Liikluskindlustuse seaduse ja kindlustustegevuse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Liikluskindlustuse seaduse ja kindlustustegevuse seaduse muutmise seadus
RT I 2004, 14, 90
Vastu võetud 18.02.2004
Vabariigi Presidendi 11. märtsi 2004. a otsusega nr 547
I. Liikluskindlustuse seaduses (RT I 2001, 43, 238; 2002, 35, 215; 57, 357; 63, 387; 2003, 88, 591) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Seaduse kogu tekstis asendatakse sõnad «Eesti Liikluskindlustuse Fond» sõnaga «Garantiifond» vastavas käändes, välja arvatud §-s 67.
1) lõikest 1 jäetakse välja sõnad «, teel liiklemiseks lubatud»;
« (2) Lepingute sõlmimine Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti või Politseiameti valduses olevate sõidukite suhtes ei ole kohustuslik, kui sõiduki registreerimistunnistusel on sõiduki omaniku kohale märgitud kaitsejõud või eelnimetatud asutus ja sõiduki kohta on rahandusministri kehtestatud korras antud tõend lepingu sõlmimise kohustusest vabastamise kohta. Kui tõend puudub, tuleb sõiduk kindlustada.»;
« (3) Sõiduki põhiasukohaks on käesoleva seaduse tähenduses riik, kus sõiduk on kantud registrisse, või juhul kui registrinumbri, kindlustustähise ega muu sellesarnase eraldusmärgi sõidukile paigutamist ei nõuta, siis riik, kus on sõidukit valdava isiku alaline elukoht.»
« § 6. Garantiifondi hüvitatav kahju ning lepinguta sõidukiga seotud kohustused
(9) Liiklusregistri volitatud töötleja tagab Garantiifondile võimaluse teha online-süsteemis päringuid liiklusregistri andmete kohta käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks.»
§ 4. Paragrahvi 8 täiendatakse lõigetega 5–8 järgmises sõnastuses:
« (5) Lepingu kehtimist eeldatakse Euroopa Liidu liikmesriigi (edaspidi liikmesriik) ning Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi (edaspidi lepinguriik) registreerimismärgiga sõiduki suhtes.
(8) Käesolevas seaduses sätestatust kindlustusvõtja või kannatanu kahjuks kõrvalekalduv kokkulepe on tühine.»
« (1) Tavaleping sõlmitakse Eesti registrisse kantud või teisaldatava riikliku registreerimismärgiga sõiduki suhtes.»;
« (3) Tavalepingu alusel hüvitatakse Eestis, liikmesriigis, lepinguriigis ning poliisi vastava märke olemasolu korral ka teistes riikides tekitatud liikluskahju.»
« (3) Tavalepingu kindlustusvõtjale rohelise kaardi väljastamise eest täiendavat kindlustusmakset ega muud tasu ei nõuta. Lepingu maksevabaks perioodiks rohelist kaarti ei väljastata.»;
§ 7. Paragrahvi 11 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 8. Paragrahv 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 12. Piirikindlustusleping
(5) Piirikindlustuslepingu tariifid kinnitab Garantiifond.»
« (1) Poliisi kehtivus algab poliisile märgitud ajal, kuid mitte enne eelmise poliisi lõppemist. Kui kellaaeg ei ole poliisile märgitud, siis algab selle kehtivus kell 00.00.»
§ 10. Seadust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
« § 151. Omavastutus
(4) Omavastutuse summa tasumata jätmise korral on kindlustusandjal õigus esitada leping kohtutäiturile täitemenetluseks.»
§ 11. Paragrahvi 16 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kui tuvastatakse käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 4 sätestatud tingimuste rikkumine, ei anta kindlustusvõtjale soodustust 36 kuu jooksul, arvates rikkumise toimumisest. Kindlustusvõtjal on kohustus tasuda kindlustusmakse osa, mille võrra käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 4 sätestatud tingimuste rikkumise aja eest saadi soodustust.»
« (2) Leping muudetakse kindlustusvõtja taotlusel maksevabaks alates kindlustusandja ja kindlustusvõtja vahel kokkulepitud päevast. Lepingut ei saa muuta maksevabaks tagasiulatuvalt.»;
2) lõiked 4–6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (4) Kindlustusandja ei ole kohustatud muutma lepingut maksevabaks, kui on väljastatud poliisi dublikaat aja kohta, millal leping soovitakse maksevabaks muuta.
(6) Poliisi kehtimise lõpuni jäänud aja eest tasutud kindlustusmakse osa tagastatakse kindlustusvõtjale. Tagastatavast kindlustusmaksest võib asjaajamiskulude katteks kinni pidada kuni 50 krooni.»;
3) täiendatakse lõikega 14 järgmises sõnastuses:
« (14) Piirikindlustuslepingut maksevabaks muuta ei saa.»
« § 20. Lepingu ülesütlemine»;
« (1) Kindlustusandja ja kindlustusvõtja ei saa kokku leppida, et liikluskindlustuse leping lõpeb tagasiulatuvalt.»;
« (2) Kumbki lepingupool võib lepingu üles öelda, kui sõiduk on:
2) ärandatud, varastatud või röövitud ja esitatakse asjakohane politseiametniku väljastatud tõend.»;
4) lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
« (6) Lepingu ülesütlemisel kohaldatakse käesoleva seaduse § 19 lõikes 6 sätestatut.»
§ 14. Paragrahvi 20 lõigetes 3 ja 4 ning §-des 21 ja 22 asendatakse sõna «lõppemine» sõnaga «ülesütlemine» vastavas käändes.
1) lõikes 5 asendatakse sõnad «Eesti Riiklikul Autoregistrikeskusel» sõnadega «Liiklusregistri volitatud töötlejal»;
« (6) Sõiduki omandanud isik võib 10 päeva jooksul pärast sõiduki omandamise registreerimist liiklusregistris sõlmida lepingu enda valitud kindlustusandjaga. Uue lepingu jõustumise hetkel lõpeb eelmine leping ja eelmise lepingu ettemakstud kindlustusmaksete osa tasutakse kindlustusvõtjale (sõiduki omandanud isik) tema avalduse alusel. Avalduse võib esitada ühe aasta jooksul, alates kindlustusmakse tagasisaamise õiguse tekkimisest, kusjuures nimetatud tähtajast hiljem esitatud avaldust ei rahuldata.»
§ 16. Paragrahvi 24:
1) lõike 2 teises lauses asendatakse sõna «sideliini» sõnaga «internetiühenduse»;
« (3) Piiriületuskohas, mis piirneb liikmes- või lepinguriigiga, on Piirivalveametil õigus vaid pisteliselt kontrollida kehtiva poliisi olemasolu riigipiiri ületaval sõidukil, mille asukohariigiks ei ole liikmes- või lepinguriik. Piiriületuskohas, mis ei piirne liikmes- või lepinguriigiga, on eelnimetatud sõidukitel kehtiva poliisi olemasolu kontrollimine kohustuslik. Muudel kui käesolevas lõikes sätestatud juhtudel on Piirivalveametil kehtiva poliisi olemasolu kontrollimine piiriületuskohas keelatud.»
§ 17. Paragrahvi 25 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
« (4) Hooajaliselt kasutatava põllumajandusmasina suhtes teostatakse registritoiminguid ja tehnilist ülevaatust, kui selle masina suhtes kehtib liikluskindlustuse leping.»
§ 18. Paragrahv 27 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 27. Isikukahju hüvitamine, olenemata kindlustatu vastutusest
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kahju puhul hüvitatakse ravikulu üksnes liiklusõnnetusest tingitud tervisekahjustusi ravinud raviasutusele.»
§ 19. Paragrahvi 28:
« (1) Liikluskahju võib olla tekitatud füüsilise isiku tervisele (isikukahju) või füüsilise või juriidilise isiku asjale (varakahju).»;
« 5) liiklusõnnetusega seotud mittevaraline kahju.»;
« 1) asja kahjustamise või hävimise kahju;»;
4) lõikes 4 asendatakse sõnad «Eesti Riikliku Autoregistrikeskuse» sõnadega «liiklusregistri volitatud töötleja».
§ 20. Paragrahvi 29:
1) lõikes 2 asendatakse sõna «maksustatavast» sõnaga «maksustatud»;
« (6) Vaidluse korral lähtutakse Maksu- ja Tolliametile vahetult liikluskahju tekkimisele eelnenud kuue kuu jooksul sotsiaalmaksuga maksustatud deklareeritud summadest.»
§ 21. Paragrahvi 30:
« (3) Hüvitise suurus kalendripäeva kohta leitakse analoogiliselt käesoleva seaduse §-s 29 sätestatud korrale, võttes arvesse käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt tuvastatud püsiva töövõime kaotuse ulatust väljendatuna töövõime kaotuse protsentides.»;
« (8) Püsiva töövõime kaotuse hüvitis indekseeritakse väljamakse kuule eelnenud kuul avaldatud tarbijahinnaindeksiga kindlustusjuhtumi toimumise kuule eelnenud kuul avaldatud tarbijahinnaindeksi suhtes.»
§ 22. Paragrahvi 32 lõige 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (10) Väljamakstav summa leitakse, indekseerides määratud kindlustuspensioni summat väljamaksmise kuule eelnenud kuul avaldatud tarbijahinnaindeksiga kindlustusjuhtumi toimumise kuule eelnenud kuul avaldatud tarbijahinnaindeksi suhtes.»
§ 23. Paragrahvi 33:
« § 33. Liiklusõnnetusega seotud mittevaraline kahju»;
« (1) Kui isik, kellele vastavalt käesolevale seadusele ja lepingule hüvitatakse isikukahju, pidi seoses nimetatud isikukahjuga taluma ülitugevat valu või tal tekkis puue, mis seisneb organi või kehaosa kaotuses või alatalitluses, ja eelnimetatu on tuvastatud arstliku ekspertiisi käigus, siis tasub kindlustusandja ühekordse hüvitise kuni 10 000 krooni.»
§ 24. Paragrahvis 34 asendatakse sõna «vara» sõnaga «asi» vastavas käändes.
§ 25. Paragrahvi 35:
« § 35. Asja kahjustamisest tekkinud kahju»;
2) lõikes 1 asendatakse sõnad «Vara rikkumise kahju» sõnadega «Asja kahjustamisest tekkinud kahju»;
3) tekstis asendatakse sõna «vara» sõnaga «asi» vastavas käändes.
§ 26. Paragrahv 36 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 36. Haagisega tekitatud kahju hüvitamine
Haagisega tekitatud kahju hüvitatakse haagist kahju tekitamise hetkel vedanud sõiduki suhtes sõlmitud lepingu alusel. Kui haagis ei olnud kahju tekitamise hetkel haakes, hüvitatakse kahju haagise suhtes sõlmitud lepingu alusel.»
§ 27. Paragrahvi 37:
« § 37. Hävinud või kahjustatud asja omandiõigus»;
2) esimeses lauses asendatakse sõnad «rikkumise kahju hüvitamisel» sõnadega «kahjustamise korral».
§ 28. Paragrahvi 38 lõikes 5, §-s 39 ja § 41 lõikes 4 asendatakse sõna «vara» sõnaga «asi» vastavas käändes.
§ 29. Paragrahvi 43:
« (3) Sõidukiga, mille kohta on teise riigi kindlustusandja sõlminud Eestis kehtiva kindlustuslepingu, tekitatud liikluskahju käsitleb Garantiifond, kui kindlustusandja ei ole volitanud selleks kooskõlastatult Garantiifondiga oma esindajat.»;
2) täiendatakse lõigetega 5–8 järgmises sõnastuses:
« (5) Liikluskindlustuse tegevusluba omav kindlustusandja määrab igasse liikmes- või lepinguriiki oma esindaja (edaspidi nõuete käsitleja ), kelle ülesandeks on kannatanule tekitatud liikluskahju käsitlemine ning hüvitamine, kui:
(8) Kindlustusandja teatab nõuete käsitlejate nimed ja aadressid Garantiifondile ja vastava asukohariigi selleks volitatud institutsioonile.»
§ 30. Paragrahvi 44:
« (1) Kannatanu on isik, kellele on seoses liikluskindlustuse kindlustusjuhtumiga tekkinud isiku- või varakahju. Kannatanuga võrdsustatakse vabatahtliku kindlustuslepingu kindlustusandja, kellele on kannatanu nõudeõigus käesoleva seaduse § 8 lõikes 7 sätestatud juhul üle läinud.
(2) Liikluskahju hüvitatakse kannatanule ja käesoleva seaduse §-s 27 nimetatud isikutele. Kui isik on liikluskahju tekitamise eest osaliselt vastutav, hüvitatakse temale tekitatud liikluskahju proportsionaalselt teiste liikluskahju tekitamise eest vastutavate isikute vastutusega.»;
2) lõike 3 punktides 2, 3, 6 ja 8 asendatakse sõna «liikluskahju» sõnaga «kahju»;
3) lõiget 3 täiendatakse punktiga 9 järgmises sõnastuses:
« 9) veoteenusena veetud veose, mis asus liikluskahju tekitanud sõidukis kahju põhjustamise ajal, kahjustamise või hävimise kahju. Veoteenus käesoleva seaduse tähenduses on teisele isikule kuuluvate asjade vedamine tasu eest.»;
4) lõike 5 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 3 sätestatut ei kohaldata kahju kohta, mille sõiduki valdaja tekitas isikule, kes on kahju tekitanud sõiduki rendileandja, liisinguandja või järelmaksuga müügilepingu alusel müüja.»
§ 31. Paragrahvi 45:
« (11) Käesoleva seaduse § 43 lõike 5 punktides 1 ja 2 sätestatud liikluskahjude korral peab hüvitamiseks kohustatud kindlustusandja või tema nõuete käsitleja tegema otsuse kohe, kui selleks on olemas vajalik teave, kuid mitte hiljem kui kolme kuu jooksul, arvates hüvitamiseks kohustatud kindlustusandjale või tema nõuete käsitlejale nõude esitamisest. Kui vastutus liikluskahju põhjustamise eest on vaidlustatud ning kahju pole täielikult kindlaks määratud, peab kindlustusandja või tema nõuete käsitleja andma eelnimetatud tähtaja jooksul kannatanu esitatud nõudele põhjendatud vastuse.»;
2) lõikes 2 asendatakse sõna «haldusmenetlus» sõnaga «väärteomenetlus»;
« (41) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 11 nimetatud tähtaja jooksul õnnetuse põhjustanud isiku kindlustusandja või tema nõuete käsitleja ei ole teinud põhjendatud hüvitisepakkumist või kannatanu nõudele vastanud, maksab ta kannatanule kindlustusandja pakutud või kohtus määratud hüvitise summalt intressi 0,4 protsenti iga viivitatud päeva eest.»
