Biotsiidiseadus – Riigi Teataja
Biotsiidiseadus (lühend - BS)
Biotsiidiseadus - sisukord
§ 2 Biotsiidne toode ja kahjulik organism
§ 3 Biotsiidi koostisained ja jäägid
§ 4 Biotsiidide liigid
§ 5 Teabekasutusnõusolek
§ 6 Pädev asutus
§ 8 Biotsiidi ja toimeaine turustamise ning kasutamise üldnõuded
2 TOIMEAINE KANDMINE BIOTSIIDIDIREKTIIVI LISASSE
§ 9 Toimeaine biotsiididirektiivi lisasse kandmise üldtingimused
§ 10 Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmise taotlemine
§ 11 Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmise menetlus Eestis
§ 12 Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmisest keeldumine ning toimeaine lisast väljaarvamine
3 BIOTSIIDI TURUSTAMISE LUBAMINE
1 Turustusluba
§ 13 Turustusloa andmise tingimused
§ 14 Turustusloa taotlemine
§ 15 Biotsiidi toimik
§ 16 Taotluse menetlemine
§ 17 Turustusloa andmine raammääratluse korral
§ 18 Turustusloa kehtivusaeg
§ 19 Turustusloa muutmine
§ 20 Turustusloa kehtetuks tunnistamine
§ 21 Turustuslubade vastastikune tunnustamine
§ 22 Madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikuse tunnustamise erisused
2 Turustusloa andmise erandid
§ 23 Ajutine turustusluba
§ 24 Turustusloa andmine erandolukorras
§ 25 Uurimis- ja arendustöö
4 TEAVE JA KOOSTÖÖ
§ 26 Teise isiku esitatud teabe kasutamine
§ 27 Konfidentsiaalne teave
§ 28 Andmete vastastikune kasutamine
§ 29 Loomkatsete tegemine
§ 30 Uue teabe esitamise kohustus
§ 31 Teabevahetus
5 BIOTSIIDI TURUSTAMINE JA KASUTAMINE
1 Biotsiidi turustamine
§ 32 Biotsiidide klassifitseerimine, pakendamine ja märgistamine
§ 33 Turustamise piirangud
§ 34 Biotsiidi hoiu- ja turustuskoht
§ 35 Biotsiidi ja toimeaine ohutuskaart
§ 36 Biotsiidi reklaam
§ 37 Mürgistusalane teave
2 Biotsiidi kasutamine
§ 38 Biotsiidi kasutamise üldnõuded
§ 39 Vastutav spetsialist
§ 40 Majandustegevuse registrisse kandmine
§ 41 Kahjuritõrje korraldamine objektil
6 RIIGILÕIVUD
§ 42 Riigilõivud dokumentide menetlemise eest
§ 43 Järelevalve tegijad
§ 44 Ettekirjutus
§ 45 Ettekirjutuse vaidlustamine
§ 46 Sunniraha
§ 47 Biotsiidi turustamis- ja kasutamisnõuete rikkumine
§ 48 Menetlus
§ 49 Seaduse rakendamine biotsiididirektiivis ettenähtud üleminekuperioodi reguleeriva 14-aastase tööprogrammi raames
2 Biotsiidiseadusega seonduvate seaduste muutmine
Biotsiidiseadus1
Vastu võetud 14.05.2009
jõustumine 19.06.2009, osaliselt vastavalt §-le 53.
30.09.2009 RT I 2009, 49, 331 01.01.2010 (seaduses asendatud sõnad «Kemikaalide Teabekeskus» sõnaga «Terviseamet» vastavas käändes)
(1) Käesolev seadus sätestab biotsiidsele tootele, selle turustamisele ja kasutamisele esitatavad nõuded ja tingimused ning riikliku järelevalve sätestatud nõuete täitmise üle eesmärgiga tagada biotsiidse toote ohutus inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale.
(2) Käesolevat seadust ei kohaldata järgmiste toodete kohta:
1) taimekaitsevahend, mille suhtes kohaldatakse taimekaitseseadust ja asjakohaseid Euroopa Liidu õigusakte;
2) ravim, mille suhtes kohaldatakse ravimiseadust ja asjakohaseid Euroopa Liidu õigusakte;
3) meditsiiniseade, mille suhtes kohaldatakse meditsiiniseadme seadust;
4) kosmeetikatoode, mille suhtes kohaldatakse rahvatervise seadust;
5) toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjal või ese või nende koostisosa, mille suhtes kohaldatakse toiduseadust ja asjakohaseid Euroopa Liidu õigusakte;
6) toit või toidu lisaaine, ensüüm, lõhna- ja maitseaine või abiaine, mille suhtes kohaldatakse toiduseadust ning asjakohaseid Euroopa Liidu õigusakte;
7) sööt, mille suhtes kohaldatakse söödaseadust.
[RT I 2010, 37, 224 - jõust. 09.07.2010]
§ 2. Biotsiidne toode ja kahjulik organism
(1) Biotsiidne toode (edaspidi biotsiid) on kasutamiseks ettenähtud olekus ja kujul toimeaine või toimeained või ühte või mitut toimeainet sisaldav valmistis, mis on ette nähtud kahjulike organismide hävitamiseks, tõrjeks, nende kahjustava toime ärahoidmiseks või muul viisil nende kahjuliku tegevuse ohjamiseks keemilisel või bioloogilisel teel.
(2) Madala riskiastmega biotsiid on biotsiid, mis sisaldab üksnes Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EÜT L 123, 24.04.1998, lk 1–63) (edaspidi biotsiididirektiiv), I A lisas loetletud üht või mitut toimeainet ega sisalda ühtegi probleemset ainet, ning on ettenähtud kasutustingimuste järgimisel inimestele, loomadele või keskkonnale väheohtlik.
(3) Kahjulik organism on iga soovimatu organism või organism, mis on kahjulik inimesele või tema tegevusele, toodetavale või kasutatavale tootele, loomale või keskkonnale.
§ 3. Biotsiidi koostisained ja jäägid
(1) Biotsiidi toimeaine (edaspidi toimeaine) on aine või mikroorganism, sealhulgas viirus või seen, millel on kahjulikele organismidele üldine või spetsiifiline toime.
(2) Biotsiidides kasutatavad toimeained jaotatakse järgmiselt:
1) biotsiidides kasutada lubatud toimeained, mis on loetletud biotsiididirektiivi I lisas;
2) madala riskiastmega biotsiidides kasutada lubatud toimeained, mis on loetletud biotsiididirektiivi I A lisas. Nimetatud toimeained ei ole kantserogeensed, mutageensed, reproduktiivtoksilised, sensibiliseerivad või bioakumuleeruvad ning raskesti lagunevad;
3) põhiained, mis on loetletud biotsiididirektiivi I B lisas. Põhiainet ei kasutata ega turustata üldjuhul biotsiidina, kuid teatud juhtudel kasutatakse seda biotsiidina kas iseseisvalt või biotsiidi koostises koos lihtsa lahustiga, mis ei ole probleemne aine.
(3) Biotsiid võib sisaldada probleemset ainet, mis võib oma olemuslike omaduste tõttu avaldada kahjulikku toimet inimestele, loomadele või keskkonnale ning mida sellise toime avaldamiseks leidub või tekib biotsiidis piisavas koguses. Probleemne aine on üldjuhul ohtlik aine kemikaaliseaduse mõistes ja alusel või aine, mille võimaliku ebasoovitava toime kohta on olemas tõestusmaterjal. Probleemne aine ei ole toimeaine käesoleva seaduse mõistes.
(4) Jäägid käesoleva seaduse mõistes on üks või mitu biotsiidi koostises olevat ainet, nende ainete metaboliidid või nende ainete lagunemisel või reageerimisel tekkinud ained või ühendid, mis jäävad järele pärast biotsiidi kasutamist.
§ 4. Biotsiidide liigid
Biotsiidid liigitatakse kasutusala järgi nelja põhirühma ja 23 tooteliiki biotsiididirektiivi V lisa alusel.
§ 5. Teabekasutusnõusolek
Teabekasutusnõusolek käesoleva seaduse tähenduses on uuringuandmete omaniku või omanike kirjalik nõusolek, millega antakse pädevale asutusele nõusolek kasutada käesoleva seadusega ettenähtud ja kaitstud uuringuandmeid teisele taotlejale biotsiidi turustusloa andmisel.
§ 6. Pädev asutus
Käesolevas seaduses sätestatud toimingud teeb ja haldusaktid annab Terviseamet, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
§ 7. [Välja jäetud - RT I 2010, 37, 224 - jõust. 09.07.2010]
§ 8. Biotsiidi ja toimeaine turustamise ning kasutamise üldnõuded
(1) Biotsiidi või toimeaine turustamine on tegevus, millega biotsiid või toimeaine tehakse tasu eest või tasuta kättesaadavaks kasutamiseks või levitamiseks Euroopa Ühenduse tolliterritooriumil. Biotsiidi ja toimeaine turustamiseks peetakse ka nende importi ning ladustamist, välja arvatud juhul, kui ladustamisele järgneb nende eksport või ringlusest kõrvaldamine.
(2) Toimeainet võib turustada eesmärgiga kasutada seda biotsiidina või biotsiidi koostisainena üksnes juhul, kui see aine on kantud biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse.
(3) Biotsiidi on lubatud Eestis turustada ja kasutada, kui see on eelnevalt saanud Terviseametilt asjakohase loa (edaspidi turustusluba), kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
2. peatükk TOIMEAINE KANDMINE BIOTSIIDIDIREKTIIVI LISASSE
§ 9. Toimeaine biotsiididirektiivi lisasse kandmise üldtingimused
(1) Toimeaine kantakse biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse Euroopa Komisjoni otsuse alusel, kui see vastab esitatud nõuetele ja vajaduse korral on arvesse võetud ühte ja sama toimeainet sisaldavate biotsiidide kasutamisega kaasneda võivat kumulatiivset toimet. Toimeaine kantakse asjakohasesse lisasse, märkides tooteliigi, mille koostises on toimeainet lubatud kasutada, ning sissekande kehtivuse tähtaja.
(2) Toimeaine kantakse biotsiididirektiivi lisasse esimest korda kuni kümneks aastaks. Vajaduse korral võib toimeaine sissekande aega lisas pikendada, kuid korraga mitte rohkem kui kümneks aastaks.
(3) Toimeaine sissekannet biotsiididirektiivi lisas võib igal ajal läbi vaadata, kui on olemas andmeid, et toimeaine ei vasta enam esitatud nõuetele. Toimeaine sissekannet võib pikendada ajavahemikuks, mis kulub lisamaterjalide esitamiseks ja nende läbivaatamiseks.
§ 10. Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmise taotlemine
(1) Toimeaine biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse kandmiseks esitab taotleja omal valikul ühe liikmesriigi pädevale asutusele:
1) toimeainet käsitleva toimiku, mis vastab biotsiididirektiivi II A või IV A lisa ja vajaduse korral III A lisa asjakohaste osade nõuetele;
2) seda toimeainet sisaldavat biotsiidi käsitleva toimiku, mis vastab biotsiididirektiivi II B või IV B lisa ja vajaduse korral III B lisa asjakohaste osade nõuetele.
(2) Biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse kantud toimeaine kasutamiseks lisasse kandmata tooteliigis esitab taotleja uue tooteliigi lisasse lisamiseks pädevale asutusele:
1) käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud toimiku või asjakohase teabekasutusnõusoleku;
2) käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 nimetatud toimiku.
§ 11. Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmise menetlus Eestis
(1) Kui taotleja soovib, et toimikuid menetletakse Eestis:
1) esitab ta käesoleva seaduse §-s 10 nõutud dokumendid Terviseametile nii paberil kui ka digitaalselt;
2) esitab ta Terviseametile ettepaneku toimikute erialaseks hindamiseks valitud eksperdi heakskiitmiseks koos tema sobivuse põhjendusega;
3) korraldab ta viivitamata pärast toimikutes nõutud andmete ja asjakohaste dokumentide olemasolu (edaspidi toimiku terviklikkus) kontrollimist ning toimiku terviklikuks tunnistamist toimikute erialase hindamise Terviseameti heakskiidetud asjakohase eksperdi poolt.
(2) Toimikute erialast hindamist võib teha sõltumatu Eesti või välismaa füüsiline või juriidiline isik, kellel on kogemus biotsiidide, taimekaitsevahendite või muude sarnaste ainete toimikute erialasel hindamisel (edaspidi hindaja). Hindaja peab arvestama käesolevas seaduses esitatud nõuetega ning Euroopa Komisjoni asjakohaste juhistega erialasele hindamisele.
(3) Terviseamet hindab taotleja valitud eksperdi eelnevat kogemust ja sõltumatust ning teavitab taotlejat eksperdi sobivusest või esitab põhjendatud seisukoha tema mittesobivuse kohta. Kui Terviseamet ei kiitnud eksperdi valikut heaks, esitab taotleja uue ettepaneku.
(4) Terviseamet kontrollib esitatud toimikute terviklikkust kolme kuu jooksul toimikute esitamisest alates. Seda aega võib pikendada kuni kuue kuuni, kui toimikute terviklikkuse üle on vaja konsulteerida teiste liikmesriikide pädevate asutuste ja Euroopa Komisjoniga. Terviseamet teavitab taotlejat kohe kirjalikult toimikute terviklikuks tunnistamisest.
(5) Kui toimikud on tunnistatud terviklikuks, edastab taotleja esitatud toimikute ingliskeelsed kokkuvõtted Euroopa Komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
(6) Vajaduse korral on hindajal õigus saada toimeaine erialaseks hindamiseks taotlejalt lisateavet ning taotleja peab sellest teavitama Terviseametit. Terviseamet on kohustatud teavitama lisateabe nõudmisest Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.
(7) Erialane hindamine tuleb teha 12 kuu jooksul toimikute terviklikuks tunnistamisest alates. Hindamiseks ettenähtud aja hulka ei arvata ajavahemikku lisateabe nõude esitamisest kuni lisateabe saamiseni.
(8) Taotleja esitab viivitamata Terviseametile erialase hindamise tulemuste kokkuvõtte punktis 7 nimetatud tähtaja möödumisel.
