Tuulekaera tõrjeabinõud – Riigi Teataja
RTL 2005, 2, 7
Vastu võetud 27.12.2004 nr 196
Määrus kehtestatakse «Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seaduse» (RT I 2004, 32, 227) § 67 lõike 4, § 68 lõike 3, § 69 lõike 2 ning § 70 lõigete 4 ja 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõud ning nende abinõude rakendamise tingimused ja kord, tuulekaeraga saastunud põllumajandussaaduste ja -toodete käitlemisel ning tuulekaeraga saastunud aladel rakendatavate abinõude täpsem loetelu ning nende abinõude rakendamise tingimused ja kord, tuulekaera esinemisest teatamise vorm ja kord, tuulekaera tõrjekava sisu- ja vorminõuded ning põllumassiivi tuulekaeravabaks tunnistamise kord.
§ 2. Tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõud
Põllumassiivil või selle osal ning muul alal (tee äär, kraaviperv ja kraav, elektri- ja sideliinipostide ümbrus, karjäär, ehituse ala, hoone ümbrus ja kasutamata ala) esineva tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõud on:
2) agrotehniliste nõuete täitmine;
5) muud abinõud.
§ 3. Tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõude rakendamise tingimused ja kord
(1) Põllumajandussaaduste tootmisega tegelev maakasutaja peab sõltuvalt kasutatava maa sihtotstarbe alaliigist, kasvatatavast põllumajanduskultuurist, tuulekaera esinemise ulatusest ja muudest asjaoludest lähtudes valima ning rakendama sobivaid tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõusid järgmistel tingimustel ja järgmises korras:
1) kasvatama teravilja viljavahelduses ning samal põllul mitte rohkem kui kolmel järjestikusel aastal;
2) kasutama külvist, mis ei sisalda tuulekaeraseemneid;
3) mitte külvama kaera tuulekaeraga saastunud põllule, kui tuulekaera esineb palju kogu põllu ulatuses;
4) tegema enne põllumajandusmasina ja -seadme teiselt isikult kasutada võtmist kindlaks, et selle kasutamisega ei levi tuulekaer;
5) teavitama teenustöö (mullaharimine, taimekaitsetöö, viljakoristus) kasutamise korral teenustöö osutajat tuulekaera esinemisest, et vältida tuulekaera levikut põllumajandusmasina ja -seadme kaudu;
6) harima mustkesa selliselt, et seal kasvavad umbrohutaimed ei kasvaks kõrgemaks kui 5 sentimeetrit;
7) niitma üheaastaseid haljassöödakultuure hiljemalt tuulekaera loomise faasis;
8) vahelt harima ja äestama selliselt, et oleks tagatud tuulekaera hävimine;
9) rakendama pärast põllult saagi koristamist agrotehnilisi abinõusid, et mullas olev tuulekaeraseeme idaneks ja talvitumisel häviks;
10) hävitama hilisema külviajaga põllumajanduskultuuri (lina, mais jt) kasvatamise korral tuulekaera külvieelse täiendava mullaharimisega;
11) kitkuma välja üksiku ja hõredalt kasvava tuulekaera koos võrsesõlmega ajal, mil tuulekaer on visuaalselt eristatav, kuid mitte hiljem kui piimküpsuse faasis. Eemaldama tuulekaera põllult ning hävitama selle kuumkäärimisel komposteerimise või põletamise teel;
12) kasutama tuulekaera hävitamiseks taimekaitsevahendeid «Taimekaitseseaduses» (RT I 2004, 32, 226) sätestatud tingimustel ja korras;
13) niitma tuulekaeraga saastunud põllumassiiviga piirnevat muud ala hiljemalt tuulekaera loomise faasis või kitkuma ja hävitama tuulekaera punktis 11 sätestatud viisil;
14) põllu orgaanilise väetisega väetamise korral kasutama üksnes orgaanilist väetist, mis on läbinud kuumkäärimise, et tagada selles sisalduvate tuulekaeraseemnete idanemisvõime hävimine;
15) pärast tuulekaeraga saastunud põllu harimist või saagi koristamist, saagi vedu, kuivatamist ja sorteerimist puhastama kasutuses olnud põllumajandusmasina ja -seadme viisil, mis välistab tuulekaera levimise.
(2) Maakasutaja, kes ei kasuta maad põllumajandussaaduste tootmiseks, kuid kelle kasutuses oleval maal esineb tuulekaera, peab sõltuvalt kasutatava maa sihtotstarbe alaliigist, tuulekaera esinemise ulatusest ja muudest asjaoludest lähtudes valima ning rakendama sobivaid tuulekaera esinemise ja leviku vältimise abinõusid järgmistel tingimustel ja järgmises korras:
1) tuulekaera esinemise ja leviku vältimiseks rakendama lõike 1 punktides 4 ja 12 sätestatud abinõusid;
2) niitma tuulekaeraga saastunud ala hiljemalt tuulekaera loomise faasis või kitkuma ja hävitama tuulekaera lõike 1 punktis 11 sätestatud viisil;
3) tegema enne mulla-, koristus- ja taimekaitsetööl vajamineva masina ja seadme teiselt isikult kasutada võtmist kindlaks, et selle kasutamisega ei levi tuulekaer;
4) pärast tuulekaeraga saastunud maa harimist, niitmist või taimekaitsetööd puhastama kasutuses olnud põllumajandusmasina ja -seadme viisil, mis välistab tuulekaera levimise;
5) teavitama teenustöö (mulla-, koristus- või taimekaitsetöö) kasutamise korral teenustöö osutajat tuulekaera esinemisest, et vältida tuulekaera levikut masina ja -seadme kaudu.
§ 4. Tuulekaeraga saastunud põllumajandussaaduste ja -toodete käitlemisel rakendatavad abinõud, nende rakendamise tingimused ja kord
(1) Tuulekaeraga saastunud põllumajandussaadusi ja -tooteid võib kasutada peeneks jahvatatult (sisalduv tuulekaeraseeme ei tohi olla idanemisvõimeline) loomasöödana.
(2) Tuulekaeraga saastunud põllumajandussaaduste ja -toodete turustamise korral tuleb tuulekaera leviku vältimiseks:
1) teha saate- või müügidokumendile märge «Saastunud tuulekaeraga»;
2) vedada teravilja koormakattega kaetult.
(3) Tuulekaeraga saastunud põllumajandussaaduste ja -toodete ladustamise korral tuleb laos või hoiukohas nähtavale kohale 1,5 meetri kõrgusele põrandapinnast paigutada tähistus «Saastunud tuulekaeraga».
(4) Tuulekaeraga saastunud teravilja-, kaunvilja-, õli- ja söödakultuuri seemnete sorteerimis- ja puhastusjäätmed tuleb hävitada töötlemisel kuumkäärimise protsessis või põletamise teel.
(5) Põllumajandusmasina ja -seadme teiselt isikult kasutada võtmise või teenustöö kasutamise korral tuleb teenustöö osutajat teavitada tuulekaera esinemisest põllumajandussaaduses või -tootes.
§ 5. Tuulekaeraga saastunud ala käitlemisel tuulekaera leviku vältimiseks rakendatav abinõu
Tuulekaeraga saastunud alalt kooritava pinnase müügi või muul viisil tasu eest või tasuta üleandmise või vedamise korral tuleb saate-, müügi- või üleandmisdokumendile teha märge «Võimalik tuulekaeraga saastumise oht».
§ 6. Tuulekaera esinemisest teatamise vorm ja kord
(1) Maakasutaja, kes tuvastab enda kasutataval põllumassiivil tuulekaera esinemise või kellel on tuulekaera esinemise kahtlus, esitab Taimetoodangu Inspektsioonile lisas toodud vormi kohase teatise, lisades sellele põllumassiivi kaardi koopia, millele on märgitud põldude numbrid ja piirid. Maakasutaja tähistab põllumassiivi kaardil tuulekaera esinemise märgistusega «T» ja tuulekaera esinemise kahtluse märgistusega «K».
(2) Teatisel märgitakse tuulekaera esinemise aste numbriga «1», kui põllul esineb tuulekaera vähe (tuulekaer esineb üksikute taimedena), või numbriga «2», kui põllul on tuulekaera palju ja seda esineb kogu põllu ulatuses.
(3) Kui tuulekaeraga saastunud põllumassiivi või selle osa valdus antakse üle teisele isikule, teavitab valduse üleandja valduse saajat maa tuulekaeraga saastumisest kirjalikult ja saadab Taimetoodangu Inspektsioonile valduse üleandmise teatise, milles on toodud valduse üleandja ja selle saaja kontaktandmed.
§ 7. Tuulekaera tõrjekava sisu- ja vorminõuded
(1) Põllumajandussaaduste tootmisega tegelev maakasutaja, kelle kasutataval põllumassiivil või selle osal esineb tuulekaer, koostab tuulekaera tõrjekava, milles märgib §-s 3 sätestatud abinõud, mida ta rakendab tuulekaera esinemise ja leviku vältimiseks.
(2) Tuulekaera tõrjekavas kirjeldatakse kavandatavaid abinõusid põldude kaupa ning tõrjekava koostatakse vähemalt viieks aastaks.
(3) Tuulekaera tõrjekava koostatakse paberkandjal kahes eksemplaris ning selle esimesele lehele märgitakse maakasutaja nimi ja tema kontaktandmed.
§ 8. Tuulekaera tõrjekava kinnitamine
(1) Põllumajandussaaduste tootmisega tegelev maakasutaja esitab § 7 kohaselt koostatud tuulekaera tõrjekava Taimetoodangu Inspektsioonile kinnitamiseks ühe aasta jooksul arvates § 6 lõikes 1 sätestatud teatamisest.
(2) Taimetoodangu Inspektsioon vaatab tuulekaera tõrjekava läbi ja kinnitab nõuetele vastava tõrjekava 40 tööpäeva jooksul arvates selle esitamisest.
(3) Kui tuulekaera tõrjekava ei vasta kehtestatud nõuetele, määrab Taimetoodangu Inspektsioon põllumajandussaaduste tootmisega tegelevale maakasutajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
§ 9. Tuulekaera tõrjekava muutmine
(1) Tuulekaera tõrjekava muutmiseks esitab põllumajandussaaduste tootmisega tegelev maakasutaja asjakohased muudatused Taimetoodangu Inspektsioonile kinnitamiseks.
(2) Taimetoodangu Inspektsioon vaatab tuulekaera tõrjekava muudatused läbi ja kinnitab need § 8 lõigetes 2 ja 3 sätestatud korras.
(3) Tuulekaera tõrjekava muutmisena käsitletakse ka tuulekaera tõrjekavas loetletud abinõude rakendamise tähtaja pikendamist.
§ 10. Põllumassiivi tuulekaeravabaks tunnistamise kord
(1) Põllumajandussaaduste tootmisega tegelev maakasutaja, kes on rakendanud tuulekaera tõrjekavas ettenähtud abinõusid ning leiab, et põllumassiivil ei esine tuulekaera, võib põllumassiivi tuulekaeravabaks tunnistamise taotluse (edaspidi taotlus) esitada Taimetoodangu Inspektsioonile 1. jaanuarist kuni 31. maini.
(2) Lõikes taotlusele märgitakse maakasutaja nimi ja kontaktandmed, põllumassiivi number ja kasvatatav põllumajanduskultuur taotluse esitamise aastal ning sellele järgneval aastal.
(3) Taimetoodangu Inspektsiooni järelevalveametnik kontrollib maakasutaja põllumassiivil tuulekaera esinemist taotluse esitamise ja sellele järgneval aastal ajal, mil tuulekaer on visuaalselt eristatav. Kontrollimise kohta koostatakse kontrollakt kahes eksemplaris, millest üks edastatakse maakasutajale.
(4) Kui põllumassiivil on taotluse esitamise või sellele järgneva aasta vegetatsiooniperioodil tehtud tuulekaera tõrjet taimekaitsevahendiga, põllumassiivil või selle osal kasvavat taimestikku on niidetud, taimestik on tugevalt lamandunud või kui põllul kasvatatakse kaera, rukist või tritikalet või kui põldu on hoitud mustkesana, ei saa Taimetoodangu Inspektsioon tuulekaera esinemist kontrollida ja seda aastat ei arvestata lõikes 3 nimetatud kontrolliperioodi hulka ning kontrolliperioodi pikendatakse.
(5) Taimetoodangu Inspektsioon tunnistab põllumassiivi tuulekaeravabaks, kui kontrolliperioodil ei esine sellel enam tuulekaera. Põllumassiiv tunnistatakse tuulekaeravabaks kontrolliperioodi teise aasta 31. oktoobriks.
(6) Põllumassiivi tuulekaeravabaks tunnistamata jätmise korral jätkab põllumajandustootmisega tegelev maakasutaja tuulekaera tõrjekavas ette nähtud abinõude rakendamist vähemalt ühe aasta jooksul.
Põllumajandusministri 27. detsembri 2004. a määruse nr 196 «Tuulekaera tõrjeabinõud»
1.1. Maakasutaja 1.2. Täidab Taimetoodangu Inspektsioon
Vastuvõtmise kuupäev ja registreerimisnumber:
2. Maakasutaja kontaktandmed
3. Tuulekaera esinemine või tuulekaera esinemise kahtlus [ha]
Jrk nr Põllumassiivi nr Põllu nr või nimi Esineb tuulekaer «T» Esinemise aste «1» või «2» Esinemise kahtlus «K»
Lisatud põllumassiivi kaardi koopia ......... lehel, millele on kantud järgmised märked:
esineb tuulekaer – «T» .......... ha, aste «1» ........ ha või «2» ......... ha
tuulekaera esinemise kahtlus – «K» ........... ha
Kinnitan esitatud andmete õigsust ning võimaldan esitatud andmeid kontrollida.
Allkiri: ....................................................
Kuupäev: «......» ...................... 200... a.


URANTIA RAAMAT, 122. Kiri. Jeesuse sünd ja imikuiga
URANTIA RAAMAT - 122. Kiri. Jeesuse sünd ja imikuiga
§ 1. Joosep ja Maarja
§ 2. Gabriel ilmub Eliisabetile
§ 3. Gabrieli teade Maarjale
§ 4. Joosepi unenägu
§ 5. Jeesuse maised vanemad
§ 6. Kodu Naatsaretis
§ 7. Reis Petlemma
§ 8. Jeesuse sünd
§ 9. Jeesus viiakse templisse
§ 10. Herodes tegutseb
122. Kiri. Jeesuse sünd ja imikuiga
Paper 122 : Birth and Infancy of Jesus
VAEVALT on võimalik ammendavalt selgitada neid paljusid põhjusi, mis viisid Palestiina valimisele Miikaeli annetumise maaks, ja eriti just seda, miks valiti selle Jumala Poja otseseks ilmumispaigaks Urantial Joosepi ja Maarja perekond.