§ 32. Paragrahvi 48:
« § 48. Tagasinõudeõigus»;
« (1) Garantiifondil on õigus esitada tagasinõue:
2) kindlustusandja vastu, kui liikluskahju tekitati tundmatuks jäänud sõidukiga, mis hiljem tuvastatakse, ning sõiduki suhtes on leping.»;
3) lõike 2 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 4) kahju tekitanud sõiduki valdaja või omaniku vastu, kui sõidukit juhtinud isik ei omanud vastava kategooria sõiduki juhtimise õigust või sõidukijuhtimise õigus oli peatatud või sõiduki juhtimine oli üle antud vastava kategooria sõiduki juhtimise õiguseta isikule;»;
« 6) kindlustusvõtja vastu, kui kindlustusjuhtumi toimumise hetkeks oli kindlustusmakse tasumata perioodi eest, millal toimus kindlustusjuhtum, samuti käesoleva seaduse § 19 lõikes 9 sätestatud juhul;»;
5) tekstis asendatakse sõna «regressinõue» sõnaga «tagasinõue» vastavas käändes.
§ 33. Paragrahvi 49 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« § 49. Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti ja Politseiameti valduses oleva sõidukiga tekitatud liikluskahju hüvitamise kord
(1) Eesti kaitsejõudude, Piirivalveameti, Kaitsepolitseiameti või Politseiameti valduses oleva sõidukiga tekitatud liikluskahju korral hüvitab kahju sõiduki omanik, kui sõiduki kohta on väljastatud käesoleva seaduse § 4 lõikes 2 nimetatud tõend.»
§ 34. Seadust täiendatakse §-ga 491 järgmises sõnastuses:
« § 491. Välisriigis toimunud kindlustusjuhtumis tekkinud kahju hüvitamine Garantiifondi poolt
2) institutsioonile, kes õnnetuse toimumise koha liikmes- või lepinguriigis hüvitab liikluskahju, kui kahju tekitati tundmatuks jäänud või kolmanda riigi sõidukiga.»
§ 35. Paragrahvid 50–52 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 50. Tariifi alused
Kui Finantsinspektsioon on seisukohal, et kindlustusandja rakendatavad kindlustusmaksed ei ole piisavad hüvitiste väljamaksmiseks ning kahjukäsitluskulude ja tegevuskulude katmiseks, on Finantsinspektsioonil õigus teha kindlustusandjale ettekirjutus tema tegevuse korrigeerimiseks.»
§ 36. Paragrahvid 54 ja 55 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« § 54. Kindlustatu esindamine
(9) Otsuse vahekohtuniku nimekirjast kustutamise kohta teeb rahandusminister oma käskkirjaga vahekohtu kolleegiumi ettepaneku alusel viie tööpäeva jooksul, arvates ettepaneku saamisest. Otsus peab sisaldama põhjendust. Kui otsusega ei nõustuta, võib selle peale esitada kaebuse rahandusministrile või kohtule 15 tööpäeva jooksul, arvates otsuse tegemisest. Garantiifond ja Rahandusministeerium avaldavad vahekohtunike nimekirja oma veebilehel.»
§ 37. Paragrahvid 57–59 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 57. Kaebuse läbivaatamine vahekohtus
(6) Vahekohtu kulud nõutakse kohustatud isikult välja vahekohtu otsuse alusel, milles märgitakse nõude täitmise aeg. Nõude täitmisega viivitamise korral esitab nõude kohtutäiturile Garantiifond.»
§ 38. Paragrahvi 60:
« (1) Garantiifond on mittetulundusühing, kes täidab käesolevast seadusest tulenevaid ülesandeid. Garantiifondi põhikirjas tuleb viidata sellele, et tegemist on käesoleva seaduse alusel tegutseva Garantiifondiga. Mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse (edaspidi register) kantakse vaid üks käesoleva seaduse alusel tegutsev Garantiifond. Garantiifondi nime otsustavad selle asutajad.
(2) Garantiifondi liikmeks on iga kindlustusandja, kellel on õigus tegutseda Eestis liikluskindlustuse kindlustusandjana.»;
2) lõiked 6 ja 8 tunnistatakse kehtetuks.
§ 39. Paragrahvi 61:
« (2) Garantiifond võib tegutseda piirikindlustuse kindlustusandjana, vajamata selleks tegevusluba.»;
« (3) Garantiifond käsitleb välisriigi kindlustusandja väljastatud rohelise kaardiga kindlustatu Eestis tekitatud liikluskahju, välja arvatud juhul, kui seda käsitleb välisriigi kindlustusandja esindaja. Garantiifond käsitleb käesoleva seaduse §-des 49 ja 49 1 sätestatud juhtudel tekitatud liikluskahju.»;
3) lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
« (6) Garantiifond osaleb liiklusohutuse alases tegevuses ning tagab Maanteeametile ja liiklusjärelevalve eest vastutavatele institutsioonidele võimaluse kasutada sel eesmärgil käesoleva seaduse §-s 66 sätestatud andmebaasi.»;
5) lõike 7 esimeses lauses asendatakse sõna «nõukogu» sõnaga «üldkoosolek»;
6) täiendatakse lõikega 10 järgmises sõnastuses:
« (10) Garantiifond analüüsib liikluskindlustuse statistikat ning edastab selle perioodiliselt Finantsinspektsioonile.»
§ 40. Paragrahv 62 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 62. Garantiifondi juhtimine
Garantiifondi juhitakse kooskõlas mittetulundusühingute seadusega (RT I 1996, 42, 811; 1998, 96, 1515; 1999, 10, 155; 23, 355; 67, 658; 2000, 55, 365; 88, 576; 2001, 56, 336; 93, 565; 2002, 53, 336; 2003, 88, 591), arvestades käesolevas seaduses sätestatud erisusi. Garantiifondi juhatuse suhtes kohaldatakse kindlustustegevuse seaduse §-de 24–27 sätteid.»
§ 41. Paragrahvi 63:
« (3) Garantiifondi liikmemaksu määramise kord sätestatakse Garantiifondi põhikirjas, järgides liikmete võrdse ning ühetaolise kohtlemise printsiipi. Liikmemaks peab tagama Garantiifondi kohustuste täitmise.
(4) Kui Garantiifondi varast ei piisa kohustuste täitmiseks, tasuvad liikmed puuduva osa lisaliikmemaksuna vastavalt Garantiifondi põhikirjas sätestatule.»;
« (6) Garantiifondi liikmete kohustused Garantiifondi ees ja nende täitmise kord sätestatakse Garantiifondi põhikirjas.»
§ 42. Paragrahvid 64 ja 65 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« § 64. Garantiifondi liikme väljaastumine, väljaarvamine ja liikmelisuse lõppemine
(3) Finantsinspektsioon ei kooskõlasta Garantiifondi põhikirja, kui see ei vasta käesolevas seaduses või kindlustustegevuse seaduses sätestatud nõuetele.»
§ 43. Paragrahvi 66:
« (1) Garantiifondi andmebaas (edaspidi andmebaas) sisaldab andmeid sõlmitud lepingute, väljastatud kindlustuspoliiside numbrite, rohelise kaardi või piirikindlustuslepingute numbrite, liikluskindlustuse tegevusluba omavate kindlustusandjate ja nende määratud nõuete käsitlejate kontaktandmete, kindlustusmaksete ja nende arvutamise aluste, kindlustusandja käesoleva seaduse alusel tehtud otsuste, kindlustusjuhtumite ning teostatavate ja teostatud hüvitamiste kohta.»;
2) lõikes 3 asendatakse sõna «nõukogu» sõnaga «juhatuse»;
3) täiendatakse lõigetega 4–6 järgmises sõnastuses:
« (4) Garantiifondi andmebaas peab kannatanule või tema esindajale õigustatud huvi korral tagama järgmise teabe:
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud kohustuse täitmisel on Garantiifondil õigus saada online-süsteemis teavet liiklusregistri volitatud töötlejalt või sellekohast teavet sisaldavast registrist. Garantiifond teeb nimetatud teabe vahetamisel koostööd kannatanu asukohariigi selleks volitatud institutsiooniga.»
§ 44. Seadust täiendatakse §-dega 671 ja 672 järgmises sõnastuses:
« § 671. Garantiifondi asutamine
(5) Eesti Liikluskindlustuse Fond loetakse lõppenuks, arvates riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikust registrist kustutamisest.»
§ 45. Paragrahvi 68 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Käesoleva seaduse §-d 16 ja 52 kaotavad kehtivuse Eesti Vabariigi ühinemisel Euroopa Liiduga.»
II. Kindlustustegevuse seaduses (RT I 2000, 53, 343; 2001, 43, 238; 48, 268; 59, 359; 87, 529; 93, 565; 2002, 35, 215; 63, 387; 102, 600; 105, 612; 2003, 17, 95) tehakse järgmised muudatused:
§ 46. Paragrahvi 10 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Garantiifond tegutseb piirikindlustuse kindlustusandjana, vajamata selleks tegevusluba.»
§ 47. Paragrahvi 16 lõike 2 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 9) liikluskindlustuse kindlustusandja ei täida Garantiifondi liikme kohustusi.»
III. Seaduse rakendamine
§ 48. Enne käesoleva seaduse jõustumist toimunud liikluskahju hüvitamisel rakendatakse kindlustusjuhtumi toimumise ajal kehtinud liikluskindlustuse seaduse sätteid.
§ 49. Eesti Vabariigi ühinemisel Euroopa Liiduga jõustuvad järgmised käesoleva seaduse sätted:
1) paragrahvi 2 punkt 3;
2) paragrahvis 4 sätestatud liikluskindlustuse seaduse § 8 lõige 5;
3) paragrahvis 5 sätestatud liikluskindlustuse seaduse § 9 lõige 3;
4) paragrahv 6;
5) paragrahvis 8 sätestatud liikluskindlustuse seaduse § 12 lõige 3;
6) paragrahvi 16 punkt 2;
7) paragrahvi 29 punkt 2;
8) paragrahvi 31 punktid 1 ja 3;
9) paragrahv 34;
10) paragrahvi 39 punkt 2;
11) paragrahvi 43 punkt 3.


text:
Lapse seaduslik äraviimine Kohtuotsuste täitmine Otsuse jõustamise menetlused
Kuriteoohvritele hüvitise maksmisega seotud blanketid Tsiviil- ja kaubandusasjade kohtuotsuste blanketid
Ülalpidamiskohustuse blanketid Abieluasjade ja vanemliku vastutusega seotud blanketid Dokumentide kättetoimetamise blanketid Tõendite kogumise vormid tsiviil- ja kaubandusasjades
1 Millistel tingimustel abielu lahutatakse? Abielu võib lahutada perekonnaseisuamet või notar abikaasade vastastikusel kokkuleppel abikaasade ühise kirjaliku avalduse alusel või kohus ühe abikaasa hagi alusel teise abikaasa vastu, kui abikaasad vaidlevad abielu lahutamise või lahutusega seotud asjaolude üle või kui perekonnaseisuasutus ei ole pädev abielu lahutama. 2 Millistel alustel abielu lahutatakse? Perekonnaseisuasutus või notar võib abielu lahutada abikaasade vastastikusel kokkuleppel abikaasade ühise kirjaliku avalduse alusel ja kui mõlema abikaasa elukoht on Eestis. Abielu võib lahutada kohus ühe abikaasa hagi alusel teise abikaasa vastu. 3 Millised on abielu lahutamise õiguslikud tagajärjed seoses 3.1 abikaasadevaheliste isiklike suhetega (nt perekonnanimi) Abielu lahutus ei mõjuta abikaasadevahelisi isiklikke suhteid. Abielu lahutamisel võib kohus või perekonnaseisuasutus taastada isiku avalduse alusel tema varem kantud perekonnanime, muidu säilib isiku abielu ajal kantud perekonnanimi. 3.2 vara jagamisega abikaasade vahel Abielu lahutamisel lõppevad abikaasade varaühisuse varalised suhted . Abikaasade ühisvara määratakse kindlaks abielusuhete lõppemise aja seisuga. Abikaasad ei ole kohustatud vara jagama abielu lahutamisel. Juhul, kui abikaasad ei jaga vara abielu lõppemisel, teostavad abikaasad ühisvaraga seotud õigusi ja kohustusi ühiselt, samuti on neil õigus vallata ühisvara hulka kuuluvaid esemeid ühiselt. Juhul, kui abikaasad soovivad vara jagada abielu lahutamisel, jagatakse vara vastavalt valitud varasuhtele või abieluvaralepingust tulenevalt. Kui abikaasad on sõlminud abieluvaralepingu, lõpeb see abielu lahutamisega. Abieluvaralepingu lõppemisel abielu lahutamisega lõppevad abieluvaralepingust tulenevad õigused ja kohustused. Vara jagatakse vastavalt abieluvaralepingule. 3.3 abikaasade alaealiste lastega Vanemate abielu lahutamine ei mõjuta vanemlikku vastutust ning vanematel säilib ühine hooldusõigus. Üldiselt peaksid vanemad kokku leppima, kelle juures laps elama hakkab, kes millisel määral lapse kasvatamises osaleb ning missugusel viisil ja kui pika ajavahemiku kaupa tuleb ülalpidamist anda. Igakuine elatis alaealisele lapsele ei või olla väiksem kui pool Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäära. Kui vanemad ei soovi või ei suuda lapse hooldusõigust ühiselt teostada, on kummalgi vanemal õigus kohtult hagita menetluses taotleda, et lapse hooldusõigus antaks talle osaliselt või täielikult üle. 3.4 abikaasa ülalpidamise kohustusega? Lahutatud abikaasal on õigus ülalpidamisele: 1) kuni lapse kolmeaastaseks saamiseni, kui lahutatud abikaasa ei suuda pärast lahutust ühise lapse hooldamise tõttu ise enda ülalpidamise eest hoolitseda; 2) kui lahutatud abikaasa ei suuda kas oma vanuse või oma terviseseisundi tõttu pärast lahutust ise enda ülalpidamise eest hoolitseda ning vanusest või terviseseisundist tingitud abivajadus oli abielu lahutamise ajaks olemas. Ülalpidamist tuleb maksta nii kaua, kuni ülalpidamist saama õigustatud isikult ei või endale sissetuleku hankimist eeldada. Lapse isa on kohustatud lapse ema ülal pidama kaheksa nädalat enne ja kaksteist nädalat pärast lapse sündi. Kohus võib vabastada lahutatud abikaasa ülalpidamiskohustusest seadusest tulenevatel alustel. Ülalpidamist saama õigustatud lahutatud abikaasa võib nõuda seadusest tuleneva ülalpidamiskohustuse täitmist üksnes alates hagi esitamisest. 4 Mida tähendab õigusmõiste „lahuselu” igapäevaelus? Lahuseluna vaadeldakse olukorda, kus abikaasadel puudub ühine kodune majapidamine ja abieluline kooslus ning vähemalt üks abikaasadest ei soovi seda ilmselt taastada või luua. 5 Millised on lahuselu eeltingimused? Abikaasad elavad lahus. 6 Millised on lahuselu õiguslikud tagajärjed? Kui abikaasad elavad lahus, võib üks abikaasa nõuda teiselt: 1) perekonna huvides kasutatud esemeid juhul, kui ta vajab esemeid oma eraldatud majapidamises ja tal on esemete edasikasutamiseks õigustatud huvi. Perekonna eluaseme tavalise sisustuse esemed, mis kuuluvad abikaasadele ühiselt, jagatakse nende vahel õigluse põhimõttest lähtudes. Üldreeglina võib kumbki abikaasa väljaandmisnõude alusel võtta endale tema omandis olevad tarbeesemed. Ühises omandis (st eelkõige abikaasade kaasomandis) olev vara tuleb jagada õiglaselt ja teineteise ning laste huve arvestades. 