(9) Terviseamet saadab hindamistulemuste kokkuvõtte koopia Euroopa Komisjonile, teiste liikmesriikide pädevatele asutustele ja taotlejale koos soovitusega kanda toimeaine biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse või keelduda seda tegemast.
(10) Terviseametil on õigus pärast toimikute terviklikuks tunnistamist esitada Euroopa Komisjonile taotlus määrata toimikute edasiseks menetlejaks mõni teine liikmesriik.
§ 12. Toimeaine ja toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmisest keeldumine ning toimeaine lisast väljaarvamine
(1) Toimeaine või täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmisest keeldutakse või toimeaine arvatakse lisast välja, kui esinevad järgmised asjaolud:
1) toimeaine hindamise tulemusena selgub, et turustada soovitavas biotsiidis kasutatakse toimeainet sellistes tingimustes, et tekib märkimisväärne risk inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale;
2) lisasse I on juba kantud kasutamiseks sama tooteliigi biotsiidides mõni teine toimeaine, mis põhjustab nüüdisaegsete teadus- ja tehnikaandmete põhjal inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale oluliselt väiksemat riski;
3) alternatiivsete toimeainete keemiline mitmekesisus on piisav, et minimeerida sihtorganismiks oleva kahjuliku organismi resistentsuse tekkevõimalusi.
(2) Toimeaine või täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmisest keeldumise või toimeaine lisast väljaarvamise korral peab olema kindlaks tehtud, et alternatiivsel toimeainel on sihtorganismile sama toime, selle kasutamisega ei kaasne olulist ebasoodsat majanduslikku mõju kasutajale ning ei suurene tervise- ega keskkonnarisk. Nimetatud asjaolude hindamisel lähtutakse käesoleva seaduse §-s 11 sätestatud korrast.
(3) Kui toimeaine või täiendava tooteliigi kandmisest biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse keeldutakse või kui toimeaine arvatakse lisast välja, saadab pädev asutus hindamiseks esitatud toimikud Euroopa Komisjonile.
3. peatükk BIOTSIIDI TURUSTAMISE LUBAMINE
1. jagu Turustusluba
§ 13. Turustusloa andmise tingimused
(1) Terviseamet annab biotsiidile turustusloa, kui biotsiidi kõik toimeained on kantud biotsiididirektiivi I või I A lisasse ja kui neis sätestatud tingimused on täidetud ning biotsiidi toimikus esitatud andmete alusel, arvestades biotsiidi ettenähtud kasutamistingimuste, biotsiidiga töödeldud materjalide ettenähtud kasutamistingimuste ning biotsiidi kasutamise ja hävitamise võimalike tagajärgedega, on täidetud järgmised tingimused:
1) biotsiid on piisavalt tõhus;
2) biotsiid ei põhjusta sihtorganismil vastuvõetamatuid tagajärgi, nagu resistentsust või ristresistentsust, ning selgroogsetel tarbetuid kannatusi või valu;
3) biotsiid või selle jäägid ei avalda inimese ega looma tervisele vastuvõetamatut toimet otseselt ega kaudselt joogivee, toidu, sööda, elu- ja tööruumide õhu kaudu ega muul viisil;
4) biotsiid või selle jäägid ei avalda vastuvõetamatut mõju keskkonnale, arvestades biotsiidi käitumist ja liikuvust keskkonnas, pinna-, põhja- või joogivee võimalikku saastumist ning biotsiidi mõju mittesihtorganismidele;
5) biotsiidi füüsikalised ja keemilised omadused on kindlaks määratud ning need on biotsiidi ettenähtud kasutamiseks, hoidmiseks ja transportimiseks sobivad.
(2) Biotsiidi toimeainete ja vajaduse korral toksilisuse või ökotoksilisuse seisukohast oluliste lisandite või muude koostisainete või biotsiidi lubatud kasutamisel tekkivate jääkide olemust ja kogust peab olema võimalik kindlaks teha biotsiididirektiivi II A, II B, III A, III B, IV A või IV B lisa kohaselt.
(3) Biotsiidi turustusloa menetlemisel tuleb arvestada ka muude õigusaktidega kehtestatud sätteid, millega reguleeritakse biotsiidide levitajate, kasutajate ja tarbijate ning loomade tervise kaitse ja keskkonnakaitse küsimusi.
(4) Et tagada biotsiidi vastavus käesoleva paragrahvi lõikes 1 esitatud nõuetele, võib turustusloas kehtestada biotsiidi turustamise ja kasutamise piiranguid, eelkõige biotsiidi lubatud kasutusala, biotsiidi kasutajate, turustamise või kasutamise tingimuste kitsendamise või biotsiidi kasutamisel lubatud piirkoguste kohta.
(5) Biotsiidi, mis on klassifitseeritud väga mürgiseks, mürgiseks, 1. või 1 A, 2. või 1 B kategooriasse kuuluvaks kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks kemikaaliks, ei tohi lubada turustamiseks või kasutamiseks tarbijale tarbijakaitseseaduse tähenduses.
§ 14. Turustusloa taotlemine
(1) Turustusluba võib taotleda biotsiidi Eestis esmakordse turustamise eest vastutav isik või tema esindaja, kes on registreeritud Eestis või mõnes teises liikmesriigis ettevõtjana või kel on esindus Eestis või mõnes teises liikmesriigis.
(2) Turustusloa taotlemisel tuleb esitada Terviseametile:
1) biotsiididirektiivi II B lisa ja vajaduse korral III B lisa asjakohaste osade nõuete kohane biotsiidi toimik, madala riskiastmega biotsiidi toimik või asjakohane teabekasutusnõusolek;
2) biotsiididirektiivi II A lisa ja vajaduse korral III A lisa asjakohaste osade nõuete kohane toimik biotsiidis sisalduva iga toimeaine kohta või asjakohane teabekasutusnõusolek;
3) ettepanek toimikute erialaseks hindamiseks valitud eksperdi heakskiitmiseks koos tema sobivuse põhjendusega.
(3) Turustusloa taotlemisel esitatakse toimikud ja muud asjakohased dokumendid eesti või inglise keeles nii paberil kui ka digitaalselt.
(4) Terviseamet koostab iga taotluse kohta kausta või faili, mis sisaldab vähemalt taotluse ja toimikute kohta tehtud haldusotsuseid ning toimikute kokkuvõtteid.
(5) Terviseamet esitab käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud materjalid Euroopa Komisjonile või teiste liikmesriikide pädevatele asutustele nende nõudmise korral ning vajaduse korral edastab neile kogu teabe, mis on vajalik taotluse sisu mõistmiseks, samuti tagab, et taotleja esitab nõude korral toimiku koopia.
§ 15. Biotsiidi toimik
(1) Biotsiidi toimikus esitatakse uuringute tulemused ja vajalik teave biotsiididirektiivi II A ja II B lisa ning vajaduse korral III A ja III B lisa asjakohaste osade kohaselt. Toimik peab sisaldama tehtud uuringute üksikasjalikku kirjeldust, samuti kasutatud meetodite üksikasjalikku kirjeldust või bibliograafilisi viiteid kasutatud meetoditele. Toimikus esitatav teave biotsiidi või selle toimeaine omaduste ja toime kohta peab olema piisav, et hinnata biotsiidi või toimeaine vastavust § 13 lõikes 1 esitatud nõuetele.
(2) Madala riskiastmega biotsiidi turustusloa taotlemisel tuleb Terviseametile esitada toimik järgmiste andmetega:
1) taotleja nimi ja äriregistri number või isikukood ning filiaali või esinduse aadress;
2) biotsiidi ja toimeaine tootja kontaktandmed ja tootmiskoha aadress;
3) võimaluse korral asjakohane teabekasutusnõusolek;
4) biotsiidi kaubanduslik nimetus;
5) biotsiidi täielik koostis;
6) biotsiidi füüsikalised ja keemilised omadused, mis on asjakohased biotsiidi ettenähtud kasutamise, hoidmise ja transportimise seisukohast;
7) biotsiidi tooteliik ja kasutusala;
8) biotsiidi kasutajad;
9) biotsiidi kasutusviis;
10) biotsiidi toime tõhususe andmed;
11) analüüsimeetodid;
12) biotsiidi klassifikatsioon, pakendamine ja märgistus koos märgistuse näidisega;
13) biotsiidi ohutuskaart.
(3) Toimikus ei pea esitama teavet, mis ei ole oluline biotsiidi olemuslike omaduste või biotsiidi kavandatud kasutusala seisukohast, samuti teavet, mis ei ole teaduslikult põhjendatud või mis tehnilistel põhjustel ei olnud kättesaadav. Kõnealuse teabe puudumise kohta esitatakse asjakohane ning pädevat asutust rahuldav põhjendus. Selliseks põhjenduseks võib olla raammääratluse olemasolu, mille kasutamiseks on taotlejal teabekasutusnõusolek.
§ 16. Taotluse menetlemine
(1) Terviseamet kontrollib esitatud toimikute terviklikkust hiljemalt kolme kuu jooksul toimikute esitamisest alates ja teavitab taotlejat kirjalikult toimikute terviklikuks tunnistamisest.
(2) Toimikute erialane hindamine toimub § 11 lõike 1 punkti 3 ning lõigete 2, 3 ja 6–8 kohaselt.
(3) Erialasel hindamisel tuleb lähtuda biotsiididirektiivi VI lisas esitatud kriteeriumitest.
§ 17. Turustusloa andmine raammääratluse korral
(1) Biotsiidide raammääratlusega kirjeldatakse sama kasutusala ja kasutajate rühmaga biotsiide, mis sisaldavad samu toimeaineid ning kuuluvad samasse tooteliiki. Erinevused raammääratlusega hõlmatud biotsiidide koostises võrreldes juba turustusloa saanud biotsiidi koostisega võivad seisneda üksnes väiksemas toimeaine sisalduses, biotsiidi koostisesse kuuluva ühe või mitme mittetoimeaine suhtelise sisalduse muutuses või ühe või mitme pigmendi, värvaine või lõhnaaine asendamises teise ainega, millega kaasneb sama või madalam riskitase ja mis ei vähenda biotsiidi tõhusust.
(2) Terviseamet koostab biotsiidide raammääratluse biotsiidide turustuslubade taotlemisel esitatud asjakohase taotluse alusel või omaalgatuslikult ning väljastab selle taotlejale koos turustuslubadega.
(3) Kui raammääratluse omanik taotleb uuele raammääratlusel põhinevale biotsiidile turustusluba, tuleb taotlus menetleda ja otsus teha hiljemalt 60 päeva jooksul.
§ 18. Turustusloa kehtivusaeg
(1) Turustusluba antakse tähtajalisena kuni kümneks aastaks.
(2) Turustusloa kehtivusaeg ei või olla pikem kui biotsiidis sisalduva toimeaine sissekande kehtivusaeg biotsiididirektiivi I või I A lisas.
(3) Turustusloa kehtivusaega võib pikendada, kui loa omaja on esitanud käesoleva seaduse § 14 lõikes 2 nimetatud toimikud ja muud asjakohased dokumendid ning biotsiid vastab käesoleva seaduse §-s 13 sätestatud tingimustele. Turustusluba võib pikendada ka esitatud dokumentide menetlemise ajaks.
(4) Taotleja peab turustusloa pikendamise taotlemisel arvestama esitatud dokumentide menetlemise tähtaegadega.
§ 19. Turustusloa muutmine
(1) Terviseamet võib turustusloa igal ajal läbi vaadata, kui biotsiidi või selle toimeaine kohta on saadud uusi andmeid, mille alusel võib oletada, et täitmata on seaduse §-s 13 nimetatud tingimused.
(2) Turustusluba muudetakse:
1) kui täiendavate teadus- ja tehnikaandmete alusel on selgunud, et inimeste ja loomade tervise või keskkonna kaitseks on vaja muuta turustamiseks lubatud biotsiidi kasutustingimusi, eelkõige selle kasutusviisi ja kasutatavaid koguseid, nii et oleks täidetud käesoleva seaduse §-s 13 sätestatud nõuded;
2) loa omaja põhjendatud taotlusel.
(3) Turustusloa muutmisel võib muuta biotsiidi kasutusala üksnes biotsiididirektiivi I ja I A lisades toimeaine kasutamiseks lubatud kasutusalade piires.
(4) Kui turustusloa muutmisega kaasneb biotsiidis sisalduva toimeaine biotsiididirektiivi I või I A lisas sätestatud kasutustingimuste muutmise vajadus, hinnatakse enne turustusloa muutmist toimeainet käesoleva seaduse 2. peatükis ettenähtud menetluse kohaselt.
(5) Terviseametil on õigus nõuda turustusloa omajalt või turustusloa muutmise taotlejalt lisateavet turustusloa muutmiseks.
(6) Terviseamet võib turustusloa kehtivusaega vajaduse korral pikendada lisateabe esitamiseks vajalikuks ajavahemikuks ning seda aega võib pikendada kuni esitatud lisamaterjalide hindamise lõpetamiseni.
§ 20. Turustusloa kehtetuks tunnistamine
(1) Terviseamet tunnistab loa kehtetuks, kui:
1) toimeaine on biotsiididirektiivi I või I A lisast välja arvatud;
2) biotsiid ei vasta enam käesoleva seaduse § 13 lõikes 1 sätestatud tingimustele;
3) loa omaja on esitanud loa taotlemisel eksitavaid või valeandmeid;
4) seda taotleb loa omaja.
(2) Kui Terviseamet tunnistab loa kehtetuks omal algatusel, peab ta loa omajat kehtetuks tunnistamise kavatsusest teavitama ning võimaldama tal esitada oma arvamus.
(3) Loa kehtetuks tunnistamisel võib anda biotsiidi olemasolevate varude hävitamiseks või ladustamiseks, turustamiseks ja kasutamiseks tähtaja. See tähtaeg peab olema kooskõlas loa kehtetuks tunnistamise põhjuse ja kehtivate õigusaktidega. Samuti tuleb arvestada toimeaine sissekande kehtivusaega biotsiididirektiivi I või I A lisas.
