Veesõidukite liiklemise kord Pärnu, Sauga ja Reiu jõel Pärnu linna piires – Riigi Teataja
Veesõidukite liiklemise kord Pärnu, Sauga ja Reiu jõel Pärnu linna piires
Veesõidukite liiklemise kord Pärnu, Sauga ja Reiu jõel Pärnu linna piires - sisukord
2 VEESÕIDUKITE LIIKLEMISE KORD
§ 3 Veesõidukite piirkiirus
§ 4 Veesõidukite liiklusohutuse nõuded
§ 5 Veeteede tähistamine
3 MOOTORITA VEESÕIDUKITE KASUTAMINE
§ 6 Sõudepaatide liiklemine
§ 61 Sõudedistants
§ 7 Purjelauaga sõitmine
§ 8 Veesuusatamine
4 MOOTORI JA/VÕI PURJEGA VARUSTATUD VEESÕIDUKITE KASUTAMINE
§ 9 Väike- ja purjelaevade liiklemine
§ 10 Jetti kasutamine
5 VEESPORDIÜRITUSTE KORRALDAMINE
§ 11 Veespordiürituste korraldamine
§ 13 Veesõiduki kasutamise keeld
§ 14 Erikorraldused
RT IV, 29.12.2011, 12
Vastu võetud 15.06.2004 nr 17
jõustumine 21.06.2004
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 2 ja § 22 lõike 1 punkti 363 ja veeseaduse § 3 lõike 2 punkti 2 alusel.
(linnavolikogu määrus 16.06.2005 Nr.24 jõust.22.06.2005)
(1) Käesolev määrus reguleerib veesõidukite liiklust Pärnu linna piires järgnevalt:
1) Pärnu jõel Kesklinna sillast ülesvoolu kuni linna piirini;
2) Sauga jõel Siimu sillast ülesvoolu kuni linna piirini;
3) Määrus on kehtestatud avaliku korra tagamiseks Pärnu, Sauga ja Reiu jõel.
(2) Veesõidukite liiklemine Pärnu jõel Kesklinna sillast allavoolu ja Sauga jõel suudmest kuni Siimu sillani on reguleeritud “Ohutu laevaliikluse eeskirjadega Pärnu sadama akvatooriumil”.
1) veesõiduk - ujuvvahend veekogul liiklemiseks (purjelaud, purjejaht, paat, mootorpaat, väikelaev, võistluspurjekas, veesuusarobot, sõudepaat jt) välja arvatud laevad “Meresõiduohutuse seaduse” § 2 punktides 2, 4 ja 5 toodud tähenduses;
2) sõudedistants - Pärnu jõel 2,8 km pikkune veeala alates Papiniidu sillast allavoolu, mis on ettenähtud sõudepaatideliiklemiseks ja tähistatud veeliiklust reguleerivate märkidega;
(linnavolikogu määrus 21.04.2005 Nr.19 jõust.01.05.2005)
3) jett - parrasteta veeturbiiniga käitatav veesõiduk kogupikkusega kuni 4 m, mida ei saa konstruktsiooniliselt käsitada paadina ja mida juhitakse sellel istudes või seistes;
4) purjelaud - tuule jõul liikuv veesõiduk, mille taglasel puudub jäik ühendus lauaga;
5) väikelaev - veesõiduk kogupikkusega 2,5–24 meetrit, välja arvatud veesõiduk pikkusega 12-24 meetrit, mida kasutatakse majandustegevuseks, kutsetööks ja koolituseks või riigihaldusülesannete täitmiseks, spordiliidu poolt vastavalt märgistatud võistlusspordiks ja treeninguteks kasutatav veesõiduk (näiteks jett, purjelaud, purjejaht, võistluspurjekas ja muu selline).
2. peatükk VEESÕIDUKITE LIIKLEMISE KORD
§ 3. Veesõidukite piirkiirus
(1) Veesõidukite lubatud suurim kiirus on 30 km/h, kui maavanem “Veeseaduse” § 18 lõike 5 alusel ei ole otsustanud teisiti.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud suurim kiirus ei kehti järelevalveks ja päästetöödeks kasutatavatele veesõidukitele nende kasutamisel tööülesannete täitmisel.
(3) Töötava mootoriga veesõiduk ei tohi Pärnu linna avaliku korra eeskirjaga kehtestatud öörahu ajal sõita käesoleva määruse § 1 lõikes 1 loetletud veealal kiirusega üle 15 km/h, välja arvatud järelevalveks ja päästetöödeks kasutatavad veesõidukid nende kasutamisel tööülesannete täitmisel.
§ 4. Veesõidukite liiklusohutuse nõuded
(1) Käesoleva määruse § 1 lõikes 1 loetletud veealal peab veesõiduki juht täitma järgmiseid liiklusohutusalaseid nõudeid:
1) veesõidukiga tuleb liikumissuunas liikuda jõe teljest pärisuunaliselt parempoolsel jõe osal, v.a sõudedistantsi piirkond;
2) lahknemine vastutuleva veesõidukiga toimub vasakult pardaga;
3) möödasõit eesliikuvast veesõidukist toimub üldjuhul eesliikujast vasakult;
4) on keelatud ristata veeteed läheneva veesõiduki ees, veeteed ristata või sooritada tagasipööret on lubatud ainult mööduva veesõiduki tagant;
5) väljumisel harujõgedest (Sauga, Reiu) on veesõiduki juht kohustatud teed andma Pärnu jõel liikuvatele veesõidukitele;
6) (kehtetu linnavolikogu 21.04.2005 määrusega Nr.19 jõust.01.05.2005)
7) jõel asuvatest supluskohtadest veesõidukiga möödumine jõe telgjoonest supluskoha poolt on keelatud, välja arvatud teenistusülesandeid täitvad veesõidukid.
8) veesõidukite liiklemine ei tohi segada jõel korraldatavaid sporditreeninguid ja võistlusi;
9) tagama jões olevate nõuetekohaselt paigaldatud ja tähistatud kalapüüniste jms säilimise.
(2) Vees olev vesilennuk peab hoiduma eemale kõikidest veesõidukitest, et mitte segada nende liiklemist. Juhul, kui tekib kokkupõrkeoht veesõidukiga, peab vesilennuk täitma käesolevat määrust kui veesõiduk.
§ 5. Veeteede tähistamine
(1) Veesõidukite kasutamise keelualade, lubatud piirkiiruste jms tähistamist veeliiklust reguleerivate märkidega Pärnu linna piirides asuvatel veekogudel korraldab Pärnu Linnavalitsus “Meresõiduohutuse seaduse” alusel kehtestatud korra järgi.
(2) Sisevete märgistamisel kasutatakse rahvusvahelise A- regiooni ujuvnavigatsioonimärgistust ja Euroopa siseveeteede koodeksi nõuetele vastavaid laevaliiklust reguleerivaid signaalmärke.
(3) Paadisilla ja tähistatud kalapüünisega tohib tõkestada kuni kolmandiku veeliikluseks kasutatava vooluveekogu laiusest.
(4) Pärnu jõel võib tähistada veeala, mida kasutatakse vesilennuki õhkutõusmiseks ja maandumiseks. Vesilennuki õhkutõusmisel või maandumisel peavad veesõidukid hoiduma eemale tähistatud alast.
3. peatükk MOOTORITA VEESÕIDUKITE KASUTAMINE
§ 6. Sõudepaatide liiklemine
(1) Sõudepaadid (süstad, kanuud jms), liikudes väljaspool sõudedistantsi, ei tohi segada teiste veesõidukite, sealhulgas väike- ja purjelaevade, liiklemist ega oma eelistust liiklemisel nimetatute ees.
(2) Veesõidukitega on keelatud ohustada sõudepaatide liiklemist (tekitada nende läheduses lainetust, neile ülemääraselt läheneda vms).
§ 61. Sõudedistants
(1) Sõudedistantsil on tähistatud 3 sõuderada, võistluste ajal 6 rada.
(2) Sõudedistantsil on radade vahel veesõidukitega liiklemine keelatud, välja arvatud sõudepaadid ja treenerite saatekaatrid.
(3) Võistluste ajal on veeliiklus sõudedistantsil ja sõudedistantsiga külgneval veealal piiratud. Võistluste korraldaja peab korraldama võistluste ajal teiste veesõidukite sõudedistantsist möödumise, tagades võistlejate ohutuse.
§ 7. Purjelauaga sõitmine
(1) Purjelauaga on lubatud sõita valgel ajal hea nähtavuse (üle 500 m) korral, kusjuures purjelaudurid ei tohi takistada veesõidukite liiklemist ja manööverdamist.
(2) Purjelauaga on keelatud sõita poidega piiratud ujumiskohtades ja kaldale lähemal kui 50 m.
(3) Purjelauduril peab olema seljas ohutusvest.
§ 8. Veesuusatamine
(1) Veesuusatamist on lubatud Pärnu linna piires harrastada Pärnu jõel tähistatud alal Papiniidu sillast ülesvoolu kuni Reiu jõe suudmeni valgel ajal hea nähtavuse korral (üle 500 m).
(11) Veesuusatajat pukseeriva väikelaeva lubatud suurim kiirus on 50 km/h.
(2) Veesuusatajat pukseerivat väikelaeva võib juhtida vastavat tunnistust omav vähemalt 18-aastane isik, kusjuures samaaegselt peab väikelaevas olema vähemalt üks ujumisoskusega 15-aastane või vanem isik.
(3) Veesuusatajat pukseeriva väikelaeva juht ja veesuusataja ei tohi tekitada ohtlikke situatsioone ega segada teiste veesõidukite liiklemist ning manööverdamist.
(4) Kohtumisel teise veesõidukiga või möödumisel sellest peab veesuusataja sõitma rangelt teda pukseeriva väikelaeva kiiluvees.
(5) Veesuusatamist on keelatud harrastada:
1) lähemal kui 20 m kaldale;
2) (kehtetu linnavolikogu 21.04.2005 määrusega Nr.19 jõust.01.05.2005)
3) veepeo, veesporditreeningute, veespordi- vms ürituse alal või selle vahetus läheduses, kui see ei ole ürituse kavas;
4) (kehtetu linnavolikogu 21.04.2005 määrusega Nr.19 jõust.01.05.2005)
5) (kehtetu linnavolikogu 21.04.2005 määrusega Nr.19 jõust.01.05.2005)
(6) Veesuusatajat pukseerival väikelaeval on keelatud arendada kiirust, mille puhul veesuusataja võib tõusta lahti veepinnast.
(7) Veesuusatamisel peavad veesuusatajad ja väikelaevas olevad isikud kandma ohutus- või päästeveste.
4. peatükk MOOTORI JA/VÕI PURJEGA VARUSTATUD VEESÕIDUKITE KASUTAMINE
§ 9. Väike- ja purjelaevade liiklemine
(1) Väike- ja purjelaevade liiklemine käesoleva määruse § 1 lõikes 1 loetletud veealal toimub väike- ja purjelaeva juhi omal vastutusel, lähtudes heast sõidupiirkonna tundmisest.
(2) Väike- ja purjelaevade liiklemine Pärnu linna piires oleval veealal on lubatud ainult hea nähtavuse (üle 500 m) korral.
(3) Väike- ja purjelaevade lubatud piirkiirus üldkasutataval veealal on 30 km/h.
(4) Väike- ja purjelaevade lubatud piirkiirus kaldale lähemal kui 15 m on 5 km/h.
§ 10. Jetti kasutamine
(1) Jettidel on lubatud Pärnu jõel linna piirides liikuda valgel ajal hea nähtavuse korral (üle 500 m) piirkonnas Papiniidu sillast ülesvoolu kuni Reiu jõe suudmeni.
(2) Jettide liiklemine Sauga ja Reiu jõel Pärnu linna piires on keelatud.
(3) Jetti võib juhtida isik, kellel on nõuetekohane tunnistus ja kes on vähemalt 15-aastane.
(4) Õppesõitu jettiga teostatakse kvalifitseeritud juhendaja juuresolekul ja selleks piiritletud alal.
(5) Jettiga on keelatud sõita:
2) veepeo, veesporditreeningute, veespordi- vms ürituse toimumise alal või selle vahetus läheduses, kui see ei ole ürituse kavas;
3) pimedal ajal või halva nähtavuse korral (alla 500 m).
(6) Jettijuhil ja kaassõitjal peab olema seljas päästevest.
(7) Jett peab olema varustatud töökorras “AUTOSTOP”-iga, mille tross peab sõidu ajal olema ümber juhi käsivarre.
(8) Piirkondades, kus on lubatud jettide liiklemine, ei tohi need segada teiste veesõidukite liiklust ega oma eelistust viimaste ees.
5. peatükk VEESPORDIÜRITUSTE KORRALDAMINE
§ 11. Veespordiürituste korraldamine
(1) Veespordiürituste, s.h veepidude jms ürituste, korraldamine Pärnu linna piiridesse jääval veealal, talvel jääkattel on lubatud ainult Pärnu Linnavalitsuse kinnitatud avalike ürituste korraldamise korra kohaselt väljastatud loa alusel.
(2) Ohutuse ürituse korraldamise ajal peab tagama üritust korraldav isik.
(3) Veespordiürituse ajal kehtestatud veeliikluse muudatustest peab ürituse korraldaja vähemalt 1 nädal enne ürituse toimumist teatama kohalikus ajalehes.
(1) Käesoleva määruse § 1 lõikes 1 loetletud veealal liikleja on kohustatud vältima maaomanike ja teiste veekogu ja vee kasutajate õiguste rikkumist, vee-elustiku, veekogu sängi, kallaste, vesiehitiste ja tehnovõrkude kahjustamist ning täitma kahjulike mõjutuste levimise tõkestamiseks kehtestatud nõudeid.
(2) Käesoleva määruse nõuete ja teistest Eesti õigusaktidest tulenevate laevasõiduohutusalaste nõuete eiramise ning veesõidukite mittevastavuse eest neile kehtestatud nõuetele kannavad vastutust veesõidukite juhid ja nende omanikud seadustes sätestatud korras.