2) loovutama perekonna ühise eluaseme või osa sellest talle ainukasutamiseks, kui see on vajalik suurte isiklike vastuolude vältimiseks. Kuigi esmajoones tuleb siin lähtuda eluruumi omaniku eelisõigusest, võidakse eluruum jätta ka mitteomanikust abikaasa kasutusse, kui kohus peab seda mõlema abikaasa võimalusi ja laste huve arvestades vajalikuks. Kui abikaasad elavad lahus, annab kumbki perekonna huvides tehtud teise abikaasa tavapäraste kulutuste rahuldamiseks ülalpidamist korrapäraselt makstavate rahasummadena. 7 Mida tähendab mõiste „abielu kehtetuks tunnistamine” igapäevaelus? Abielu kehtetuks tunnistamine tähendab, et abielu on olnud algusest peale tühine. Abielu võib kehtetuks tunnistada ainult kohtuotsusega. 8 Millised on abielu kehtetuks tunnistamise eeltingimused? Abielu kehtetuks tunnistamisel tohib tugineda ainult perekonnaseaduses välja toodud kehtetuse alustele, st kohus võib hagimenetluses abielu kehtetuks tunnistada, kui: 1) abielu sõlmides on rikutud nõuet abiellumisea või teovõime kohta; 2) abielu sõlmides on rikutud seaduses sätestatud abiellumiskeeldu; 3) abielu sõlmides on rikutud seaduses ettenähtud vorminõudeid; 4) vähemalt ühel abikaasal oli abielu sõlmimise ajal vaimutegevuse ajutine häire või kui ta oli muul põhjusel otsusevõimetu; 5) abielu on sõlmitud pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul, sh abikaasa terviseseisundit või muid isiklikke asjaolusid varjates, kui see asjaolu on abielu sõlmimise seisukohalt oluline; 6) ühe või kummagi poole kavatsus ei olnud täita abieluseisundiga kaasnevaid kohustusi, vaid abielu on sõlmitud muude kavatsustega, eeskätt eesmärgiga Eesti elamisluba (näilik abielu). Muuhulgas eeldatakse, et abielu on tühine, kui: 1) abielus on samast soost isikud; 2) abielu sõlmimise on kinnitanud perekonnaseisuametniku pädevuseta isik või 3) kas või üks poole ei ole avaldanud abielu sõlmimise tahet. 9 Millised on abielu kehtetuks tunnistamise õiguslikud tagajärjed? Abielu kehtetuks tunnistamisel on abielu tühine algusest peale. Isikutel, kelle abielu on kehtetuks tunnistatud, ei ole abielust tulenevaid õigusi ja kohustusi teineteise suhtes (sh abieluvaralepingust, mis on samuti tühine). Kui abielu tunnistatakse kehtetuks põhjusel, et üks abielluja varjas teise abielluja eest, et ta on juba abielus, või mõjutas teist abikaasat abielluma pettuse, ähvarduse või vägivallaga, võib kohus temalt välja mõista elatise temaga kehtetus abielus olnud isikule, kohaldades abikaasa ülalpidamise kohta käivat. Kohus võib õigusvastaselt abielu sõlmima kallutatud poole nõudel kohaldada poolte varalistele suhetele abieluvara käsitlevaid õigussätteid (st abikaasade ühisvara). Kehtetuks tunnistatud abielust sündinud lastel on samad õigused ja kohustused kui abielust sündinud lastel. 10 Kas abielulahutusega seotud küsimusi on võimalik lahendada kohtuväliselt? Abikaasade vastastikusel kokkuleppel võib abielu lahutada perekonnaseisuasutuses või notari juures. Abielulahutuse õiguslikud tagajärjed (nt abieluvara jagamise) võib sätestada lahutavate abikaasade vahelises kokkuleppes. Juhul, kui abikaasadel tekivad vaidlused lahutusega seotud asjaolude üle, siis lahenduse leidmiseks kohtuvälised võimalused puuduvad. 11 Kuhu tuleb esitada abielu lahutamise, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise avaldus? Millised on avalduse vorminõuded ja millised dokumendid tuleb lisada? Abielu lahutamiseks võib avalduse esitada: 1) abikaasa elukohajärgsele perekonnaseisuasutusele (kui mõlema abikaasa elukoht on Eestis); 2) notarile; 3) kostja elukohajärgsele esimese astme kohtule (maakohtule). Abielu kehtetuks tunnistamise avaldus tuleb esitada kostja elukohajärgsele kohtule. Perekonnaseisuasutuses lahutatakse abielu abikaasade isikliku ühise kirjaliku avalduse alusel. Abikaasad kinnitavad avalduses, et neil ei ole lastesse, ühisvara jagamisse või elatise väljamõistmisse puutuvaid vaidlusi. Abielu lahutamise avaldusele lisatakse abielu sõlmimist tõendav dokument. Kui abikaasa ei saa mõjuval põhjusel ühise avalduse esitamiseks isiklikult perekonnaseisuasutusse ilmuda, võib ta esitada notariaalselt tõestatud eraldi avalduse. Võõrkeelsed dokumendid tuleb esitada perekonnaseisuasutusele koos notari, konsulaarametniku või vandetõlgi kinnitatud tõlkega. Abielukande aluseks olev välisriigi dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud apostille`ga, kui välisleping ei näe ette teisiti. Notari juures lahutatakse abielu abikaasade isikliku ühise kirjaliku avalduse alusel. Abielu lahutamise avaldusele lisatakse abielu sõlmimist tõendav dokument. Kui abikaasa ei saa mõjuval põhjusel ühise avalduse esitamiseks isiklikult notari büroosse ilmuda, võib ta esitada notariaalselt tõestatud eraldi avalduse. Võõrkeelsed dokumendid tuleb esitada perekonnaseisuasutusele koos notari, konsulaarametniku või vandetõlgi kinnitatud tõlkega. Abielukande aluseks olev välisriigi dokument peab olema legaliseeritud või kinnitatud apostille`ga, kui välisleping ei näe ette teisiti. Eesti kohtus lahendatavas abieluasjas esitatakse hagi abikaasade ühise elukoha järgi, selle puudumisel kostja elukoha järgi. Kui kostja elukoht ei ole Eestis, esitatakse hagi poolte ühise alaealise lapse elukoha järgi, ühise alaealise lapse puudumisel hageja elukoha järgi. Abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise hagi esitamisel kohtule peab hagiavaldus vastama tsiviilkohtumenetluse seadustikus sätestatud tsiviilhagi kõigile vorminõuetele. Hagiavaldus ja dokumentaalsed tõendid tuleb esitada kohtule kirjalikult või elektrooniliselt ning eesti keeles A4 formaadis. Hagiavalduses märgitakse kohtu nimi, nii avaldaja ja kostja (abikaasad) kui ka nende laste isikuandmed ning hageja selgelt väljendatud nõue. Lisaks märgitakse hagiavalduses hagi aluseks olevad faktilised asjaolud; hageja peab loetlema ning esitama hagiavalduses tema käsutuses olevad tõendid. Ühisvara jagamise korral tuleb hagiavalduses lisaks eelnevale ära märkida ka vara koosseis ja asukoht, määrata kõigi hageja asjade väärtus ning ettepanek ühisvara jagamiseks. Kui abikaasad on sõlminud abieluvaralepingu, tuleb see hagiavaldusele lisada. Hagiavaldusele peab alla kirjutama hageja või tema esindaja. Esindaja puhul lisatakse sellele volikiri või muu dokument, mis tema volitusi tõendab. 12 Kas menetluskulude katteks on võimalik saada menetlusabi? Kui menetlusabi taotleja ei suuda oma majandusliku seisundi tõttu menetluskulusid tasuda või kui ta suudab neid tasuda üksnes osaliselt või osamaksetena ja on piisav alus eeldada, et kavandatav menetluses osalemine on edukas, võib kohus vabastada ta täielikult või osaliselt õigusabi kulude kandmisest ja jätta need riigi kanda. 13 Kas abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise otsuse saab edasi kaevata? Abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise kohta tehtud otsuse saab apellatsioonimenetlust reguleerivate üldsätete kohaselt edasi kaevata, kui apellant leiab, et esimese astme kohtu otsus põhineb õigusnormi rikkumisel (nt esimese astme kohus on materiaalõiguse või menetlusõiguse normi ebaõigesti kohaldanud). 14 Milline on abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise õigusliku tunnustuse taotlemise kord selles liikmesriigis, kui otsuse on teinud mõne teise liikmesriigi kohus? Tulenevalt Euroopa Nõukogu määrusest (EÜ) 2201/2003 tunnustatakse Euroopa Liidu siseselt (v.a Taani) ühes liikmesriigis tehtud otsust abielulahutuse kohta automaatselt teistes liikmesriikides ilma, et selleks oleks vaja erimenetlust. 15 Millisesse kohtusse peaksin pöörduma, kui soovin vaidlustada abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise otsuse tunnustamist, kui otsuse on teinud mõne teise liikmesriigi kohus? Milline on menetluse kord eespool nimetatud juhtudel? Abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise otsuse tunnustamise vaidlustamiseks tuleb pöörduda Euroopa Nõukogu määruses (EÜ) 2201/2003 avaldatud nimekirjas välja toodud liikmesriigi apellatsioonikohtu poole. Eestis on selleks kohtuks ringkonnakohus. Kohtulahendi edasikaebamise kord ja tähtaeg sätestatakse kohtulahendis. 16 Millise riigi õigust lahutusmenetluses kohaldatakse, kui abikaasad ei ela selles liikmesriigis või on eri riikide kodanikud? Abielu lahutamisel kohaldatakse selle riigi õigust, kus on abikaasade ühine elukoht. Kui abikaasadel on elukoht eri riikides, kuid neil on ühine kodakondsus, määratakse abielu üldised õiguslikud tagajärjed selle riigi õigusega, mille kodanikud nad on. Kui abikaasade elukohad on eri riikides ja neil on erinev kodakondsus, määratakse abielu üldised õiguslikud tagajärjed selle riigi õiguse alusel, kus oli nende viimane ühine elukoht, kui ühe abikaasa elukoht on selles riigis. Kui eelnevalt nimetatud alustel ei ole võimalik abielu üldistele õiguslikele tagajärgedele kohaldatavat õigust kindlaks määrata, kohaldatakse selle riigi õigust, millega abikaasad on muul viisil kõige tugevamalt seotud. Kui abielu lahutamine ei ole eelnevalt nimetatud õiguse järgi lubatud või on lubatud ainult väga rangetel tingimustel, kohaldatakse selle asemel Eesti õigust, kui ühel abikaasal on elukoht Eestis või Eesti kodakondsus või kui tal oli abielu sõlmimise ajal elukoht Eestis või Eesti kodakondsus.
Viimati uuendatud: 04/09/2014

matches: kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus


Laste ja perede nõustamiskomisjoni põhimäärus – Riigi Teataja
Laste ja perede nõustamiskomisjoni põhimäärus
Laste ja perede nõustamiskomisjoni põhimäärus - sisukord
§ 2 Ülesanded ja õigused
§ 6 Komisjoni koosoleku tulemuste kinnitamine
§ 7 Komisjoni dokumentide arhiveerimine
RT IV, 19.05.2018, 18
RT IV, 09.02.2018, 72
15.05.2018 RT IV, 19.05.2018, 16 22.05.2018
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lõike 1 punkti 2, lastekaitseseaduse § 17 lõike 2 ning Kohtla-Järve Linnavolikogu 29. veebruari 2016. a määruse nr 97 „Kohtla-Järve Linnavalitsuse töökord“ § 19 lõike 1 ja § 20 lõike 1 alusel.
[RT IV, 19.05.2018, 16 - jõust. 22.05.2018]
(1) Laste ja perede nõustamiskomisjon (edaspidi komisjon) on Kohtla-Järve Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) juurde lastega seotud küsimuste lahendamiseks moodustatud alaline nõuandev komisjon.
(2) Komisjon juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi ja Kohtla-Järve linna õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(3) Komisjoni tegevuse lõpetamise otsustab linnavalitsus.
§ 2. Ülesanded ja õigused
1) lisatugi juhtumimenetluse käigus tehtavate keeruliste otsuste langetamisel;
2) koolikohustuse mittetäitjate ja nende perekondade probleemidele lahendite otsimine ning neile abi osutamine;
3) ettepanekute tegemine ja arvamuste andmine lastega tegelevatele asutustele ja lapsevanematele;
4) ettepanekute ja soovituste esitamine linnavalitsusele abi osutamiseks lastele, lastega perekondadele ja teistele lapsi kasvatavatele isikutele ja asutustele;
5) ettepanekute tegemine ( sealhulgas kinnisesse lasteasutusse paigutamiseks) ja otsuste vastuvõtmine alaealiste õigusrikkujate suhtes alternatiivsete mõjutusvahendite kohaldamiseks.
(2) Komisjoni õigused on:
1) kaasata komisjoni töösse vabatahtlikke vastava ettevalmistusega eksperte ja asjatundjaid väljastpoolt komisjoni;
2) soovitada lapse seaduslikule või volitatud esindajale (edaspidi esindaja) pöörduda abi saamiseks vastava spetsialisti poole.
(3) Komisjoni töö põhimõtteks on erapooletus ja konfidentsiaalsus ning lähtuda lapse, lastega perekondade ja teiste lapsi kasvatavate isikute huvidest.
(1) Komisjon on kolmeteistkümne liikmeline. Komisjoni liikmeteks on sotsiaal-, haridus- ja tervishoiuvaldkonna esindajad, politsei ning teised erialaspetsialistid, kes tunnevad laste probleeme. Komisjoni koosseisu kuuluvad linnavalitsuse poolt nimetatud isikud.
(3) Komisjoni liikme nimetamiseks on vajalik tema kirjalik nõusolek. Komisjoni liige võib avalduse alusel tagasi astuda. Komisjoni liikme volitused algavad või lõppevad vastava õigusakti jõustumisest.
(4) Komisjoni protokollija valitakse komisjoni esimesel koosolekul. Protokollija korraldab komisjoni asjaajamist:
1) registreerib laekunud pöördumised ja avaldused;
2) teatab komisjoni liikmetele koosoleku toimumise aja ja muud lahendamist vajavad toimingud;
3) täidab muud komisjoni esimehe poolt antavaid ülesandeid.
(5) Komisjoni liikmed ja komisjoni töösse kaasatud isikud on kohustatud hoidma saladuses komisjoni töös teatavaks saanud informatsiooni.
(1) Komisjoni poole võivad pöörduda:
1) lapse esindajad kasvatusraskuste ilmnemisel;
2) haridusasutuse töötaja juhul, kui põhikooli- ja gümnaasiumi seaduse § 58 sätestatud tugi- ja mõjutusmeetmed ei andnud tulemust;
3) Kohtla-Järve Linnavalitsuse Sotsiaalteenistuse lastekaitse spetsialistid (edaspidi lastekaitse spetsialist) raskemate juhtumite lahendamiseks.
