1 Maa riigi omandisse jätmine ja katastriüksuse registreerimiseks vajalikud toimingud
§ 11 Katastrimõõdistamine või katastriüksuse piiride määramine kaardimaterjalil ja katastriüksuse registreerimine maakatastris
§ 12 Linna- või vallavalitsuse toimingud
§ 15 Maa kasutusvaldusesse andmise otsuse kättetoimetamine
RT I, 12.12.2017, 22
30.11.2017 RT I, 12.12.2017, 1 01.01.2018, tekstis asendatud läbivalt sõna „vallavalitsus” sõnadega „linna- või vallavalitsus” ja sõna „vallavolikogu” sõnadega „linna- või vallavolikogu” ning sõnad „kohalik omavalitsus” sõnadega „kohaliku omavalitsuse üksus” vastavas käändes.
(1) Kasutusvalduse seadmist korraldab Maa-amet (edaspidi kasutusse andmise korraldaja).
(2) Linna- või vallavalitsus teostab kasutusvalduse seadmisel «Maareformi seaduses» ja käesolevas määruses sätestatud eeltoiminguid.
(7) Kasutusvalduse seadmise lepingu sõlmib Maa-ameti peadirektor või tema volitatud isik.
(8) Kui isik rikub «Maareformi seaduse» § 341 lõikes 31 sätestatut või ei kasuta maad sihtotstarbeliselt ega järgi head põllumajandustava või jätab süstemaatiliselt kasutusvalduse tasu tähtaegselt tasumata, lõpetab Maa-amet kasutusvalduse lepingu, nõudes lisaks «Maareformi seaduse» § 341 lõike 51 punktis 8 sätestatud leppetrahvile vajaduse korral kasutusvaldajalt sisse tekitatud kahju.
(1) Linna- või vallavalitsus selgitab välja § 1 lõikes 2 nimetatud vaba põllumajandusmaa pindala, arvestades maa efektiivse kasutamise, planeeringu ja maakorralduse nõudeid. Kui vaba põllumajandusmaana on välja selgitatud maatükk, millest moodustatava katastriüksuse koosseisu kuulub maakorralduse nõuetest tulenevalt ka metsamaad, siis ei või nimetatud metsamaa suurus ületada «Maareformi seaduse» § 233 lõikes 6 sätestatud piirmäära.
(2) Linna- või vallavalitsus selgitab välja, kas vaba põllumajandusmaana väljaselgitatud maade kohta on esitatud maa ostueesõigusega erastamise või õigusvastaselt võõrandatud maa tagastamise avaldusi ja kas nimetatud avalduste kohta on vastu võetud maa erastamise või maa tagastamise otsus.
(4) Linna- või vallavalitsus selgitab välja, kas vaba põllumajandusmaana väljaselgitatud maade kohta on kohaliku omavalitsuse üksusel kavas esitada maa munitsipaalomandisse andmise taotlus.
(5) Vaba põllumajandusmaa plaani koostamiseks kannab linna- või vallavalitsus väljaselgitatud vabade põllumajandusmaa maatükkide (edaspidi maatükk) piirid võimalikult kaasaegse situatsiooniga kaardile või ortofotole, mille mõõtkava on 1:10 000 või suurem. Maatükkide piirid määratakse, arvestades «Maareformi seaduse» § 233 lõikes 6 sätestatud piirmäära, maa efektiivse kasutamise, planeeringu ja maakorralduse nõudeid. Plaan koostatakse kahes identses eksemplaris. Plaani võib koostada ka elektrooniliselt.
(2) «Eesti NSV taluseaduse» alusel või sellega võrdsustatud korras isiku kasutusse antud maa selgitatakse välja § 7 lõigetes 8 ja 9 nimetatud dokumentide alusel. Linna- või vallavalitsus kontrollib esitatud dokumentide ja andmete õigsust ning vajadusel kogub täiendavaid dokumente.
Kui taotletakse luba maa kasutusvaldusesse andmiseks «Maareformi seaduse» § 20 lõike 12 alusel erandina «Maareformi seaduse» § 233 lõikes 6 sätestatud lubatud ulatuses, on kaitseala valitseja või Muinsuskaitseamet kohustatud väljastama kirjaliku motiveeritud seisukoha, märkides selles kehtestatud kaitserežiimist tulenevad kitsendused ja piirangud ning otsuse maa kasutusvaldusesse andmise lubamise või mittelubamise kohta. Kaitseala valitseja või Muinsuskaitseameti fikseeritud, kaitserežiimist tulenevad kitsendused ja piirangud peavad sisalduma käesoleva määruse § 12 lõikes 1 nimetatud kohaliku omavalitsuse üksuse korralduses ja käesoleva määruse § 14 lõikes 3 nimetatud kasutusse andmise korraldaja maa kasutusvaldusesse andmise otsuses.
(3) Kasutusse andmise korraldaja loa sisuks on hinnang ja otsustus, kas linna- või vallavalitsuse poolt väljaselgitatud maatükid vastavad seaduses sätestatud kriteeriumidele, see tähendab, kas väljaselgitatud maatükid vastavad nii omadustelt kui ka suuruselt seaduses sätestatud nõuetele ning kas need on piiritletud vastavalt maakorralduse nõuetele. Kasutusse andmise korraldaja kohustuseks on välja selgitada ja kontrollida, kas linna- või vallavalitsuse poolt väljaselgitatud maatükkide kohta on esitatud maa riigi maareservina riigi omandisse jätmise taotlusi või kas valitsusasutused on huvitatud väljaselgitatud maatükkide riigi maareservina riigi omandisse jätmisest.
(4) Kui kasutusse andmise korraldaja leiab, et maatükkide väljaselgitamisel ja/või vabade põllumajandusmaade plaani või maatükkide registreerimise lehe koostamisel ei ole järgitud õigusaktides sätestatud nõudeid, sealhulgas kehtestatud planeeringuid, tagastab ta plaani ja registreerimise lehe linna- või vallavalitsusele koos omapoolsete märkustega, määrates puuduste kõrvaldamise tähtaja. Puuduste kõrvaldamiseks tagastatud plaani ja registreerimise lehte ei panda omavalitsuses välja avalikuks tutvumiseks. Pärast puuduste kõrvaldamist ja dokumentide uut esitamist kasutusse andmise korraldajale, otsustab kasutusse andmise korraldaja loa andmise või sellest keeldumise 10 päeva jooksul dokumentide saamisest arvates. Kasutusse andmise korraldajal on õigus plaani ja registreerimise lehte tagastada linna- või vallavalitsusele koos omapoolsete märkustega korduvalt kuni kõigi puuduste kõrvaldamiseni.
