tuleb asjakohaselt hinnata seoses negatiivsete tagajärgedega, mida see erikaitsealale avaldab.
Kava või programmi elluviija vastutab tagajärgede hindamise eest.
§ 4. Asutus, kes peab tegema otsuse loataotluse, kava või programmi kohta, võib anda loa või kava või programmi heaks kiita ainult siis, kui kava või programm või tegevus ei avalda olulist mõju asjaomase erikaitseala terviklikkusele. Pädev asutus on alati kohustatud tagama, et lubade andmine ei avalda olulist mõju erikaitseala terviklikkusele.
§ 5. Erandina §‑st 4 võib luba vajavale tegevusele, kavale või programmile, mis võib avaldada erikaitseala terviklikkusele olulist mõju eraldi või koos ühe või mitme olemasoleva või kavandatava tegevuse, kava või programmiga, anda loa või kiita see heaks ainult siis:
a) kui on kindel, et erikaitseala jaoks tervikuna puuduvad vähem kahjustavad alternatiivsed lahendused, ja
b) üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel. Kui asjaomasel erikaitsealal või osal sellest alast esineb esmatähtsaid looduslikke elupaigatüüpe või esmatähtsaid liike, võib kaaluda ainult neid seisukohti, mis on seotud rahva tervise või avaliku julgeolekuga, esmatähtsate soodsate tagajärgedega keskkonnale või komisjoni arvamuse kohaselt muude üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustega.
Lisaks sellele võib erandite tegemist eespool esitatud lõike tähenduses lubada ainult siis, kui on täidetud järgmised tingimused:
1° On võetud vajalikud asendusmeetmed ja on võetud või võetakse vajalikud aktiivsed kaitsemeetmed, mis tagavad erikaitseala või erikaitsealade üldise sidususe säilimise;
2° Asendusmeetmete võtmine on kavandatud nii, et põhimõtteliselt arendatakse aktiivselt vähemalt sama suure pindalaga samaväärset elupaika või selle looduskeskkonda.
Flandria valitsus võib vähem kahjustavate alternatiivsete lahenduste hindamiseks asendusmeetmete osas kehtestada üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt hinnatakse asjakohaselt tegevuse mõju elupaikadele, liigi elupaikadele ja liigile või liikidele, mille jaoks erikaitseala on määratud.
Flandria valitsus otsustab, kas esinevad üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvad põhjused, sealhulgas sotsiaalsed või majanduslikud põhjused.
Iga otsust, mis võetakse vastu erandite tegemise korral selle lõike tähenduses, tuleb põhjendada.“
11 Põhikohtuasjad puudutavad detailplaneeringut, millega on ette nähtud Antwerpeni (Belgia) sadama suure osa arendamine Schelde vasakkaldal.
12 See projekt mõjutab Natura 2000 ala „Schelde ja Durme estuaar Madalmaade piirist Gentini“ (edaspidi „asjaomane Natura 2000 ala“), mis on määratud erikaitsealaks eelkõige elupaigatüübi „estuaar“ jaoks.
13 Flandria valitsus võttis 27. aprilli 2012. aasta otsusega ajutiselt vastu detailplaneeringu projekti, kusjuures detailplaneering kehtestati lõplikult 30. aprilli 2013. aasta otsusega. Detailplaneeringu peale esitati Raad van Statele (riiginõukogu, Belgia) peatamise ja tühistamise kaebus. Nimetatud kohus andis 3. detsembri 2013. aasta kohtuotsuses korralduse peatada osaliselt eespool nimetatud otsuse täitmine eelkõige Beveren’i (Belgia) kohalikku omavalitsusüksust puudutavas osas.
14 Päras kõnealust osalist peatamist võttis Flandria valitsus 24. oktoobril 2014 vastu 30. aprilli 2013. aasta otsuse muutmise otsuse, millega tühistati ja asendati viimati nimetatud otsuse peatatud sätted. 24. oktoobri 2014. aasta otsus avaldati Belgia ametlikus väljaandes Belgisch Staatsblad 28. novembril 2014.
15 Eelotsusetaotlustest nähtub, et 27. aprilli 2012. aasta otsuse ja 24. oktoobri 2014. aasta otsuse esemeks olev detailplaneering võib oluliselt mõjutada asjaomast Natura 2000 ala, kuna kavandatud töödega kaasneb sellel alal olevate teatavate elupaigatüüpide hulka kuuluvate alade hävitamine.
16 Eelkõige peab Bevereni omavalitsusüksuse piirkond Doel, kus elavad põhikohtuasja kaebajad, ja ümbritsevad poldrid tegema ruumi „Saefthinge tsoonile“, mis hõlmab Saefthinge basseini ja laevatatavat ala.
17 Raad van Statele (riiginõukogu) esitati peatamise ja tühistamise kaebused, kusjuures Raad van State jättis eelotsusetaotluse esitamise otsustes esimese kaebuse rahuldamata ning peab nüüd tegema otsuse 30. aprilli 2013. aasta otsuse ja 24. oktoobri 2014. aasta otsuse kehtivuse üle.
18 Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et Raad van State (riiginõukogu) õigusaktide kolleegium kahtles oma arvamuses 24. oktoobri 2014. aasta otsuse eelnõu kohta, kas detailplaneering on kooskõlas loodusdirektiivi artikli 6 siseriiklike ülevõtmismeetmetega, nagu Euroopa Kohus on neid tõlgendanud eelkõige oma 15. mai 2014. aasta otsuses Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330).
19 Flandria valitsus pidas siiski neid kahtlusi põhjendamatuks. 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330) kuulutamise ajal esinenud asjaoludel tuleb nimelt uus loodusliku elupaiga ala luua alles pärast olemasoleva ala kahjustamist. Sel põhjusel ei olnud projekti puudutava otsuse vastuvõtmise ajal kindel, et kõnealune projekt ei kahjusta erikaitseala terviklikkust.
20 Selle valitsuse sõnul näeb käesoleval juhul kõnealune detailplaneering esiteks ette, et puudutatud alade arendamine on võimalik alles pärast elupaikade ja liikide elupaikade alalise paiknemisala rajamist looduslikel tuumikaladel. Teiseks peab olema Flandria valitsuse otsus, milles pärast looduse ja metsade asutuse esitatud eelnevat arvamust tuvastatakse, et looduslikel aladel on elupaikade alaline rajamine õnnestunud, kusjuures taotlus saada linnaplaneerimisluba seoses asjaomase ala kavatsetava otstarbe saavutamisega peab samuti seda otsust sisaldama.
21 Selle valitsuse sõnul on seega looduslikud tuumikalad selleks ajaks, kui olemasoleva ala kahjustamine muutub võimalikuks, juba asjaomase Natura 2000 ala osa. Looduslike tuumikalade määramine detailplaneeringus ei ole seega asendusmeede, vaid kaitsemeede loodusdirektiivi artikli 6 lõike 1 tähenduses.
22 Põhikohtuasja kaebajad väidavad oma tühistamishagi põhjenduseks, et kava või projekti saab heaks kiita ainult siis, kui asjakohasest hindamisest nähtub, et see kava või see projekt ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju. Hindamisel ei võetud aluseks mitte looduse olemasolevat seisundit, vaid esimeste meetmete tagajärjel tekkivat seisundit. Samas nähtub põhikohtuasja kaebajate väitel eelkõige 15. mai 2014. aasta kohtuotsusest Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330), et nn „resistentse“ loodusliku tuumikala rajamist tuleb vähemalt osaliselt käsitada asendusmeetmena, mida ei saa asjakohase hindamise käigus arvesse võtta.
23 Teise võimalusena, juhul kui resistentse loodusliku tuumikala arendamine ei ole asendusmeede, vaid looduse n-ö autonoomne arendamine, on kaebajad endiselt 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330) põhjendustele viidates arvamusel, et seda ala ei tuleks samuti arvesse võtta.
24 Nende sõnul on ka kasutatav meetod, mis seisneb selles, et pärast detailplaneeringu heakskiitmist arendatakse uusi looduslikke alasid, mis peavad vastama asjaomase Natura 2000 ala tunnustele, vastuolus ettevaatuspõhimõtet sisaldava loodusdirektiivi artikli 6 lõiget 3 käsitleva Euroopa Kohtu praktikaga. Pädevad siseriiklikud asutused peavad seega jätma heaks kiitmata kavandatud kava või projekti, kui neil ei ole veel kindlust, et kava või projekt ei avalda asjassepuutuva ala terviklikkusele negatiivset mõju.
25 Vastuseks põhikohtuasja kaebajate argumentidele leiab Flaami piirkond, et kaebajad lähtuvad ekslikult põhimõttest, et detailplaneering avaldab kõnealuse ala terviklikkusele negatiivset mõju. Loodusdirektiivi artikli 6 lõikes 3 on nimelt käsitletud ainult olulist negatiivset mõju.
26 Lisaks väidab Flaami piirkond, et asjaomaste alade seisund on nii ebasoodne, et selle seisundi säilitamine ei tule kõne alla ning vaja oleks alade korrastamist. Käesoleval juhul rajatakse kõigepealt resistentne looduslik tuumikala ja alles seejärel asutakse arendama sadamat. Seega ei ole põhikohtuasjas käsitletav olukord sarnane 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330) aluseks olnud olukorrale, sest selle kohtuotsuse aluseks olnud kohtuasjas avaldati olemasolevale kaitsealusele elupaigale negatiivset mõju, ilma et eelnevalt oleks arendatud sama tüüpi ala.
27 Menetlusse astuja põhikohtuasjas Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen (Antwerpeni sadamaasutus, Belgia) rõhutab samuti asjaolu, et detailplaneering ei näe ette leevendamist või hüvitamist, vaid sisaldab kaitsemeetmeid. Ta täpsustab, et detailplaneering näeb ette looduslike alade arendamise, kusjuures need alad peavad tingimata olema rajatud enne olemasoleva elupaiga mis tahes võimalikku negatiivset mõjutamist. Nagu nimelt märgitud, on tema arvates kindel, et uued elupaigad on enne seda, kui neist väljaspool võib tekkida negatiivne mõjutus, täielikult välja arendatud. Detailplaneeringu eeskirjades sisalduv jaotus ning järelevalve- ja kohandamisaspektid võimaldavad igal ajahetkel kindlaks määrata selle kava tegeliku mõju ja tagada, et vahepealne ajavahemik ei too kaasa ökoloogilist tagasiminekut.
28 Leides, et kahe tema menetluses oleva kohtuasja lahend sõltub loodusdirektiivi sätete tõlgendamisest, otsustas Raad van State (riiginõukogu) kohtumenetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse, mis on mõlemas kohtuasjas sõnastatud identselt:
„Detailplaneering sisaldab planeerimiseeskirju, milles on imperatiivselt sätestatud, et selliste alade arendamine (konkreetselt meresadama ja vee-alaga seotud ettevõtete, logistikaparkide, veetranspordi taristu ning liiklus- ja transporditaristu tarvis), kus asuvad loodusväärtused (loodusliku elupaigatüübi ala või sellise liigi elupaik, mille kaitseks asjaomane erikaitseala on määratud), mis aitavad saavutada asjaomaste erikaitsealade kaitse-eesmärke, on võimalik alles pärast elupaigatüübi alalise paiknemisala rajamist looduslikel tuumikaladel (määratud Natura 2000 alal) ja pärast Flandria valitsuse otsust, mis võetakse vastu pärast seda, kui looduskaitse valdkonnas pädev Flandria asutus on esitanud eelneva arvamuse, ja milles tuvastatakse, et looduslike tuumikalade alaline rajamine on õnnestunud, kusjuures see otsus peab olema osa taotlusest saada linnaplaneerimisluba mainitud sätete kohaldamiseks.
Kas planeerimiseeskirju koos neis sätestatud eeldustega loodusliku tuumikala positiivseks arenguks saab võimaliku olulise mõju kindlakstegemisel ja/või hinnangu andmisel kava või projekti tagajärgedele loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 tähenduses arvestada, või saab neid planeerimiseeskirju käsitada ainult „asendusmeetmetena“ loodusdirektiivi artikli 6 lõike 4 tähenduses, juhul kui selle sätte tingimused on täidetud?“
29 Euroopa Kohtu presidendi 18. septembri 2015. aasta määrusega liideti kohtuasjad C‑387/15 ja C‑388/15 kirjalikuks ja suuliseks menetlemiseks ning kohtuotsuse tegemiseks.