(2) Juhtumi arutamiseks teeb komisjonile lastekaitse spetsialist rakendatud meetmete ja perekonna toimetuleku hinnangu.
(3) Komisjon kutsutakse kokku vastavalt vajadusele ja juhtumipõhiselt.
(4) Komisjoni koosolekud on kinnised. Komisjoni koosolekul viibib taotluse esitanud isik, lapse esindaja ning vajaduse korral laps.
(5) Koosolekut juhatab esimees ja tema äraolekul aseesimees (edaspidi koosoleku juhataja).
(6) Koosoleku valmistab ette ja kutsub kokku protokollija.
(1) Komisjoni koosolek protokollitakse. Protokolli märgitakse:
1) koosoleku aeg, koht ja koosolekust osavõtnud isikute nimed;
2) osalejate ütluste sisu, nende taotlused ja kaebused;
3) komisjoni liikmete ettepanekud, arvamused ja nõuanded.
(2) Protokoll vormistatakse kolme tööpäeva jooksul pärast koosoleku toimumist. Protokollile kirjutab alla koosoleku juhataja. Komisjoni protokollid säilitab ja registreerib linnavalitsuse dokumendihaldussüsteemis protokollija.
§ 6. Komisjoni koosoleku tulemuste kinnitamine
(1) Komisjoni protokolli allkirjastamisest teeb juhtumikorraldaja kirjaliku sissekande juhtumiplaani antud soovituste, nõuannete ja ettepanekute kohta.
(2) Komisjoni poole pöördunud isik tutvub hiljemalt viie tööpäeva jooksul sissekande tegemisest juhtumiplaaniga ja allkirjastab selle.
(3) Esindaja kohustub hiljemalt kolme kuu jooksul käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel:
1) kontakteeruma juhtumiskorraldajaga;
2) teatama kõikidest muudatustest;
3) tegema koostööd juhtumikorraldajaga;
4) vajadusel pöördub juhtumikorraldaja poole juhtumiplaanis märgitud ettepanekute ümber hindamiseks.
§ 7. Komisjoni dokumentide arhiveerimine
(1) Komisjoni dokumentide arhiveerimise aluseks on linnapea poolt kinnitatud dokumentide loetelu ja asjaajamiskord.
(2) Arhiveeritakse dokumendid, millega seotud asjaajamine on lõppenud.


Kohtla-Järve linna eelarvest ühistranspordi toetamise kord – Riigi Teataja
Kohtla-Järve linna eelarvest ühistranspordi toetamise kord
Kohtla-Järve linna eelarvest ühistranspordi toetamise kord - sisukord
2 Ühistranspordi korraldamine
§ 3 Ühistranspordi korraldamisega seotud kulud
§ 4 Ühistranspordi korraldamisega seotud kulude rahastamine
3 Ühistranspordi kulude planeerimine
§ 5 Ühistranspordi kulude prognoos
§ 6 Andmete esitamine
RT IV, 18.12.2013, 74
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, § 22 lõike 1 p 5, Ühistranspordiseaduse § 20 lõike 3 ja teede- ja sideministri 21. juuni 2000. a määruse nr 52 „Ühistranspordi toetamise ja ühistranspordi toetusraha tagasimaksmise kord“ § 3 lõike 2 punkti 2 alusel.
(1) Kohtla-Järve linna eelarvest ühistranspordi toetamise kord sätestab Kohtla-Järve linna eelarvest (edaspidi linna eelarve) ühistranspordi toetamise ning ühistranspordi korraldamisest saadavate tulude ja ühistranspordi korraldamisega seotud kulude planeerimise ning kulude rahastamise põhimõtted.
(2) Kohtla-Järve Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) sõlmib linna eelarves ette nähtud vahendite piires linna nimel avaliku teenindamise lepingu sõitjateveo korraldamiseks avaliku konkursi alusel valitud vedajaga (edaspidi vedaja) või täpsustab kehtiva avaliku teenindamise lepingu lepingutingimused eelarveaasta kohta. Järgmiste aastate linna eelarve vahendite arvel võetavaid kohustusi sisaldava lepingu sõlmimiseks annab nõusoleku Kohtla-Järve Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu).
(3) Sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga võtab linn kohustuse anda linna eelarvest vedajale sihtotstarbelist toetust avaliku liiniveo korraldamiseks kohalikul liiniveol.
(4) Sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga määratakse kindlaks avaliku liiniveo aastamaht (liiniläbisõit) ja sõidukilomeetri tariif või toetuse suurus või toetuse arvutamise valem.
(5) Arvestus ja kontroll sõitjateveo avaliku teenindamise lepingu täitmise üle toimub lepingus kokkulepitud korras.
(6) Linnaliinide avaliku liiniveo korraldamiseks kinnitab linnavolikogu sõidupiletihinnad ja -soodustused linnasisesel sõitjateveol. Linnavalitsus kinnitab linnaliinide sõiduplaanid, tagab koos vedajatega sõidupiletite müügikorralduse ja korraldab sõiduõigust tõendavate dokumentide kontrolli.
1) piletitulem on ühistranspordi sõidupiletite müügist laekunud vahendid;
2) piletitulu on piletitulem, millest on maha arvatud käibemaks;
3) ühisliin on Kohtla-Järve linna (edaspidi linn) ja linnaga piirnevate haldusterritooriumidega omavalitsusorganite (edaspidi omavalitsused) haldusterritooriume ühendav maakonnaliin, mis on osa linna või maakonna üldisest liinivõrgust ja mis on vajalik lähtuvalt linna ja omavalitsuste elanike ja nende eri kategooriate (sealhulgas puuetega inimesed, vanurid, õpilased ja üliõpilased) liikumisvajadusest ning sõitjate-voogude piirkondlikest iseärasustest.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata mõiste defineerimisel lähtutakse ühistranspordiseaduses ning teistes ühistranspordi korraldamist reguleerivates õigusaktides sisalduvatest legaaldefinitsioonidest, vastava legaaldefinitsiooni puudumisel aga sõna üldlevinud tähendusest.
2. peatükk Ühistranspordi korraldamine
§ 3. Ühistranspordi korraldamisega seotud kulud
(1) Ühistranspordi korraldamisega seotud kulud on:
1) avaliku liiniveo kulud vastavalt sõitjateveo avaliku teenindamise lepingule;
2) ühistranspordi sõidupiletite müügi kulud;
3) ühistransporditeenuse kvaliteedi parandamise ja liinimuudatuste kulud;
4) ühistranspordis sõiduõigust tõendavate dokumentide kontrolli korraldamise kulud;
5) ühistranspordi uuringute, projektide ja infovahendite kulud;
6) ühistranspordi liikluskorraldamise täiustamise kulud.
(2) Sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga määratakse avaliku teenindamise kohustus, mis sisaldab kohustuslike elementidena vedude mahtu, teenindavate liinide loetelu ning avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest makstavat raha. Avaliku teenindamise konkreetsed mahud ja selle täitmise eest vedajale makstava raha suurus, tariifid ja muud finantseerimise üksikasjad täpsustatakse iga-aastaselt või vastavalt vajadusele. Muudatused vormistatakse sõitjateveo avaliku teenindamise lepingu lisadena ning need on selle lepingu lahutamatud osad.
(3) Sõitjate avaliku liiniveo korraldamiseks vajalikud tehnilised vahendid soetab vedaja oma vahenditest. Linn võib linna eelarves ette näha sihtotstarbelise investeeringu-toetuse vedajale. Investeeringutoetus jaguneb toetuseks eelmistel perioodidel võetud kohustuste katteks ja toetuseks eelarveperioodil võetavate kohustuste tasumiseks.
(4) Ühistranspordi sõidupiletite valmistamise ja müügi ning sõiduõigust tõendavate dokumentide kontrolli kulud kaetakse linna eelarvest kui sõitjateveo avaliku teenindamise lepingus ei ole sätestatud teisiti.
§ 4. Ühistranspordi korraldamisega seotud kulude rahastamine
(1) Avaliku liiniveo kulud kaetakse piletitulemi ning linna eelarvest antava toetuse arvel.
(2) Piletitulu kogumiseks sõlmib linnavalitsus ühistranspordi sõidupiletite levitajaga lepingu, milles määratakse kindlaks sõidupiletite müügist laekunud vahendite linna eelarvesse või vedajale ülekandmise ja aruandluse kord. Sõidupiletite levitajaks võib olla ka vedaja, kui temale pandud avaliku teenindamise kohustus hõlmab sõidupiletite müügi korraldamist.
(3) Linn hüvitab linnavolikogu poolt kehtestatud sõidusoodustused. Eelarveaasta jooksul täiendavate sõidusoodustuste kehtestamisel kaetakse saamata jääv piletitulu reservfondi arvelt või lisaeelarvega eraldatud vahenditest.
(4) Linna eelarvest toetatakse avalikku liinivedu järgmistel juhtudel:
1) linna bussiliinidel;
2) ühistranspordiseaduse § 5 lõike 3 kohasel kokkuleppel omavalitsuste ja Ida-Viru maavalitsusega (edaspidi maavalitsus) võib linna eelarvest toetada Ida-Viru maakonna (edaspidi maakond) territooriumile ulatuvaid maakonnasisese sõitjaveo liini-lõike (ühisliine);
3) ühistranspordiseaduse § 6 lõikes 4 ettenähtud juhul.
(5) Kui linna eelarve tulubaas on ebapiisav, esitab linn taotluse riigieelarvest käesoleva määruse § 3 lõike 1 punktis 1 nimetatud avaliku liiniveo toetuse puudujääva osa katmiseks täies ulatuses või osaliselt. Riigieelarvest toetuse saamiseks esitab linn ühistranspordiseaduse § 20 alusel sätestatud korras maavalitsusele taotluse riigieel-arvest linna ühistranspordi selle osa rahastamiseks, millel puudub linna eelarves kate.
(6) Linnavalitsus teostab vedajatele makseid sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga kehtestatud korras ja tähtaegadel. Vedajatele makstava toetuse arvutamise aluseks on sõitjateveo avaliku teenindamise lepingu järgsed kohustuslikud aruanded. Vedajad esitavad aruanded linna- ja/või riigieelarvest saadud vahendite kasutamise kohta sõitjateveo avaliku teenindamise lepingus fikseeritud vormis ja tähtajal. Linnaeelarvest vedajale toetuse andmine peatatakse ning antud sihtotstarbelise toetuse saaja tagastab toetusraha täielikult või osaliselt, kui:
3) toetuse saaja on keeldunud esitamast sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga määratud informatsiooni, dokumente või tegeliku piletitulu või muid andmeid, mida on vaja toetuse määramise või toetuse kasutamise kontrollimise kohta otsuse tegemiseks või
4) toetust ei ole kasutatud vastavalt sõitjateveo avaliku teenindamise lepingule sihipäraselt või
5) toetuse saaja on muul viisil eiranud toetuse kasutamise kohta sõitjateveo avaliku teenindamise lepingus esitatavaid nõudeid.
(7) Ühistranspordi teenindustaseme ning -kvaliteedi parandamise ja liiklusmuudatuste kulud, ühistranspordi uuringute ja projektide kulud, infomaterjalide valmistamise, paigaldamise ja korrashoiu kulud ning ühistranspordi liikluskorralduse täiustamise kulud võib katta linna eelarvest.
(8) Linn esitab vajadusel taotluse riigieelarvest toetuse saamiseks ühissõidukite soetamiseks või nende ümberkohendamiseks, ühistranspordi infrastruktuuri objektide rajamiseks või uuendamiseks ning ühistranspordiuuringute korraldamiseks vastavalt ühistranspordiseaduse §-dele 17, 18 ja 19.
(9) Käesolevas korras sätestatut kohaldatakse § 4 lõike 4 punktis 2 nimetatud ühisliinide rahastamisele niivõrd, kuivõrd linna, omavalitsuste ja maavalitsuse ühistranspordiseaduse § 5 lõike 3 kohases kokkuleppes ei ole sätestatud teisiti.
3. peatükk Ühistranspordi kulude planeerimine
§ 5. Ühistranspordi kulude prognoos
(1) Järgmiseks eelarveaastaks linna eelarve projekti koostamisel arvestab linnavalitsus ühistranspordi korraldamisega seotud kulude ja nende kulude katteallikate prognoosiga. Ühistranspordi korraldamisega seotud kulude prognoosi aluseks on sõitjateveo avaliku teenindamise lepinguga või käesoleva korra § 4 lõike 4 punktide 2 ja 3 alusel linnale võetud rahalised kohustused. Kulude katteallikate prognoosi aluseks on eelarve perioodiks kavandatavad ühistranspordi sihtotstarbelised toetused, sõidusoodustused, -piletite liigid ja hinnad ning müügimahud.
(2) Kui linnavolikogu ei võta linna eelarvet eelarveaasta alguseks vastu, toimub ühistranspordi korraldamisega seotud kulude rahastamine vastavalt Kohtla-Järve linna eelarvestrateegia koostamise ning eelarve koostamise, vastuvõtmise, avalikustamise ja täitmise korrale.
(3) Pärast linna eelarve vastuvõtmist linnavolikogu poolt koostab linnavalitsus ühistranspordi kulude rahastamise ajakava. Rahastamise ajakava koostatakse kuude kaupa lähtudes sõitjateveo avaliku teenindamise lepingutest.
(4) Linna eelarves ühistranspordi korraldamisega seotud kulude ja katteallikate muutmine toimub vastavalt Kohtla-Järve linna eelarvestrateegia koostamise, eelarve koostamise, vastuvõtmise ja täitmise korrale ja muudele linna õigusaktidele.
§ 6. Andmete esitamine
(1) Vedaja on kohustatud edastama linnavalitsusele vedude ja vedudega seotud majandustegevuse kohta informatsiooni, mis on vajalik ühistranspordi kulude planeerimiseks, liikluse kavandamiseks ja transpordiuuringuteks.
(2) Vedaja poolt kasutatav piletimüügi süsteem peab võimaldama tulude arvestust ja kontrolli ning sõitjate arvu ja müüdud piletite koguse arvestamist liikide kaupa.
(3) Sõitjateveo avaliku teenindamise lepingu alusel avaliku liiniveo toetust saav vedaja on kohustatud esitama linnavalitsusele aruande liinitöö plaanilise töömahu, avaliku liiniveo kulude ja tariifide kohta. Aruande vormid sätestatakse sõitjateveo avaliku teenindamise lepingus arvestades ühistranspordiseaduse § 20 lõikes 1 ja § 22 lõikes 4 nimetatud määrusega kehtestatud vorminõudeid. Juhul kui vedajale pandud avaliku teenindamise kohustus hõlmab sõidupiletite müügi korraldamist, siis sätestatakse sõitjateveo avaliku teenindamise lepingus vedaja müüdud sõidupiletite igakuise aruande esitamise kohustus ja vastav aruande vorm.