§ 21. Turustuslubade vastastikune tunnustamine
(1) Teises liikmesriigis välja antud turustusloa tunnustamise taotlemiseks tuleb Terviseametile esitada järgmised dokumendid:
1) käesoleva seaduse § 14 lõike 2 punkti 1 ja biotsiididirektiivi II B lisa X punkti nõuetele vastava toimiku kokkuvõte;
2) esmase ingliskeelse turustusloa kinnitatud koopia või turustusloa eesti- või ingliskeelse tõlke kinnitatud koopia.
(2) Turustuslubade vastastikuse tunnustamise menetlusaeg on kuni 120 päeva.
(3) Terviseamet võib taotlejalt nõuda biotsiidi märgistusel esitatud kasutustingimuste muutmist nii, et biotsiid vastaks §-s 13 esitatud tingimustele, kui ta teeb hindamise käigus kindlaks, et
1) Eestis ei esine biotsiidi sihtorganismi ohtlikus koguses;
2) on välja selgitatud sihtorganismi resistentsus selle biotsiidi suhtes või biotsiidi ebasoovitav ja talumatu mõju sihtorganismile või
3) esmase kasutusloa andnud riigi ja Eesti kliima- või muud tingimused erinevad oluliselt, mistõttu võib esialgsete kasutustingimuste järgimisel tekkida vastuvõetamatu risk inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale.
(4) Kui Terviseamet otsustab, et liikmesriigis turustusloa saanud biotsiid ei vasta §-s 13 esitatud tingimustele ning tal on alus keelduda selle Eestis turule lubamisest või seda turule lubada üksnes kasutustingimuste muutmise korral, teavitab ta viivitamata Euroopa Komisjoni, teiste liikmesriikide pädevaid asutusi ja loa taotlejat otsusest asjakohase seletuskirjaga, milles on esitatud toote nimetus ja kirjeldus ning ettepaneku põhjendused.
(5) Terviseamet võib Euroopa Liidu ühinemislepingust lähtudes keelduda biotsiididirektiivi V lisas esitatud tooteliikidesse 15, 17 ja 23 kuuluvate biotsiidide turustuslubade vastastikusest tunnustamisest. Terviseamet peab sellisest otsusest ja selle põhjustest teavitama Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.
§ 22. Madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikuse tunnustamise erisused
(1) Madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikuse tunnustamise korral tuleb esitada § 21 lõike 1 punktis 1 nõutud dokumentide asemel käesoleva seaduse § 15 lõikes 2 nõutud andmed, kusjuures toime tõhususe kohta võib esitada üksnes asjakohase kokkuvõtte.
(2) Madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikuse tunnustamise menetlusaeg on kuni 60 päeva.
(3) Terviseamet võib ajutiselt keelduda madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikusest tunnustamisest, kui ta leiab, et biotsiid ei vasta käesoleva seaduse § 2 lõikes 2 sätestatud kriteeriumitele. Terviseamet teavitab viivitamata biotsiidi nõuetele mittevastavusest selle biotsiidi toimikut hinnanud pädevat asutust.
(4) Kui Terviseamet ja käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud biotsiidi toimikut hinnanud pädev asutus ei jõua 90 päeva jooksul kokkuleppele biotsiidi riskiastme suhtes, siis edastab Terviseamet küsimuse lahendamiseks Euroopa Komisjonile.
(5) Kui Euroopa Komisjoni menetluse tulemusena loetakse biotsiidi esialgne turustusluba põhjendatuks, siis peab Terviseamet seda tunnustama ja andma kõnealusele biotsiidile turustusloa.
2. jagu Turustusloa andmise erandid
§ 23. Ajutine turustusluba
(1) Terviseamet võib toimeaine kandmiseni biotsiididirektiivi I või I A lisasse anda kuni kolmeks aastaks ajutise loa turustada biotsiidi, mis sisaldab toimeainet, mida ei ole eelnimetatud lisades ning mida ei olnud enne 2000. aasta 14. maid turul muul eesmärgil kui teaduslik uurimis- ja arendustöö või tootmisalane uurimis- või arendustegevus.
(2) Biotsiidi võib käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt lubada turustada, kui pädev asutus on veendunud, et kõik alljärgnevad tingimused on täidetud:
1) toimeaine toimiku hindamise alusel vastab toimeaine nõuetele;
2) biotsiid vastab §-s 13 sätestatud tingimustele;
3) ükski liikmesriik ei esitanud saadud toimikute kokkuvõtte alusel põhjendatud vastuväiteid toimikute terviklikkuse kohta.
(3) Kui kolme aasta möödudes ei ole toimeaine toimiku hindamine lõpetatud, kuid on alust arvata, et see toimeaine kantakse biotsiididirektiivi I või I A lisasse, võib Terviseamet ajutist luba pikendada veel kuni üheks aastaks.
(4) Terviseamet teavitab ajutiste lubade kohta tehtud otsustest Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.
(5) Kui Euroopa Komisjon ja teised liikmesriigid otsustavad, et toimeaine ei vasta sellele esitatud nõuetele, siis peab Terviseamet tunnistama kehtetuks käesoleva paragrahvi lõike 1 kohaselt antud turustusloa.
§ 24. Turustusloa andmine erandolukorras
(1) Terviseamet võib erandolukorras ajutiselt lubada piiratult ja ohjatult kasutada sellist biotsiidi, mis ei vasta käesolevas seaduses sätestatud nõuetele, kui ohu tõrjumiseks ei leidu muid vahendeid. Selline turustusluba antakse tähtajaga kuni 120 päeva.
(2) Terviseamet teavitab käesoleva paragrahvi lõikes 1 tehtud otsusest koos selle põhjendusega viivitamata Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.
(3) Terviseamet võib ajutise turustusloa kehtivust pikendada, anda luba korduvalt või tunnistada luba kehtetuks Euroopa Komisjoni vastava otsuse alusel, mille komisjon on teinud käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt edastatud materjalide alusel.
§ 25. Uurimis- ja arendustöö
(1) Teadusliku uurimis- ja arendustegevuse eesmärgil võib turustusloata biotsiidi või üksnes biotsiidis toimeainena kasutatava ainega teha katseid, millega kaasneb nimetatud biotsiidi või toimeaine turustamine, kui turustamise eest vastutavad isikud või teadusliku uurimis- ja arendustöö tegijad säilitavad kirjalikult üksikasjalikud andmed biotsiidi või toimeaine identsuse, märgistuse ja tarnitud koguste kohta ning nende isikute nimed ja aadressid, kellele biotsiid või toimeaine tarniti, ning koostavad toimiku, mis sisaldab kõiki olemasolevaid andmeid biotsiidi või toimeaine võimaliku mõju kohta inimeste või loomade tervisele ning keskkonnale. Nimetatud teave tuleb edastada pädevale asutusele, kui see asutus esitab asjakohase nõude.
(2) Tootmisalase uurimis- ja arendustegevuse puhul tuleb edastada käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teave enne turustusloata biotsiidi või üksnes biotsiidis toimeainena kasutatava aine katseteks turustamist turustuskoha liikmesriigi pädevale asutusele ja katsete tegemiskoha liikmesriigi pädevale asutusele.
(3) Turustusloata biotsiidi või üksnes biotsiidis toimeainena kasutatava aine turustamiseks ja kasutamiseks uurimis- ja arendustegevuse eesmärgil tehtavates katsetes, mille käigus võib nimetatud biotsiid või toimeaine sattuda keskkonda või kahjustada inimeste või loomade tervist või keskkonda, peab olema Terviseameti asjakohane nõusolek. Selleks peavad turustamise eest vastutavad isikud või teadusliku uurimis- ja arendustöö tegijad esitama Terviseametile uuringute tegija ja uuritava biotsiidi või selle toimeaine kohta neid identifitseerivad andmed ning kättesaadavad andmed uuringutega kaasnevate tervise- ja keskkonnariskide kohta.
(4) Terviseamet hindab käesoleva paragrahvi lõike 3 kohaselt esitatud andmete ja muude asjakohaste kättesaadavate andmete alusel kõnealuse biotsiidi või toimeaine katsetes kasutamisega kaasnevaid riske ning esitab ettepanekud kasutatavate koguste, töödeldavate piirkondade või muude asjakohaste uurimistingimuste või uuringute piiramise või keelustamise kohta Euroopa Komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
(5) Terviseamet annab kooskõlas Euroopa Komisjoni asjakohase otsusega loa käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud uuringuteks või katseteks, esitades selles piirangud kasutatavatele kogustele ja töödeldavatele piirkondadele või muud asjakohased uurimistingimused, või keelustab sellised uuringud.
4. peatükk TEAVE JA KOOSTÖÖ
§ 26. Teise isiku esitatud teabe kasutamine
(1) Toimeaine biotsiididirektiivi I või I A lisasse kandmise taotlemise või biotsiidi turustusloa taotlemise menetlemisel tohib Terviseamet taotleja huvides kasutada eelnevate menetlemiste käigus kas Eesti Vabariigis või mõnes teises liikmesriigis teise isiku esitatud teavet:
1) kui taotleja on esmase teabe esitanud isikult saanud teabekasutusnõusoleku;
2) kui toimeaine, mis ei olnud enne 2000. aasta 14. maid turul toimeainena või biotsiidi koostisosana, esmakordsest kandmisest biotsiididirektiivi I või I A lisasse on möödunud 15 aastat;
3) pärast 2014. aasta 14. maid või varem, olenevalt liikmesriikide siseriiklike õigusaktidega kehtestatud nõuetest andmete kaitse kohta nimetatud ajavahemikus, kui toimeainet või seda sisaldavat biotsiidi turustati enne 2000. aasta 14. maid;
31) pärast kuupäeva, milleni Euroopa Komisjon on pikendanud üleminekuperioodi teatud toimeainete kohta esitatud andmete läbivaatamiseks, kui toimeainet või seda sisaldavat biotsiidi turustati enne 2000. aasta 14. maid;
4) kui toimeaine, mida turustati enne 2000. aasta 14. maid toimeainena või biotsiidi koostises, esmakordsest kandmisest biotsiididirektiivi I või I A lisasse toimeainena või kasutamiseks uues tooteliigis on möödunud kümme aastat või
5) kui toimeaine biotsiididirektiivi I või I A lisas säilitamiseks või biotsiidi turustusloa tingimuste muutmiseks uute andmete esitamisest on möödunud viis aastat või pärast käesoleva lõike punktis 2, 3 või 31 sätestatud kuupäevade või tähtaegade möödumist.
(2) Toimeaine lisasse kandmisest keeldumise või lisadest väljaarvamise menetlemise korral võivad Euroopa Komisjon, asjaomased teaduskomiteed ja liikmesriikide pädevad asutused kasutada teavet ka siis, kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 loetletud tingimused ei ole täidetud.
§ 27. Konfidentsiaalne teave
(1) Turustusloa taotleja võib Terviseametilt taotleda tema toimikutes oleva või muul viisil esitatud teabe tunnistamist konfidentsiaalseks teabeks. Konfidentsiaalseks teabeks võib tunnistada teabe, mille avalikustamine võib kahjustada taotleja majandus- või ärihuve. Taotlus peab olema põhjendatud.
(2) Terviseamet otsustab taotleja esitatud põhjenduste alusel, milline teave konfidentsiaalseks tunnistada. Terviseameti poolt konfidentsiaalseks tunnistatud teavet peavad sellisena käsitlema ka teised liikmesriigid ja nende pädevad asutused ning Euroopa Komisjon.
(3) Terviseamet peab võtma tarvitusele kõik abinõud, et hoida ära käesoleva seaduse alusel konfidentsiaalseks tunnistatud teabe ja Euroopa Komisjonilt või Euroopa Liidu teiste liikmesriikide pädevatelt asutustelt saadud konfidentsiaalse teabe avalikuks tulek.
(4) Konfidentsiaalset teavet võib edastada Euroopa Komisjonile ja Euroopa Liidu liikmesriikide pädevatele asutustele. Terviseamet on sellise teabe edastamise korral kohustatud osutama, et tegemist on konfidentsiaalse teabega.
(5) Kui taotleja seda taotleb, võtab Terviseamet tarvitusele abinõud biotsiidi koostise kui terviku konfidentsiaalsuse tagamiseks.
(6) Pärast turustusloa andmist ei ole konfidentsiaalne teave:
1) taotluse esitanud isiku nimi ja aadress;
2) biotsiidi tootja nimi ja aadress;
3) toimeaine tootja nimi ja aadress;
4) biotsiidis leiduvate kõikide toimeainete nimetused ja sisaldus ning biotsiidi nimetus;
5) kõikide ohtlikuks klassifitseeritud kemikaalide nimetused, mis on olulised biotsiidi klassifitseerimisel;
6) teave toimeaine ning biotsiidi füüsikaliste ja keemiliste omaduste kohta;
7) toimeaine ja biotsiidi kahjutustamise viisid;
8) kokkuvõtted selliste katsete tulemustest, mis võimaldavad kindlaks teha toimeaine või biotsiidi tõhususe, mõju inimestele, loomadele ja keskkonnale ning vajaduse korral hinnata toimeaine või biotsiidi võimet soodustada resistentsust;
9) soovitatavad meetodid ja ettevaatusabinõud tootmise, kasutamise, hoidmise ja transportimise korral ohtude vähendamiseks;
10) ohutuskaardid;
11) uuringu- ja katsemeetodid;
12) biotsiidi või toimeaine ja selle pakendi hävitamise viisid;
13) biotsiidi juhusliku keskkonda sattumise korral kohaldatavad meetmed;
14) esmaabijuhised ja meditsiininõuanded õnnetuste korral inimestega.
(7) Kui turustusloa taotleja või biotsiidi või toimeaine tootja või importija avalikustab eelnevalt konfidentsiaalse teabena käsitatud teabe hiljem ise, on ta kohustatud sellest teavitama pädevat asutust, kes menetleb või menetles tema taotlust.