§ 13. Veesõiduki kasutamise keeld
Keskkonnainspektsioon ja Lääne Politseiprefektuur võivad keelata veesõiduki kasutamise, kui see ei ole nõuetekohaselt mehitatud ja varustatud ning on avastatud puudusi, mis ei taga veesõiduki ohutust.
§ 14. Erikorraldused
(1) Maavanemal on õigus oma korraldusega keelata avalikul ja avalikult kasutataval veekogul veesõidukitega liiklemine, kehtestada liikluskiiruse piirang, kui liiklemine või veesõiduki suur kiirus:
4) häirib teisi veekogu kasutajaid.
(2) Maavanema käesoleva paragrahvi lõike 1 kohased korraldused tehakse avalikult teatavaks ning nad jõustuvad ametlikus väljaandes Ametlikud teadaanded avaldamisele järgneval päeval.
Määruse alusel teostavad järelevalvet pädevad riigiasutused.
Määrus jõustub 21. juunil 2004.


Eluasemelaenu intresside mahaarvamine maksustatavast tulust remonditööde korral - RMP.ee
Esileht » Ettevõtlus » Eraisikule kasulik teada » Eluasemelaenu intresside mahaa ...
Eluasemelaenu intresside mahaarvamine maksustatavast tulust remonditööde korral
Õiguskantsler toob oma pöördumises välja, et selline maksu- ja tolliameti praktika on vastuolus seaduse ja hea halduse tavaga. Seaduse järgi on inimesel õigus ka remonditööde tegemiseks saadud laenuosale vastavaid intresse maha arvata, kui töid tehakse õiguspärase ehitusprojekti alusel. Haldusorgan ei tohi seaduses antud õigusi kitsendada ega seada seadusliku aluseta täiendavaid tingimusi, toonitab õiguskantsler.
Tulumaksuseaduse § 25 näeb ette, et inimesel on õigus maksustamisperioodi tulust maha arvata enda eluaseme soetamiseks võetud laenu või liisingu intress. Laenuintresside mahaarvamisel loetakse soetamiseks ka "ehitise püstitamist, laiendamist ja ümberehitamist ehitusseadustiku tähenduses ning ehitise ruumijaotuse muutmist ja ehitise tehnoloogilise ümberseadistamisega seotud ehitus- ja paigaldustöid ehitusloa või ehitusprojekti alusel" (tulumaksuseaduse § 25 lg 2).
Ehitusprojekt on dokument või dokumentide kogum, mis sisaldab ehitamiseks vajalikku teavet (ehitusseadustik (EhS) § 5). Seadus määratleb ka üldised nõuded, millele ehitusprojekt vastama peab – selle järgi peab olema võimalik ehitada, ehitise ja ehitamise nõuetele vastavust kontrollida ja asjakohasel juhul ka ehitist kasutada ja korras hoida (EhS § 13 lg 2).
Ehitusprojekt peab üksnes õigusaktis määratud juhtudel vastama ministri määrusega kehtestatud täpsematele nõuetele. Niisugused juhud on eelkõige ehitus- ja kasutusloa taotlemine, samuti olukord, kui ehitusteatisega koos tuleb esitada ehitusprojekt ning kui ehitis oluliselt rekonstrueeritakse. Oluliseks rekonstrueerimiseks loetakse hoone konstruktsioonide või tehnosüsteemide asendamist või muutmist, kui sellise ehitamise kulu on suurem kui üks neljandik rekonstrueeritava hoonega samaväärse hoone keskmisest ehitusmaksumusest (EhS § 63).
Kui ehitusprojekt koostatakse majandus- ja kutsetegevuse raames ja kui see käsitleb ehitusloakohustuslikku ehitamist, siis peab selle koostaja olema kvalifikatsiooninõuetele vastav ehk kutsetunnistusega pädev isik (EhS § 24 lg 1, lg 2 p 2). Muudel juhtudel ei pea isikul kutset olema ja seega võib isik ise ehitusprojekti koostada. Kui ehitusprojekti kohane ehitis või ehitustöö on ehitustehniliselt keerukas või muul põhjusel suurema ohupotentsiaaliga, peab selle üle kontrollima projekti koostajast sõltumatu pädev isik (EhS § 14 lg 3 p 1). Ehitusjärelevalvet tegev asutus võib põhjendatud juhul nõuda, et koostatud ehitusprojekti kontrolliks kvalifikatsiooninõuetele vastav isik (EhS § 14 lg 3 p 2).
Muudel juhtudel võib ehitusprojekt olla ka enda tarbeks koostatud dokument, mis käsitleb näiteks ehitusmaterjalide kulu, milles sisaldub tööde üldine kirjeldus või olulisemateks töödeks vajalikud arvutused. Olenevalt konkreetse ehitamise olemusest võib ehitusprojektiks olla ka näiteks ehitise tehnosüsteemi või selle osaks oleva seadme paigaldus- või seadistusjuhis. Ehitusprojekt peab vastama töö keerukusele ja ehitamise vajadustele. Selle, millises mahus ja kuidas ehitusprojekt koostada, otsustab isik enamasti ise. Seadus ei sätesta, et kõik ehitusprojektid peavad vastama etteantud vormi ja sisu nõuetele.
Seega, kui maksu- ja tolliamet keeldub isiku esitatud ehitusprojekti aktsepteerimast, peab ta keeldumist põhjendama. Põhjendustes tuleb anda hinnang sellele, millistele õigusakti nõuetele esitatud dokumendid ei vasta. Niisiis tuleks hinnata seda, kas esitatud dokumentide kohaselt oli võimalik ehitada ja kas ehitustehnilised arvutused olid õiged. See tähendab sisuliselt ehitusjärelevalvet, milleks maksu- ja tolliametil pädevust ei ole. Seaduse kohaselt on selline pädevus eelkõige tehnilise järelevalve ametil ja kohalikul omavalitsusel (EhS § 130 lg 2 ja 3).
Lisaks juhib õiguskantsler tähelepanu sellele, et maksu- ja tolliameti kodulehel avaldatud selgitused eluasemelaenu intresside kohta on eksitavad. Selgitustes on märgitud, et nn tavaremondi tegemisel ei ole õigust eluasemelaenu intresse maha arvata ning on toodud järgmine näide: "Laenusaaja on varem võetud laenu kasutanud sihtotstarbeliselt: ostnud eluasemeks korteri. Septembris võtab ta 6400 eurot täiendavat laenu. Seda kasutab ta remonditöödeks, mille tegemiseks ei ole ehitusluba ega -projekti vaja. Kuna selliste remonditööde tegemiseks saadud laenuosale vastavaid intresse tulust maha arvata ei saa, siis peab sellisel juhul arvutama laenu sihtotstarbelise kasutamise protsendi."
Tulumaksuseaduse § 25 lõikes 2 sätestatud mahaarvamise õigus ei olene sellest, kas ehitustöödeks on vaja ehitusluba või -projekti, vaid sellest, kas ehitustöid (sealhulgas remonditöid) faktiliselt tehakse ehitusloa või -projekti alusel. Ehitusseadustiku järgi on remont (sealhulgas nn tavaremont) ehitamine. Seetõttu on isikul õigus ka remonditööde tegemiseks saadud laenuosale vastavaid intresse maha arvata, kui töid tehakse ehitusprojekti alusel. Nagu eespool selgitatud, ei pea ehitusprojekt alati olema pädeva isiku koostatud või kinnitatud ega vastama vorminõuetele.
Oma pöördumises palub õiguskantsler maksu- ja tolliametil muuta senist halduspraktikat ehitusprojektidena arvesse võetavate dokumentide aktsepteerimisel. Samuti parandada ja seadusega kooskõlla viia kodulehel avaldatud selgitused.
Allikas: Õiguskantsleri Kantselei
Seotud märksõnad: eluasemelaenu intressid, eluasemelaen
Eluasemelaenu intressid 17.01.2018
22.04 € 16.47 €


Võrgueeskiri - sisukord
2 SÜSTEEMI VARUSTUSKINDLUS
§ 3 Nõuded varustuskindlusele
§ 4 Töökindlusnäitajate kajastamine võrgulepingutes
2 Süsteemi varustuskindluse kavandamine ja haldamine
§ 5 Süsteemi elektrivõimsuse bilansi kavandamine ja haldamine
§ 6 Süsteemi stabiilsuse planeerimine
§ 7 Varustuskindluse tagamise abinõude rakendamine
§ 8 Avariitõrjeautomaatika talitlemine süsteemi kustumise vältimiseks
§ 9 Süsteemi taaspingestamine
3 Süsteemihäired ja nende tagajärjed
§ 10 Ühe elemendi väljalülitumine (N-1)
§ 11 Kahe elemendi väljalülitumine (N-2)
§ 12 Enam kui kahe elemendi väljalülitumine (N-X)
§ 13 Süsteemi töökindluse kriteeriumid
4 Tarbimisnõudluse rahuldamiseks vajalik tootmisvaru
§ 131 Süsteemi piisavus
§ 132 Tarbimisnõudluse rahuldamiseks vajalik tootmisvaru
3 TOOTMISSEADMETELE KOHALDATAVAD TEHNILISED NÕUDED
1 Tootmisseadmete ühendamine süsteemiga
§ 14 Üldnõuded
§ 15 Kuni 1 MW nimiaktiivvõimsusega elektrijaama tootmisseadmete suhtes kohaldatavad nõuded
§ 16 Nõuded 1 kuni 5 MW nimiaktiivvõimsusega elektrijaamale
§ 17 Üle 5 MW nimiaktiivvõimsusega elektrijaama suhtes kohaldatavad nõuded
§ 18 Elektrituuliku, tuulepargi ja päikeseelektrijaama suhtes kohaldatavad lisanõuded
§ 19 Võrguettevõtja kohustused elektrijaama tootmisseadmete võrguga ühendamise korral
2 Tootmisseadmete suhtes kohaldatavad nõuded
§ 20 Üldnõuded
§ 21 Generaatori ja pingeregulaatori suhtes kohaldatavad nõuded
§ 22 Tootmisseadme suhtes sageduse muutumise korral kohaldatavad nõuded
§ 23 Tootmisseadme suhtes pinge muutumise korral kohaldatavad nõuded
§ 24 Võimsuse reguleerimisseadmete suhtes kohaldatavad nõuded
§ 25 Tootmisseadmete nõuetekohasuse kontrollimine
§ 26 Võimsuse reguleerimise karakteristikud
§ 261 Tootmisseadme aktiivvõimsuse primaar- ja sekundaarreguleerimine
§ 27 Võimsuse reguleerimisvõime süsteemi tavaolukorras
§ 28 Võimsuse reguleerimisvõime süsteemihäiringu korral
4 SÜSTEEMIHALDURI JA NAABERRIIKIDE ASJAOMASTE ETTEVÕTJATE TEHNILISE KOOSTÖÖ TINGIMUSED
§ 29 Süsteemihalduri tegevus ühendelektrisüsteemis
§ 30 Süsteemi talitluse juhtimine ühendsüsteemis
§ 31 Võimsuse ja energia reservid
5 VÕRGUGA ÜHENDAMINE JA TARBIMIS- VÕI TOOTMISTINGIMUSTE MUUTMINE
§ 32 Liitumistaotluse esitamine ja liitumislepingu sõlmimine
§ 321 Kuni 5 MWel võimsusega koostootmisseadme võrguga ühendamise erisused
§ 322 Kuni 200 kWel võimsusega elektrijaama võrguga ühendamise erisused
§ 33 Liitumistasu ja tarbimis- või tootmistingimuste muutmise tasu
§ 34 Liitumispunkti asukoht ja kirjeldus
§ 35 Võrguühenduse tagamine
§ 36 Pingesüsteemi muutmine
§ 37 Tarbimistingimuste muutmine
§ 38 Liitumistasu
§ 39 Alla 1000 V pingel elektri tarbimise korral mõõteseadme suhtes kohaldatavad nõuded
§ 40 Üle 1000 V pingel elektri tarbimise korral mõõteseadme suhtes kohaldatavad nõuded
§ 41 Tootja mõõteseadmete suhtes kohaldatavad nõuded
§ 42 Mõõtmise erisused
§ 43 Mõõtesüsteemi asendamine
71 TURUOSALISTE ANDMEVAHETUS
§ 451 Andmevahetus
§ 452 EIC-kood
§ 453 Mõõtepunkti tehnilised andmed
§ 454 Mõõteandmed
§ 455 Andmete esitamine andmevahetusplatvormile
§ 456 Andmete saamine andmevahetusplatvormilt
§ 457 Avatud tarnega seotud andmevahetus
8 BILANSIVASTUTUS
1 Bilansihalduse korraldus
§ 46 Bilansivastutuse struktuur
§ 47 Bilansihalduri sidevahendid
§ 48 Bilansihalduri kohustused
§ 49 Bilansihalduri aruandlus
§ 50 Bilansi planeerimine
2 Bilansi selgitamine
§ 51 Bilansi selgitamise üldsätted
§ 52 Bilansi selgitamine
§ 53 Bilansi selgitamisega seotud aruandlus
§ 54 Bilansihalduri kauplemisperioodijärgne aruandlus
§ 55 Süsteemihalduri kauplemisperioodijärgne aruandlus
§ 56 Mõõdetud tarned
§ 57 Bilansi selgitamise teabe kontrollimine ja vigade parandamine
§ 58 Kombineeritult mõõtmise ja tüüpkoormusgraafiku kasutamine
§ 581 Üldteenuse korras tarbitud elektrienergia tarbimiskoguse tasaarvestus
§ 582 Korrektsiooniperiood ja arvete esitamine
§ 583 Elektrienergia korrigeeritud tarbimiskoguste tasaarvestamine võrguettevõtja ja tarbija elektrimüüja vahel
§ 59 Avatud tarne ahela katkemine
§ 60 Bilansienergia eest tasumise kord
3 Bilansihalduri esitatavad garantiid
§ 61 Garantiid
§ 62 Garantiide haldamine
81 AVATUD TARNIJA VAHETAMINE
1 Tarbimiskohaga seotud osalise vahetamine
§ 621 Avatud tarnijate nimekiri
§ 622 Avatud tarnija vahetamine tarnelepingu katkemiseta
§ 623 Tarbija vahetumine
§ 624 Bilansihalduri vahetumine
§ 625 Võrguettevõtja vahetumine
§ 626 Elektrienergia müük avatud tarne lepingu katkemise korral
2 Turuosaliste andmevahetus
§ 627 Avatud tarnega seotud andmevahetus
§ 628 Andmevahetuse vorm
§ 63 Määruse jõustumine
Vastu võetud 26.06.2003 nr 184
RT I 2003, 49, 347
10.05.2007 RT I 2007, 37, 255 25.05.2007
15.04.2010 RT I 2010, 16, 89 25.04.2010
01.07.2010 RT I 2010, 48, 295 19.07.2010
20.12.2012 RT I, 29.12.2012, 20 01.01.2013
17.11.2014 RT I, 19.11.2014, 2 22.11.2014, osaliselt kohaldatakse alates 20. juulist 2010. a.
02.04.2015 RT I, 08.04.2015, 1 01.07.2015
06.08.2015 RT I, 11.08.2015, 1 14.08.2015
11.02.2016 RT I, 16.02.2016, 8 19.02.2016
14.02.2019 RT I, 21.02.2019, 1 27.04.2019
Lisa 1 Süsteemi töökindluse kriteeriumid
Lisa 2 Generaatorite tehnilised andmed
Lisa 3 Andmed tootmisseadmete kohta
Lisa 4 Andmevahetuse vorm


Korteriühistutele toetuste andmise kord – Riigi Teataja
Jõustumine: 08.09.201910.06.201910.11.2018
RT IV, 07.11.2018, 59
Korteriühistutele toetuste andmise korras (edaspidi kord) kehtestatakse Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil tegutsevatele korteriühistutele mõeldud toetuste andmise eesmärk ja toetuste andmise tingimused, toetatavad tegevused ja toetuste määrad, nõuded taotlejale ja taotlusele, taotluste menetlemise ja toetuste väljamaksmise kord.
§ 2. Toetuste liigid ja andmise eesmärk
(1) Korteriühistute toetamise üldeesmärk on muuta linna elukeskkond turvalisemaks ning parandada elukvaliteeti kohaliku aktiivsuse suurendamise ja mittetulundustegevuse arendamise kaudu.
(2) Korteriühistutele antavad toetuste liigid on:
1) koolitustoetus;
2) elektripaigaldiste ning korstnate ja gaasipaigaldiste auditi teostamise toetus (edaspidi audititoetus);
3) elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu toetus.
(3) Toetust võib taotleda Kohtla-Järve linnas tegutsev korteriühistu (edaspidi taotleja), kes vastab korras esitatud nõuetele.
(4) Toetuste eesmärk on suurendada taotleja haldussuutlikkust, toetada omaalgatust ja ühistegevust, juhtida tähelepanu vajadusele tagada korterelamute elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu teostamist ning tuleohutuse ja ohutuse nõuete täitmist.
§ 3. Toetuste suurus
(1) Koolitustoetuse suurus on kuni 50 eurot aastas.
(2) Audititoetuse suurus on 10% teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 200 eurot ühe taotleja kohta aastas.
(3) Elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu toetuse suurus on 10% teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 200 eurot ühe taotleja kohta aastas.
(4) Toetust eraldatakse Kohtla-Järve linna eelarves selleks ette nähtud vahendite piires.
§ 4. Koolitustoetuse andmise tingimused
(1) Koolitustoetust on taotlejal võimalik taotleda pärast koolitusel osalemist ning taotleja poolt koolituse maksumuse tasumist.
(2) Taotleja koolituskuludena toetatakse:
1) pädeva koolitaja poolt korraldatud korteriühistutele suunatud ja tegevusega seotud teemal koolituste osalemistasu;
2) koolitus on toimunud taotluse esitamise aastal.
(3) Toetuse saamiseks tuleb taotlus esitada selle kalendriaasta jooksul, millal toimunud koolituse kulude katmiseks toetust taotletakse.
(4) Toetuse taotluses märgitakse:
1) toetust taotleva korteriühistu nimi ja registrikood;
2) toetust taotleva korteriühistu aadress;
3) koolitusel osalenud isiku nimi;
4) info osaletud koolituse nime, toimumise aja, koolitaja ja programmi kohta;
5) toetust taotleva korteriühistu arvelduskonto number;
6) toetust taotleva korteriühistu seadusliku esindaja nimi ja allkiri või seaduslike esindajate nimed ja allkirjad, kui korteriühistu registrikaardi sätted nõuavad mitme juhatuse liikme esindatust;
7) taotluse esitamise kuupäev.
(5) Toetuse taotlusele tuleb lisada kulu tegemist tõendavad dokumendid (arve ja maksekorralduse koopia) taotluses nimetatud isiku koolitusel osalemise kohta.
(6) Toetust eraldatakse taotlejale nõuetekohase taotluse esitamise ajalise järjekorra alusel, selliselt, et esimesena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse esimesena, teisena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse teisena jne.
§ 5. Audititoetuse andmise tingimused
(1) Audititoetust on taotlejal võimalik ühekordselt taotleda pärast auditi tegemist ning taotleja poolt auditi maksumuse tasumist.
(2) Auditile esitatavad nõuded:
1) audit on tehtud korterelamu elektripaigaldiste või gaasiküttega korterelamute korstnate ja gaasipaigaldiste seisukorra kontrollimiseks;
2) auditi teinud isik peab vastama ehitusseadustiku § 18 lõigetes 3 ja 4 ning paragrahvides 23 ja 24 sätestatud nõuetele;
3) audit sisaldab hinnangut korterelamu kõikide elektripaigaldiste ja gaasiküttega korterelamute korstnate ja gaasipaigaldiste seisukorra kohta ning annab soovitused nende renoveerimise ja hooldamise kohta;
4) audit on tehtud pärast 1. jaanuari 2018. a.
(3) Audititoetuse taotluses märgitakse:
3) toetust taotleva korteriühistu arvelduskonto number;
4) toetust taotleva korteriühistu seadusliku esindaja nimi ja allkiri või seaduslike esindajate nimed ja allkirjad, kui korteriühistu registrikaardi sätted nõuavad mitme juhatuse liikme esindatust;
5) taotlusele lisatakse auditi aruande koopia ja kulu tegemist tõendavad dokumendid (arve ja maksekorraldus);
(4) Toetust eraldatakse taotlejale nõuetekohase taotluse esitamise ajalise järjekorra alusel, selliselt, et esimesena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse esimesena, teisena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse teisena jne.
§ 6. Elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu toetuse andmise tingimused
(1) Toetust on taotlejal võimalik ühekordselt taotleda pärast tööde või teenuse teostamist ning taotleja poolt tööde või teenuse maksumuse tasumist.
(2) Töödele ja teenustele esitatavad nõuded:
1) tööde teostanud ja/või teenuse osutanud isik peab vastama seadusandluses sätestatud nõuetele;
2) tööd on tehtud ja/või teenused on osutatud pärast 1. jaanuari 2018. a.
(3) Toetuste taotluses märgitakse:
5) taotlusele lisatakse teostatud tööde akti koopia või tööde teostamise vastuvõtuakt ja kulu tegemist tõendavad dokumendid (arve ja maksekorraldus);
1) taotlejal puudub riiklike ja kohalike maksude võlg ning tal ei ole linnale muid võlgnevusi või on need ajatatud;
§ 8. Taotluse menetlemine, eraldamine või eraldamata jätmine
(1) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja Kohtla-Järve Linnavalitsusele (edaspidi valitsus) allkirjastatud vabas vormis taotluse koos nõutavate dokumentidega elektrooniliselt e-mailile linnavalitsus@kjlv.ee või paberkandjal aadressil Keskallee 19, Kohtla-Järve.
(2) Valitsus kontrollib enne toetuse eraldamist taotleja esitatud taotluses teostatud tegevuste eest täielikku tasumist tõendavat kuludokumentatsiooni ja sellele lisatud dokumente.
(3) Valitsus vaatab esitatud taotluse läbi ning puuduste avastamisel annab taotlejale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
(4) Valitsus võib jätta taotluse läbi vaatamata, kui taotluses või lisatud dokumentides esinevat puudust ei kõrvaldata tähtaegselt.
(5) Valitsus otsustab toetuse eraldamise või eraldamata jätmise korraldusega 14 tööpäeva jooksul pärast nõuetekohaselt vormistatud taotluse registreerimisest.
(6) Toetus kantakse üle taotleja poolt taotluses märgitud arvelduskontole 14 tööpäeva jooksul toetuse eraldamise kohta otsuse tegemisest.
(7) Valitsus võib põhjendatud korraldusega jätta toetuse eraldamata eelkõige kui:
2) pole täidetud toetuse maksmise tingimused;
3) taotlejal on täitmata rahalisi kohustusi Kohtla-Järve linna ees;
4) taotleja ei võimalda valitsusel objekti taotlusele vastavuse kontrolli;
5) teostatud tööd erinevad taotluses esitatud töödest;
(8) Valitsus edastab taotlejale toetuse eraldamise või eraldamata jätmise korralduse 14 tööpäeva jooksul selle vastuvõtmisest.
Määruse alusel esitatud dokumente taotlejale ei tagastata. Esitatud dokumendid säilitatakse vähemalt seitse aastat.
Määrust rakendatakse 1. novembrist 2018. a.
RT IV, 05.09.2019, 65
3) elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu toetus;
4) haljastuse korrastamise (sealhulgas haljasala rajamine või parendamine; mänguväljakute rajamine ja parendamine; istepinkide ja prügikastide paigaldamine või korrastamine; kõrghaljastuse rajamine või parendamine) ning turvasüsteemide paigaldamise toetus;
[RT IV, 07.06.2019, 49 - jõust. 10.06.2019]
5) hoovi heakorrastamise (sealhulgas tee ja kõnnitee rajamine ja remont; prügimaja või prügikonteinerite platsi rajamine või parendamine) ning fassaadi ja katuse renoveerimise toetus.
(4) Toetuste eesmärk on suurendada taotleja haldussuutlikkust, juhtida tähelepanu vajadusele tagada korterelamute elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu teostamist, tuleohutuse ja ohutuse nõuete täitmist, toetada taotleja omaalgatust ja ühistegevust, hoovide haljastamist, heakorrastamist, korterelamute fassaadide ja katuste renoveerimist ning turvalisemaks muutmist.
(2) Audititoetuse suurus on 20% teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 300 eurot ühe taotleja kohta kalendriaastas.
(3) Elektripaigaldiste, küttesüsteemi ja ventilatsiooni korrashoiu toetuse suurus on 20% teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 300 eurot ühe taotleja kohta kalendriaastas.
(31) Haljastuse korrastamise ning turvasüsteemide paigaldamise toetuse suurus on 50% teostatud töö või osutatud teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 1000 eurot ühe taotleja kohta 3 kalendriaasta jooksul.
(32) Hoovi heakorrastamise ning fassaadi ja katuse renoveerimise toetuse suurus on 25% teostatud töö või osutatud teenuse maksumusest, kuid mitte rohkem kui 10 000 eurot ühe taotleja kohta 3 kalendriaasta jooksul.
(6) Toetust eraldatakse taotlejale taotluse esitamise ajalise järjekorra alusel, selliselt, et esimesena nõuetekohaselt taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse esimesena, teisena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse teisena jne.
(4) Toetust eraldatakse taotlejale taotluse esitamise ajalise järjekorra alusel, selliselt, et esimesena nõuetekohaselt taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse esimesena, teisena taotluse esitanud taotleja taotlus rahuldatakse teisena jne.
§ 61. Haljastuse korrastamise ning turvasüsteemide paigaldamise toetuse andmise tingimused
(1) Haljastuse korrastamise ning turvasüsteemide paigaldamise toetust on taotlejal võimalik saada 3 kalendriaasta jooksul ühe piirsumma ulatuses, pärast tööde või teenuse teostamist ning taotleja poolt tööde või teenuse maksumuse tasumist.
1) tööd on tehtud ja/või teenused on osutatud pärast käesoleva määruse vastuvõtmist;
2) tööd peavad toimuma vastavalt projektile, kui see on nõutav;
3) tööde teostamiseks on olemas vastav luba või kooskõlastus, kui see on nõutav.
(3) Toetuse taotluses peab olema märgitud:
1) korteriühistu nimi ja registrikood;
2) korteriühistu aadress;
3) korteriühistu arvelduskonto number;
4) korteriühistu seadusliku esindaja nimi ja allkiri või seaduslike esindajate nimed ja allkirjad, kui korteriühistu registrikaardi sätted nõuavad mitme juhatuse liikme esindatust;
5) korteriühistu taotluse esitamisele eelneva aasta majandusaasta tulemiaruanne, kui see on nõutav;
6) korteriühistu üldkoosoleku otsuse koopia korterelamu haljastuse korrastamise ja/või turvasüsteemi paigaldamise vajaduse kohta või kinnitatud aasta majanduskava;
[RT IV, 05.09.2019, 59 - jõust. 08.09.2019]
7) teostatavate tööde eelarve;
8) kinnistu plaan töö asukoha skeemiga ning töö kirjeldus;
9) fotod töö asukohast enne töö algust ja pärast töö lõppu;
10) allkirjastatud tööde üleandmise-vastuvõtmise aktid;
11) kulu tegemist tõendavad dokumendid (lepingud, arved, maksekorraldused jms) koopiad;
12) taotluse esitamise kuupäev.
(5) Taotlus jooksval aastal toetuse saamiseks koos taotlusega nõutud dokumentidega tuleb esitada Kohtla-Järve Linnavalitsusele (edaspidi valitsus) ajavahemikus 5. aprill kuni 10. aprill, 5. juuni kuni 10. juuni või 5. november kuni 10. november.
§ 62. Hoovi heakorrastamise ning fassaadi ja katuse renoveerimise toetuse andmise tingimused
(1) Hoovi heakorrastamise ning fassaadi ja katuse renoveerimise toetust on taotlejal võimalik saada 3 kalendriaasta jooksul ühe piirsumma ulatuses, pärast tööde või teenuse teostamist ning taotleja poolt tööde või teenuse maksumuse omaosaluse tasumist.
2) kõik projekteerimis- ja ehitustööd peavad toimuma kooskõlas ehitusseadustikuga;
3) ehitamine peab toimuma vastavalt ehitusprojektile, kui see on nõutav;
4) ehitamiseks peab olema ehitusluba, kui see on nõutav.
5) korteriühistu taotluse esitamisele eelmise aasta majandusaasta tulemiaruanne, kui see on nõutav;
6) korteriühistu üldkoosoleku otsuse koopia hoovi korrastamise ja/või fassaadi ning katuse renoveerimise vajaduse kohta või kinnitatud aasta majanduskava;
7) teostatavate tööde täpne eelarve;
8) ehitusluba, kui see on vajalik ehitusseadustiku mõistes;
9) kinnistu plaan töö asukoha skeemiga;
10) töö kirjeldus;
11) fotod töö asukohast enne töö algust ja pärast töö lõppu;
12) allkirjastatud tööde üleandmise-vastuvõtmise aktid;
13) kulu tegemist tõendavad dokumendid (lepingud, arved, maksekorraldused jms) koopiad;
14) taotluse esitamise kuupäev.
(5) Taotlus jooksval aastal toetuse saamiseks koos taotlusega nõutud dokumentidega tuleb esitada valitsusele ajavahemikus 5. aprill kuni 10. aprill, 5. juuni kuni 10. juuni või 5. november kuni 10. november.
(1) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja valitsusele taotluse (Lisa) koos nõutavate dokumentidega elektrooniliselt e-mailile linnavalitsus@kjlv.ee või paberkandjal aadressil Keskallee 19, Kohtla-Järve.
(11) Valitsus tagastab taotluse läbi vaatamata kui taotluse esitamise tähtaeg on möödunud ja seda ei ennistata.
(5) Valitsus otsustab toetuse eraldamise või eraldamata jätmise korraldusega 30 kalendripäeva jooksul pärast nõuetekohaselt vormistatud taotluse registreerimist ning vajadusel valitsuse poolt paikvaatluse tegemist.
(6) Toetus kantakse üle taotleja poolt taotluses märgitud korteriühistu arvelduskontole 15 kalendripäeva jooksul toetuse eraldamise kohta otsuse tegemisest.
(8) Valitsus edastab taotlejale toetuse eraldamise või eraldamata jätmise korralduse 7 kalendripäeva jooksul selle vastuvõtmisest.


Eesti Haigekassa poolt kindlustatud isikult teisese arvamuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Eesti Haigekassa poolt kindlustatud isikult teisese arvamuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise tingimused ja kord
RTL 2002, 111, 1615
Vastu võetud 24.09.2002 nr 111
Määrus kehtestatakse «Ravikindlustuse seaduse» (RT I 2002, 62, 377) § 40 lõike 3 alusel.
(1) Käesolev määrus sätestab Eesti Haigekassa (edaspidi haigekassa) poolt kindlustatud isikult teisese arvamuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise (edaspidi tasu maksmise kohustuse ülevõtmine) tingimused ning korra.
(2) Teisene arvamus on asjakohase eriarsti arvamusest sõltumatu teise eriarsti arvamus, mille eesmärgiks on «Ravikindlustuse seaduse» § 40 lõikes 1 sätestatud esimese arvamuse andnud eriarsti poolt kindlustatule diagnoosi õigsuse kohta, määratud ravimi või tervishoiuteenuse vajalikkuse, selgitatud alternatiivide ja oodatava mõju ning tervishoiuteenuse osutamisega seotud riskide kohta hinnangu andmine, mille eest tasumise kohustuse võtab Haigekassa üle käesolevas määruses sätestatud korras.
(3) Teisese arvamuse võimaldamine ei ole tervishoiuteenus «Ravikindlustuse seaduse» § 30 lõigete 1 ja 2 mõistes.
§ 2. Teisese arvamuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise tingimused
(1) Teisese arvamuse saamine toimub kindlustatu ettepanekul eriarsti ja patsiendi või tema seadusliku esindaja kokkuleppel teise tervishoiuteenuse osutaja juures töötava eriarsti poolt. Esmase arvamuse andja on kohustatud edastama teisese arvamuse andjale kõik kindlustatud isikule osutatud tervishoiuteenuseid kajastavad dokumendid või nende koopiad ning väljastama patsiendile saatekirja teisese arvamuse osutaja juurde.
(2) Teisese arvamuse saamisel üldarstiabi teenuse korral võtab haigekassa tasumise kohustuse üle ühekordselt ühe haigusjuhu korral vastavalt haigekassa tervishoiuteenuste loetelus kinnitatud üldarstiabi rahastamise tingimustele.
(3) Teisese arvamuse saamisel eriarstiabi teenuse korral võtab haigekassa tasumise kohustuse üle ühekordselt ühe haigusjuhu korral haigekassa tervishoiuteenuste loetelus nimetatud eriarsti ambulatoorse vastuvõtu piirhinna ulatuses.
(4) Teisese arvamuse korduval saamisel patsiendi või tema esindaja taotluse alusel võtab haigekassa tervishoiuteenuste eest tasumise kohustuse üle käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud ulatuses ja tingimustel ühekordselt, kui esmase ja teisese arvamuse tulemusel ei ole võimalik anda ühest hinnangut diagnoosi, ravimi või tervishoiuteenuse vajalikkuse, alternatiivide, oodatava mõju ning tervishoiuteenuse osutamisega seotud riskide kohta.
(5) Kui Eestis puudub võimalus sõltumatu teisese arvamuse saamiseks vastava eriarsti puudumise tõttu, pöördub esmase arvamuse andnud eriarst patsiendi soovil kirjaliku taotlusega haigekassa poole teisese arvamuse saamiseks välismaalt.
(6) Teisese arvamuse võimaldamiseks välismaal sõlmivad teisese arvamuse andja ja haigekassa kirjaliku lepingu «Ravikindlustuse seaduse» § 27 lõikes 2 ja § 37 sätestatud tingimustel.
(7) Teisese arvamuse saamiseks tervishoiuteenuse osutajalt, kellel puudub raviteenuste rahastamise leping haigekassaga, sõlmivad haigekassa ja tervishoiuteenuse osutaja lepingu.
(8) Teisese arvamuse tulemused ja antud selgitused märgitakse tervishoiuteenuse osutamist tõendavasse dokumenti, mida patsient või tema seaduslik esindaja tõendab oma allkirjaga.
§ 3. Teisese arvamuse saamise tähtaeg
(1) Teisese arvamuse saamine peab toimuma 180 päeva jooksul alates haigusjuhu lõppdiagnoosist või ravi määramisest (esmane arvamus).
(2) Teisese arvamuse korduv saamine peab toimuma mitte hiljem kui 60 päeva teisese arvamuse esmasest saamisest.
§ 4. Teisese arvamuse andja
(1) Teisese arvamuse andjaks võib olla Eestis sama eriala tegevusluba omav eriarst.
(2) Üldarstiabis võib teisese arvamuse anda vaid perearstiabi tegevusluba omav eriarst.
(3) Teisese arvamuse andja välismaal peab omama vastavas riigis välja antud eriala tegevusluba või samaväärset dokumenti, mis tõendab tema erialast kvalifikatsiooni.
§ 5. Eritingimused
(1) Käesolevas määruses kehtestatud korda ei rakendata vältimatu abi andmisel tehtud otsuste ja osutatud teenuste korral.
(2) Teisese arvamuse saamine võib toimuda anonüümselt järgnevatel juhtudel:
1) esmase arvamuse andnud eriarsti ja patsiendi või tema esindaja soovil;
2) korduva teisese arvamuse andmise korral.
(3) Anonüümse teisese arvamuse andmise korraldamise palvega pöördub esmase arvamuse andnud eriarst haigekassa piirkondliku osakonna poole.
(4) Teisene arvamus on anonüümne, kui teisese arvamuse andja ei tea esmase arvamuse andnud eriarsti või patsiendi isikuandmeid. Kõik osapooled on kohustatud hoidma esmase arvamuse andja või patsiendi anonüümsust.
Käesolev määrus jõustub 1. oktoobril 2002. a.


§ 2 Riigihangete planeerimine
§ 3 Riigihangete korraldamise hankemenetluse ettevalmistamine
§ 8 Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste avamine
§ 9 Pakkuja või taotleja kvalifikatsiooni ja pakkumuse vastavuse kontrollimine ning
§ 10 Ideekonkursi korraldamine
§ 12 Lihthanke korraldamine
§ 13 Asjade ostmine, teenuste või ehitustööde tellimine, mille eeldatav maksumus jääb alla lihthanke piirmäära
§ 14 Lihtsustatud korras tellitavad teenused
§ 17 Teabe avaldamise korraldamine
Vastu võetud 31.05.2012 nr 14


text:
Riigikohus on käsitanud PS § 154 kohaliku omavalitsuse põhiseadusliku tagatisena. (p 46) Vt ka Riigikohtu üldkogu 16. märtsi 2010. a otsus asjas nr 3-4-1-8-09, p 49. Riik võib endale võtta ka neid kohustusi, mis ei tulene sõnaselgelt põhiseadusest. Seadusandja võib otsustada erakoolide rahastamise küsimuse. Kui seadusandja otsustab, et erakoolide rahastamise kohustus on kohalikel omavalitsustel, on tegemist kohalikele omavalitsustele pandud ülesande ja kohustusega. Olemuslikult tuleb kohalikele omavalitsustele sellise ülesande ja kohustuse panemist käsitada samuti riigi kohustusena. (p 56) Kui kohalik omavalitsus on taganud munitsipaalkoolide kaudu kõigile elukohajärgsetele koolikohustuslikele isikutele võimaluse omandada põhiharidus, on kohalik omavalitsus oma avaliku ülesande täitnud. Sellises olukorras ei saa kohaliku omavalitsuse olemusliku ülesandena käsitada ka eraüldhariduskooli tegevuskulude katmist. Olemuslikult tuleb kohalikele omavalitsustele sellise ülesande ja kohustuse panemist käsitada riigi kohustusena. (p 59) PS § 154 lg-st 2 järeldub, et kui kohalikule omavalitsusele on seadusega pandud riiklik kohustus, tuleb selle kohustusega seotud kulud katta riigieelarvest. (p 49) Seega peab riiklike kohustustega seotud kulude katmine olema õiguslikult sätestatud. Riigikohtu praktika kohaselt on PS § 154 lg 2 teises lauses riigieelarve all silmas peetud riigieelarvet PS § 115 lg 1 tähenduses, s.o Riigikogu iga aasta kohta vastu võetud seadust, mis sätestab riigi kõik tulud ja kulud. Riigieelarve peab kajastama ka riigi neid kulusid, mis PS § 154 lg 2 teise lause kohaselt tekivad kohalikele omavalitsustele pandud riiklike kohustustega seotud kulude katmisel (kõikehaaravuse põhimõte) ning riigieelarves peab olema selgelt ja läbinähtavalt kindlaks määratud see, kui palju ühe või teise kohalikele omavalitsustele pandud riikliku kohustuse täitmiseks raha eraldatakse (läbipaistvuse põhimõte). (p 60) Vt ka Riigikohtu üldkogu 16. märtsi 2010. a otsus asjas nr 3-4-1-8-09, p 76. PS § 37 lg 2 kohaselt ei ole EraKS §-st 22.2 kohalikele omavalitsustele tulenev kohustus rahastada eraüldhariduskoolide tegevuskulusid käsitatav kohalike omavalitsuste olemusliku ülesandena. Tegemist on kohalikele omavalitsustele pandud kohustusega, mille rahastamine peab tulenevalt PS § 154 lg 2 teisest lausest toimuma riigieelarvest. Seetõttu on PS § 154 lg 1 ja lg 2 teise lausega vastuolus selliste õigustloovate aktide andmata jätmine, mis sätestaksid omavalitsuse üksustele EraKS §-ga 22.2 pandud kohustuste rahastamise riigieelarvest. (p 61)
Riigikohus on pädev taotlust läbi vaatama, kui taotluse on esitanud omavalitsusüksuse volikogu ja ta väidab PSJKS §-s 7 nimetatud õigusakti või selle sätte vastuolu kohaliku omavalitsuse põhiseadusliku tagatisega. Taotluse lubatavuse juures on määravaks, kas põhiseaduse norm, mida vaidlustatud säte väidetavalt rikub, on käsitatav kohaliku omavalitsuse põhiseadusliku tagatisena. (p 44) Vt ka Riigikohtu üldkogu 16. märtsi 2010. a otsus asjas nr 3-4-1-8-09, p-d 44-45. Riigikohus on käsitanud PS § 154 kohaliku omavalitsuse põhiseadusliku tagatisena. (p 46) Vt ka Riigikohtu üldkogu 16. märtsi 2010. a otsus asjas nr 3-4-1-8-09, p 49. PSJKS § 7 võimaldab taotlejal vaidlustada ka seadusandja õigustloova akti andmata jätmist. Kuigi PSJKS §-s 7 sätestatud loetelu ei maini sõnaselgelt õigustloova akti andmata jätmist, võib kohaliku omavalitsuse sellise õiguse olemasolu järeldada nii PSJKS §-st 4 kui ka Riigikohtu üldkogu praktikast. PSJKS § 4 lg-te 1 ja 2 alusel on Riigikohus mh pädev kohaliku omavalitsuse volikogu taotluse alusel kontrollima õigustloova akti andmata jätmist. Riigikohtu üldkogu tunnistas 16. märtsil 2010 asjas nr 3-4-1-8-09 tehtud otsuses põhiseadusega vastuolus olevaks sellise õigustloova akti andmata jätmise, mis sätestaks kohaliku omavalitsuse üksusele seadusega pandud riikliku kohustuse rahastamise riigieelarvest. (p 47.1)
Isikute hariduskohustuse ja -põhiõiguse tagavad riik ja kohalikud omavalitsused tasuta üldharidus- ja põhikoolide kaudu. Põhihariduse andmise kohustus on nii riigi kui ka kohaliku omavalitsuse ülesanne. PS § 37 lg 2 esimese lause kohaselt lasub riigil ja kohalikel omavalitsustel kohustus pidada üleval vajalikul arvul õppeasutusi, milleks on kas riigi- või munitsipaalkool. Põhiseaduse § 37 lg-st 2 ei saa järeldada, et kohalikud omavalitsused on kohustatud tagama põhihariduse kättesaadavuse lisaks munitsipaalkoolidele ka erakoolide kaudu. (p-d 52-53 ja 55) PS §-st 37 tulenev kohaliku omavalitsuse rahaline kohustus on seotud munitsipaalkoolidega. Kohalikul omavalitsusel lasub kohustus tagada kõigile ühetaoline võimalus käia munitsipaalkoolis. Eraüldhariduskooli tegevuse rahastamise kohustust ei saa käsitada omavalitsusüksuse kogukondliku tegevusena, kuna see ei pruugi olla kõikidele kogukonnaliikmetele ühetaoliselt kättesaadav. Munitsipaalkoolides antav haridus on tasuta, kuid eraüldhariduskoolides on see tasuline. (p 55) Erakoolide avamine ja pidamine toimub seaduse alusel. Erakooli peab eraõiguslik juriidiline isik ning tema koolitusloa ja tegevusloa annab välja ja tühistab Haridus- ja Teadusministeerium. Kohalik omavalitsus ei saa ise asutada, ümber korraldada ega sulgeda erakoole ega otsustada erakooli koolitus- ja tegevusloa väljastamise üle, mistõttu on nende küsimuste üle otsustamine jäetud riigi pädevusse. (p 54) Kuna erakoole avatakse ja peetakse seaduse alusel, saab erakoolide kaudu põhihariduse andmise küsimuse otsustada Riigikogu, mitte kohalikud omavalitsused. (p 56) Kui riik kohustab kohalikke omavalitsusi kandma eraüldhariduskoolide tegevuskulud olukorras, kus kohalikud omavalitsused suudavad munitsipaalkoolides kõigile õigustatud isikutele pakkuda koolikoha, võib tekkida olukord, kus nõrgestatakse kohalike omavalitsuste võimet täita nende põhiülesandeid. Rahalised vahendid, mida kohalik omavalitsus saaks kasutada enda kohustuste täitmiseks, tuleks suunata riigi pandud kohustuste täitmiseks. See aga omakorda võib ohustada PS § 37 lg-s 1 sätestatud hariduspõhiõigust kvaliteetsele tasuta haridusele. Selline olukord aga ei vastaks PS § 37 lg 2 esimese lause eesmärgile ega ka mõttele. (p 57) Kui kohalik omavalitsus on taganud munitsipaalkoolide kaudu kõigile elukohajärgsetele koolikohustuslikele isikutele võimaluse omandada põhiharidus, on kohalik omavalitsus oma avaliku ülesande täitnud. Sellises olukorras ei saa kohaliku omavalitsuse olemusliku ülesandena käsitada ka eraüldhariduskooli tegevuskulude katmist. Olemuslikult tuleb kohalikele omavalitsustele sellise ülesande ja kohustuse panemist käsitada riigi kohustusena. (p 59) PS § 37 lg 2 kohaselt ei ole EraKS §-st 22.2 kohalikele omavalitsustele tulenev kohustus rahastada eraüldhariduskoolide tegevuskulusid käsitatav kohalike omavalitsuste olemusliku ülesandena. Tegemist on kohalikele omavalitsustele pandud kohustusega, mille rahastamine peab tulenevalt PS § 154 lg 2 teisest lausest toimuma riigieelarvest. Seetõttu on PS § 154 lg 1 ja lg 2 teise lausega vastuolus selliste õigustloovate aktide andmata jätmine, mis sätestaksid omavalitsuse üksustele EraKS §-ga 22.2 pandud kohustuste rahastamise riigieelarvest. (p 61)

matches:
§ 154
§ 154
§ 154
§ 115
§ 154
§ 37
§ 154
§ 154
Riigikohus
Riigikohus
§ 154
§ 7
§ 4
Riigikohus
§ 37
§ 37
§ 37
§ 37
§ 37
§ 154
§ 154


Kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljale ja lasketiirule esitatavad nõuded ja kasutamise kord – Riigi Teataja
Kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljale ja lasketiirule esitatavad nõuded ja kasutamise kord
Kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusväljale ja lasketiirule esitatavad nõuded ja kasutamise kord - sisukord
2 Nõuded harjutusväljale ja lasketiirule
§ 3 Harjutusvälja ja lasketiiru üldnõuded
§ 4 Harjutusvälja ja lasketiiru tähistamine
§ 5 Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärk
§ 6 Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärgi paigaldamine
§ 7 Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähis
§ 8 Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähise paigaldamine
§ 9 Harjutusvälja ja lasketiiru ohutuslint ja ohutuslindi kasutamine
3 Ohuala tähistamise nõuded
§ 10 Ohuala määramine
§ 11 Ohuala tähistamine
§ 12 Ohuala piirimärk
§ 13 Ohuala piirimärgi paigaldamine
§ 14 Ohuala piiritähis
§ 15 Ohuala piiritähise paigaldamine
§ 16 Ohuala ohutuslint ja ohutuslindi kasutamine
§ 17 Ohuala mehitatud valve
4 Harjutusvälja ja lasketiiru kasutamine
§ 18 Kasutamise üldnõuded
§ 19 Harjutusvälja ja lasketiiru kasutuseeskiri
§ 20 Isikute teavitamine harjutusvälja ja lahtise lasketiiru kasutamisest
RT I, 05.01.2011, 9
Vastu võetud 28.12.2010 nr 26
Määrus kehtestatakse „Relvaseaduse” § 85 lõike 5 alusel.
Määrusega kehtestatakse nõuded:
1) Kaitseväe või Kaitseliidu harjutusväljale (edaspidi harjutusväli);
2) Kaitseväe või Kaitseliidu lasketiirule (edaspidi lasketiir);
3) harjutusvälja, lasketiiru ja ohuala tähistamisele;
4) harjutusvälja ja lasketiiru kasutamisele.
1) kinnine lasketiir – väliskeskkonnast katuse ja kõigist külgedest püsivate välispiiretega eraldatud lasketiir;
2) poolkinnine lasketiir – väliskeskkonnast vähemalt kolmest küljest, sealhulgas laskesuund, püsivate välispiiretega eraldatud ning laskeala kohal olevate kuulisuunajatega lasketiir;
3) lahtine lasketiir – lasketiir, mille kaks või enam külge on välispiirdeta või millel puuduvad kuulisuunajad;
4) laskeala – lasketiirus laskejoone ja märkidejoone vahele jääv ala;
5) harjutusvälja ja lasketiiru ohuala (edaspidi ohuala) – ala, kuhu laskmiste, lõhkamistööde, käsigranaadi viskeharjutuste ja muu ohtliku tegevuse ajal on kõrvalistele isikutele juurdepääs tõkestatud või keelatud;
6) harjutusvälja või lasketiiru valdaja (edaspidi valdaja) – ametiasutus või organisatsioon, mis vastutab harjusvälja või lasketiiru nõuetele vastavuse, kasutamise ja korrashoiu eest;
7) ohutusvall – lasketiiru looduslik või tehislik välispiire, mille eesmärgiks on takistada kuuli või haavlite väljumist lasketiiru territooriumilt ja mis koosneb suuremas osas mullast, liivast või muust puistmaterjalist;
8) tagavall – märkidejoone taga asuv ohutusvall;
9) külgvall – laskealaga paralleelselt asuv ohutusvall.
2. peatükk Nõuded harjutusväljale ja lasketiirule
§ 3. Harjutusvälja ja lasketiiru üldnõuded
(1) Harjutusvälja, lasketiiru ja ohuala asetus, nende rajatised ja tähistused peavad tagama harjutusvälja või lasketiiru kasutamisel seal viibivate ja läheduses olevate isikute ohutuse.
(2) Harjutusvälja ja lasketiiru ehitis peavad vastama ehitisele esitatavatele ja valdaja kehtestatud nõuetele.
(3) Kinnise lasketiiru seinad, lagi ja põrand, peavad olema kuulikindlad, täites ühtlasi kuulipüüdja ja müra takistaja ülesannet.
(4) Poolkinnise lasketiiru laskeala lõppu tuleb rajada tagavall või kuulikindel sein, külgedele külgvall või kuulikindel sein kuuli või haavlite püüdmiseks ning laskeala kohale kuulisuunajad juhusliku või rikošettiva kuuli lasetiirust väljumise takistamiseks.
(5) Poolkinnise lasketiiru välispiirded peavad takistama lasketiiru kasutamisel kõrvaliste isikute ja loomade juhusliku pääsu laskealale.
(6) Poolkinnise lasketiiru laskeala kohal olevad kuulisuunajad paigaldatakse arvestades laskeala suurust. Kuulisuunajate paigutus ja arv peab takistama kuuli lendu üle ohutusvalli või kuulikindla seina.
§ 4. Harjutusvälja ja lasketiiru tähistamine
(1) Harjutusväli ja lasketiir tähistatakse viisil, mis tagab selle eristamise ümbritsevast.
(2) Harjutusväli ja lasketiir tähistatakse:
1) piirimärgiga;
2) piiritähisega või
3) ohutuslindiga.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud tähistus tuleb paigaldada viisil, mis tagab tähistuse püsimise kasutusaja kestel.
(4) Enne kasutusaja möödumist kaotsiläinud või eemaldatud tähistus tuleb asendada esimesel võimalusel tähistuse puudumisest teadasaamisest arvates.
(5) Harjutusvälja ja lasketiiru tähistab valdaja.
§ 5. Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärk
(1) Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärgilt peab nähtuma teave harjutusvälja või lasketiiru olemasolust, teave alal viibimise ohtlikkusest, valdaja nimetus ja kontaktandmed.
(2) Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärgi:
1) vähimad mõõtmed on 20×17 sentimeetrit;
2) geomeetrilise keelumärgi kujundi vähim läbimõõt on 12 sentimeetrit;
3) valget värvi kirje punasel taustal oleva tähe vähim kõrgus on 0,8 sentimeetrit;
4) valget värvi kirje „ELUOHTLIK!” ühe tähe vähim kõrgus on 1 sentimeeter;
5) kirjete kirjastiiliks on „Arial”;
6) mõõtmete suurendamisel suurendatakse kõiki mõõtmeid proportsionaalselt.
(3) Harjutusvälja piirimärk on toodud käesoleva määruse lisas 1.
(4) Lasketiiru piirimärk on toodud käesoleva määruse lisas 2.
§ 6. Harjutusvälja ja lasketiiru piirimärgi paigaldamine
(1) Kinnise lasketiiru ja ümbritsevast püsivalt eraldatud lasketiiru piirimärk paigaldatakse sissepääsu vahetusse lähedusse nähtavasse kohta.
(2) Harjutusvälja ja ümbritsevast püsivalt eraldamata lasketiiru piirimärk paigaldatakse harjutusvälja või lasketiiru välispiiril juurdepääsuteele.
(3) Harjutusvälja või lasketiiru piirimärk paigaldatakse lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatule avalikult kasutatava veekogu harjutusvälja või lasketiiru välispiiril olevale kaldale.
§ 7. Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähis
Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähiseks on valget ja punast värvi kombinatsioon, mis koosneb vähemalt kuuest värvitriibust.
§ 8. Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähise paigaldamine
(1) Piiritähise võib paigaldada horisontaalselt või vertikaalselt.
(2) Piiritähis paigaldatakse püsivalt harjutusvälja või lasketiiru välispiirile.
(3) Piiritähise paigaldamisel peab piiritähise juurest olema nähtav eelmine ja järgmine piiritähis.
(4) Piiritähist ei pea paigaldama harjutusvälja või lasketiiru välispiirile või selle osale, kus on olemas püsiv välispiire ning välispiire on tähistatud piirimärgiga.
(5) Piiritähise võib asendada piirimärgiga.
(6) Piiritähise kasutamise näited on toodud käesoleva määruse lisas 3.
§ 9. Harjutusvälja ja lasketiiru ohutuslint ja ohutuslindi kasutamine
(1) Harjutusvälja ja lasketiiru ohutuslindi värvid on valge ja punane, mis asetsevad lindil vaheldumisi.
(2) Harjutusvälja ja lasketiiru ohutuslinti võib kasutada harjutusvälja või lasketiiru välispiiri või muu keelatud ala tähistamiseks selle kasutamise ajal. Harjutusvälja või lasketiiru kasutamise lõppemisel eemaldatakse paigaldatud ohutuslint.
3. peatükk Ohuala tähistamise nõuded
§ 10. Ohuala määramine
(1) Ohuala suuruse määramisel tuleb arvestada kasutuses olevate ohtu vähendavate rajatiste olemasoluga, kasutatavate relvade või sõjaväe tehnika laskeulatuse, kasutatava laskemoona ja muude lasku iseloomustavate keemiliste, füüsiliste ja tehniliste näitajatega. Ohuala ümbritsevast eraldamisel peab arvestama looduslike ja tehioludega. Ohualas ei või olla elamuid ega muid igapäevaselt kasutatavaid hooneid.
(2) Kinnisele lasketiirule ohuala ei määrata.
§ 11. Ohuala tähistamine
(1) Harjutusvälja või lasketiiru kasutamisel peab kasutaja tagama ohualade tähistamise kogu kasutusaja jooksul.
(2) Ohuala tähistatakse:
(3) Püsivalt tähistatakse lasketiiru, mis ei asu harjutusväljal, ohuala. Tähistus peab tagama ohuala eristamise ümbritsevast.
(4) Lasketiiru ohuala välispiiri osade püsivalt tähistamine kooskõlastatakse maa-ala omanikuga. Omaniku nõusoleku puudumisel teostatakse kasutamisel ajutist tähistamist.
(5) Lasketiiru ohuala osa, mis jääb lasketiiru piiridesse ja on lasketiiruna tähistatud, täiendavalt ohualana tähistamine ei ole nõutav.
(6) Enne kasutusaja möödumist kaotsiläinud või eemaldatud tähistused tuleb asendada esimesel võimalusel tähistuse puudumisest teadasaamisest arvates.
(7) Harjutusvälja või lasketiiru kasutamise lõppemisel eemaldatakse ajutine tähistus.
(8) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatule võib ohualast teavitamiseks ja kõrvaliste isikute ohualale sisenemise takistamiseks kasutada mehitatud valvet.
§ 12. Ohuala piirimärk
(1) Ohuala piirimärgilt peab nähtuma teave ohuala olemasolust ning asutuse või organisatsiooni kontaktandmed, millelt on võimalik saada teavet ohualasse sisenemise lubatavuse kohta.
(2) Ohuala piirimärgi:
3) musta värvi kirje kollasel taustal oleva tähe vähim kõrgus on 0,8 sentimeetrit;
4) musta värvi kirje „ELUOHTLIK!” ühe tähe vähim kõrgus on 1 sentimeeter;
(3) Ohuala piirimärk on toodud käesoleva määruse lisas 4.
§ 13. Ohuala piirimärgi paigaldamine
(1) Ohuala piirimärk paigaldatakse ohuala juurdepääsuteele ohuala välispiiril või selle vahetusse lähedusse.
(2) Ohuala piirimärk paigaldatakse lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatule avalikult kasutatava veekogu ohuala välispiiril olevale kaldale.
§ 14. Ohuala piiritähis
Ohuala piiritähis on kollase ja musta värvi kombinatsioon, mis koosneb vähemalt kuuest värvitriibust.
§ 15. Ohuala piiritähise paigaldamine
(1) Ohuala piiritähis tuleb paigaldada ohuala välispiirile vastavalt käesoleva määruse §-s 8 toodud harjutusvälja ja lasketiiru piiritähise paigaldamise nõuetele.
(2) Ohuala piiritähise paigaldamise näited on toodud käesoleva määruse lisas 5.
§ 16. Ohuala ohutuslint ja ohutuslindi kasutamine
(1) Ohuala ohutuslindi värvid on kollane ja must, mis asetsevad lindil vaheldumisi.
(2) Ohuala ohutuslinti võib kasutada ohuala või muu liikumiseks keelatud ala tähistamiseks harjutusvälja või lasketiiru kasutamise ajal. Harjutusvälja või lasketiiru kasutamise lõppemisel eemaldatakse paigaldatud ohutuslint.
§ 17. Ohuala mehitatud valve
(1) Mehitatud valve peab kandma vormiriietust või kollast või oranži värvi ohutusvesti.
(2) Ohualasse siseneval juurepääsuteel olev mehitatud valve võib kasutada ajutisi tee kasutamist takistavaid tõkkeid, millel on ohuala piiritähis või sõiduki liikumiskeeldu tähistav liiklusmärk.
4. peatükk Harjutusvälja ja lasketiiru kasutamine
§ 18. Kasutamise üldnõuded
(1) Harjutusvälja ja lasketiiru võib kasutada valdaja kehtestatud korras ja tingimustel.
(2) Lasketiirus ei või kasutada relva või teostada muid harjutusi, mille kasutamist või teostamist ei ole ettenähtud lasketiiru rajamisel ja mille mõju ulatub väljapoole ohuala.
(3) Harjutusvälja, lahtise lasketiiru ja poolkinnise lasketiiru kasutamisel heisatakse harjutusväljal või lasketiirus päevasel ajal punast värvi lipp, öisel ajal kasutatakse punast värvi signaaltuld.
(4) Harjutusväljal ja lasketiirus peavad kasutamise ajal olema kättesaadavad esmaabivahendid, sidevahend ja esmased tulekustutusvahendid.
§ 19. Harjutusvälja ja lasketiiru kasutuseeskiri
(1) Harjutusväljal ja lasketiirul peab olema valdaja kehtestatud kasutuseeskiri.
(2) Harjutusvälja, poolkinnise lasketiiru ja lahtise lasketiiru kasutuseeskirjas sätestatakse:
1) valdaja või vastutava allüksuse nimetus, aadress ja kontaktandmed;
2) harjutusvälja või lasketiiru skeem ja juurepääsuteed;
3) alaliste ohualade paiknemine ja juurdepääsuteed;
4) lubatavate relvaliikide ja harjutuste loetelu;
5) laskerajatise skeem;
6) kaitserajatiste paigutus;
7) laskerajatise elementide tähistamine;
8) liikumispiirangud;
9) kõrvaliste isikute omavolilise sisenemise tõkestamise kord laskeharjutuste läbiviimise ajal;
10) kasutus- ja ohutusnõuded;
11) harjutuste planeerimine ja läbiviimise kord;
12) kasutamise eest vastutava isiku kohustused ja vastutus;
13) õnnetusjuhtumi korral tegutsemise kord;
14) sideskeem;
15) keskkonnakaitse korraldus;
16) päästetööde ja arstiabi korraldamise kord;
17) lõhkemata laskemoona või lõhkekehade tähistamise ja demineerimise kord;
18) muud harjutusvälja või lasketiiru kasutamisele esitatavad nõuded.
(3) Kinnise lasketiiru kasutuseeskirjas sätestatakse:
2) lubatavad relvaliigid ja laskeharjutused;
3) laskerajatise skeem;
4) laskmisharjutust läbiviiva ametiisiku kohustused ja vastutus;
5) siselasketiiru sissepääsukord;
6) kasutus- ja ohutusnõuded;
7) õnnetusjuhtumi korral tegutsemise kord;
8) muud lasketiiru kasutamisele esitatavad nõuded.
(4) Harjutusvälja koosseisu kuuluvale lasketiirule ei pea kehtestama käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 ettenähtud kasutuseeskirja kui vastavad nõuded on sätestatud harjutusvälja kasutuseeskirjas.
(5) Valdaja võib eraldi kasutuseeskirja kehtestada harjutusvälja koosseisus olevale väljaõppeehitiste kompleksile.
§ 20. Isikute teavitamine harjutusvälja ja lahtise lasketiiru kasutamisest
(1) Harjutusvälja ja lahtise lasketiiru kasutamisest teavitab valdaja kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis:
1) asukoha järgset kohalikku omavalitsust vähemalt viis tööpäeva enne kasutamist;
2) tuleohtlikul ajal asukohajärgset päästekeskust vähemalt üks tööpäev enne harjutusvälja või lahtise lasketiiru kasutamist;
3) Lennuametit vähemalt kümme tööpäeva enne harjutusvälja kasutamist, kui kasutatavate relvade lasketrajektoor on maapinnast kõrgemal kui 150 meetrit;
4) Veeteede Ametit vähemalt viis tööpäeva enne harjutusvälja kasutamist, kui laskmiste ohuala ulatub sise- või territoriaalmerele;
5) maaomanikku viis tööpäeva enne, kui kasutatava harjutusvälja või lasketiiru ohuala ulatub väljapoole valdaja valdust.
(2) Elanikkonna teavitamiseks paigaldatakse harjutusvälja ja lahtise lasketiiru välispiiril juurdepääsuteele teave harjutusvälja või lasketiiru kasutamise ajast, valdaja kontaktandmed ja vajadusel piirkond, kus liikumispiirangut rakendatakse.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud teabe tähistamise viisid on toodud käesoleva määruse lisas 6.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud teave paigaldatakse vähemalt seitse päeva enne kasutuse algust ning tagatakse selle olemasolu kasutuse lõpuni.
(5) Harjutusvälja ja lahtise lasketiiru valdaja teeb lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatule vähemalt viis tööpäeva enne kasutamise algust oma veebilehel kättesaadavaks teabe harjutusvälja või lahtise lasketiiru kasutamisest.
Kaitseministri 3. veebruari 2009. a määruses nr 10 „Kaitseväe julgeolekuala tähistamise kord” (RTL 2009, 16, 189) tehakse järgmised muudatused:
„(1) Kaitseväe harjutusvälja ning lasketiiru aiaga piiratud alad ning alad, kus kõrvalistel isikutel on viibimine püsivalt keelatud, tähistatakse vastavat kaitseväe ja Kaitseliidu harjutusvälja ja lasketiiru tähistamise nõuetele.”;
2) paragrahvi 5 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) Harjutusvälja ja lasketiiru aiaga piiramata välispiir ning ohtlikud alad, kus kõrvalistel isikutel on kaitseväe harjutuste, õppuste, laskmiste, lõhketööde või relvade, lahingumoona, lahingu- ja muu tehnika katsetuste ajal viibimine keelatud, tähistatakse vastavalt kaitseväe harjutusväljale ja lasketiirule ette nähtud nõuetele.”;
3) paragrahvid 6–8 tunnistatakse kehtetuks;
4) määruse lisa 2 tunnistatakse kehtetuks.
Kaitseministri 13. mai 2002. a määrus nr 9 „Kaitsejõudude harjutusväljale esitatavad nõuded ja kasutamise kord” (RTL 2002, 61, 908) tunnistatakse kehtetuks.
Lisa 1 Harjutusvälja piirimärk
Lisa 2 Lasketiiru piirimärk
Lisa 3 Harjutusvälja ja lasketiiru piiritähise paigaldamine
Lisa 4 Ohuala piirimärk
Lisa 5 Ohuala piiritähise paigaldamine
Lisa 6 Infotahvlid


Tarbijakrediidi kulukuse määra arvutamise kord – Riigi Teataja
Tarbijakrediidi kulukuse määra arvutamise kord
RTL 2002, 92, 1420
Vastu võetud 07.08.2002 nr 98
Määrus kehtestatakse «Võlaõigusseaduse» (RT I 2001, 81, 487; 2002, 60, 374) § 406 lõike 6 alusel.
Käesolev määrus (edaspidi kord) kehtestab tarbijakrediidi kulukuse määra arvutamise täpsema korra ning üldvalemi selle leidmiseks.
§ 2. Krediidi kulukuse määr
(1) Tarbijakrediidi kulukuse määr (edaspidi määr ) on protsentides krediidi netosummast või netohinnast avaldatav krediidisaajale (edaspidi tarbijale) aastas langev krediidist tulenevate kulude koormus eeldusel, et tarbijakrediidileping (edaspidi krediidileping) kehtib kokkulepitud tähtaja jooksul.
(2) Krediidi netosumma on krediidilepingus kokku lepitud väljamakstav krediit.
(3) Netohind on krediidi eest omandatava asja või teenuse hind, kui tasumine toimuks kohe.
(4) Liisingulepingu puhul loetakse netohinnaks hind, millega liisinguandja liisingueseme ostab.
§ 3. Määra arvutamine
(1) Määra arvutamisel võetakse arvesse kõik teadaolevad kulud, sealhulgas intressikulu ja ülejäänud krediidiga seotud kulud, mida tarbija on kohustatud maksma, välja arvatud käesoleva määruse paragrahvis 6 sätestatud kulud.
(2) Määr arvutatakse määruse lisas sätestatud valemi alusel. Määr on diskontomäär ühe aasta kohta, mis võrdsustab kõigi olemasolevate ja teadaolevate tulevaste rahaliste kohustuste (kulude) nüüdisväärtuse krediidi netosummaga või netohinnaga.
(3) Määra arvutamisel võetakse arvesse järgmisi asjaolusid:
1) intressi arvutamise esimeseks päevaks on krediidiandja poolt tarbijale krediidi andmise päev;
2) arvutamisel kasutatavate tähtpäevade intervalle väljendatakse aastates, kuudes, nädalates või päevades, kusjuures aastas on 365 päeva, 52 nädalat või 12 võrdset kuud (võrdsete kuude puhul on 30,41666 päeva ehk 365/12);
3) määra arvutamise tulemus esitatakse täpsusega kaks kohta pärast koma ning kui kolmas number pärast koma on suurem viiest või võrdne viiega, ümardatakse teine number pärast koma ühe võrra suuremaks.
(4) Määr arvutatakse eeldusega, et krediidileping jääb jõusse kogu lepingus kokku lepitud perioodiks ning et krediidiandja ja tarbija täidavad oma lepingust tulenevaid kohustusi kokkulepitud tähtaegadel ning tingimustel.
§ 4. Määra arvutamisel arvesse võetavad erisused
(1) Kui lepingu jõustumise hetkel ei ole krediidilimiiti kokku lepitud, tuleb lähtuda samadel tingimustel antud krediitide keskmisest limiidist.
(2) Kui krediidilepingu jõustumise hetkel ei ole krediidi tähtaega võimalik määratleda, siis arvestatakse, et krediit on antud üheks aastaks.
(3) Kui intressi suurus on seotud mingi indeksi muutumisega, siis arvutatakse määr eeldusel, et intress on kogu krediidilepingu kestel sama suur nagu krediidilepingu sõlmimise hetkel.
(4) Kui krediidilepingu jõustumise ajal on teada, et mingi kulu kindla ajavahemiku möödudes muutub, tuleb seda määra arvutamisel arvesse võtta.
(5) Juhul kui tarbijal on sõlmitava krediidilepingu tingimuste kohaselt õigus valida, millal ta krediidi kasutusse võtab, arvutatakse määr alates krediidilepingu sõlmimise hetkest.
(6) Riigi tagatud õppelaenu puhul arvutatakse määr krediidilepingu sõlmimise aastal kehtivate tingimuste alusel ja käesoleva paragrahvi lõikest 2 lähtudes.
§ 5. Määra arvutamise aeg
Määr või «Võlaõigusseaduse» § 406 lõikes 5 nimetatud krediidi kulukuse esialgne määr arvutatakse välja enne krediidilepingu sõlmimist.
§ 6. Määra arvutamisse mitte kaasatavad kulud
Määra arvutamisel ei võeta arvesse järgmisi tarbija poolt makstavaid kulusid:
1) kulud, mida tarbija peab tasuma krediidilepingust tulenevate kohustuste rikkumisel;
2) krediidiandja poolt kolmandale isikule makstavad kulud tarbija poolt lepingust tulenevate kohustuste rikkumisel, kui krediidiandja võib need kulud hiljem tarbijalt sisse nõuda;
3) kulud (välja arvatud ostuhind), mida tarbija peab kandma seoses asja ostmise, teenuse kasutamise või muu soorituse saamisega, sõltumata sellest, kas ostuhind tasutakse krediiti kasutades või mitte;
4) mittetulundusühingu, ühistu või muu sarnase ühingu liikmelisusega seotud kulud, mis ei tulene krediidilepingust. Nimetatud kulusid ei võeta arvesse ka juhul, kui sellesse ühingusse kuulumine mõjutab krediidilepingu tingimusi;
5) raha ülekandekulud, samuti krediidi tagasimaksete ning intressi ja muude kulude tasumiseks määratud konto pidamise kulud, mis on tarbija kanda, välja arvatud juhul, kui tarbijal ei ole nende suhtes mõistlikku valikuvabadust ning nimetatud kulud on ebamõistlikult suured. Kui krediidi tagasimaksete või intressi ja muude tarbija poolt kantavate kulude sissenõudmise kulud on tarbija kanda, tuleb need siiski arvesse võtta;
6) kindlustuslepingute sõlmimisega ja preemiate maksmisega seotud tasud ning kindlustuspreemiad, välja arvatud, kui krediidiandja näeb kindlustuslepingu sõlmimise ette kohustusliku eeltingimusena krediidi andmisele ja kui kindlustusleping tagab krediidiandjale tarbija surma, invaliidsuse, haiguse või töötuse korral krediidi brutosumma täieliku või osalise tagasimaksmise;
7) tagatise ning tagatislepingu sõlmimisega seotud kulud;
8) kinnisvara, hoonete või kaupade hooldamise, säilitamise või kaitsmisega seotud kulutused, kui neid kulutusi tasutakse teenuse eest, mis sooritatakse üksnes siis, kui kinnisvara, hoonete või kaupade seisukord halveneb nii palju (või on oht, et seisukord halveneb nii palju), et neid ei saa enam tavapärasel viisil kasutada, ning kui tarbijal on võimalus ise teenuse pakkuja valida.
Käesolev kord jõustub 1. septembril 2002. aastal.
Minister Harri ÕUNAPUU
Rahandusministri 7. augusti 2002. a määruse nr 98 «Tarbijakrediidi kulukuse määra arvutamise kord»
KREDIIDI KULUKUSE MÄÄRA ARVUTAMISE VALEM
1. Tarbijakrediidi kulukuse määra valem
Tarbijakrediidi kulukuse määra leidmiseks rakendatakse lihtsustatud valemit, kus vasakul pool võrrandit on krediidisumma(d) ning paremal pool tagasimaksed ning määra arvutamisse kaasatavad krediidikulud.
2. Sümbolite tähendused:
k – krediidi järjekorranumber;
k' – tagasimakse või krediidiga seotud kulu järjekorranumber;
Ak – k järjekorranumbriga krediidi suurus;
A'k ' – k' järjekorranumbriga tagasimakse suurus;
m – viimase krediidi järjekorranumber;
m' – viimase tagasimakse või krediidiga seotud kulu järjekorranumber;
tk – aastates või aasta osades väljendatud ajavahemik krediidi
järjekorranumbriga 1 saamise kuupäeva ning järgneva krediidi järjekorranumbriga 2 saamise kuupäeva vahel kuni m -ni;
tk' – aastates või aasta osades väljendatud ajavahemik krediidi
järjekorranumbriga 1 ning tagasimaksete ning krediidiga seotud kulude järjekorranumbriga 1 vahel kuni m'-ni;
i – tarbijakrediidi kulukuse määr protsentides, mida on võimalik välja
arvutada, kui krediidilepingu ülejäänud näitajad on teada.
3. Valemi rakendamist abistavad näited:
Tarbija saab krediiti 1000 euro väärtuses. Kogu krediidikulu ehk summa, mis kuulub tagasimaksmisele on 1200 eurot. Tarbija maksab pärast krediidi kättesaamist selle tagasi ühekordse tagasimaksena 1,5 aasta pärast (1,5 × 365 = 547,5 päeva; 1,5 × 52 = 78 nädalat või 1,5 × 12 = 18 kuud).
Ak ‘ A1 = 1000
A'k ' ‘ A'1 ' = 1200
tk ' ‘ t' 1 ' = 1,5 või 547,5/365 või 78/52 või 18/12
Võrrand on järgmine:
või (1 + i) × 1,5 = 1,2
1 + i = 1,129243
i = 0,129243
Pärast ümardamist saadakse krediidi kulukuse määraks 12,92%
Saadakse krediit 1000 euro väärtuses, kuid tarbija peab ise kandma administratiivkulud 50 euro väärtuses. Tagasimakse tehakse ühes osas ja samal ajal nagu esimese näite puhul.
Ak ‘ A1 = 950
või (1 + i) × 1,5 = 1200/950
1 + i = 1,168526
i = 0,168526
Pärast ümardamist saadakse krediidi kulukuse määraks 16,85%
Saadakse krediit 1000 euro väärtuses. Tagasimaksed tehakse kahes osas, mõlemad 600 euro väärtuses ning vastavalt pärast esimest ja teist aastat.
A'k ' ‘ A'1 ' = 600
A'2 ' = 600
tk ' ‘ t' 1 ' = 1 või 365/365 või 52/52 või 12/12
t'2 ' = 2 või 730/365 või 104/52 või 24/12
Võrrand lahendatakse kasutades algebrat
Saadakse i=0,13066
Pärast ümardamist saadakse krediidi kulukuse määraks 13,07%
Näide 4.
Saadakse krediit 1000 euro väärtuses. Tagasimaksed tehakse järgnevalt:
pärast kolme kuud (0,25 aastat/13 nädalat/91,25 päeva) 272 euro väärtuses;
pärast kuut kuud (0,5 aastat/26 nädalat/182,5 päeva) 272 euro väärtuses;
pärast kahtteist kuud (1 aasta/52 nädalat/365 päeva) 544 euro väärtuses.
Kogu krediidikulu on 1088 eurot.
A'k ' ‘ A'1 ' = 272
A'2 ' = 272
A'3 ' = 544
tk ' ‘ t' 1 ' = 0,25 või 91,25/365 või 13/52 või 3/12
t'2 ' = 0,5 või 182,5/365 või 26/52 või 6/12
t'3 ' = 1 või 365/365 või 52/52 või 12/12
i = 0,13185
Ümardamisel saadakse krediidi kulukuse määraks 13,19%.
Õiend 15.02.2010 17:45
Määruses lisas on taastatud puuduvad valemid.


Kinnispakkide kohustuslikud eelmääratud nimikogused, kinnispakkide märgistamise nõuded, täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ning kinnispakkide täitekoguste kontrollimise kord – Riigi Teataja
Kinnispakkide kohustuslikud eelmääratud nimikogused, kinnispakkide märgistamise nõuded, täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ning kinnispakkide täitekoguste kontrollimise kord
Kinnispakkide kohustuslikud eelmääratud nimikogused, kinnispakkide märgistamise nõuded, täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ning kinnispakkide täitekoguste kontrollimise kord - sisukord
§ 1 Mõisted
§ 2 Kinnispaki nimikoguse määramine
§ 3 Kinnispaki kohustuslik eelmääratud nimikogus
2 Nõuded kinnispaki märgistusele
§ 4 Kinnispaki märgistus
§ 5 Kinnispaki e-märgis
§ 6 Eksitava pakendamise või märgistuse vältimine
3 Kinnispakkide täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ja kontroll
§ 7 Kinnispakkide täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest
§ 8 Kinnispakkide täitekoguse kontroll
§ 9 Kinnispakkide täitekoguse kontroll riiklikus järelevalves
§ 10 Kinnispakkide vastavuse eeldus
4 Rakendussätted
§ 11 Üleminekusätted
Majandus- ja taristuminister
RT I, 29.01.2019, 16
Kinnispakkide kohustuslikud eelmääratud nimikogused, kinnispakkide märgistamise nõuded, täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ning kinnispakkide täitekoguste kontrollimise kord1
Vastu võetud 24.01.2019 nr 7
Määrus kehtestatakse mõõteseaduse § 16 lõike 8 alusel.
§ 1. Mõisted
Määruses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:
1) rühmapakend – samaliigiliste kinnispakkide rühmitamiseks kasutatav lisapakend, mille eemaldamine ei mõjuta kauba omadusi;
2) täitekoguse negatiivne hälve – toote kogus, mille võrra kinnispaki täitekogus on väiksem pakendile märgitud kinnispaki nimikogusest.
§ 2. Kinnispaki nimikoguse määramine
(1) Pakendaja peab enne toote pakendamist määrama toote nimikoguse väärtuse (edaspidi kinnispaki nimikogus). Kinnispaki nimikogus väljendatakse arvu ning asjakohase kohustusliku mõõtühiku abil.
(2) Vedelat toodet sisaldava kinnispaki nimikogus väljendatakse nimimahuna ja muid tooteid sisaldava kinnispaki nimikogus nimimassina, välja arvatud juhul, kui kaubandustavad või õigusaktid näevad ette teisiti.
(3) Mahuühikutes väljendatud nimikogus peab vastama pakendis sisalduva toote mahule temperatuuril 20 ºC. Nõue ei kehti sügavkülmutatud või külmutatud toote korral.
(4) Massiühikutes väljendatud kinnispaki nimikogus väljendab toote täitemassi lisaümbrise ja katteta (netomassi).
§ 3. Kinnispaki kohustuslik eelmääratud nimikogus
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ, millega kehtestatakse eeskirjad kinnispakkides olevate toodete nimikoguste kohta, tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 75/106/EMÜ ja 80/232/EMÜ ning muudetakse nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ (ELT L 247, 21.09.2007, lk 17–20), lisa punktis 2 nimetatud toote võib turule viia üksnes juhul, kui see on pakendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ lisa punktis 1 loetletud mahuga nimikogusega kinnispakis. Neid nõudeid ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ lisa punktis 2 nimetatud toote suhtes, mida müüakse tollimaksuvabades kauplustes tarbimiseks väljaspool Euroopa Liitu.
(2) Kui rühmapakend koosneb lõikes 1 nimetatud toote korral kahest või enamast individuaalsest kinnispakist, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ lisa punktis 1 loetletud nimikoguseid iga individuaalse kinnispaki suhtes.
(3) Kui lõikes 1 nimetatud toote korral koosneb kinnispakk kahest või enamast individuaalsest pakendist, mis ei ole mõeldud eraldi müügiks, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ lisa punktis 1 loetletud nimikoguseid kinnispaki suhtes.
2. peatükk Nõuded kinnispaki märgistusele
§ 4. Kinnispaki märgistus
(1) Kinnispaki märgistuses peab olema kinnispaki nimikoguse kirje ja andmed kinnispaki pakendaja, pakendamise korraldanud isiku või importija kohta.
(2) Kinnispaki märgistus peab olema mitte-eemaldatav, kergesti loetav ja normaaltingimustes nähtav.
(3) Kinnispaki nimikoguse kirje pakendil peab olema selgelt nähtav, eristatav taustast ja teistest kirjetest. Kui nimikoguse kirje on pakendile sulatatud või teostatud reljeefsena, ei tohi samal kohal olla muid kirjeid või tähiseid.
(4) Kinnispaki nimikoguse märkimiseks kasutatavate tähtede ja numbrite väikseimad lubatud kõrgused sõltuvad nimikoguse väärtusest ja on esitatud tabelis 1.
Nimikogus Qn
Numbrite ja tähtede väikseimad lubatud kõrgused millimeetrites
Qn ≤ 50 g (või ml)
50 g (või ml) < Qn ≤ 200 g (või ml)
200 g (või ml) < Qn ≤ 1 kg (või l)
Qn > 1 kg (või l)
(5) Kinnispaki nimikogus väljendatakse grammides, kilogrammides, milliliitrites, sentiliitrites või liitrites nii, et nimikogus oleks esitatud maksimaalselt kolmekohalise arvuga.
(6) Nimikoguse esitamine hariliku murruna või ainult sõnaliselt ei ole lubatud.
(7) Rühmapakendil peab olema märgitud selles sisalduvate kinnispakkide arv ja nende nimikogused. Kui kinnispakkide arv ja vähemalt ühe üksiku kinnispaki nimikogus on selgelt loetavad läbi rühmapakendi, siis ei ole rühmapakendi täiendav märgistus kohustuslik.
(8) Aerosoolide puhul märgitakse ballooni nimimaht. Märgistus peab olema selline, mis ei tekita kahtlust sisu nimimahu suhtes. Erandina Euroopa nõukogu direktiivi 75/324/EMÜ aerosoole käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 147, 09.06.1975, lk 40–47) artikli 8 lõike 1 punktist e ei ole vaja aerosoolballoonides müüdavale tootele nende sisu nimimassi märkida.
§ 5. Kinnispaki e-märgis
(1) Mõõteseaduse § 16 lõikes 5 nimetatud e-märgisega tähistatakse kinnispakk nimikoguse kirje vahetus läheduses.
(2) Kinnispakile kantava e-märgise kõrgus peab olema vähemalt 3 mm ning selle kuju ja proportsioonid peavad vastama lisas toodud näidisele.
§ 6. Eksitava pakendamise või märgistuse vältimine
(1) Kinnispaki kuju ning mõõtmed peavad vastavama mõistlikkuse piires täitekogusele.
(2) Kui kinnispakil on mitu tähistust informatsiooniga selles sisalduva toote koguse kohta, peavad esitatud andmed kinnispaki nimikoguse kohta olema identsed.
3. peatükk Kinnispakkide täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest ja kontroll
§ 7. Kinnispakkide täitekoguse lubatud hälbed nimikogusest
(1) Kinnispaki kogum ja selles olevad kinnispakid peavad vastavama järgmistele nõuetele:
1) kinnispaki kogumi keskmine täitekogus on nimikogusest suurem või sellega võrdne;
2) kinnispakkide, mille täitekoguse negatiivne hälve on lõikes 3 sätestatud lubatud negatiivsest hälbest suurem, osa kogumist peab olema piisavalt väike, et kinnispaki kogum vastaks Euroopa nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ teatavate toodete massi või mahu järgi pakendamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 046, 21.02.1976, lk 1–11) lisa II punkti 2 nõuetele;
3) kinnispaki täitekoguse negatiivne hälve nimikogusest ei tohi olla suurem kui kahekordne lõikes 3 sätestatud lubatud negatiivne hälve.
(2) Kinnispaki täitekogus võib nimikogusest olla väiksem üksnes juhul, kui see on põhjustatud juhuslikust hälbest pakendamisel ning kui on täidetud lõikes 1 esitatud nõuded.
(3) Üksiku kinnispaki täitekoguse lubatud negatiivset hälvet nimikogusest iseloomustab suurus T, mille suurimad väärtused on toodud tabelis 2.
Nimikogus Qn, g või ml
protsenti Qn-st
g või ml
5 kuni 50
50 kuni 100
100 kuni 200
200 kuni 300
300 kuni 500
500 kuni 1000
1000 kuni 10 000 (kaasa arvatud)
Märkus: Kasutades täitekoguse lubatud negatiivse hälbe määramiseks tabeli teist veergu, tuleb saadud tulemus ümardada grammi või milliliitri kümnendikkohani ülespoole.
§ 8. Kinnispakkide täitekoguse kontroll
(1) Kinnispakkide täitekoguse kontrollimisel riiklikus järelevalves või sertifitseerimisel on kohustuslik järgida Euroopa nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ lisa II nõudeid kinnispakkide kogumi statistiliseks kontrolliks.
(2) Pakendaja ja importija järgib kinnispakkide täitekoguste kontrollimisel Euroopa nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ lisa II nõudeid kinnispakkide kogumite statistiliseks kontrolliks või muud meetodit, mis tagab kinnispakkide täitekoguse vastavuse käesoleva määruse § 7 nõuetele.
(3) Kinnispakkide täitekoguse kontrollimisel peab mõõtetulemuse määramatus olema väiksem kui 0,2 × T, kus T on täitekoguse lubatud negatiivne hälve nimikogusest vastavalt tabelile 2.
(4) Kinnispakkide täitekogust võib mõõta vaid:
1) otsemõõtmisega, milleks on massiühikutes väljendatud nimikogusega kinnispakkide kaalumine või mahuühikutes väljendatud nimikogusega kinnispakkide mõõtmine mahumõõtevahenditega või
2) kaudse mõõtmisega, milleks on mahuühikutes väljendatud nimikogusega vedelike, vedeliku ja tahke aine segude ning teiste ainete ja nende segude koguse määramine kaalumise ning tiheduse mõõtmise kaudu.
(5) Lõike 4 punkti 1 nõue on täidetud, kui kasutatakse mahuühikutes väljendatud toote korral kinnispakkide valmistamisel ja täitekoguse mõõtmisel mõõteseaduse § 17 nõuetele vastavat mõõtemahutina kasutatavat pakendit.
(6) Kui kinnispakke kontrollitakse pakkeliini lõpus, on iga kinnispaki kogumi suurus võrdne pakkeliini maksimumtoodanguga tunnis. Muudel juhtudel piiratakse kogumi suurust 10 000 kinnispakiga.
(7) Kinnispakkide importija võib kinnispakkide kogumi täitekoguste kontrollimisest loobuda juhul, kui kogumi pakendaja tõendab importijale, et kinnispakkide täitekogus on lubatud hälvete piirides. Sellisel juhul võib kinnispakkide importija nende edasise käitlemise jooksul korraldada kinnispakkide kontrollimise vastavalt enda kehtestatud ja dokumenteeritud kontrollisüsteemile.
§ 9. Kinnispakkide täitekoguse kontroll riiklikus järelevalves
(1) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet viib läbi legaalmetroloogilise kontrolli kinnispakkide täitekoguse vastavuse kontrollimiseks.
(2) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet võib kinnispakkide täitekoguse kontrollimiseks kasutada pädevat mõõtjat.
(3) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet valib juhuslikkuse põhimõttel kontrollile allutatud kinnispaki kogumist kontrollitavad kinnispakid.
(4) Kinnispakkide valimisel kontrolliks dokumenteerib Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet vähemalt järgmised andmed:
1) kinnispakkide valimise aeg ja koht;
2) kinnispakkide kogumit identifitseeritavad andmed;
3) kinnispakkide nimikogus;
4) kontrollimiseks võetud kinnispakkide arv.
(5) Kui täitekoguse kontrollimine toimub väljaspool kinnispakkide käitleja territooriumit, korraldab Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet kontrollimiseks võetud kinnispakkide pakendamise ja transportimise, mis tagab kinnispakkide omaduste säilitamise ja täitekoguse puutumatuse kuni proovi jõudmiseni pädeva mõõtja juurde.
(6) Väljaspool kinnispakkide käitleja territooriumit kontrollimiseks võetud kinnispakke sisaldav pakend suletakse kleebisega, millele märgitakse vähemalt Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti ametniku ametikoht, nimi ja allkiri ning proovivõtukuupäev. Kleebis kinnitatakse pakendile nii, et seda rikkumata ei ole võimalik pakendit avada.
(7) Pädev mõõtja kontrollib saabumisel pakendit sulgevate kleebiste korrasolekut ning säilitab kinnispakid tingimustes, mis tagab kinnispakkide omaduste säilitamise ja täitekoguse puutumatuse kuni täitekoguse kontrollimiseni, kinnispakkide isikule tagastamiseni või hävitamiseni.
(8) Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet teavitab kinnispakkide käitlejat kontrolli tulemustest kirjalikult kahe nädala jooksul arvates kontrolli algusest.
§ 10. Kinnispakkide vastavuse eeldus
(1) Kinnispakid, mis on toodetud Euroopa Liidu liikmesriikides ja tähistatud e-märgisega, loetakse mõõteseaduse nõuetele vastavaks, kui Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile ei ole esitatud põhjendatud kaebust, et need kinnispakid ei vasta nõuetele.
(2) Kui kinnispakkide täitekoguse tagamise süsteemi on sertifitseerinud akrediteeritud sertifitseerimisasutus, võib Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet käsitleda seda kinnispakkide käitlemise protsessi ja kinnispakkide nõuetele vastavuse piisava eeldusena.
4. peatükk Rakendussätted
§ 11. Üleminekusätted
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ lisa punktis 1 toodud kohustuslike nimikoguste nõuet ei kohaldata toote turustamisel, kui toode on lubatud vabasse ringlusse:
1) enne 2004. aasta 1. maid;
2) alates 2004. aasta 1. maist, kuid vastavalt kauba saatedokumendile on lähetatud eksportivast riigist enne 2004. aasta 1. maid.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/45/EÜ, millega kehtestatakse eeskirjad kinnispakkides olevate toodete nimikoguste kohta, tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 75/106/EMÜ ja 80/232/EMÜ ning muudetakse nõukogu direktiivi 76/211/EMÜ (ELT L 247, 21.09.2007, lk 17–20);
Euroopa nõukogu direktiiv 76/211/EMÜ teatavate toodete massi või mahu järgi pakendamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 046, 21.02.1976, lk 1–11).
Ando Leppiman
Lisa E-märgise kuju ja proportsioonid


text:
Elektrooniline valve | Vanglad
Kriminaalhooldus>
Elektrooniline valve>
Kriminaalhooldusalune
Milliseid reegleid peab järgima kriminaalhooldusalune?
Kriminaalhoolduse õiguskorraldus
Elektrooniline valve on süüdlasele pandud kohustus alluda liikumisvabaduse piirangutele. Valve tähtaja määrab kohus, valve seadme liigi valib kriminaalhooldusametnik. Praegu on Eestis kasutusel lokaalsed jälgimisseadmed. Elektrooniline valve võib kesta 1–12 kuud.
Elektrooniline valve on Eestis kasutusel alates 2007. aasta maist. 2011. aastal ja 2015. aastal jõustusid seadusemuudatused, millega laienesid elektroonilise valve rakendamise võimalused.
Teise astme kuriteos või ettevaatamatus esimese astme kuriteos süüdlase võib kohus katseajaga tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastada, kui ta on tegelikult ära kandnud vähemalt ühe kolmandiku mõistetud karistusajast, kuid mitte vähem kui neli kuud, ning nõustunud elektroonilise valve kohaldamisega (kohus võib määrata elektroonilise valve aja pikkuseks 1-6 kuud). Tahtlikus esimese astme kuriteos süüdlase võib kohus katseajaga tingimisi enne tähtaega vangistusest vabastada, kui ta on tegelikult ära kandnud vähemalt poole mõistetud karistusajast, kuid mitte vähem kui neli kuud, ning nõustunud elektroonilise valve kohaldamisega (kohus võib määrata elektroonise valve aja pikkuseks 1–12 kuud).
KarS § 76 lg 1 p 2 või KarS § 76 lg 2 p 2 alusel tingimisi enne tähtaega vabastatavale süüdlasele võib kohus tema nõusolekul panna täiendavalt kohustuse alluda elektroonilisele valvele.
Kahtlustatava, süüdistatava või prokuröri taotlusel võib eeluurimiskohtunik või kohus vahistatu nõusolekul asendada vahistamise kohustusega alluda elektroonilisele valvele. Elektroonilise valve all olemise aega ei loeta eelvangistuseks või kinnipidamiseks ning seda ei arvestata karistusaja hulka.
Mõistes kuni kuuekuulise vangistuse, võib kohus asendada selle elektroonilise valvega (ühele päevale vangistusele vastab üks päev elektroonilist valvet).
Kohus võib koos KrMS § 1411 alusel määratava ajutise lähenemiskeeluga kohaldada elektroonilist valvet.
Kohus võib koos KrMS § 3101 alusel määratava lähenemiskeeluga kohaldada elektroonilist valvet.
Kui kohus on asendanud KarS § 692 alusel vangistuse raviga ja süüdlane hoiab ravist kõrvale, ei järgi kontrollnõudeid või ei täida talle pandud kohustusi, võib kohus muuhulgas allutada süüdlase tema nõusolekul täiendavalt elektroonilisele valvele.
Kui KarS § 73 alusel karistusest tingimisi vabastatud süüdlane paneb katseajal tahtlikult toime uue kuriteo, võib kohus uuesti kohaldada liitkaristusest tingimisi vabastamist koos käitumiskontrolliga, allutades süüdlase elektroonilisele valvele.
Kui KarS § 74 alusel karistusest tingimisi vabastatud süüdlane, kes on allutatud käitumiskontrollile, ei järgi kontrollnõudeid või ei täida talle pandud kohustusi, võib kohus määrata talle täiendavaid kohustusi vastavalt käesoleva seadustiku § 75 lõikes 2 sätestatule, muuhulgas allutada süüdlase elektroonilisele valvele.
Kui KarS § 74 alusel karistusest tingimisi vabastatud süüdlane, kes on allutatud käitumiskontrollile, paneb katseajal tahtlikult toime uue kuriteo, võib kohus uuesti kohaldada liitkaristusest tingimisi vabastamist koos käitumiskontrolliga, allutades süüdlase elektroonilisele valvele.
Lokaalse jälgimise puhul paigaldatakse hooldusalusele koju koduvalveseade ning tema jala ümber kinnitatakse jalavõru. Igale valvealusele määratakse lubatud liikumisraadius ja talle koostatakse ajakava. Kui hooldusalune väljub koduvalveseadme levialast selleks mittelubatud ajal, annab seade häiret. Häireteated tulevad ka näiteks koduvalveseadme liigutamise korral, jalavõru eemaldamisel, seadme vooluvõrgust lahtiühendamisel ja raadiosagedusega manipuleerimise korral.
Hooldusalustega töötavad kriminaalhooldusametnikud, kes koostavad liikumisgraafikuid, kontrollivad nõuetest kinnipidamist ning juhendavad valvealuseid. Enamasti määratakse elektroonilise valve pikkuseks 3–4 kuud; pärast valveaega jätkuvad kriminaalhooldus ja katseaeg reeglina tavalises korras. Veel jälgib kriminaalhooldusametnik nii valve ajal kui ka pärast seda katseajal, kuidas peab hooldusalune kinni kontrollnõuetest (nt registreerimisele ilmumine) ja kohustustest (nt alkoholi tarvitamise keeld). Tuvastatud rikkumiste korral koostab kriminaalhooldusametnik kas hoiatuse või kohtule erakorralise ettekande.
Aastatel 2007–2015 määrati elektroonilise valve alla ligi 1700 inimest, kellest enamik läbis elektroonilise valve perioodi edukalt. Elektroonilise valve kohta saab lähemalt lugeda Riigi Teatajast.

matches:
kohus
kohus
§ 76
§ 76
kohus
kohus
kohus
Kohus
§ 1411
Kohus
§ 3101
kohus
§ 692
kohus
§ 73
kohus
§ 74
kohus
§ 75
§ 74
kohus