Tunnistada kehtetuks Kohtla-Järve Linnavolikogu 2. mai 2007. a määrus nr 83 “Kohtla-Järve linna eelarvest ühistranspordi toetamise kord”.


Lennuettevõtja sertifikaadi väljaandmise kord, nõuded lennuettevõtja sertifikaadi ja käitamistingimuste sisule, nõuded lennutöödel käitatava õhusõiduki varustusele ning lennutöödega tegeleva lennuettevõtja lennutegevuse käsiraamatu sisule ja koostamisele ning lennuettevõtja sertifikaadi vormid - sisukord
2 SERTIFIKAADI VÄLJAANDMINE, MUUTMINE JA KEHTIVUSE PEATAMINE NING SERTIFIKAADI JA KÄITAMISTINGIMUSTE SISU
§ 4 Sertifikaadi ja käitamistingimuste sisu
§ 5 Sertifikaadi muutmine ja kehtivuse pikendamine
§ 6 Andmete muutumisest teatamine
3 LENNUTÖÖDEGA TEGELEVA LENNUETTEVÕTJA LENNUTEGEVUSE KÄSIRAAMATU SISU JA SELLE KOOSTAMINE
§ 7 Nõuded lennutöödega tegeleva lennuettevõtja lennutegevuse käsiraamatu sisule ja selle koostamisele
4 NÕUDED LENNUTÖÖDEL KÄITATAVA ÕHUSÕIDUKI VARUSTUSELE
§ 8 Üldnõuded varustusele
§ 9 Pardadokumendid
§ 10 Õhusõiduki varustuse nõuded instrumentaallennul
§ 11 Õhusõiduki varustuse nõuded visuaallennul
§ 12 Lennuki varustuse nõuded lendamisel veekogu kohal
§ 13 Kopteri varustuse nõuded lendamisel veekogu kohal
§ 14 Õhusõiduki varustuse nõuded lendamisel suurtel kõrgustel
§ 15 Õhusõiduki varustuse nõuded lendamisel jäätumistingimustes
§ 16 Õhusõiduki varustuse nõuded öisel lendamisel
§ 17 Õhupalli ja selle saateauto varustuse nõuded
§ 18 Maaga kokkupõrke hoiatuse süsteemi kasutamine turbiinmootoriga lennukil
§ 19 Mikrofonide kasutamine õhusõidukis
§ 20 Õhusõiduki sideseadmed
§ 21 Pardaregistraatori paigaldamise nõuded
§ 22 Pardaregistraatori käitamine
30.07.2010 RT I 2010, 54, 353 08.08.2010


530 postitust • 26. leht 36-st • 1 ... 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 ... 36
Re: Mis mängu viimati mängisid?
Postitas eerik » 06. Mai 2013, 15:24
Hakkasin Grand Theft Auto IV ostast peale mängima. Tegin Windowsile puhta installi ja kuskilt oli nagu meelde jäänud, et GTAIV salvestatud mängud on sünkroniseeritud kuskil pilveserveris ja ei hakanud käsitsi neid faile ümber kopeerima. Aga loomulikult see nii ei olnud... Kuradi kolmekordne DRM (Steamguard, Games for Windows Live, Rockstar Social Club) aga sellist lihtsat funktsiooni ei ole. Nojah, see kord otsustasin terve mängu Munakarp 360 puldiga läbi mängida. Selle puldi otsin tegelikult vanemate konsoolide (NES, SNES, N64, PS1 jne.) mängude mängimiseks emulaatoriga aga see d-pad on lihtsalt kohutavalt sitt.
Postitas Ralf » 06. Mai 2013, 22:50
Vahepeal oligi Mängupläma... keegi muutis tagasi...
Postitas Forzelius » 06. Mai 2013, 22:58
Crash Bandicoot 2, mingi Action Mani jurts, Harry Potteri 1. osa väga briefly.
Postitas Garli » 06. Mai 2013, 23:05
Tagasi Mänguplämaks!
Anyways, tegin läbi sellise top-down actioni nagu Hotline Miami. Väga šeff mäng. Neoontoonid, mõnusalt särisev elektromuusika ja sitaks palju vägivalda. Drive'i fännidele kohustuslik mäng.
Postitas Spellbound » 09. Mai 2013, 00:05
Hotline Miami on juba ootelistis
Sain just alustatud sellise kummalise RPG sugemetega third person mänguga nagu "Mars: War Logs"
Selline vanakooli graafika, mugav ja lihtne RPG süsteem ja combat. Leiab aset Marsil, kus juba pikemat aega on mitmed osapooled omavahel sõdinud. Mäng algas ühe tegelasega. Arvasin juba, et olengi selline pidevalt voice-overit kasutav sõjast räsitud nooruk, aga siis viimasel hetkel selgus, et mängija käsutuses on hoopis selline renegade tüüpi sõjaveteran.
Aga lahe. Meenutab justkui segu id Software "Rage"-ist ja esimest Riddicku mängu "Escape From Butcher Bay". Just see vangla osa. Graafiliselt mitte. See peaks iga masina peal jooksma, aga mängitavus on väga lihtne ja mõnus.
Postitas eerik » 09. Mai 2013, 12:02
Panin teema uueks pealkirjaks vidya gaems. Pimesiku ja kummikeksu jaoks võib vajaduse korral eraldi teema teha.
Postitas Ralf » 16. Mai 2013, 10:44
Polnud vaatamata enda kiindumusele linnaehitusmängude suhtes Strongholdi seeriaga kunagi kokku puutunud. HD versioonid esimesest osast ja järjest "Crusader" andsid mõnes mõttes hea tõuke. Tore ja üsnagi sõltuvusttekitav mäng. Pole (vähemalt minu jaoks) liiga raske ning väga loogiline on kõik, erinevalt "Pharaoh"-st, kus inimesed kõnnivad mööda teid kuidas juhtub ja lõpuks on ehitamisruum ka otsas, kui on vaja kultuuri tõsta või midagi sellist. See hovelite süsteem töötab ülikenasti ja trading kah.
"Our Food Stocks Are Dwindling My Liege!"
Psychonauts: mõnusa fantaasialennuga hästi kirjutatud seiklusmäng, mis meenutab kangesti 90ndate Windowsi pelasid - selliseid, kus pidi palju space-klahviga hüppeid sooritama ja saltotama-kukerpallitama (a-la "Hercules" ). Huumor on kohati suurtele, kuid samas lastele ära ei keelaks.
Postitas Spellbound » 19. Mai 2013, 16:36
Senise aasta parim mäng. Ilusamaid graafikaid üle pika aja. Lugu ja selle esitlus on väga sobilik. Lihtsalt suurepärane.
See maailm, loodus, need metrootunnelid, rahvarohked linnakud - enam paremat keskkonda annab luua. Võimas.
Mäng, mille graafika põhja keeramine pole mitte vajadus, vaid kohustus, sest ainult saab mängija loost täielikult osa. Iga sein nagu kõneleks, igal varemel ja vrakil on oma lugu. Kunstiline tase ja disain on täielikus harmoonias loo endaga, et isegi BioShock Infinite kahvatub.
Postitas Forzelius » 21. Mai 2013, 15:26
päris hea, aga tsipa raske veel. äkki harjub.
Postitas eerik » 23. Mai 2013, 18:49
Uue Xboxi väljakuulutamine oli lootusetult masendav.
Lohutuseks üks hea soodukas: Alan Wake'i komplekt PCle kasvõi ühe dollari eest.
Postitas lostinthemist » 23. Mai 2013, 19:21
Jup. Pikaaegse Xbox360 omanikuna (viis aastat vähemalt) ootasin väga innukalt järgmise Xboxi välja kuulutamist. Nojah. Microsoft went full retard.
Näeb välimuse poolest kole välja ja meenutab tõepoolest VHS kassetti. Second-hand mängude müük on nüüd välistatud, sellega seoses samuti sõpradele mängude laenutamine. See on sama debiilne, kui ma ostaks endale T-särgi ja aastate jooksul kipub see väikseks jääma, kuid ma ei saa seda nooremale vennale niisama anda, sest ta pole selle eest maksnud. Natuke lootsin ka, et ehk saab uuel konsoolil mängida Xbox 360 mänge, aga selle üle ma pole eriti nukker. Aga et selline omandiõigus on tarbijatelt ära võetud, on enam kui pettumustvalmistav. See ka, et iga 24 tunni tagant peab internetiühendus olema. Wtf why?
Kõige naljakam on see, et Microsoft võttis endale ühe kuu lisaaega pärast PS4 pressikonverentsi. Mõelda välja, millega lagedale tulla. Mõelda, mis on nende vastulöök PS4le. Et mis teeb nende konsooli PS4st paremaks. Irv. Ei olegi nagu... midagi ju.
Ma pole vihane, ausõna. Siin ma pigem tsiteeriks Ralfi, kes kirjutas niimoodi "Bourne: Legacy" kohta:
Ralf kirjutas: Kasutaksin selle filmi kommenteerimiseks sõnu, mida armastavad kasutada need lapsevanemad, kes tahavad võsukest eriti palju järele mõtlema panna, kui nood on mõne riukaga hakkama saanud: ma pole pahane, vaid lihtsalt pettunud.
Igasugune eelis, miks omada PC asemel hoopis konsooli, on nüüd Xbox One näol ära võetud. Sest ma ei näe sellel nüüd mõtet enam. Xbox 360 pakkus mulle peale mängude veel meeliülendavalt võimast mängurielamust ning tekkis selline kommuuni moodi tunne. Esimestel aastatel oli see eriti võimas, kui igal nädal võis oodata põnevaid The Official Magazine'i või siis nõuandeid täis videosid, kuidas kätte saada huvitav saavutus äsja välja tulnud mängu kohta. Rääkimata veel sellest, kuidas sõpradega saab korraldada pidusid ja võrgus mängides juttu ajada mikrofonide teel. See on teinud näiteks paljud Battlefield 3 või Bad Company 1-2 mänguseansid väga elavaks ja lõbusaks.
Nüüd on aeg kas kolida tagasi PC peale või minna üle konkurendi peale - PS4.
Postitas ruut » 23. Mai 2013, 20:01
Võin olla vähemuse esindaja, aga mulle uue Xboxi välimus meeldib.
Muidu on raske mingit arvamust veel kujundada, ootan E3'e ära, sest praegu hämatakse nii palju ningtundub et mehed ise ka ei tea veel päris täpselt, et kuidas ja mida teha tahetakse nende võimalustega. See netiühenduse nõudmine kord 24 tunni aja jooksul ei häiri mind absoluutselt, sest praegu on minu Xbox 360 täpselt samamoodi kogu aeg netiga ühendatud. Kuigi samas mõistan miks see võib paljudes frustratsiooni tekitada.
Postitas eerik » 23. Mai 2013, 20:30
Välimus on okei, see mind ei häiri ja samas ma ei oota ka, et Sony PS4 väga palju kenam oleks. Kasutatud mängude blokeerimine, internetiühenduse nõudmine jms. on veel kõik lahtine ja ametlikult pole midagi kinnitatud. Saan sellest kõigest aru. Mängude installimine kõvakettale on kohustuslik ja kuidagi tuleb ju kontrollida ja piirata selle plaadi kasutamist. Jällegi ei oota ma Sony'lt paremat lahendust. Samas on näiteks Euroopa Komisjon enda otsustega selgelt väljendanud, et kasutatud mänge peab saama müüa ning vaevalt kumbki konsoolitootja tahab EKga selles osas vaidlema hakata. Minu arusaam praegusest süsteemist on see, et mängu installimisel poogitakse aktiveerimiskoodiga vastavad õigused sinu PSN/XBL kontoga ning mängu uninstallimisel poogitakse need õigused jälle lahti. Iga 24h tagant kontrollitakse vastavate õiguste olemasolud üle. See kõik on mulle tegelikult täiesti vastuvõetav, sest internetiühendus on nagunii pidevalt olemas ja praeguse mängude hinnataseme juures olen nii või naa väga valiv ja kasutatud mängude ostmise-müümisega ei kavatsegi tegeleda. Mudugi jään ootama Sony ja MSi selgitusi nendepoolsetele lahendustele.
Mis mulle üldse ei meeldinud oli Microsofti suhtumine. Mängudest polnud praktiliselt juttugi. Väga pealiskaudselt näidati EA spordimänge, mis nagunii ilmuvad igal tähtsamal platvormil, uut Call of Duty't, mis samuti ilmub igal tähtsamal platvormil, uut Forza Motorsporti ja uut Remedy mängu, mille tiiserist umbes kolmandik oli nagunii live action. Ma oleksin väga rahule jäänud, kui nad oleks näidanud ühte graafiliselt ja tehnoloogiliselt võimast eksklusiivi, mille oleks sissejuhatanud selle mängu arendaja ja mitte mingi suvaline ülikonnas stuudioboss. Kõik muidugi vabandavad, et E3'l näidatakse mänge aga Sony suutis juba kolm kuud tagasi kümme korda rohkem näidata.
Postitas ruut » 23. Mai 2013, 22:05
eerik kirjutas: Kõik muidugi vabandavad, et E3'l näidatakse mänge aga Sony suutis juba kolm kuud tagasi kümme korda rohkem näidata.
Arvatavasti kõige suurem viga mis MS tegi oli see, et see avalikustamine E3ele nii lähedal on. Sony tegi kolm kuud tagasi ära ning mina näiteks ei mäleta koheselt kõike mis mänge nad esitlesid, seega nende pressikas tundub selle võrra värskemana. MSils poleks siis aga midagi uut näidata juunis. Samas tõsi on see, et liiga palju oli muud paska ja liiga vähe mänge....kuigi ma nagu saan aru miks seda tehti ja kuhu nad sihivad oma uue meelelahutuskarbiga...aga kogu see situatsioon on nii konarlik ja selgeid vastuseid ei ole niivõrd paljude asjade kohta antud, seega ei tea mida arvata.
Postitas eerik » 24. Mai 2013, 08:36
Kõige suurem viga on siiski see loll nimi: Xbox One. Langeb sinna samasse segadust tekitavasse kategooriasse nagu Wii U.


text:
3-2-1-154-10 Riigikohus 02.02.2011
Olukorras, kus maakohus tuvastab halduri kohustuse rikkumise, on tegemist kohtu diskretsiooniotsusega, kas haldur vabastada. Kõrgema astme kohus saab sellesse otsustusse sekkuda juhul, kui maakohus on rikkunud diskretsioonipiire.
PankrS § 68 lg 2 kohaselt vabastab kohus halduri, kui haldur on jätnud oma ülesanded täitmata või ei täida neid nõuetekohaselt. Seega ei näe seadus ette, et halduri võib vabastada üksnes raske rikkumise korral. Olukorras, kus maakohus tuvastab halduri kohustuse rikkumise, on tegemist kohtu diskretsiooniotsusega, kas haldur vabastada. Kõrgema astme kohus saab sellesse otsustusse sekkuda juhul, kui maakohus on rikkunud diskretsioonipiire. Üks asjaolu, mida kohus saab kaalumisel arvestada, on see, kas haldur on kaotanud rikkumise tulemusena kohtu või võlausaldajate usalduse, mis tal PankrS § 56 lg 2 kohaselt peab olema.