30 Oma küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas loodusdirektiivi artikli 6 sätteid tuleb tõlgendada nii, et kavas või projektis, mis ei ole otseselt seotud ühenduse tähtsusega ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, sisalduvaid meetmeid – mis näevad ette, et enne sellel alal asuva loodusliku elupaigatüübi negatiivset mõjutamist rajatakse edaspidi seda tüüpi ala, kuid selle arenduse lõplik elluviimine toimub pärast kõnealuse ala terviklikkusele tekkida võiva negatiivse mõju olulisuse hindamist – võib võtta arvesse selle hinnangu teostamisel vastavalt selle artikli lõikele 3 või tuleb neid meetmeid kvalifitseerida kui „asendusmeetmed“ selle artikli lõike 4 tähenduses.
31 Kõigepealt tuleb märkida, et loodusdirektiivi artikkel 6 seab liikmesriikidele rea kohustusi ning näeb ette konkreetsed menetlused, mille eesmärk on – nagu nähtub selle direktiivi artikli 2 lõikest 2 – looduslike elupaikade ning eelkõige erikaitsealade soodsa kaitsestaatuse säilitamine või vajaduse korral taastamine (vt selle kohta kohtuotsus, 11.4.2013, Sweetman jt, C‑258/11, EU:C:2013:220, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
32 Loodusdirektiivi artikli 6 sätteid tuleb tõlgendada ühtse kogumina, arvestades selle direktiiviga taotletavaid kaitse-eesmärke. Selle artikli lõigetega 2 ja 3 taotletakse nimelt looduslike elupaikade ja liikide elupaikade kaitse tagamist samal tasemel, kuid nimetatud artikli lõige 4 kujutab endast üksnes sätet, mis näeb ette erandi lõike 3 teisest lausest (vt selle kohta kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika).
33 Seega on direktiivi artiklis 6 jagatud meetmed kolme rühma, see tähendab kaitsemeetmed, ennetusmeetmed ja asendusmeetmed, mis on vastavalt ette nähtud selle artikli lõigetes 1, 2 ja 4.
34 Põhikohtuasjades leiavad Antwerpeni sadamaasutus ja Belgia valitsus, et detailplaneeringus sisalduvad planeerimiseeskirjad on kaitsemeetmed loodusdirektiivi artikli 6 lõike 1 tähenduses. Nimetatud valitsuse sõnul võivad sellised meetmed võibolla kuuluda ka selle artikli lõike 2 alla.
35 Sellega seoses olgu märgitud, et loodusdirektiivi artikli 1 punktis e on sätestatud, et loodusliku elupaiga kaitsestaatust loetakse soodsaks eeskätt siis, kui selle looduslik levila ja alad, mida see levila piires katab, on muutumatud või laienemas ja kui selle pikaajaliseks säilimiseks vajalik eriomane struktuur ja funktsioonid on praegu ja tõenäoliselt ka lähitulevikus olemas.
36 Selles kontekstis on Euroopa Kohus juba sedastanud, et loodusdirektiivi sätete eesmärk on see, et liikmesriigid võtavad asjakohased kaitsemeetmed, et säilitada looduslikke elupaigatüüpe hõlmavate alade keskkonnatunnused (kohtuotsus, 11.4.2013, Sweetman jt, C‑258/11, EU:C:2013:220, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika).
37 Käesolevas asjas tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et detailplaneering kaotaks 20 hektarit asjaomase Natura 2000 ala mudaseid laugmadalikke ja loodetevööndis asuvaid alasid.
38 Seega tuleb esiteks märkida, et kõnealuse kohtu tuvastatud faktidest nähtub, et põhikohtuasjas käsitletavad meetmed näevad muu hulgas ette, et osa sellest alast kaob. Järelikult ei saa sellised meetmed olla kõnealuse ala kaitset tagavad meetmed.
39 Mis puudutab teiseks ennetusmeetmeid, siis on Euroopa Kohus juba sedastanud, et loodusdirektiivi artikli 6 lõige 2 võimaldab täita keskkonna kvaliteedi säilitamise ja kaitse – sealhulgas looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – peamist eesmärki ning kehtestab üldise kaitsekohustuse, mis hõlmab sellise halvenemise ja häirimise vältimist, millel võib olla direktiivi eesmärkide seisukohast oluline mõju (kohtuotsus, 14.1.2010, Stadt Papenburg, C‑226/08, EU:C:2010:10, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika).
40 Seega on ennetusmeede loodusdirektiivi artikli 6 lõikega 2 kooskõlas ainult siis, kui on tagatud, et see meede ei põhjusta mingisugust häirimist, mis võiks oluliselt riivata kõnealuse direktiivi eesmärke, eeskätt selle direktiivi kaitse-eesmärke (kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
41 Järelikult ei ole loodusdirektiivi artikli 6 lõiked 1 ja 2 kohaldatavad sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas.
42 Sellest tulenevalt peavad esitatud küsimusele vastamist võimaldavad õiguslikud asjaolud piirduma direktiivi artikli 6 lõigetega 3 ja 4.
43 Loodusdirektiivi artikli 6 lõige 3 näeb ette hindamismenetluse, mille eesmärk on tagada eelneva kontrolli kaudu see, et kavale või projektile, mis ei ole otseselt seotud asjaomase ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, kuid mis tõenäoliselt avaldab alale olulist mõju, antakse luba vaid siis, kui see ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju (kohtuotsus, 11.4.2013, Sweetman jt, C‑258/11, EU:C:2013:220, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).
44 Nimetatud säte näeb seega ette kaks etappi. Esimeses etapis, mida peetakse silmas selle sätte esimeses lauses, peavad liikmesriigid asjakohaselt hindama kava või projekti mõju kaitsealale, kui on tõenäoline, et asjaomane kava või projekt avaldab alale olulist mõju (kohtuotsus, 11.4.2013, Sweetman jt, C‑258/11, EU:C:2013:220, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).
45 Eelkõige kui kava või projekt, mis ei ole otseselt seotud asjaomase ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, võib kahjustada ala kaitse-eesmärke, tuleb seda pidada selliseks, mis võib avaldada alale olulist mõju. Kahjustamise ohtu hinnates tuleb võtta eelkõige arvesse sellise kava või projektiga seotud ala eriomaseid keskkonnatunnuseid ja -tingimusi (kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).
46 Teises etapis, mida peetakse silmas loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 teises lauses ning mis leiab aset pärast asjakohast hindamist, võib sellisele kavale või projektile anda loa üksnes tingimusel, et see ei avalda asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju; seejuures tuleb arvestada selle artikli lõike 4 sätetega.
47 Euroopa Kohus on seega leidnud, et selleks, et asjaomase ala kui loodusliku elupaiga terviklikkusele ei avaldataks negatiivset mõju loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 teise lause tähenduses, on vajalik, et ala kaitsestaatus jääb soodsaks; see tähendab, et säilivad püsivalt asjaomase ala olemuslikud tunnused, mis on seotud teatud loodusliku elupaigatüübi esinemisega, mille kaitse-eesmärk õigustas selle ala kandmist ühenduse tähtsusega alade loetellu direktiivi tähenduses (kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
48 Mis puudutab konkreetselt esitatud küsimusele antavat vastust, siis tuleb esiteks märkida, et Euroopa Kohus leidis 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 29) punktis 29, et projektis ette nähtud kaitsemeetmeid, mille eesmärk on kompenseerida selle projekti negatiivset mõju Natura 2000 alale, ei saa võtta arvesse projekti tagajärgede hindamisel, mis on ette nähtud artikli 6 lõikes 3.
49 Põhikohtuasjades ei ole küll asjaolud identsed nende asjaoludega, mida käsitleti 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt (C‑521/12, EU:C:2014:330) aluseks olevas kohtuasjas, kuna põhikohtuasjades kavandatud meetmed peavad olema võetud enne negatiivset mõju, samas kui eelnimetatud kohtuasjas tuli meetmed võtta pärast nimetatud negatiivset mõju.
50 Sellest hoolimata on Euroopa Kohtu praktikas rõhutatud asjaolu, et loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 alusel läbi viidud hindamine ei tohi sisaldada lünki ja selles peavad olema täielikud, täpsed ja lõplikud seisukohad ning järeldused, mis hajutaksid kõik teaduslikult põhjendatud kahtlused asjaomasel kaitsealal kavandatud tööde mõju kohta (kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 50 ja seal viidatud kohtupraktika).
51 Loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 kohane alale tekkivate tagajärgede asjakohane hindamine tähendab seda, et selle valdkonna parimatest teadussaavutustest lähtudes tuleb teha kindlaks kõik kava või projekti aspektid, mis eraldi või koostoimes muude kavade või projektidega võivad avaldada mõju asjaomase ala kaitse-eesmärkidele (kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika).
52 Lisaks tuleb märkida, et üldreeglina on uue elupaiga – mis peaks kompenseerima sama elupaigatüübi pindala ja kvaliteedi kadu kaitsealal – loomisega tulevikus kaasnev positiivne mõju üksnes raskesti ettenähtav ja seda on näha igal juhul alles mõne aasta pärast (vt selle kohta kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 32).
53 Teiseks hõlmab loodusdirektiivi artikli 6 lõige 3 ka ettevaatuspõhimõtet ning võimaldab tõhusalt vältida kavandatavate kavade või projektide tõttu kaitsealade terviklikkusele avaldatavat negatiivset mõju. Selles sättes sätestatud loa andmise kriteeriumist leebema kriteeriumiga ei oleks võimalik sama tõhusalt tagada nimetatud sättes taotletud alade kaitse-eesmärgi saavutamist (vt selle kohta kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).
54 Ettevaatuspõhimõtte kohaldamine loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 rakendamise raames nõuab, et siseriiklik pädev ametiasutus hindaks projekti mõju asjaomasele alale tulenevalt selle ala kaitse-eesmärkidest ja võttes arvesse sellesse projekti kaasatud kaitsemeetmeid, mille eesmärk on vältida või vähendada selle projektiga otseselt kaasneda võivat kahjulikku mõju, selleks et tagada, et projekt ei avaldaks negatiivset mõju selle ala terviklikkusele (kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 28).
55 Käesolevas asjas on ühelt poolt negatiivne mõju asjaomasele Natura 2000 alale kindel, kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus sai seda arvuliselt väljendada. Teiselt poolt on hindamisel ja selle näitamisel, et kõnealusele alale ei tekitata olulist negatiivset mõju, juba arvesse võetud looduslike tuumikalade arendamisest tulenevat kasu, kuigi nende alade arendamise tulemus ei ole kindel, sest seda ei ole veel lõpule viidud.
56 Järelikult on põhikohtuasjade asjaolud ja asjaolud, mis viisid 15. mai 2014. aasta kohtuotsuse Briels jt kuulutamiseni (C‑521/12, EU:C:2014:330), sarnased, kuna need põhinevad kava või projekti poolt asjaomasele alale avaldatava mõju hindamise ajal ühesugusel eeldusel, et tulevikus tekib kasu, mis leevendab sellele alale avaldatavat olulist negatiivset mõju, kuigi need arendusmeetmed ei ole lõpule viidud.
57 Kolmandaks tuleb rõhutada, et – nagu käesoleva kohtuotsuse punktis 33 märgitud – loodusdirektiivi artikli 6 sõnastuses ei ole ühtegi viidet mõistele „leevendamismeede“.
58 Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et loodusdirektiivi artiklis 6 ette nähtud kaitsemeetmete kasuliku mõju eesmärk on vältida, et nn leevendavate meetmetega, mis vastavad tegelikkuses asendusmeetmetele, väldib pädev siseriiklik ametiasutus selles artiklis nimetatud spetsiifilisi menetlusi, andes selle artikli lõike 3 alusel loa projektidele, mis avaldavad asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju (kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 33).
59 Järelikult, kava või projekti – mis ei ole otseselt seotud erikaitseala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik ja kahjustab selle terviklikkust – negatiivne mõju ei kuulu loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 kohaldamisalasse.