(5) Kui kohaliku omavalitsuse üksus avastab ise, et maatükkide väljaselgitamisel ja/või vabade põllumajandusmaade plaani või maatükkide registreerimise lehe koostamisel ei ole järgitud õigusaktides sätestatud nõudeid, võtab linna- või vallavalitsus viivitamatult puudustega dokumendid kasutusse andmise korraldajalt tagasi puuduste kõrvaldamiseks.
(1) Pärast kasutusse andmise korraldajalt § 5 lõikes 2 nimetatud loa saamist teatab linna- või vallavalitsus vaba põllumajandusmaa plaani ja maatükkide registreerimise lehe avalikust väljapanekust maakonnalehes, viimase puudumisel vähemalt ühes üleriigilises päevalehes. Teade peab sisaldama andmeid vähemalt plaani ja registreerimise lehe avaliku väljapaneku koha, alguse ja kestuse kohta.
(3) Avalikuks tutvumiseks väljapandud plaanid ja maatükkide registreerimise lehed kuuluvad alalisele säilitamisele kohaliku omavalitsuse üksuses.
(1) Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigustatud subjekt on Eesti kodanik või Eesti eraõiguslik juriidiline isik, kes vastab «Maareformi seaduses» sätestatud tingimustele. Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamiseks võivad kohaliku omavalitsuse üksusele avaldusi esitada avalduse esitamise päevaks äriregistrisse kantud füüsilisest isikust ettevõtjad, kes tegelevad põllumajandusliku tootmisega maa asukohajärgse kohaliku omavalitsuse üksuse haldusterritooriumil või põllumajandusliku tootmisega naaberomavalitsuse territooriumil ja kelle maaomand piirneb kasutusvaldusesse antava maaga, või avalduse esitamise päevaks äriregistrisse kantud Eesti eraõiguslikud juriidilised isikud, kelle põhiliseks tegevusalaks on põllumajanduslik tootmine maa asukohajärgse kohaliku omavalitsuse üksuse haldusterritooriumil.
(4) Avaldused maa kasutusvaldusesse saamiseks esitatakse kasutusvaldusesse taotletava maa asukohajärgsele linna- või vallavalitsusele hiljemalt ühe kuu jooksul vaba põllumajandusmaa plaani ja maatükkide registreerimise lehe avaliku väljapaneku lõppemise tähtpäevale järgnevast päevast arvates. Avalduse võib saata ka tähitud kirjaga. Linna- või vallavalitsus on kohustatud esitatud avaldused registreerima.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustele vastavad isikud võivad esitada kas ühe avalduse kõikide kasutusvaldusesse taotletavate maatükkide kohta või ka eraldi avaldused iga maatüki kohta. Kui nimetatud isikud tegelevad põllumajandusliku tootmisega mitme kohaliku omavalitsuse üksuse haldusterritooriumil, on neil õigus esitada vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamiseks avaldusi mitmele taotletava maa asukohajärgsele linna- või vallavalitsusele. Käesolevas lõikes nimetatud isikutel on õigus kokku kasutusvaldusesse saada vaba põllumajandusmaad § 10 lõikes 6 sätestatud piirmääras.
(10) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud isikute poolt lõigetes 8 ja 9 nimetatud dokumendid esitab linna- või vallavalitsus kasutusse andmise korraldajale hiljemalt 10 päeva jooksul, arvates dokumentide saamisest.
(11) Linna- või vallavalitsus saab andmed avaldaja äriregistris registreerimise kohta äriregistri elektroonilisest teabesüsteemist.
(1) Linna- või vallavalitsus koostab vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja. Nimekirja kantakse kõik § 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustele vastavad isikud, kes on tähtaegselt esitanud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise avalduse.
(1) Kõigil vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja kantud isikutel (huvitatud isikud), kellel on vastuväiteid kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja kantud isikute vastavuse kohta § 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimuste või asjaolude või nimekirja täielikkuse või korrektsuse kohta või muude asjaolude kohta, on õigus 10 päeva jooksul, arvates vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja avalikustamise kuupäevast, esitada kirjalik kaebus linna- või vallavalitsusele. Kaebusi võib saata ka tähitud kirjaga. Linna- või vallavalitsus on kohustatud esitatud kaebused registreerima.
(3) Kaebused vaatab läbi ja lahendab linna- või vallavolikogu hiljemalt 30 päeva jooksul vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja kohta esitatud kaebuste esitamise tähtpäevale järgnevast päevast arvates. Linna- või vallavolikogul on õigus jätta läbi vaatamata anonüümsed ja määratud tähtajast hiljem esitatud kaebused. Iga kaebuse kohta võetakse vastu otsus. Vastuvõetud otsusest informeeritakse kaebuse esitajat kirjalikult.
(1) Pärast kõigi kaebuste läbivaatamist kontrollib linna- või vallavolikogu veel kord kõigi vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejate nimekirja kantud isikute vastavust § 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omava isiku tingimustele. Linna- või vallavolikogu kinnitab oma otsusega vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja. Nimekirja võib kinnitada osade kaupa vastavalt vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate selgumisele. Nimekirja kantakse kõik § 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omava isiku tingimustele vastavad isikud. Eelmises lauses nimetatud tingimustele mittevastavate, vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise avalduse esitanud isikute kohta teeb linna- või vallavolikogu motiveeritud otsuse nimekirja kandmisest keeldumise kohta.
(2) Enne nimekirja kinnitamist on linna- või vallavolikogul õigus vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlejatelt nõuda põllumajandusliku tootmisega tegelemist tõendavaid dokumente. Nõude saamisel esitab füüsilisest isikust ettevõtja kohaliku omavalitsuse üksusele 10 päeva jooksul põllumajanduslikku tootmist tõendava väljavõtte tuludeklaratsioonist või teised põllumajandusliku tootmisega tegelemist tõendavad dokumendid. Eraõiguslik juriidiline isik esitab nõude saamisel kohaliku omavalitsuse üksusele 10 päeva jooksul majandusaasta aruande osad ja teised dokumendid, millest nähtub, et maad kasutusvaldusesse taotleva juriidilise isiku põhiliseks tegevusalaks on põllumajandusliku tootmisega tegelemine maa asukohajärgse kohaliku omavalitsuse üksuse haldusterritooriumil.
(3) Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldus seatakse ühe isiku kasuks. Kui ühte maatükki soovib kasutusvaldusesse saada mitu isikut, määrab linna- või vallavolikogu neile piisava tähtaja kokkuleppe sõlmimiseks, kusjuures ühesugust tähtaega rakendatakse kõigi kokkuleppemenetluste puhul.
(4) Kokkuleppe sõlmimiseks ettepaneku tegemisest teatatakse kõigile vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omava isiku tingimustele vastavatele isikutele tähitud kirjaga, milles näidatakse ära kirjaliku kokkuleppe linna- või vallavolikogule esitamise tähtpäev. Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omavad isikud saavad kokku leppida üksnes maa kasutusvaldusesse andmises ühele taotlejale. Allkirjade ehtsuse kokkuleppel tõestab notar või vallasekretär.