matches:
Riigikohus
kohus
§ 68
kohus
kohus
kohus
§ 56


Projektipõhise tegevuse toetamise kord Nõva vallas – Riigi Teataja
Projektipõhise tegevuse toetamise kord Nõva vallas
Projektipõhise tegevuse toetamise kord Nõva vallas - sisukord
§ 2 Toetuse valdkonnad
§ 3 Kultuuritoetus
§ 4 Sporditoetus
§ 5 Noorsootöö toetus
§ 6 Sotsiaaltöö toetus
§ 7 Külaliikumise toetus
§ 8 Keskkonna-, kodanikukaitse- ja heakorratoetus
§ 9 Toetuse määramise tingimused
§ 12 Taotluste läbivaatamine
RT IV, 05.11.2014, 31
Vastu võetud 31.10.2014 nr 8
Projektipõhise tegevuse toetuse kord (edaspidi kord) sätestab Nõva valla eelarve vahenditest (edaspidi vallaeelarve) ühekordsetelt ja sihtotstarbeliselt eraldatavate toetuste taotlemise, taotluste läbivaatamise ning toetuse andmise ja toetuste kasutamise üle järelevalve teostamise alused ja põhimõtted. Käesolev kord ei laiene toetustele, mis on reguleeritud teiste riigi ja valla õigusaktidega sh investeeringutoetused ning kogukonna arengule suunatud tegevuse kaasfinantseerimise toetuse korraga
§ 2. Toetuse valdkonnad
Toetust eraldatakse juriidilistele ja füüsilistele isikute eestvedamisel korraldatavatele üritustele, mille eesmärgiks on aidata kaasa kohaliku omavalitsuse ülesannete täitmisele või avaliku elu küsimuste korraldamisele järgmistes valdkondades:
1) kultuuri edendamine;
2) spordi edendamine;
3) noorsootöö edendamine;
4) sotsiaaltöö edendamine;
5) külaliikumise edendamine;
6) keskkonna-, kodanikukaitse ja heakorra tagamine.
§ 3. Kultuuritoetus
Kultuuri edendamiseks saab vallaeelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) ülevallaliste ja piirkondlike kultuuriürituste korraldamiseks;
2) muusika-, käsitöö-, ja muud harrastusgruppide tegevuse korraldamiseks;
3) kultuuripärandi säilitamine ja rahvakultuuri arendamine, rahvusliku identiteedi hoidmine.
§ 4. Sporditoetus
Spordi edendamiseks saab vallaeelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) rahvaspordi ürituste korraldamiseks;
2) noortespordi ürituste korraldamiseks;
3) saavutusspordi ürituste korraldamiseks;
4) ülevallaliste ja piirkondlike spordiürituste korraldamiseks.
§ 5. Noorsootöö toetus
Noorsootöö edendamiseks saab vallaeelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) valla noorte vaba aja ürituste korraldamiseks;
2) tervisekäitumist ja sotsiaalseid oskusi toetavate projektide läbiviimiseks;
3) rahvusvahelises noorsootöös osalemiseks;
4) ennetustöö projektide läbiviimiseks.
§ 6. Sotsiaaltöö toetus
Sotsiaaltöö edendamiseks saab vallaeelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) valla sotsiaalprojektide korraldamiseks;
2) valla riskiperede ennetusprojektide korraldamiseks;
3) valla kultuuriürituste korraldamiseks eakatele.
§ 7. Külaliikumise toetus
Külaliikumise edendamiseks saab valla eelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) külakeskuste tegevuseks (valla arengukavas sätestatud prioriteetsete kandikeskuste tegevuse toetamiseks);
2) külaliikumise korraldamiseks.
§ 8. Keskkonna-, kodanikukaitse- ja heakorratoetus
Keskkonnakaitse ja heakorra edendamiseks saab valla eelarvest taotleda projektipõhist toetust:
1) üldkasutatavate alade heakorrastamise ürituste korraldamiseks;
2) keskkonnakaitse alaste ürituste korraldamiseks;
3) elukeskkonna parendamiseks ja vastavate koolituste läbiviimiseks.
§ 9. Toetuse määramise tingimused
1) tegevus, millele toetust taotletakse, toimub Nõva valla haldusterritooriumil või esindab Nõva valda väljaspool valla territooriumi;
2) tegevuse peamiseks sihtgrupiks on Nõva valla alalised elanikud ja see toimub nende huvides;
3) toetuse määramiseks on eraldatud vahendid valla eelarves;
4) tegevus on kooskõlas Nõva valla arengukavaga ja valdkonna arengukavaga.
(2) Toetust ei anta, kui:
1) kulu on tekkinud enne toetuse taotluse esitamist;
2) taotleja on sama kulu hüvitamiseks juba toetust saanud;
3) varasema toetuse kasutamise aruanne on õigeaegselt esitamata või ei ole esitatud nõuetekohaselt;
4) tagasi nõutud ja tagasimaksmisele kuuluv toetus on tähtaja jooksul tagastamata.
(1) Toetust võib taotleda valla haldusterritooriumil tegutsev füüsiline ja juriidiline isik, kellel ei ole võlgnevusi valla, Maksu- ja Tolliameti ja Äriregistri ees.
(2) Toetuse taotleja omafinantseeringu suurus ei tohi olla väiksem kui 10% valla poolt toetatava tegevuse eelarvest.
(1) Toetuse taotlemiseks esitatakse Nõva Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) vormikohane taotlus, (lisa 1.) Teave taotlemise tingimuste ja vormi kohta avaldatakse Nõva valla veebilehel www.novavald.ee.
(2) Taotluste esitamise tähtaeg on projekti algusele eelneva aasta 15. november. Kui taotluste esitamise viimane päev satub riiklikule pühale või nädalavahetusele, on tähtajaks sellele järgnev esimene tööpäev.
(3) Posti teel esitatud taotlused loetakse tähtaegselt esitatuks eelmises lõikes märgitud kuupäevaga postitempli olemasolul.
(4) Ühel taotlejal on õigus esitada mitu erineva sisuga taotlust.
(5) Taotleja volitatud isiku esindusõigust tõendav dokument (volikiri).
(6) Vallavalitsusel on õigus nõuda taotlejalt täiendavate dokumentide esitamist. Täiendavate dokumentide esitamise nõue peab olema põhjendatud.
§ 12. Taotluste läbivaatamine
(1) Vallavalitsus kontrollib taotluse ja sellele lisatud dokumentide vastavust käesolevas korras sätestatud nõuetele.
(2) Puuduste korral taotluses teavitab vallavalitsus sellest taotlejat ning annab nende kõrvaldamiseks tähtaja, mis ei või olla lühem kui 7 (seitse) tööpäeva. Kui taotleja puudusi määratud tähtajaks ei kõrvalda, lõpetab vallavalitsus taotluse menetlemise.
(3) Taotlusi hindab vallavalitsus, kes teeb korralduse toetuse suuruse ja toetuse andmise tingimuste kohta.
(4) Korraldus tehakse taotlejale teatavaks 5 (viie) tööpäeva jooksul otsuse vastuvõtmisest. Korralduse peale võib esitada vaide vallavalitsusele haldusmenetluse seaduses sätestatud korras ja tähtaegadel.
(5) Toetuse andmisest teavitab vallavalitsus taotlejat kirjalikult 20 (kahekümne) päeva jooksul eelarve vastu võtmisest.
(6) Vallavalitsuse korraldusega võidakse rahuldada eelarve aasta jooksul esitatud taotlused, kui valla eelarves on selleks rahalised vahendid ja taotlus on esitatud mitte hiljem kui 20 (kahekümnendal) tööpäeval enne projekti algust.
(7) Taotlusi, mis on esitatud pärast taotluse aluseks oleva sündmuse toimumist, läbi ei vaadata.
(1) Kahe kuu jooksul valla eelarve või §12 lõikes 6 sätestatud vallavalitsuse korralduse vastuvõtmisest arvates sõlmivad vallavalitsus ja toetuse saaja sihtfinantseerimise lepingu,(lisa 2), milles sätestatakse:
(2) Kui pooled ei jõua käesoleva paragrahvi esimeses lõikes sätestatud tähtaja jooksul lepingu sõlmimises kokkuleppele või kui toetuse taotleja ei allkirjasta lepingut, kaotab taotleja õiguse toetuse saamiseks ja menetlus lõpetatakse.
(1) Toetuse maksmise aluseks on leping.
(2) Toetus kantakse taotleja pangakontole lepingus sätestatud tingimustel.
(1) Toetuse saaja on kohustatud vallavalitsusele esitama aruande toetuse kasutamise kohta ühe kuu jooksul peale taotluses märgitud projekti lõppemise kuupäeva.
(2) Aruande vorm on toodud käesoleva korra lisas (Lisa 3).
(1) Järelevalvet eraldatud toetuse sihtotstarbelise kasutamise üle teostab vallavalitsus.
(2) Toetuse mittesihtotstarbelise kasutamise või toetuse kasutamatajätmise ilmnemise korral on vallavalitsusel õigus:
1) nõuda toetuse saajalt täiendavate kuludokumentide esitamist;
2) peatada toetuse eraldamisega seotud toimingud;
1) ei esita õigeaegselt aruannet ja dokumente toetuse kasutamise sihipärasuse kohta;
3) on toetust kasutanud mittesihipäraselt, sh toetus on jäänud kasutamata või toetuse sihipärane kasutamine ei ole tõendatud.
(4) Kui toetuse saaja keeldub toetust vabatahtlikult tagasi maksmast, võib vallavalitsus teha toetuse saajale ettekirjutuse, mille täitmata jätmise korral võib vallavalitsus anda ettekirjutuse sundtäitmisele täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.
(1) Tunnistada kehtetuks Nõva Vallavolikogu 16.08.2004 määrus nr 7 „Huvitegevuse, ühisürituste ja sportlike tegevuste arendamiseks planeeritud raha taotluse ja eraldamise kord“.
Lisa 1 Projektipõhise tegevuse toetuse taotlus
Lisa 2 Projektipõhise tegevuse toetuse kasutamise leping
Lisa 3 Projektipõhise tegevuse toetuse kasutamise aruanne


Tellimusmeditsiiniseadmed :: Terviseamet
» Meditsiiniseadmed » Tellimusmeditsiiniseadmed
Tellimusmeditsiiniseadele esitatud nõuded - lühiülevaade meditsiiniseadme seadusest ja tema allaktides esitatud nõuetest.
Vastavalt meditsiiniseadme seadusele on tellimusmeditsiiniseade igasugune professionaalse kasutaja tellimuse kohaselt konkreetsele patsiendile valmistatud meditsiiniseade. Masstootmises valmistatud seadet, mida on vaja kohandada professionaalse kasutaja tellimuse järgi, ei loeta tellimusmeditsiiniseadmeks.
Tellimusmeditsiiniseadme tootja teeb vastavushindamise teel kindlaks, et tema toodetud seade on kooskõlas sellele meditsiiniseadmele kohaldatavate nõuetega. Kui nüüd tavalise turule viidava seadme korral paigaldatakse CE-märk siis tellimusmeditsiiniseadmele ei paigaldata[1]. Tellimusmeditsiiniseadmele koostab tootja vastavushindamise lõpptulemusena kinnituskirja[2]. Kinnituskirjaga tõendab tootja toodetud meditsiiniseadme vastavust meditsiiniseadme seadusele ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele. Kinnituskiri peab sisaldama asjaomase meditsiiniseadme identifitseerimisandmeid[3].
Tellimusmeditsiiniseadme kohta koostatav kinnituskiri sisaldab järgmist teavet[4]:
Tellimusmeditsiiniseadme kasutusjuhendis ja märgistusel peab olema märge selle kohta, et tegemist on tellimusmeditsiiniseadmega[5].
Aktiivse siirdatava tellimusmeditsiiniseadme korral peab lisaks eeltoodule olema seadmele endale kantud teave loetavalt ja kustutamatult teave, mis Võimalusel peaks olema peale kantud üldtunnustatud sümbolite abil. Teave peab võimaldama vajadusel seadet ja selle koostisosi identifitseerida. Seda just võimaliku ohu tuvastamise meetmete rakendamiseks. Lisaks peab seadmele olema peale kantud kood, mis võimaldab kindlaks teha aktiivse siirdatava meditsiiniseadme liigi, tootja ja tootmise aasta. Kusjuures kood peab pärast patsiendile siirdamist olema vajaduse korral loetav ilma operatsiooni tegemata[6].
Tellimusmeditsiiniseadme turule laskmisest tuleb teavitada Terviseametit mõistliku aja jooksul[7]. Meditsiiniseadmete osakond on leidnud koos teiste tootjatega, et mõistlik oleks teavitada enne toote turulepanemist. Seda just seetõttu, et kui ilmnevad mõned puudujäägid siis on neid turule viidud tootel parandada märksa kulukam.
Peale toote turule laskmist peab tellimusmeditsiiniseadme tootja võimaldama Terviseametile juurdepääsu järgnevatele seadmega kaasuvatele dokumentidele[8]:
2) tootmise ja talitluse kirjeldus, mis võimaldab hinnata seadme vastavust MSS ja selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele
Nõuded on lahti kirjutatud juhendmaterjalis.
MSS – meditsiiniseadme seadus
Määrus nr 354 - Vastu võetud Vabariigi Valitsuse 13. detsembri 2004. a määrusega nr 354 : „Meditsiiniseadme vastavushindamise kord“.