§ 28. Andmete vastastikune kasutamine
(1) Kui biotsiidi turustamiseks ja kasutamiseks on juba turustusluba antud, võib pädev asutus kooskõlas §-s 26 sätestatuga lubada järgmisel taotlejal viidata esmase taotleja esitatud andmetele juhul, kui ta tõestab, et biotsiid on sarnane mõne varem turustusloa saanud biotsiidiga ning selle kõik toimeained on samad, kaasa arvatud puhtusaste ja lisandite iseloom.
(2) Isik, kes kavatseb esitada taotluse biotsiidi turustusloa saamiseks (edaspidi potentsiaalne taotleja), peab enne selgroogsete loomadega katsete korraldamist pöörduma Terviseameti poole järelepärimisega, kas biotsiid, mille kohta ta kavatseb taotluse esitada, on sarnane mõne juba turustusloa saanud biotsiidiga ning mis on sellise biotsiidi turustusloa omaja (edaspidi andmete omanik) nimi ja aadress.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud järelepärimisele lisatakse dokument, millega taotleja kinnitab kavatsust taotleda biotsiidi turustusluba ja vajalike toimikute või teabekasutusnõusolekute kättesaadavust.
(4) Kui järelepärimise esitanud isiku kavatsus taotleda turustusluba on piisavalt tõendatud, edastab Terviseamet potentsiaalsele taotlejale andmete omaniku kontaktandmed ja teavitab järelepärimisest andmete omanikku.
(5) Kui Terviseameti otsuse kohaselt on isiku kavatsus taotleda turustusluba piisavalt põhjendatud, siis on andmete omanik kohustatud andma potentsiaalsele taotlejale asjakohased loomkatsete andmed.
(6) Potentsiaalne taotleja ja andmete omanik lepivad kokku andmete kasutamises ning selle eest õiglase ja läbipaistva hüvitise maksmises.
(7) Potentsiaalse taotleja ja andmete omaniku vahelise loomkatsete andmete kasutamise ja selle eest tasu maksmisega seonduva vaidluse lahendamisel peab kohus muu hulgas arvesse võtma andmete omaniku huvi jätta osa teabest avaldamata, arvestades käesoleva seaduse §-s 27 sätestatut, ja avalikkuse huvi vältida katseid selgroogsete loomadega.
(8) Potentsiaalne taotleja tohib andmete omanikult saadud andmeid kasutada üksnes kõnealuse turustusloa taotlemiseks vajaliku toimiku koostamiseks, kui ei ole kokku lepitud teisiti.
§ 29. Loomkatsete tegemine
(1) Biotsiidi toimeaine või biotsiidi toimikus nõutud andmete saamiseks tehtavate asjakohaste loomkatsete vajalikkuse üle otsustab Terviseamet, kes annab toimeaine biotsiididirektiivi lisasse kandmise või biotsiidi turustusloa taotlejale katseteks nõusoleku või põhjendab nõusoleku andmisest keeldumist.
(2) Loomkatsed, mis on hädavajalikud toimeaine või biotsiidi toimikus nõutud asjakohaste andmete saamiseks, tehakse Eestis kooskõlas loomakaitseseaduse asjaomaste sätetega.
§ 30. Uue teabe esitamise kohustus
(1) Turustusloa omaja on kohustatud edastama tema taotlust menetlenud pädevale asutusele viivitamata biotsiidi või toimeainet käsitleva uue teabe, mis võib olla tähtis turustusloa kehtivuse seisukohast. Eelkõige tuleb teavitada järgmisest:
1) uued andmed biotsiidi või toimeaine mõju kohta inimesele või keskkonnale;
2) muudatused toimeaine päritolus või toimeaine või biotsiidi koostises;
3) kahjulike organismide resistentsuse ilmnemine;
4) haldusalaste või muude oluliste aspektide muudatused.
(2) Terviseamet edastab viivitamata käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teabe Euroopa Komisjonile ja liikmesriikide pädevatele asutustele.
§ 31. Teabevahetus
(1) Terviseamet teavitab ühe kuu jooksul pärast iga kvartali lõppu Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi nimetatud ajavahemikul antud biotsiidi turustuslubadest ja otsustest turustusloast keeldumise, turustusloa muutmise, uuendamise või kehtetuks tunnistamise kohta ning kõikidest teistest käesoleva seaduse §-des 14–25 nimetatud otsustest, esitades vähemalt järgmised andmed:
1) turustusloa taotleja või omaja nimi või ärinimi;
2) biotsiidi kaubanduslik nimetus;
3) biotsiidi iga toimeaine nimetus ja kogus;
4) biotsiidi koostises oleva iga ohtlikuks klassifitseeritud aine nimetus, kogus ja klassifikatsioon;
5) turustada lubatud biotsiidi tooteliik ja kasutusala;
6) valmistise olek;
7) jääkide sisalduse piirväärtused, kui need on kindlaks määratud;
8) turustusloa andmise tingimused ja vajaduse korral turustusloa muutmise või kehtetuks tunnistamise põhjused;
9) märge selle kohta, kas tegemist on madala riskiastmega biotsiidiga või raammääratluse alla kuuluva biotsiidiga.
(2) Terviseamet koostab iga kalendriaasta kohta nimekirja biotsiididest, mille turustamiseks on antud luba, ning edastab nimekirja Euroopa Komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
(3) Kui Terviseametile edastatakse toimiku kokkuvõte ja on põhjust arvata, et toimik ei ole terviklik, siis teavitab ta sellest viivitamata toimikut hinnanud pädevat asutust ning Euroopa Komisjoni ja teiste liikmesriikide pädevaid asutusi.
(4) Terviseamet esitab Euroopa Komisjonile 2009. aasta 30. novembriks ja pärast seda iga kolmanda aasta 30. novembriks andmed biotsiididest põhjustatud teadaolevate mürgistusjuhtude kohta ning turustatavate biotsiidide järelevalvetulemuste aruande, lähtudes Euroopa Komisjoni koostatud küsimustikust.
5. peatükk BIOTSIIDI TURUSTAMINE JA KASUTAMINE
1. jagu Biotsiidi turustamine
§ 32. Biotsiidide klassifitseerimine, pakendamine ja märgistamine
(1) Turustatav biotsiid peab olema enne turustamist klassifitseeritud, märgistatud ja pakendatud kemikaaliseaduse ning selle alusel kehtestatud õigusaktide või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1–1355), ning käesoleva seaduse nõuete kohaselt.
(2) Biotsiidi pakend peab võimaldama biotsiidi selgelt eristada toidust ja söödast.
(3) Tarbijale tarbijakaitse seaduse mõistes kasutamiseks ettenähtud biotsiidile, mida võib eksikombel pidada toiduks või söödaks, tuleb lisada koostisosi, mis teevad selle tarbimise vastumeelseks.
(4) Putukate, lestaliste, näriliste, lindude või molluskite tõrjeks ettenähtud biotsiidide pakendamisel ja märgistamisel tuleb arvestada taimekaitseseadusega sätestatud asjakohaseid erinõudeid kooskõlas käesoleva seaduse turustusloa andmise nõuetega.
(5) Biotsiidi pakendi märgistus peab olema eestikeelne ning sellel ei tohi olla teavet, mis eksitaks kasutajat või suunaks teda biotsiidi kasutama mittesihtotstarbeliselt.
(6) Käesolevas paragrahvis kindlaks määratud klassifitseerimise, pakendamise ja märgistamise nõudeid ei kohaldata biotsiidide veole.
§ 33. Turustamise piirangud
Biotsiidi, mis on klassifitseeritud mürgiseks, väga mürgiseks, 1. või 1 A, 2. või 1 B kategooriasse kuuluvaks kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks kemikaaliks, ei tohi turustada tarbijale tarbijakaitseseaduse tähenduses.
§ 34. Biotsiidi hoiu- ja turustuskoht
(1) Et tagada inimeste ja loomade tervise- ning keskkonnaohutus, tuleb biotsiidi hoida ja turustada nii, et oleks välditud toidu, ravimite ja söötade, samuti muude kaupade saastumine sellega.
(2) Biotsiidi hoiu- ja turustamiskohas ei tohi olla biotsiidi avatud pakendeid. Hoiu- ja turustamiskohas on keelatud biotsiidi ümberpakendamine.
(3) Biotsiidi, mille pakend on purunenud, ei tohi turustada. Selline toode tuleb viivitamata kõrvaldada ja jäätmeseaduses sätestatud korras kahjutustada, arvestades biotsiidi ohutuskaardi andmeid.
§ 35. Biotsiidi ja toimeaine ohutuskaart
(1) Biotsiidi või toimeaine turustamise eest vastutav isik koostab ohtlikuks kemikaaliks klassifitseeritud biotsiidi või toimeaine kohta ohutuskaardi.
(2) Ohutuskaart koostatakse ja edastatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93, komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1–850), sätestatud nõuete alusel.
§ 36. Biotsiidi reklaam
Biotsiidi reklaam peab vastama reklaamiseaduse §-s 27 sätestatud nõuetele.
§ 37. Mürgistusalane teave
(1) Terviseametil on õigus kasutada andmeid biotsiidi toimeaine või biotsiidi toimikus esitatud biotsiidi koostise ja selle terviseohtlike omaduste kohta mürgistusjuhtumite ennetus- ja ravimeetmete väljatöötamise ning rakendamise eesmärgil.
(2) Vajaduse korral tagatakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teabe konfidentsiaalsus.
2. jagu Biotsiidi kasutamine
§ 38. Biotsiidi kasutamise üldnõuded
(1) Isik, kes kasutab biotsiidi kahjulike organismide keemiliseks või bioloogiliseks hävitamiseks, tõrjeks, kahjustava toime ennetamiseks või muul keemilisel või bioloogilisel viisil nende ebasoovitava tegevuse ohjamiseks (edaspidi kahjuritõrje), peab seda tegema üksnes biotsiidi märgistusel ja kasutusjuhendis ettenähtud viisil ja tingimustel.
(2) Isik võib teha kahjuritõrjet mürgiseks, väga mürgiseks, 1. või 1 A, 2. või 1 B kategooria kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks klassifitseeritud biotsiidiga või muu üksnes kutsealaseks kasutamiseks ettenähtud biotsiidiga, kui:
1) tal on asjakohane majandustegevuse registri registreering ja
2) tal on asjakohane õigussuhe käesoleva seaduse §-s 39 nimetatud vastutava spetsialistiga või on füüsilisest isikust ettevõtja ise pädev tegutsema vastutava spetsialistina või
3) ta töötab tööandja juures ning tal on käesoleva seaduse § 39 lõikes 2 nimetatud kutsekvalifikatsiooni kutsetunnistus.
(3) Kui kahjuritõrjet tegev isik osutab kahjuritõrjet teenusena, peab ta olema ettevõtja äriseadustiku tähenduses.
§ 39. Vastutav spetsialist
(1) Vastutav spetsialist on isik, kes on pädev juhtima ja korraldama kahjuritõrjet ning nõustama ettevõtjat, et oleks tagatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmine.
(2) Vastutaval spetsialistil peab olema kahjuritõrje juhtimiseks ja korraldamiseks omandatud kahjuritõrjuja III kutsekvalifikatsioon kutseseaduse tähenduses, mille kohaselt isik korraldab ressursside jagamist ja teiste tööd ning vastutab selle töö eest.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud kutsekvalifikatsiooni taotlemisel on nõutav vähemalt keskharidus, kutse- ja juhtimisalase täiendusõppe läbimine ning kolmeaastane kahjuritõrje töökogemus.
(4) Välisriigis omandatud pädevuse vastavust käesoleva seaduse nõuetele hindab ja tõendab kutse andja välisriigi kutsekvalifikatsiooni tunnustamise seaduse alusel, arvestades käesolevast seadusest tulenevaid erisusi.
§ 40. Majandustegevuse registrisse kandmine
(1) Kahjuritõrjega tegeleda sooviv ettevõtja esitab majandustegevuse registrile registreerimistaotluse, milles lisaks majandustegevuse registri seaduses nimetatud andmetele esitatakse kahjuritõrje vastutava spetsialisti andmed ja tema kutsekvalifikatsiooni tõendava tunnistuse andmed.
(2) Registreeringu tegemisel, muutmisel, peatamisel ja kustutamisel kohaldatakse majandustegevuse registri seaduses registreerimismenetluse kohta sätestatut.
§ 41. Kahjuritõrje korraldamine objektil
(1) Kahjuritõrje objektina käsitatakse hoonet, rajatist või selle osa või nende juurde kuuluvat piiritletud maa-ala (edaspidi objekt), kus on võimalik kahjulike organismide levik.
(2) Objekti valdaja korraldab kahjulike organismide arvukuse jälgimise objektil ning vastutab kahjurite kahjustava toime ennetamise ja kahjurite hävitamise eest.
(3) Objekti valdaja loob vajalikud tingimused kahjuritõrje ohutuks läbiviimiseks objektil ning koos kahjuritõrjet tegeva isikuga (edaspidi kahjuritõrjuja) töötab välja kahjuritõrje läbiviimise plaani.
(4) Kahjuritõrjuja koostab tehtud kahjuritõrje kohta objekti valdajale aruande, mida säilitatakse vähemalt viis aastat.
(5) Täpsustatud nõuded kahjuritõrje läbiviimisele, plaanile ja aruandele kehtestab sotsiaalminister määrusega.
6. peatükk RIIGILÕIVUD
§ 42. Riigilõivud dokumentide menetlemise eest
Enne dokumentide esitamist Terviseametile tasub taotleja riigilõivu riigilõivuseaduses sätestatud määras järgmiste toimingute eest:
1) toimeaine biotsiididirektiivi lisasse kandmise taotlemisel esitatud dokumentide menetlemine Terviseametis;
2) toimeaine kasutamiseks täiendava tooteliigi biotsiididirektiivi lisasse kandmise taotlemisel esitatud dokumentide menetlemine Terviseametis;
3) biotsiidi turustusloa taotlemisel esitatud dokumentide menetlemine Terviseametis;
4) madala riskiastmega biotsiidi turustusloa taotlemisel esitatud dokumentide menetlemine Terviseametis;
5) uurimis- ja arendustegevuseks loa saamiseks esitatud materjalide hindamine;
6) raammääratluse taotluse korral biotsiidide raammääratluse koostamine;
7) raammääratluse alusel biotsiidi turustusloa taotluse menetlemine;
8) biotsiidi turustusloa vastastikune tunnustamine;
9) madala riskiastmega biotsiidi turustusloa vastastikune tunnustamine;
10) ajutise turustusloa taotluse menetlemine;
11) biotsiidi turustusloa kehtivusaja pikendamise taotluse menetlemine;
12) biotsiidi turustusloa administratiivsete muudatuste (toote nimetuse või tootja firma nime muutmine või muud muudatused, millega ei kaasne toote omaduste, kvaliteedi või toime muutust) taotluse menetlemine;
13) biotsiidi turustusloa sisuliste muudatuste (biotsiidi klassifikatsiooni või toote koostise muutmine või muud muudatused, millega võivad kaasneda toote omaduste, kvaliteedi või toime muutused) taotluse menetlemine;
14) biotsiidi registreerimine § 49 kohaselt üleminekuperioodil;
15) registriandmete kinnitatud väljavõtte väljastamine.