60 Seoses loodusdirektiivi artikli 6 lõikega 4 tuleb meenutada, et seda sätet kui erandit loodusdirektiivi artikli 6 lõike 3 teises lauses kehtestatud loa andmise kriteeriumist tuleb tõlgendada kitsalt (kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 73 ja seal viidatud kohtupraktika), ning seda on võimalik kohaldada üksnes pärast seda, kui kava või projekti mõju on analüüsitud vastavalt nimetatud lõikes 3 sätestatule (vt selle kohta kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
61 Et määrata kindlaks, millist laadi peavad olema võimalikud asendusmeetmed, peab asjaomasele alale põhjustatav negatiivne mõju olema täpselt kindlaks tehtud. Teadlikkus tagajärgedest seoses asjaomase ala kaitse-eesmärkidega on direktiivi artikli 6 lõike 4 kohaldamise vältimatu eeldus, sest niisuguse teabe puudumise korral ei saa hinnata ühtki selle erandsätte kohaldamise tingimustest. Võimalike üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjuste ja vähem kahjustavate alternatiivide olemasolu analüüs nõuab nimelt nende ning asjaomase kava või projektiga sellele alale põhjustatava negatiivse mõju kaalumist (vt selle kohta kohtuotsus, 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen jt, C‑399/14, EU:C:2016:10, punkt 57 ja seal viidatud kohtupraktika).
62 Loodusdirektiivi artikli 6 lõige 4 näeb ette, et kui hoolimata selle direktiivi artikli 6 lõike 3 esimesele lausele vastava hindamise negatiivsetest järeldustest tuleb kava või projekt üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvatel põhjustel, sealhulgas sotsiaalsetel või majanduslikel põhjustel, ja alternatiivsete lahenduste puudumisel siiski ellu viia, peab liikmesriik võtma kõik vajalikud asendusmeetmed, et tagada Natura 2000 võrgustiku üldise sidususe kaitse.
63 Sellises olukorras võib seega pädev siseriiklik asutus anda loa loodusdirektiivi artikli 6 lõike 4 alusel ainult siis, kui selles ette nähtud tingimused on täidetud (vt selle kohta kohtuotsus, 15.5.2014, Briels jt, C‑521/12, EU:C:2014:330, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
64 Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb küsimusele vastata, et loodusdirektiivi artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kavas või projektis, mis ei ole otseselt seotud ühenduse tähtsusega ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, sisalduvaid meetmeid – mis näevad ette, et enne sellel alal asuva loodusliku elupaigatüübi negatiivset mõjutamist rajatakse edaspidi seda tüüpi ala, kuid mille lõplik elluviimine toimub pärast kõnealuse ala terviklikkusele tekkida võiva negatiivse mõju olulisuse hindamist – ei saa võtta arvesse selle hinnangu teostamisel. Nimetatud meetmeid saab pidada „asendusmeetmeteks“ sama artikli lõike 4 tähenduses vaid siis, kui täidetud on selles sättes ette nähtud tingimused.
65 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kavas või projektis, mis ei ole otseselt seotud ühenduse tähtsusega ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, sisalduvaid meetmeid – mis näevad ette, et enne sellel alal asuva loodusliku elupaigatüübi negatiivset mõjutamist rajatakse edaspidi seda tüüpi ala, kuid mille lõplik elluviimine toimub pärast kõnealuse ala terviklikkusele tekkida võiva negatiivse mõju olulisuse hindamist – ei saa võtta arvesse selle hinnangu teostamisel. Nimetatud meetmeid saab pidada „asendusmeetmeteks“ sama artikli lõike 4 tähenduses vaid siis, kui täidetud on selles sättes ette nähtud tingimused.

matches:
§ 3
§ 4
§ 5
kohus
kohus
Kohus
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
Kohus


§ 1 Määruse reguleerimisala2 NÕUDED KALAPÜÜGIVAHENDITELE1 Lubatud kalapüügivahendite loetelu ja kirjeldus
§ 10 Kirjeldamata püügivahendite ja -viiside kasutamine2 Piirangud ja nõuded püügivahenditele ja -viisidele kõikides veekogudes
§ 17 Silmasuuruse mõõtmine3 Piirangud ja nõuded püügivahenditele ning -viisidele sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis1 Traalpüük
§ 19 Tähtajalised püügikeelud2 Mõrra- ja kastmõrrapüük
§ 23 Nõuded mõrdade ja kastmõrdade püügile asetamisele3 Noodapüük
§ 24 Nõuded silmasuurusele4 Võrgu- ja õngepüük
§ 28 Nõuded püügivahenditele lõhe- ja meriforellipüügil4 Piirangud ja nõuded püügivahenditele ning -viisidele siseveekogudes1 Piirangud ja nõuded Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves
§ 32 Nõuded püügivahendite püügile asetamisele2 Piirangud ja nõuded teistes siseveekogudes
§ 35 Nõuded püügivahendite püügile asetamisele3 NÕUDED KALAPÜÜGIL1 Kalapüügi keeluajad ja keelualad
§ 42 Keeluaegade muutmine2 Kalade alammõõdud ja kaaspüügi tingimused
§ 45 Nõuded lubatud kaaspüügiprotsendi ületamisel4 RAKENDUSSÄTTED
Väljaandja:Vabariigi ValitsusAkti liik:määrusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:01.01.2016Redaktsiooni kehtivuse lõpp:23.06.2016Avaldamismärge:RT I, 31.03.2015, 20
KalapüügieeskiriVastu võetud 09.05.2003 nr 144RT I 2003, 41, 282jõustumine 18.05.2003Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine15.07.2003RT I 2003, 54, 37019.07.200327.03.2004RT I 2004, 21, 14310.04.200421.04.2004RT I 2004, 29, 20201.05.200410.05.2005RT I 2005, 28, 20127.05.200512.09.2006RT I 2006, 40, 30823.09.2006, osaliselt 01.01.200711.01.2007RT I 2007, 6, 3328.01.200730.12.2008RT I 2009, 4, 3119.01.200908.04.2010RT I 2010, 16, 8225.04.201030.06.2011RT I, 05.07.2011, 1608.07.201125.04.2013RT I, 26.04.2013, 2029.04.201303.04.2014RT I, 08.04.2014, 411.04.201422.05.2014RT I, 27.05.2014, 430.05.201427.03.2015RT I, 31.03.2015, 1303.04.2015, osaliselt 01.01.2016Määrus kehtestatakse kalapüügiseaduse § 17 lõike 1 ja § 19 lõike 4 ning majandusvööndi seaduse § 6 lõike 1 punkti 1 alusel.[RT I 2004, 29, 202 - jõust. 01.05.2004] 1. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Määruse reguleerimisala (1) Määrus reguleerib kalapüüki siseveekogudes, piiriveekogudes, sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis ja agarikupüüki meres.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (11) Määrus reguleerib kalapüüki meres niivõrd, kuivõrd seda ei reguleeri Euroopa Liidu õigusaktid. (2) Kaitsealadel toimub kala- ja agarikupüük vastavalt käesolevale määrusele ja konkreetsel kaitsealal kehtivale korrale.[RT I 2004, 29, 202 - jõust. 01.05.2004] 2. peatükk NÕUDED KALAPÜÜGIVAHENDITELE 1. jagu Lubatud kalapüügivahendite loetelu ja kirjeldus § 2. Lubatud kalapüügivahendid Lubatud kalapüügivahendid on õngpüünised, allveepüügivahendid, vähipüügivahendid, nakkepüünised, lõkspüünised, kurnpüünised ja traalpüünised.§ 3. Õngpüünised (1) Õngpüünis on püünis, millega püügi põhimõte seisneb kala peibutamises õngekonksule kinnitatud söödaga või muu peibutusvahendiga, mille haaramisel kala haakub. (2) Lubatud õngpüünised on: 1) lihtkäsiõng, mis koosneb ridvast, kuni 1,5 ridva pikkusest õngenöörist, üheharulisest konksust ja millega püügil kasutatakse looduslikku sööta ning mis võib olla varustatud raskuse ja ujukiga; 2) spinning, mis koosneb rõngastega ridvast, ridvarullist, õngenöörist ja landist või rakisest, võib olla varustatud vahetrossi, lisaraskuse ja nn peibutustirguga; 3) käsiõng, mis koosneb ridvast, õngenöörist ja sellele lipsudega kinnitatud kuni kolmest üheharulisest konksust või kirptirgust, võib olla varustatud ridvarõngaste, raskuse, ujuki või noogutiga ja rulli või haspliga õngenööri kerimiseks; 4) vedel, mis koosneb õngenöörist, landist või rakisest, võib olla varustatud vahetrossi ja lisaraskusega, ning mida veetakse paadi järel; 5) sikuti, mis koosneb lühikesest ridvast, rullist või hasplist, õngenöörist ja tirgust ning võib olla varustatud vahetrossiga ja ühe kirptirguga;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 6) lendõng, mis koosneb ridvast, rullist, heitenöörist ja sellele lipsudega kinnitatud kuni kolmest konksust, ning millega püügil kasutatakse kunstpeibutist;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 7) räimeõng, mis koosneb õngeridvast, õngenöörist, raskusest ja kuni kümnest nöörile kinnitatud üheharulisest õngekonksust, mille teraviku ja sääre vaheline kaugus ei ole suurem kui 5 mm;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 8) põhjaõng (tonka, krunda), mis koosneb õngenöörist, raskusest, kuni kolmest lipsudega kinnitatud üheharulisest konksust, ning võib olla varustatud ridva ja rulli või haspliga õngenööri kerimiseks;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 9) und, mis koosneb õngenöörist, ühest kuni kolmeharulisest konksust ja ujukist või raamist või hargist või muust tarindist, millele on keritud õngenöör, ning võib olla varustatud vahetrossi ja lisaraskusega;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 10) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 11) õngejada, mis on kirjeldatud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98 (ELT L 349, 31.12.2005, lk 1–23), artikli 2 punkti b alapunktis iii.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 01.01.2007] 12) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 01.01.2007] 13) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 01.01.2007] (3) Lant on käesoleva määruse tähenduses puust, metallist või muust materjalist valmistatud ning kuni kolme kuni kolmeharulise konksuga varustatud peibutis.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (4) Rakis on käesoleva määruse tähenduses abivahend surnud kala söödana kasutamiseks. (5) Kirptirk on käesoleva määruse tähenduses üheharuline konks, mille varrele on kinnitatud raskus või tehismaterjalist peibutis. (6) Nooguti on käesoleva määruse tähenduses elastsest materjalist varras õngeridva otsas kala võtu avastamiseks. (7) Haspel on käesoleva määruse tähenduses vahend õngenööri kerimiseks. (8) Tirk on käesoleva määruse tähenduses lant või rakis, millel on kuni 3 konksu harude vahega mitte üle 30 mm.[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] § 4. Allveepüügivahendid (1) Allveepüügivahend on vahend, millega püütakse vee all viibides. (2) Lubatud allveepüügivahendid on: 1) harpuunpüss – mehhaaniline või pneumaatiline vahend kala harpuunimiseks; 2) harpuun – kidadega või ilma nendeta kuni viieharuline torkevahend, mida lastakse harpuunpüssist või torgatakse kalasse.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] § 5. Vähipüügivahendid Lubatud vähipüügivahendid on: 1) vähinatt – söödastatav kuni 50 cm läbimõõduga tõstevõrk; 2) vähimõrd – söödastatav lõkspüünis läbimõõduga alla ühe meetri, millel puuduvad juhtaed ja tiivad ning mille avade arv ei ole üle kolme.§ 6. Nakkepüünised (1) Nakkepüünis on püünis, millega püügi põhimõte seisneb kala takerdumises või sissemässumises võrgulinasse või kiilumises selle silma. (2) Lubatud nakkepüünised on: 1) nakkevõrk, mis on kirjeldatud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artikli 2 punkti b alapunktis i. Võrkude piirarvu ja püügiõiguse tasu arvestamisel loetakse arvestusliku võrgu suuruseks võrk, mille ülemise selise pikkus on 70 m, või võrgujada üldpikkusega kuni 70 m;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) [kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) seisevvõrk – ankurdatud nakkevõrk; 4) [kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 5) raamvõrk – silmadest läbiaetud horisontaalsete ja vertikaalsete pinedega nakkevõrk; 6) võrgujada – omavahel ühendatud kaks või enam nakkevõrku.