(5) Kui linna- või vallavolikogu poolt määratud tähtajaks kirjalikku kokkulepet ei esitata või kui kokkuleppele ei ole alla kirjutanud kõik isikud, kellele ettepanek tehti, otsustab maa kasutusvaldusesse andmise kasutusse andmise korraldaja linna- või vallavolikogu ettepanekul. Linna- või vallavolikogul on õigus «Maareformi seaduse» § 233 lõikes 6 sätestatust lähtudes eelistada taotlejat, kelle põllumajanduslik tootmine on jätkusuutlik ja kes tegelikult kasutab sama maatükki õiguslikul alusel või kelle maaomandiga taotletav maatükk piirneb, või füüsilisest isikust ettevõtjat. Kui kasutusse andmise korraldaja ei nõustu linna- või vallavolikogu ettepanekuga või leiab, et kohaliku omavalitsuse üksuse otsus ei ole õiguspärane, saadab ta ettepaneku volikogule tagasi uueks arutamiseks.
(6) «Maareformi seaduse» § 233 lõike 6 alusel võib üks isik kasutusvaldusesse saada kuni 250 ha vaba põllumajandusmaad, mille koosseisu võib maakorraldusnõuetest tulenevalt kuuluda kokku kuni 15 ha metsamaad. Kui eelmises lauses sätestatud piirmäära piires ei jätku taotlusi kõigile kohaliku omavalitsuse üksuse haldusterritooriumil kasutusvaldusesse antavatele vaba põllumajandusmaa maatükkidele, võib linna- või vallavolikogu otsustada anda ühele isikule kasutusvaldusesse rohkem kui 250 ha maad, võimaldades kõigil taotlejatel esitada täiendavaid taotlusi. Täiendavate taotluste esitamine toimub käesoleva korra 2. jaos sätestatud üldises korras.
(7) Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja ei kanta isikuid, kes juba omavad vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud piirmäära ulatuses. Isik loetakse vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omavaks tema linna- või vallavolikogu poolt vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja kinnitamisest alates.
(8) Linna- või vallavolikogu poolt kinnitatav vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekiri peab sisaldama järgmisi andmeid:
(9) Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saamise õigust omav isik, kes on taotlenud vaba põllumajandusmaad kasutusvaldusesse käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud piirmäärast suuremas ulatuses, on kohustatud viivitamatult pärast seda, kui talle on saanud teatavaks, et ta on kantud linna- või vallavolikogu otsusega kinnitatud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud piirmäära ulatuses, teatama sellest kirjalikult linna- või vallavolikogule ja loobuma piirmäära ületava vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse taotlemisest. Linna- või vallavolikogu on kohustatud kustutama nimekirjast isiku, kes on kantud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud piirmäära ületavas osas. Käesoleva paragrahvi lõikes 6 sätestatud piirmäära ületava vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse andmiseks sõlmitud tehing on õigustühine.
1. jagu Maa riigi omandisse jätmine ja katastriüksuse registreerimiseks vajalikud toimingud
§ 11. Katastrimõõdistamine või katastriüksuse piiride määramine kaardimaterjalil ja katastriüksuse registreerimine maakatastris
(1) Maale kasutusvalduse seadmiseks jäetakse maa «Maareformi seaduse» § 31 lõike 1 punktis 12 sätestatud alusel ning Vabariigi Valitsuse 3. septembri 1996. a määrusega nr 226 kinnitatud «Maa riigi omandisse jätmise korras» sätestatu kohaselt riigi omandisse. Maa riigi omandisse jätmise toimikusse lisatakse kasutusse andmise korraldajale esitatud vaba põllumajandusmaa plaani või kuni 17. juunini 2013. a kehtinud „Eesti NSV taluseaduse” alusel või sellega võrdsustatud korras maad kasutava isiku esitatud senist maakasutusõigust tõendavad dokumendid (maa kasutamiseks andmise otsus, maa looduses eraldamise akt jm).
(2) Riigi omandisse jäetava maa katastrimõõdistamise tellimiseks korraldab kasutusse andmise korraldaja vastavat litsentsi omavate isikute (edaspidi maamõõtja) vahel vähempakkumise. Kokkuleppel kasutusse andmise korraldajaga võib katastrimõõdistamise tellida ka isik, kelle kasutusvaldusesse maa antakse, tasudes vastavad kulud.
(3) Kasutusse andmise korraldaja annab vähempakkumisel valitud maamõõtjale linna- või vallavalitsuse poolt talle esitatud vaba põllumajandusmaa plaani(de) ja maatükkide registreerimise lehe koopia ning „Eesti NSV taluseaduse” alusel või sellega võrdsustatud korras kasutatava maa kasutusvaldusesse saamiseks linna- või vallavalitsuse poolt talle esitatud § 7 lõigetes 8 ja 9 nimetatud dokumendid. Katastrimõõdistamine ja katastriüksuse registreerimine viiakse läbi maakatastriseaduse ja selle alusel kehtestatud korra kohaselt.
(6) Vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse andmisel võib katastripidaja loal katastriüksuse piirid määrata kaardimaterjalil. Katastriüksuse piiride määramine kaardimaterjalil ja katastriüksuse registreerimine viiakse läbi maareformi seaduse ning maakatastriseaduse ja selle alusel kehtestatud korra kohaselt.
(7) Katastripidaja teatab linna- või vallavalitsusele katastriüksuse üldpindala ja kõlvikute pindalad ning edastab väljavõtte katastrikaardist.
(8) Maa riigi omandisse jätmine otsustatakse Vabariigi Valitsuse 3. septembri 1996. a määrusega nr 226 kinnitatud «Maa riigi omandisse jätmise korras» sätestatu kohaselt pärast linna- või vallavalitsuse poolt §-s 12 nimetatud dokumentide saamist. Kasutusvaldusesse antava maa riigi omandisse jätmise otsustajaks on Maa-amet.
§ 12. Linna- või vallavalitsuse toimingud
(2) Linna- või vallavalitsus edastab lõikes 1 nimetatud otsuse koos maa kasutusvaldusesse andmise menetluses koostatud ja kogutud dokumentidega kasutusse andmise korraldajale. Kasutusse andmise korraldaja kontrollib dokumentide õigusaktidele vastavust ning edastab seejärel katastripidajale linna- või vallavalitsuse otsuse ja esitab taotluse katastriüksuse registreerimiseks.
(1) Pärast katastriüksuse maakatastris registreerimist kontrollib kasutusse andmise korraldaja veel kord linna- või vallavolikogu poolt kinnitatud vaba põllumajandusmaa kasutusvaldusesse saajate nimekirja kantud isikute vastavust § 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustele ja «Eesti NSV taluseaduse» alusel või sellega võrdsustatud korras maad kasutavate isikute vastavust § 7 lõikes 3 sätestatud tingimustele ning teiste talle maa kasutusvaldusesse saamiseks esitatud dokumentide ja andmete õigsust.