§ 43. Järelevalve tegijad
(1) Riiklikku järelevalvet käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete täitmise üle teevad:
1) Tööinspektsioon töötervishoiu ja tööohutuse nõuete täitmise üle töötervishoiu ja tööohutuse seadusega reguleeritud valdkonnas;
2) Keskkonnainspektsioon keskkonda kahjustava või ohustava tegevuse üle keskkonnajärelevalve seadusega reguleeritud valdkonnas;
3) Tarbijakaitseamet biotsiidi jaemüüginõuete täitmise üle tarbijakaitseseadusega reguleeritud valdkonnas;
4) [kehtetu - RT I 2009, 49, 331 - jõust. 01.01.2010]
5) Veterinaar- ja Toiduamet toiduseadusega ning veterinaarkorralduse seadusega reguleeritud valdkondades;
6) Terviseamet turustamis- ja ohutusnõuete täitmise üle hulgimüügis, joogi- ja suplusvee töötlemisel, teenuste osutamisel ning rahvatervise seadusega reguleeritud muudes valdkondades ja tervishoiuteenuse osutajate poolt ohutusnõuete täitmise üle tervishoiuteenuste korraldamise seadusega reguleeritud valdkonnas;
7) Maksu- ja Tolliamet biotsiidi turustusloa või registreerimistunnistuse kehtivuse kontrollimise üle biotsiidi impordil ühenduse tolliterritooriumile.
(2) Järelevalvet tegev isik on kohustatud:
1) esitama kontrollitavale oma ametitõendi ning selgitama järelevalve tegemise eesmärki ja toiminguid;
2) nõuete rikkumise korral selgitama kontrollitavale rikkumise olemust ja nõudma rikkumise lõpetamist;
3) hoidma temale järelevalvetoimingute tegemisel teatavaks saanud avalikustamisele mittekuuluvat teavet, välja arvatud kui selle hoidmine ohustab inimese või looma tervist, keskkonda või vara.
(3) Järelevalvet tegeval isikul on õigus:
1) pääseda takistamatult ja ette teatamata kontrollitavale objektile, teha mõõtmisi ja võtta analüüside tegemiseks tasuta proove;
2) nõuda käitlejalt seletusi ja dokumente ning kasutada tõendite kogumiseks käitleja teadmisel tehnikavahendeid;
3) teha märkmeid ning saada käitlejalt väljavõtteid järelevalve tegemiseks vajalikest dokumentidest;
4) kehtiva turustusloa või registreerimistunnistuse puudumise korral keelata biotsiidi import ühenduse tolliterritooriumile.
(4) Käitleja on kohustatud abistama järelevalvet tegevat isikut temale käesoleva seaduse ja teiste õigusaktidega pandud ülesannete täitmisel.
(5) Kui järelevalve käigus on selgunud, et turustusloaga biotsiid, mis vastab käesolevas seaduses sätestatud nõuetele, põhjustab siiski inimeste või loomade tervisele või keskkonnale vastuvõetamatut riski, tuleb selle biotsiidi turustamist piirata või see ajutiselt keelata kuni Euroopa Komisjoni asjakohase otsuse saamiseni. Euroopa Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul.
(6) Kui järelevalveasutus on teinud käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud ettekirjutuse biotsiidi turustamise piiramise või keelamise kohta, teavitab ta sellest kohe Terviseametit, kes omakorda teavitab sellest viivitamata Euroopa Komisjoni ja teisi liikmesriike ning muudab kehtiva turustusloa tingimusi või tunnistab selle ajutiselt kehtetuks.
(7) Järelevalveasutused esitavad Terviseametile 2009. aasta 1. novembriks ja pärast seda iga kolmanda aasta 1. novembriks andmed biotsiididest põhjustatud teadaolevate mürgistusjuhtude kohta ning turustatavate biotsiidide järelevalvetulemuste aruande, lähtudes Euroopa Komisjoni koostatud küsimustikust.
§ 44. Ettekirjutus
(1) Järelevalvet tegeval asutuse juhil või tema volitatud ametnikul on õigus teha ettekirjutus käesoleva seaduse või selle alusel antud õigusaktide nõuete rikkumise lõpetamiseks.
(2) Ettekirjutus peab sisaldama:
1) ettekirjutuse koostaja nime ja ametikohta ning järelevalvet tegeva asutuse nimetust ja aadressi;
2) ettekirjutuse tegemise kohta ja kuupäeva;
3) ettekirjutuse saaja nime või nimetust ja elu- või asukohta;
4) ettekirjutuse tegemise aluseks olevaid asjaolusid või viidet dokumendile, kus need on kajastatud;
5) ettekirjutuse õiguslikku alust;
6) ettekirjutuse resolutsiooni, milles tuuakse välja ettekirjutuse saaja kohustused ja nende täitmise tähtaeg;
7) viidet sunniraha kohaldamise võimalusele ettekirjutuses sisalduva kohustuse täitmata jätmise korral;
8) ettekirjutuse vaidlustamise korda ja tähtaega;
9) ettekirjutuse koostaja allkirja.
(3) Ettekirjutus koostatakse kahes eksemplaris, millest üks jääb ettekirjutuse koostajale ja teine ettekirjutuse saajale.
(4) Kui on vaja teavitada ettekirjutusest kolmandat isikut, saadetakse talle posti teel või elektrooniliselt ettekirjutuse koostaja kinnitatud ettekirjutuse ärakiri.
§ 45. Ettekirjutuse vaidlustamine
(1) Kui ettekirjutuse saaja ei nõustu järelevalveametniku ettekirjutusega, on tal õigus esitada kirjalik vaie järelevalvet tegeva asutuse juhile kümne tööpäeva jooksul alates päevast, millal ta vaidlustatavast ettekirjutusest teada sai või oleks pidanud teada saama.
(2) Järelevalvet tegeva asutuse juht vaatab vaide läbi ja teeb otsuse kümne tööpäeva jooksul vaide esitamise päevast alates. Vaide läbivaatamisest ei saa osa võtta järelevalveametnik, kelle ettekirjutuse peale on vaie esitatud.
(3) Vaide esitamine ei vabasta ettekirjutuse saajat kohustusest täita ettekirjutus. Järelevalvet tegeva asutuse juht võib vaidlustatud ettekirjutuse täitmise peatada haldusmenetluse seaduse §-s 81 nimetatud asjaolude esinemise korral kuni vaideotsuse tegemiseni.
§ 46. Sunniraha
(1) Kui ettekirjutus jäetakse ettekirjutuses määratud tähtajaks täitmata, on järelevalvet tegeval isikul õigus kohaldada sunnivahendina sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud sunniraha ülemmäär on 6400 eurot.
§ 47. Biotsiidi turustamis- ja kasutamisnõuete rikkumine
(1) Biotsiidi turustamis- ja kasutamisnõuete rikkumise eest –
§ 48. Menetlus
(1) Käesoleva seaduse §-s 47 sätestatud väärtegude menetlemisele kohaldatakse karistusseadustiku üldosa ja väärteomenetluse seadustiku sätteid.
(2) Käesoleva seaduse §-s 47 sätestatud väärtegude kohtuvälised menetlejad on vastavalt oma pädevusele:
1) Tööinspektsioon;
2) Keskkonnainspektsioon;
4) Terviseamet;
5) Veterinaar- ja Toiduamet.
6) [kehtetu - RT I 2010, 37, 224 - jõust. 09.07.2010]
§ 49. Seaduse rakendamine biotsiididirektiivis ettenähtud üleminekuperioodi reguleeriva 14-aastase tööprogrammi raames
(1) Biotsiide, mis sisaldavad direktiivi 98/8/EÜ I, I A ja I B lisasse kandmata toimeaineid, võib turustada pärast registreerimist, kusjuures biotsiidide toimeained peavad vastama komisjoni määruses (EÜ) nr 1451/2007 Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 325, 11.12.2007, lk 3–65) kehtestatud nõuetele.
(11) Biotsiide, mis vastavad käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud nõuetele, registreeritakse kuni 2014. aasta 14. maini või tähtpäevani, milleni on Euroopa Komisjoni otsusega pikendatud üleminekuperioodi teatud toimeainete kohta esitatud andmete läbivaatamiseks.
(2) Registreerimiseks esitatakse Terviseametile järgmised andmed:
1) taotleja nimi, registrikood või isikukood ja kontaktandmed;
5) biotsiidi täielik koostis ja iga ohtliku koostisaine klassifikatsioon;
9) biotsiidi kasutusviis ja kasutusjuhend;
10) võimaluse korral andmed biotsiidi toime tõhususe kohta;
11) biotsiidi klassifikatsioon, pakendamine ja märgistus koos märgistuse näidisega;
12) biotsiidi ohutuskaart.
(3) Kui toimeaine on kantud biotsiididirektiivi I, I A või I B lisasse, tuleb taotleda registreeritud biotsiidile turustusluba käesolevas seaduses sätestatud nõuete kohaselt. Asjakohased dokumendid tuleb esitada pädevale asutusele hiljemalt toimeaine lisasse lisamise kuupäevaks. Kui biotsiid sisaldab mitut toimeainet, tuleb dokumendid esitada viimasena lisasse kantud toimeaine lisamise kuupäevaks.
(4) Eestis registreeritud biotsiidi võib jätkuvalt turustada pärast toimeaine biotsiididirektiivi lisasse lisamise kuupäeva, kui taotleja on täitnud järgmised tingimused:
1) esitanud ühe liikmesriigi pädevale asutusele nõuetekohased dokumendid turustusloa saamiseks;
2) teavitanud Terviseametit turustusloa taotlemisest ning soovist jätkata biotsiidi turustamist Eestis turustusloa vastastikuse tunnustamise alusel. Selleks tuleb esitada Terviseametile Ühenduse biotsiidiregistri (Community Register for Biocidal Products, R4BP) täidetud ja allkirjastatud taotluse vorm paberil.
(5) Pärast lõike 4 punktis 1 nimetatud turustusloa väljastamist teises liikmesriigis tuleb turustusloa vastastikuseks tunnustamiseks esitada Terviseametile hiljemalt kahe kuu jooksul käesoleva seaduse § 21 lõikes 1 nõutud dokumendid ja tasuda riigilõiv.
(6) Biotsiide, mis on kantud komisjoni määruse (EÜ) nr 1451/2007 Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta I või II lisasse, kuid mille import Eestisse on keelatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 304/2003/EÜ ohtlike kemikaalide eksportimise ja importimise kohta (ELT L 063, 06.03.2003, lk 1–26) kohaselt, ei ole lubatud Eestisse sisse tuua ka teistest liikmesriikidest ega Eestis turustada ja kasutada.
2. jagu Biotsiidiseadusega seonduvate seaduste muutmine
§ 50. – § 52. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]
[Kehtetu - RT I 2010, 37, 224 - jõust. 09.07.2010]
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/8/EÜ biotsiidide turustamisest (EMPs kohaldatav tekst) (EÜT L 123, 24.04.1998, lk 1–63); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/47/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/385/EMÜ aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta ja nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta ning direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 247, 21.09.2007, lk 21–55); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/8/EÜ biotsiidide turustamisest, konsolideeritud redaktsioon (CONSLEG, 1998L0008, 26.09.2008, lk 1–80); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/107/EÜ, millega muudetakse direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, seoses teatavate tähtaegade pikendamisega (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 262, 6.10.2009, lk 40–42).


text:
Hankija peab tagama riigihanke läbipaistvuse ja kontrollitavuse ning kohtlema kõiki isikuid võrdselt ja neid mitte diskrimineerima. Kontsessioonilepinguid sõlmivad ametiasutused peavad järgima läbipaistvuskohustust, mille sisuks on kõigile potentsiaalsetele pakkujatele adekvaatsel tasemel avalikustatuse tagamine, mis avab teenuste kontsessioonilepingu sõlmimise konkurentsile ning võimaldab kontrollida kontsessiooni andmise erapooletust. Teenuste kontsessioonilepingu põhiklauslite oluline muutmine võib tuua kaasa vajaduse sõlmida uus kontsessioonileping ning seda juhul, kui muudatused erinevad algsetest oluliselt ja sellest võib järeldada poolte soovi sõlmida lepingu oluliste tingimuste kohta uus kokkulepe. Võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtetest tulenevalt peab hankija olema hankemenetluses avaldatud tingimustega seotud kuni hankelepingu täitmise lõpuni. Kui hankija soovib säilitada võimaluse pärast pakkumise võitja väljaselgitamist hanke tingimusi muuta, tuleb selline võimalus koos vastavate detailsete reeglitega pakkumiskutse dokumentides selgesõnaliselt ette näha.
Võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtetest tulenevalt peab hankija olema hankemenetluses avaldatud tingimustega seotud kuni hankelepingu täitmise lõpuni. Hankija poolt hiljem tehtud otsused võivad otseselt mõjutada pakkumuse tegemist ja osalejate võrdseid võimalusi. Ka pärast hankelepingu sõlmimist võib pakkumisel osalenud konkurent esitada kaebuse kohtusse pakkumise võitjale suunatud otsuste tühistamiseks ja seda konkursi esemeks olnud ainuõiguse kehtivuse lõpuni. Kaebeõigus ei piirdu üksnes isikutega, kes on konkursil pakkumuse esitanud. Kohtusse pöördumise õigus võib olla ka isikul, kes pakkumust ei esitanud, kuid oleks pakkumisel osalenud juhul, kui hanke- või kontsessioonilepingusse muudatusega sissetoodud tingimused olnuks ette nähtud esialgses pakkumismenetluses.