Olles uurinud koos Gabrieliga Melkisedekite koostatud eriaruannet isoleeritud maailmade seisundist, valis Miikael lõpuks Urantia planeediks, millel oma lõplik annetumine teoks teha. Selle otsuse järel külastas Gabriel isiklikult Urantiat ja pärast inimrühmadega tutvumist ning selle maailma ja tema rahvaste vaimsete, intellektuaalsete, rassiliste ja geograafiliste iseärasuste uurimist otsustas ta, et heebrealastel on suhtelisi eeliseid, millega oleks põhjendatav nende valimine annetumisrahvaks. Kui Miikael oli selle otsuse heaks kiitnud, nimetas Gabriel universumiisiksuste kõrgemate klasside seast kaheteistkümneliikmelise Pereelu Komisjoni ja lähetas selle Urantiale, tehes komisjonile ülesandeks uurida juutide perekonnaelu. Kui komisjon lõpetas töö, saabus Gabriel isiklikult Urantiale ja võttis vastu aruande, milles nimetati kolme võimalikku abielupaari, kes olid komisjoni arvates Miikaeli kavatsetavaks kehastumiseks võrdselt sobivad annetumisperekonnad.
Kolmest nimetatud paarist valis Gabriel isiklikult välja Joosepi ja Maarja ning ilmus seejärel isiklikult Maarjale, teatades talle rõõmsa uudise, et ta on valitud annetumislapse maiseks emaks.
Jeesuse (Joosua ben Joosepi) inimesest isa Joosep oli heebrealane heebrealaste seast, ehkki kandis endas ka palju mittejuudilikke rassitüvesid, mida tema esivanemate naisliinid olid aja jooksul tema sugupuusse lisanud. Jeesuse isa esivanemad pärinesid Aabrahami ajast ja selle auväärse patriarhi kaudu veelgi varasematest pärivusliinidest, mis viisid sumerite ja nodiitideni ning iidse sinise inimese lõunapoolsete hõimude kaudu Andonini ja Fontani. Taavet ja Saalomon Joosepi esivanemate otseliini ei kuulunud, samuti ei pärinenud Joosepi sugupuu otse Aadamast. Joosepi otsesed esiisad olid meistrimehed — ehitajad, puusepad, müürsepad ja sepad. Joosep ise oli puusepp ja hiljem iseseisev ettevõtja. Tema perekonnaliinis leidus eredaid ja üllaid lihtrahva esindajaid, aeg-ajalt ka ebatavalisi inimesi, kes paistsid silma seoses religiooni arenguga Urantial.
Jeesuse maine ema Maarja põlvnes ainulaadsete esivanemate iidsest soost, kuhu oli kuulunud palju Urantia rasside ajaloo kõige tähelepanuväärsemaid naisi. Kuigi Maarja oli oma aja ja põlvkonna tavaline naine, üsna hariliku loomuga, teadis ta oma esivanemate seast mitmeid tuntud naisi nagu Annon, Taamar, Rutt, Batseba, Ansie, Kloe, Eeva, Enta ja Ratta. Ühelgi teisel juudi naisel polnud tol ajal värvikamat ega soodsama algusega esivanemate liini. Maarja nagu ka Joosepi esivanemate seas olid ülekaalus tugevad, kuid tavalised inimesed, kelle hulgas tuli aeg-ajalt ette arvukaid tsivilisatsiooni ja religiooni arengus silma paistnud isiksusi. Rassi seisukohalt pole Maarjat kuigi õige juuditariks pidada. Kultuuri ja uskumuse poolest oli ta juut, kuid pärilikelt joontelt olid temas pigem segunenud süüria, hetiidi, foiniikia, kreeka ja egiptuse tüvikonnad ning tema rassipärand oli mitmekesisem kui Joosepil.
Kõigist Miikaeli kavandatava annetumise ajal Palestiinas elanud abielupaaridest olid Joosepil ja Maarjal kõige soodsamalt kombineerunud rassisidemed ja keskmisest kõrgemad isiksuseomadused. Miikael kavatses ilmuda maa peale tavalise inimesena, et lihtrahvas võiks temast aru saada ja teda vastu võtta, seepärast valiski Gabriel annetumisvanemateks just Joosepi ja Maarja.
Jeesuse elutööd Urantial alustas tegelikult Ristija Johannes. Johannese isa Sakarias kuulus juudi preesterkonda ja tema ema Eliisabet kuulus Jeesuse ema Maarjaga samasse suurde hõimurühma, kuid jõukamasse harusse. Sakarias ja Eliisabet olid olnud juba palju aastaid abielus, kuid lastetud.
Aastal 8 eKr, juunikuu lõpus, ligikaudu kolm kuud pärast Joosepi ja Maarja abiellumist, ilmus ühel keskpäeval Eliisabetile Gabriel, samuti nagu ta hiljem Maarjale oma kohalviibimisest teada andis. Gabriel lausus:
„Sel ajal kui sinu mees Sakarias seisab Jeruusalemmas altari ees ja kokkutulnud inimesed palvetavad vabastaja saabumise eest, tulin mina, Gabriel, sulle teatama, et sa sünnitad peagi poja, kellest saab selle jumaliku õpetaja eelkäija, ja te panete oma pojale nimeks Johannes. Ta kasvab üles, pühendununa teie Issandale Jumalale, ja kui ta täiskasvanuks saab, siis rõõmustab ta teie südant, sest pöörab palju hingi Jumala poole ja kuulutab ette teie rahva hingetervendaja ja kogu inimkonna vaimse vabastaja saabumist. Sinu sugulane Maarja saab selle tõotatud lapse emaks ja ma ilmun ka temale.”
See nägemus kohutas Eliisabetti väga. Kui Gabriel oli lahkunud, mõtles ta endamisi sellest kogemusest ja arutles kaua majesteetliku külalise ütluste üle, kuid rääkis ilmutusest vaid oma abikaasale ja järgmise aasta veebruari algul Maarjat külastades ka temale.
Viis kuud hoidis Eliisabet oma saladust aga ainult enda teada. Kui Sakarias kuulis Gabrieli külaskäigust, oli ta väga skeptiline ja kahtles nädalate kaupa kogu selles kogemuses, nõustudes pooleldi uskuma Gabrieli külaskäiku oma naise juurde alles siis, kui polnud enam kahtlust, et naine ootab last. Sakarias oli Eliisabeti eelseisva emakssaamise üle suures hämmingus, kuid vaatamata oma kõrgele vanusele ei kahelnud naise aususes. Alles umbes kuus nädalat enne Johannese sündi, pärast üht muljetavaldavat unenägu, veendus Sakarias täielikult, et Eliisabet saab emaks tõotatud pojale, kes peab valmistama teed ette messia tulekuks.
Maarjale ilmus Gabriel 8. a eKr novembri keskpaigas, kui ta oma kodus Naatsaretis tööd tegi. Hiljem, kui Maarja teadis juba ilma igasuguse kahtluseta, et ta emaks saab, veenis ta Joosepit, et see lubaks tal reisida Jeruusalemmast kuue kilomeetri kaugusel läänes mägedes asuvasse Juuda linna, et külastada Eliisabetti. Gabriel oli teatanud tulevastele emadele, et ilmub neile mõlemale. Muidugi soovisid nad teineteisega kohtuda, kogemusi vahetada ja rääkida oma poegade tõenäolisest tulevikust. Maarja jäi oma kauge nõbu juurde kolmeks nädalaks. Eliisabet aitas tugevdada Maarja usku nägemusse Gabrielist, nii et too oli koju tagasi pöördudes veelgi enam pühendunud kutsumusele saada emaks tõotatud lapsele, keda ta pidi peagi maailmale tutvustama abitu imikuna, oma maailma tavalise lapsena.
Johannes sündis Juuda linnas 25. märtsil 7. a eKr. Sakarias ja Eliisabet rõõmustasid väga, kui said aru, et neile oli sündinud poeg, keda Gabriel oli neile tõotanud, ja kui nad kuuendal päeval lapse ümberlõikamisele andsid, ristisid nad ta ametlikult Johanneseks, nagu neil oli kästud teha. Üks Sakariase nõbudest oli juba asunud Naatsaretti teele, viima Eliisabetilt Maarjale sõnumit, et tal oli sündinud poeg ning et tema nimeks saab Johannes.
Johannese vanemad sisendasid poisile juba varasest lapsepõlvest saadik mõtet, et temast saab suureks saades vaimne juht ja usuõpetaja. Ning Johannese süda oli nendele nii sisenduslikele seemnetele vastuvõtlik pinnas. Lapsena viibis ta sageli isa jumalateenistuste ajal templis ja kõik, mida ta nägi, jättis talle sügava mulje.
Ühel õhtul pärast päikeseloojangut ja enne Joosepi kojutulekut ilmus Maarja kõrvale madala kivilaua äärde Gabriel ning kui naine oli meelerahu tagasi saanud, ütles: „Mind saatis minu Meister, keda sa peagi armastama ja üles kasvatama hakkad. Toon sulle, Maarja, rõõmsaid uudiseid, kui teatan sulle, et sinu rasedus on taevast ette määratud ning et kui su aeg täis saab, sünnib sul poeg. Sa annad talle nimeks Joosua ning ta juhatab sisse taevariigi maa peal ja inimeste seas. Ära kõnele sellest kellelegi peale Joosepi ja oma sugulase Eliisabeti, kellele ma samuti ilmusin ja kes sünnitab samuti peagi poja, kelle nimeks saab Johannes ja kes valmistab teed ette päästvaks sõnumiks, mida sinu poeg jõuliselt ja sügava veendumusega inimestele kuulutama hakkab. Ja ära kahtle mu sõnades, Maarja, sest see kodu on valitud tõotatud lapse surelikuks elupaigaks. Sinuga jääb minu õnnistus, Kõigekõrgemate vägevus annab sulle jõudu ja kogu maailma Issanda kaitse on sinu üle.”
Maarja mõtles oma südames mitu nädalat endamisi selle külaskäigu üle, kuni teadis kindlalt, et ootab last, ning söandas alles siis neid ebatavalisi sündmusi oma abikaasale avaldada. Kui Joosep kõigest sellest kuulis, häiris see teda väga ja ta ei saanud palju öid magada, olgugi et ta Maarjat väga usaldas. Algul oli Joosepil Gabrieli külaskäigu suhtes kahtlusi. Ja kui ta juba peaaegu uskuma hakkas, et Maarja oli tõepoolest jumaliku sõnumitooja häält kuulnud ja tema kuju näinud, jäi ta meelde kahtlus selle kohta, kuidas see ometi võis võimalik olla. Kuidas saab inimolendite järglane olla jumalik tõotatud laps? Joosep suutis nende vastuoluliste mõtetega leppida alles siis, kui oli juba mitu nädalat selle üle mõelnud ja kui nad mõlemad Maarjaga jõudsid järeldusele, et neid oli valitud messia vanemateks, ehkki juudi kontseptsiooni koha selt ei pidanud oodatud vabastaja sugugi jumaliku loomuga olema. Olles sellele ülitähtsale järeldusele jõudnud, kiirustas Maarja Eliisabetti külastama.
Tagasi tulles läks ta külla oma vanematele Joakimile ja Hannale. Tema kaks venda ja kaks õde ning tema vanemad suhtusid Jeesuse jumalikku missiooni alati väga skeptiliselt, kuigi nad ei teadnud tol ajal muidugi midagi Gabrieli külaskäigust. Maarja usaldas siiski oma õele Saloomele, et tema arvates on ta poeg määratud saama suureks õpetajaks.
Gabriel andis oma teate Maarjale järgmisel päeval pärast Jeesuse eostamist ning see oli kogu tõotatud lapse kandmise ja sünnitamise kogemuse ajal ainus üleinimlik sündmus.
Joosep leppis mõttega, et Maarjast saab erakordse lapse ema, alles siis, kui nägi väga mõjuvat unenägu. Selles unenäos ilmus talle särav taevane sõnumitooja ja ütles muuhulgas järgmist: „Joosep, ma ilmun Tema käsul, kes praegu kõrgel valitseb, ja mul on kästud sulle rääkida pojast, kelle Maarja sünnitab ja kellest saab maailmale suur valgus. Temas saab olema elu ja tema elu saab inimkonnale valguseks. Ta tuleb kõigepealt omaenda rahva juurde, kuid need ei taha teda vastu võtta; ent neile, kes tema vastu võtavad, ilmutab ta, et nad on Jumala lapsed.” Pärast seda kogemust ei kahelnud Joosep enam kunagi Maarja jutus Gabrieli külaskäigust ja tõotuses, et veel sündimata lapsest saab maailmale jumalik sõnumitooja.
Kõigis neis järelevalvekülastustes ei räägitud midagi Taaveti kojast. Kunagi ei vihjatud, et Jeesus saab „juutide vabastajaks”, ei mainitud, et temast saab kauaoodatud messias. Jeesus ei olnud see messias, keda juudid olid oodanud, kuid ta oli maailma vabastaja. Tema missioon oli suunatud kõigile rassidele ja rahvastele, mitte ainult ühele rühmale.
Joosep ei põlvnenud kuningas Taavetist. Maarja oli oma esivanemate kaudu Taavetiga rohkem seotud kui Joosep. Joosep käis küll Taaveti linnas Petlemmas Rooma rahvaloenduse ajal ennast kirja panemas, kuid tegi seda sellepärast, et ühe Joosepi isapoolse esivanema oli kuus põlve tagasi orvuna lapsendanud keegi Zadoc, kes põlvnes otseselt Taavetist; seega arvati ka Joosep „Taaveti kotta” kuuluvaks.
Enamikku Vana Testamendi ettekuulutusi niinimetatud messiast hakati seostama Jeesusega alles kaua pärast tema maist elu. Heebrea prohvetid olid sajandeid kuulutanud vabastaja saabumist ja järjestikused põlvkonnad olid tõlgendanud seda kui ettekuulutust uue juutide valitseja kohta, kes asub Taaveti troonile ja hakkab kuulu järgi Moosese imelisel viisil rajama Palestiinas võimsat juutide riiki, mis on vaba igasugusest välismaisest ülemvõimust. Ja veel kord: heebrea pühakirjades sisalduvaid paljusid kujundlikke lõike on hiljem vääralt seostatud Jeesuse eluülesandega. Paljusid Vana Testamendi ütlusi moonutati nii, et need sobiksid pealtnäha Meistri maise elu mõne episoodiga. Jeesus ise eitas kord avalikult igasugust seost Taaveti kuningakojaga. Isegi tekst „neiu toob ilmale poja” sõnastati ümber tekstiks „neitsi toob ilmale poja”. Sama kehtib ka nii Joosepi kui Maarja põlvnemise kohta, mille kirjeldus koostati alles pärast Miikaeli maist elujärku. Paljudes neist sugupuudest sisaldub enamik Meistri esivanematest, kuid tervikuna pole need ehtsad ja neid ei saa tõesteks pidada. Jeesuse varased jüngrid alistusid liigagi sageli kiusatusele näidata, nagu täituksid nende Issanda ja Meistri elus kõik vanaaja prohvetite ettekuulutused.