[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] § 7. Lõkspüünised (1) Lõkspüünis on püünis, millega püügi põhimõte seisneb kala eksitamises püünisesse või selle osasse, kuhu sisenemine on lihtne, kuid väljumine raskendatud. (2) Lubatud lõkspüünised on: 1) mõrd – juhtaia, tiibade, mis moodustavad kariaia ja ühe või mitme pujusega varustatud kuni kahe pealt kinnise mõrrakerega lõkspüünis. Võrtsjärvel ei ole mõrrakerede, kariaedade ja juhtaedade arv piiratud. Mõrra osad on näidatud joonisel lisas 7; 2) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 3) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 4) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 5) kastmõrd ehk seisevnoot ehk kakuam – juhtaia, karjaaia, ühe või mitme pujuse ja ühe või kahe pealt lahtise kasti ehk päraga lõkspüünis; 6) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 7) silmutorbik – kooniline kuni 30 cm suuläbimõõduga juhtaiata ja tiibadeta lõkspüünis; 8) silmumõrd – kuni 0,5 m suu kõrgusega ja kuni 1 m suu laiusega vitstest, traadist või muust materjalist lõkspüünis, millel puuduvad juhtaed ja tiivad.[RT I 2007, 6, 33 - jõust. 28.01.2007] (3) Mõrra lubatud alaliigid on: 1) avaveemõrd – mõrd, mille suu kõrgus on üle 3 m. Mõrra suu kõrguseks loetakse mõrra suus kere külge ühendatud tiiva või kariaia rakendatud osa pikkust; 2) ääremõrd – mõrd, mille suu kõrgus ei ületa 3 m; 3) rivimõrd ehk angerjarüsa – tiibadeta üldjuhul jadasse asetatav mõrd suu ja sellega ühendatud juhtaia kõrgusega kuni 0,5 m, mille kaks ühe või mitme pujusega varustatud keret on paigutatud ühe juhtaia kummassegi otsa; 4) juhtaiata mõrd – ühe või mitme mõrrakeres oleva pujusega ja tiibadega või ilma nendeta mõrd, millel puudub juhtaed; 5) jõemõrd – mõrd, mis koosneb kuni kahest mõrrakerest, juhtaiast ja tiibadest, mis ei moodusta kariaeda; 6) mõrrajada – kaks või enam samasuunaliste juhtaedade või lisajuhtaedade abil omavahel ühendatud mõrda; 7) mõrd mõrrajadas – kaks või enam samasuunaliste juhtaedadega ühendatud mõrda. Jadas võivad mõrrad paikneda ühel või mõlemal pool juhtaeda ning nende juhtaiaga ühendamiseks võib kasutada lisajuhtaedasid.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 8. Kurnpüünised (1) Kurnpüünis on püünis, millega püügi põhimõte seisneb veekogu osa ümberpiiramises ja sealt kala kättesaamises püünise kokkuvedamisega. (2) Lubatud kurnpüünised on: 1) põhjanoot, mis koosneb võrdse pikkusega veoköitest, tiibadest ja pärast ning mille veoköied toimivad kalapeletina ehk hirmutina; 2) veonoot, mis koosneb veoköitest, tiibadest, noodakerest ja pärast ning mis kokkuvedamisel kurnab läbi kogu veekihi ümberpiiratud alal; 3) kaldanoot – veonoot, millega loomus veetakse kaldale; 4) pöördnoot ehk pöörinoot – veonoot, millega loomus veetakse ujuvvahendile või jääle; 5) liiv, mis koosneb jäigast raamist ja sellele kinnitatud võrkkotist; 6) kuurits, mis koosneb jäigast liigendraamist ja sellele kinnitatud võrgulinast; 7) tõstevõrk – horisontaalselt vette asetatav tõstetav püünis, mis koosneb raamist ja sellele kinnitatud võrkkotist ning on ilma varre või ridvata. Raami läbimõõt või iga külje pikkus peab olema vähemalt 1 meeter; 8) püüvõrk – ühest otsast ankurdatud ja teisest otsast veetav üle 80 mm silmasuurusega ning kuni 120 m pikkune võrksein.§ 9. Traalpüünised (1) Traalpüünis on püünis, millega püütakse kala ühe või kahe laeva järel veetavasse võrkkotti. (2) Lubatud traalpüünised on: 1) traalnoot, mis on kirjeldatud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artikli 2 punkti a alapunktis i;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) põhjatraalnoot – traalnoot, mis on varustatud grunttropiga; 3) pelaagiline traalnoot – traalnoot, millel grunttropp puudub; 4) agariku tragi – jäigale karkassile rakendatud traalpüünis agarikupüügiks.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (3) Grunttropp – käesoleva määruse tähenduses on alumise selise alla eraldi otsale kinnitatud raskus.§ 10. Kirjeldamata püügivahendite ja -viiside kasutamine Käesolevas määruses kirjeldamata või põhimõttelt uute kalapüügivahendite või püügiviiside kasutamine on lubatud keskkonnaministri loal.2. jagu Piirangud ja nõuded püügivahenditele ja -viisidele kõikides veekogudes § 11. Piirangud püügivahendite kasutamisele Kõikides veekogudes on keelatud: 1) püüda kala müttamisega, elektriga, mürk- või narkootiliste ainetega, torkeriistadega (v.a harrastuslikul allveekalapüügil), haakeriistadega, tulirelvadega, lõhkelaengutega;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) sulgeda püünistega üle 1/3 veekogust, väina, lahe või vooluveekogul olevate saarte (madalike) vahelise vooluosa laiusest, jättes vabaks ristlõike sügavaima osa, välja arvatud Võrtsjärvel, määruse §-s 35 nimetatud juhtudel ja õngejadadega püügil;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) kasutada nõuetekohaselt tähistamata ja märgistamata seisevpüüniseid. Seisevpüünis on veekogu põhja suhtes liikumatu, määruse § 3 lõike 2 punktis 11 nimetatud õngejada, §-s 5 nimetatud vähipüügivahend ning §-des 6 ja 7 nimetatud nakke- ja lõkspüünis;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 4) seisevpüüniste, välja arvatud silmutorbik, silmumõrd, vähinatt, vähimõrd ja õngejada, püügile asetamine lähemale kui 50 m juba püügil olevatele seisevpüünistele, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 5) kinnitada võrkpüünistele tarindeid, mis võivad vähendada püünise koguva osa silmasuurust alla lubatu, välja arvatud määruse §-s 12 toodud juhtudel; 6) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 7) kasutada allveekalapüügil autonoomset hingamisvahendit ja kunstlikku valgustust; 8) kasutada allveekalapüügil harpuuni ilma harpuunpüssita, välja arvatud lesta või kammelja püügiks; 9) kasutada õngpüünist tragimiseks. Tragimine on sihipärane tegevus kala haakimiseks konksu otsa mujalt kui suu;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 10) jätta püügivahendeid veekogusse pärast püügivahendi kohta kehtestatud püügikeelu algust. Kui mõrra või kastmõrraga püügi keeld kestab alla 40 päeva, tuleb kalapüük nimetatud püügivahenditega katkestada, kuid püügivahendit veest välja võtma ei pea. Kui püügikeelu kestus on 40 päeva või rohkem, tuleb püük mõrra või kastmõrraga püügikeelu alguseks katkestada ning kastmõrrad veekogust välja võtta hiljemalt kümne päeva ja mõrrad hiljemalt kolme päeva jooksul pärast püügikeelu algust. Esimesel poolaastal kalapüügi peatamise korral aastase lubatud saagi poolaastaks kehtestatud osa ammendumise tõttu peab püügi katkestama, kuid ei pea mõrdu ja kastmõrdu veekogust välja võtma. Kalapüük kastmõrraga loetakse katkestatuks, kui vähemalt üks kastmõrra pära seintest on alla lastud nii, et kala pääseb püünisest välja. Kalapüük mõrraga loetakse katkestatuks, kui kala koguv püünise osa on avatud nii, et kala pääseb püünisest välja, või sissepääs püünisesse on kalale suletud;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 11) jätta jõesilmupüügi keeluajaks veekogusse silmumõrdasid ja silmutorbikuid;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] 12) mitme kalapüügiõigust tõendava dokumendi alusel püügivahendi või ühe kalapüügiloa alusel eri liiki püügivahendite ühte jadasse püügile asetamine.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 12. Lubatud tarindid (1) Erandina § 11 punktis 5 sätestatust on siseveekogudes lubatud kasutada: 1) põhjanooda pära alumise osa kulumise kaitseks jämedamast niidist (nöörist) katet, mis on valmistatud samast kiust kui pära noodalina ning mille pikkus ei ületa 3/4 pära silindrilise osa pikkusest. Kattekoti võib kinnitada pärale ainult piki eesmist ja külgmist äärt;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) põhjanooda pära tugevuse tõstmiseks pära silindrilise osa välisküljele kinnitatud silindrilist tugevduskotti, mille silmasuurus peab olema vähemalt kaks korda suurem kui päras, kuid mitte alla 80 mm;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 3) põhjanootade päras kinnitatud mittepöörduvat pujust või horisontaaltasapinnaga viltust, pära lõpu poole tõusvat noodalinast paneeli (edaspidi tõusutee), mille silmasuurus on väiksem kui päras. Pujus või tõusutee võib olla kinnitatud kas pära sees või selle ees ja selle kinnitamise kaugus noodapära lõpust peab olema vähemalt kolm korda suurem kui pujuse või tõusutee pikkus.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (2) Lõike 1 punktis 2 nimetatud tugevduskott võib olla kinnitatud noodapärale:[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 1) piki eesmist äärt ja tagumist äärt ning 2) jamatud või kootud poole silma lisamisega ühte ja sama pära põikisilmarida pidi või piki seda. (3) Meres on traalnoodal ja põhjanoodal lubatud kasutada tarindeid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artiklitele 5 ja 6.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 13. Püügivahendite kontrollimise sagedus (1) Kalapüügil peab püüniste kontrollimise sagedus vältima saagi hukkumist püünises, välja arvatud õngejada ja määruse §-s 6 kirjeldatud nakkepüüniste kasutamisel, kus kontrollimise sagedus peab vältima saagi riknemist.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (2) Merel peab püüniste kontrollimise sagedus vastama nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artikli 8 lõigetes 2 ja 3 toodud nõuetele.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 14. Nõuded püügivahendite tähistamisele sisemeres, kuni 4 meremiili kaugemal territoriaalmere lähtejoonest, sise- ja piiriveekogudes (1) Sisemeres ja kuni nelja meremiili kaugusel territoriaalmere lähtejoonest ning sise- ja piiriveekogudes peavad seisevpüünised ja nende jadad ning kalade kunstkoelmute jadad olema tähistatud avaveepoolses otsas kahe ühele vardale ülestikku kinnitatud lipuga, teises otsas ühe vardale kinnitatud lipuga ning jäävabas vees muudes väljaulatuvates tippudes punaste või oranžide poidega läbimõõduga vähemalt 15 cm. Seisevpüünistel ja nende jadadel, mis paiknevad ranna või kaldaga paralleelselt, tähistatakse ühe lipuga jada parempoolne ots (veekogult kalda suunas vaadatuna) ning kahe lipuga jada vasakpoolne ots.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (11) Erandina lõikes 1 sätestatust peavad silmumõrrad ja -torbikud ning nende jadad olema tähistatud kaldapoolses otsas punase või oranži poiga, mille läbimõõt on vähemalt 15 cm, millele peab olema kantud märgistus vastavalt määruse § 16 lõikele 2 ning jadas olevate silmutorbikute arv.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (12) [Kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (13) Erandina lõikes 1 sätestatust peavad vähimõrrad olema tähistatud vähemalt 10 cm läbimõõduga ujuva poiga.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (2) [Kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (3) Püügivahendi otsi tähistavad lipud, mõõtudega vähemalt 20×30 cm, peavad olema punased või oranžid, välja arvatud kahe lipuga tähise alumine lipp. Lipu alumise serva kõrgus vee- või jääpinnast peab olema vähemalt üks meeter. Erandina võib kalapüügil kuni ühe meetri sügavusel jäävabas vees olla lipu alumise serva kõrgus veepinnast vähemalt 0,5 m. Vastavalt lippude arvule vardal tuleb varda külge lippude kohale kolmesentimeetrise vahega kinnitada vähemalt kahe sentimeetri laiused helkurribad. Juhul kui ohutuse tagamiseks kasutatakse vahelippe, peab nende värv erinema otsalippude värvist.