3-3-1-66-10 Riigikohus 27.10.2010
Vaidlusaluse lepinguga on kohalik omavalitsus andnud äriühingule õiguse võtta kolmandatelt isikutelt tasu ja äriühing võtnud üle teenuse osutamisega seotud riski. Seetõttu saab kohaliku omavalitsuse ja äriühingu vahelist suhet pidada kontsessioonisuhteks. Teenuste kontsessiooni andmisel lähtub hankija riigihangete seaduse esimeses peatükis sätestatud nõuetest, eelkõige RHS §-s 3 sätestatud riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest (RHS § 17 lg 4). Euroopa Kohtu praktika kohaselt kui riigihange ei kuulu riigihankeid käsitlevate Euroopa Liidu direktiivide kohaldamisalasse, peab hankija järgima Euroopa Ühenduse asutamislepingu aluspõhimõtteid, eeskätt art-d 43 ja 49 (Euroopa Liidu toimimise lepingu art-d 49 ja 56) (Euroopa Kohtu 07.12.2000 otsus kohtuasjas C-324/98: Telaustria ja Telefonadress, EKL 2000, lk I-10745, p-d 60 ja 61; 13.10.2005 otsus kohtuasjas C-458/03: Parking Brixen, EKL 2005, lk I-08585, p-d 46-48; 09.09.2010 otsus kohtuasjas C-64/08: kriminaalasi Ernst Engelmanni vastu, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, p 49). Kuni 15-aastase kestusega kontsessioonide andmine takistab või isegi keelab teistes liikmesriikides asuvate ettevõtjate vabaduste, mis on tagatud asutamislepingu art-tega 43 ja 49, kasutamist ning kujutab seega endast nende vabaduste kasutamise piirangut (Euroopa Kohtu 09.03.2006 otsus kohtuasjas C-323/03: Komisjon vs. Hispaania, EKL 2006, lk I 2161, p 44; eespool märgitud otsus Engelmanni kohta, p 46). Kui otselepingu sõlmimisega rikuti oluliselt Euroopa Ühenduse asutamislepingu art-d 43 ja 49 ja RHS § 17 lg-t 4 ja § 3, siis Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole sellise lepingu kehtimajäämine lubatud. Vastasel korral ei ole tagatud, et kohalik omavalitsus viiks läbi uue menetluse, mis vastaks nii RHS §-le 3 kui ka asutamislepingu art-tele 43 ja 49, vaid rikkumine jätkuks kogu lepingu kehtivuse jooksul ja tõhusad kohtulikud õiguskaitsevahendid puuduksid.
Euroopa Kohtu praktika kohaselt kui riigihange ei kuulu riigihankeid käsitlevate Euroopa Liidu direktiivide kohaldamisalasse, peab hankija järgima Euroopa Ühenduse asutamislepingu aluspõhimõtteid, eeskätt art-d 43 ja 49 (Euroopa Liidu toimimise lepingu art-d 49 ja 56) (Euroopa Kohtu 07.12.2000 otsus kohtuasjas C-324/98: Telaustria ja Telefonadress, EKL 2000, lk I-10745, p-d 60 ja 61; 13.10.2005 otsus kohtuasjas C-458/03: Parking Brixen, EKL 2005, lk I-08585, p-d 46-48; 09.09.2010 otsus kohtuasjas C-64/08: kriminaalasi Ernst Engelmanni vastu, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, p 49). Kuni 15-aastase kestusega kontsessioonide andmine takistab või isegi keelab teistes liikmesriikides asuvate ettevõtjate vabaduste, mis on tagatud asutamislepingu art-tega 43 ja 49, kasutamist ning kujutab seega endast nende vabaduste kasutamise piirangut (Euroopa Kohtu 09.03.2006 otsus kohtuasjas C-323/03: Komisjon vs. Hispaania, EKL 2006, lk I 2161, p 44; eespool märgitud otsus Engelmanni kohta, p 46). Kui otselepingu sõlmimisega rikuti oluliselt Euroopa Ühenduse asutamislepingu art-d 43 ja 49 ja RHS § 17 lg-t 4 ja § 3, siis Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole sellise lepingu kehtimajäämine lubatud. Vastasel korral ei ole tagatud, et kohalik omavalitsus viiks läbi uue menetluse, mis vastaks nii RHS §-le 3 kui ka asutamislepingu art-tele 43 ja 49, vaid rikkumine jätkuks kogu lepingu kehtivuse jooksul ja tõhusad kohtulikud õiguskaitsevahendid puuduksid.
vt otsuse p-d 17-19.

matches:
Riigikohus
§ 17
§ 17
§ 3
§ 17
§ 3


text:
Infokuller - juuli 2017 | KPMG | EE
https://home.kpmg.com/ee/et/home/insights/2017/07/infokuller---juuli-2017.html
› Infokuller - juuli 2017
Infokuller - juuli 2017
Juuli InfoKulleris tutvustame Riigikogu poolt vastu võetud tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadusest tulenevaid tulumaksuseaduse muudatusi.
Peamiste muudatustena võib välja tuua järgneva – alandatakse regulaarselt makstavate dividendide tulumaksumäära, krediidiasutustele pannakse avansilise tulumaksu maksmise kohustus, kontsernisiseste laenudega seoses kehtestatakse teavituskohustus, muudetakse sõiduautode erisoodustuse maksustamise aluseid, täiendatakse tööandja osalusoptsiooni maksuregulatsiooni ja tehakse muid erisoodustuste maksustamist puudutavaid muudatusi.
Samuti anname lühiülevaate juuli algul jõustunud käibemaksuseaduse ja riigikaitseseaduse muutmise seadusest ning nagu tavaks saanud, toome teieni olulisemad kohtulahendid.
19.06.2017 võttis riigikogu vastu tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse, millele tänaseks on andnud heakskiidu ka president. Suurem osa muudatustest jõustub 01.01.2018.
• Regulaarselt makstavad dividendid
Alates 01.01.2018 jõustuva tulumaksuseaduse kohaselt maksustatakse kasum, mis on väiksem või võrdne eelneva kolme aasta keskmise Eestis maksustamisele kuulunud jaotatud kasumiga, alates 2019. aastast 14/86-lise tulumaksumääraga. Üleminekusätete kohaselt rakendatakse 2019. aastal madalamat maksumäära dividendidele, mis vastavad 1/3-le 2018. aastal jaotatud kasumist ning 2020. aastal dividendidele, mis vastavad 1/3-le 2018. ja 2019. aastal jaotatud kasumist. Nimetatud piirmäärasid ületav osa kasumieraldistest maksustatakse jätkuvalt 20/80-lise maksumääraga. Lisaks on oluline märkida, et 14/86-lise tulumaksuga maksustatud dividendidelt, mida makstakse füüsilistele isikutele (nii resident kui ka mitteresident), tuleb täiendavalt kinni pidada 7% tulumaksu. Kinnipidamise kohustus tekib ka siis, kui füüsilisele isikule makstakse dividende tulumaksuseaduse § 50 lg 1 alusel ja 14/86-list tulumaksumäära on rakendanud tütarettevõtja, kellelt dividendid saadi.
• Tulumaks varjatud kasumieraldiselt (laenult)
Kuigi palju kõneainet pakkunud n.ö panditulumaks jäeti seaduseelnõust välja, täiendati seadust maksuhalduri töö lihtsustamiseks varjatud kasumieraldiste tuvastamise ja määratlemise mehhanismiga.Nimelt on seadusesse toodud säte, mille kohaselt peab residendist äriühing maksma tulumaksu äriühingu aktsionärile, osanikule või liikmele antud laenult, kui tehingu asjaolud viitavad, et tegemist võib olla varjatud kasumieraldisega. Emaettevõtjale ning selle teisele tütarettevõtjale, välja arvatud laenuandja tütarettevõtjale, antud laenu puhul, mille tagastamise tähtaeg on pikem kui 48 kuud, lasub maksumaksjal maksuhalduri nõudmisel laenu tagasimaksmise võime ja kavatsuse tõendamise kohustus. Selleks annab maksuhaldur äriühingule tõendite esitamiseks vähemalt 30-päevase tähtaja.
Laenudega seoses on residendist äriühing ja mitteresidendist äriühingu Eestis asuv püsiv tegevuskoht (v.a aktsiaseltsifond, residendist krediidiasutus ja mitteresidendist krediidiasutuse Eesti filiaal) edaspidi kohustatud esitama maksuhaldurile kvartalile järgneva kuu 20. kuupäevaks deklaratsiooni eelmise kvartali jooksul emaettevõtjale ja selle tütarühingutele antud laenude ja nende tagastamise kohta. Tõendamise ja deklareerimise kohustus rakendub alates 2017. aasta 1. juulist antud laenudele, samuti sellistele laenudele, mille puhul on alates 2017. aasta 1. juulist laenusummat suurendatud, laenu tagastamise tähtaega pikendatud või muid olulisi tingimusi muudetud.
• Sõidukid
Tulumaksuseaduse muudatuste kohaselt on alates 2018. aastast ettevõtte sõiduauto kasutamisel nii töö– kui ka isiklikeks sõitudeks erisoodustuse hinna aluseks sõiduauto mootori võimsus. Eelnõu kohaselt on maksubaasiks 1,96 €/kW ning 1,47 €/kW, kui sõiduauto on üle viie aasta vana. Täiendavalt näeb eelnõu ette seda, et kui ettevõtte sõiduauto kasutamine isiklikeks sõitudeks on välistatud, tehakse selle kohta märge liiklusregistrisse.Lisaks täpsustatakse eelnõuga kaubikute maksustamispõhimõtteid. Tulumaksuseaduse muudatustega nähakse ette, et lisaks turuhinnale võib kaubikute eratarbeks kasutamisel rakendada võimsuspõhist arvestust. Samuti täpsustatakse käibemaksuseaduses omatarbe mõistet, sätestades, et kui omatarbe moodustab tööandja veoauto (täismassiga kuni 3500 kg), takso või õppesõiduauto tasuta või soodushinnaga kasutada andmine tööülesannete või ettevõtlusega mitteseotud tegevuseks, on nimetatud käibe maksustatav väärtus tulumaksuseaduse alusel arvutatud erisoodustuse hind.Samuti muudetakse käibemaksuseadust osas, mis puudutab mahaarvatud sisendkäibemaksu korrigeerimist olukorras, kus sõiduauto kasutusotstarve on muutunud.
• Optsiooniprogrammid
Kui töötaja omandas optsiooni alusvara enne kolme aasta möödumist osalusoptsiooni andmisest, siis seni kehtinud tulumaksuseaduse kohaselt tuli tööandjal erisoodustusena maksustada. Seaduse muudatusega luuakse võimalus, et ka 3-aastase perioodi jooksul oleks võimalik optsioone realiseerida maksuvabalt. Eeldusteks on, et optsioonileping on sõlmitud vähemalt kolmeaastase tähtajaga. Maksuvabastus hakkab kohalduma olukordades, kus optsioonilepingu kehtivuse ajal võõrandatakse kogu osalus tööandjas või temaga samasse kontserni kuuluvas äriühingus, samuti kui töötajal tuvastatakse täielik töövõimetus või töötaja sureb. Erisoodustuseks ei loeta optsiooni alusvaraks oleva osaluse omandamist ulatuses, mis vastab proportsionaalselt optsiooni hoidmise ajale enne nimetatud sündmust.
• Muud erisoodustused
— Seadusesse lisatakse täpsustus, et tulumaksuga ei maksustata selliste parkimiskulude hüvitamist töötajale, mis on tekkinud tööülesannete täitmise käigus.
— Erisoodustuseks ei loeta edaspidi tööandja ettevõtlusega seotud kulutusi töölepingu alusel töötava töötaja transpordiks elu- ja töökoha vahel, kui töötaja elukoht asub vähemalt 50 kilomeetri kaugusel töökohast või tööandja korraldab transporti bussiga. Kui transporti korraldatakse tööandja autoga, loetakse see käibemaksuseaduse tähenduses sõiduauto ettevõtluses kasutamiseks.
— Samuti ei loeta edaspidi erisoodustuseks tööandja ettevõtlusega seotud kulutusi töölepingu alusel töötava töötaja majutamiseks tingimustel, et töötaja elukoht asub vähemalt 50 kilomeetri kaugusel töökohast ja tal ei ole majutamise perioodil töökohale lähemal asuvat eluasemena kasutatavat kinnisvara. Seejuures maksuvabad kulutused majutatava töötaja kohta on kuni 200 eurot kuus majutamise korral Tallinnas või Tartus ja kuni 100 eurot mujal.
— Erisoodustuseks ei loeta ka osalise või puuduva töövõimega või puudega töötajale abivahendite andmiseks tehtud kulutusi ulatuses, mis ei ületa 50% samale töötajale sama kalendriaasta jooksul makstud sotsiaalmaksuga maksustatud summast.
• Krediidiasutuste avansilised maksed
Vastu võetud seadusega kehtestatakse residendist krediidiasutustele ja mitteresidendist krediidiasutuste Eesti filiaalidele kohustus tasuda tulumaksu avansilisi makseid määraga 14% eelmises kvartalis teenitud kasumilt jooksva kvartali kolmanda kuu 10. kuupäevaks. Kasumi jaotamisel ja sellega kaasneva tulumaksukohustuse arvutamisel saab krediidiasutus tasutud avansilist tulumaksu arvesse võtta.