Määrus nr 353 - Vabariigi Valitsuse 13. detsembri 2004. a määrus nr 353 : „Nõuded meditsiiniseadme kavandamisele, tootmisele, pakendamisele ja meditsiiniseadmega kaasnevale teabele“
[1] MSS § 23 lg 1
[2] määrus nr 354 § 4 lg 4
[3] määrus nr 354 § 61 lg 1 ja 2
[4] määrus nr 354 § 63 lg 1
[5] Määrus nr 353 § 17 lg 1 punkt 8
[6] Määrus nr 353 § 39
[7] MSS §26 lg 1
[8] määrus nr 354 § 63 lg 2
Viimati uuendatud: reede, 16 september 2011 10:27


Psühhiaatrilise abi seadus – Riigi Teataja
Psühhiaatrilise abi seadus (lühend - PsAS)
Psühhiaatrilise abi seadus - sisukord
§ 3 Psühhiaatrilise abi vabatahtlikkus
§ 4 Isiku õigused psühhiaatrilise abi saamisel
§ 5 Psüühikahäirete diagnostika ja psüühikahäirega isiku ravi
2 PSÜHHIAATRILISE ABI KORRALDUS
§ 6 Psühhiaatrilise abi korraldamise üldpõhimõtted
§ 9 Psühhiaatrilise abi seos sotsiaalhoolekandega
21 ISIKU ÕIGUSTE PIIRANGUD STATSIONAARSEL PSÜHHIAATRILISEL RAVIL
§ 91 Keelatud ained ja esemed statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil
§ 92 Isiku asjade läbivaatus, keelatud ainete ja esemete äravõtmine, säilitamine, tagastamine, üleandmine ja hävitamine
3 VÄLTIMATU PSÜHHIAATRILINE ABI
§ 10 Vältimatu psühhiaatrilise abi andmise üldpõhimõtted
§ 11 Tahtest olenematu vältimatu psühhiaatriline abi
§ 12 Tahtest olenematut vältimatut psühhiaatrilist abi vajava isiku haiglasse paigutamise kord
§ 13 Tahtest olenematu ravi kontrollimine
§ 14 Ohjeldusmeetmete rakendamine
§ 141 Ohjeldusmeetme rakendamise jälgimine
§ 142 Ohjeldusmeetme rakendamise dokumenteerimine
§ 143 Ohjeldusmeetme rakendamise järgne vestlus
§ 144 Ohjeldusmeetme rakendamisest teatamine
4 PSÜHHIAATRIAEKSPERTIIS JA PSÜHHIAATRILINE SUNDRAVI
§ 15 Kohtupsühhiaatriaekspertiis
§ 16 Kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiis
§ 17 Psühhiaatrilise sundravi kohaldamine ja järelevalve
5 FINANTSEERIMINE
§ 18 Psühhiaatrilise abi finantseerimine
§ 19 Riigieelarvest finantseeritav psühhiaatriline abi, ravi ja ekspertiis
§ 191 Riiklik järelevalve psühhiaatrilise abi seaduse täitmise üle
6 MUUDATUSED VARASEMATES ÕIGUSAKTIDES JA SEADUSE RAKENDAMINE
RT I, 15.06.2012, 6
Vastu võetud 12.02.1997
RT I 1997, 16, 260
jõustumine 16.03.1997
25.02.1999 RT I 1999, 31, 425 01.01.2000
09.05.2001 RT I 2001, 50, 284 01.01.2002
30.05.2001 RT I 2001, 53, 309 01.01.2002
19.06.2002 RT I 2002, 64, 392 29.07.2002
15.02.2012 RT I, 07.03.2012, 1 01.09.2012
(1) Psühhiaatrilise abi seadus reguleerib isikule psühhiaatrilise abi andmise korda ja tingimusi ning isikule psühhiaatrilise abi andmisel tekkivaid suhteid tervishoiuasutustega; sätestab riigi ja kohaliku omavalitsuse kohustused psühhiaatrilise abi korraldamisel ning isiku õigused psühhiaatrilise abi saamisel.
(2) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
(3) Psühhiaatrilist abi osutatakse, lähtudes seaduslikkuse ja humaansuse printsiibist ning järgides inim- ja kodanikuõigusi.
1) psüühikahäire – kehtivale rahvusvahelisele psüühika- ja käitumishäirete klassifikatsioonile vastav psüühiline seisund või käitumishäire;
2) psühhiaatriline abi – psüühikahäirete diagnostika, psüühikahäirega isiku ravi ja taastusabi ning psüühikahäireid ennetav tegevus;
3) raviprotsess – isiku uurimise, diagnoosimise, ravimise ja taastusabiga seotud tegevus, mis hõlmab suhteid patsiendi ja arsti ning teiste ravimisele kaasatud isikute, raviasutuste ja haigekassaga;
4) psüühikahäirega isiku taastusabi – tegevus psüühikahäirega isiku sotsiaalse toimetulekuvõime taastamiseks;
5) teadev nõusolek – nõusolek, mille andmisel isik on võimeline aru saama nõusoleku olemusest ja selle andmise või sellest keeldumise tagajärgedest.
§ 3. Psühhiaatrilise abi vabatahtlikkus
(1) Psühhiaatrilist abi antakse vaba tahte avalduse alusel, st isiku soovil või teadval nõusolekul.
(2) Piiratud teovõimega isikule antakse psühhiaatrilist abi tema seadusliku esindaja nõusolekul ja isiku enda tahte alusel niivõrd, kuivõrd ta on võimeline sellekohast tahet avaldama. Seaduslik esindaja ei saa esindatava asemel avaldada tahet psühhiaatrilise abi osutamiseks.
(3) Psüühikahäirega isiku ravi ilma tema enda teadva nõusolekuta on lubatud ainult käesoleva seaduse §-des 11 ja 17 sätestatud juhtudel. Sama kehtib piiratud teovõimega isikule psühhiaatrilise abi andmise ja tema ravi kohta, kui isik ise ei ole võimeline tahet avaldama või kui eestkostja abi või raviga ei nõustu.
§ 4. Isiku õigused psühhiaatrilise abi saamisel
Isikul on psühhiaatrilise abi saamisel õigus:
1) saada ravi ja põetust võrdsel alusel muude haigetega;
2) saada teavet oma psüühikahäire ja kasutatavate ravi- ning diagnostikameetodite kohta ja tutvuda temasse puutuvate ravidokumentidega, välja arvatud juhul, kui see võib osutuda kahjulikuks tema vaimsele tervisele või teiste isikute julgeolekule. Otsuse teabe edastamise kohta teeb ja annab õiguse tutvuda ravidokumentidega tema raviarst, kes teeb sellekohase kande tema ravidokumenti;
3) keelduda psühhiaatrilistest uuringutest ja ravist või neid katkestada, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 11 ja 17 sätestatud juhtudel;
4) kahju hüvitamisele ravi- või põetusvigadest põhjustatud kahju korral.
[RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
§ 5. Psüühikahäirete diagnostika ja psüühikahäirega isiku ravi
(1) Arst on psüühikahäirete diagnoosimisel ja psühhiaatrilise abi andmisel sõltumatu ning juhindub arstiteadusest, arstieetikast, seadustest ja muudest õigusaktidest.
(2) Psühhiaatrilist ravi ja diagnoosi puudutav teave on isiku eraelu saladus ja selle edastamine väljapoole raviprotsessi on lubatud ainult isiku enda või tema seadusliku esindaja kirjalikul nõusolekul, samuti uurimisasutuse, politsei, prokuratuuri, kriminaalhooldusosakonna või kohtu seadusest tuleneva nõude alusel, narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse alusel loodud narkomaaniaravi andmekogule esitamiseks ning Terviseameti ja Eesti Haigekassa nõudel neile seadusega pandud ülesannete täitmiseks. Teabe edastamine on lubatud isiku elukohajärgsele valla- või linnavalitsusele ja isiku lähedastele ulatuses, milles see on vajalik neile isikutele seisukoha või kaebuse esitamiseks isiku kinnisesse asutusse paigutamise menetluses.
[RT I, 07.03.2012, 1 - jõust. 01.09.2012]
(21) Lõikes 2 sätestatu ei piira isikuandmete edastamist tervise infosüsteemi ja isikuandmete saamist tervise infosüsteemist vastavalt tervishoiuteenuste korraldamise seadusele.
(3) Psüühikahäirega isiku raviarst ei ole kohustatud andma kellelegi ütlusi isiku eraelu kohta, mida ta sai teada oma tööülesannete tõttu.
2. peatükk PSÜHHIAATRILISE ABI KORRALDUS
§ 6. Psühhiaatrilise abi korraldamise üldpõhimõtted
(1) Psühhiaatrilise abiga tagatakse raviprotsessis psüühikahäirega isikule järjepidev ja valdkonna eest vastutava ministri poolt kehtestatud standarditele vastav ravi.
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalministri“ sõnadega „valdkonna eest vastutava ministri“.]
(2) Psühhiaatrilist abi annavad sellekohase tegevusloaga raviasutused, arstid ja muud spetsialistid.
(3) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
(4) Psühhiaatriline eriarstiabi korraldatakse kohaliku omavalitsuse ja riigi tasandil.
(5) Psühhiaatrilise abi andmisel välditakse võimaluse korral isiku eemaldamist harjumuspärasest elukeskkonnast.
(6) Psühhiaatrilist haiglaravi rakendatakse juhul, kui isiku tervise seisundist lähtuvalt ei ole haiglaväline abi piisavalt tõhus või kui isik on temal esineva psüühikahäire tõttu muutunud endale või teistele ohtlikuks.
(7) Sotsiaalministeerium korraldab psüühikahäireid ennetavat tegevust.
§ 7. – § 8. [Kehtetud - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
§ 9. Psühhiaatrilise abi seos sotsiaalhoolekandega
Valla- või linnavalitsus tagab psüühikahäirega isikule sotsiaalteenuste kättesaadavuse kooskõlas sotsiaalhoolekande seadusega.
21. peatükk ISIKU ÕIGUSTE PIIRANGUD STATSIONAARSEL PSÜHHIAATRILISEL RAVIL
§ 91. Keelatud ained ja esemed statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil
(1) Statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil viibival isikul on keelatud vallata järgmisi aineid või esemeid:
1) alkohoolsed joogid alkoholiseaduse tähenduses;
2) narkootilised ja psühhotroopsed ained narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse tähenduses, mis ei ole ravimid ravimiseaduse tähenduses;
3) relvad relvaseaduse tähenduses;
4) lõhkeained, pürotehnilised ained ja pürotehnilised tooted lõhkematerjaliseaduse tähenduses.
(2) Tervishoiuteenuse osutaja võib keelata statsionaarsel psühhiaatrilisel ravil viibival isikul vallata ravil aineid või esemeid, mis kujutavad tema tervisliku seisundi tõttu ohtu tema enda või teiste isikute elule või tervisele või ohustavad oluliselt ravil viibivate isikute eraelu puutumatust.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud aineteks või esemeteks on eelkõige:
1) ravimid ravimiseaduse tähenduses;
2) terariistad;
3) alkoholi sisaldavad ained.
§ 92. Isiku asjade läbivaatus, keelatud ainete ja esemete äravõtmine, säilitamine, tagastamine, üleandmine ja hävitamine
(1) Kui tervishoiuteenuse osutajal tekib põhjendatud kahtlus, et ravil viibiva isiku valduses on või temale adresseeritud posti- või muu saadetis sisaldab käesoleva seaduse § 91 lõigetes 1 või 2 nimetatud aineid või esemeid, on tervishoiuteenuse osutajal õigus isiku valduses olevad asjad läbi vaadata. Keelatud aine või eseme leidmisel on tervishoiuteenuse osutaja kohustatud selle isiku valdusest ära võtma või teavitama politseid. Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud teavitama politseid käesoleva seaduse § 91 lõike 1 punktides 2–4 nimetatud ainetest ja esemetest.
(2) Isiku valduses olevate asjade läbivaatamisel ning keelatud ainete ja esemete äravõtmisel peab tervishoiuteenuse osutaja hoiduma isikule saadetud sõnumite saladuse riivest.
(3) Kui käesoleva seaduse § 91 lõigetes 1 või 2 nimetatud aine või ese seab otsesesse ohtu isiku, kelle valduses see on, või teised isikud, peab tervishoiuteenuse osutaja võtma kasutusele meetmed otsese ohu vähendamiseks või kõrvaldamiseks.
(4) Kui isiku tervislik seisund seda võimaldab, vaadatakse tema valduses olevad asjad läbi ja võetakse keelatud aine või ese tema valdusest ära tema juuresolekul. Isikult aine või eseme äravõtmise juures peab viibima vähemalt kaks isikut, kellest üks on tervishoiutöötaja ja teine politseiametnik või tervishoiuteenuse osutaja juures töötav isik.
(5) Tervishoiuteenuse osutaja peab isiku valdusest äravõetud aine või eseme, mida ei anta üle politseile, säilitama, andma üle isiku seaduslikule esindajale, välja arvatud valla- või linnavalitsusele, või hävitama.
(6) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud säilitama isikult äravõetud eseme kuni äravõtmise põhjuse äralangemiseni. Põhjuse äralangemisel tuleb äravõetud aine või ese isikule viivitamata tagastada.
(7) Kui tervishoiuteenuse osutajal ei ole võimalik äravõetud eset või ainet säilitada ja isikul on lepinguline või seaduslik esindaja, annab tervishoiuteenuse osutaja äravõetud aine või eseme üle isiku esindajale, välja arvatud valla- või linnavalitsusele.
(8) Isiku valdusest äravõetud riknenud või säilitustähtaja ületanud ained ja esemed võib tervishoiuteenuse osutaja hävitada.
(9) Kui ravil viibivale isikule soovitakse üle anda ainet või eset, kontrollib tervishoiuteenuse osutaja enne üleandmist, kas ravil viibivale isikule üleantava aine või eseme valdamise õigust on käesoleva seaduse alusel piiratud. Keelatud aine või eseme avastamisel on tervishoiuteenuse osutajal õigus keelata ainet või eset ravil viibivale isikule üle anda.
(10) Tervishoiuteenuse osutaja dokumenteerib isiku valduses olevate asjade läbivaatuse, keelatud esemete äravõtmise, tagastamise, politseile üleandmise või hävitamise isiku haigusloos. Käesoleva seaduse § 91 lõikes 2 nimetatud aine või eseme äravõtmisel dokumenteerib tervishoiuteenuse osutaja isiku haigusloos ka aine või eseme äravõtmise põhjuse.
3. peatükk VÄLTIMATU PSÜHHIAATRILINE ABI
§ 10. Vältimatu psühhiaatrilise abi andmise üldpõhimõtted
(1) Kõigile Eesti territooriumil viibivatele isikutele tagatakse vältimatu psühhiaatriline abi.
(2) Vältimatut psühhiaatrilist abi saab psüühikahäirega isik vaba tahte avalduse alusel, välja arvatud käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud juhtudel.
(3) Vältimatu psühhiaatriline abi tagatakse psüühikahäirete korral, kus abita jätmine ohustab otseselt isiku elu.
(4) Vältimatut psühhiaatrilist abi antakse isiku tervise seisundist lähtuvalt kiirabi, haiglavälise või haiglaabi korras.
§ 11. Tahtest olenematu vältimatu psühhiaatriline abi
(1) Isik võetakse tema enda või tema seadusliku esindaja nõusolekuta vältimatu psühhiaatrilise abi korras ravile haigla psühhiaatriaosakonda või jätkatakse ravi, tema tahtest olenemata (edaspidi tahtest olenematu ravi), ainult järgmiste asjaolude koosesinemise korral:
1) isikul on raske psüühikahäire, mis piirab tema võimet oma käitumisest aru saada või seda juhtida;
2) haiglaravita jätmisel ohustab isik psüühikahäire tõttu iseenda või teiste elu, tervist või julgeolekut;
3) muu psühhiaatriline abi ei ole küllaldane.
(2) Tahtest olenematut ravi võib kohaldada üksnes kohtu määruse alusel. Tahtest olenematut ravi võib kohaldada ka kohtu määruseta, kui see on vältimatu isiku enda või avalikkuse kaitseks ja kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik.
(3) Otsuse kohaldada tahtest olenematut ravi kohtu loata teeb haigla psühhiaatriaosakonna psühhiaater isiku psühhiaatriaosakonda saabumisel või vaba tahte avalduse alusel haiglas ravil viibival isikul tahtest olenematu ravi kohaldamise vajaduse ilmnemisel viivitamata pärast isiku arstlikku läbivaatust. Otsus vormistatakse valdkonna eest vastutava ministri kehtestatud korra kohaselt. Otsuse vormistamise aeg loetakse tahtest olenematu haiglaravi alguseks, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 41 nimetatud juhul.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsuse alusel võib tahtest olenematut ravi kohaldada 48 tunni jooksul tahtest olenematu haiglaravi algusest.