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (4) [Kehtetu - RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] § 141. Nõuded kalade veekogus püügijärgseks hoidmiseks mõeldud vahendite tähistamisele ja märgistamisele Püügijärgseks hoidmiseks mõeldud vahendid peavad olema tähistatud ühe punase või oranži lipuga, mis vastab määruse § 14 lõikes 3 kirjeldatule. Lipule peab olema kantud märgistus vastavalt määruse § 16 lõikele 2.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] § 15. Nõuded püügivahendite tähistamise ja märgistamise kohta territoriaalmere lähtejoonest kaugemal kui neli meremiili[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] (1) Seisevpüünised peavad olema tähistatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 404/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 112, 30.04.2011, lk 1–153), artikli 13 lõike 1, artiklite 14–16 ja artikli 17 lõike 2 kohaselt. (2) Tooder peab olema märgistatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 artikli 13 lõigete 2 ja 3 kohaselt.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] § 16. Nõuded püügivahendite tähiste, nende veekogus hoidmise ja püügivahendite märgistuse kohta[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (1) Püügivahendite tähiseid võib veekogus hoida üksnes koos veekogus olevate püügivahenditega. (2) Püügivahendid peavad olema märgistatud identselt kalapüügiloale kantud märgistuse numbriga, mis peab võimaldama kalapüügiloa omanikku veekogul või loa andja juures kindlaks teha. Püügivahendi märgistus peab olema kantud püügivahendi või püügivahendite jada mõlemat otsa tähistavale lipule või kinnitatud varda külge lipu alumise serva juurde eraldi märgisena. Kalapüügiseaduse § 11 lõike 5 punktis 2 nimetatud harrastuspüügil on püügivahendi märgiseks kalastuskaardi omaniku isikukood.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 01.01.2016] § 17. Silmasuuruse mõõtmine (1) Püügivahendite silmasuurust mõõdetakse kulumiskindlast materjalist valmistatud 2 mm paksuse mõõtekiiluga, mis on 1 cm kaldega 8 cm pikkuse kohta kummalgi serval ja millele on kantud mõõteskaala. (2) Mõõtekiil surutakse märja võrgu- või noodalina silma. Mõõdetakse 20 silma ühes reas piki lina mitte lähemal kui 10 silma või 50 cm küljeõmblusele (pinele, selisele) ja silmasuuruseks loetakse mõõtmistulemuste aritmeetiline keskmine. (3) Meres mõõdetakse kalapüügivahendite silmasuurust vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 517/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 üksikasjalikud rakenduseeskirjad kalavõrkude silmasuuruse ja võrguniidi jämeduse kindlaksmääramiseks (ELT L 151, 11.06.2008, lk 5–25).[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 3. jagu Piirangud ja nõuded püügivahenditele ning -viisidele sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis 1. jaotis Traalpüük § 18. Aastaringsed püügikeelud ja nõuded püügivahendile (1) Aastaringselt on keelatud: 1) püüda traalpüünistega 20 m sügavusjoonest madalamal, välja arvatud agarikupüük tragiga keskkonnaministri poolt määratud alal; 2) püüda traalpüünistega Irbe väinas alal, mis jääb Sõrve poolsaare ja Eesti Vabariigi ning Läti Vabariigi mereala piiri vahele ning on piiritletud mõttelise joonega, mis läbib punkte koordinaatidega 57º58,837 N; 22º11,893 E; 57º52,072 N; 22º24,377 E; 57º46,450 N; 22º08,360 E; 57º44,580 N; 21º54,580 E; 57º45,783 N; 21º50,567 E ja 57º57,947 N; 21º58,812 E;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 3) püüda Liivi lahes põhjatraalnoodaga; 4) püüda Liivi lahes laevaga, mille masinavõimsus ei vasta nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artikli 20 lõike 3 punktis b nimetatule.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (2) Traalpüügil Liivi lahes ei tohi traalnooda vertikaalne ava stabiilsel püügirežiimil olla üle 12 m, mõõdetuna ülemise selise keskpunktist alumise selise keskpunktini.[RT I 2004, 29, 202 - jõust. 01.05.2004] § 19. Tähtajalised püügikeelud Tähtajaliselt on keelatud: 1) püüda põhjatraalnoodaga Soome lahes lääne pool 26º00 N idapikkust – 1. veebruarist 30. juunini; 2) püüda traalnoodaga Liivi lahes – 30 päeva vältel kevadperioodil. Keeluaja alguse määrab igal aastal keskkonnaminister „Kalapüügiseaduse” § 19 lõike 3 või 31 alusel.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) püüda traalnoodaga Läänemere osas, mille piir kulgeb punktist koordinaatidega 58º00'N 21º40'E punktini koordinaatidega 58º00'N 22º00'E ning jätkub mööda 22º00'E meridiaani lõunasse Eesti Vabariigi territoriaalmere välispiirini, seejärel mööda Eesti Vabariigi territoriaalmere välispiiri läände meridiaanini 21º50'E ja edasi põhja, lääne ja taas põhja suunas, ühendades järjestikku punkte koordinaatidega 57º50'N 21º50'E, 57º50'N 21º40'E ja 58º00'N 21º40'E – 1. aprillist 20. maini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 4) püüda traalnoodaga Läänemere osas, mille piir kulgeb punktist koordinaatidega 58º50'N 22º10'E järjestikku punktideni koordinaatidega 58º50'N 22º30'E, 58º30'N 22º30'E, 58º30'N 21º50'E, 58º40'N 21º50'E, 58º40'N 22º10'E ja 58º50'N 22º10'E – 1. aprillist 20. maini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 5) püüda traalnoodaga Läänemere osas, mille piir kulgeb punktist koordinaatidega 59º10'N 22º50'E järjestikku punktideni koordinaatidega 59º10'N 23º10'E, 59º00'N 23º10'E, 59º00'N 22º50'E, 59º10'N 22º50'E – 1. aprillist 20. maini.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 20. [Kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 21. [Kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2. jaotis Mõrra- ja kastmõrrapüük § 22. Püügikeelud[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] (1) Räime- ja meritindipüügil peab mõrra- ja kastmõrrapäras lina silmasuurus olema vähemalt 20 mm ning mõrra ja kastmõrra teistes osades vähemalt 24 mm.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (2) Juhtaiaga mõrra mõrrapäras peab lina silmasuurus olema vähemalt 24 mm. (3) [Kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (4) Pärnu lahes Kotinina, mida tähistatakse koordinaatidega 58º17,9'N ja 24º16,7'E, ja Tahkunina, mida tähistatakse koordinaatidega 58º15,5'N ja 24º29,5'E, vahelisest ühendussirgest põhja pool: 1) peab avaveemõrra lina silmasuurus olema mõrrapäras vähemalt 24 mm ja teistes mõrra osades vähemalt 60 mm, välja arvatud meritindipüügil 1. jaanuarist kuni 5. maini.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) on keelatud kasutada kahe ja enama kerega avaveemõrdu. (5) [Kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] (6) Pärnu lahes põhja pool Lindi oja suudmeala, mille koordinaadid on 58º20,21'N ja 24º17,37'E, ja Põdralaiu, mille koordinaadid on 58º16,25'N ja 24º31,0'E, vahelist ühendussirget on aastaringselt keelatud kasutada kastmõrda.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] § 23. Nõuded mõrdade ja kastmõrdade püügile asetamisele Mõrdade ja kastmõrdade püügile asetamisel tuleb asetustiheduse osas täita järgmisi nõudeid: 1) avaveemõrdade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 300 m külgsuunas ja 50 m muus suunas; 2) ääremõrdade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 100 m külgsuunas ja 50 m muus suunas. Üle 100 m pikkuse juhtaiaga ääremõrra püügile asetamisel kohaldatakse punktis 3 toodud nõudeid; 3) jadasse asetatud avavee- ja ääremõrdadel piiratakse jada üldpikkust 400 meetriga, kusjuures jadade või jada ja lähima üksiku mõrra kaugus üksteisest peab olema vähemalt 300 m külgsuunas ja 50 m muus suunas; 4) kastmõrdade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 600 m külgsuunas ja 300 m muus suunas. Kastmõrra juhtaia lubatud pikkus on kuni 600 m; 5) rivimõrdade ja rivimõrra jadade kaugus üksteisest ning avavee- ja ääremõrdadest peab olema vähemalt 100 m külgsuunas ja 50 m muus suunas; 6) püügile asetatud mõrdade ja kastmõrdade kaugus jõesuudmesse ehitatud muulidest peab olema vähemalt 150 m.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 3. jaotis Noodapüük § 24. Nõuded silmasuurusele Meres on keelatud kasutada nootasid, välja arvatud seisevnoodad, mille võrgulina silmasuurus on väiksem kui: 1) 24 mm meritindipüügil; 2) 48 mm punktis 1 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 II lisas nimetamata kalaliikide püügil vastavas piirkonnas või vastava vahendiga.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 4. jaotis Võrgu- ja õngepüük § 25. Püügikeelud (1) Pärnu lahes põhja pool Kotinina, mida tähistatakse koordinaatidega 58º17,9'N ja 24º16,7'E, ja Tahkunina, mida tähistatakse koordinaatidega 58º15,5'N ja 24º29,5'E, vahelist ühendussirget on keelatud kasutada: 1) nakkevõrku kõrgusega üle 2 meetri – aastaringselt; 2) nakkevõrku silmasuurusega alla 96 mm, välja arvatud meritindi püügil, ja õngejada – aastaringselt; 3) nakkevõrku – 1. maist 30. juunini. (2) Lõhe- ja meriforellipüügil meres kohaldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artiklis 17 sätestatut.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (3) Lõhepüügil sisemeres on keelatud kasutada õngekonksu, mille teraviku kaugus konksuäärest on alla 19 mm.[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] (4) Läänemerel on keelatud kasutada nakkevõrku silmasuurusega alla 70 mm: 1) 16. juunist 19. augustini, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud juhul;[RT I, 08.04.2014, 4 - jõust. 11.04.2014] 2) madalamas vees kui 5 meetrit – aastaringselt, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud juhul.[RT I, 08.04.2014, 4 - jõust. 11.04.2014] (5) Läänemerel on keelatud kasutada ülemise selisega vee pinnale tõstetud kuni 1,8 m kõrgusi nakkevõrke silmasuurusega 34–50 mm: 1) 1. juulist 30. aprillini; 2) madalamas vees kui 3 meetrit.[RT I, 08.04.2014, 4 - jõust. 11.04.2014] § 26. Nõuded silmasuurusele (1) Nakkevõrgu silmasuurus peab meritindi- ja räimepüügil olema vahemikus 24–40 mm.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (2) Paragrahvi 25 lõikes 5 ja käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata juhul ning nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 III lisas nimetamata kalaliikide püügil on keelatud kasutada nakkevõrku väiksema silmasuurusega kui 70 mm.[RT I, 08.04.2014, 4 - jõust. 11.04.2014] (3) [Kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 27. Üldnõuded seisevvõrkude ja nende jadade püügile asetamisele (1) Seisevvõrkude ning nende jadade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 100 m. (2) Seisevvõrgujada suurim pikkus alla 20 m sügavusel merealal ei tohi ületada 700 m. (3) Püügile asetatud seisevvõrkude ja nende jadade kaugus jõesuudmesse ehitatud muulidest peab olema vähemalt 150 m.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] § 28. Nõuded püügivahenditele lõhe- ja meriforellipüügil (1) Lõhe- ja meriforellipüügil on lubatud: 1) ühel laeval asetada püügile kuni 2000 triivõnge; 2) hoida lõhet ja meriforelli püüdval laeval tagavaraks kuni 200 õngekonksu üle nende üheaegselt püügile asetamiseks lubatud hulga. (2) Lõike 1 punktis 2 nimetatud varupüünised tuleb hoida kasutusel olevaist püünistest eraldi.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 29. [Kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 4. jagu Piirangud ja nõuded püügivahenditele ning -viisidele siseveekogudes 1. jaotis Piirangud ja nõuded Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves § 30. Püügikeelud (1) Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves on keelatud: 1) traalpüük – aastaringselt; 2) püük põhjanoodaga lõuna pool Praaga külas Emajõe suudme lõunapoolsel neemel asuva punkti 58º26,17'N, 27º14,43'E ja punkti 58º25,13'N, 27º31,43'E ühendusjoont, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni – aasta ringi;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) püük seisevpüünistega jäävabas vees Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves 300 m laiusel alal tähistatud faarvaatri kogu pikkuses;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 4) püük põhjanoodaga Peipsi järves – 1. jaanuarist 31. augustini, välja arvatud jääalune püük;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 5) püük nakkevõrguga 6. maist 31. augustini; 6) püük nakkevõrguga kaldast arvates 1 km laiusel veealal Peipsi järves ja 500 m laiusel veealal Lämmi- ja Pihkva järves – 1. septembrist 29. veebruarini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 7) [kehtetu - RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] 8) püük mõrraga Lämmi- ja Pihkva järves – 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 9) püük püüvõrguga Lämmi- ja Pihkva järves – 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 10) seisevpüünistega püük jõesuudmesse ehitatud muulidele lähemal kui 150 m – aastaringselt;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 11) kalapüük Peipsi järvel kaldanoodaga – 6. maist 15. juunini, Lämmi- ja Pihkva järvel – 6. maist 31. augustini.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (2) Käesoleva määruse tähenduses on Eesti territooriumil Peipsi järve ja Lämmijärve vaheline piir punktide 58º21,92'N, 27º26,35'E ja 58º21,11'N, 27º32,15'E ühendusjoon, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni, ning Lämmijärve ja Pihkva järve vaheline piir punktide 58º04,67'N, 27º36,43'E ja 58º05,92'N, 27º37,89'E ühendusjoon, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (3) Keskkonnaminister võib määrusega ajutiselt muuta käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 5 nimetatud püügikeelu aega, kui see on vajalik tulenevalt Eesti Vabariigi Valitsuse ja Vene Föderatsiooni Valitsuse vahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalavarude säilitamise ja kasutamise alase koostöö kokkuleppe alusel moodustatud valitsustevahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalapüügi komisjoni soovitustest.[RT I, 26.04.2013, 20 - jõust. 29.04.2013] (4) Keskkonnaminister võib rahvusvahelisest lepingust tulenevalt määrusega ajutiselt muuta käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 8 ja 9 nimetatud püügikitsenduste algus- ja lõpptähtaegu, jättes püügikitsenduse kestuse samaks.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 31. Nõuded silmasuurusele (1) Silmasuurus peab olema: 1) mõrra päras vähemalt 20 mm, kariaias ja juhtaias vähemalt 24 mm, välja arvatud tindipüügil; 2) mõrras tindipüügil vähemalt 10 mm; 3) nooda, välja arvatud põhjanooda, päras vähemalt 40 mm ja tiibades vähemalt 48 mm; 4) põhjanooda päras vähemalt 48 mm ja tiibades vähemalt 40 mm. (2) Keelatud on kasutada püügil nakkevõrguga: 1) kaldast arvates 1 km laiusel veealal Peipsi järves ning 500 m laiusel veealal Lämmijärves ja Pihkva järves muid silmasuurusi kui 56–80 mm;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 2) kaldast kaugemal kui 1 km Peipsi järves ning kaldast kaugemal kui 500 m Lämmijärves ja Pihkva järves väiksemat silmasuurust kui 130 mm.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) [kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (3) Keskkonnaminister võib ajutiselt suurendada või vähendada püügivahendite silmasuurust, kui see on vajalik tulenevalt Eesti Vabariigi Valitsuse ja Vene Föderatsiooni Valitsuse vahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalavarude säilitamise ja kasutamise alase koostöö kokkuleppe (RT II 1994, 25, 87) alusel moodustatud Valitsustevahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve Kalapüügi Komisjoni soovitustest.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 32. Nõuded püügivahendite püügile asetamisele Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves tuleb seisevpüüniste asetustiheduse osas täita järgmisi nõudeid: 1) avaveemõrdade ja 1–3 m suu kõrgusega ääremõrdade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 500 m; 2) tindipüügile asetatud mõrra kaugus teistest mõrdadest peab olema vähemalt 50 m; 3) Peipsi järves ei tohi seisevvõrgujada pikkus ületada 700 m, jadade kaugus üksteisest peab olema kaldast arvates 1 km laiusel veealal vähemalt 100 m ja kaldast kaugemal kui 1 km vähemalt 500 m; 4) Lämmi- ja Pihkva järves ei tohi seisevvõrgujada pikkus ületada 500 m, jadade vaheline kaugus üksteisest peab olema kaldast arvates 500 m laiusel veealal vähemalt 100 m ja kaldast kaugemal kui 500 m vähemalt 500 m;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 5) Lämmi- ja Pihkva järves peab kaldast kaugemal kui 500 m nakkevõrkude ja mõrdade vaheline kaugus üksteisest olema vähemalt 500 m;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 6) mõrrajada kogupikkus ei tohi ületada 700 m ja mõrrajadade kaugus üksteisest peab olema vähemalt 500 m; 7) mõrrajada moodustavate mõrdade vahekaugus üksteisest ühel pool mõrrajada põhijuhtaeda ei tohi olla suurem kui 100 m ja põhijuhtaiaga risti olevate lisajuhtaedade pikkus ei tohi ületada 50 m.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 2. jaotis Piirangud ja nõuded teistes siseveekogudes § 33. Püügikeelud (1) Siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv, on keelatud: 1) traalpüük – aastaringselt; 2) püük nakkevõrgu, liivi ja kuuritsaga lõheliste kudejõgedes või nende lõikudes, mis on määratud „Looduskaitseseaduse” § 51 lõike 2 alusel – aastaringselt;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 3) püük merre suubuvates jõgedes ja ojades mõrraga, välja arvatud püük Nasva jõel ning püük silmumõrra ja silmutorbikuga;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 4) püük nakkevõrguga Pärnu jões Sindi paisust mereni – aastaringselt;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 5) püük lihtkäsiõngega, käsiõngega, põhjaõngega , allveepüügivahenditega ja unnaga lisas 1 nimetatud jõgedes või nende osades – aastaringselt;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 6) püük nakkevõrguga Narva jões allpool hüdroelektrijaama paisu – 1. juunist 1. detsembrini. Käesoleva määruse tähenduses loetakse Narva jõe Soome lahte suubumise kohaks Eesti Vabariigi territooriumile jääval osal punktide 59º28,206'N, 28º2,512'E ja 59º28,223'N, 28º2,611'E ühendusjoont, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni Narva jões;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 7) püük Agali, Ahja, Kaevandu, Kalli, Koosa ja Emajões mõrdadega, kui nende vahekaugus on alla 250 m;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 8) püük nakkevõrguga jäävabast veest – 15. märtsist 31. maini, välja arvatud Võrtsjärves, kus nakkevõrguga püük jäävabast veest on keelatud 15. märtsist 31. augustini;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 9) [kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 10) püük Võrtsjärves mõrraga, mille tähiste vaheline kogupikkus ületab 175 m; 11) püük Võrtsjärves jadasse asetatud mõrdadega, kui jada üldpikkus ületab 1000 m või jadade pikivahe on alla 50 m; 12) püük silmumõrra ja silmutorbikuga 1. märtsist 30. juunini; 13) püük Nasva jões jõemõrraga, mille suu kõrgus ületab 3,5 m, suu laius 5 m, juhtaia pikkus 50 m, vahetiiva pikkus 15 m ja kaldatiiva pikkus 40 m. Jõemõrdade vahekaugus üksteisest ei tohi olla väiksem kui 100 m. Mõrdadevahelist kaugust määratakse püügileasetatud mõrra pärast kuni järgmise mõrra tiiva otsani; 14) püük Nasva jões 1. aprillist 31. maini, välja arvatud püük kõikide määruse §-s 3 nimetatud õngpüünistega, õngejada välja arvatud;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 15) püük spinningu ja lendõngega Jägala jões Linnamäe paisust suudmeni, Narva jões Narva hüdroelektrijaamast maanteesillani ja Pirita jões Vaskjala paisust suudmes asuva muuli lõpuni 1. septembrist 30. novembrini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 16) püük põhjaõngega, allveepüügivahenditega ja unnaga Pada jões, Avijões lähtest Mustvee–Jõhvi maanteeni, Loobu jões lähtest Joaveski paisuni ning Valgejões lähtest Kotka paisuni; 17) püük silmumõrraga, kui silmumõrdade vahekaugus üksteisest on alla 2 m. Silmumõrdade vahelist kaugust määratakse ühest püügileasetatud mõrrast kuni järgmise mõrrani[RT I 2007, 6, 33 - jõust. 28.01.2007] (2) [Kehtetu - RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (3) Looduskaitseseaduse § 51 lõike 2 alusel määratud lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaigaks olevates veekogudes või nende lõikudes on määruse § 41 lõike 1 punktides 2 ja 4 nimetatud lõheliste püügikeelu ajal keelatud kalapüük vees viibides, välja arvatud Narva jões ning silmupüügil silmutorbikute ja silmumõrdadega.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (4) Keskkonnaminister võib lõike 1 punktis 15 nimetatud jõgedel lubada kalastuskaardi alusel püüki spinningu ja lendõngega.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (5) Vooluveekogudele rajatud paisjärvedel kehtivad kalapüügil samasugused piirangud kui vooluveekogul, kus paisjärv asub, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (6) Käesoleva määruse tähenduses on Eesti Vabariigi territooriumil Narva veehoidla ja Narva jõe vaheline piir punktide 58º16,653'N, 27º59,792'E ja 58º16,601'N, 27º59,87'E ühendusjoon, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni, ning Narva jõe ja Peipsi järve vaheline piir punktide 58º59,355'N, 27º43,75'E ja 58º59,26'N, 27º43,833'E ühendusjoon, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 34. Nõuded silmasuurusele (1) Siseveekogudes, välja arvatud Peipsi järves, Lämmijärves ja Pihkva järves ning Võrtsjärves, peab silmasuurus olema: 1) mõrras vähemalt 24 mm, välja arvatud silmupüügil silmumõrraga;[RT I 2007, 6, 33 - jõust. 28.01.2007] 2) nooda päras vähemalt 40 mm; 3) nakkevõrgul vähemalt 60 mm, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud juhul.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (2) Võrtsjärves peab silmasuurus olema: 1) mõrra päras vähemalt 36 mm, mõrra kariaias ja juhtaias vähemalt 48 mm; 2) nooda päras vähemalt 40 mm; 3) nakkevõrgul vähemalt 130 mm. (3) Rääbisepüügil Saadjärves 7 m sügavusel ja sellest sügavamas vees 1. juulist 31. juulini peab nakkevõrgu silmasuurus olema 40–44 mm.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] § 35. Nõuded püügivahendite püügile asetamisele Erandina § 11 punktis 2 sätestatust on väljarändava sissetoodud angerja püügil lubatud püügivahenditega tõkestada kala liikumist kogu jõesängi laiuses: 1) Amme jões väljavoolul Kuremaa järvest Palamuse veskijärveni; 2) Amme jões väljavoolul Kaiavere järvest Kaiavere–Maarja maantee sillani; 3) Mudajões väljavoolul Saadjärvest Tallinn–Tartu raudtee sillani;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 3. peatükk NÕUDED KALAPÜÜGIL 1. jagu Kalapüügi keeluajad ja keelualad § 36. Püügikeelud kõikides veekogudes Kõikides veekogudes on keelatud püüda järgmisi kalaliike: 1) tuurlased;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 2) harjus; 3) tõugjas; 4) säga.§ 37. Kalapüügi keeluajad ja -alad meres (1) Meres on keelatud: 1) kalapüük Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Jägala, Pirita, Keila, Vääna, Vasalemma, Punapea, Purtse jõe ja Pidula oja suudmele lähemal kui 1000 m – aastaringselt;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 11) kalapüük Purtse, Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Pirita, Keila, Vääna ja Vasalemma jõe suudmele lähemal kui 1500 meetrit – 1. septembrist kuni 31. oktoobrini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 2) kalapüük määruse lisas 2 loetletud jõgede ja ojade suudmetele lähemal kui 500 m – 15. augustist 31. detsembrini; 3) kalapüük määruse lisas 3 loetletud vooluveekogude suudmetele lähemal kui 500 m, välja arvatud püük lihtkäsiõngega ja käsiõngega – 1. märtsist kuni 31. maini; 4) kalapüük määruse lisas 4 loetletud vooluveekogude suudmetele lähemal kui 500 m – 1. septembrist 30. novembrini; 5) aastaringselt kalapüük Pärnu lahes Pärnu jõe parempoolsest muulist (vaadatuna allavoolu) läände jääval 500 m laiusel alal, mida piirab põhjast kaldajoon, idast muul, lõunast mõtteline joon, mis kulgeb muuli otsast kuni punktini koordinaatidega 58º22,1'N, 24º27,3'E ja läänest mõtteline joon, mis läbib punkte koordinaatidega 58º22,1'N, 24º27,3'E; 58º22,4'N, 24º27,7'E ja 58º22,7'N, 24º28,1'E; 6) aastaringselt kalapüük Pärnu lahes alal, mis on piiratud Pärnu jõe vasakpoolse muuliga (vaadatuna allavoolu), rannajoonega ja Side tänava mõtteliseks pikenduseks oleva liiniga, mis läbib punkte koordinaatidega 58º22,3'N, 24º30,3'E ja 58º21,6'N, 24º29,7'E ning viimasega punktis koordinaatidega 58º21,6'N, 24º29,7'E ristuva ja muuli otsa läbiva liiniga, välja arvatud tindipüük mõrdadega 1. märtsist kuni jääkatte lagunemiseni; 7) kalapüük Pärnu lahes Madalmurru piirkonnas Uulu madalikul asuval alal, mis on piiratud kirdest kaldajoonega, kagust mõttelise joonega, mis läbib punkte koordinaatidega 58º20,7'N, 24º34,2'E; 58º20,0'N, 24º32,5'E ja 58º18,9'N, 24º29,9'E ja loodest mõttelise joonega, mis läbib punkte koordinaatidega 58º18,9'N, 24º29,9'E; 58º20,2'N, 24º32,0'E ja 58º21,1'N, 24º33,6'E – 15. aprillist 15. juulini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 8) kalapüük Kihelkonna, Kuusnõmme ja Atla lahes alal, mis jääb kaldajoone ning Elda panka, Vilsandi majakat ja Jaagarahu sadamat läbivate sirgete vahele – 1. oktoobrist 30. novembrini; 9) kalapüük jäävabast veest Hullo lahes põhja pool sirget, mis läbib punkte koordinaatidega 58º57,3'N; 23º13,06'E ning 58º57,3'N; 23º17,06'E – 25. oktoobrist 31. detsembrini;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 10) kalapüük jäävabast veest Sviby lahe idaosas alal, mis paikneb Upholmi neeme Hobulaiu põhjatippu ja edasi Hobulaiu lõunamajakat Sviby sadamaga ühendavate sirgete vahel – 25. oktoobrist 31. detsembrini;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 11) kalapüük jäävabast veest Haapsalu Tagalahes Uuemõisa–Tahuküla joonest ida pool – 15. märtsist 15. maini;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 12) kalapüük kutselise kalapüügi vahenditega Suur-Pakri ja Väike-Pakri saare vahelisel alal, mis lõunast on piiratud Selgrundi poolsaare tippu ja Kappelskotteni neeme tippu ühendava sirgega ning põhjast Väike-Pakri Vatnesi neeme põhjakaldaga paralleelselt Suur-Pakrini tõmmatud sirgega; 13) kalapüük jäävabast veest Koolimäe lahes alal, mis jääb Koolimäe oja suudmele lähemale kui 500 m – 15. märtsist 15. maini;[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 14) aastaringselt kalapüük Vaemla lahes punktide 58º49,3'N, 22º54,6'E ja 58º49,2'N, 22º53,4'E ühendusjooneni ning Sigala lahes punktide 59º01,4'N, 22º30,9'E ja 59º01,5'N, 22º31,3'E ühendusjooneni; 15) kalapüük Soonlepa lahes Talilaidu, Saarnaki laiu põhjatippu ja Salinõmme kalavastuvõtupunkti ühendavate sirgete ja rannajoone vahelisel alal – 10. oktoobrist 20. novembrini; 16) kalapüük Kirikulahes – aastaringselt; 17) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 18) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 19) [kehtetu - RT I 2004, 29, 202 - jõust. 01.05.2004] 20) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 21) püüda haugi 1. märtsist 30. aprillini; 22) püüda siiga Ruhnu saare ümbruses 20 m samasügavusjoonest madalamal 25. oktoobrist 1. detsembrini. 23) [kehtetu - RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 24) aastaringselt kalapüük Ujula abajas põhja pool punktide 58º14,58'N, 22º28,42'E ja 58º14,58'N, 22º28,59'E ühendusjoont, välja arvatud kalapüük lihtkäsiõnge, käsiõnge ja sikutiga ning ajavahemikus 1. novembrist kuni 31. märtsini püük kurnpüünistega; 25) kalapüük Nasva jõe suudmele lähemal kui 500 m aastaringselt, välja arvatud püük lihtkäsiõnge, käsiõnge ja spinninguga; 26) püüda lesta Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (edaspidi ICES) alarajoonis 32 – 15. veebruarist 31. maini ning ICESi alarajoonides 28 ja 29 – 15. veebruarist 15. maini.[RT I 2010, 16, 82 - jõust. 25.04.2010] (2) Vooluveekogude suudmeks, kuhu on rajatud vooluveekogu pikendav muul, loetakse muuli merepoolsete otsade vahele jääv ala.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 38. Kalapüügi keeluajad ja -alad Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järves on keelatud: 1) kalapüük kutselise kalapüügi ja allveepüügivahenditega Pihkva järves – 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 2) kalapüük, välja arvatud püük lihtkäsiõnge, käsiõnge, spinningu, lendõnge ja sikutiga, Peipsi järves lõuna pool Ojapera kanali põhjapoolset otsa (58º24,18'N, 27º19,18'E) ja punkti 58º24,30'N, 27º32,10'E ühendavat joont, mis ulatub Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vahelise kontrolljooneni – 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 3) kalapüük Peipsi järves Koosa jõe suuet (58º27,2'N, 27º14,6'E) ja Ojapera kanali põhjapoolset otsa (58º24,18'N, 27º19,18'E) ühendavast sirgest lääne pool – 1. maist 15. juunini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 4) aastaringselt kalap üük Eesti Vabariigi ja Vene Föderatsiooni vahelisele kontrolljoonele Peipsi järves lähemal kui 200 m, Lämmi- ja Pihkva järves lähemal kui 50 m; 5) püüda rääbist 21. augustist 20. juunini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 6) püüda Peipsi siiga 1. novembrist 30. novembrini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 7) püüda haugi 15. aprillist 15. maini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 8) püüda latikat, välja arvatud püük lihtkäsiõngega, 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 9) püüda linaskit, välja arvatud püük lihtkäsiõngega, 20. juunist 20. juulini; 10) püüda koha 6. maist 10. juunini;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 11) püüda lutsu 10. jaanuarist 10. veebruarini.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] § 39. Aastaringsed kalapüügi keeluajad ja -alad teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv (1) Aastaringselt on keelatud kalapüük Vainupea, Riguldi, Punapea, Tirtsi, Vanajõe, Lemmejõe, Rannametsa (k.a Timmkanal), Kloostri, Leisi, Häädemeeste jões ning Mägara, Kongla, Rihula, Karepa, Koolimäe, Kurdla, Kuusalu, Kaberla, Kadaka, Treppoja, Kolga, Männiku, Priivitsa, Loode, Poama, Õngu, Pidula, Udria, Risti, Soonda ja Jämaja ojas ning Kiruma ja Taaliku peakraavis ning Angla kraavis, välja arvatud:[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 1) silmupüük torbikuga ja silmumõrraga; 2) vähipüük vähimõrra ja vähinataga.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (2) Aastaringselt on keelatud kalapüük jõgedes jugadest, paisudest allavoolu järgmises ulatuses:[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 1) Pärnu jões – Sindi paisust 500 m; 2) [kehtetu - RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 3) Kunda jões – suudmest esimese hüdroelektrijaama paisuni, välja arvatud silmupüük silmutorbiku ja silmumõrraga 1. juulist 30. septembrini Lontova sillast sadamasse viiva maanteesillani ning 1. juulist 28. veebruarini sadamasse viivast maanteesillast suudmeni;[RT I 2007, 6, 33 - jõust. 28.01.2007] 4) Vasalemma jões – Vanaveski paisust suudmeni, välja arvatud silmupüük torbikuga ning vähipüük vähimõrra ja vähinataga;[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] 5) punktides 1–4 nimetatud jõgede muudest paisudest ning nendes punktides nimetamata jõgede paisudest kuni 100 m allavoolu.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (3) [Kehtetu - RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (4) Aastaringselt on keelatud kalapüük jõgedes jugadest, paisudest, sildadest, vee sissejuhtimiskohtadest ja astangutest allavoolu järgmises ulatuses: 1) Pada jões – Pärna küla sillast suudmeni; 2) Toolse jões – Aru karjääri vee sissejuhtimiskohast suudmeni; 3) Selja jões – Arkna sillast suudmeni; 4) Mustoja jões – Vihula mõisa paisjärve paisust suudmeni; 5) Altja jões – Oandu paisust suudmeni; 6) Võsu jões – Laviku paisust suudmeni; 7) Loobu jões – Joaveski paisust suudmeni; 8) Valgejões – Kotka paisust suudmeni; 9) Pudisoo jões – Tallinna–Narva maantee sillast suudmeni; 10) Loo jões – Loo paisust suudmeni; 11) Keila jões – Keila joast suudmeni; 12) Vääna jões – Vahiküla astangutest suudmeni; 13) Purtse jões – Sillaoru paisust suudmeni; 14) Nõva jões – Tusari–Vaisi maantee sillast suudmeni; 15) Veskijões – Harju-Risti–Riguldi maantee sillast suudmeni.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (5) Lõikes 4 toodud püügikeeld ei kehti silmupüügil silmutorbiku ja silmumõrraga ning vähipüügil kaugemal kui 100 m paisust.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (6) Keskkonnaminister võib lõikes 4 nimetatud aladel, välja arvatud 100 m paisust allavoolu ja Keila jões, lubada kalastuskaardi alusel püüki landi või rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] (7) Aastaringselt on keelatud kalapüük järgmistes jõgedes: 1) Piusa jõgi – Kivioja suubumiskohast kuni Tartu – Petseri maantee sillani; 2) Vaidava jõgi – Vastse-Roosa paisust kuni suudmeni; 3) Peetri jõgi – kogu ulatuses; 4) Pühajõgi – alamjooksul Mägara oja suubumiskohast suudmeni.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (8) Aastaringselt on keelatud kalapüük: 1) kalatreppidel ja neist ülesvoolu lähemal kui 50 m; 2) kutselise kalapüügi vahenditega Suures Emajões lähtest kuni Jõesuu maanteesillani; 3) kutselise kalapüügi vahenditega Võrtsjärves Suure Emajõe muulide vahel ja muulidele lähemal kui 100 m ning Pühaste (Küünra) oja suuet ja Ainsaare põhjatippu ühendavast sirgest lõuna pool.[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] § 40. Tähtajalised kalapüügi keeluajad ja -alad teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv (1) Keelatud on kalapüük: 1) Suures Emajões suudmest kuni Koosa jõe alguseni – 1. maist 15. juunini; 2) kutselise kalapüügi vahenditega Väikeses Emajões suudmest ülesvoolu kuni Jõgeveste sillani – 1. aprillist 15. juunini; 3) Suure Emajõe vanajõgedes ja sootides vahemikus Pedja jõe suudmest Kärevere maanteesillani – 1. aprillist 30. juunini; 4) Narva jões Narva veehoidlast ülesvoolu ja Narva veehoidlast ülesvoolu Narva jõkke suubuvates veekogudes, vanajõgedes ja sootides – jäävabast veest 15. märtsist 15. maini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 5) Lahepera järve Peipsi järvega ühendavas Naelavere peakraavi lõigus (Lahe jõgi), Koosa, Kargaja, Agali, Kalli ja Kaevandu jões, Leegu järve ning Kalli jõge ühendavas kanalis ja Ahja jões suudmest kuni Lääniste Ahijärveni, Lääniste Ahijärves, Võngjärves, Koosa järves Tartumaal, Lahepera, Kalli, Keeri ja Leegu järves – 1. maist 25. maini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 6) kalapüük Mullutu-Suurlahes – 1. aprillist 20. maini; (2) Keelatud on kalapüük 15. septembrist 31. detsembrini järgmistes jõgedes: 1) Pärlijõgi Võru maakonnas – kogu ulatuses; 2) Võhandu jõgi – Jõksi järvest kuni Vagula järveni; 3) Peeli jõgi – Kolga oja suubumiskohast kuni suudmeni.[RT I 2005, 28, 201 - jõust. 27.05.2005] § 41. Püügikeelud kalaliikide kaupa teistes siseveekogudes, välja arvatud Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järv (1) Keelatud on püüda: 1) jõgedes jõesilmu 1. märtsist 30. juunini; 2) lõhet ja meriforelli siseveekogudes – 1. septembrist 30. novembrini, välja arvatud Narva, Selja, Jägala, Pirita, Vääna, Purtse ja Valgejões, kus rakendatakse piiranguid „Kalapüügiseaduse” § 11 lõike 11 alusel;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 3) [kehtetu - RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 4) jõeforelli – 15. septembrist 31. jaanuarini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 5) merisiiga Pärnu jões 15. oktoobrist 15. novembrini; 6) peipsi siiga 20. oktoobrist 20. novembrini; 7) rääbist jäävabas vees – 1. maist 1. juulini ja 10. novembrist 30. detsembrini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 8) haugi jäävabas vees – 15. märtsist 10. maini, välja arvatud Võrtsjärves;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 9) haugi Võrtsjärves jäävabas vees – 15. märtsist 30. aprillini;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 10) latikat – 1. maist 20. juunini, välja arvatud Võrtsjärves ning püük lihtkäsiõnge, käsiõnge ja põhjaõngega;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 11) linaskit – 20. juunist 20. juulini, välja arvatud püük lihtkäsiõnge, käsiõnge ja põhjaõngega. Endla järves ja Sinijärves on linaski püük keelatud 1. aprillist 20. juulini kõikide püügivahenditega;[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] 12) [kehtetu - RT I 2004, 21, 143 - jõust. 10.04.2004] 13) vimba Kunda, Selja, Loobu, Valgejõe, Jägala, Pirita, Vääna, Keila, Vasalemma, Vihterpalu, Kasari (koos lisajõgedega), Paadremaa, Audru, Pärnu, Sauga ja Reiu jões – 10. maist 20. juunini; 14) koha jäävabas vees – 15. aprillist 15. juunini, välja arvatud Võrtsjärves, kus on keelatud püüda koha 15. maist 15. juunini;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 15) jõevähki 25. septembrist 25. juulini. (2) [Kehtetu - RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] § 42. Keeluaegade muutmine Keskkonnaminister võib kalavarude ohustatuse korral ajutiselt muuta kalakaitse- ja teadusasutuste ettepanekul määruse § 37 lõike 1 punktis 22, § 38 punktides 5–11 ja § 41 lõikes 1 toodud püügikitsenduste algus- ja lõpptähtaegu, jättes püügikitsenduse ajalise kestuse samaks. Püügikitsenduse ajalist kestust võib kalakaitse- ja teadusasutuste ettepanekul muuta kalavaru ohustatuse korral.[RT I 2009, 4, 31 - jõust. 19.01.2009] 2. jagu Kalade alammõõdud ja kaaspüügi tingimused § 43. Kalade alammõõdud (1) Kalade alammõõdud ning mõõtmise nõuded on toodud määruse lisas 5. Kui alammõõdu kehtivusala ei ole täpsustatud, kehtib alammõõt igal pool. (11) Tursa-, merilesta-, kammelja-, angerja- ja lõhepüügil meres kohaldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 IV lisas sätestatut.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (2) Alammõõdud ei kehti meritindi, tursa, kammelja, lesta ja merilesta püügil lihtkäsiõngega.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] (3) Keskkonnaminister võib ajutiselt suurendada või vähendada kalaliikide alammõõte Peipsi, Lämmi- või Pihkva järvel, kui see on vajalik tulenevalt Eesti Vabariigi Valitsuse ja Vene Föderatsiooni Valitsuse vahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalavarude säilitamise ja kasutamise alase koostöö kokkuleppe alusel moodustatud Valitsustevahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve Kalapüügi Komisjoni soovitustest.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] § 44. Kaaspüügi tingimused ning erinevate kalaliikide ja alamõõduliste kalade osakaalu määramine saagis[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (1) Alamõõdulise kala kaaspüük on lubatud järgmiselt: 1) rääbist – kuni 10% arvuliselt rääbisesaagist; 2) angerjat püügil õngpüünistega – kuni 10% ja mõrrapüügil – kuni 5% arvuliselt angerjasaagist; 3) ahvenat meres, siiga, vimba, latikat, haugi, säinast, lutsu, linaskit – kuni 1% õngpüünistega, kuni 5% mõrdade ja kurnpüünistega või kuni 8% võrgupüügil arvuliselt selle kalaliigi saagist;[RT I 2007, 6, 33 - jõust. 28.01.2007] 4) koha – kuni 5%, võrgupüügil kuni 8%, Peipsi järvel põhjanoodapüügil – kuni 15% arvuliselt kohasaagist; 5) lõhet ja turska võrgupüügil piiramatult.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (2) Mõõdulise kala, mille püük antud ajal, kohas või püünisega on keelatud või mille püük ei ole püügiloaga ette nähtud, kaaspüüki lubatakse järgmiselt: 1) meritinti kilu ja räime traalpüügil – piiramatult; 2) lesta – vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 artikli 18a lõikes 2 toodud kogusele;[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] 3) siiga, vimba, latikat, haugi, säinast, koha, lutsu, linaskit, ahvenat, räime, meritinti, rääbist – kuni 8% saagist võrgupüügil ja kuni 5% muude püünistega püügil – arvuliselt kõigi nende liikide kogusaagist.[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] (3) Keskkonnaminister võib ajutiselt suurendada või vähendada kalade kaaspüügimäära Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järvel, kui see on vajalik tulenevalt Eesti Vabariigi valitsuse ja Vene Föderatsiooni valitsuse vahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve kalavarude säilitamise ja kasutamise alase koostöö kokkuleppe alusel moodustatud Valitsustevahelise Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järve Kalapüügi Komisjoni soovitustest. (31) Alamõõduliste kalade või erinevate kalaliikide isendite arvu või kaalulise osakaalu määramiseks saagis, mis ületab 50 kilogrammi, kasutatakse juhusliku proovi võtmise metoodikat. Alamõõduliste kalade arvuline osakaal kalaliigi saagis arvutatakse lisas 8 toodud metoodika alusel. Kalaliikide isendite arvuline osakaal teatud kalaliikide saagis arvutatakse lisas 9 toodud metoodika alusel ja kalaliikide kaaluline osakaal saagis arvutatakse lisas 10 toodud metoodika alusel.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (32) Alamõõduliste kalade arvulise osakaalu määramiseks kalaliigi saagis või kalaliikide isendite arvulise osakaalu määramiseks teatud kalaliikide saagis või erinevate kalaliikide isendite kaalulise osakaalu määramiseks saagis tuleb proov võtta saagi vähemalt kolmest osast. Alamõõduliste kalade arvulise osakaalu määramiseks kalaliigi saagis peab proovis olema vähemalt 10 kilogrammi määratava kalaliigi isendeid. Kalaliigi isendite arvulise osakaalu määramiseks teatud kalaliikide saagis või kalaliikide saagi kaalulise osakaalu määramiseks saagis peab proovis olema vähemalt 10 kilogrammi erinevate kalaliikide isendeid.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (33) Lõikes 32 nimetatud proovi võtmisel kohaldatakse järgmisi nõudeid: 1) merel proovi võtmisel otse püünisest tuleb proov võtta püünise eri osadest; 2) kui kalasaak on laevatekil või punkris, tuleb proovi saamiseks võtta kala laevateki või punkri eri osadest; 3) kui kalasaak on pandud konteineritesse, kastidesse või muudesse mahutitesse, tuleb proov võtta juhuslikult valitud mahutite eri osadest; 4) proovi võtmisel ei tohi kala võtta käega, selleks tuleb kasutada kahva, labidat, kühvlit või muud sellist abivahendit.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (4) Kilu ja räime suhte arvutamiseks traalpüügi saagis kasutatakse juhusliku proovi kogumise meetodit. Kilu ja räime kaaluline osakaal proovi kogukaalust arvutatakse lisas 6 toodud metoodika alusel. (5) Kilu ja räime osakaalu määramiseks traalpüügi kogu saagis tuleb võtta vähemalt kolm proovi. Proov peab koosnema vähemalt 3 kilogrammist kalast, sisaldades üksnes kilu ja räime. (6) Lõikes 5 nimetatud proovi võtmisel kohaldatakse järgmisi nõudeid: 1) merel otse traalpüünisest juhusliku proovi kogumisel tuleb võtta kalaproovid traalnooda erinevatest osadest; 2) kui kalasaak on laevatekil või punkris, tuleb juhusliku proovi saamiseks kalu koguda laevateki või punkri eri osadest; 3) kui kalasaak on pandud konteineritesse, kastidesse või muudesse mahutitesse, tuleb kalaproovid võtta juhuslikult valitud mahutite erinevatest osadest; 4) proovi võtmisel ei tohi kala võtta käega, selleks tuleb kasutada kahva, labidat, kühvlit või muud sarnast abivahendit. (7) Jõgedes on lõhe, meriforelli ja jõeforelli kaaspüük keelatud. (8) Tindipüügil Peipsi, Pihkva ja Lämmijärves ei tohi alamõõdulise kala kaaspüük kaaluliselt ületada 2% kogusaagist. (9) Kui kalaliigi püük on koguseliselt piiratud, arvestatakse tema kaaspüük antud liigi püügivõimaluste katteks.[RT I 2006, 40, 308 - jõust. 23.09.2006] § 45. Nõuded lubatud kaaspüügiprotsendi ületamisel[RT I 2004, 21, 143 - jõust. 10.04.2004] (1) Juhul kui kaaspüük ületab §-s 44 lubatud määra, tuleb püük antud kohas või püünisega katkestada. (2) Kalapüük traalpüünisega ja kurnpüünisega loetakse katkestatuks, kui: 1) püügil meres on enne uut püünise vettelaskmist vahetatud püügikohta vähemalt 5 meremiili; 2) püügil Peipsi järvel on enne uut püünise vettelaskmist vahetatud püügikohta vähemalt 3 kilomeetrit.[RT I, 05.07.2011, 16 - jõust. 08.07.2011] (3) [Kehtetu - RT I 2004, 21, 143 - jõust. 10.04.2004] 4. peatükk RAKENDUSSÄTTED § 46. Kehtetuks tunnistamine[Käesolevast tekstist välja jäetud.]§ 47. Määruse rakendamine (1) Kuni 1. septembrini 2003. a ei kohaldata § 18 lõike 1 punktis 3 toodud peamasina koguvõimsuse 300 hj piirangut ühe pelaagilise traalnooda veol samaaegselt kahe laevaga (paaristraalimine). (2) Paragrahvi 20 lõike 1 punktid 4 ja 5 jõustuvad 1. septembril 2003. a. (3) Lõikes 2 nimetatud punktide jõustumiseni kehtivad määruse § 20 lõike 1 punktid 4 ja 5 järgmises sõnastuses:„4) tursapüügil traalnoodal, mille päras on spetsiaalne „BACOMA” tüüpi selektiivsustarind – 105 mm;
5) tursapüügil traalnoodal ilma „BACOMA” tüüpi selektiivsustarindita ja mis on valmistatud ühekordsest nöörist noodalinast nööri jämedusega (läbimõõduga) mitte üle 6 mm või kahekordsest nöörist valmistatud noodalinast nööri jämedusega mitte üle 4 mm – 130 mm.” (4) Paragrahvi 20 lõike 1 punkt 5 ja § 24 lõike 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks 1. maist 2004. a.[RT I 2004, 21, 143 - jõust. 10.04.2004] Lisa 1 Veekogud või nende osad, kus püük lihtkäsiõngega, käsiõngega, põhjaõngega, allveepüügivahenditega ja unnaga on aastaringselt keelatud[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] Lisa 2 Jõed ja ojad, mille suudmetele lähemal kui 500 m meres on kalapüük keelatud 15. augustist 31. detsembriniLisa 3 Vooluveekogud, mille suudmetele lähemal kui 500 m meres on kalapüük keelatud 1. märtsist 31. mainiLisa 4 Vooluveekogud, mille suudmetele lähemal kui 500 m meres on kalapüük keelatud 1. septembrist 30. novembriniLisa 5 Kalade alammõõdud ja mõõtmise nõuded[RT I, 31.03.2015, 13 - jõust. 03.04.2015] Lisa 6 Kilu ja räime osakaalu määramise metoodikaLisa 7 Mõrra osadLisa 8 Alamõõduliste kalade arvulise osakaalu määramise metoodika selle kalaliigi saagisLisa 9 Kalaliigi isendite arvulise osakaalu määramise metoodika teatud kalaliikide saagisLisa 10 Kalaliigi kaalulise osakaalu määramise metoodika saagis