Käibemaksuseaduse ja riigikaitseseaduse muutmise seadus
Seoses Eesti Vabariigi valitsuse ja Ameerika Ühendriikide valitsuse kaitsekoostöö kokkuleppe rakendamisega on Riigikogu võtnud vastu käibemaksuseaduse muudatused, millega täiendati loetelu isikutest, kellele kohaldatakse maksuvabastust isiklikuks otstarbeks vajaliku kauba importimisel ja käibemaksu tagastamist kauba või teenuse saamisel Eestis, kui see on ettenähtud rahvusvahelises lepingus. Muudatused puudutavad KMS § 39 järgmisi lõikeid:
• lõikes 2 täiendati teises lauses olevat asutuste ja isikute loetelu, kellele rakendatakse maksusoodustust kaupade või teenuste osas. Lähtuvalt koostööleppest lisati loetellu välisriigi relvajõudude lepingupartneri töötaja;
• lõikes 3 muudeti määruse andjat, kelleks varasemalt oli Vabariigi Valitsus. Uue sõnastuse kohaselt on imporditava kauba käibemaksust vabastamise korra ja tingimused ning käibemaksu tagastamise korra ja tingimuste kehtestamise õigus valdkonna eest vastutaval ministril, kelleks on praegu rahandusminister.
• lõikes 6 määrati uueks käibemaksuvabastuse või käibemaksu tagastuse taotlemise õiguse kinnitajaks riigikaitse korraldamise valdkonna eest vastutav minister või tema volitatud ametnik.Käibemaksuseaduse muudatused jõustusid alates 1. juulist 2017.
Eelnõuga on võimalik tutvuda siin.
Osaühingu omandis olevate kinnistute kasutamine ning vastavate tehingute maksustamine
Riigikohus tegi 09.06.2017 otsuse haldusasjas 3-3-1-78-16, mis puudutab osaühingu omandis olevate kinnistute kasutamist juhatuse liikme poolt.
Vaidluses kaebajana osalenud osaühingule kuulusid kaks kinnistut, millele olid ehitatud puhkemaja ja kontoriruumid. Hoonete ehituseks mõeldud summadelt arvas osaühing sisendkäibemaksu maha. Maksu- ja Tolliamet leidis, et kinnistuid ei kasutatud äriühingu ettevõtluse tarbeks ning kinnistutele tehtud kulutused ei olnud seotud äriühingu ettevõtlusega. Maksuhaldur asus muuhulgas seisukohale, et kinnistute soetamise kulutusi (ehitamis-, sisustamis- ja haljastuskulutusi) tuleb käsitleda dividendimaksena. Seega tegi maksuhaldur maksuotsuse, millega vähendas mahaarvamisele kuuluvat sisendkäibemaksu ning määras tasumiseks tulumaksu.
Riigikohus nõustus, et kinnistuid ei ole kasutatud osaühingu maksustatava käibe tarbeks ning kinnistutega seotud kulutustelt ei ole käibemaksu maha arvamine lubatud. Samas asus Riigikohus antud asjas seisukohale, et tegemist ei ole varjatud dividendimaksega, kuna kinnistute soetamise ja sisustamise tulemusena ei ole vähenenud äriühingu vara ega suurenenud äriühingu osaniku vara. Riigikohus selgitas, et asjas ei ole tuvastatud, et äriühing tegi osanikele väljamakseid kas rahalises või mitterahalises vormis. Riigikohtu hinnangul, kuivõrd kinnistud kuulusid maksuotsuse tegemise ajal äriühingule ning osanikele väljamakseid ei ole tehtud, siis ei ole tegemist osanikele välja makstud dividendidega tulumaksuseaduse § 50 lg 1 alusel.

matches:
§ 50
§ 39
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 50


text:
3-1-1-93-16 Riigikohus 17.11.2016
LS § 130 lg 12 p 8
VTMS § 150 lg 2
AutoVS § 31 1
LS § 217 lg 1
arutamise üldtingimused
VTMS § 123 lg 2 sätestab, et maakohus arutab väärteoasja täies ulatuses, sõltumata esitatud kaebuse piiridest, kontrollides kohtuvälise menetleja otsuse tegemise aluseks olnud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid. Eelnevast nõudest tulenevalt peab kohus otsuse tegemisel lahendama VTMS §-s 133 loetletud küsimused. Kooskõlas VTMS §-ga 110 peab kohtuotsuse põhiosast nähtuma nii tõendite analüüs kui ka see, millised asjaolud tõendatuks loeti ja millele otsuse tegemisel tugineti. Kohtu mõttekäik peab olema otsuse lugejale jälgitav ja järeldused peavad olema seostatud tuvastatud asjaoludega. Kui kohtuotsuse põhjendustes ilmnenud tõendite hindamist puudutavad lüngad ja tõenditevaheliste vastuolude kõrvaldamata jätmine on toonud kaasa väärteomenetluse alusetu lõpetamise, on see käsitatav väärteomenetlusõiguse olulise rikkumisena VTMS § 150 lg 2 mõttes. (p-d 17-18)
veosevedu
Kuna Eesti Vabariik on võtnud EÜ määruse nr 561/2006 art 13 lg 1 p-s h sisalduva erandi üle sisuliselt üks ühele, tuleb ka liiklusseaduses sisalduvate mõistete avamisel arvestada Euroopa õiguse kohaldamise reegleid. (p 8) LS § 130 lg 12 p-s 8 sätestatud mõiste “seoses gaasihooldusteenustega” all on peetud silmas üksnes sõidukeid, mida kasutatakse olulises ulatuses üksnes seoses gaasi tootmise, transportimise ja jagamisega või seoses nendeks tegevusteks vajalike rajatiste hooldamisega. Lisaks eeldab sõidumeeriku kasutamise erand avalikes huvides osutatavaid gaasihooldusteenuseid. Mõiste "seoses olmejäätmete kogumise ja kõrvaldamisega" hõlmab aga olmejäätmete kogumist kohast, kus jäätmed on ladustatud. Masinad, mida selliseks kogumiseks kasutatakse, läbivad piiratud vahemaid lühikese ajavahemiku jooksul ja jäätmete transportimisel on võrreldes jäätmete kogumisega üksnes abistav tähendus. Olmejäätmete kogumine, mis ei vasta nimetatud kriteeriumitele, ei lange sõidumeeriku kasutamise kohustuse erandi alla. Kohus peab iga kord eraldi hindama, kas konkreetne juhtum nimetatud erandi alla kuulub või mitte. (Vt RKKKo 3-1-1-34-10, p-d 6–7). (p 8) LS § 130 lg 12 p-s 8 loetletud sõidumeeriku kasutamise kohustust välistavad erandid laienevad transpordile peamiselt neil juhtudel, kui sõiduki liikluses osalemisel on põhitööülesande täitmisel abistav roll (vrd nt RKKKo 3-1-1-2-16). Seejuures on nõutav, et tehtav vedu peab olema seotud konkreetse seaduses nimetatud tööga. (p 9) AutoVS §-s 31^3 nähakse ette vastutus tasulise riigisisese autoveoteenuse osutamisel ühenduse tegevusloa kinnitatud ärakirja, juhitunnistuse või nõutava veoloa autojuhi poolt kontrollivale ametiisikule esitamata jätmise eest. EÜ määruse nr 1072/2009 art 1 lg 5 punktis d on nimetatud veod, mille korral ei ole vaja ühenduse tegevusluba ja mis on vabastatud ka kõigist veoloa nõuetest. Rääkimaks veoloa nõuetest vabastamisest, peavad olema korraga täidetud kõik kõnealuse määruse punkti tingimused. (p 15)
Kuna Eesti Vabariik on võtnud EÜ määruse nr 561/2006 art 13 lg 1 p-s h sisalduva erandi üle sisuliselt üks ühele, tuleb ka liiklusseaduses sisalduvate mõistete avamisel arvestada Euroopa õiguse kohaldamise reegleid. (p 8)

matches:
Riigikohus
§ 130
§ 150
§ 31
§ 217
§ 123
kohus
§ 150
§ 130
Kohus
§ 130


text:
Kohtumenetluse parima praktika edendamise suunised - Eesti Advokatuur
Kantuna soovist edendada kohtumenetluse tõhusust on kohtunike, prokuröride ja advokaatide osalusel koostatud ning kokku lepitud alljärgnevad suunised parima käitumistava loomiseks kohtuasjade ajamisel, omavahelises suhtluses ja suhtluses avalikkusega.
Kohtumenetluse parima praktika edendamise suuniste (edaspidi suunised) järgijad tunnustavad esmatähtsana kohtuasjade õiget lahendamist. Selleni jõudmine on seejuures ettenähtav, toimub asja iseloomu arvestades mõistliku aja jooksul ning selle puhul on tagatud menetlusosaliste õigus õiglasele ja erapooletule menetlusele.
Ühtlasi tunnustavad suuniste järgijad, et õigusriigile vääriline õigusemõistmine nõuab oma kutsetegevuse raames selles vahetult osalejate heauskset ja väärikat käitumist, vastastikuste rollide mõistmist ja tunnustamist.
1. Eesmärk ja aluspõhimõtted
1.1. Suuniste põhimõtteid rakendatakse kohtule, prokuröridele ja poolte professionaalsetele esindajatele. Põhimõtete järgimist edendatakse koolituste abil ja kohtu tegevuse kaudu kohtuasjade lahendamisel menetluse juhtimisel.
1.2. Kriminaalasjades on menetluse parima praktika eesmärk aidata lahendada kohtuasjad tõhusalt ja tulemuslikult, mõistes ja tunnustades poolte rolle.
1.3. Tsiviilasjades on menetluse parima praktika eesmärk edendada tsiviilasja lahendamist üldjuhul poolte esitatava, kuni kahe menetlusdokumendi alusel ja kuni kahe istungiga. See eeldab:
- poolte tipptasemel professionaalsust menetlusdokumentide koostamisel;
- kohtu tipptasemel professionaalsust menetluse juhtimisel.
1.4. Menetluse parima praktika eesmärkide saavutamine eeldab kohtumenetluses osalejate heauskset ja väärikat käitumist, vastastikuste rollide kestvat mõistmist ja tunnustamist:
- kohtul on õigus ja kohustus juhtida menetlust aktiivselt ja ettenähtavalt, sh nõuda nõuetekohaste menetlusdokumentide esitamist, tagada poolte võrdsus asjaolude ja tõendite esitamisel, lahendada taotlused oma siseveendumuse kohaselt, reageerida minetustele ning võtta menetluskulude kindlaksmääramisel arvesse parima praktika järgimist või eiramist;
- pooltel on õigus ja kohustus esitada oma positsioon kohtule mahus ja viisil, mis on vajalik asja õigeks, õiglaseks ja tõhusaks lahendamiseks. Samuti on pooltel kohustus teha kohtuga koostööd menetluse tõhususe tagamiseks, arvestades seejuures oma rolli.
2. Eelmenetlus
2.1. Eelistungiks valmistavad pooled end ette ja kohus planeerib selle viisil, et see oleks võimalik läbi viia ühe istungiga.
2.2. Põhiistungi määramisel tuleb pooltele tagada vajalik aeg ettevalmistuseks ja menetluslike üllatuste maksimaalne vältimine.
2.3. Kohus arvestab istungiaega määrates varem määratud istungeid, kavandatud puhkusi, töölähetusi ja menetlusosaliste kutseorganisatsioonide korraldatud koolitusi. Lisaks arvestavad pooled, et istung peaks toimuma kolme kuu jooksul pärast eelistungit.
2.4. Pooled peavad istungeid kavandes andma kohtuistungi kestusele ja toimingute ajale põhistatud hinnangu.
2.5. Pooled kooskõlastavad omavahel kohtuasja arutamise tõhusemaks muutmise võimalused (nt kriminaalmenetluse lõpetamine otstarbekuse kaalutlustel, lihtmenetlusele üleminek) ja peavad vajaduse korral sel teemal kohtuga nõu.
2.6. Pooled kasutavad alternatiivseid suhtlusvõimalusi (e-post, telefon) kohtuistungi ettevalmistamisel tekkivate küsimuste lahendamiseks eesmärgiga ajada kohtuasja tõhusalt (nii eel- kui ka põhimenetluses). Ka kohtuga on võimalik samadel viisidel nõu pidada, kuid taotleja või kokku lepitud juhtudel kohus teavitab sellisest suhtlusest ka teist poolt.
3.1. Pooled ja kohus võtavad sihiks täita kohtuistungi eesmärke, s.o kohtumenetluses osalejate ja avalikkuse ootusi.
3.2. Isikuliste tõendiallikate istungiks ettevalmistamise käigus ei tohi pooled neid hirmutada, heidutada ega soovitada teadvalt valeütluste andmist.
3.3. Pooled valmistuvad istungiks selliselt, et oleks tagatud nende valmisolek arutada kohtuasi lõpuni kohtu poolt kavandatud ja määratud istungite jooksul. Seda põhimõtet arvestavad pooled ka tunnistajaid kohtuistungile kutsudes ja nende ülekuulamist kavandades.
3.4. Kohus väldib menetluse erapooletu juhtimise rolli piiridest väljumist ning tagab menetluse võistlevuse ja õiguse õiglasele ning erapooletule menetlusele. Kohus näitab kõigi istungil viibijate suhtes nii kõnes kui ka teos välja austavat suhtumist.
3.5. Kohus ja pooled planeerivad oma päevakava ja kohtusse saabumise selliselt, et istungi määratud algusajaks on tagatud nende kohal- ja valmisolek istungi sisuliseks pidamiseks.
3.6. Istungi alguses arutab kohus pooltega läbi toimingute järjekorra, selleks kuluva aja ja võimalikud vaheajad.
3.7. Pooled väldivad istungil taotluste esitamist vaheaegade võtmiseks või istungite edasilükkamiseks seoses teistel istungitel või menetlustoimingutel viibimise vajadusega. Sellistel põhjustel vaheaegade võtmine istungipäevadel või istungilt kavandatust varasem lahkumine on võimalik ainult erandjuhtudel ja kohtu loal.
3.8. Pooled väldivad kohtuga vaidlusse laskumist ning näitavad kõigi istungil viibijate suhtes nii kõnes kui ka teos välja austavat suhtumist. Samuti hoiduvad pooled kõrvalistest ja istungi pidamist takistavatest tegevustest. Vaidluste tekkides võib kohus kuulutada välja vaheaja ja vajaduse korral pidada pooltega nõu kabinetis.