(41) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsus on tehtud ambulatoorsele sundravile määratud isiku suhtes ning isiku sundravi jätkub vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku § 4021 lõikes 4 sätestatule statsionaarse sundravina, siis loetakse otsuse vormistamise aeg statsionaarse sundravi jätkumise alguseks.
(5) Sotsiaalhoolekande seaduse alusel hoolekandeasutusse paigutatud isiku tahtest olenematu ravi kohaldamiseks teeb käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud otsuse kohaldada tahtest olenematut ravi kuni 48 tundi tahtest olenematu haiglaravi algusest haigla psühhiaatriaosakonna psühhiaater isiku psühhiaatriaosakonda saabumisel viivitamata pärast isiku arstlikku läbivaatust. Otsus vormistatakse käesoleva paragrahvi lõike 3 alusel kehtestatud õigusaktiga sätestatud korras.
(6) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2–5 sätestatud asjaoludel ravil viibiv isik ei või katkestada uuringuid ja ravi ega lahkuda haigla psühhiaatriaosakonnast.
(7) Tahtest olenematu ravi puhul kohaldatakse vähim piiravaid meetodeid, mis tagavad ravile toodud isiku ja teiste isikute turvalisuse. Meditsiiniline personal austab patsiendi õigusi ja seaduslikke huve.
§ 12. Tahtest olenematut vältimatut psühhiaatrilist abi vajava isiku haiglasse paigutamise kord
(1) Kui on alust arvata, et esinevad käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaolud, toimetatakse isik haigla psühhiaatriaosakonda kiirabi, politsei, lähedaste või muude isikute poolt, kui see on vältimatu isiku enda või avalikkuse kaitseks ja kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik.
(2) Kui on alust arvata, et esinevad käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaolud, abistab politsei arsti kirjaliku taotluse alusel tervishoiuteenuse osutajat isiku kinnipidamisel, arstlikul läbivaatusel ja haigla psühhiaatriaosakonda toimetamisel.
(4) Käesoleva seaduse § 11 lõigetes 3 ja 5 nimetatud otsusest teavitab arst isikut kohe ja tema lähedasi inimesi või seaduslikku esindajat 12 tunni jooksul otsuse vormistamisest.
(5) Tahtest olenematu ravi kohaldamisel kohtu määruseta on isiku lähedasel inimesel ja seaduslikul esindajal või nende poolt valitud arstil, advokaadil või muul esindajal õigus kohtuda tahtest olenematule ravile paigutatud isikuga. Kohtumise kestuse otsustab raviarst, lähtudes ravile paigutatud isiku tervise seisundist.
§ 13. Tahtest olenematu ravi kontrollimine
(1) Esialgse õiguskaitse rakendamise taotluse isiku tahtest olenematu ravi kohaldamiseks ja isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamiseks, samuti esialgse õiguskaitse tähtaja pikendamise taotluse esitab isiku elukoha järgne valla- või linnavalitsus, isiku eestkostja või haigla pea- või ülemarst haigla tegevuskohajärgsele kohtule. Haigla pea- või ülemarsti äraolekul esitab taotluse haigla valvearst.
(11) Isiku tahtest olenematu ravi kohaldamise kauemaks kui esialgse õiguskaitse rakendamiseks, selle pikendamise ja lõpetamise otsustab kohus isiku kinnisesse asutusse paigutamise menetlusele ettenähtud korras isiku elukohajärgse valla- või linnavalitsuse või isiku eestkostja avalduse alusel, kui käesolevast seadusest ei tulene teisiti.
(12) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse saamisel kontrollib kohus viivitamata psühhiaatrilist sundravi osutavast raviasutusest, kas isikule on määratud ambulatoorne sundravi.
(2) Isiku tahtest olenematu ravi haigla psühhiaatriaosakonnas võib kesta üle 48 tunni ainult kohtu loal.
(3) Haigla pea- või ülemarst tagab 24 tunni jooksul isiku tahtest olenematu haiglaravi algusest ravile võetud isiku arstliku läbivaatuse teise psühhiaatri poolt, kes ei ole teinud käesoleva seaduse § 11 lõikes 3 või 5 nimetatud otsust.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 toodud tahtest olenematu ravi kohaldamiseks ja isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamiseks esitab haigla pea- või ülemarst vajaduse korral taotluse valla- või linnavalitsusele kohtusse pöördumiseks. Haigla pea- või ülemarsti äraolekul esitab taotluse haigla valvearst. Taotlusele lisatakse käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud psühhiaatri arvamus isiku tahtest olenematu haigla psühhiaatriaosakonda paigutamise ja ravi kohaldamise põhjendatuse kohta.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 toodud tahtest olenematu ravi pikendamiseks või lõpetamiseks esitab valla- või linnavalitsus kohtule avalduse, millele on lisatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud psühhiaatri arvamus isiku tahtest olenematu ravi pikendamise või lõpetamise põhjendatuse kohta. Kohus võib tahtest olenematut ravi pikendada ka isiku eestkostja avalduse alusel. Tahtest olenematu ravi võib kohus lõpetada ka isiku enda või tema eestkostja avalduse alusel või omal algatusel.
(6) Kui kohtu määruse alusel on vaja isik toimetada ärakuulamiseks haiglast kohtusse, teeb seda vajaduse korral politsei.
(7) Määruse teinud kohus teatab määrusest politseile, kes võtab vajaduse korral viivitamata tarvitusele abinõud tahtest olenematul ravil viibiva isiku vara kaitsmise tagamiseks.
(8) Tahtest olenematul ravil viibiva isikuga ei ole lubatud teha kliinilisi katseid, katsetada uusi ravimeid ega ravimeetodeid.
(9) Järelevalvet tahtest olenematu ravi üle teostab Terviseamet.
§ 14. Ohjeldusmeetmete rakendamine
(1) Tervishoiuteenuse osutaja rakendab psüühikahäirega isiku suhtes ohjeldusmeetmeid käesoleva seaduse § 11 lõikes 1 sätestatud asjaoludel, kui isiku psüühikahäire tõttu on otsene oht enesevigastuseks või vägivallaks teiste isikute suhtes ja muud vahendid ohu kõrvaldamiseks, sealhulgas vestlus, veenmine ja suuline rahustamine, ei ole osutunud küllaldaseks.
(2) Ohjeldamiseks võib kasutada järgmisi meetmeid:
1) füüsiline ohjeldamine – isiku kinnihoidmine füüsilise jõu abil eesmärgiga piirata isiku liikumist ja liigutuste ulatust;
2) ohjeldamine ravimite abil – isikule ravimite manustamine tema tahte vastaselt isiku rahutussümptomite leevendamiseks;
3) mehaaniline ohjeldamine – mehaaniliste vahendite, sealhulgas ohjeldamisrihmade kasutamine eesmärgiga piirata isiku liikumist ja liigutuste ulatust. Mehaanilist ohjeldamist võib rakendada jälgimisruumis. Mehaanilise ohjeldamise ajal peab olema tagatud, et ükski ohjeldatav ei ole teiste patsientide nägemisulatuses;
4) eraldusruumi paigutamine – isiku eraldusruumi paigutamine tema liikumise ja suhtlemise piiramiseks.
(3) Ohjeldusmeetmeid võib rakendada ainult arsti otsuse alusel. Vältimatu vajaduse korral võib füüsilise või mehaanilise ohjeldamise alustamise või eraldusruumi paigutamise otsustada õde, informeerides ohjeldusmeetme rakendamisest viivitamata arsti, kes otsustab ohjeldusmeetme rakendamise jätkamise vajaduse. Enne ohjeldusmeetme rakendamist peab arst isiklikult ja vahetult hindama isiku seisundit ning tegema otsuse ohjeldusmeetme rakendamise vajaduse ja rakendatava ohjeldusmeetme kohta.
(4) Isiku suhtes rakendatav ohjeldusmeede peab olema tekkinud otsese ohuga proportsionaalne ning võimalikult vähe riivama isiku õigusi ja vabadusi. Ohu möödumisel lõpetatakse ohjeldusmeetme rakendamine viivitamata.
(5) Tervishoiutöötaja selgitab isikule ohjeldusmeetme rakendamise põhjuseid ja konkreetseid tegevusi, mida ohjeldusmeetme rakendamisel kasutatakse.
(6) Isiku ravi ei tohi ohjeldusmeetmete rakendamise ajal katkeda.
§ 141. Ohjeldusmeetme rakendamise jälgimine
(1) Isik, kelle suhtes on rakendatud ohjeldusmeedet, peab olema tervishoiutöötaja järelevalve all. Mehaanilise ohjeldusmeetme rakendamise puhul peab isik olema tervishoiutöötaja pideva järelevalve all.
(2) Arst peab kontrollima isiku, kelle suhtes on rakendatud ohjeldusmeedet, seisundit ja hindama ohjeldusmeetme rakendamise vajadust vastavalt isiku seisundile kuni ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamiseni. Ohjeldusmeetme rakendamise jätkamise vajaduse märgib arst isiku haigusloos.
(3) Ohjeldusmeetmete rakendamise jälgimise sageduse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
[RT I, 29.06.2014, 109 - jõust. 01.07.2014 , Vabariigi Valitsuse seaduse § 107³ lõike 4 alusel asendatud alates 2014. aasta 1. juulist „sotsiaalminister“ sõnadega „valdkonna eest vastutav minister“.]
§ 142. Ohjeldusmeetme rakendamise dokumenteerimine
(1) Tervishoiuteenuse osutaja dokumenteerib ohjeldusmeetme rakendamise isiku haigusloos ning sellele lisaks kohas ja viisil, mis võimaldab anda kiire ja üldistatud ülevaate tervishoiuteenuse osutaja rakendatud ohjeldusmeetmete kohta.
(2) Isikul on õigus teha omapoolseid märkusi tema suhtes ohjeldusmeetme rakendamise kohta. Isiku kirjalikud märkused ohjeldusmeetme rakendamise kohta lisatakse haigusloole. Isikul on õigus saada väljavõte haiguslukku kantud andmetest ohjeldusmeetmete rakendamise kohta käesoleva seaduse § 4 punktis 2 sätestatud korras.
§ 143. Ohjeldusmeetme rakendamise järgne vestlus
(1) Pärast isiku suhtes ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamist viib arst esimesel võimalusel temaga läbi vestluse eesmärgiga vältida ohjeldusmeetme rakendamist tulevikus ja teavitada isikut tema õigustest seoses ohjeldusmeetme rakendamisega.
(2) Ohjeldusmeetme rakendamise järgse vestluse läbiviimise ning ohjeldusmeetme rakendamise kohta isikule selgituste andmise tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
§ 144. Ohjeldusmeetme rakendamisest teatamine
(1) Tervishoiuteenuse osutaja on kohustatud hiljemalt järgmisel tööpäeval pärast ohjeldusmeetme rakendamise lõpetamist teavitama Terviseametit igast juhtumist, mille korral ohjeldusmeetme rakendamine kestab rohkem kui 24 tundi järjest.
(2) Terviseametile ohjeldusmeetmete rakendamisest teavitamise korra ja esitatavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
4. peatükk PSÜHHIAATRIAEKSPERTIIS JA PSÜHHIAATRILINE SUNDRAVI
§ 15. Kohtupsühhiaatriaekspertiis
(1) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
(2) Kohtuniku loal või kohtumääruse alusel võib vabaduses viibiva kahtlustatava, süüdistatava või kohtualuse paigutada haigla psühhiaatriaosakonda kohtupsühhiaatriaekspertiisi tegemiseks. Ekspertiisi taotlenud ametiisik teavitab isiku haigla psühhiaatriaosakonda paigutamisest tema seaduslikku esindajat või lähedast inimest 24 tunni jooksul pärast kohtuniku loa kättesaamist.
(4) [Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
§ 16. Kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiis
[Kehtetu - RT I 2002, 64, 392 - jõust. 29.07.2002]
§ 17. Psühhiaatrilise sundravi kohaldamine ja järelevalve
(1) Psühhiaatrilise sundravi eesmärgiks on psüühikahäire ravi, psüühikahäirest tuleneva ohtlikkuse vähendamine ning isiku toimetuleku taastamine iseseisvaks toimetulekuks ühiskonnas.
(2) Psühhiaatrilise sundravi osutajale esitatavad nõuded, psühhiaatrilise ravi nõuded ja tervishoiuteenuse osutaja töökorralduse kohtu poolt karistusseadustiku § 86 lõike 1 alusel määratud psühhiaatrilise sundravi kohaldamisel kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(3) Ambulatoorset psühhiaatrilist sundravi võib kohaldada isiku suhtes tema kirjalikul nõusolekul. Nõusolekus märgitakse ravialuse kohustused, mida ravialune peab täitma, et oleks võimalik saavutada ravi eesmärke, ning nende mittetäitmise tagajärjed. Ambulatoorse psühhiaatrilise sundravi kohaldamise nõusolekus nõutavate andmete loetelu kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(4) Isikut, kelle suhtes kohaldatakse ambulatoorset sundravi, teavitatakse sellest, et kui ta osutub endale või ühiskonnale ohtlikuks või kui tema allutamine statsionaarsele ravile on vajalik ravi eesmärkide saavutamiseks, asendatakse ambulatoorne sundravi statsionaarse sundraviga.
(5) Järelevalvet psühhiaatrilise sundravi osutamise üle teostab Terviseamet.
5. peatükk FINANTSEERIMINE
§ 18. Psühhiaatrilise abi finantseerimine
Psühhiaatrilist abi finantseeritakse tervishoiuteenuste korraldamise seaduses, ravikindlustuse seaduses, sotsiaalhoolekande seaduses ja käesolevas seaduses kehtestatud korras.
§ 19. Riigieelarvest finantseeritav psühhiaatriline abi, ravi ja ekspertiis
Ravikindlustusega hõlmamata isikule antava vältimatu psühhiaatrilise abi, psüühikahäire tõttu vaeguriks tunnistatud isiku hooldamise ja taastusabi kulud, kohtupsühhiaatriaekspertiisi ja kaitseväeteenistuseks kõlblikkuse psühhiaatriaekspertiisi tegemise, psühhiaatrilise sundravi, seksuaalkurjategijate kompleksravi ja üheksa kuu pikkuse sõltuvusravi kohaldamise kulud ning kohtu poolt psühhiaatriahaiglasse paigutatud isiku psühhiaatrilise ravi kulud kaetakse riigieelarvest.
§ 191. Riiklik järelevalve psühhiaatrilise abi seaduse täitmise üle
Järelevalvet käesoleva seaduse alusel psühhiaatrilise abi osutamise üle teostab Terviseamet tervishoiuteenuste korraldamise seaduse 6. peatükis sätestatud alustel ja korras.
6. peatükk MUUDATUSED VARASEMATES ÕIGUSAKTIDES JA SEADUSE RAKENDAMINE
§ 20. – § 22. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]