Joosep oli pehme loomuga mees, äärmiselt kohusetundlik ja igas suhtes ustav oma rahva usutraditsioonidele ja -tavadele. Ta rääkis vähe, kuid mõtles palju. Juudi rahva õnnetu saatus tegi teda väga kurvaks. Noorena oli ta oma kaheksa venna ja õe hulgas üsna rõõmsameelne olnud, kuid abielu algusaastatel (Jeesuse lapsepõlves) tekkis tal kergeid vaimse masenduse perioode. Ta meelelaad muutus tunduvalt rõõmsamaks vahetult pärast seda, kui tema tõus puusepast jõukaks ettevõtjaks oli perekonna majanduslikku olukorda parandanud, see toimus veidi aega enne tema enneaegset surma.
Maarja oli hoopis teistsugune kui tema mees. Tavaliselt oli ta rõõmsameelne, vaid harva tujutu, ning mõjus alati elurõõmsana. Maarja väljendas vabalt ja sageli oma emotsioone ning teda ei nähtud kuni Joosepi ootamatu surmani kunagi kurvameelsena. Ning vaevalt oli ta sellest löögist toibunud, kui tal tuli tegemist teha oma vanima poja erakordsest, tema hämmastunud silmade all nii kiiresti avanevast elukäigust tulenevate murede ja kahtlustega. Ent kogu selle ebatavalise kogemuse jooksul jäi Maarja tasakaalukaks, julgeks ja õige arukaks, suheldes oma kummalise ja vähemõistetud esmasündinud pojaga ning tema ellujäänud vendade ja õdedega.
Jeesuse ebatavaline leebus ja imeline osavõtlik inimloomusest arusaamine pärinesid suures osas tema isalt; suure õpetajaande ja määratu võime tunda õiglast meelepaha päris ta oma emalt. Oma täiskasvanuelus oli Jeesus emotsionaalsetes reageeringutes mõnikord isa moodi mõtlik ja palveldav ning näis vahel kurvameelne, ent sagedamini oli ta ajendatud ema optimistlikust ja otsusekindlast meelelaadist. Üldiselt, kui Jeesus suureks kasvas ja täiskasvanuelus tähtsaid samme astus, kaldus jumaliku Poja elukäigus domineerima Maarja meelelaad. Mõnes mõttes olid Jeesuses segunenud mõlema vanema omadused; teisalt ilmnes temas ühe vanema jooni, mis vastandusid teise vanema omadele.
Joosepilt sai Jeesus range koolituse juudi tseremooniatavade alal ja heebrea pühakirjade ebatavaliselt hea tundmise; Maarjalt sai ta avarama vaatepunkti usuelule ja liberaalsema arusaama isiklikust vaimsest vabadusest.
Nii Joosepi kui ka Maarja pere olid oma aja kohta hea haridusega. Joosepil ja Maarjal oli oma aja ja positsiooni kohta keskmisest tunduvalt kõrgem haridus. Mees oli mõtleja; naine oli kavandaja, oskuslik kohandaja ja vahetu elluviija. Joosep oli mustasilmne brünett, Maarja pruunisilmne ja peaaegu blond.
Kui Joosep oleks kauem elanud, oleks ta kindlasti hakanud oma vanima poja jumalikku missiooni uskuma. Maarja kord uskus, kord jälle kahtles selles, teda mõjutasid väga tema teiste laste, tuttavate ja sugulaste seisukohad, kuid tema lõplikku hoiakut toetas alati mälestus Gabrieli ilmumisest kohe pärast lapse eostamist.
Maarja oli meisterlik kangakuduja ja oskas tolleaegseid majapidamistöid tavalisest paremini, ta oli hea majapidaja ja suurepärane perenaine. Nii Joosep kui ka Maarja olid head õpetajad ning hoolitsesid selle eest, et nende lapsed tolleaegsel tasemel head õpetust saaksid.
Noorena töötas Joosep Maarja isa juures, tehes tema majale juurdeehitust, ja paar, kellele oli määratud saada Jeesuse vanemateks, saigi tegelikult lähemalt tuttavaks siis, kui Maarja tõi kord Joosepile lõunasöögi ajal kruusiga vett.
Joosep ja Maarja abiellusid juudi kombe kohaselt Maarja kodus Naatsareti lähedal, kui Joosep oli kahekümne ühe aastane. Sellele abielule eelnes peaaegu kaks aastat kestnud tavaline lähem tutvus. Varsti pärast pulmi kolisid nad oma uude kodusse Naatsaretis, mille Joosep oli kahe venna abiga ehitanud. Maja asus kõrgendiku jalamil, mis nii kaunilt ümbruskonnale alla vaatas. Selles nende jaoks valmistatud kodus lootsid noored ja ootusärevad vanemad tõotatud lapse vastu võtta, aimamata, et see universumile ülitähtis sündmus toimub ajal, mil nad on kodust eemal, Juudamaal Petlemmas.
Suurem osa Joosepi perest hakkas Jeesuse õpetusi uskuma, kuid Maarja suguvõsast uskusid teda kuni tema lahkumiseni siit maailmast väga vähesed. Joosep kaldus pigem vaimse käsituse poole oodatud messiast, kuid Maarja ja tema suguvõsa, eriti ta isa, ootasid messiat kui ilmalikku vabastajat ja poliitilist valitsejat. Maarja esivanemad olid silma paistnud veidi enne seda tegutsenud Makkabi poolehoidjatena.
Joosep pooldas tuliselt juudi religiooni idapoolse ehk baabüloni suuna seisukohti; Maarja kaldus tugevasti seaduste ja prohvetite ettekuulutuste palju liberaalsema ning avarama läänepoolse ehk hellenistliku tõlgendamise poole.
Jeesuse kodu oli üsna lähedal Naatsareti põhjaosas paiknevale kõrgele mäele, veidi maad eemal linna idaosas asuvast küla allikast. Jeesuse pere elas linna serval ja seepärast oli neil hea käia hiljem sagedasti maal jalutamas ja rännata läheduses asuva kõrgustiku tippu, mis oli kõrgeim kõigist Lõuna-Galilea mägedest, kui mitte arvestada Tabori mäeahelikku idas ja Naini mäge, mis oli ligikaudu niisama kõrge. Nende kodu asus selle mäe lõunapoolsest jalamist veidi kagu pool ja umbes poolel teel kõrgendiku jalami ja Naatsaretist Kaanasse suunduva tee vahel. Lisaks mäkke ronimisele jalutas Jeesus meeleldi kitsal teel, mis lookles mäe jalami ümber kirde suunas kuni tee ristumiseni Sepphorisse viiva maanteega.
Joosepi ja Maarja kodu oli lameda katusega ühetoaline kiviehitis, mille kõrval asetses laut. Sisustuseks olid üks kivilaud, savinõud ning kivikeraamikast nõud ja potid, kangasteljed, lambialus, mitu väikest pinki ja matid kivipõrandal magamiseks. Tagaõues oli lauda juures varjualune, mille all oli ahi ja viljaveski. Seda tüüpi veskiga pidi töötama kahekesi — üks jahvatas ja teine pani teri sisse. Väikese poisina pani Jeesus sageli sellesse veskisse teri, samal ajal kui ta ema veskit ringi ajas.
Hilisematel aastatel, kui pere suurenes, kükitasid kõik süües pikendatud kivilaua ääres, võttes toitu ühisest anumast või potist. Talvel põles õhtusöögi ajal väike madal savilamp, mida täideti oliiviõliga. Pärast Marta sündi ehitas Joosep majale juurde suure ruumi, mida kasutati päeval puusepatöökojana ja öösel magamiseks.
Kaheksandal aastal enne Kristust, märtsikuul (Joosepi ja Maarja abiellumiskuul) andis keiser Augustus korralduse kõik Rooma impeeriumi elanikud üle lugeda, et oleks võimalik maksustamist tõhustada. Juudid olid suhtunud igasugustesse katsetesse „rahvast lugeda” alati suure eelarvamusega ja see asjaolu koos Juudamaa kuninga Herodese tõsiste siseriiklike raskustega oli loendust juutide riigis aasta võrra edasi lükanud. Kogu Rooma riigis toimus loendus 8. a eKr, välja arvatud Herodese Palestiina kuningriigis, kus see toimus aasta hiljem, 7. a eKr.
Maarjal ei olnud vaja minna ennast Petlemma kirja panema — Joosepil oli lubatud registreerida kogu oma pere —, kuid seiklushimulise ja otsusekindla inime sena soovis ta tingimata kaasa minna. Ta kartis üksi jääda, sest laps võis sündida Joosepi äraolekul, ja Petlemm ei olnud ka kaugel Juuda linnast, kus Maarja lootis võimaluse korral teha meeldiva külaskäigu oma sugulase Eliisabeti juurde.
Joosep lausa keelas Maarjal endaga kaasa tulla, kuid sellest polnud kasu; pakkides kolmeks-neljaks päevaks toitu kaasa, pani naine valmis topeltportsjonid ja valmistus ka ise reisiks. Ent enne tegelikku teeleasumist leppis Joosep Maarja kaasatulekuga ja nad lahkusid koidu ajal rõõmsalt Naatsaretist.
Joosep ja Maarja olid vaesed ning et neil oli koormakandjaks vaid üks loom, istus lapseootel Maarja koos toidumoonaga looma seljas, Joosep aga vedas looma ohjest. Kodu ehitamine ja sisustamine oli olnud Joosepile üsna kurnav, sest ta isa oli hiljuti invaliidistunud ja ta pidi ka oma vanemaid toetama. Nii asus see juudi abielupaar 18. augustil 7. a eKr oma tagasihoidlikust kodust varahommikul Petlemma poole teele.
Nende reisi esimene päev viis neid Gilboa mäe eelmäestikku, kus nad veetsid Jordani jõe ääres lageda taeva all öö ja arutlesid palju selle üle, missugune poeg neile sünnib; Joosep lootis, et temast saab vaimne õpetaja, Maarja aga pooldas juudi messia, heebrea rahva vabastaja ideed.
19. augusti selgel varahommikul olid Joosep ja Maarja jälle teel. Nad sõid lõunat Jordani jõe oru kohal kõrguva Sartaba mäe jalamil ja rändasid edasi, jõudes õhtuks Jeeriko linna, kus peatusid linnaserval ühes teeäärses võõrastemajas. Pärast õhtusööki ja pikki arutelusid roomlaste rõhumise, Herodese, rahvaloenduse ning Jeruusalemma ja Aleksandria kui kahe juudi hariduse ja kultuuri keskuse erinevate mõjude üle, jäid naatsaretlastest rändajad ööseks puhkama. 20. augusti varahommikul jätkasid nad teed ja jõudsid enne lõunat Jeruusalemma, külastasid seal templit ja liikusid edasi sihtkoha poole, jõudes pärast lõunat Petlemma.
Võõrastemaja oli rahvast täis ja Joosep otsis öömaja kaugete sugulaste juures, kuid Petlemmas ei olnud ühtki vaba tuba. Kui ta võõrastemaja õue tagasi pöördus, teatati talle, et otse võõrastemaja all asuv kaljusse raiutud karavanitall on loomadest tühjaks tehtud ja ööbijate vastuvõtmiseks puhastatud. Joosep jättis eesli õue, võttis kotid rõivaste ja toidumoonaga õlale ning läks koos Maarjaga kivitrepist alla ööbimiskohta. Nad leidsid end tallide ja sõimede ees asuvast endisest teraviljalaost. Sinna olid üles riputatud telgikardinad ja nad otsustasid, et neil on vedanud, sest said nii mugava ruumi.
Joosep tahtis küll kohe minna end kirja panema, aga Maarja oli väsinud; ta oli üsna tujutu ja palus Joosepil enda juurde jääda, mida see ka tegi.
Maarja oli kogu öö nii rahutu, et kumbki neist ei saanud eriti magada. Koidu ajaks olid sünnitusvalud selgelt tunda ja 21. augusti lõunaks 7. a eKr sünnitas Maarja kaasreisijatest naiste abi ja lahke hoolitsuse toel poisslapse. Jeesus Naatsaretlane sündis maailma, mähiti linadesse, mida Maarja oli igaks juhuks kaasa võtnud, ja asetati sealsamas asuvasse sõime.
Tõotatud laps oli sündinud ilma just samamoodi nagu kõik imikud enne ja pärast teda ning kaheksandal päeval lõigati ta juudi kombe kohaselt ümber ja ta sai ametlikult nimeks Joosua (Jeesus).
Järgmisel päeval pärast Jeesuse sündi pani Joosep end kirja. Kui ta kohtas meest, kellega nad olid kaks õhtut varem Jeerikos vestelnud, viis too Joosepi oma jõuka sõbra juurde, kellel oli võõrastemajas tuba ja kes ütles, et vahetab heameelega naat saretlastest abielupaariga ööbimiskohad. Samal õhtupoolikul kolisid nad võõrastemajja, kus elasid peaaegu kolm nädalat, kuni leidsid majutuskoha ühe Joosepi kauge sugulase juures.
Ülejärgmisel päeval pärast Jeesuse sündi saatis Maarja Eliisabetile sõna, et tema laps on sündinud, ja vastuseks kutsuti Joosep Jeruusalemma kõigest Sakariasega vestlema. Joosep läkski järgmisel nädalal Jeruusalemma Sakariase juurde. Nii Sakarias kui ka Eliisabet olid nüüdseks siiralt veendunud, et Jeesusest saab tõepoolest juutide vabastaja, messias, ning et nende pojal Johannesel on määratud saada tema abiliste juhiks ja paremaks käeks. Kuna Maarja pooldas samu ideid, ei olnud neil raske veenda Joosepit jääma Petlemma, Taaveti linna, et Jeesus võiks kasvada Taaveti järeletulijaks kogu Iisraeli troonil. Seepärast jäid nad enam kui aastaks Petlemma, kus Joosep tegi sel ajal veidi puusepatööd.
Kui Jeesus keskpäeval sündis, tulid Urantia seeravid koos oma suunajatega kokku ja nad laulsid Petlemma sõime kohal ülistuslaule, kuid inimkõrvad neid kiiduavaldusi ei kuulnud. Petlemma imikule ei tulnud austust avaldama ükski karjus ega muu surelik olend kuni päevani, mil Uurist saabusid preestrid, keda oli Jeruusalemmast lähetanud Sakarias.
Neile Mesopotaamia preestritele oli üks nende riigi kummaline usuõpetaja rääkinud kunagi unenäost, milles talle oli öeldud, et peagi ilmub juutide sekka maa peale imikuna „elu valgus”. Ja seepärast läksid need kolm õpetajat seda „elu valgust” otsima. Pärast nädalatepikkust asjatut otsimist Jeruusalemmas pidid nad juba Uuri tagasi pöörduma, kui Sakarias neid kohtas ja rääkis end uskuvat, et Jeesus on see, keda nad otsivad. Ta saatis nad Petlemma, kus nad leidsid imiku ja jätsid Maarjale, tema maisele emale, oma kingitused. Imik oli nende külaskäigu ajal peaaegu kolmenädalane.
Need targad mehed ei näinud ühtki tähte, mis neid Petlemma oleks juhatanud. Kaunis legend Petlemma tähest tekkis järgmiselt: Jeesus sündis keskpäeval, 21. augustil 7. a eKr. Sama aasta 9. mail oli Kalade tähtkujus Jupiteri ja Saturni vahel tekkinud erakordne ühendus. Ning on tähelepanuväärne astronoomiline fakt, et samasugused ühendused tekkisid ka sama aasta 29. septembril ja 5. detsembril. Neile erakordsetele, kuid täiesti looduslikele sündmustele ehitasidki järgmise põlvkonna innukad ja heade kavatsustega usklikud veetleva legendi Petlemma tähest, mis juhtis imetlevad Hommikumaa targad sõime juurde, kus nad nägid vastsündinud imikut ja kummardasid teda. Idamaa ja idamaa-lähedaste inimeste meel tunneb muinaslugudest rõõmu ning nad loovad pidevalt oma usujuhtide ja poliitiliste kangelaste elust selliseid kauneid müüte. Trükisõna puudumisel, kui enamikku inimteadmisi edastati põlvest põlve suuliselt, muutusid müüdid kergesti pärimusteks ja lõpuks said need omakorda aktsepteeritud faktideks.
Mooses oli juutidele õpetanud, et iga esmasündinud poeg kuulub Issandale, aga teda pole tarvis ohverdada, nagu seda tegid paganlikud rahvad, vaid ta võib elama jääda, kui tema vanemad ta välja lunastavad, makstes mõnele selleks volitatud preestrile viis seeklit. Moosese käsuseaduse järgi pidi ka ema minema teatud aja möödudes templisse end puhastama (või laskma kellelgi enda eest korrakohase ohvri tuua). Tavapäraselt sooritati need kaks tseremooniat üheaegselt. Seepärast läksid Joosep ja Maarja isiklikult Jeruusalemma templisse, et esitleda Jeesust preestritele ja ta välja lunastada ning tuua ka korrakohane ohver Maarja tseremooniaks, millega ta sünnitamise väidetavast ebapuhtusest puhastati.
Templi õuedel võis pidevalt näha kaht tähelepanuväärset isikut, laulja Siimeoni ja poetess Hannat. Siimeon oli Juudamaalt, kuid Hanna Galileast. Paar oli sageli koos ja nad mõlemad olid väga lähedased preester Sakariale, kes oli neile usaldanud saladuse Johannesest ja Jeesusest. Siimeon ja Hanna ootasid igatsusega messia tulekut ning usaldasid Sakariast piisavalt uskumaks, et Jeesus on juudi rahva oodatud vabastaja.
Sakarias teadis, millal Joosep ja Maarja Jeesusega templisse tulevad, ja leppis Siimeoni ning Hannaga kokku, et annab neile käetõstega märku, kes sisenevate esmasündinud laste reas on Jeesus.
Hanna oli kirjutanud selleks puhuks luuletuse, mida Siimeon hakkas Joosepi, Maarja ja kõigi templiõuele kogunenute hämmastuseks laulma. Ja see oli nende ülistuslaul esmasündinud poja lunastamise puhuks:
Kiidetud olgu Issand, Iisraeli Jumal,
et ta on tulnud külastama oma rahvast ja on toonud talle lunastuse;
ja on meile kõigile tõstnud päästesarve
oma sulase Taaveti soost,
nagu ta on rääkinud oma pühade prohvetite suu läbi —
päästmist meie vaenlastest ja kõigi nende käest, kes meid vihkavad;
et halastust anda meie vanematele ja pidada meeles püha lepingut —
vannet, mille ta on vandunud meie isale Aabrahamile,
et ta laseb meid, vaenlaste käest päästetuid,
kartmatult teenida teda
pühaduses ja õigluses tema ees kõik meie elupäevad.
Ja sina, tõotatud lapsuke, sind hüütakse Kõigekõrgema prohvetiks;
sest sina lähed Issanda palge eel valmistama tema kuningriiki,
et anda tema rahvale taibata päästmist
nende pattude andeksandmises.
Rõõmustage meie Jumala südamliku halastuse üle, millega meid on tulnud külastama päevatõus kõrgest,
paistma neile, kes istuvad pimeduses ja surmavarjus,
juhtima meie jalgu rahuteele.
Oo Issand, nüüd sa lased oma sulase lahkuda rahus, oma ütlust mööda,
mis sa oled valmistanud kõigi rahvaste silme ees;
valgust, mis on ilmutuseks paganaile
Tagasiteel Petlemma olid Joosep ja Maarja sõnaahtrad — segaduses ja täis aukartust. Maarjas tekitas suurt ärevust eaka poetessi Hanna hüvastijätutervitus ja Joosep ei suutnud leppida selle enneaegse katsega teha Jeesusest juudi rahva kauaoodatud messiat.
Kuid Herodese valvurid ei istunud käed rüpes. Kui nad Herodesele Uuri preestrite Petlemma-käigust rääkisid, kutsus too kaldealased enda juurde. Ta küsitles neid tarku mehi põhjalikult uue „juutide kuninga” kohta, kuid need ei andnud talle rahuldavat vastust, selgitades ainult, et ühel naisel, kes oli tulnud koos oma mehega Petlemma rahvaloendusele, sündis laps. Herodes ei jäänud selle vastusega rahule, andis neile raha ja saatis nad last otsima, et ka tema saaks minna seda last kummardama, sest kaldealaste sõnul pidi tulevase valitseja kuningriik olema vaimne, mitte ilmalik. Kui aga targad mehed tagasi ei tulnud, tekkis Herodeses kahtlus. Sel ajal, kui ta asja üle järele mõtles, tulid tema informaatorid tagasi ja esitasid talle äsja templis toimunud sündmustest täieliku ettekande, olles üles kirjutanud ka mõned osad Siimeoni laulust, mida Jeesuse lunastamistseremooniatel lauldi. Kuid nad olid Joosepi ja Maarja silmist kaotanud ja Herodes oli väga vihane, et nad ei osanud talle öelda, kuhu imik oli viidud. Siis saatis ta inimesed Joosepit ja Maarjat otsima. Teades, et Herodes otsib naatsaretlaste perekonda, hoidusid Sakarias ja Eliisabet Petlemmast eemale. Poisslast hoiti peidus Joosepi sugulaste juures.
Joosep kartis tööd otsida ja nende vähesed säästud olid kiiresti kahanemas. Ka templis puhastustseremooniate ajal pidas Joosep end küllalt vaeseks ja ohverdas Maarja heaks vaid kaks noort tuvi, nagu Mooses oli vaeste emade puhastamiseks lubanud.
Ehkki Herodese nuhid polnud Jeesust pärast enam kui aastapikkust otsimist leidnud, kahtlustas ta siiski, et imikut peidetetakse ikka veel Petlemmas, ja andis korralduse otsida süstemaatiliselt läbi kõik Petlemma majad ja tappa kõik alla kahe aasta vanused poisslapsed. Herodes lootis sellega kindlustada tulevase „juutide kuninga” hävitamise. Nii hukkusid ühe päevaga Juuda linnas Petlemmas kuusteist poisslast. Kuid Herodese õukonnas olid intriigid ja mõrvad isegi tema enda perekonnaliikmete seas igapäevased sündmused.
Need lapsed tapeti 6. a eKr oktoobri keskpaigas, kui Jeesus oli veidi üle aasta vana. Kuid ka Herodese õukonna saadikute seas oli peatselt tuleva messia uskujaid, ja üks neist, kes oli saanud Petlemma poisslaste tapmise käsust teada, teatas sellest Sakariasele, kes saatis omakorda sõna Joosepile; ning ööl enne seda veretööd lahkusid Joosep ja Maarja lapsega Aleksandriasse. Et mitte tähelepanu äratada, rändasid nad koos Jeesusega Egiptusesse üksi. Sakarias oli andnud neile Aleksandriasse rändamiseks raha ja Joosep tegi seal oma tööd, sel ajal kui Maarja ja Jeesus elasid Joosepi jõukate sugulaste juures. Nad jäid Aleksandriasse tervelt kaheks aastaks ja naasid Petlemma alles pärast Herodese surma.


Pedofiil pääses Taxify rooli - Tehnika
Pedofiil pääses Taxify rooli
11. veebruar 2019, 14:18
Lisaks kustunud pedofiiliakaristusele on mees äsja süüdi mõistetud vägivallas
Tartu linnavalitsuse ja sõiduvahendaja Taxify kontrollimehhanismid ei suutnud ära hoida pedofiilias ja kaassõitja räiges ründamises süüdi mõistetud mehe pääsemise taksorooli, kus see taas kliente ahistama kukkus.
Juhtum tuli ilmsiks mõne päeva eest 9. veebruaril, mil Tartu neiut sõidutanud juht tegi talle ilmselgelt kahemõttelisi ettepanekuid ega lasknud teda sõidu lõppedes enne autost välja, kui oli saanud tema telefoninumbri.
«Autosse istudes küsis ta kohe, kas olen venelane, kas kavatsen minna peole jne. Edasi tulid küsimused, kas elan selles majas ja kus täpsemalt, mida ma õpin ja kus ma töötan. Sõidu lõppedes pakkus taksojuht, et võiksime ikka uuesti kokku saada ja põhimõtteliselt ei lasknud mul enne autost väljuda, kui olin talle oma telefoninumbri andnud,» seisab kaebuses, mille neiu hiljem Taxify peakontorile esitas.
Juht olevat üritanud ka kontrollida, kas neiu telefon seda numbrit valides ikka heliseb. «Õnneks jäi ta mu valet uskuma ja pääsesin ikka auost välja,» lisab kaebuse esitaja.
Kahe päeva tagune sõidukokkuvõte
Suur oli neiu jahmatus, kui ta juhi nime otsingumootorisse toksis ja avastas, et tegemist on süüdimõistetud pedofiili Hanno Saaremetsaga. Kunagisele Rakvere kinnisvaraärimehega, kes oli 2007. aastal mõistetud noorema kui 14-aastase lapsega korduvalt suguühenduses olemise eest pooleteiseks aastaks trellide taha. Lisakaristusena sai ta trahvi lapsele alkoholi sissejootmise eest.
Kohtuotsuse kohaselt oli ta lapsega sugulises vahekorras juulist oktoobrini aastal 2006.
Kuid sellega mehe süüteod veel ei piirdu. Veel sel, 2019. aastal – täpsemalt 7. jaanuaril – mõisteti mees kriminaalkorras süüdi ja mõisteti tingimisi vangi ka kaassõitja füüsilise ründamise eest liikuvas autos.
Väljavõte kohtuotsusest näeb välja selline:
Karistuseks määras Pärnu maakohus talle rusikatega vehkimise eest 8 kuud tingimisi vangistust.
Juht blokiti igaveseks
Pedofiili sattumine taksorooli sai võimalikuks aga seetõttu, et kehtiv seadus lubab teenuse osutamiseks vajaliku teenindajakaardi saada ka juhul, kui sellised kuriteod on aegunud ning nii see Saaremetsa pedofiiliakaristuse puhul ka oli.
Asjaolu, et mehele on värskelt mõistetud uus kriminaalkaristus, oli teenindajakaardi väljastanud Tartu linnavalitsusele veel teadmata.
Tartu linnavalitsuse ühistranspordi peaspetsialist Madis Oona ütles Postimehele, et Saaremetsale väljastati teenindajakaart 21.12.2018.
«Sellel hetkel vastas ta ühistranspordiseaduses sätestatud nõuetele,» tõdes Oona ja märkis, et igapäevaselt juhtide taustakontrolli ei tehta, et tuvastada lubade väljastamiste vahele jäävaid karistusi.
Nii saigi mitu korda kriminaalkorras karistatud mees taksorooli istuda ja taas kliente ahistada.
Taxify vastusest neiule ilmneb, et ettevõtte otsustas kiire kontrolli tulemusel juhi jäädavalt oma süsteemis blokkida.
«Blokeerime juhi konto jäädavalt meie platvormil ning edastame info ka Tartu Linnavalitsusse veendumaks, et antud juht ei saaks sõidujagajana edaspidi töötada,» seisab Taxify vastuses kaebusele.
Ühtlasi märgib ettevõte vastuses, et tal endal puuduvad seaduslikud võimalused juhtide tausta kontrollida.
Sama kinnitas Postimehele ka Taxify pressiesindaja Karin Kase.
«Mis puutub juhtide taustakontrolli, siis see õigus on seadusega antud kohalikele omavalitsustele, kelle töö on väljastada teenindajakaarte ja sellele eelnevalt juhi tausta kontrollida. Samuti teevad omavalitsused pistelist järelkontrolli. Taxifyl ei ole juhtide tausta kontrollimiseks seaduslikku õigust ja meil ei jää üle muud, kui usaldada kohalike omavalitsuste tehtavat tööd,» selgitas Kase.
Samas on Eestis olema igaühel võimalik isikukoodi põhiselt tasuta päringuid teha kohtuotsuste registrist. Nii leidis hetkega mehe karistused ka Postimees.
Taksoteenust pakkus Saaremets FIEna.
«See on tõepoolest väga murettekitav juhtum – Taxify suhtub väga tõsiselt kõikidesse olukordadesse, kus juht ületab tavapärased juhi ja reisija vahelise suhtluse piirid,» märkis Karin Kase.
Isegi, kui mehe karistus pedofiilia eest on kustunud, ei tohiks ta aga iial enam töötada koos lastega. Küsimus on, kas laste vedamine taksoga käib sama keelu alla.
Nimelt seab lastekaitse seaduse § 20 piirangud isikutele, kes ei tohi lastega töötada. Piirang peab tagama, et lastega kokku puutuvatele kutsealadele ei pääseks töötama inimesed, keda on karistatud või kes on sundravile määratud inimkaubanduse, seksuaalse enesemääramise vastaste kuritegude või prostitutsiooni ja lastepornoga seotud kuritegude eest.
Nende süütegude puhul on lastega töötamise piirang eluaegne, olenemata sellest, kas karistus on kehtiv või kustunud.
Avaldame ka täismahus kohtuotsuse, millega Saaremets 2007. aasta alguses pedofiilias süüdi mõisteti:
Kriminaalasi nr 1-07-1213
Viru Maakohtu
kohtunik Tiit Kullerkupp
sekretär Aile Siil juuresolekul
kaitsjad Küllike Namm
prokurör Ain Tali osavõtul
arutas kinnisel kohtuistungil 30.01.2007 Rakvere kohtumajas kriminaalasja
kokkuleppemenetluses.
Süüdistatav HANNO SAAREMETS:
Elukoht xxxx, Isikukood 36802165223, Eesti Vabariigi kodanik
keskharidus , töökoht xxxx, kriminaalkorras karistamata,
väärteokorras karistatud 3 korda
Tõkend: kahtlustatavana kinni peetud 21.11.2006; tõkend vahi all pidamine alates 23.11.2006 Süüdistuses KarS § 145; 182 järgi.
Hanno Saaremetsa süüdistatakse selles, et tema, täisealisena ajavahemikul juuli kuni oktoober 2006. a. oma elukohas xxxx astus korduvalt suguühendusse teadvalt nooremate kui neljateistaastaste isikute X X (sünd.: xxxx) ja X X (sünd.xxxx).
Seega, Hanno Saaremets, astudes korduvalt suguühendusse teadvalt nooremate kui neljateist aastaste isikutega, pani toime KarS § 145 järgi kvalifitseeritava kuriteo.
-selles, et tema, tema täisealisena ajavahemikul juuli kuni oktoober 2006.a. oma elukohas xxxx pakkus teadvalt noorematele kui kaheksateistaastastele isikutele X X ja X X alkohoolseid jooke.
Seega Hanno Saaremets, kallutades teadvalt nooremaid kui kaheksateist aastaseid isikuid alkoholi tarvitamisele, pani toime KarS § 182 järgi kvalifitseeritava kuriteo.
Tsiviilhagi esitatud kannatanu X X seadusliku esindaja X X poolt summas 110000 (ükssada kümme tuhat) krooni.
KarS § 145 ettenähtud kuriteo toimepanemise eest nõuab prokurör kohtus süüdistatavale karistuseks 1 (üks) aasta 6 (kuus) kuud vangistust. KarS § 73 lg.1,2 alusel pöörata koheselt täitmisele 4 (neli) kuud vangistust. Vangistuse kandmise aja alguseks lugeda 21. november
2006.a. Ühe aasta kahe kuu vangistuse kandmisest vabastada Hanno Saaremets tingimisi, määrates katseajaks kolm aastat.
KarS § 182 ettenähtud kuriteo toimepanemise eest nõuab prokurör kohtus süüdistatavalekaristuseks rahalise karistuse 300 (kolmsada) miinimumpäevamäära s.o. summas 15000 (viisteist tuhat) krooni. KarS § 64 lg. 2 alusel viia rahaline karistus täide iseseisvalt.
Toimunud kokkuleppemenetluse läbirääkimiste käigus süüdistatav ja tema kaitsja nõustusid esitatud süüdistuse sisu ja kuriteo kvalifikatsiooniga ning jõudsid kokkuleppele prokuröri poolt kohtus nõutava karistuse liigis ja määras.
Kohtuistungil süüdistatav tunnistas ennast süüdi ja jäi sõlmitud kokkuleppe juurde. Prokurör ja kaitsja teatasid, et nad jäävad kokkuleppe juurde. Kohus leiab, et süüdistatava poolt toimepandu on kvalifitseeritud õigesti, kokkuleppemenetluses on järgitud kriminaalmenetluse sätteid, süüdistatav tuleb talle esitatud süüdistuses süüdi mõista ja karistada teda vastavalt kokkuleppele.
Tsiviilhagi on põhjendatud ja kuulub rahuldamisele.
Arvestades eeltoodut ja juhindudes KrMS § 239-250; 313-319; 175 lg1 p 4ja 9; 179 lg1 p2 kohus
HANNO SAAREMETS süüdi tunnistada KarS § 145 järgi ja mõista karistuseks 1 (üks) aasta 6 (kuus) kuud vangistust.
KarS § 73 lg.1,2 alusel pöörata koheselt täitmisele 4 (neli) kuud vangistust.
Tõkend- vahistamine Hanno Saaremetsa suhtes tühistada kohtuotsuse jõustumisel, vangistuse kandmise aja alguseks lugeda 21.11.2006.
Ülejäänud 1 (üks) aasta 2 (kaks) kuud vangistust tingimisi mitte kohaldada, määrates katseajaks 3(kolm) aastat.
Katseaja alguseks lugeda 30.01.2007.
HANNO SAAREMETS süüdi tunnistada KarS § 182 järgi ja mõista karistuseks rahaline karistus 300 (kolmsada) miinimumpäevamäära s.o. summas 15 000.00 (viisteist tuhat.00) krooni riigituludesse. Saaja: Rahandusministeerium a/a 10220034796011 SEB Eesti Ühispank viitenumber 4100065064.
KarS § 64 lg. 2 alusel viia rahaline karistus täide iseseisvalt.
Mõista välja Hanno Saaremetsalt (xxxx, viibib kinnipidamiskohas) sundraha 5400 (viis tuhat nelisada. 00 ) krooni riigituludesse. Saaja: Rahandusministeerium a/k SEB EÜP 10220034800017 viitenumber 2800049900 .
Mõista välja Hanno Saaremetsalt (xxxx, viibib kinnipidamiskohas) riigituludesse kohtukulu kohtueelsel menetlusel väljamakstud summa vandeadvokaat Lembit Nirgi poolt osutatud õigusabi eest 637.20 (kuussada kolmkümmend seitse. 20 sh 18% käibemaks) krooni. Saaja: Rahandusministeerium a/a 10220034800017 SEB Eesti Ühispank viitenumber 2800049900.
Mõista välja Hanno Saaremetsalt (xxxx, viibib kinnipidamiskohas) kannatanu X X (xxxx) kasuks tsiviilhagi katteks kuriteoga tekitatud kahju hüvitamiseks 110 000. 00 (ükssada kümme tuhat. 00 ) krooni.
Asitõendid- intiimkreem, 2 mobiiltelefoni ning H. Saaremetsa kirjavahetus ja fotod tagastada Hanno Saaremetsale kohtuotsuse jõustumisel.
Menetluse käigus H. Saaremetsalt äravõetud tulirelv xxxx nr. xxxx ja kolm padrunit hoida Rakvere politseiosakonna relvahoiuruumis kuni Hanno Saaremetsa relva omamise õiguse otsustamiseni.
Kohtuotsuse peale on õigus esitada apellatsioon Viru Ringkonnakohtule teatades apellatsiooniõiguse kasutamise soovist Viru Maakohtule kirjalikult 7 (seitse) päeva jooksul alates kohtuotsuse kuulutamisest. Apellatsioon esitatakse Viru Maakohtule kirjalikult 15 (viisteist ) päeva jooksul alates otsuse ärakirja kättesaamisest.
Kohtunik (allkiri) T.Kullerkupp
Nooremreferent Tea Toming
Kohtuotsus jõustus 15. veebruaril 2007.a


text:
3-2-1-168-10 Riigikohus 17.02.2011
Tehingulise nõude aegumise algusaja määramisel ei ole üldjuhul, kui seaduses või välislepingus ei ole teisiti sätestatud, tähtsust sellel, kas võlausaldaja nõudest ja selle sissenõutavusest teadis või pidi teadma. Oluline tehingulise nõude aegumise algusaja arvutamise juures on üksnes nõude tekkimine, mis tähendab VÕS § 82 lg 7 järgi selle sissenõutavaks muutumist. Kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, peab võlgnik VÕS § 82 lg 3 järgi täitma kohustuse ning võlausaldaja võib VÕS § 82 lg 7 kolmanda lause järgi nõuda kohustuse täitmist selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist, arvestades eelkõige kohustuse täitmise kohta, viisi ja olemust (vt ka Riigikohtu 25. veebruari 2009. a otsust tsiviilasjas nr 3-2-1-3-09).
Tehingulise nõude aegumise algusaja arvutamise juures on oluline nõude tekkimine, mis tähendab VÕS § 82 lg 7 järgi selle sissenõutavaks muutumist. Kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, peab võlgnik VÕS § 82 lg 3 järgi täitma kohustuse ning võlausaldaja võib VÕS § 82 lg 7 kolmanda lause järgi nõuda kohustuse täitmist selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja möödumisel pärast kohustuse tekkimist, arvestades eelkõige kohustuse täitmise kohta, viisi ja olemust (vt ka Riigikohtu 25. veebruari 2009. a otsust tsiviilasjas nr 3-2-1-3-09). Lepingulise kahju hüvitamise nõude aegumine ei saa alata enne, kui kahju on tekitatud. Nõuete aegumise üle otsustamiseks on vaja teada lepinguliste kahjunõuete asjaolusid ja kindlaks tuleb teha, kas on möödunud mõistlikult vajalik aeg kahju tekitamisest selle hüvitamiseks.
Seadus ei keela arvestada tasumisele kuuluvalt leppetrahvilt viivist VÕS § 113 lg 1 teises lauses sätestatud suuruses, erinevalt VÕS § 113 lg-s 6 sätestatud intressilt viivise arvestamise keelust. Eri perioodil tuleb võlgnevusele kohaldada sel ajavahemikul kehtivat viivisemäära. Seadusjärgne viivise arvestus peab ka seadusele vastama. Seadusjärgse viivise arvestamiseks on lepingute puhul, kus on ette nähtud raha maksmine intressiga, esmajoones laenulepingute puhul, võlausaldajal võimalik sellele tuginedes nõuda viivist ka lepingujärgse intressimäära järgi. Kuid siingi on seaduse eri redaktsioonide tõttu erisusi eri ajavahemike kaupa. Kohus peaks otsuse täidetavuse huvides üldjuhul mõistma otsuse tegemiseni arvestatud viivise välja kindla summana, edasi aga protsendina põhinõudest, nagu on ette nähtud ka TsMS § 367 teises lauses. Ebaõige on tulevikku suunatud viivise väljamõistmine kindla summana, n-ö päevamäärana, kuna esiteks muutub seadusjärgne viivisemäär VÕS § 94 lg 1 ja § 113 lg 1 koostoimes perioodiliselt ning teiseks võib kostja maksta võla ka osaliselt, mille järel tuleb ka viivist maksta väiksemalt summalt.

matches:
Riigikohus
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 113
§ 113
Kohus
§ 367
§ 94
§ 113


Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldusnõuded – Riigi Teataja
KOV määruste valdkondlik liigitus: Linna ja valla valitsemine → Linna- ja vallavara valitsemine
Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldusnõuded
Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldusnõuded - sisukord
1 PURSKKAEVUDE HOOLDUSE KORRALDAMINE
§ 2 Hooldaja
§ 3 Purskkaevude liigid
2 BASSEINIPURSKKAEVUDE HOOLDUSNÕUDED
§ 4 Igapäevased hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
§ 5 Iganädalased hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
§ 6 Igakuised hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
§ 7 Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi lõppedes
§ 8 Hooldustoimingud väljaspool ekspluatatsiooni perioodi
§ 9 Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi alguses
3 VEEKOGUPURSKKAEVUDE HOOLDUSNÕUDED
§ 10 Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
§ 11 Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi lõppedes
§ 12 Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi alguses
4 HOOLDUSVÕTTED
§ 13 Basseinipurskkaevude vee filtreerimine
§ 14 Basseinipurskkaevude vee desinfitseerimine
§ 15 Basseinipurskkaevude vee pH sisaldus (happeline - aluseline reaktsioon)
§ 16 Vetikate ärahoidmine
§ 17 Ohutusnõuded
RT IV, 29.05.2019, 64
Vastu võetud 15.03.2006 nr 20
jõustumine 30.04.2006
22.05.2019 RT IV, 29.05.2019, 9 01.06.2019
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 alusel ja kooskõlas Tallinna põhimääruse § 6 lõikega 3 ning Tallinna Linnavalitsuse 12. oktoobri 2005 korralduse nr 1943-k „Tallinna linna omandis olevate purskkaevude käigus oleku aja kehtestamine ja hooldamise nõuete väljatöötamine" punktiga 2.
1. peatükk PURSKKAEVUDE HOOLDUSE KORRALDAMINE
(1) Määrus sätestab Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldamise sageduse ja tehnoloogiad, et tagada purskkaevude heakorrastatud ja häireteta töö.
(2) Purskkaevude hooldamisel tuleb lisaks käesolevatele hooldusnõuetele lähtuda iga purskkaevu hoolduse kohta koostatud tehnilistest eritingimustest.
§ 2. Hooldaja
Tallinna linna omandis olevate purskkaevude hooldust korraldab Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalameti hallatav asutus Kadrioru Park.
[RT IV, 29.05.2019, 9 - jõust. 01.06.2019]
§ 3. Purskkaevude liigid
Purskkaev võib paikneda purskkaevu jaoks spetsiaalselt rajatud purskkaevubasseinis (edaspidi bassein) moodustades koos rajatise, veeringlussüsteemi, basseini, lokaalvalgustuse ja purskkaevu tööks vajalike tehniliste vahenditega terviku (edaspidi basseinipurskkaev) või veekogus (edaspidi veekogupurskkaev).
2. peatükk BASSEINIPURSKKAEVUDE HOOLDUSNÕUDED
§ 4. Igapäevased hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi igapäevaseid hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodil:
1) puhastama basseinivee lehtedest, putukatest ja prahist;
2) tagama basseini õige veetaseme;
3) uue vee lisandumisel tagama basseinis lubatud kemikaalide ja pH väärtuse taseme;
4) tagama sademeteperioodil välibasseini kloori ja vetikatõrje vahendite tavapärasest kõrgema taseme;
5) tagama klooridosaatori töökorras oleku;
6) teostama basseini düüside visuaalset kontrolli ja vajadusel reguleerimist ja puhastamist;
7) kevadisel taimede õitsemisaja jooksul pesema basseini filtrit vastavalt vajadusele.
§ 5. Iganädalased hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi iganädalasi hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodil:
1) puhastama vee ärajooksud ja harjama basseini seinad ning seejärel põranda;
2) teostama purskkaevu liivafiltrite tagasipesu (uhtudes filtrit vastassuunas);
3) puhastama pumba eelfiltri;
4) asetama klooritabletid vee ärajooksukohtadesse või klooridosaatorisse;
5) lisama vajaliku hulga vetikatõrjevahendit.
§ 6. Igakuised hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi igakuiseid hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodil:
1) harjama puhtaks basseini seinad, kandma põrandapinnale põrandapuhastaja, puhastama basseini;
2) vahetama basseinivee.
§ 7. Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi lõppedes
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodi lõppedes:
1) puhastama purskkaevu ja selle osad põhjalikult. Harjama puhtaks basseini seinad, kandma põrandapinnale põrandapuhastaja;
2) teostama väljalülitatud filterseadmetega purskkaevu keemilist töötlemist, jättes kemikaalid toimima 8 tunniks;
3) tühjendama purskkaevu torustiku veest;
4) puhastama ja loputama põhjalikult basseini filtri;
5) katma võimaluse korral bassein kõvakattega;
6) hoiustama võimalusel purskkaevu tehnilised seadmed ühtlase temperatuuri ja niiskusega ruumis.
§ 8. Hooldustoimingud väljaspool ekspluatatsiooni perioodi
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi hooldustoiminguid väljaspool ekspluatatsiooni perioodi:
1) vajadusel teostama basseini hooldust ka talvel, et ära hoida sade, plekkide ja korrosiooni teket;
2) katmata basseini puhul jälgima sadevee taset ja jää paksust basseinis, vajadusel võtma tarvitusele abinõud nende piiramiseks, pumbates välja vee ja lõhkudes jää.
§ 9. Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi alguses
Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodi alguses:
1) teostama väljalülitatud filterseadmetega purskkaevu keemilist töötlemist, jättes kemikaalid toimima 8 tunniks;
2) laskma purskkaevu vee, määrama vee pH väärtuse;
3) kontrollima, kas kõik seadmed (pump, filtrid, küttekeha jms) töötavad korralikult;
4) asuma täitma purskkaevudele kehtestatud tehnilisi eritingimusi.
3. peatükk VEEKOGUPURSKKAEVUDE HOOLDUSNÕUDED
§ 10. Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodil
(1) Hooldaja on kohustatud tegema järgmisi hooldustoiminguid ekspluatatsiooni perioodil:
1) kontrollima igapäevaselt veetaseme kõrgust veekogus, veetaseme kriitilise piirini jõudmisel lülitama purskkaevu välja;
2) puhastama 2 korda kuus purskkaevu pumbad ja filtrid prahist.
(2) Veekogupurskkaevudes on keelatud kasutada vett desinfitseerivaid ja vetikatõrje kemikaale.
§ 11. Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi lõppedes
1) eemaldama võimaluse korral purskkaevu tehnilised seadmed veekogust;
2) puhastama hoolikalt purskkaevu tehnilised seadmed ning hoiustama need ühtlase temperatuuri ja niiskusega ruumis.
§ 12. Hooldustoimingud ekspluatatsiooni perioodi alguses
1) paigaldama eemaldatud purskkaevu tehnilised seadmed veekogusse;
2) kontrollima, kas kõik seadmed (pump, filtrid, valgustus, jms) töötavad korralikult;
3) asuma täitma purskkaevudele kehtestatud tehnilisi eritingimusi.
4. peatükk HOOLDUSVÕTTED
§ 13. Basseinipurskkaevude vee filtreerimine
Basseinivette kogunev mustus, mis põhjustab vee hägusust, bakterite ja vetikate kasvu, kõrvaldatakse basseinivee filtreerimisega. Hooldaja peab tagama, et filter oleks korras ning filtreerimine kindlustaks vee läbipaistvuse ja selguse.
§ 14. Basseinipurskkaevude vee desinfitseerimine
Desinfitseerimise eesmärk on veest mikroorganismide kõrvaldamine. Basseinivee desinfitseerimiseks kasutatavad desinfitseerimisvahendid peavad vastama keskkonna- ja tervisekaitsealaste õigusaktidega kehtestatud nõuetele.
§ 15. Basseinipurskkaevude vee pH sisaldus (happeline - aluseline reaktsioon)
(1) Basseinivee pH väärtus purskkaevuvees on vahemikus 7,2 kuni 7,6.
(2) Basseinivee pH väärtus mõjutab kloori desinfitseerivat toimet ja tehniliste seadmete seisukorda.
(3) Basseinivee pH väärtus ei tohi olla üle 7,6, kuna sellisel juhul on vesi leeliselise reaktsiooniga ning desinfektsioonivahend kaotab oma efektiivsuse ning vette võib tekkida sade ja filtrisse karedus.
(4) Basseinivee pH väärtus ei tohi olla alla 7,2, kuna sellisel juhul on vesi happelise reaktsiooniga ning seadmete metallosad korrodeeruvad.
§ 16. Vetikate ärahoidmine
Vetikate leviku piiramiseks veetemperatuuride tõustes tuleb lisaks desinfitseerivatele ainetele kasutada keskkonna- ja tervisekaitsealaste õigusaktidega kehtestatud nõuetele vastavaid vetikatevastaseid kemikaale, tagamaks purskkaevu normaalse ja heakorrastatud toimimise.
§ 17. Ohutusnõuded
Desinfitseerimis- ja vetikatõrjevahendite kasutamisel tuleb juhinduda neile tootjapoolt kehtestatud ohutusnõuetest.
Määrus jõustub 30. aprillil 2006.


text:
Üldhooldusteenuse osutamise kord – Riigi Teataja
Üldhooldusteenuse osutamise kord
Üldhooldusteenuse osutamise kord - sisukord
§ 3 Hoolekandeteenuse kulude katmise taotlemine
§ 5 Hoolekandeteenuse osaline rahastamine linnaeelarvest
§ 6 Erandid linnaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamisel
§ 7 Linnaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamine
§ 8 Linnaeelarvest hoolekandeteenuse finantseerimise jätkamine
§ 9 Hoolekandeteenuse rahastamisest keeldumine
RT IV, 09.02.2018, 55
Vastu võetud 29.03.2016 nr 56
RT IV, 02.04.2016, 48
23.01.2018 RT IV, 09.02.2018, 7 12.02.2018
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 1 ja § 20 alusel.
(1) Määrus reguleerib üldhooldusteenuse korraldamise ja osutamise korda (edaspidi hoolekandeteenus) teenust vajavale isikule, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Maardu linn ja osutatava hoolekandeteenuse eest tasumisel isiku enda rahalistest võimalustest puudujääva osa kaasfinantseerimist linnaeelarvest.
[RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
(2) Määrus ei reguleeri hoolekandeteenuse finantseerimist, kui hoolekandeteenuse vajaja või perekonnaseaduse alusel tema ülalpidamiskohustuslane on võimeline hoolekandeteenuse eest ise täies mahus tasuma või kui hoolekandeteenuse eest tasutakse riigieelarvest (erihoolekandeteenus).
(3) Üldhooldusteenuse korraldamisega täidab Maardu linn sotsiaalhoolekande seaduses sätestatud kohustust korraldada üldhooldusteenus, mille eesmärk on turvalise keskkonna ja toimetuleku tagamine täisealisele isikule, kes terviseseisundist, tegevusvõimest või elukeskkonnast tulenevatel põhjustel ei suuda kodustes tingimustes ajutiselt või püsivalt iseseisvalt toime tulla.
[Kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
§ 3. Hoolekandeteenuse kulude katmise taotlemine
(1) Hoolekandeteenust vajav isik, esitab Maardu Linnavalitsuse Sotsiaalabi osakonnale (edaspidi sotsiaalabiosakond) taotluse hoolekandeteenuse saamiseks ja osaliseks rahastamiseks Maardu linna eelarvest. Taotlust võib esitada ka isikule määratud eestkostja.
2) elukoha aadress ja muud kontaktandmed;
3) põhjus, miks hoolekandeteenust vajatakse;
4) taotleja kinnitus hoolekandeteenuse eest osalise tasumise kohta;
5) ülalpidamiskohustuslaste olemasolul nende nimed ja kontaktandmed, ülalpidamiskohustuslase puudumise korral kinnitus selle kohta;
6) [kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
7) [kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
8) [kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
9) taotleja kinnitus kohustusest teatada kahe kuu jooksul oma varalise seisu muutumisest;
10) taotleja nõusolek oma andmete kontrollimiseks, sh teise asutusse pöördumiseks.
2) taotleja sissetulekut ja varalist seisu kirjeldavad dokumendid (nt pangakonto väljavõte vmt);
3) olemasolul dokumendid (nt kohtumäärus), millest nähtub, et ülalpidamiskohustuslane on vabastatud ülalpidamise andmisest või on ülalpidamiskohustust vähendatud;
4) olemasolu korral tervislikku seisundit ja hooldusvajadust tõendavad dokumendid (perearsti tõend isiku hooldusvajaduse kohta, geriaatrilise seisundi hindamise kokkuvõte, rehabilitatsiooniplaan, puude raskusastme määramise otsus).
(4) Vajadusel võib hooldust vajav isik esitada taotluses ka muid asjasse puutuvaid dokumente.
(1) Sotsiaalabiosakond kontrollib taotluse laekumisest 10 tööpäeva jooksul taotluses märgitud asjaolusid ning vajadusel kogub asja menetlemiseks täiendavaid tõendeid ja dokumente.
(2) Sotsiaalabiosakond selgitab menetluse käigus:
1) vajadusest lähtuva teenuse.
2) esitatud dokumentide alusel, kui palju on taotleja ja tema ülalpidamiskohustuslane võimelised hoolekandeteenuse eest ise tasuma;
3) linna eelarvest taotletava summa suuruse hoolekandeteenuse eest.
(3) Sotsiaalabiosakonnal on hooldusvajaduse väljaselgitamiseks õigus külastada hooldust vajava isiku kodu, küsitleda tema lähedasi ning kontrollida isiku ja tema ülalpidamiskohustuslas(t)e majanduslikku olukorda ning teha päringuid elatusvahendite (pensionid, toetused, hüvitised, väärtpaberid, kinnis- ja vallasvara jms) hindamiseks.
(4) Pärast hooldusvajaduse väljaselgitamist edastab sotsiaalabiosakond korralduse eelnõu koos taotluse ja dokumentidega Maardu Linnavalitsusele (edaspidi linnavalitsus).
§ 5. Hoolekandeteenuse osaline rahastamine linnaeelarvest
(1) Isikul, kelle sissetulekutest ja varast ei piisa hoolekandeteenuse eest tasumiseks ja kelle hoolekandeteenuse eest ülalpidamiskohustuslane ei maksa või maksab summa, mis ei võimalda hoolekandeteenuse eest täies ulatuses tasuda, on õigus taotleda hoolekandeteenuse eest osalist tasumist Maardu linna eelarvest.
(2) [Kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
(3) Linnaeelarvest makstava hoolekandeteenuse tasumise otsustab taotluse ja vajalike dokumentide laekumisest 10 tööpäeva jooksul linnavalitsus korraldusega.
(4) Linna eelarvest hoolekandeteenuse osaline rahastamine toimub üheks eelarveaastaks. Hoolekandeteenuse osalise rahastamise otsustamiseks järgmiseks eelarveaastaks tuleb hoolekandeteenust vajaval isikul esitada ametiasutusele dokumendid enda ja oma ülalpidamiskohustusega isikute jooksva aasta varalise seisukorra hindamiseks hiljemalt 1. novembriks.
(5) Hoolekandeteenust vajava isiku enda või tema ülalpidamiskohustusega isiku varaliste võimaluste muutumisel jooksva eelarveaasta kestel on nimetatud isikud kohustatud kahe kuu jooksul teavitama muudatustest sotsiaalabiosakonda, hindamaks toimunud muudatuste mõju hoolekandeteenuse rahastamisele. Vajadusel suurendatakse või vähendatakse või lõpetatakse hoolekandeteenuse osaline rahastamine Maardu linna eelarvest.
(6) [Kehtetu - RT IV, 09.02.2018, 7 - jõust. 12.02.2018]
(7) Maardu linnal on õigus linnaeelarvest enammakstud summad hooldusteenust vajavalt isikult või tema ülalpidamiskohustusega isikult tagasi nõuda.
(8) Linnavalitsuse korralduse alusel sõlmitakse hoolekandeteenust saava isiku ja teenuseosutajaga teenuse osutamise leping, määrates selles muu hulgas kindlaks kõrvalabi vajaduse määrast tulenevad toimingud, mis tagavad isiku turvalisuse ja toimetuleku hooldusteenuse kasutamise ajal.
§ 6. Erandid linnaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamisel
(1) Kui isik vajab kiiresti hoolekandeteenust, tasub linnavalitsus isiku eest puudujääva osa kuni isiku enda või tema ülalpidamiskohustuslase varalise olukorra väljaselgitamiseni.
(2) Kui hooldust vajaval isikul on ülalpidamiskohustuslased, on linnavalitsus õigustatud nõudma neilt linnaeelarvest tasutud hoolekandekulud sisse ulatuses, milles nad ei ole vabastatud ülalpidamiskohustuse täitmisel.
(3) Kui hooldust vajaval isikul ei ole raha, et tasuda enda ülalpidamiskulude eest, kuid tal on vara, mida on võimalik võõrandada või anda kasutusse ülalpidamiseks vajaliku rahasumma saamiseks, võib linnavalitsus tasuda isiku eest tema hoolekandekulud osas, milleks isikul endal raha puudub, kuni vara võõrandamiseni või kasutusse andmiseni. Linnavalitsus on õigustatud nõudma vara võõrandamist ja tehtud hoolekandekulude hüvitamist vara võõrandamisest või kasutusse andmisest saadud raha arvel.
§ 7. Linnaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamine
(1) Linnavalitsus lõpetab hoolekandeteenuse eest tasumise, kui:
1) hoolekandeteenust vajav isik keeldub tasumast tema kanda jäävat osa ülalpidamiskulust.
2) hoolekandeasutus lõpetab hoolekandeteenust vajava isikuga lepingu;
3) hoolekandeteenuse eest on võimalik täielikult tasuda hoolekandeteenust vajaval isikul endal ja / või tema ülalpidamiskohustuslasel;
4) isik keeldub sotsiaalabiosakonna poolt pakutud sobivast hoolekandeasutusest;
5) hoolekandeteenust vajav isik sureb.
(2) Otsus hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamiseks vormistatakse linnavalitsuse korraldusega, sh ka juhtudel, kui hoolekandeteenusel olev isik sureb.
§ 8. Linnaeelarvest hoolekandeteenuse finantseerimise jätkamine
(1) Enne uut eelarveaastat vaatab sotsiaalabiosakond hiljemalt 1. detsembriks sel ajal kehtivad hoolekandeteenuse rahastamise korraldused üle ja edastab korralduse eelnõu linnavalitsusele, kes otsustab Maardu linna osalusel hoolekandeteenuse finantseerimise jätkamise põhjendatuse uueks eelarveaastaks.
(2) Linnaeelarvest finantseerimise jätkamiseks uueks eelarveaastaks kontrollib sotsiaalabiosakond teenuse saaja ja tema ülalpidamiskohustusega isikute majanduslikku seisu ning juhul, kui:
1) teenust saava või ülalpidamiskohustusega isikute või mõlemate varanduslik seisukord on muutunud nii, et nad on võimelised teenust kokkulepitust suuremas summas rahastama, vähendab linnavalitsus linnaeelarvest teenuse eest makstava osa suurust või lõpetab teenuse osalise finantseerimise linnaeelarvest;
2) ülalpidamiskohustusega isikute majanduslik olukord oluliselt halveneb, mistõttu nad ei ole võimelised kokkulepitud mahus teenuse eest tasuma, on neil õigus taotleda Maardu linna eelarvest makstava osa suurendamist.
§ 9. Hoolekandeteenuse rahastamisest keeldumine
Linnavalitsus võib jätta taotluse rahuldamata, kui:
1) hooldust vajava isiku ülalpidamiskohustuslased, keda kohus ei ole vabastanud ülalpidamiskohustuse täitmisest või kelle ülalpidamiskohustuse ulatust ei ole kohus vähendanud, ei osale hoolekandeteenuse kulu katmisel;
2) hooldust vajava isiku toimetulekut on võimalik tagada teisi sotsiaalteenuseid (koduteenuste osutamine, eluaseme kohandamine, hooldaja määramine jms) osutades;
3) hoolekandeteenust saav või sooviv isik ei vaja hoolekandeteenust oma terviseseisundi, tegevusvõime vähenemise või muul põhjusel iseseisvalt toimetulematuse tõttu;
4) hooldust on võimalik tagada ülalpidamiskohustuslastel;
5) hoolekandeteenust vajav isik jätab sotsiaalabiosakonnale täiendavalt nõutud dokumendid esitamata;
6) taotleja omandis on kinnis- või olulise väärtusega vallasvara ja või ta on viimase aasta jooksul sellist vara võõrandanud, välja arvatud vara võõrandamine Maardu linnale;
7) isik keeldub sotsiaalabiosakonna poolt pakutud sobivast hoolekandeasutusest.

matches:
§ 3
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9
§ 6
§ 14
§ 20
§ 3
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9
kohus
kohus


XBOX-i arhiiv - TELESRELE
Microsoft voogesitas neljapäeva hommikul Xbox Series X mängude avalikustamise sündmuse. Osales umbes tosin kolmandate osapoolte stuudiot, näidates esmakordselt varem väljakuulutatud mängude mängulusti ning paljastades uhiuusaid mänge ...
EA vihjab mängudele, mida “täiendatakse tasuta” PS5 ja Xbox Series X - BGR-deks
EA mainis tulukutses, et ta peab järgmise aasta prognoosides arvestama mängudega, mida saab järgmisele põlvkonnale tasuta uuendada. On ebaselge, mida nad täpselt tähendasid „tasuta täiendatud”, kuid see…
Microsoft avalikustas oma plaanid Xbox Series X kasutuselevõtuks enne puhkusereisi algust. Igal kuul tutvustab Microsoft „Xboxi maailmas toimuvat, mis juhtub järgmisena”, alustades Inside Xboxi uue osaga 7. mail…
Xboxi boss Phil Spencer ütles sel nädalal antud intervjuus, et kuigi Xbox Series X on selle puhkusehooaja käivitamiseks endiselt ajakavas, võivad mängud koroonaviiruse tõttu viibida. Spencer ütleb, et turvalisus ja ohutus
Pilvede voogesitus, mis jõuab Xbox Game Passini selle aasta lõpus - BGR
Microsoft teatas sel nädalal, et Xbox Game Passil on nüüd üle 10 miljoni tellija. Xbox Game Pass annab mängijatele Xboxil juurdepääsu 100-le dollarile kuu jooksul enam kui 9.99 esimese ja kolmanda osapoole mängu ja…
Esmapilk uutele Xbox Series X mängudele on jõudmas 7. mail - BGR
Microsoft teatas 7. mail saabuvast Inside Xboxi uuest episoodist, mis tutvustab Xbox Series X-is käimasolevate järgmise põlvkonna mängude esimest vaatust. Esimese väljanägemise Xbox Series X-i mängusündmus algab 7. mail kell 8:11 PT / XNUMX…
'Assassin's Creed Valhalla' tuleb sügisel PS5 ja Xbox X sarja - BGR
Neljapäeval kuulutas Ubisoft välja Assassin's Creed Valhalla, kes tuleb Xbox Series X, Xbox One, PS5, PS4, PC & Stadiasse sellesse pühadehooaega. Assassin's Creed Valhalla leiab aset Inglismaa pimedas ajastul, kus te mängite ...
Microsoft teatas, et tasuta Xbox One ja Xbox 360 mängud antakse ära aprillis. Xbox Live Goldi tellijad saavad Xbox One'il haarata V-Rally 4 ja Warhammer 40,000 120 inkvisiitori. Saate kokku hoida umbes XNUMX dollarit, korjates kõik neli ...
Üks parimatest Pac-Mani mängudest on PS4, Xbox One ja PC-dega tasuta - BGR
Bandai Namco kingib Pac-Man Championship Edition 2 tasuta. Pac-Man Championship Edition 2 tuli välja 4. aastal PS2016, Xbox One ja PC ning hiljem kanti Switchisse 2018. aastal, kuid ainult PS4, Xbox One ja PC
Xbox Series X saab Gears 5 laadida neli korda kiiremini kui Xbox One, väidab arendaja. See saavutati ilma koodimuudatusi tegemata, mis tähendab, et Xbox Series X suudab mänge laadida veelgi kiiremini, kui arendajad ...


Kohaliku omavalitsuse hoonete energiatõhusaks muutmiseks antava toetuse kasutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Kohaliku omavalitsuse hoonete energiatõhusaks muutmiseks antava toetuse kasutamise tingimused ja kord
Kohaliku omavalitsuse hoonete energiatõhusaks muutmiseks antava toetuse kasutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Meetme rakendaja
RT I, 28.02.2020, 34
Vastu võetud 26.02.2020 nr 7
(1) Määrusega kehtestatakse „Riigi eelarvestrateegia 2020–2023” meetme „Energiatõhususe ja taastuvenergia kasutuse edendamine avaliku sektori hoonetes” rakendamiseks aastatel 2015–2020 lubatud heitkoguste ühikute enampakkumisel saadavast tulust 46 protsendi suuruse osa kohaliku omavalitsuse asutuste hoonete energiatõhusaks muutmiseks antava toetuse kasutamata osa kasutamise tingimused ja kord.
(2) Toetuse andmise eesmärk on avaliku sektori hoonetesse tehtavate investeeringute kaudu energiatõhususe parandamine, kasvuhoonegaaside heite vähendamine, hoonesse tarnitud energia ja hoone ülalpidamiskulude vähendamine ning taastuvenergia kasutuse edendamine.
§ 2. Meetme rakendaja
(1) Meetme rakendamise koordineerimise eest vastutab Rahandusministeerium.
(3) Meetme rakendamise halduskulud nähakse ette § 10 lõike 2 alusel antavas riigihalduse ministri käskkirjas.
(1) Meetme raames toetatakse väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitisse (edaspidi hoone) tarnitud energiat, hoone ülalpidamiskulusid ja kasvuhoonegaaside heidet vähendavaid ning energiasäästu suurendavaid ja taastuvenergia kasutust edendavaid rekonstrueerimistöid (edaspidi ka energiatõhususe tööd);
1) hoone omanik on kohaliku omavalitsuse üksus, tema konsolideerimisgruppi kuuluv üksus või kohaliku omavalitsuse üksuste ühise valitseva mõju all olev üksus;
2) hoone on tervikuna või osaliselt kasutuses kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõigete 1 ja 2 alusel osutatava teenuse osutamiseks;
3) hoonet kasutatakse pärast energiatõhususe töid vähemalt viie aasta jooksul kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõigete 1 ja 2 alusel osutatavate teenuste osutamiseks või muude avaliku sektori pakutavate teenuste osutamiseks vähemalt toetuse taotluses tooduga samas mahus.
(3) Energiatõhususe tööde tegemisel tuleb rakendada ehitusseadustiku § 66 lõike 6 alusel kehtestatud määruses sätestatud energiasäästumeetmeid. Energiatõhususe tööde tulemusel peab kogu hoone vastama vähemalt ehitusseadustiku § 65 lõike 3 alusel kehtestatud määruses, millega sätestatakse hoone energiatõhususe miinimumnõuded, sätestatud oluliselt rekonstrueeritava hoone energiatõhususe piirväärtuse ja energiatõhususe nõuetele.
(4) Kui tegemist on mitme kasutusotstarbega hoonega või hoone kavatsetakse kasutusele võtta mitmekasutusotstarbelise hoonena, peab toetuse taotleja tagama kogu hoone energiatõhususarvu vastavuse maksimaalsele lubatavale energiatõhususarvule, mis määratakse vastavalt ehitusseadustiku § 65 lõike 3 alusel antud määruses, millega kehtestatakse hoone energiatõhususe miinimumnõuded, sätestatud mitme kasutusotstarbega hoone energiatõhususarvu määramise korrale.
(5) Hoones, mida kasutatakse tervikuna avaliku sektori poolt osutatavate teenuste osutamiseks, on kulud abikõlblikud kogu hoone köetava pinna ulatuses, hoones, mida kasutatakse avaliku sektori poolt osutatavate teenuste osutamiseks osaliselt, on kulud abikõlblikud avaliku sektori poolt osutatavate teenuste osutamiseks kasutatavale köetavale pinnale vastavas ulatuses.
(6) Hoones, hoone osas või sellele vastavas osas, mida ei kasutata taotluse esitamise hetkel avaliku sektori poolt osutatavate teenuste osutamiseks, energiatõhususe töid ei toetata. Nimetatut ei kohaldata, kui hoone või hooneosa lammutatakse või on antud kasutusse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõikes 1 või 2 sätestatud ülesannete täitmise raames avalikke teenuseid osutavale mittetulundusühingule, sihtasutusele või avaliku sektori enamusosalusega äriühingule.
(7) Meetmest ei toetata projekte:
1) millega kavandatakse energiatõhusustööde tegemist hoonetes, mis juba vastavad hoonele kohalduvatele energiatõhususe miinimumnõuetele;
2) mille ainsaks eesmärgiks on taastuvenergiaallikate kasutuselevõtt;
3) mille elluviimise tulemusel kasvuhoonegaaside heide suureneb;
4) mille elluviimise tulemusel rekonstrueeritud hoone köetavast netopinnast planeeritakse kasutada või tegelikult kasutatakse viieaastase perioodi jooksul projekti lõppemisest arvates vähem kui 90 protsenti.
(1) Projekti elluviimise periood on taotluse rahuldamise otsuses määratud ajavahemik projekti tegevuse algusest selle lõppemiseni, mille kestel tekivad projekti teostamiseks vajalikud kulud.
(2) Projekti algus ei või olla varasem kui taotluse esitamise päev ja lõpp hilisem kui 2022. aasta 31. detsember.
(3) Projekt loetakse lõppenuks pärast lõpparuande kinnitamist ja toetuse saajale viimase väljamakse tegemist.
(1) Toetust antakse üksnes nendeks abikõlblikeks kuludeks, mis on põhjendatud, mõistlikud ja vajalikud §-s 1 nimetatud eesmärgi täitmiseks, hoone energiaauditi energiasäästumeetmete loetelus nimetatud energiatõhususe tööde tegemiseks ning mis on tehtud projekti elluviimise perioodil.
(2) Projekti mitteabikõlblikud ja projekti elluviimiseks vajalikud, kuid toetusmahtu ületavad kulud katab toetuse saaja.
(3) Energiatõhususe tööde puhul on abikõlblikud järgmised kulud:
6) taastuvenergiasüsteemide, automaatika ja tarkade juhtimisseadmete, sealhulgas andurid ja andmehõivesüsteemid, mis võimaldavad hinnata projekti tulemusi, hankimise ja paigaldamisega seonduv kulu;
10) punktides 1–9 nimetatud kuludega seotud töödega lahutamatult seotud või nende eelduseks olevate investeeringute kulud, sealhulgas kasutusotstarbele vastava sisekliima nõuete tagamisega seotud kulud ning hoone osalise lammutamise ja sellega seotud tööde kulud, kui need sisalduvad hoone energiaauditi energiasäästumeetmete paketis;
11) ehitise toimimiseks vajalike kommunikatsioonidega liitumise kulud, kui liitumise vajadus tuleneb valitud energiatõhususe paketist;
12) punktides 1–9 nimetatud kuludega seotud tööde tegemiseks vajaliku projekteerimise, ehitustöödeaegse omanikujärelevalve ja energiasäästu eksperdi kaasamise kulud, tehnosüsteemide seadistamise kulud, kultuurimälestiste korral muinsuskaitse eritingimuste koostamise ja tööde kavandamiseks vajalike uuringute läbiviimise kulu.
3) soojusvarustuse tagamiseks vajalike seadmete ja teiste energiatootmisseadmete soetamise ja paigaldamise kulu, mis ei ole kooskõlas kehtiva kohaliku omavalitsuse üksuse soojusmajanduse arengukavaga;
10) kulu, mida rahastatakse muudest riigieelarvelistest või Euroopa Liidu vahenditest.
(1) Toetuse määr sõltub kohaliku omavalitsuse üksuse põhitegevuse tuludest ja kohaliku omavalitsuse elanike arvust ning on vastavalt määruse lisale 1 40–70 protsenti projekti abikõlblikest kuludest.
(2) Toetuse andmisel kehtivad järgmised piirangud:
1) maksimaalne toetuse suurus vastavalt määruse lisas 1 sätestatud toetusmäärale on 360–630 eurot rekonstrueeritava hoone abikõlbliku köetava netopinna ühe ruutmeetri kohta, mis arvutatakse valemi, 900 eurot × individuaalne toetusmäär, järgi;
2) maksimaalne toetuse suurus ühe rekonstrueeritava hoone kohta vastavalt määruse lisas 1 sätestatud toetusmäärale on 360 000–630 000 eurot, mis arvutatakse valemi 900 000 eurot × individuaalne toetusmäär, järgi.