3.9. Kohus katkestab poolte sellised sõnavõtud, mis väljuvad vaidlusesemest, ja suunab neid kohtu hinnangul asja lahendamise seisukohalt asjassepuutuvate küsimuste juurde.
3.10. Pooled põhjendavad istungite edasilükkamise ja tähtaja pikendamise taotlust, s.o selle põhjust ja esitamise aega. Kohus selgitab vajaduse korral eeltoodud aluseid täiendavalt.
3.11. Ristküsitlus pole aeg küsitletava lisanõustamiseks ja tõendeid uuritakse kriminaalmenetluse seadustiku sätete alusel. Tõlkega ristküsitluses arvestatakse tõlkele kuluvat aega. Kohtuistungi sekretär ega teised saalisviibijad (v.a kohus) ei saa dikteerida ristküsitluse tempot.
3.12. Kohus kaalub poolte taotlusel alati kohtuvaidluste ettevalmistamiseks lisaaja andmist.
4. Erimeelsuste lahendamine
4.1. Poolte tegevuste või nende esitatud taotluste õiguspärasuse suhtes põhjendatud kahtluste tekkides võib kohus kontrollida nende kahtluste paikapidavust selle prokuröri kaudu, kellele istungil osalev prokurör vahetult allub, või advokaadibüroo pidaja kaudu. Samuti võib kohus kasutada seda võimalust poole allumatuse või ebaviisaka suhtlusviisi edasiseks ärahoidmiseks. Äärmuslikul juhul võib kohus pöörduda Eesti Advokatuuri aukohtu või prokuröride eetikanõukogu poole.
4.2. Pooled väldivad erimeelsuste lahendamist väljaspool kohtumaja avalikus kasutuses olevaid alasid ja kõrvaliste isikute juuresolekul. Pooled teadvustavad ja tunnustavad üksteise rolle nii omavahelises suhtluses, kohtuistungil kui ka avalikkuse ees ning säilitavad omavahelises suhtluses väärikuse.
5. Suhtlemine meediaga
Suhtluses meediaga järgitakse asutuste poolt välja kujundatud meediasuhtluse põhimõtteid. Menetluses olevaid kohtuasju ei lahendata samal ajal ja sisuliselt meedia vahendusel, sh ei väljendata sellisel viisil kriitikat teiste menetlusosaliste kutsetegevuse ega kohtu suhtes.
6. Menetlusdokumendid
6.1. Menetlusdokumendid koostatakse viisil, mis tagab kohtumenetluse eesmärkide täitmise ega koorma oma mahult ega sisult ülemäära menetlust.
6.2. Menetlusdokumentide selguse huvides nimetavad pooled nendes menetluse ja menetlusosaliste andmed, resolutsiooni ja asjaolud ning põhjendava osa, sh asjassepuutuvad viited.
7. Eelmenetlus
7.1. Kohus on menetluse juhtimises aktiivne. Kohus reageerib minetustele.
7.2. Kostja vastuseks antav tähtaeg on üldjuhul 20 päeva ning sõltuvalt asja mahukusest või keerukusest rohkem või vähem.
7.3. Kohus väldib tähtaegade kuhjumist nn kõrgperioodile (jõulud, jaanipäev, suvepuhkuste lõpp – september).
7.4. Pool võib taotleda tähtaja pikendamist mh sõltuvalt töökoormusest ja tsiviilasja keerukusest. Tähtaja pikendamise taotlus esitatakse võimalikult vara. Pool planeerib oma töö nii, et kohtu antud tähtaja või pikendatud tähtaja jooksul esitab pool oma positsiooni ja tõendid ühes terviklikus dokumendis.
7.5. Pärast kostja vastuse saamist täidab kohus selgitamiskohustuse kirjalikult või eelistungil. Hagi ja kostja vastuse esitamise ning selgitamiskohustuse täitmise vahelisel ajal väldivad pooled kohtu vastava nõudeta täiendavate menetlusdokumentide esitamist.
7.6. Kohtu selgitamiskohustuse järel esitab kumbki pool ühe dokumendiga oma positsiooni võimalikud täiendused, sh kõik vajalikud asjaolud, tõendid, põhjendused ja taotlused. Dokument koostatakse mahus ja viisil, mille järel on pool valmis arutama asja põhiistungil. Kohus tagab dokumendi koostamiseks mõistliku tähtaja ning võimaluse vastata teise poole esitatud seisukohtadele ja tõenditele.
7.7. Kohus võtab tõendid vastu ja lahendab poolte taotlused määrusega. Tõendi vastuvõtmisest või tõendite kogumisest keeldumise, samuti poole taotluse rahuldamata jätmise kohta teeb kohus põhjendatud määruse.
7.8. Asja määramisel kirjalikku menetlusse määrab kohus ka menetlusega seotud tähtajad viivitusteta.
8. Istung
8.1. Istungiaega määrates arvestab kohus poolte esindajate puhkuseid. Pooled peavad leidma vaba aja istungi pidamiseks hiljemalt kolme kuu ulatuses kohtu pakutud ajast või kui see on võimatu, tagama endale asendaja.
8.2. Kui kohus pole seda selgesõnaliselt märkinud, ei ole esimesele istungile vaja tunnistajaid kaasa võtta.
8.3. Eelistungilt põhiistungile üleminek on võimalik üksnes juhul, kui mõlemad pooled sellega nõustuvad.
8.4. Eelistung on menetlusplaani kokkuleppimise koht, kus selgitatakse välja ka kohaldatav õiguslik regulatsioon, tõendamist vajavad asjaolud ja lahendatakse taotlused. Kohus kõrvaldab asja arutamisest kõik, mis ei ole asja lahendamiseks oluline. Hiljemalt eelistungi lõpuks täidab kohus selgitamiskohustuse, selgitades mh menetluse edasist käiku. Pooltel on õigus küsida menetluse käigu ja juhtimise kohta kohtult küsimusi ning teha ettepanekuid.
8.5. Tunnistajate ülekuulamise taotluses tuleb nimetada asjaolud, mille kohta teab tunnistaja ütlusi anda ja mida soovitakse tunnistaja ütlustega tõendada. Istungil saab tunnistajaid küsitleda üksnes nende asjaolude kohta, mis on taotluses nimetatud. Kui pooled ei pea sellest reeglist kinni, sekkub kohus.
8.6. Kompromissile suunamine peab kohtu poolt olema argumenteeritud, viidetega poolte positsioonide nõrkadele kohtadele.
8.7. Kui pooltel tekivad omavahelistel kompromissiläbirääkimistel ületamatud vaidlused, võivad nad pöörduda suuniste saamiseks selles küsimuses kohtu poole.
9. Menetlusdokumendid
9.1. Menetlusdokument koostatakse võimalikult lühida ja konkreetsena. Pooled identifitseerivad selles oma dokumentides peamised vaidluskohad, mille tõttu on asi jäänud seni kompromissiga lahendamata ja jõudnud kohtusse.
9.2. Professionaalsed esindajad väldivad lauseituse ja laustõendamatuse positsiooni ning esitavad kohtule oma kliendi arusaama vaidlusaluse õigussuhte asjaoludest ja neid kinnitavatest tõenditest.
9.3. Esimeses menetlusdokumendis esitakse kohtule poole terviklik positsioon. Asjaoludena esitatakse ainult need, mis kuuluvad tõendamisesemesse õigussuhtele kohalduvast normist lähtuvalt. Asjaolud tuleb seostada tõenditega ja tõendid asjaoludega. Õiguslikud põhjendused ja kohalduv norm seostatakse asjaoludega.
9.4. Teine menetlusdokument esitatakse kohtu nõudmisel juhul, kui see on vajalik kohtu selgituskohustusest tulenevate juhiste täitmiseks või vastaspoole hilisemate asjaolude, tõendite ja/või põhjendustega seoses.
9.5. Pooled piirduvad kohtu poolt nõutud dokumentide arvuga ja üldjuhul ise lisadokumente ei esita. Kohtul on õigus mõista menetluskulu välja üksnes kohtu poolt nõutud dokumentide eest ja märkida vastav hoiatus ka menetlusse võtmise määrusse.
9.6. Kohus peab kinni menetluses seatud tähtaegadest ja pöörab tähelepanu sellele, et menetlustähtaegadest peaksid kinni ka pooled. Kohtul on õigus sanktsioneerida minetused (sh dokumentide vastuvõtmisega viivitamine, nende vastaspoolele esitamata jätmine, korralduslikes küsimustes kohtuga suhtlemine ilma teist poolt teavitamata). Kui kohus võtab menetlustähtaja möödumise järel vastu poole esitatud dokumendi või tõendi, tagab kohus seisukohtade ja tõendite esitamise võimaluse ka teisele poolele.
9.7. Kohus peab pöörama tähelepanu asjaolule, et e-toimikus oleksid vajalikud dokumendid nähtavad kõigile pooltele viivituseta. E-toimikusse lisatakse kogu asjaga seoses kohtuga peetud e-kirjavahetus.
10. Menetluskulud
10.1. Pooled vaidlustavad teineteise menetluskulusid ainult põhjendatud juhtudel. Seda tehes arvestab pool mh tema enda tehtud töö mahtu ning esitab ka oma põhjendatud seisukoha, millises ulatuses on vastaspoole kulu tema hinnangul põhjendatud.
10.2. Kohus hindab menetluskulusid lühidalt ja konkreetselt, arvestades menetluse mahtu ja laskumata üksiktoimingute sisusse. Pooled väldivad vastuväidete liigset detailsust.
10.3. Kohus ei vähenda menetluskulu suurust juhul, kui on esitatud lühike ja konkreetne menetlusdokument. Kohus hindab asja keerukust ja eeltöö mahtu, mis on vajalik positsiooni lühidalt ja konkreetselt esitamiseks.
10.4. Hagi esitades pannakse sellega kaasa hagi esitamiseni tekkinud menetluskulude nimekiri juhuks, kui võib eeldada, et kohus saab asja lahendada tagaseljaotsusega. Kui menetluskulude nimekirja ei ole esitatud ja kohus asub tegema tagaseljaotsust, annab ta hagejale menetluskulude nimekirja esitamiseks kolm tööpäeva.
10.5. Istungil tekkinud kulude hüvitamist võib taotleda ka protokollilise taotlusega.
11. Istungiväline suhtlus
11.1. Istungiväline suhtlus on lubatud korraldusküsimustes ja menetluse tõhususe tagamiseks. Üldjuhul toimub suhtlus e-kirjade vahendusel kohtuniku ning vastavalt prokuröri ja/või advokaadi e-posti aadressil ning nende e-kirjade koopia saadetakse ka istungisekretärile ja vastaspoolele.
11.2. Telefoni teel kohtuga suhtlemine on erandlik ja lubatud ainult korraldusküsimustes. Kui pool on suhelnud kohtuga telefoni teel, teavitab pool sellest ka vastaspoolt.
12.1. Professionaalsed menetlusosalised lahendavad erimeelsused eelistatult mitteformaalsel viisil. Üldjuhul on piisavaks reageerimiseks vastuvõetamatu käitumise esinemise äramärkimine omavahelises suhtluses. Välditakse kaebusi. Kohtuniku taandamine on erandlik.
12.2. Advokaatide puhul on kohtuniku või vastaspoole advokaadil võimalik vajaduse korral pöörduda büroopidaja poole ja kohtunike puhul kohtus määratud usaldusisiku poole.
12.3. Istungil toimuv peab jääma väärikuse piiridesse kõikide poolte vahel. Kohus peab märkama konfliktsituatsiooni teket varakult ja püüdma menetlusosalisi rahustada. Menetlusosaline võib ka ise taotleda konfliktsituatsiooni süvenemise korral selle rahustamiseks vaheaega.
Suunised kohtumenetluse parima praktika edendamiseks
Kohtumenetluse parima praktika edendamise suunised on välja töötatud Harju Maakohtu kohtunike, Riigiprokuratuuri ja Põhja Ringkonnaprokuratuuri ning Harju Maakohtu tööpiirkonnas tegutsevate advokaatide ühiste, enam kui kahesaja osavõtjaga ümarlaudade tulemusena. Suuniste eesmärk on suurendada kohtumenetluse tõhusust ja kohtupidamise autoriteeti. Samuti on suuniste eesmärk ühtlustada kutseliste menetlusosaliste lähenemist tipptasemel professionaalsusega kohtupidamisena käsitletavale kriminaal- ja tsiviilkohtumenetlusele.
Suuniste loomise esmaseks aluseks on olnud igapäevase kohtumõistmise ja kohtuskäimise praktilised probleemid, mille on esile toonud kutselised menetlusosalised, ning seejärel ühistel aruteludel leitud tasakaalustavad ja üksteise menetluslikke rolle austavad lahendused. Nii on suunistega kaetud küsimused, mille puhul on esmalt nende aktuaalsuse ja parema lahenduse otsimise vajaduse toonud esile kutselised menetlusosalised ise ning mille puhul on seejärel jõutud ühiselt tunnustatud lahendusteni. Suuniste loomise eesmärk on olnud pakkuda praktilisi käitumisjuhiseid konkreetsete eluliste olukordade lahendamiseks.
Eeltoodust tulenevalt sisaldavad kohtumenetluse parima praktika edendamise suunised lahendusi, milleks on menetlusosalised avaldanud valmisolekut. Suunised ei pretendeeri terviklikkusele hea kohtupidamise käsitlemisel. Need täiendavad õigusakte ja kutseliste menetlusosaliste kutsesiseseid standardeid ja eetikareegleid.
Lähtudes parima praktika suuniste loomise alustest ja eesmärkidest, on suuniste järgimine vabatahtlik. Otsus olla parima praktika edendaja sõnas ja teos saab sündida kutselise menetlusosalise enda sees, tema mõistuses ja südames. Olgu parima praktika järgijate saatjaks kolleegide kutseteülene austus.
Lisa 1 Hagi vorm tsiviilkohtumenetluses.docx
Lisa 2 Kostja vastuse vorm tsiviilkohtumenetluses.docx
Lisa 3 Vorm Hageja arvamus kostja vastuse kohta tsiviilkohtumenetluses.docx

matches: kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus