Raieloa andmise tingimused ja kord Maardu linnas – Riigi Teataja
Raieloa andmise tingimused ja kord Maardu linnas
Raieloa andmise tingimused ja kord Maardu linnas - sisukord
§ 4 Raieloa taotluse menetlemine ja raieloa väljastamine
§ 6 Erijuhud
§ 7 Raieloa väljastamise tasu
§ 8 Asendusistutuse kohustuse rakendamine.
§ 9 Raieloa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
§ 12 Õigusakti jõustumine
RT IV, 10.02.2016, 29
Vastu võetud 29.03.2011 nr 48
RT IV, 27.12.2013, 70
25.08.2015 RT IV, 11.09.2015, 12 14.09.2015
26.01.2016 RT IV, 10.02.2016, 12 13.02.2016
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 3 p 1, § 22 lg 2 ja Looduskaitseseaduse § 45 alusel ning võttes aluseks Maardu Linnavalitsuse 21.03.2011 protokollilise otsuse nr 16
(1) Puude raieloa andmise tingimused ja kord (edaspidi kord) reguleerib puu(de) raiet ja okste kärpimist ning määrab kindlaks puu(de) raieks ja okste kärpimiseks (edaspidi koos kasutades raie) raieloa taotlemise, raieloa andmise, raieloa vormistamise ning raieloa väljastamise tingimused Maardu linnas.
(2) Puu(de) raie ja okste kärpimine Maardu linna haldusterritooriumil toimub käesoleva korra kohaselt antud raieloa alusel, mille väljastab Maardu Linnavalitsuse määratud ametiisik (edaspidi raieloa väljaandja).
(3) Raietööd tuleb tehniliselt õigesti teostada ja raiekoht puhastada ning kännud juurida raieloal märgitud tähtajaks.
(4) Kord ei reguleeri raiet metsaseaduse tähenduses ning ei kehti metsamaana maakatastrisse kantud maa kohta.
(5) Raieluba ei ole vaja taotleda juhul kui:
1) tegemist on puuga, mille rinnasdiameeter on alla 8 cm (va kadakad ja männid);
2) tegemist on viljapuuga või põõsaga;
3) puult eemaldatakse kuivanud oks(ad);
4) puu(de) raie ja okste kärpimine teostatakse linna hooldusalal linna tellimuse alusel.
2) raie - puu(de) raie ja okste kärpimine;
3) rinnasdiameeter - puu tüve läbimõõt, mõõdetuna 1.3 meetri kõrguselt juurekaelast.
(1) Puu(de) raiumiseks võivad luba taotleda järgmised isikud:
1) puu kasvukoha kinnistu omanik(ud) või omaniku(e) esindaja volituse alusel ning erastatava maa korral maa erastaja;
2) okste kärpimiseks kinnistu omanik, kui tema kinnistule ulatuvad naaberkinnistu puude oksad kahjustavad tema kinnisasja kasutamist ja naaber ei ole neid hoiatusele vaatamata selleks mõistliku aja jooksul kõrvaldanud.
(2) Raieloa saamiseks esitab taotleja Maardu Linnavalitsusele enne raie läbiviimist taotluse, milles on esitatud järgmised andmed:
1) andmed taotleja kohta (nimi, elu- või asukoha aadress, isikukood või registrikood, vajadusel volitatud esindaja andmed, kontakttelefon jms);
2) puuliik, puude arv ning põhjendus puu(de) raiumiseks või okste kärpimiseks;
3) okste kärpimise puhul: millisel eesmärgil, millal ja millise puu ning millises ulatuses okste kärpimist soovitakse teostada;
4) omandisuhe puu kasvukohaga;
5) raiutud puude käitlemisviis ja käitlemiskoht;
6) taotleja nimi, allkiri ja kuupäev.
1) raieala asukoht koos asendiplaaniga või taotleja omakäeline joonis puu asukoha selgitamiseks;
2) ehitusluba, kui raieõigust taotletakse ehituse alla jäävale puule;
3) kehtestatud detailplaneering, millel on märgitud raiutavad puud, juhul kui detailplaneeringuga on ette nähtud puu(de) raie;
4) korteri-, hooneühistu või korteriomanike ühisuse üldkoosoleku protokoll või juhatuse otsus, kui raieõigust taotletakse ühistu territooriumil asuvale puule;
5) kaitstava loodusobjekti valitseja nõusolek, kui raiutav puu asub kaitstaval
6) Muinsuskaitseameti luba, kui raiutav puu asub kinnismälestisel või muinsuskaitseala
7) Harjumaa Keskkonnateenistuse nõusolek, kui raiutav puu asub veekaitsevööndis,
8) esindusõigust tõendav dokument, kui taotluse esitab esindaja;
9) kinnitus selle kohta, et puu raiumisel järgitakse ohutusnõuded ning tagatakse puu raiumise järel avalikus kohas heakord. Heakorra tagamine hõlmab ka kändude juurimist.
§ 4. Raieloa taotluse menetlemine ja raieloa väljastamine
(1) Raieloa väljaandja teostab raieloa andmise menetluse käigus järgnevad toimingud:
1) kontrollib taotluses esitatud andmete õigsust ning puu raiumise otstarbekust, nõuab vajadusel taotlejalt täiendavaid dokumente ja selgitusi ning annab dokumentide ja selgituste esitamiseks tähtaja;
2) teostab puu ülevaatuse ja raieloa andmise korral märgistab vajadusel puu(d) looduses;
3) seab taotlejale kõrvaltingimuse vastavalt käesoleva korra § 7.
[RT IV, 11.09.2015, 12 - jõust. 14.09.2015]
4) vajadusel võib otsuse tegemiseks kaasata eksperte ning kuulata ära nende seisukohti;
5) otsustab puu raiumiseks loa andmise või sellest keeldumise;
6) [Kehtetu - RT IV, 10.02.2016, 12 - jõust. 13.02.2016]
(2) Raieloa väljaandja annab välja raieloa 30 päeva jooksul taotluse esitamisest, kui puuduvad raieloa väljaandmisest keeldumise alused. Raieluba vormistatakse koos asendusistutuse garantiikirjaga, kui raieloa väljastamisele on seatud kõrvaltingimus vastavalt käesoleva korra § 7.
[RT IV, 10.02.2016, 12 - jõust. 13.02.2016]
(3) Raieloa väljaandja vormistab korra lisas 2 toodud vormis raieloa kahes eksemplaris, millest üks eksemplar väljastatakse taotlejale ja teine jääb Maardu Linnavalitsusele.
(4) Raieluba kehtib 1 aasta vältel arvates loa vormistamisest.
(5) Väljastatud raieluba kehtib 1 aasta vältel arvates loa vormistamisest. Kui raieluba ei realiseerita 1 aasta vältel arvates loa vormistamisest, on taotlejal õigus taotleda uus luba.
(6) [Kehtetu - RT IV, 10.02.2016, 12 - jõust. 13.02.2016]
(1) Raieloa andmisest keeldutakse kui:
1) taotluse puu raiumiseks on esitanud isik, kellel ei ole selleks õigust;
2) taotluse esitaja ei ole talle antud tähtajaks esitanud täiendavaid dokumente ja selgitusi, sh asendusistutuse garantiikirja, kui asendusistutus on seatud raieloa väljastamise kõrvaltingimuseks.
3) taotluse esitaja ei ole puu raiumise vajadust põhjendanud või põhjendused osutuvad ebapiisavateks või muul moel väärateks;
4) puu on terve ja elujõuline ning ei ohusta hoonete ja rajatiste struktuure (vundamenti, seinu, katust);
5) raiuda soovitakse puud, mis on määratud säilitatavaks detailplaneeringuga või ehitusprojektis;
6) okste kärpimise puhul lõikuse tagajärjel halveneksid puu kasvutingimused pöördumatult või taotleja poolt soovitud lõikusmeetod ei sobi konkreetsele puuliigile või ei ole vegetatsiooniperioodist lähtudes õige aeg puu hoolduslõikuseks;
7) puu on riikliku või kohaliku omavalitsuse looduskaitse all või asub Maardu linna rohevõrgustiku tuumalal või rohekoridoris;
8) loa taotleja on esitanud tegelikkusele mittevastavaid andmeid;
9) puu raiumine on vastuolus avaliku huviga;
10) see on vajalik teiste isikute õiguste või huvide kaitseks või see tuleneb seadusest.
§ 6. Erijuhud
(1) Tuuleheite ja tormimurru korral ning kohest likvideerimist nõudvale (avariiohtlikule) puule raieluba ei vormistata. Maaomanik, valdaja või volitatud isik teatab raieloa väljaandjale mahakukkunud või ohtlike puude arvu, liigid, diameetrid ja täpse asukoha esimesel võimalusel avastamise hetkest.
(2) Raieloa väljaandja fikseerib korra § 6 lg 1 nimetatud puu likvideerimise, vajadusel kontrollides sündmuspaigal olukorra vastavust kirjeldatule. Ülevaatuse kohta koostatakse akt, mille allkirjastavad raieloa väljaandja ja maaomanik või territooriumi valdaja.
§ 7. Raieloa väljastamise tasu
(1) Looduskeskkonna taastamise eesmärgil on linnavalitsusel õigus raieloa väljastamise kõrvaltingimuseks seada raiutava puu (puude) asendusistutus. Asendusistutuse korral vormistatakse raieloa lisana asendusistutuse garantiikiri, milles on näidatud raieloa taotleja kohustus istutada määratud ajaks vastav arv puid, nende liigid, tüve läbimõõt ning istutuskoht.
(2) Asendusistutuse kohustuse mittetäitmisel on linnavalitsusel õigus teha ettekirjutus, mille tähtajaks täitmata jätmise korral võib rakendada asendustäitmist asendustäitmise ja sunniraha seaduses ettenähtud korras.
§ 8. Asendusistutuse kohustuse rakendamine.
Asendusistutuse kohustust ei rakendata juhul kui raieluba taotletakse:
1) kuivanud, haigete, murdunud või varisemisohtlike puude raiumiseks;
2) olemasolevate side- ja elektriliinide ning vee- ja kanalisatsioonitrasside kaitsetsoonis kasvavate puude raieks või okste kärpimiseks;
3) tänavate kaitsevööndis nähtavust varjava või liiklust või teekatet ohustava kõrghaljastuse raieks või okste kärpimiseks ;
4) kuivenduskraavides ning nende kallastel (2 m nõlvast) kasvava puittaimestiku raieks;
5) maaparandussüsteemide eelvooludel likvideerimist vajava kõrghaljastuse puhul ranna ja kalda piiranguvööndis;
6) kõrghaljastuse kärpimistoimingute puhul;
7) ehitiste ehitamisel, mis antakse linna omandisse või kasutusse. Nimetatud juhtudel korraldab puude istutamise linnavalitsus.
§ 9. Raieloa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
(1) Raieloa väljaandjal on õigus peatada raieloa kehtivus või see kehtetuks tunnistada ning peatada raietööd juhul kui:
2) ilmneb, et raiutakse raieloale mitte kantud puid;
(2) Raieloa peatamisest või kehtetuks tunnistamisest teavitatakse taotlejat kirjalikult. Loa peatamise puhul teavitatakse taotlejat loa peatamise kestusest.
(1) Järelevalvet käesoleva korra ja selle alusel väljastatud lubade täitmise üle teostab Maardu Linnavalitsuse poolt määratud ametiisik.
(2) Raiekoha korrastamata jätmisel teeb Maardu Linnavalitsus raieloa omanikule ettekirjutuse, mille tähtajaks täitmata jätmisel võib rakendada asendustäitmist ja sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses ettenähtud korras.
(1) Raietööde tehniliselt õige teostamise, raie ohutuse ja raiekoha tähtajaks heakorrastamise eest vastutab raieloa saaja.
(2) Puu okste kärpimisel tuleb silmas pidada, et tööde teostamise järgselt oleks tagatud puu elujõulisus ja esteetiline väärtus. Puu ebaseadusliku raie eest karistatakse Looduskaitseseaduse § 73 alusel.
§ 12. Õigusakti jõustumine
Määrus jõustub 01.05.2011.
[Kehtetu - RT IV, 11.09.2015, 12 - jõust. 14.09.2015]
Lisa 2 Raieluba (vorm)


text:
Euroopa Kohtu otsus (üheksas koda), 2.6.2016.
ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna versus Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu.
Eelotsusetaotlus – Aktsiis – Direktiiv 2003/96/EÜ – Mootorikütuste ja kütteainete erinevad aktsiisimäärad – Kütteaine aktsiisimäära kohaldamise tingimused – Igakuise kinnituste koonddeklaratsiooni esitamine selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks – Koonddeklaratsiooni esitamata jätmisel mootorikütustele ette nähtud aktsiisimäära kohaldamine – Proportsionaalsuse põhimõte.
Kohtuasi C-418/14.
2. juuni 2016 ( *1 )
„Eelotsusetaotlus — Aktsiis — Direktiiv 2003/96/EÜ — Mootorikütuste ja kütteainete erinevad aktsiisimäärad — Kütteaine aktsiisimäära kohaldamise tingimused — Igakuise kinnituste koonddeklaratsiooni esitamine selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks — Koonddeklaratsiooni esitamata jätmisel mootorikütustele ette nähtud aktsiisimäära kohaldamine — Proportsionaalsuse põhimõte”
Kohtuasjas C‑418/14,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Wrocławi halduskohus, Poola) 4. juuni 2014. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 5. septembril 2014, menetluses
koosseisus: koja president C. Lycourgos, kohtunikud E. Juhász ja C. Vajda (ettekandja),
arvestades kirjalikku menetlust ja 28. oktoobri 2015. aasta kohtuistungil esitatut,
ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna, esindajad: adwokat K. Kocowski ja adwokat S. Bogdański,
Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu, esindajad: W. Bronicki, E. Białas-Giejbatow, D. Kowalik ja radca prawny J. Kaute,
Poola valitsus, esindajad: B. Majczyna ja K. Maćkowska,
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Owsiany-Hornung ja F. Tomat,
Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT 2003, L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405), mida on muudetud nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/75/EÜ (ELT 2004, L 195, lk 31, edaspidi „direktiiv 2003/96“) artikli 2 lõiget 3, artiklit 5 ja artikli 21 lõiget 4 ning proportsionaalsuse põhimõtet.
Taotlus on esitatud äriühingu ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna (edaspidi „ROZ-ŚWIT“) ja Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu (Wrocławi tollikoja direktor) vahelises kohtuvaidluses viimase keeldumise üle anda ROZ-ŚWIT‑ile võimalus kasutada kütteaine suhtes kohaldatavat aktsiisimäära põhjusel, et ta ei esitanud tähtajal igakuist kinnituste koonddeklaratsiooni selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks (edaspidi „kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon“).
Direktiivi 2003/96 põhjenduste 3, 4, 9, 17 ja 18 kohaselt:
Siseturu nõuetekohaseks toimimiseks ja ühenduse muu poliitika eesmärkide saavutamiseks on vaja ühenduse tasandil kehtestada suurema osa energiatoodete, sealhulgas elektrienergia, maagaasi ja kivisöe madalaim maksustamistase.
Märkimisväärsed erinevused energia maksustamistasemete vahel liikmesriikides võivad kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist.
Liikmesriikidele tuleks tagada paindlikkus, mis võimaldab määratleda iga liikmesriigi olusid arvestava poliitika ja seda rakendada.
On vaja kehtestada erinev ühenduse madalaim maksustamistase vastavalt energiatoodete ja elektrienergia kasutamisele.
Teatavatel tööstuslikel ja kaubanduslikel eesmärkidel mootorikütusena kasutatavate energiatoodete ning kütteainena kasutatavate energiatoodete maksustamistase on tavaliselt madalam kui mootorikütusena kasutatavatel energiatoodetel.“
Direktiivi artikli 2 lõike 3 esimeses lõigus on ette nähtud:
„Kui muud energiatooted peale nende, mille maksustamistase on sätestatud käesolevas direktiivis, on mõeldud kasutamiseks või neid müüakse või kasutatakse kütteaine või mootorikütusena, maksustatakse need vastavalt kasutusele samaväärsele kütteainele või mootorikütusele kehtestatud määraga.“
Direktiivi artikli 4 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Maksustamistasemed, mida liikmesriigid kohaldavad artiklis 2 nimetatud energiatoodete ja elektrienergia suhtes, ei või olla madalamad kui käesoleva direktiiviga ette nähtud madalaim maksustamistase.“
Direktiivi artiklis 5 on sätestatud:
„Kui järgitakse käesoleva direktiiviga ette nähtud madalaimat maksustamistaset ning see on kooskõlas ühenduse õigusega, võivad liikmesriigid tingimusel, et maksude õigsust kontrollitakse, kohaldada erinevaid maksumäärasid järgmistel juhtudel:
kui erinevad määrad on otseselt seotud toote kvaliteediga,
kui erinevad määrad sõltuvad kütteks kasutatava elektrienergia ja energiatoodete tarbimise kogusest,
järgmistel eesmärkidel: kohalik ühistransport (taksod kaasa arvatud), jäätmete kogumine, relvajõud, riigihaldus, puuetega inimesed, kiirabiautod,
artiklites 9 ja 10 nimetatud energiatoodete ja elektrienergia äriotstarbelise ja muu kui äriotstarbelise kasutuse vahel.“
Direktiivi 2003/96 artiklites 7 ja 9 on ette nähtud, et mootorikütuste, teatavatel tööstuslikel ja kaubanduslikel eesmärkidel mootorikütusena kasutatavate toodete ja kütteainete madalaim maksustamistase kehtestatakse sama direktiivi I lisa tabeli A või B kohaselt.
Direktiivi artiklites 14–19 on toodud täielikud või osalised maksuvabastused või maksustamistaseme alandamise võimalused, mida liikmesriigid või osa liikmesriike võivad nendes sätetes toodud tingimustel kohaldada või peavad nende tingimuste esinemisel kohaldama.
Direktiivi artikli 21 lõike 4 kohaselt:
„Liikmesriigid võivad ka ette näha, et energiatooted ja elektrienergia maksustatakse siis, kui tehakse kindlaks, et alandatud maksustamistaseme kohaldamiseks või maksuvabastuse saamiseks liikmesriigi eeskirjades sätestatud lõppkasutamise tingimust ei ole täidetud või enam ei täideta.“
6. detsembri 2008. aasta Ustawa o podatku akcyzowym'i (aktsiisiseadus), mida on muudetud (Dziennik Ustaw, 2009, nr 3, rubriik 11, edaspidi „aktsiisiseadus“), artikli 89, lõiked 1, 4, 5, ja 14–16 on sõnastatud järgmiselt:
„1. Energiatoodete aktsiisimäär on:
CN-i koodide 2710 19 51–2710 19 69 alla kuuluvatel kütteõlidel:
mille puhul 30% või rohkem eraldub 350°C juures või mille tihedus on 15°C juures väiksem kui 890 kilogrammi kuupmeetri kohta ja mis on vastavalt erinormidele värvitud punaseks ja tähistatud – 232,00 [Poola zlotti (PLZ)] 1000 liitri kohta,
ülejäänud kütteõlid, mille suhtes ei kehti erinormide kohaselt värvimise ja tähistamise kohustust – 64,00 PLZ 1000 kilogrammi kohta.
lõike 1 punktis [...] 10 [...] nimetatud tooteid kasutatakse sisepõlemismootorite töös, neid kasutatakse juhul, kui ei ole täidetud erinormides kehtestatud tähistamise ja värvimise osas ette nähtud tingimused ja neid hoitakse mahutis, mis on ühendatud mootorikütuse mõõdikuga või kui neid müüakse nimetatud mahutist, kohaldatakse vastavalt aktsiisimäära 1822,00 PLZ 1000 kilogrammi kohta, ja kui nende tihedus on 15°C juures väiksem kui 890 kilogrammi kuupmeetri kohta või sellega võrdne – 2047,00 PLZ 1000 kilogrammi kohta.
5. Müüja, kes müüb lõike 1 punktis [...] 10 [...] loetletud aktsiisikaupu, mis ei ole nende kasutusotstarbest tulenevalt aktsiisist vabastatud, on kohustatud müümisel:
juriidilistele isikutele, õigusvõimeta organisatsioonilistele üksustele ja füüsilistele isikutele, kes teostavad majandustegevust, nõudma kaubasaajalt kinnitust selle kohta, et saadud kaubad on mõeldud kütteks kasutamiseks või seda müüakse kui kütteks mõeldud kaupa, kusjuures kütteks kasutamine annab õiguse lõike 1 punktis [...] 10 [...] loetletud aktsiisimäärade rakendamiseks;
füüsilistele isikutele, kes ei teosta majandustegevust, nõudma kaubasaajalt kinnitust selle kohta, et saadud kaubad on mõeldud kütteks kasutamiseks, kusjuures kütteks kasutamine annab õiguse lõike 1 punktis [...] 10 [...] loetletud aktsiisimäärade rakendamiseks; nimetatud kinnitus tuleb lisada kaubasaajale väljastatud kassatšeki või mõne muu müügidokumendi koopiale ja kui see ei ole võimalik, on müüja kohustatud märkima kinnituses müüki tõendava dokumendi numbri ja väljaandmise kuupäeva.
14. Müüja, kes müüb lõike 1 punktis [...] 10 [...] loetletud aktsiisikaupu, peab iga kuu koostama lõikes 5 märgitud kinnituste koonddeklaratsiooni ja esitama selle müügile järgneva kuu 25. kuupäevaks pädevale tolliametile; kinnituste originaale säilitab müüja viis aastat alates nende koostamise kalendriaasta lõpust ning esitab need vajaduse korral kontrollimiseks.
15. Igakuine kinnituste koonddeklaratsioon peab sisaldama järgmisi andmeid:
Lõikes 14 nimetatud müüja kohta:
nimi ja koonddeklaratsiooni esitanud isiku asu- või elukoha aadress;
kinnituses nimetatud toodete kogus ja liik ning nende kasutamise eesmärk;
kinnituse esitamise kuupäev;
koonddeklaratsiooni koostamise kuupäev ja koht ning deklaratsiooni esitanud isiku loetav allkiri;
kaubasaaja kasutuses olevate küttesüsteemide hulk vastavalt esitatud kinnitustele;
koht (aadress), kus asuvad kinnitustes nimetatud küttesüsteemid;
16. Lõigetes 5–15 toodud tingimuste täitmata jätmise korral kohaldatakse lõike 4 punktis 1 märgitud aktsiisimäära.“
Naczelnik Urzędu Celnego we Wrocławiu (Wrocławi tolliameti juhataja, Poola) määras 23. veebruari 2011. aasta maksuotsusega kindlaks ROZ-ŚWIT-i aktsiisivõla.
Sellest otsusest nähtub, et maksuameti menetluse käigus tuvastati, et ROZ-ŚWIT müüs ajavahemikul 1. märtsist 2009 kuni 31. detsembrini 2009 mitu korda kütteainet, täpsemalt kergõli. Märgiti, et neid müügitoiminguid oli kontrollitud ja ei esine kahtlust, et kaubasaajad on kinnitanud nii kauba saamist kui ka selle kütteaine kasutamist kütteks. Siiski ei esitanud ROZ-ŚWIT tähtajal kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni, mis on ette nähtud aktsiisiseaduse artikli 89 lõikes 14. Seega kohaldati seaduse artikli 89 lõike 4 punktis 1 ette nähtud mootorikütuse aktsiisimäära vastavalt sama artikli lõikele 16.
Selle otsuse peale esitas ROZ-ŚWIT vaide Wrocławi tollikoja direktorile, väites, et kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni esitamata jätmine kujutab endast üksnes vormilist puudust ja ei esine kahtlust, et kütteainet kasutatakse tegelikkuses kütmiseks.
Kuna see vaie jäeti rahuldamata, esitas ROZ-ŚWIT kaebuse Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu'le (Wrocławi halduskohus, Poola).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus tõstatab küsimuse, kas juhul kui liikmesriik on kasutanud direktiivis 2003/96 ette nähtud õigust eristada selle direktiivi kohaldamisalasse jäävate toodete puhul aktsiisimäära vastavalt nende kasutusotstarbele, on aktsiisiseaduse artikli 89 lõikes 16 toodud säte vastuolus nimetatud direktiiviga, kui selle tagajärjel kohaldatakse kütteainena kasutatavale tootele kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni esitamata jätmisel mootorikütustele ette nähtud aktsiisimäära.
Nimetatud kohtus kahtleb ka selles, kas sellise koonddeklaratsiooni koostamise ja esitamise kohustus on proportsionaalne sellega järgitava eesmärgiga, milleks on ära hoida maksustamise vältimist ja maksudest kõrvalehoidumist. Ta möönab, et see kohustus on enda olemuselt formaalne ja täiendav, kuna see võimaldab anda asjaomaste toodete kasutusotstarbele ainult esialgse hinnangu. Siinkohal viitab ta Euroopa Kohtu praktikale käibemaksu valdkonnas, mille kohaselt tuleb esiteks anda mahaarvamisõigus siis, kui sisulised nõuded on täidetud ja isegi sellisel juhul, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded (vt kohtuotsus, 12.7.2012, EMS-Bulgaria Transport, C‑284/11, EU:C:2012:458, punktid 61 ja 62), ning teiseks lähevad sellised siseriikliku õiguse normid – mis seavad ekspordi maksuvabastuse sõltuvusse väljaveo tähtajast, sätestamata käibemaksukohustuslasele õigust kõnealuse tähtaja mittejärgimise tõttu juba tasutud käibemaksu tagasisaamiseks ka siis, kui ta on tõendanud, et kaup on liidu tolliterritooriumilt välja viidud – kaugemale, kui on vajalik maksustamise vältimise ja maksudest kõrvalehoidumisega võitlemise eesmärgi saavutamiseks (vt kohtuotsus, 19.12.2013, BDV Hungary Trading, C‑563/12, EU:C:2013:854, punkt 39).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib ka teada, kas aktsiisiseaduse artikli 89 lõikes 16 ette nähtud sanktsioon, mis seisneb selles, et kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni tähtajal esitamata jätmisel tuleb kohaldada mootorikütuse aktsiisimäära, on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Rikkumise raskuse osas leiab ta eelkõige, et selle sanktsiooni eesmärk ei ole maksupettuse ärahoidmine, vaid selles määratletakse üksnes nimetatud kohustuse täitmata jätmise tagajärg, lisaks ei ole see summa mitte väheoluline.
Neil asjaoludel otsustas Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Wrocławi halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
Kas direktiivi 2003/96 artiklit 5 koostoimes artikli 2 lõikega 3 ja artikli 21 lõikega 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus aktsiisiseaduse artikli 89 lõige 16, mille kohaselt tuleb kütteõlile kohaldada mootorikütuse aktsiisimäära, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata aktsiisiseaduse artikli 89 lõigetes 14 ja 15 sätestatud vorminõude?
Kas proportsionaalsuse põhimõttega on vastuolus aktsiisiseaduse artikli 89 lõigetes 14 ja 15 sätestatud vorminõue, mis näeb ette, et kütteõlile kohaldatakse aktsiisi soodusmäära ainult siis, kui kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon koostatakse ja esitatakse seaduses sätestatud tähtajaks olenemata sellest, kas on täidetud sisuline nõue müüa kütteainet kütteks kasutamise eesmärgil?
Kas proportsionaalsuse põhimõttega on kooskõlas aktsiisiseaduse artikli 89 lõikes 16 ette nähtud sanktsioon, mille kohaselt peab kütteõli müüja tasuma aktsiisi – nagu see on käesolevas kohtuasjas – mootorikütusele kohaldatava määra alusel (aktsiisiseaduse artikli 89 lõike 4 punkt 1), kui aktsiisiseaduse artikli 89 lõigetes 14 ja 15 sätestatud vorminõue ei ole täidetud?“
Oma küsimustega, mida tuleb hinnata koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitust, kas direktiivi 2003/96 ja proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt peavad esiteks kütteainete müüjad esitama selleks ette nähtud tähtajaks iga kuu koonddeklaratsiooni kaubasaajate kinnitustest selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks ja teiseks, et koonddeklaratsiooni tähtajaks esitamata jätmisel kohaldatakse müüdud kütteainele mootorikütuse aktsiisimäära isegi siis, kui on tuvastatud, et selle toote kasutamine kütte otstarbel on väljaspool kahtlust.
Kõigepealt tuleb meenutada, et õiguse üldpõhimõtted, mille hulka kuulub ka proportsionaalsuse põhimõte, on osa liidu õiguskorrast. Nendest peavad kinni pidama liidu institutsioonid, aga ka liikmesriigid, kui nad teostavad neile liidu direktiividega antud pädevust (vt selle kohta eelkõige kohtuotsused, 21.2.2008, Netto Supermarkt, C‑271/06, EU:C:2008:105, punkt 18, ja 10.9.2009, Plantanol, C‑201/08, EU:C:2009:539, punkt 43).
Eeltoodust nähtub, et sellised siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mille eesmärk on direktiivi 2003/96 sätete ülevõtmine asjaomase liikmesriigi õiguskorda, peavad kinni pidama proportsionaalsuse põhimõttest.
Kohustus esitada kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon
Eelotsusetaotlusest nähtub, et kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon, mille koostamine ja tolliasutusele saatmine on ette nähtud aktsiisiseaduse artikli 89 lõigetes 14 ja 15, on kontrollivahend, mille eesmärk on ära hoida maksustamise vältimist ja maksudest kõrvalehoidumist.
Kuna direktiivis 2003/96 ei ole täpsustatud, milline peaks olema kütteainena kasutamise kontrollimehhanism ega ka seda, millised peaksid olema meetmed, et vältida maksupettusi seoses kütteainete müügiga, võivad liikmesriigid ise ette näha kooskõlas liidu õigusega sellised mehhanismid ja meetmed enda siseriiklikus õiguses. Selle kohta tuleneb nimetatud direktiivi põhjendusest 9, et liikmesriikidel on tema olusid arvestava poliitika määratlemisel ja rakendamisel hindamisruum.
Kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni esitamise kohustuse proportsionaalsuse osas viitab eelotsusetaotluse esitanud kohus nii Trybunał Konstytucyjny (Poola konstitutsioonikohus) kui ka teatavate Poola halduskohtu otsustele, mille kohaselt teavitab selline koonddeklaratsioon maksuhaldurit sellisest kütteaine müügist, mille suhtes kehtib eeliskohtlemine, ja selle kütteaine kavandatava kasutamise kohast ja viisist. See võimaldab ka teostada deklaratsioonis sisalduvate andmete esmast kontrolli, et kindlaks teha ja avastada maksupettusi.
Kuid arvestades liikmesriikide hindamisruumi kütteaine müügiga seotud maksupettuste vältimiseks mõeldud meetmete ja mehhanismide valikul ja kuna pädevale asutusele kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni esitamise kohustus ei ole ilmselgelt ebaproportsionaalne, tuleb nentida, et selline kohustus kujutab endast vajalikku meedet sellise eesmärgi saavutamiseks ja see ei lähe kaugemale selle eesmärgi saavutamiseks vajalikust.
Järelikult tuleb direktiivi 2003/96 ja proportsionaalsuse põhimõtet tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt peavad kütteainete müüjad esitama selleks ette nähtud tähtajaks igakuise koonddeklaratsiooni kaubasaajate kinnitustest selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks.
Mootorikütuste aktsiisimäära kohaldamine juhul, kui ei ole täidetud kohustust esitada kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon
Vastavalt aktsiisiseaduse artikli 89 lõikele 16 on kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni tähtajaks esitamata jätmise tagajärjeks müüdud kütteainele mootorikütuse aktsiisimäära kohaldamine, olenemata selle kütteaine tegelikust kasutusotstarbest.
Mis puudutab esiteks sellise tagajärje kooskõla direktiiviga 2003/96, siis tuleb kõigepealt märkida, et need selle direktiivi sätted, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitas enda esimeses küsimuses, ei ole põhikohtuasjas otseselt asjakohased. Nimelt esiteks on selle direktiivi artikli 2 lõike 3 esimene lõik mõeldud toodete jaoks, mis on „muud energiatooted peale nende, mille maksustamistase on sätestatud käesolevas direktiivis“, aga eelotsusetaotlusest nähtuvalt on põhikohtuasjas vaidlusaluste toodete maksustamine direktiivis 2003/96 sätestatud.
Seejärel on nimetatud direktiivi artiklis 5 ette nähtud erinevad maksumäärad teatud selles artiklis ammendavalt loetletud juhtudel, nimelt siis, kui need maksumäärad on seotud toote kvaliteediga, kui need sõltuvad tarbitud kogusest, kui tooteid kasutatakse teatud avalike teenuste osutamiseks või ka siis, kui erinevate maksumääradega tehakse vahet äriotstarbelise ja muu kui äriotstarbelise kasutuse vahel. Nimetatud artikkel ei puuduta seega mootorikütuse ja kütteaine erinevat kasutamist.
Lõpuks sisaldab direktiivi 2003/96 artikli 21 lõige 4 tingimusi, mis on seotud selle direktiivi artiklites 14–19 nimetatud vähendatud maksumäärade ja maksuvabastuste kohaldamisega.
Euroopa Kohus on aga juba otsustanud, et direktiivi 2003/96 üldine ülesehitus põhineb mootorikütuste ja kütteainete selgel eristamisel eelkõige kasutusotstarbe kriteeriumi alusel. Seda eristamist mootorikütuste ja kütteainete vahel, mis viidi sisse nimetatud direktiivi põhjendustega 17 ja 18, rakendatakse muu hulgas sama direktiivi artiklitega 7–9, mis käsitlevad kohaldatava madalaima maksustamistaseme kehtestamise korda ühelt poolt kütteainetele ning teiselt poolt mootorikütustele ja toodetele, mida kasutatakse tööstuslikel ja kaubanduslikel erieesmärkidel mootorikütusena (vt selle kohta kohtuotsus, 3.4.2014, Kronos Titan ja Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service, C‑43/13 ja C‑44/13, EU:C:2014:216, punkt 28).
Ka on nimetatud direktiivi põhjendustes 3 ja 4 märgitud, et siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on vaja liidu tasandil kehtestada suurema osa energiatoodete madalaim maksustamistase ja et märkimisväärsed erinevused energia maksustamistasemete vahel liikmesriikides võivad kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist. Järelikult tuleb nentida, et madalaim maksustamistase vastavalt nende kasutamisele kas mootorikütusena või kütteainena aitab kaasa siseturu nõuetekohasele toimimisele, võimaldades välistada konkurentsi moonutamise samal otstarbel kasutatavate toodete vahel.
Eeltoodust nähtub, et nii direktiivi 2003/96 üldine ülesehitus kui ka eesmärk põhineb sellel, et energiatooteid maksustatakse vastavalt nende tegelikule kasutusele.
Järelikult on selline siseriiklik õigusnorm nagu aktsiisiseaduse artikli 89 lõige 16, mille kohaselt kohaldatakse kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni tähtajaks esitamata jätmisel kütteainetele automaatselt mootorikütuse aktsiisimäära, isegi kui kütteainet kasutatakse kütteks – nagu on tuvastatud põhikohtuasjas –, vastuolus direktiivi 2003/96 üldise ülesehituse ja eesmärgiga.
Teiseks on selline automaatne mootorikütuse aktsiisimäära kohaldamine juhul, kui ei ole täidetud kohustust esitada kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon, vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega.
Nimelt nähtub eelotsusetaotlusest, et põhikohtuasjas oli tuvastatud, et kütteaine müük, mida teostas ROZ-ŚWIT, oli kontrollitud ja ei esine kahtlust, et kaubasaajad on kinnitanud nii kauba saamist kui ka selle kütteaine kasutamist kütteks. Lisaks ei nähtu kohtuasja toimikust mingeid asjaolusid selle kohta, et müük teostati selleks, et kasutada pettuse abil soodsamat aktsiisimäära, mis on ette nähtud kütteks kasutatava kütteaine suhtes.
Hoolimata tuvastatust kohaldasid pädevad ametiasutused vastavalt aktsiisiseaduse artikli 89 lõikele 16 müüdud kütteaine suhtes mootorikütuse aktsiisimäära.
Selles osas nähtub eelotsusetaotlusest, et Poolas võib mootorikütusele kohaldatav aktsiisimäär olla enam kui kaheksa korda suurem kütteaine aktsiisimäärast.
Sellistel asjaoludel läheb põhikohtuasjas vaidlusaluse kütteaine suhtes mootorikütuse aktsiisimäära kohaldamine seetõttu, et rikutud on siseriiklikus õiguses sätestatud kohustust esitada selleks ette nähtud tähtajaks kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsioon, kui tuvastatud on, et nende toodete kasutamine kütteks on väljaspool kahtlust, kaugemale sellest, mis on vajalik maksustamise vältimise ja maksupettuste ennetamiseks (vt analoogia alusel kohtuotsus, 27.9.2007, Collée, C‑146/05, EU:C:2007:549, punkt 29).
Sellistel asjaoludel tuleb täpsustada, et miski ei takista liikmesriiki ette nägemast rahalist karistust pädevatele ametiasutustele kaubasaajate kinnituste koonddeklaratsiooni esitamise kohustuse rikkumise eest. Sellise sanktsiooni määramiseks liikmesriigile antud pädevuse teostamisel tuleb järgida liidu õigust ja selle üldpõhimõtteid, sealhulgas proportsionaalsuse põhimõtet. Selleks et hinnata, kas asjaomane sanktsioon on nimetatud põhimõttega kooskõlas, tuleb eelkõige arvesse võtta selle rikkumise raskust, mille eest sanktsiooniga karistatakse, ning selle karistuse määra kindlaksmääramise korda (vt analoogia alusel kohtuotsus, 19.7.2012, Rēdlihs, C‑263/11, EU:C:2012:497, punktid 44–47).
Järelikult tuleb direktiivi 2003/96 ja proportsionaalsuse põhimõtet tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt kohaldatakse kaubasaajate kinnituste igakuise koonddeklaratsiooni tähtajaks esitamata jätmisel müüdud kütteainele mootorikütuse aktsiisimäära isegi juhul, kui on tuvastatud, et nende toodete kasutamine kütteks on väljaspool kahtlust.
Eeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata nii, et direktiivi 2003/96 ja proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et:
nendega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt peavad kütteainete müüjad esitama selleks ette nähtud tähtajaks igakuise koonddeklaratsiooni kaubasaajate kinnitustest selle kohta, et ostetud tooted on mõeldud kütteks kasutamiseks, ja
nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt kohaldatakse sellise koonddeklaratsiooni tähtajaks esitamata jätmisel müüdud kütteainele mootorikütuse aktsiisimäära isegi juhul, kui on tuvastatud, et nende toodete kasutamine kütteks on väljaspool kahtlust.
Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (muudetud nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/75/EÜ) ja proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et:

matches: kohus kohus kohus kohus kohus Kohus


§ 3 Taim, taimne saadus ja muu objekt
§ 31 Kaubasaadetis, turustamine ja lõppkasutaja
§ 12 Ohtliku taimekahjustaja ning erinõuetega hõlmatud taime, taimse saaduse ja muu objekti kasutamine
4 Taime, taimse saaduse ja muu objekti toimetamine Eestist liiduvälisesse riiki ning nende vedamine Eestis
§ 16 Taime, taimse saaduse ja muu objekti toimetamine Eestist liiduvälisesse riiki
§ 18 Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja reekspordi fütosanitaarsertifikaadi kehtivus
§ 19 Ekspordi fütosanitaarsertifikaadi ja reekspordi fütosanitaarsertifikaadi kasutamine
§ 23 Taimepassi väljaandmine
§ 25 Taimepassi väljaandmise nõuded
5 Taimetervise register ning teatamis- ja loakohustus
§ 311 Taimepassi väljaandmise loakohustus
§ 312 Taimepassi väljaandmise tegevusloa taotlemine
§ 313 Taimepassi väljaandmise tegevusloa kontrolliese
§ 314 Taimepassi väljaandmise tegevusloa kõrvaltingimus
§ 315 Taimepassi väljaandja täienduskoolitus
§ 316 Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti vastavusmärgiga märgistamise loakohustus
§ 317 Vastavusmärgiga märgistamise tegevusloa taotlemine
§ 318 Vastavusmärgiga märgistamise tegevusloa kontrolliese
§ 319 Vastavusmärgiga märgistamise tegevusloa kõrvaltingimus
6 Taimetervise kaitse korraldus taime, taimse saaduse ja muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
§ 37 Taime, taimse saaduse ja muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamine
§ 381 Piiripunkt
§ 382 Taime, taimse saaduse ja muu objekti ametliku kontrollimise koht liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
§ 41 Kaubasaadetise kontrollimine liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
§ 42 Saastatuse kindlakstegemine liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
7 Taimetervise kaitse korraldus puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise korral
1 Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemine ja märgistamine ning puidust pakkematerjali parandamine
§ 451 Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuded
§ 877 Ametliku kontrolli korraldamine
§ 878 Proovide analüüsimine
§ 879 Ametlik labor
§ 8710 Riiklik referentlabor
§ 98 Ohtlikust taimekahjustajast teatamata jätmine
§ 982 Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuete rikkumine
§ 983 Taimepassi väljaandmise nõuete rikkumine
RT I, 30.06.2020, 12
§ 25. Taimepassi väljaandmise nõuded
§ 37. Taime, taimse saaduse ja muu objekti liiduvälisest riigist Eestisse toimetamine
§ 381. Piiripunkt
§ 41. Kaubasaadetise kontrollimine liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
§ 42. Saastatuse kindlakstegemine liiduvälisest riigist Eestisse toimetamise korral
§ 451. Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuded
§ 982. Puidust pakkematerjali ning puidu ja muu objekti töötlemise ja märgistamise ning puidust pakkematerjali parandamise nõuete rikkumine


Siseministeeriumi põhimäärus – Riigi Teataja
Siseministeeriumi põhimäärus
Siseministeeriumi põhimäärus - sisukord
§ 1 Siseministeerium
§ 3 Ministeeriumi pitsat ja sümboolika
§ 4 Ministeeriumi eelarve ja pangaarve
§ 5 Ministeeriumi dokumentide vormistamine
2 MINISTEERIUMI TEGEVUSVALDKOND JA ÜLESANDED
1 Ministeeriumi tegevusvaldkond
§ 7 Valitsemisala
§ 8 Ministeeriumi ülesannete täitmine
2 Ministeeriumi ülesanded
§ 9 Riigi sisejulgeoleku tagamine
§ 10 Avaliku korra kaitsmine
§ 11 Kodakondsus- ja migratsioonivaldkond
§ 12 Piirivalvevaldkond
§ 13 Päästevaldkond
§ 14 Kriisireguleerimise valdkond
§ 15 Kohaliku omavalitsuse arengu kavandamise ja koordineerimise korraldamine
§ 16 Regionaalhalduse korraldamine
§ 17 Regionaalarengu kavandamise ja koordineerimise korraldamine
§ 18 Ruumilise planeerimise alase tegevuse korraldamine
§ 19 Rahvastiku toimingutega seotud asjade korraldamine
§ 20 Kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamine
§ 21 Siseteenuste valdkond
1 Siseminister
§ 22 Ministeeriumi juhtimine
§ 23 Siseministri pädevus
§ 24 Siseministri õigusaktid
2 Regionaalminister
§ 25 Regionaalministri pädevus
§ 26 Regionaalministri õigusaktid
3 Kantsler
§ 27 Kantsler
§ 28 Kantsleri ülesanded
§ 29 Kantsleri käskkirjad ja teenistusalased korraldused
§ 30 Kantsleri asendamine
4 Asekantsler
§ 31 Asekantsler
§ 32 Asekantsleri teenistusalased korraldused
§ 33 Asekantsleri asendamine
§ 34 Osakonnajuhataja ülesanded
6 Nõunikud
§ 341 Nõunikud
1 Osakond ja asekantslerite vastutusala
§ 35 Ministeeriumi osakond, selle struktuur ja põhiülesanded
§ 36 Ministeeriumi osakonnad ja nende põhiülesanded
§ 45 Komisjonid, nõukogud ja töörühmad ning nende moodustamine
§ 46 Teised komisjonid ja nõukogud
§ 47 Teenistuslik järelevalve
RT I, 28.01.2014, 3
Vastu võetud 31.05.2012 nr 39
RT I, 05.06.2012, 4
jõustumine 15.07.2012
10.01.2013 RT I, 15.01.2013, 1 01.02.2013, osaliselt 01.04.2013
23.01.2014 RT I, 28.01.2014, 2 01.02.2014, osaliselt 01.07.2014
§ 1. Siseministeerium
(1) Siseministeerium (edaspidi ministeerium) on valitsusasutus, kes täidab seadusest tulenevaid ja Vabariigi Valitsuse poolt seaduse kohaselt antud ülesandeid oma valitsemisalas.
§ 3. Ministeeriumi pitsat ja sümboolika
(1) Ministeeriumil on sõõrikujuline 50 mm läbimõõduga vapipitsat, mille keskel on väike riigivapp. Sõõri ülemisel äärel (riigivapi suhtes) on sõna SISEMINISTEERIUM.
(2) Ministeeriumil on oma embleem (lisa 1). Ministeeriumi embleemi võib kasutada ministeeriumi trükistel ja meenetel.
(3) Ministeeriumil on teenetemärk (lisa 2) ja lipp (lisa 3).
(4) Ministeeriumi teenetemärgi klassid on kuldteenetemärk ja hõbeteenetemärk.
(5) Ministeeriumi kuldteenetemärk antakse ministrile, ministeeriumi kantslerile ja ministeeriumi asekantslerile ametist lahkumisel või muule isikule, kui tal on väärilisi teeneid ministeeriumi ees. Ministeeriumi teistele ametnikele ja töötajatele antakse kuldteenetemärk, kui neil on väärilisi teeneid ministeeriumi ülesannete täitmisel ja neile on varem antud hõbeteenetemärk.
[RT I, 15.01.2013, 1 - jõust. 01.04.2013]
(6) Ministeeriumi hõbeteenetemärk antakse ministeeriumi ametnikule ja töötajale vääriliste teenete eest ministeeriumi ülesannete täitmisel või muule isikule tulemusrikka koostöö eest ministeeriumiga.
(7) Teenetemärgi andmise otsustab teenetemärgi komisjon ja otsuse kinnitab minister. Ministril on õigus erandina anda teenetemärk ilma komisjoni otsuseta.
(8) Ministeeriumi teenetemärgi statuudi kehtestab siseminister käskkirjaga.
(9) Teenetemärke antakse üldjuhul ministeeriumi aastapäeval. Erandina võib teenetemärke anda muul ajal vastavalt ministri otsusele.
§ 4. Ministeeriumi eelarve ja pangaarve
Ministeeriumil on eelarve. Ministeeriumi kulud kaetakse riigieelarvest.
[RT I, 28.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
§ 5. Ministeeriumi dokumentide vormistamine
(1) Ministeeriumi kirjaplangil ja üldplangil on ministeeriumi embleem.
(2) Ministeeriumi õigusaktid ja muud haldusdokumendid vormistatakse seaduse ja valitsusasutuste asjaajamiskorra kohaselt.
(3) Ministeeriumi kirjaplanki ja üldplanki kasutavad vastavalt ministeeriumi asjaajamiskorrale oma pädevuse piires kõik ministeeriumi allkirjaõiguslikud isikud.
Ministeeriumi postiaadress on Pikk 61, 15065 Tallinn.
2. peatükk MINISTEERIUMI TEGEVUSVALDKOND JA ÜLESANDED
1. jagu Ministeeriumi tegevusvaldkond
§ 7. Valitsemisala
(1) Ministeeriumi valitsemisalas on riigi sisejulgeoleku tagamine ja avaliku korra kaitsmine, piirivalve-, kriisireguleerimise, kodakondsus- ja migratsiooni- ja päästevaldkonna ning kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamine, kohaliku omavalitsuse arendamine, regionaalhalduse ning regionaalarengu ja Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitika ning Euroopa territoriaalse koostöö kavandamine ja koordineerimine, osalemine Euroopa Liidu turvalisuse alase poliitika kujundamises, ruumilise planeerimise alase tegevuse üleriigiline korraldamine ja järelevalve, rahvastiku toimingutega seotud küsimused ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
(2) Ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja ministeeriumi hallatavate riigiasutuste (edaspidi koos valitsemisala asutus) pädevus ministeeriumi tegevusvaldkondades olevate ülesannete täitmisel on sätestatud nende põhimäärustes (v.a maavalitsused).
§ 8. Ministeeriumi ülesannete täitmine
(1) Ministeeriumi ülesanne on seadustes, põhimääruses ja teistes õigusaktides sätestatud pädevuse piires korraldus-, arendus- ja planeerimistoimingute ning järelevalvetoimingute tegemine lähtudes ministeeriumi valitsemisalast ning ministeeriumi ja tema valitsemisala arengukavas toodud strateegilistest eesmärkidest.
(2) Ministeerium täidab muid talle seaduste, Riigikogu otsuste, Vabariigi Presidendi seadluste ning Vabariigi Valitsuse määruste ja korraldustega pandud ülesandeid.
2. jagu Ministeeriumi ülesanded
§ 9. Riigi sisejulgeoleku tagamine
Riigi sisejulgeoleku tagamisel töötab ministeerium välja riigi põhiseadusliku korra ja riigisaladuse kaitse, riigi vastu suunatud luuretegevuse, terrorismi, korruptsiooni, julgeolekut ohustavate süütegude ennetamise ja tõkestamise ning majandusjulgeoleku tagamise alase poliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
[RT I, 15.01.2013, 1 - jõust. 01.02.2013]
§ 10. Avaliku korra kaitsmine
Avaliku korra kaitsmisel töötab ministeerium välja avaliku korra kaitse ja väljakutsete teenindamise, julgestustegevuse, süütegude ennetamise, tõkestamise, avastamise ja menetlemise ning kriminalistika alase poliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
§ 11. Kodakondsus- ja migratsioonivaldkond
Kodakondsus- ja migratsioonivaldkonnas töötab ministeerium välja välismaalaste, kodakondsus-, migratsiooni-, varjupaiga-, isiku identiteedi halduse, Eesti kodaniku ja välismaalase isikut tõendavate dokumentide väljaandmise, ebaseadusliku sisserände ennetamise ja tõkestamise ning välismaalase päritoluriiki tagasipöördumise poliitika, töötab koos asjaomaste ministeeriumidega välja viisapoliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
§ 12. Piirivalvevaldkond
Piirivalvevaldkonnas töötab ministeerium välja riigipiiri valvamise, piirikontrolli teostamise, piirirežiimi tagamise, merepääste, lennupääste, merereostuse avastamise ja merereostustõrjetöö poliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
§ 13. Päästevaldkond
Päästevaldkonnas töötab ministeerium välja ennetustöö, päästetöö, demineerimistöö, tuleohutusjärelevalve ja hädaabiteadete menetlemise alase poliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
§ 14. Kriisireguleerimise valdkond
Kriisireguleerimise valdkonnas töötab ministeerium välja kriisireguleerimispoliitika, suunab ja koordineerib asjaomaste valitsusasutuste tegevust ja täidab talle hädaolukorra seadusega pandud ülesandeid, samuti kogub ja vahendab operatiivinformatsiooni ning koordineerib riigisisese ja rahvusvahelise teabe kogumist ja analüüsimist hädaolukorra korral.
§ 15. Kohaliku omavalitsuse arengu kavandamise ja koordineerimise korraldamine
Kohaliku omavalitsuse arengu kavandamisel ja koordineerimisel ministeerium analüüsib, kavandab ja koordineerib riigi kohaliku omavalitsuse poliitikat, Eesti kodanikuühiskonna arengut toetavat poliitikat ja Eesti kohanimede ametliku korraldamise ja kasutamise poliitikat oma pädevuse piires ning aitab kaasa kohalike omavalitsuste ja nende liitude ning kodanikuühenduste koostööle Vabariigi Valitsusega.
§ 16. Regionaalhalduse korraldamine
Regionaalhalduse korraldamisel ministeerium analüüsib, kavandab ja koordineerib riigi regionaalhalduse poliitikat, riigi territooriumi haldusjaotuse, haldusterritoriaalse korralduse ja asustusjaotuse küsimusi ning kavandab ja koordineerib vastava poliitika elluviimist, määrab kindlaks maavalitsustega seonduvaid strateegilisi arengusuundi, koordineerib nende elluviimist ning teostab sellega seonduvat järelevalvet, koordineerib riikliku järelevalve teostamist maavanemate poolt, koordineerib ja korraldab maavalitsuste haridus-, noorsoo-, kultuuri-, spordi-, sotsiaal-, tervishoiu-, ettevõtlus-, infrastruktuuri-, majandus-, maareformi- ja ühistranspordialaste ülesannete täitmist koostöös asjaomaste ministeeriumidega.
§ 17. Regionaalarengu kavandamise ja koordineerimise korraldamine
Regionaalarengu kavandamisel ja koordineerimisel ministeerium analüüsib ja prognoosib riigi regionaalarengut, analüüsib, kavandab ja koordineerib riigi regionaalpoliitikat, analüüsib harupoliitika mõju regionaalarengule, nõustab sellel teemal teisi ministeeriume, koordineerib maakondade sotsiaal-majandusliku arengu kavandamise ja arendustegevusega seotud ülesannete täitmist maavalitsuste poolt, korraldab riigi regionaalpoliitiliste toetuste ja programmide elluviimist, kohalikule ja regionaalarengule suunatud Euroopa Liidu struktuuriabi ettevalmistamist ning vastavate toetusmeetmete kavandamist ja elluviimist, koordineerib ja korraldab Euroopa territoriaalse koostöö ning Euroopa Liidu naabruspoliitika piiriülese koostöö edendamisele suunatud Euroopa Liidu struktuuriabi ettevalmistamist ning vastavate rakenduskavade ettevalmistamist ja elluviimist, Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitika kavandamist ja elluviimist oma pädevuse piires ning koordineerib Euroopa territoriaalse arenguga seotud tegevuste kavandamist ja elluviimist.
§ 18. Ruumilise planeerimise alase tegevuse korraldamine
Ruumilise planeerimise alase tegevuse korraldamisel ministeerium suunab ja edendab üleriigilist planeerimisalast tegevust, kujundades metoodilisi aluseid planeeringute koostamiseks, koostab üleriigilist planeeringut ja jälgib selle integreerimist harupoliitikasse, nõustab ruumilise planeerimise alal teisi ministeeriume, teostab maakonnaplaneeringute üle järelevalvet, suunab ruumilise planeerimise alase tegevuse kaudu regionaalarengut ja keskkonna kasutust, korraldab ruumilise planeerimise alast koostööd riigisisesel ning rahvusvahelisel tasandil.
§ 19. Rahvastiku toimingutega seotud asjade korraldamine
Rahvastiku toimingutega seotud asjade korraldamisel ministeerium kavandab, korraldab ja koordineerib rahvastikusündmuste ja isikunime alast poliitikat, juhendab rahvastikusündmuste dokumenteerimist ja sellega seonduvaid tegevusi, täidab rahvastikuregistri vastutava töötleja ülesandeid, hoiab, täiendab ja kasutab Eesti perekonnaarhiivi, osaleb valimiste korraldamisel, tagades valijate arvestuse, ning teostab rahvastikusündmuste, isikunime ja rahvastikuregistri alast järelevalvet.
§ 20. Kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamine
Kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamisel ministeerium aitab kaasa riigi ja kohalike omavalitsuste ning usuliste ühenduste ja nende struktuuriüksuste vaheliste suhete arendamisele ning majanduslike, sotsiaalsete, hariduslike ja kultuuriliste probleemide lahendamisele, osaleb Vabariigi Valitsuse ja Eesti Kirikute Nõukogu ühishuvide saavutamiseks vajalike strateegiate väljatöötamises, abistab vajaduse korral võimaluste piires usulisi ühendusi ning nende struktuuriüksusi enesekorralduse teostamisel, korraldab vastavate lepingute alusel ja täitmiseks kirikuvaradega seotud küsimusi ning analüüsib ja üldistab usuelu küsimusi.
§ 21. Siseteenuste valdkond
Siseteenuste valdkonnas töötab ministeerium välja ministeeriumi ja ministeeriumi valitsemisala ühtse infotehnoloogia-, infoturbe-, dokumendihaldus-, rahandus-, personali-, hanke- ja varahalduspoliitika, koordineerib õigusloome ja õigusteeninduse korraldamist, suunab ja koordineerib ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevust ning korraldab teenistuslikku järelevalvet.
1. jagu Siseminister
§ 22. Ministeeriumi juhtimine
Ministeeriumi juhib siseminister.
§ 23. Siseministri pädevus
(1) Siseminister korraldab ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi riigi sisejulgeoleku tagamisel ja avaliku korra kaitsmisel ning piirivalve-, kodakondsus- ja migratsiooni-, kriisireguleerimise ja päästevaldkonnas.
(2) Ministeeriumi ja temale alluvate valdkondade juhtimisel siseminister:
1) vastutab põhiseaduse, ministeeriumi valitsemisala korraldavate teiste seaduste, Riigikogu otsuste, Vabariigi Presidendi seadluste ja otsuste, Vabariigi Valitsuse määruste ja korralduste täitmise eest;
2) otsustab ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvad küsimused, kui nende otsustamine ei ole seaduse või Vabariigi Valitsuse määrusega pandud alluvatele ametiasutustele, ametnikele või töötajatele;
3) vastutab Euroopa Liidu õiguse rakendamise eest ministeeriumi valitsemisala piires;
4) vastutab Eesti seisukohtade kujundamise eest Euroopa Liidu otsustusprotsessis ning esindab Eestit Euroopa Liidu Nõukogus ministeeriumi valitsemisala küsimustes;
5) korraldab Eesti esindamise Euroopa Liidu Nõukogu töögruppides ning Euroopa Komisjoni komiteedes, töögruppides ja eksperdikohtumistel ministeeriumi valitsemisala küsimustes;
6) nimetab Eesti esindaja või esitab kandidaadi vastavalt ministeeriumi valitsemisalale Euroopa Liidu institutsioonidesse, agentuuridesse ja asutustesse, kui see ei ole antud Vabariigi Valitsuse pädevusse;
7) esindab ministeeriumi ja annab volitusi ministeeriumi esindamiseks;
8) esindab ministeeriumi valitsemisala piires riiki kohtus tsiviilasjades ja kriminaalasjades tsiviilhageja või -kostjana, võib anda üld- ja erivolitusi riigi esindamiseks kohtus ning tal on ministeeriumi valitsemisala piires riigi lepingulise esindaja volitamise õigus tsiviilkohtu-, halduskohtu-, väärteo- ja kriminaalmenetluses;
9) korraldab ministeeriumi valitsemisala piires informatsiooni kogumist ja edastamist riigi esindamise kohta kohtus;
10) korraldab ministeeriumi valitsemisala käsitlevate rahvusvaheliste lepingute ja konventsioonidega ühinemise ettevalmistamist ning esindab ministeeriumi rahvusvahelises suhtlemises oma valdkonnas välissuhtlemisseadusega ettenähtud korras;
11) koordineerib ja korraldab ministeeriumi ning valitsemisala asutuste rahvusvahelist koostööd ning ministeeriumi tegevust, mis seondub rahvusvaheliste või teiste riigiüleste organisatsioonide liikmesusega;
12) korraldab teiste ministeeriumide abistamise ministeeriumi valitsemisalasse puutuvate küsimuste lahendamisel;
13) kinnitab ministeeriumi teenistuskohtade koosseisu ja temale alluvate struktuuriüksuste põhimäärused, samuti ministeeriumi valitsemisalas oleva asutuse teenistuskohtade koosseisu, asjaajamise ja töökorralduse, kehtestab ministeeriumi teenistuskohtade liigituse teenistusgruppideks või annab volitusi teenistuskohtade koosseisu, asjaajamise ja töökorralduse kinnitamiseks ning teenistuskohtade teenistusgruppideks liigituse kehtestamiseks;
131) kinnitab kantslerile ja asekantsleritele vahetult alluvate osakondade loetelud või volitab asekantsleritele vahetult alluvate osakondade loetelusid kinnitama kantsleri;
14) kinnitab ministeeriumi töökorraldust reguleerivad juhendid ja korrad või annab selleks volitusi ning ministeeriumi valitsemisala raamatupidamise sise-eeskirja;
15) sõlmib lepinguid või volitab selleks vajaduse korral kantslerit või teisi isikuid;
16) nimetab ministeeriumi kantsleri ettepanekul ametikohale ja vabastab ametikohalt ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste peadirektorid, kui seadusega ei ole sätestatud teisiti, ministeeriumi korrakaitse- ja migratsioonipoliitika asekantsleri, sisejulgeolekupoliitika asekantsleri, päästepoliitika asekantsleri ja varade asekantsleri, temale alluvate ministeeriumi struktuuriüksuste juhatajad või sõlmib ja lõpetab kantsleri ettepanekul nendega töölepingud või volitab selleks kantslerit, määrab distsiplinaarkaristusi, sõlmib ministeeriumi kantsleri ettepanekul töölepingud ministeeriumi hallatavate riigiasutuste juhtidega, kui seadusega ei ole sätestatud teisiti;
161) kohaldab ergutusi seaduses sätestatud juhtudel;
17) nimetab ametikohale ja vabastab ametikohalt ministrile vahetult alluva nõuniku või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu;
18) teostab teenistuslikku järelevalvet seaduses sätestatud korras ministeeriumi struktuuriüksuste, ministeeriumi valitsemisalas olevate valitsusasutuste ja nende ametiisikute, samuti muude ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevuse üle, vajaduse korral paneb teenistusliku järelevalve ministeeriumi ametiisikute tegevuse üle ministeeriumi kantslerile;
19) tagab sisekontrolli süsteemi rakendamise ja siseaudiitori kutsetegevuse korraldamise ministeeriumis ja ministeeriumi valitsemisala asutustes;
20) esitab Vabariigi Valitsusele rahandusministri kaudu ettepanekud ministeeriumi kulude ja tulude aastaeelarve eelnõu ning vajaduse korral lisaeelarve eelnõu kohta, otsustab eelarvevahendite kasutamise ning valvab eelarve täpse ja otstarbeka täitmise üle, sh Euroopa Liidu eraldatud vahendite, abi, toetuste ning muu välisabi sihipärase kasutamise üle;
21) kinnitab riigieelarvest lähtudes ministeeriumi valitsemisala asutuste eelarved, kontrollib nende täitmist ning vajaduse korral teeb ettekirjutusi eelarvevahendite kasutamiseks;
22) vastutab ministeeriumi raamatupidamise eest, kinnitab majandusaasta aruande ning esitab selle Vabariigi Valitsusele;
23) kinnitab valitsemisala strateegilise arengukava;
24) korraldab riigivara valitsemist kooskõlas riigivaraseaduse ja teiste õigusaktidega;
25) otsustab ministeeriumi ülesannete täitmiseks vajamineva vara hankimiseks ja teenuste tellimiseks riigihangete pakkumiste korraldamise;
26) teeb ministeeriumi hallatava riigiasutuse moodustamisotsuse, kinnitab selle põhimääruse ja eelarve ning määrab struktuuri, asjaajamise korra ja töökorralduse, kui see ei ole sätestatud ministri määrusest kõrgemalseisva õigusaktiga;
27) pärib aru ministeeriumi ametnikelt ja töötajatelt ja ministeeriumi valitsemisala asutuste juhtidelt;
28) moodustab komisjone, nõukogusid ja töörühmi ministeeriumi pädevuses olevate ülesannete täitmiseks, määrab nende ülesanded ja töökorra;
31) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduse, Vabariigi Valitsuse määruse või korraldusega või antud peaministri korraldusega.
§ 24. Siseministri õigusaktid
(1) Siseminister annab ministeeriumi ja valitsemisala juhtimisel ning ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevuse korraldamiseks seaduse alusel määrusi ja käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi teenistusalastes ja üksikküsimustes.
(2) Siseministri määrused, käskkirjad ja kirjalikud korraldused registreeritakse ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt.
2. jagu Regionaalminister
§ 25. Regionaalministri pädevus
(1) Regionaalminister juhib ministeeriumi struktuuriüksusi, mis tegelevad kohaliku omavalitsuse arengu, regionaalhalduse ning regionaalarengu kavandamise ja koordineerimisega, ruumilise planeerimise alase tegevuse üleriigilise korraldamise ja järelevalvega, rahvastiku toimingute alaste ja rahvastikuregistri pidamisega seotud küsimustega, ning kirikute ja kogudustega seotud asjade korraldamisega.
(2) Temale alluvate valdkondade juhtimisel regionaalminister:
2) otsustab ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvad küsimused, kui nende otsustamine ei ole seaduse või Vabariigi Valitsuse määrusega pandud alluvatele ametiasutustele või ametnikele;
3) esindab ministeeriumi ja annab volitusi ministeeriumi esindamiseks;
4) vastutab Euroopa Liidu õiguse rakendamise eest oma valdkonna piires;
5) vastutab Eesti seisukohtade kujundamise eest Euroopa Liidu otsustusprotsessis ning esindab Eestit Euroopa Liidu Nõukogus oma valdkonna küsimustes;
6) korraldab Eesti esindamise Euroopa Liidu Nõukogu töögruppides ning Euroopa Komisjoni komiteedes, töögruppides ja eksperdikohtumistel oma valdkonna küsimustes;
7) nimetab Eesti esindaja või esitab kandidaadi vastavalt ministeeriumi valitsemisalale Euroopa Liidu institutsioonidesse, agentuuridesse ja asutustesse, kui see ei ole antud Vabariigi Valitsuse pädevusse;
8) koordineerib ja korraldab ministeeriumi rahvusvahelist koostööd ning tegevusi, mis seonduvad Eesti osalemisega Euroopa Liidu territoriaalses ja piiriüleses koostöös, osaleb ruumilise planeerimise alastes koostöövõrgustikes;
9) korraldab ministeeriumi valitsemisala käsitlevate rahvusvaheliste lepingute ja konventsioonidega ühinemise ettevalmistamist ning esindab ministeeriumi rahvusvahelises suhtlemises oma valdkonnas välissuhtlemisseadusega ettenähtud korras;
10) korraldab teiste ministeeriumide abistamise oma valdkonda puutuvate küsimuste lahendamisel;
11) kinnitab temale alluvate ministeeriumi struktuuriüksuste põhimäärused;
12) sõlmib lepinguid või volitab selleks vajaduse korral kantslerit või teisi isikuid;
13) nimetab ministeeriumi kantsleri ettepanekul ametikohale ja vabastab ametikohalt regionaalvaldkonna asekantsleri, temale alluvate ministeeriumi struktuuriüksuste juhatajad või sõlmib ja lõpetab nendega töölepingu või volitab selleks kantslerit ning määrab distsiplinaarkaristusi;
14) nimetab ametikohale ja vabastab ametikohalt regionaalministrile vahetult alluva nõuniku või sõlmib ja lõpetab temaga töölepingu;
15) moodustab komisjone, nõukogusid ja töörühmi ning määrab nende ülesanded ja töökorra;
16) teostab teenistuslikku järelevalvet seaduses sätestatud korras temale alluvate ministeeriumi struktuuriüksuste, ministeeriumi valitsemisala asutuste ja nende ametiisikute tegevuse üle, vajaduse korral paneb teenistusliku järelevalve ministeeriumi ametiisikute tegevuse üle ministeeriumi kantslerile;
17) esitab Vabariigi Valitsusele ettepanekud tema valitsemisel olevate küsimuste kulude ja tulude aastaeelarve eelnõu ning vajaduse korral lisaeelarve eelnõu kohta, otsustab eelarvevahendite kasutamise ning valvab eelarve täpse ja otstarbeka täitmise üle, sh Euroopa Liidu eraldatud vahendite, abi, toetuste ning muu välisabi sihipärase kasutamise üle;
18) teeb Vabariigi Valitsusele ettepaneku maavanema ametikohale nimetamiseks;
19) otsustab ministeeriumi ülesannete täitmiseks vajamineva vara hankimiseks ja teenuste tellimiseks riigihangete pakkumiste korraldamise;
20) pärib aru temale alluvate struktuuriüksuste ametnikelt ja töötajatelt ja maavanemalt;
21) teeb maavanema ettepanekul Vabariigi Valitsusele ettepanekuid valitsusasutuste kohalike ametiasutuste ning muude maakonnas asuvate riigiasutuste töö korraldamiseks;
22) kinnitab riigieelarvest lähtudes maavalitsuste eelarved, kontrollib nende täitmist ning vajaduse korral teeb ettekirjutusi eelarvevahendite kasutamiseks;
23) kinnitab maavalitsuste ja nende hallatavate asutuste ühtse raamatupidamis-, personali- ja palgaarvestuse dokumentide menetlemise korra;
24) kinnitab majandusaasta aruande;
25) lahendab seaduses ettenähtud juhtudel õiguslikke vaidlusi;
26) annab Vabariigi Valitsusele aru regionaalministri tegevusest;
27) täidab muid ülesandeid, mis on talle pandud seaduse, Vabariigi Valitsuse määruse või korraldusega või antud peaministri korraldusega.
§ 26. Regionaalministri õigusaktid
(1) Regionaalminister annab temale alluvate ministeeriumi struktuuriüksuste juhtimisel ja maavalitsuste tegevuse korraldamiseks seaduse alusel määrusi ja käskkirju ning suulisi ja kirjalikke korraldusi teenistusalastes ja üksikküsimustes.
(2) Regionaalministri määrused, käskkirjad ja kirjalikud korraldused registreeritakse ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt.
3. jagu Kantsler
§ 27. Kantsler
Kantsler juhib ministeeriumi struktuuriüksuste tööd, koordineerib ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevust ja korraldab ministeeriumi asjaajamist.
§ 28. Kantsleri ülesanded
1) juhib asekantslerite ning teiste talle vahetult alluvate ametnike ja töötajate tööd;
2) koordineerib ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevust ning teeb siseministrile ja regionaalministrile ettepanekuid nende struktuuri, teenistuskohtade koosseisu, asjaajamise ja töökorralduse kohta;
3) koordineerib ministeeriumi valitsemisala arengukava ja teiste strateegiliste dokumentide koostamist ning ministeeriumi valitsemisala eelarve eelnõu ettevalmistamist;
5) käsutab siseministri ja regionaalministri kinnitatud eelarve piires ministeeriumi eelarvevahendeid, kinnitab ministeeriumi eelarveüksuste eelarved ning vastutab eelarve täpse ja otstarbeka täitmise eest;
6) korraldab riigivara kasutamist siseministrilt ja regionaalministrilt saadud volituste piires kooskõlas riigivaraseadusega või volitab selleks varade asekantsleri;
7) teostab riigihankeid siseministrilt ja regionaalministrilt saadud volituste piires või volitab selleks varade asekantsleri;
8) annab kaasallkirja siseministri määrusele ja regionaalministri määrusele;
9) hoiab ministeeriumi vapipitsatit, mille kasutamise kord on kehtestatud ministeeriumi asjaajamiskorras;
10) nimetab ametikohale ja vabastab ametikohalt ministeeriumi koosseisu kuuluvad ametnikud, välja arvatud need, kelle nimetab ametikohale ja vabastab ametikohalt siseminister või regionaalminister;
11) sõlmib ja lõpetab töölepingud ministeeriumi töötajatega;
12) kinnitab vastavalt struktuuriüksuste põhimäärustele ja struktuuriüksuste juhtide ettepanekutele ametnike ametijuhendid;
13) määrab enda poolt teenistusse võetud ametnikele distsiplinaarkaristusi;
14) [kehtetu - RT I, 15.01.2013, 1 - jõust. 01.04.2013]
15) pärib aru ministeeriumi struktuuriüksuste ja ministeeriumi valitsemisala asutuste juhtidelt nende tegevuse kohta ning teeb siseministrile ja regionaalministrile ettepanekuid ministeeriumi struktuuriüksuste ja ministeeriumi valitsemisala asutuste juhtidele distsiplinaarkaristuste määramiseks;
16) korraldab ministeeriumi struktuuriüksuste, ministeeriumi valitsemisala asutuste põhimääruste ja ministeeriumi töökorraldust reguleerivate juhendite ja kordade väljatöötamist ning esitab need vajaduse korral vastavalt valdkonnale kinnitamiseks siseministrile või regionaalministrile;
17) kinnitab ministeeriumi asjaajamiskorra ja raamatupidamise sise-eeskirja;
18) moodustab komisjone, nõukogusid ja töörühmi ning määrab nende ülesanded ja töökorra;
19) sõlmib ministeeriumi nimel lepinguid ja esindab ministeeriumi seoses oma teenistuskohustuste täitmisega või siseministrilt või regionaalministrilt saadud volituste piires;
20) annab siseministri või regionaalministri teadmisel loa ministeeriumi valitsemisala asutuse juhi välislähetuseks;
21) täidab muid seadusega või Vabariigi Valitsuse määruse või korraldusega talle pandud või siseministri või regionaalministri antud ülesandeid.
§ 29. Kantsleri käskkirjad ja teenistusalased korraldused
(1) Kantsler annab seaduses ja ministeeriumi põhimääruses ettenähtud pädevuse piires käskkirju ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevuse koordineerimiseks ja korraldamiseks, ministeeriumi ametnike teenistusse võtmiseks ja teenistusest vabastamiseks, ministeeriumi struktuuriüksuste töö juhtimiseks ja koordineerimiseks, välja arvatud juhul, kui see on sätestatud kantsleri käskkirjast kõrgemalseisva õigusaktiga.
(2) Ministeeriumi asekantslerite ja struktuuriüksuste juhtimisel ning ministeeriumi valitsemisala asutuste tegevuse koordineerimisel ja korraldamisel annab kantsler ministeeriumi asekantsleritele ja struktuuriüksuste juhtidele ning ministeeriumi valitsemisala asutuste juhtidele suulisi ja kirjalikke korraldusi teenistusalastes ja üksikküsimustes.
(3) Kantsleri käskkirjad ja kirjalikud korraldused registreeritakse ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt.
§ 30. Kantsleri asendamine
Kantsleri äraolekul asendab teda siseministri käskkirjaga määratud asekantsler.
4. jagu Asekantsler
§ 31. Asekantsler
(1) Ministeeriumi koosseisus on sisejulgeolekupoliitika asekantsleri, korrakaitse- ja migratsioonipoliitika asekantsleri, päästepoliitika asekantsleri, regionaalvaldkonna asekantsleri ja varade asekantsleri ametikoht.
(2) Asekantsleri pädevus oma vastutusala juhtimisel:
1) juhib temale vahetult alluvate osakonnajuhatajate tööd, korraldab temale alluvate osakondade tööd osakonnajuhatajate kaudu ning juhib temale vahetult alluvate ministeeriumi ametnike ja töötajate tööd;
2) koordineerib oma juhitavas valdkonnas riigisiseste ja Euroopa Liidu strateegiliste dokumentide, arengukavade ja õigusaktide eelnõude ning muude riigisiseste ja riikidevaheliseks koostööks vajalike dokumentide koostamist ja rakendamist, tagab nende kooskõla teiste valdkondade analoogiliste dokumentidega ning ministeeriumiväliste institutsioonide, huvirühmade ja avalikkuse informeerimise ja töösse kaasamise;
3) koordineerib oma juhitavas valdkonnas ministeeriumi osakondade ja ministeeriumi valitsemisala asutuste vahelist tegevust, korraldab teenistuslikku järelevalvet ning teeb siseministrile, regionaalministrile või kantslerile ettepanekuid ministeeriumi osakonna või valitsemisala asutuse struktuuri, teenistuskohtade koosseisu, asjaajamise ja töökorralduse kohta;
4) koordineerib Eesti seisukohtade kujundamist Euroopa Liidu otsustusprotsessis oma valdkonnas;
5) teeb kantslerile ettepanekuid ministeeriumi eelarve koostamiseks ja eelarvevahendite kasutamiseks;
6) käsutab siseministrilt, regionaalministrilt või kantslerilt saadud volituste piires ministeeriumi eelarvevahendeid ning vastutab oma pädevuse piires eelarve täpse ja otstarbeka täitmise eest;
7) esindab ministeeriumi siseministrilt või regionaalministrilt saadud volituste piires;
8) teeb ettepanekuid talle alluvate osakondade juhatajatele ja teistele ametnikele distsiplinaarkaristuste määramiseks;
9) täidab muid siseministri, regionaalministri või kantsleri antud või muude õigusaktidega talle pandud ülesandeid;
10) tagab temale pandud ülesannete õiguspärase, täpse ja õigeaegse täitmise.
§ 32. Asekantsleri teenistusalased korraldused
(1) Asekantsler annab oma ülesannete täitmisel talle vahetult alluvatele osakonnajuhatajatele ning nõunikele suulisi ja kirjalikke korraldusi teenistusalastes ja üksikküsimustes.
(2) Asekantsler annab oma ülesannete täitmisel ministeeriumi valitsemisala asutuste juhtidele suulisi ja kirjalikke korraldusi teenistusalastes ja üksikküsimustes.
(3) Kirjalikud korraldused registreeritakse ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt.
§ 33. Asekantsleri asendamine
Asekantsleri äraolekul asendab teda kantsleri määratud teine asekantsler või osakonnajuhataja.
§ 34. Osakonnajuhataja ülesanded
2) täidab temale antud juhised ja korraldused või teatab nende täitmise takistustest;
3) annab temale alluvatele ametnikele ja töötajatele juhiseid ja korraldusi;
4) allkirjastab või kinnitab osakonnas koostatud dokumendid kooskõlas osakonna põhimääruse ja ministeeriumi asjaajamiskorraga;
5) esindab osakonda oma ülesannete täitmisel ja annab osakonna nimel arvamusi ja kooskõlastusi ministeeriumi juhtkonnale ja teistele struktuuriüksustele;
6) teeb asekantslerile ettepanekuid osakonna organisatsioonilise struktuuri, koosseisu ja töökorralduse kohta, struktuuriüksuse ametnike palkade, töötajate töötasude, toetuste ja distsiplinaarkaristuste määramise kohta;
7) kirjutab alla ministeeriumi kirjaplangil vormistatud informatiivse sisuga kirjadele, millega ei võeta rahalisi ega muid kohustusi ega anta õigusi ega panda kohustusi ministeeriumivälistele isikutele, kui seadusega ei ole ette nähtud teisiti;
8) käsutab kantslerilt saadud volituste piires ministeeriumi eelarvevahendeid ning vastutab oma pädevuse piires eelarve täpse ja otstarbeka täitmise eest;
9) täidab muid siseministri, regionaalministri, kantsleri või asekantsleri antud ülesandeid.
(2) Osakonnajuhataja täpsed teenistuskohustused määratakse kindlaks osakonna põhimäärusega.
6. jagu Nõunikud
§ 341. Nõunikud
(1) Ministeeriumi struktuuri kuuluvad väljaspool struktuuriüksusi vahetult siseministrile või regionaalministrile alluvad ministri nõunikud ja ministeeriumi nõunikud ning vahetult kantslerile või asekantslerile alluvad ministeeriumi nõunikud.
(2) Ministri nõuniku ja ministeeriumi nõuniku ülesanded ja alluvus määratakse siseministri, regionaalministri või kantsleri kinnitatava nõuniku ametijuhendiga või nõunikuga sõlmitava töölepinguga.
1. jagu Osakond ja asekantslerite vastutusala
§ 35. Ministeeriumi osakond, selle struktuur ja põhiülesanded
(1) Ministeeriumi osakond on ministeeriumi struktuuriüksus, kellel puuduvad täitevvõimu volitused ministeeriumiväliste isikute suhtes, kui seadusega ei ole sätestatud teisiti.
(2) Osakonnad töötavad välja oma valdkonda kuuluva poliitika, strateegiate ja õigusaktide eelnõud, tagavad väljatöötatud eelnõude vastavuse põhiseadusele, teistele seadustele ja õigusaktidele, menetlevad kooskõlastamiseks esitatud õigusaktide eelnõusid, korraldavad lepingute väljatöötamist ja sõlmimist, jälgivad lepingutega võetud kohustuste täitmist, viivad läbi teenistuslikku järelevalvet ning korraldavad oma valdkonnas rahvusvahelist koostööd.
(3) Osakonna struktuur, õigused, kohustused ja täpsemad ülesanded määratakse kindlaks osakonna põhimääruses, mille kinnitab vastavalt kas siseminister või regionaalminister.
(4) Osakonna koosseisu võivad kuuluda talitused ja bürood.
§ 36. Ministeeriumi osakonnad ja nende põhiülesanded
(1) Euroopa Liidu ja välissuhete osakonna põhiülesanded on ministeeriumi Euroopa Liidu otsustusprotsessis osalemise ning välissuhtluse koordineerimine ja korraldamine ministeeriumis ja ministeeriumi valitsemisalas.
(2) Infohaldusosakonna põhiülesanded on ministeeriumi ja tema valitsemisala infotehnoloogia- ja dokumendihalduspoliitika väljatöötamine ja rakendamise koordineerimine.
(3) Kommunikatsiooniosakonna põhiülesanded on avalikkuse teavitamine ministeeriumi tegevusest, ministeeriumi juhtkonna nõustamine kommunikatsiooni ja avaliku arvamuse valdkondades ning ministeeriumi ja ministeeriumi valitsemisala asutuste kommunikatsiooni- ja turundusprojektide koordineerimine.
(4) Korrakaitse- ja kriminaalpoliitika osakonna põhiülesanded on korrakaitse- ja kriminaalpoliitika väljatöötamine ning ministeeriumi valitsemisalas olevate asutuste korrakaitse- ja kriminaalpoliitikat puudutava tegevuse koordineerimine.
(5) Migratsiooni- ja piirivalvepoliitika osakonna põhiülesanded on kodakondsus-, migratsiooni- ja piirivalvepoliitika väljatöötamine ning ministeeriumi valitsemisalas olevate asutuste kodakondsus-, migratsiooni- ja piirivalvealase tegevuse koordineerimine.
(6) Personalipoliitika osakonna põhiülesanded on ministeeriumi ja ministeeriumi valitsemisala asutuste personalipoliitika väljatöötamine ja selle elluviimise korraldamine, siseturvalisuse valdkonna teenistusalaste õigusaktide väljatöötamine ning ministeeriumi valitsemisala asutuste personali- ja koolitusalase tegevuse koordineerimine.
(7) Planeeringute osakonna põhiülesanded on üleriigilise planeerimisalase tegevuse suunamine ja koordineerimine, üleriigilise planeeringu koostamine, maakonnaplaneeringute üle järelevalve teostamine ning planeerimisalane nõustamine ja planeerimisalase koostöö korraldamine.
(8) Pääste- ja kriisireguleerimispoliitika osakonna põhiülesanded on pääste- ja kriisireguleerimispoliitika väljatöötamine, kriisireguleerimisalase tegevuse koordineerimine ning ministeeriumi valitsemisalas olevate asutuste päästealase tegevuse koordineerimine.
(9) Rahandusosakonna põhiülesanded on ministeeriumi ja ministeeriumi valitsemisala asutuste finantsarvestuse, eelarvestamise ja juhtimisarvestuse valdkonna poliitika väljatöötamine ning selle rakendamise koordineerimine.
(10) Rahvastiku toimingute osakonna põhiülesanded on rahvastikusündmuste ja isikunime valdkonna poliitika väljatöötamine, rahvastikusündmuste dokumenteerimise ja sellega seonduvate tegevuste juhendamine, rahvastikuregistri vastutava töötleja ülesannete täitmine, Eesti perekonnaarhiivi hoidmine, täiendamine ja kasutamine, valimistel valijate arvestuse tagamine ning rahvastikusündmuste-, isikunime- ja rahvastikuregistrialase järelevalve korraldamine.
(11) Regionaalarengu osakonna põhiülesanded on regionaalpoliitika kavandamine ja koordineerimine, sealhulgas regionaalarengule suunatud toetusmeetmete väljatöötamine ja rakendamise korraldamine, regionaalvaldkonna Euroopa Liidu otsustusprotsessides osalemise korraldamine ning regionaalvaldkonna õigusloome korraldamine ja koordineerimine.
(12) Regionaalhalduse osakonna põhiülesanded on kohaliku omavalitsuse, regionaalhalduse, kodanikuühiskonna ja kohanimede korraldamise poliitika väljatöötamine ning maavalitsuste tegevuse koordineerimine.
(13) Siseauditi osakonna põhiülesanded on ministeeriumis ja ministeeriumi valitsemisala asutustes siseaudiitori kutsetegevusega seotud ülesannete täitmine, korraldamine ja koordineerimine, samuti sisekontrollisüsteemide toimimise hindamine ministeeriumis ja ministeeriumi valitsemisala asutustes ning ettepanekute tegemine sisekontrollisüsteemi parandamiseks, et aidata kaasa ministeeriumi ja tema valitsemisala asutuste eesmärkide saavutamisele.
(14) Sisejulgeolekupoliitika osakonna põhiülesanded on sisejulgeolekupoliitika väljatöötamine ja ministeeriumi valitsemisalas olevate asutuste sisejulgeolekualase tegevuse koordineerimine.
(15) Strateegiaosakonna põhiülesanded on ministeeriumi ning valitsemisala arengu- ja tegevuskavade alase töö, samuti ministeeriumi poliitikakujundamise, analüüsivõimekuse ja töökorralduse koordineerimine ja toetamine.
(16) Teabeseireosakonna põhiülesanded on operatiivinformatsiooni ja hädaolukordadele või neid põhjustada võivatele sündmustele reageerimisega seotud riigisisese ja rahvusvahelise teabe kogumine, talletamine, analüüsimine ja vahendamine ministeeriumi ja ministeeriumi valitsemisala asutuste, teiste ministeeriumide, Riigikantselei ja Vabariigi Valitsuse siseturvalisuse alase informeerituse tagamiseks.
(17) Usuasjade osakonna põhiülesanded on usulisi ühendusi puudutava poliitika väljatöötamine, usulistele ühendustele eraldatud toetuste kasutamise üle järelevalve teostamine ja usuelu küsimuste analüüsimine.
(18) Varahaldusosakonna põhiülesanded on ministeeriumi varahaldus- ja hankepoliitika väljatöötamine, ministeeriumi valitsemisel oleva riigivara valdamise, kasutamise ja käsutamise korraldamine ning ministeeriumi ja vajaduse korral ministeeriumi valitsemisala puudutavate riigihangete läbiviimine.
(19) Välisvahendite osakonna põhiülesanded on siseturvalisuse valdkonnale eraldatud Euroopa Liidu finantsvahenditest ja muudest välisvahenditest rahastatavate toetusmeetmete väljatöötamise korraldamine, toetusmeetmete rakendamise korraldamine ja järelevalve teostamine välisvahendite kasutamise üle.
(20) Õigusosakonna põhiülesanded on ministeeriumi õigusteeninduse tagamine ja õigusloome horisontaalse koordinatsiooni korraldamine ning ministeeriumi valitsemisala õigusteeninduse koordineerimine ja ühtlustamine.
§ 37. - § 44.
[Kehtetud - RT I, 28.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
§ 45. Komisjonid, nõukogud ja töörühmad ning nende moodustamine
(1) Siseminister või regionaalminister võib ministeeriumi valitsemisalas oma valdkonna raames moodustada nõuandva õigusega alalise või ajutise komisjoni, nõukogu või töörühma (edaspidi komisjon).
(2) Kantsler võib moodustada komisjoni ministeeriumi struktuuriüksuste ja ministeeriumi valitsemisala asutuste töö koordineerimiseks üksikküsimuse lahendamisel.
(3) Komisjonid moodustatakse siseministri, regionaalministri või kantsleri käskkirjaga, milles määratakse komisjoni ülesanded, esimees ja liikmed, ülesannete täitmise tähtajad ja teenindav struktuuriüksus.
(4) Komisjoni teenindav struktuuriüksus tagab komisjoni asjaajamise ja komisjoni töö dokumenteerimise, sh komisjoni koosolekute protokollimise.
(5) Komisjoni liikmeks võib määrata teise valitsusasutuse ametnikke ja töötajaid selle valitsusasutuse juhi ettepanekul. Komisjoni töösse võib kaasata väljaspool riigiteenistust olevaid isikuid nende nõusolekul.
(6) Komisjoni ülesannete täitmise kohta annab komisjoni esimees aru vastavalt siseministrile või regionaalministrile või kantslerile, kui komisjoni moodustamise käskkirjas ei ole määratud teisiti.
(7) Komisjonil on õigus saada ministeeriumi struktuuriüksustelt ja ministeeriumi valitsemisala asutustelt tööks vajalikke andmeid ja dokumente.
(8) Ministri ja kantsleri moodustatud komisjonil võib olla ka otsuste langetamise õigus, kui see tuleneb otseselt seadusest.
§ 46. Teised komisjonid ja nõukogud
(1) Peatükis sisalduvad sätted laienevad teistele seaduse alusel moodustatud komisjonidele, kui seadusest ja selle alusel kehtestatud õigusaktidest ei tulene teisiti.
(2) Ministeeriumi teenindamisel olevate valitsuskomisjonide asjaajamise korraldamiseks määrab vastutava struktuuriüksuse siseminister või regionaalminister.
§ 47. Teenistuslik järelevalve
(1) Teenistuslikku järelevalvet ministeeriumi ametiisikute, ministeeriumi valitsemisala asutuste ja nende juhtide aktide ning toimingute üle teostab vastavalt oma valdkonnale siseminister või regionaalminister.
(2) Vastavalt oma valdkonnale võib siseminister või regionaalminister teenistusliku järelevalve korras teha kantslerile või asekantslerile või osakonnajuhatajale ülesandeks materjalide ja seletuste kogumise akti andmise või toimingu sooritamise asjaolude väljaselgitamiseks.
(3) Siseminister või regionaalminister võib oma käskkirjaga teenistusliku järelevalve algatamise ja vastavate otsuste langetamise ministeeriumi ametnike toimingute üle panna kantslerile. Kantsleril on õigus teha asekantslerile või osakonnajuhatajale ülesandeks ministeeriumi ametniku toimingu sooritamise asjaolude väljaselgitamise ning vastavate dokumentide ja seletuste kogumise teenistusliku järelevalve teostamiseks.
§ 48. – § 49. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
Määrus jõustub 15. juulil 2012. a.
Lisa 1 Siseministeeriumi embleem
Lisa 2 Siseministeeriumi teenetemärgid
Lisa 3 Siseministeeriumi lipp


text:
Raasiku valla heakorrakonkursi “Kaunis Kodu” statuut – Riigi Teataja
Raasiku valla heakorrakonkursi “Kaunis Kodu” statuut
Raasiku valla heakorrakonkursi “Kaunis Kodu” statuut - sisukord
§ 1 Eesmärk ja korraldus
§ 2 Konkursi läbiviimise tähtajad
§ 3 Hindamise alused
§ 4 Konkursi võitjate kinnitamine ja tunnustamine
RT IV, 20.11.2015, 1
Vastu võetud 10.11.2015 nr 21
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1 alusel.
§ 1. Eesmärk ja korraldus
(1) Heakorrakonkursi “Kaunis Kodu” (edaspidi Konkurss) eesmärk on innustada omanikke korrastama oma kinnistuid ja seeläbi aitama kaasa Raasiku valla meeldivaks elamiskohaks muutmisele.
(2) Konkurss viiakse läbi üks kord aastas Raasiku Vallavalitsuse korraldamisel.
(3) Konkursi kandidaate võivad esitada kõik isikud. Üks kinnistu võib sobivuse korral kandideerida erinevates kategooriates. Konkursside algusest teavitatakse ajalehes Sõnumitooja ja Raasiku valla veebilehel.
(4) Konkurss toimub, kui võistluskategoorias on osalejaid vähemalt 4.
(5) Kandidaadi kohta peavad olema esitatud vähemalt järgmised andmed:
1) kinnistu nimi ja aadress;
2) omaniku või esindaja nimi ja kontaktandmed;
3) konkursi kategooria ja ettepaneku lühipõhjendus;
4) esitaja nimi ja kontaktandmed;
5) kinnistu omaniku nõusolek.
(6) Hindamiseks moodustab Vallavalitsus 5 – 7 liikmelise hindamiskomisjoni. Komisjon külastab kõiki konkursile nõuetekohaselt esitatud kinnistuid. Kinnistute külastamine hindamiseks toimub omanikuga kooskõlastatult.
(7) Konkursi parimad selgitatakse välja igal aastal neljas rühmas lähtuvalt nende kasutusotstarbest:
2) kortermajad;
3) maakodud;
(8) Objektide hindamisel lähtub komisjon Eesti Kodukaunistamise Ühenduse poolt väljatöötatud konkurssi Kaunis Eesti kodu hindamise alustest.
(9) Eelneval viiel aastal esikoha võitnud objektid ei saa kandideerida samas kategoorias.
§ 2. Konkursi läbiviimise tähtajad
(1) Kandidaate konkursile võib esitada 15. maist kuni 1. juulini iga kodanik või kodanike ühendus, teatades võimalikust kandidaadist Raasiku Vallavalitsusele suuliselt telefonil 6070348, e-postiga aadressil raasiku.vald@raasiku.ee või posti teel (Tallinna mnt 24, Aruküla, Harjumaa 75201).
(2) Komisjon viib konkursiülevaatuse läbi ajavahemikul 01. juulist 01. septembrini ja esitab tulemused vallavalitsusele kinnitamiseks ning võitjate autasustamiseks hiljemalt 10. septembriks.
§ 3. Hindamise alused
Objektide hindamisel lähtub komisjon Eesti Kodukaunistamise Ühenduse poolt väljatöötatud konkurssi Kaunis Eesti kodu hindamise alustest.
§ 4. Konkursi võitjate kinnitamine ja tunnustamine
(1) Hindamistulemuste alusel selgitab komisjon maakodude ja eramute kategoorias välja kolm paremat; kortermajade, ühiskondlike hoonete ja ettevõtete kategoorias ainult parima ning esitab võitjate nimekirja kinnitamiseks ja autasustamiseks vallavalitsusele.
(2) Komisjonil on õigus sobivate kandidaatide puudumisel jätta tunnustus välja andmata või väärikate kandidaatide puudumisel vähendada autasustamiseks esitatavate arvu. Samuti jääb komisjonile õigus erandina esitada autasustamiseks objekte, kus on eeskujulikult lahendatud mõni kujunduselement.
(3) Konkursi tulemused kinnitab Vallavalitsus oma korraldusega.
(4) Konkursi tulemused avalikustatakse ajalehes Sõnumitooja ja valla veebilehel.
(5) Igas kategoorias parimaks tunnistatud krunt esitatakse üleriigilisele kodukaunistamise konkursile "Kaunis Eesti kodu".
(6) Komisjonil on õigus jätta hindamata konkursil osalenud objekt juhul, kui selle üldheakorras esineb olulisi puudusi.
(7) Konkursi võitjaid autasustatakse Eesti Vabariigi aastapäeval veebruaris.
(8) Parimaid autasustatakse tänukirja ning seinaplaadiga.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 6
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4