(3) Kui toetuse taotleja on kohaliku omavalitsuse üksuse konsolideerimisgruppi kuuluv üksus, või kohaliku omavalitsuse üksuste ühise valitseva mõju all olev üksus, kohaldatakse toetuse määra ja maksimaalse toetuse suuruse leidmisel lõikes 1 konsolideerimisgruppi kuuluva üksuse või kohaliku omavalitsuse üksuste ühise valitseva mõju all oleva üksuse investeeringuobjekti asukohajärgsele kohaliku omavalitsuse üksusele sätestatut.
(4) Toetuse taotleja omafinantseering peab tagama projekti tulemusliku elluviimise ja projekti tulemuste edasise kasutuse finantsilise jätkusuutlikkuse.
(5) Omafinantseeringuna ei arvestata Euroopa Liidu asutustelt või fondidelt või muude abiskeemide alusel saadud tagastamatut abi.
(6) Toetuse maksimaalne summa ja projekti minimaalne omafinantseeringu määr sätestatakse toetuse taotluse rahuldamise otsuses.
(1) Toetuse taotlejaks (edaspidi taotleja) võib olla kohaliku omavalitsuse üksus, kohaliku omavalitsuse üksuse konsolideerimisgruppi kuuluv üksus, või kohaliku omavalitsuse üksuste ühise valitseva mõju all olev üksus, kellel on investeeringuobjekti asukoha järgse kohaliku omavalitsuse üksuse nõusolek taotluse esitamiseks.
(2) Kohaliku omavalitsuse üksus või tema konsolideerimisgruppi kuuluv üksus peab toetuse saamiseks kinni pidama kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse §-s 341 sätestatud nõuetest.
(4) Kohaliku omavalitsuse üksusel on õigus toetust taotleda, kui tal on kehtiv kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 372 kohane arengukava.
(1) Taotleja peab esitama toetuse taotluse (edaspidi taotlus) taotlusvormil, millele on lisatud lõikes 4 nimetatud dokumendid.
1) taotlusvormi kõik taotlejale kohaldatavad lahtrid peavad olema korrektselt täidetud ning taotlusest peab selguma projekti eesmärk ja seotus §-s 1 nimetatud eesmärgiga;
3) taotluses nimetatud projekti eelarve peab olema põhjendatud, seotud otseselt projekti eesmärkide ja tegevustega ning vastama määruses kehtestatud toetuse ja omafinantseeringu määrale, arvestades § 6 lõikes 2 sätestatud piiranguid;
5) taotlusest peab selguma projekti kulude abikõlblikkus;
6) taotlusest peab selguma rahvastikuprognoosi ja teenuse sihtrühma dünaamikat arvestav hoone jätkusuutliku kasutamise plaan ja kavandatud tegelik kasutus kogu köetava pinna ulatuses vähemalt viie aasta jooksul pärast projekti lõppu;
7) taotlusest peab selguma hoone köetava pinna ruutmeetrite arv, sealhulgas selle köetava pinna ruutmeetrite arv, mis on kasutusel kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõigete 1 ja 2 alusel osutatava teenuse osutamiseks, selle köetava pinna ruutmeetrite arv, mis on kasutuses muu avaliku teenuse osutamiseks, ning selle pinna ruutmeetrite arv, mis vastavalt energiaauditis toodud tööde loetelule lammutatakse;
8) taotlus peab sisaldama kinnitust, et projekti teostamiseks või projekti üksikuteks tegevusteks ei ole antud toetust muudest riigieelarvelistest, Euroopa Liidu või välisabi vahenditest taotluse esitamisele eelnenud kolme aasta jooksul;
9) taotlus peab sisaldama kinnitust, et hoone köetavast netopinnast kasutatakse vähemalt viie aasta jooksul projekti lõppemisest arvates vähemalt 90 protsenti.
2) hoone energiaaudit või energiaauditi vahearuanne, arvestades §-s 9 toodud erisusi;
3) kinnitus, et projektiga hõlmatud hoone ja hoonealune kinnistu kuuluvad taotlejale ja info projektiga hõlmatud hoone ja hoonealune kinnistu kasutamiseks sõlmitud lepingute kohta;
4) ülesande andmise akt komisjoni 20. detsembri 2011. a otsuse artikli 4 tähenduses, juhul kui tegemist on üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamiseks vajaliku taristu arendamisega;
5) ülesande andmise akt komisjoni määruse (EL) nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.04.2012, lk 8–13) preambuli punkti 6 tähenduses, juhul kui tegemist on üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi andmisega;
6) rahvastikuprognoosi ja teenuse sihtrühma dünaamikat arvestav hoone jätkusuutliku kasutamise plaan;
7) kohaliku omavalitsuse üksuste ühise valitseva mõju all oleva üksuse poolt taotluse esitamisel selle üksuse asukohajärgse kohaliku omavalitsuse üksuse kinnituskiri taotluse esitamisega nõustumise kohta.
(5) Rakendusüksusel on õigus nõuda täiendavaid dokumente taotluse nõuetele vastavuse hindamiseks.
(6) Ühes taotlusvoorus võib kohaliku omavalitsuse üksuse kohta, mille elanike arv rahvastikuregistri andmetel on 2019. aasta 1. jaanuari seisuga kuni 8000 elanikku, esitada maksimaalselt ühe taotluse ning kohaliku omavalitsuse üksuse kohta, mille elanike arv rahvastikuregistri andmetel on 2019. aasta 1. jaanuari seisuga üle 8000, võib esitada maksimaalselt kaks taotlust.
(2) Taotleja võib esitada ka ainult ehitusseadustiku § 64 lõike 5 alusel kehtestatud määruse, millega kehtestatakse elamu energiaauditile esitatavad nõuded, kohase energiaauditi vahearuande, millele kohaldatakse käesolevas määruses energiaauditile esitatavaid nõudeid.
1) hoone köetava pinna ruutmeetrite arv ehitisregistri andmetel;
3) soovituslike energiatõhususe tööde loetelu koos maksumuse kalkulatsioonidega, et viia kogu hoone energiatõhususarv § 3 lõikes 3 sätestatud tasemele;
6) hoone kasutusega seotud CO2 heitkoguse vähenemise prognoos kolme kalendriaasta kohta alates projekti lõpetamise aastale järgnevast aastast.
(5) Lõike 4 punktides 2 ja 4 nimetatud energiatõhususarvud määratakse, lähtudes ehitusseadustiku § 64 lõike 5 alusel kehtestatud määruses, millega kehtestatakse hoone energiatõhususe arvutamise metoodika, sätestatud nõuetest.
(1) Taotleja esindusõiguslik isik esitab taotluse ning taotlemisega seotud teabe ja dokumendid rakendusüksusele elektroonilise taotluste esitamise keskkonna vahendusel digitaalselt allkirjastatuna.
(2) Taotlusvooru rahalise mahu, toetusvahendite indikatiivse regionaalse jaotuse ja meetme rakendaja halduskulud kinnitab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga.
(3) Taotlusvooru koos taotluse esitamise tähtpäevaga kuulutab välja rakendusüksus. Informatsioon taotluse esitamise kohta avaldatakse vähemalt 90 kalendripäeva enne taotluste esitamise tähtpäeva rakendusüksuse veebilehel.
(4) Taotlus esitatakse rakendusüksusele hiljemalt taotluste esitamise tähtpäeval elektroonilise taotluste esitamise keskkonna kaudu.
(1) Taotleja peab vastama §-s 7 sätestatud nõuetele.
(2) Taotlus vastab nõuetele, kui:
(5) Taotluse või taotleja nõuetele mittevastavuse korral ja taotluses puuduste kõrvaldamata jätmise korral teeb rakendusüksus taotluse rahuldamata jätmise otsuse vastavalt § 16 lõikes 2 sätestatule.
(6) Vastavaks tunnistatud taotluste järjestamiseks hinnatakse neid § 13 lõikes 1 sätestatud korras lisas 2 esitatud hindamiskriteeriumide alusel.
(7) Hindamise tulemusena koostatakse taotluste pingerida, mille alusel teeb rakendusüksus taotluse rahuldamise otsuse. Rakendusüksus võib teha taotluse rahuldamise otsuse edasilükkava tingimusega, kui toetuse andmine sõltub eelarvesse prognoosi kohaselt laekuvatest, aga veel laekumata vahenditest.
Taotlusi hinnatakse järgmiselt:
3) igas territoriaalses grupis moodustatakse lõplik pingerida lisa 2 alusel arvutatud hindamiskriteeriumide eest saadud punktide kokkuliitmisel ja ümardamisel täpsusastmega kaks kohta pärast koma;
4) võrdsete punktide arvuga taotluste korral eelistatakse taotlust, mille on esitanud taotleja, kelle põhitegevuse tulu vastavalt määruse lisale 1 on elaniku kohta väiksem;
(2) Taotluse rahuldamise otsused tehakse arvestades § 10 lõike 2 alusel antavas käskkirjas sätestatut.
(3) Esitatud taotlused rahuldatakse, arvestades alljärgnevat:
6) projekti abikõlblikkuse periood ja abikõlblike kulude kogumaht;
8) viited vaidlustamisele ja järelevalvele;
9) toetuse andmise, kasutamise ja toetuse maksmise aluseks olevate dokumentide, teabe ning aruannete esitamise tähtajad ja kord, sealhulgas aruandluse esitamise kord projekti tulemusel saavutatavast CO2 heitkoguse kokkuhoiust;
10) taotluse rahuldamise otsuse muutmise tingimused ja kord;
16) viide, et tegemist on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiga, mille andmisel järgitakse komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsust „Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes” (2012/21/EL), kui antav toetus on riigiabi komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsuse tähenduses;
1) taotluse menetlemisel selgub, et taotluses on esitatud valeandmeid või ilmnevad asjaolud, mille tõttu taotlejat või taotlust ei oleks saanud nõuetele vastavaks tunnistada;
1) küsima hanke korral, mille eeldatav maksumus jääb alla lihthanke piirmäära, kirjalikult kolm võrreldavat hinnapakkumust piisava kvalifikatsiooniga ettevõtjatelt ja esitama saadud hinnapakkumused nende küsimist tõendavate dokumentidega rakendusüksusele koos sõlmitud lepinguga, kui ostutehingu käibemaksuta summa on suurem kui 5000 eurot;
2) teostama lihthanke piirmäära ületavad projektiga seotud hanked riigihangete registri kaudu;
3) vältima olukorda, kus tema tehingupartnerit (töövõtja, tarnija vms) võib pidada mingil põhjusel (sugulus ja hõimlus, seotus juriidiliste isikute kaudu vms) seotuks toetuse saaja või tema projektiga seotud ametiisikuga, ning sellise olukorra ilmnemisel teavitama sellest viivitamata rakendusüksust;
5) kasutama hoonet taotluse rahuldamise otsuse kohaselt osaliselt või tervikuna kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõigete 1 ja 2 alusel osutatava teenuse osutamiseks ja seda mitte võõrandama või valdust andma kolmandatele isikutele ilma rakendusüksusega kooskõlastamata vähemalt viis aastat projekti lõppemisest arvates;
6) võimaldama rakendusüksuse nimetatud isikutel enne projekti teostamist, projekti elluviimise ajal ning viie aasta jooksul projekti lõppemisest arvates tutvuda kõigi toetuse saaja valduses olevate projektiga seotud dokumentidega, sealhulgas raamatupidamis- ja finantsdokumentidega, millel on rakendusüksuse hinnangul tähtsust toetuse nõuetekohase kasutamise hindamisel, ning tagama rakendusüksusele õiguse toetuse saajaga samadel alustel tutvuda tööde tegija dokumentidega;
8) teavitama rakendusüksust viivitamata asjaoludest, mille tõttu taotluses esitatud projekti elluviimist mõjutavad andmed ja projekti abikõlblikkust, sealhulgas hoone kavandatavat ja tegelikku kasutust mõjutavad andmed ei ole enam täielikud või õiged;
10) eristama oma raamatupidamises selgelt toetuse kasutamisega seotud kulud muudest kuludest, samuti kulusid kajastavad kulu- ja maksedokumendid muudest kulu- ja maksedokumentidest;
11) säilitama toetuse kasutamisega seotud dokumente vähemalt viie aasta jooksul projekti lõppemisest arvates ja riigiabi või vähese tähtsusega abi saamisel kümne aasta jooksul abi saamisest arvates;
12) teavitama viivitamata rakendusüksust projekti elluviimise ajal ja viie aasta jooksul projekti lõppemisest arvates kõigist asjaoludest, mis võivad mõjutada projekti elluviimist või toetuse saaja võimet täita asja säilitamise, sihtotstarbelise kasutamise ning taotluses nimetatud eesmärkide saavutamise kohustust (näiteks riigihangete vaidlustused, kohtumenetlus, tegevuse peatamine, majandusraskused, likvideerimine, ümberkujundamine, omandisuhete muutumine, hoone kasutuse muutumine jms);
13) tagastama tagastamisele kuuluva toetuse tähtajaks.
(1) Rakendusüksus võib teha taotluse rahuldamise otsuse muutmise ja toetuse 10–100 protsendi ulatuses tagasinõudmise otsuse sõltuvalt rikkumise raskusest, kui:
2) toetuse saaja on jätnud osaliselt või täielikult täitmata taotluse rahuldamise otsuses toodud tingimuse või nõude;
7) toetust saanud hoone kasutamine avaliku sektori teenuste osutamiseks lõpetatakse või vähendatakse olulisel määral käesoleva määruse alusel toetusega rekonstrueeritud hoones pakutava teenuse mahtu enne viie aasta möödumist projekti lõppemisest arvates;
8) hoone köetavast netopinnast kasutatakse enne viie aasta möödumist projekti lõppemisest arvates vähem kui 90 protsenti;
9) hoone omand või hoone valdus antakse kolmandatele isikutele enne viie aasta möödumist projekti lõppemisest arvates rakendusüksusega eelnevalt kooskõlastamata.
(2) Kui toetuse saaja on rikkunud seoses hangete läbiviimisega talle käesolevas määruses kehtestatud kohustusi, nõutakse sõltuvalt rikkumise raskusest tagasi 10, 25, 50 või 100 protsenti hankelepingule eraldatud toetusest.
(3) Kui toetuse saaja on pannud toime riigihangete seaduse rikkumise, millel on riigihangete seaduse §-des 213–215 sätestatud väärteo tunnused, teavitab rakendusüksus sellest Rahandusministeeriumi riigihangete ja riigiabi osakonda.
Lisa 2 Hoone energiatõhususe tööde projektide taotluste hindamiskriteeriumid