§ 15. Maa kasutusvaldusesse andmise otsuse kättetoimetamine
Kasutusse andmise korraldaja otsus toimetatakse maa kasutusvaldusesse saanud isikule kätte vastavalt „Maareformi seaduse” §-s 381 sätestatule.
Maale kasutusvalduse seadmise lepingu sõlmib riigi nimel Maa-ameti peadirektor või tema volitatud isik lihtkirjalikus vormis. Riigi nimel lepingule allakirjutaja on kohustatud kontrollima kasutusvalduse saaja nimel lepingule allakirjutava isiku isikusamasust ning vastavate volituste olemasolu.
(1) «Maareformi seaduse» § 341 lõike 5 kohaselt võib «Maareformi seaduse» § 31 lõike 1 punkti 12 alusel riigi omandisse jäetud maa kinnistusraamatusse kandmise avaldusega samaaegselt esitada lihtkirjalikus vormis sõlmitud asjaõiguslepingu kasutusvalduse seadmiseks.
(3) Kasutusse andmise korraldaja registreerib kasutusvalduse seadmise lepingu riigi kinnisvararegistris ja avaldab kasutusvalduse seadmise kohta teate ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
1) linna- või vallavalitsuse poolt maa kasutusvaldusesse seadmise eeltoimingute teostamise kulud – mitte rohkem kui 19,20 eurot katastriüksuse kohta;
(2) Maa kasutusvaldusesse saaja tasub enne maa kasutusvalduse lepingu sõlmimist rahas kohaliku omavalitsuse üksuse arvele linna- või vallavalitsuse poolt maa kasutusvaldusesse seadmise eeltoimingute teostamise kulud ning kasutusse andmise korraldaja arvele kasutusse andmise korraldaja kulud ja katastriüksuse moodustamise kulud juhul, kui vastavad tööd tellis kasutusse andmise korraldaja. Riigilõivu tasub maa kasutusvaldusesse saaja vastavalt kehtestatud korrale ning kviitung riigilõivu tasumise kohta esitatakse kinnistusametile.
Kui kasutusvaldaja ei soovi põllumajanduslikku tootmist jätkata, lõpetab Maa-amet maa kasutusvalduse lepingu. Maa-ametil on õigus samal ajal lepingu lõpetamisega sõlmida samadel tingimustel kasutusvalduse seadmise leping ühe isikuga, kes jätkab põllumajanduslikku tootmist ja on kasutusvaldaja sugulane või kasutusvaldajaga koos elav abikaasa.


§ 2 Kaitseliidu mõiste
§ 4 Kaitseliidu ülesanne
§ 5 Põhikiri ja kodukord
§ 7 Lipp, embleem, vormiriietus ja märgid
2 KAITSELIIDU ÜLESEHITUS JA JUHTIMINE
§ 8 Ülesehituse alused
§ 9 Kaitseliidu liikmed
§ 10 Kaitseliidu üldjuhtimine
§ 11 Kaitseliidu ülem
§ 12 Kaitseliidu üksuse juhtimise alused
§ 13 Kaitseliidu keskorganid
§ 14 Kaitseliidu eriorganisatsioonid
3 KAITSELIIDU KOOSTÖÖ TEISTE ISIKUTEGA
§ 15 Koostöö maavalitsuste ja kohalike omavalitsustega
§ 16 Koostöö politseiga
§ 19 Koostöö teiste juriidiliste isikutega
§ 20 Kaitseliidu kasutamise erijuhud
4 KAITSELIIDU SÕJALINE VÄLJAÕPE
§ 21 Sõjalise väljaõppe eesmärk ja üldine korraldus
§ 22 Sõjalise väljaõppe ja valmisoleku tagamine
5 KAITSELIIDU LIIKME ÕIGUSLIK SEISUND
§ 23 Kaitseliidu tegevliikme õiguslik seisund teenistuskohustuse täitmisel
§ 24 Kaitseliidu liikme õiguslik seisund väljaspool teenistuskohustuse täitmist
§ 25 Kaitseliidu tegevliikme kohustused
§ 26 Kaitseliitlase relvad
§ 27 Kaitseliitlase isikliku relva soetamine
§ 28 Kaitseliitlasele relvasoetamisloa andmine
§ 29 Kaitseliitlase relvakandmisõiguse peatamine
§ 30 Kaitseliitlase isikliku relva võõrandamine
§ 31 Kaitseliidu liikme vastutus
§ 32 Kaitseliidu liikme õiguslik kaitse ja tagatised
6 KAITSELIIDU VARA JA ÕIGUSVÕIME
§ 33 Kaitseliidu vara
§ 34 Kaitseliidu vara kasutamine
§ 35 Kaitseliidu õigusvõime
61 VALVE
§ 351 Valve osutamine
§ 352 Valvuri staatus
§ 353 Valvuri õigused ja kohustused
§ 354 Valvurile ette nähtud tagatised
§ 355 Relvad ja erivahendid
§ 356 Sunni kasutamine
§ 357 Kaitseliidu objektide või vara valve korraldamine
7 KAITSELIIDU FINANTSEERIMINE JA JÄRELEVALVE
§ 36 Finantseerimine
§ 37 Eelarve
§ 38 Revisjon, kontroll ja aruandlus
§ 39 Järelevalve ja inspekteerimine
§ 40 Vara andmine Kaitseliidu omandisse
§ 42 Kaitseliidu põhikirja kinnitamine
§ 43 Kaitseliidu malevate ja Kaitseliidu Peastaabi ümberkorraldamine
§ 44 Valvuri väljaõppe nõuete rakendamine
RT I, 20.12.2010, 2
Vastu võetud 08.02.1999
RT I 1999, 18, 300
jõustumine 05.03.1999
16.11.2005 RT I 2005, 64, 484 01.01.2006
19.12.2007 RT I 2008, 1, 8 14.01.2008
24.03.2010 RT I 2010, 15, 78 18.04.2010
(1) Käesoleva seadusega sätestatakse Kaitseliidu koht riigikaitses, tema ülesanne, ülesehitus, tegevuse ja juhtimise õiguslikud alused ning koostöö teiste isikutega.
§ 2. Kaitseliidu mõiste
Kaitseliit on kaitsejõudude osa, Kaitseministeeriumi valitsemisalas tegutsev vabatahtlik, sõjaväeliselt korraldatud, relvi valdav ning sõjaväeliste harjutustega tegelev riigikaitseorganisatsioon, mis täidab temale käesoleva seadusega ja selle alusel pandud ülesandeid.
(2) Kaitseliit on avalik-õiguslik juriidiline isik, kelle õigusliku seisundi sätestab käesolev seadus ja selle alusel antud õigusaktid.
(3) Kaitseliit täidab riigikaitses funktsioone, mis väljenduvad temale käesoleva seadusega või selle alusel pandud ülesannetes.
(4) Kaitseliidu õigusi võib suurendada või piirata üksnes seadusega.
(5) Kaitseliidu tegevuse eesmärk ei või olla tulu saamine oma liikmetele.
(6) Kaitseliit ja Kaitseliidu struktuuriüksusteks olevad Kaitseliidu Peastaap ja malevad registreeritakse riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikus registris selle registri põhimääruses sätestatud korras.
[RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
§ 4. Kaitseliidu ülesanne
(1) Kaitseliidu ülesanne on vabale tahtele ja omaalgatusele toetudes suurendada rahva valmisolekut kaitsta Eesti iseseisvust ja põhiseaduslikku korda.
(2) Kaitseliidu täpsemad ülesanded kehtestatakse mobilisatsioonikavas, riigikaitse üldkavas, riigikaitselistes tegevuskavades ja teistes riigikaitsealastes aktides.
(3) Mobilisatsioonikava ja riigikaitse üldkava alusel koostab Kaitseliidu Peastaap Kaitseliidu tegevuskava, mille kinnitab rahuajal kaitseväe juhataja, sõjaajal – kaitseväe ülemjuhataja.
(4) Kaitseliit tagab vajaduse korral Kaitseministeeriumi, Kaitseministeeriumi valitsemisalas olevate riigikaitseliste objektide ja vara ning Eesti Vabariigi välisesinduse valve korraldamise, arvestades käesoleva seaduse peatükis 61 sätestatud erisusi.
[RT I 2010, 15, 78 - jõust. 18.04.2010]
§ 5. Põhikiri ja kodukord
(1) Kaitseliidul on põhikiri, millega kehtestatakse täpsemalt Kaitseliidu sisemine korraldus. Kaitseliidu põhikirja kinnitab Vabariigi Valitsus .
(2) Kaitseliidul on kodukord, millega kehtestatakse Kaitseliidu tegevliikme suhted kaitseväe määrustikega, käitumisreeglid ja sisemise asjaajamise kord. Kaitseliidu kodukorra kinnitab Vabariigi Valitsus.
Kaitseliit on erakonnaväline organisatsioon. Erakondade ja muude poliitiliste ühenduste ning nende esindajate erakondlik tegevus Kaitseliidus on keelatud.
§ 7. Lipp, embleem, vormiriietus ja märgid
(1) Kaitseliidul on üldlipp ja embleem. Oma lipu ja märkide õigus on ka maleval, malevkonnal ja nendega võrdsustatud üksustel.
(2) Kaitseliidu üldlipu ja embleemi kirjelduse kinnitab Vabariigi Valitsus . Maleva ja malevast väiksema üksuse lipu kirjelduse ning nende märkide kirjelduse kinnitab kaitseminister .
(3) Kaitseliidu vormiriietuse ja eraldusmärgid (ametikoha tunnused) kinnitab Vabariigi Valitsus, nende kandmise korra kehtestab kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja.
(4) Kaitseliidul on oma teenetemärgid, mille kirjelduse ja statuudi kinnitab Vabariigi Valitsus . Maleva ja malevaga võrdsustatud üksuse teenetemärgi kirjelduse ja statuudi kinnitab Kaitseliidu keskjuhatus.
2. peatükk KAITSELIIDU ÜLESEHITUS JA JUHTIMINE
§ 8. Ülesehituse alused
(1) Kaitseliidu üksuste moodustamisel, ümberformeerimisel ja laialisaatmisel lähtutakse Kaitseliidule mobilisatsioonikavas, riigikaitse üldkavas ja teistes riigikaitselistes tegevuskavades pandud ülesannetest.
(2) Kaitseliidu struktuuri, üksuste moodustamise, ümberformeerimise, laialisaatmise ja paiknemise kinnitab rahuajal Vabariigi Valitsus kaitseministri ettepanekul .
(3) Sõjaajal kinnitab Kaitseliidu struktuuri, otsustab Kaitseliidu struktuuri kuuluvate üksuste moodustamise, ümberformeerimise, laialisaatmise ja dislokatsiooni ning kinnitab ja muudab nende koosseise kaitseväe ülemjuhataja.
(4) Kaitseliidu malevad, malevkonnad ning teised üksused moodustatakse territoriaalsuse põhimõttel.
(5) Kaitseliidu malevad on Alutaguse Malev, Harju Malev, Jõgeva Malev, Järva Malev, Lääne Malev, Põlva Malev, Pärnumaa Malev, Rapla Malev, Saaremaa Malev, Sakala Malev, Tallinna Malev, Tartu Malev, Valgamaa Malev, Viru Malev ja Võrumaa Malev. Kaitseliidu struktuuri kuuluval ametikohal töötamine on riigiametis töötamine vastavalt avaliku teenistuse seadusele, välja arvatud lepingulises tegevteenistuses olevate kaitseväelaste puhul.
(6) Maleva struktuuri kinnitab Kaitseliidu ülem.
(7) Kaitseliidu palgalise koosseisu kinnitab rahuajal kaitseminister kaitseväe juhataja ettepanekul, sõjaajal – kaitseväe ülemjuhataja.
§ 9. Kaitseliidu liikmed
(1) Kaitseliidu liikmeks astumine ja sellest väljaastumine on vabatahtlik ning toimub Kaitseliidu põhikirjas kehtestatud korras. Kaitseliitu astumisel annab uus liige pühaliku tõotuse, mille vormi ja andmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
(2) Kaitseliidu liikmed jagunevad tegev-, au-, toetaja- ja noorliikmeteks.
(3) Tegevliikmeks saab olla vähemalt 17-aastane Eesti kodanik.
(4) Tegevliikmeks ei võeta isikut:
1) kes on sõltuvuses alkoholist või narkootilisest või psühhotroopsest ainest;
2) kellel on takistavaid füüsilisi puudeid või psüühikahäireid;
3) kellele kohus on piiratud teovõime tõttu määranud eestkostja;
4) kes on kriminaalasjas kahtlustatav, süüdistatav või kohtualune või kellel on karistus tahtlikult toimepandud esimese astme kriminaalkuriteo eest ja tema karistatus ei ole kustunud;
5) kes on osalenud Eesti Vabariigi kodanike jälitamises või represseerimises nende poliitiliste veendumuste, Eesti Vabariigile lojaalsuse, klassikuuluvuse või Eesti Vabariigi riigi- või kaitseteenistuses olemise eest;
6) kes on distsiplinaarsüüteo eest kaitseväeteenistusest, politseiteenistusest, piirivalveteenistusest või avalikust teenistusest vabastatud ja teenistusest vabastamisest on möödunud vähem kui kaks aastat;
7) kes teadvalt esitas Kaitseliidu liikmeks astumisel valeandmeid.
(5) Tegevliikmeks ei saa olla isik:
4) kellel on karistatus tahtlikult toimepandud esimese astme kuriteo eest ja tema karistatus ei ole kustunud;
6) kes teadvalt esitas Kaitseliidu liikmeks astumisel valeandmeid.
(6) Isik, kelle puhul ilmnevad käesoleva paragrahvi lõike 5 punktides 1 kuni 6 nimetatud asjaolud, arvatakse Kaitseliidust välja põhikirjaga kehtestatud korras.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 2 ja lõike 5 punktis 2 nimetatud puuete loetelu kinnitab Vabariigi Valitsus. Nimetatud puuded ning käesoleva paragrahvi lõike 4 punktis 1 ja lõike 5 punktis 1 nimetatud asjaolud tehakse kindlaks Vabariigi Valitsuse kinnitatud korras .
(8) Kaitseliitu ametisse nimetatud lepingulises tegevteenistuses olev kaitseväelane ja Naiskodukaitse liige loetakse Kaitseliidu tegevliikmeks.
(9) Auliikmeks saab olla Eesti või välisriigi kodanik, kellel on Kaitseliidu ees silmapaistvaid teeneid.
(10) Toetajaliikmeks saab olla Eesti või välisriigi kodanik, kes tunnistab Kaitseliidu eesmärke ja oma tegevusega aitab kaasa nende saavutamisele.
(11) Noorliikmeks saab olla vähemalt 15-aastane Eesti kodanik, kes tunnistab Kaitseliidu eesmärke.
§ 10. Kaitseliidu üldjuhtimine
(1) Kaitseliit allub rahuajal kaitseväe juhatajale, sõjaajal – kaitseväe ülemjuhatajale.
(2) Kaitseliidu ülemaks, Kaitseliidu Peastaabi ülemaks ja maleva pealikuks saab olla ainult lepingulises tegevteenistuses olev kaitseväelane.
(3) Kaitseministri määrused ja käskkirjad Kaitseliidule avaldatakse täitmiseks kaitseväe juhataja poolt.
(4) Kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja annab Kaitseliidule käskkirju.
(5) Kaitseliidu asjaajamis-, teenistus- ja käskluskeel on eesti keel.
(6) Sõjalise juhtimise, väljaõppe, lahinguvalmiduse ja muudes sõjalistes küsimustes on kõigil Kaitseliidu kollegiaalsetel organitel nõuandev sõnaõigus.
§ 11. Kaitseliidu ülem
(1) Kaitseliidu tegevust juhib Kaitseliidu ülem, kes rahuajal allub vahetult kaitseväe juhatajale, sõjaajal – kaitseväe ülemjuhatajale.
(2) Kaitseliidu ülema nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi Valitsuse ja kaitseväe juhataja ettepanekul Vabariigi President.
(3) Kaitseliidu ülema puhkuse või haiguse ajal või kui ta ei saa oma ülesandeid täita muu mõjuva põhjuse tõttu, täidab neid Kaitseliidu Peastaabi ülem Kaitseliidu ülema ülesannetes. Juhul kui Kaitseliidu ülem ei saa oma ülesandeid täita rohkem kui kolme kuu jooksul, nimetatakse ametisse uus ülem.
(4) Kaitseliidu ülema ametist vabastamise korral on kuni Kaitseliidu uue ülema ametisse nimetamiseni Kaitseliidu Peastaabi ülem Kaitseliidu ülema ülesannetes.
(5) Kui Kaitseliidu Peastaabi ülem ei saa täita käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 nimetatud juhtudel Kaitseliidu ülema ülesandeid, määrab kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja kuni kolmeks kuuks Kaitseliidu ülema kohusetäitja.
(6) Kaitseliidu ülema hukkumise, raske haavatasaamise, raske haiguse või vangilangemise korral või kui ta ei saa oma ülesandeid täita muu mõjuva põhjuse tõttu, täidab neid kuni Kaitseliidu uue ülema ametisse nimetamiseni Kaitseliidu Peastaabi ülem.
(7) Kaitseliidu ülema ülesanded on:
1) Kaitseliidu tegevuse juhtimine ja Kaitseliidu esindamine;
2) Kaitseliidu tegevuskava koostamise korraldamine koostöös Kaitseväe Peastaabiga;
3) Kaitseliidu sõjalise väljaõppe korraldamine ja järelevalve;
4) Kaitseliidu finantseerimistaotluse koostamine ning esitamine kaitseministrile;
5) Kaitseliidu eelarveliste summade kasutamine keskjuhatuse otsuste kohaselt;
6) relvade, laskemoona ja muu sõjalise varustuse valitsemine;
7) Kaitseliidu struktuuriüksuse sisekorra kinnitamine, kui see ei ole kehtestatud kodukorras;
8) muude keskkogu ja keskjuhatuse otsuste elluviimine.
(8) Kaitseliidu ülema õigusakt on käskkiri. Kaitseväe juhatajal või kaitseväe ülemjuhatajal on õigus Kaitseliidu ülema käskkiri kehtetuks tunnistada.
(9) Kaitseliidu ülema juures tegutseb Kaitseliidu Peastaap, mille tööd juhib ülem, kes allub vahetult Kaitseliidu ülemale.
(10) Kaitseliidu Peastaabi ülema nimetab ametisse ning vabastab ametist kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja Kaitseliidu ülema ettepanekul.
§ 12. Kaitseliidu üksuse juhtimise alused
(1) Kaitseliidu malevat, malevkonda ja teisi üksusi juhib vastava üksuse pealik.
(2) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse pealiku nimetab ametisse kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja, malevkonna või sellega võrdsustatud üksuse pealiku – Kaitseliidu ülem.
(3) Maleva pealik allub vahetult Kaitseliidu ülemale. Maleva pealikule alluvad kõik maleva üksused ja nende pealikud.
(4) Kaitseliidu ametikohtade vastavus kaitseväe ametikohtadele kehtestatakse Kaitseliidu kodukorraga.
(5) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse organid on pealik, juhatus, esindajatekogu (malevast väiksemal üksusel – üldkoosolek) ja revisjonikomisjon.
(6) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse juhatuse, esindajatekogu (üldkoosoleku) ja revisjonikomisjoni moodustamise ja koosolekute korra ning liikmete volituste kestuse kehtestab Kaitseliidu põhikiri. Üksuse pealik ja tema abi kuuluvad juhatuse koosseisu valimisteta. Pealik on juhatuse esimees, tema abi – juhatuse esimehe abi.
(7) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse esindajatekogu (üldkoosolek):
1) arutab üksuse üldtegevust puudutavaid küsimusi;
2) kinnitab üksuse eelarve ja selle kasutamise aruande;
3) valib juhatuse ja revisjonikomisjoni liikmed.
(8) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse juhatuse ülesanded on:
1) üksuse üldtegevust puudutavate küsimuste arutamine;
2) üksuse majandusküsimuste otsustamine;
3) üksuse valduses ja kasutuses oleva vara, välja arvatud relvade, laskemoona ja muu sõjalise varustuse valitsemine Kaitseliidu keskjuhatuse kehtestatud korras;
4) hoolitsemine üksuse sissetulekute eest;
5) üksuse eelarve ja selle kasutamise aruande koostamine ja esitamine esindajatekogule kinnitamiseks;
6) lepingute sõlmimine keskjuhatuse kehtestatud korras;
7) esindajate valimine keskkogusse;
8) Kaitseliidu liikmeks ja Naiskodukaitse liikmeks vastuvõtmise otsustamine;
9) muud Kaitseliidu põhikirjaga kehtestatud ülesanded.
(9) Juhatuse otsuse kinnitab täitmiseks üksuse pealik. Juhul kui üksuse pealik otsust ei kinnita, on juhatusel õigus arutada küsimust uuesti või suunata see seisukohavõtmiseks Kaitseliidu keskjuhatusele.
(10) Maleva või sellega võrdsustatud üksuse pealiku ülesanded on:
1) üksuse tegevuse juhtimine;
2) üksuse relvade, laskemoona ja muu sõjalise varustuse valitsemine;
3) esindajatekogu kinnitatud eelarve piires maleva eelarvevahendite käsutamine;
4) sõjalise väljaõppe juhtimine ja järelevalve;
5) allüksuse juhatuse ametisse kinnitamine;
6) Kaitseliidu ja Naiskodukaitse liikmeks vastuvõtmise ja Kaitseliidust väljaarvamise kinnitamine;
7) Kaitseliidu ülema korralduste täitmine ja järelevalve nende täitmise üle;
8) üksuse juhatuse otsuste elluviimine;
9) allüksuse pealiku kinnitamine ametisse, kui see ei ole sätestatud teisiti.
§ 13. Kaitseliidu keskorganid
(1) Kaitseliidu keskorganid on keskkogu, keskjuhatus ja keskrevisjonikomisjon.
(2) Kaitseliidu keskorgani liikmed valitakse tegevliikmete hulgast.
(3) Kaitseliidu keskkogu on Kaitseliidu tegevust korraldav kõrgeim organ, mille ülesanded on:
1) Kaitseliidu organisatsiooni ja üldtegevust puudutavate küsimuste arutamine ning nende kohta seisukohavõtmine;
2) vanematekogu, keskjuhatuse ja keskrevisjonikomisjoni liikmete ning Kaitseliidu auliikmete valimine;
3) riigieelarvest Kaitseliidu sihtotstarbelise finantseerimise taotluse ja eelarve kinnitamine;
4) Kaitseliidu majandusaasta aruande kinnitamine;
5) kinnisvara omandamise, võõrandamise ja pantimise otsustamine käesoleva seaduse § 34 lõikes 5 nimetatud loa taotlemiseks;
6) ettepanekute tegemine põhikirja ja kodukorra muutmiseks;
7) Kaitseliidu eriorganisatsiooni põhikirja kinnitamine;
8) sisseastumis- ja liikmemaksu suuruse kinnitamine.
(4) Kaitseliidu keskkogu moodustamise ja koosolekute korra ning liikmete volituste kestuse kehtestab Kaitseliidu põhikiri.
(5) Keskkogu otsuse viib ellu Kaitseliidu ülem, kellel on keskkogu otsuse suhtes vetoõigus. Vetoõiguse kasutamisel tuleb vetoalune küsimus uuesti arutusele keskkogu järgmisel koosolekul, mille otsus loetakse lõplikuks, kui esindatud on vähemalt kaks kolmandikku keskkogu esindajatest.
(6) Kaitseliidu keskjuhatus on keskkogu koosolekute vaheajal tema pädevuse piirides Kaitseliidu tegevust korraldav täitevorgan, mille ülesanded on:
1) riigieelarvest Kaitseliidu sihtotstarbelise finantseerimise taotluse ja eelarve ning majandusaasta aruande koostamine ja esitamine keskkogule;
2) eelarve täitmine;
3) Kaitseliidu nimel lepingute sõlmimine;
4) Kaitseliidu vara ja ettevõtete valitsemine, välja arvatud relvad, laskemoon ja muu sõjaline varustus;
5) keskkogu ja vanematekogu koosolekute töö korraldamine;
6) Kaitseliidu organisatsiooni ja üldtegevust puudutavate küsimuste arutamine ja nende kohta seisukohavõtmine;
7) põhikirja ja kodukorra muudatuste ettevalmistamine;
8) muude keskkogu ja vanematekogu antud ülesannete täitmine;
9) Kaitseliidu vara, välja arvatud relvad, laskemoon ja muu sõjaline varustus, kasutamise, lepingute sõlmimise ja eelarveliste vahendite kasutamise korra kehtestamine.
(7) Kaitseliitu esindavad õigustoimingutes keskjuhatuse volitatud isikud, kusjuures volitusele kirjutavad alla Kaitseliidu ülem ja üks keskjuhatuse liige.
(8) Kaitseliidu keskjuhatuse moodustamise, liikmete volituste kestuse ja koosolekute korra kehtestab Kaitseliidu põhikiri. Kaitseliidu ülem ja peastaabiülem kuuluvad keskjuhatusse koosseisu valimisteta.
(9) Keskjuhatuse otsused viib ellu Kaitseliidu ülem, kellel on keskjuhatuse otsuse suhtes vetoõigus. Vetoõiguse kasutamisel läheb vetoalune küsimus lõplikuks otsustamiseks keskkogu järgmisele koosolekule.
(10) Kaitseliidu vanematekogu on Kaitseliidu keskkogu poolt valitav korraldav organ, mis koosneb vähemalt 15 kaitseliitlasest – silmapaistvast riigi- ja avaliku elu tegelasest.
(11) Vanematekogu ülesanded on:
1) Kaitseliidu tegevuse üldeesmärkide määramine;
2) seisukohavõtmine Kaitseliidu kinnisvara omandamise, võõrandamise ja pantimise kohta;
3) Kaitseliidu sissetulekute eest hoolitsemine ning seisukohavõtmine eelarve ja selle täitmise aruande kohta;
4) seisukohavõtmine Kaitseliidu põhikirja ja kodukorra muutmise kohta;
5) muude küsimuste lahendamine, mis ei kuulu keskkogu pädevusse.
(12) Vanematekogu liikmekandidaadid esitab keskkogule keskjuhatus ja kinnitab keskkogu põhikirjas kehtestatud korras.
(13) Kaitseliidu keskrevisjonikomisjon on Kaitseliidu vara ja majanduslikku tegevust revideeriv organ, mille moodustamise ja tegutsemise korra kehtestab Kaitseliidu põhikiri.
§ 14. Kaitseliidu eriorganisatsioonid
(1) Kaitseliidu eriorganisatsioonid on Naiskodukaitse, Noored Kotkad ja Kodutütred.
(2) Naiskodukaitse on Kaitseliidu tegevust ja eesmärke toetav Eesti naiskodanike vabatahtlik ülemaaline organisatsioon.
(3) Noored Kotkad on poeglaste ja Kodutütred tütarlaste vabatahtlik ülemaaline noorteorganisatsioon, mille tegevuse eesmärk on isamaalises vaimus kasvatada noori vaimselt ja kehaliselt terveiks Eesti kodanikeks.
(4) Kaitseliidu eriorganisatsioonide põhikirjad kinnitab Kaitseliidu keskkogu Kaitseliidu põhikirjaga kehtestatud korras.
(5) Kaitseliidu eriorganisatsiooni juhi nimetab ametisse kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja Kaitseliidu ülema ettepanekul.
3. peatükk KAITSELIIDU KOOSTÖÖ TEISTE ISIKUTEGA
§ 15. Koostöö maavalitsuste ja kohalike omavalitsustega
(1) Oma ülesannete täitmiseks teeb Kaitseliit koostööd maavalitsuste ja kohalike omavalitsustega.
(2) [Kehtetu – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
§ 16. Koostöö politseiga
(1) Kaitseliidu liige võib osaleda politseitegevuses abipolitseiniku seaduse alusel.
[Kehtetu -RT I, 20.12.2010, 1 - jõust. 01.01.2011]
(3) Kaitseliidu liikmel on abipolitseiniku ülesannete täitmisel abipolitseinikule abipolitseiniku seaduses sätestatud õiguslik seisund ja sotsiaalsed tagatised.
(4) Kaitseliit osaleb riigipiiri valvamisel Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
§ 17. – § 18.
[Kehtetud – RT I 2009, 39, 262 - jõust. 24.07.2009]
§ 19. Koostöö teiste juriidiliste isikutega
Kaitseliidu üksused ja eriorganisatsioonid osutavad teistele juriidilistele isikutele nende palvel võimalustekohast abi riigikaitsealaste teadmiste õpetamisel ja riigikaitsetahte kasvatamisel. Sellekohase tegevuse korraldamiseks võib üksuse pealik või volitatud esindaja sõlmida koostöölepingu.
§ 20. Kaitseliidu kasutamise erijuhud
Kaitseliitu kasutatakse kaitsejõudude koosseisus ilma sõjalise tegevuseta:
1) hädaolukorra lahendamiseks, päästetöö tegemiseks ja turvalisuse tagamiseks – hädaolukorra seaduses sätestatud korras;
2) erakorralise seisukorra ajal – erakorralise seisukorra seaduses sätestatud korras.
4. peatükk KAITSELIIDU SÕJALINE VÄLJAÕPE
§ 21. Sõjalise väljaõppe eesmärk ja üldine korraldus
(1) Kaitseliidu sõjalise väljaõppe põhieesmärk on saavutada oma liikmete lahinguvalmidus vastavalt Kaitseliidu tegevuskavale.
(2) Kaitseliidul on õigus korraldada sõjalisi õppusi ja harjutusi.
(3) Sõjalise väljaõppe korraldamiseks on Kaitseliidul oma õppe- ja harjutuskohad. Kaitseliidu lasketiirudele esitatavad nõuded ja nende kasutamise kord kehtestatakse kaitseministri määrusega . Kaitseliidul on õigus tasuta kasutada kaitsejõudude õppe- ja harjutuskohti, mille kasutamise korra kehtestab kaitseminister, kooskõlastades selle vajaduse korral siseministriga.
(4) Kaitseliidul on õigus kasutada sõjalises väljaõppes instruktoreid väljastpoolt oma organisatsiooni, sealhulgas väljastpoolt Eestit.
§ 22. Sõjalise väljaõppe ja valmisoleku tagamine
(1) Kaitseliidu sõjalise väljaõppe kavas ettenähtud sõjalist väljaõpet korraldatakse riigi toetusel.
(2) Kaitseväe juhataja ettepanekul teostab Kaitseministeerium Kaitseliidu varustamist relvade, lahingutehnika, vormiriietuse, materiaal-tehniliste ja muude vahenditega ning vastavate mobilisatsioonivarude soetamist, säilitamist ja uuendamist.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud vahendeid võivad Kaitseliit ja tema üksused soetada põhikirjas kehtestatud korras ka riigieelarveväliste vahendite arvel või vastu võtta annetusena.
(4) Kaitseliit peab käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud vahendite arvestust või registrit kaitseministri kehtestatud korras, kusjuures relvad kantakse Kaitseliidu relvaregistrisse.
5. peatükk KAITSELIIDU LIIKME ÕIGUSLIK SEISUND
§ 23. Kaitseliidu tegevliikme õiguslik seisund teenistuskohustuse täitmisel
(1) Ülesande täitmist, mis Kaitseliidu tegevliikmele antakse käsu korras vastavalt kaitseväe määrustikele ja Kaitseliidu kodukorrale, loetakse teenistuskohustuse täitmiseks.
(2) Teenistuskohustuse täitmise ajal on Kaitseliidu tegevliige riigivõimu esindaja, tema elu, au ja väärikust kaitseb seadus.
(3) Teenistuskohustuse täitmise ajal võrdsustatakse Kaitseliidu tegevliige tegevteenistuses oleva kaitseväelasega ja selle aja kestel laienevad temale tegevteenistuses oleva kaitseväelase kohta kehtestatud õigusaktid ja määrustikud käesolevas seaduses sätestatud ulatuses.
(4) Kaitseliidu tegevliige loetakse teenistuskohustuse täitmisel olevaks hetkest, millal ta on asunud täitma pealiku käsku.
(5) Teel teenistuskohustuse täitmisele või sealt tagasi loetakse Kaitseliidu tegevliige teenistuskohustuse täitmisel olevaks juhul, kui liikumine toimub käsu andja poolt varem kindlaksmääratud korras.
§ 24. Kaitseliidu liikme õiguslik seisund väljaspool teenistuskohustuse täitmist
(1) Kaitseliidu tegevliige loetakse teenistuskohustuse täitmise lõpetanuks, kui ta on lõpetanud pealiku antud käsu täitmise.
(2) Väljaspool teenistuskohustuse täitmist loetakse Kaitseliidu liige kaitseliitlaseks juhul, kui ta kannab Kaitseliidu vormiriietust ja tunnuseid või erariietel Kaitseliidu eraldusmärki või kui ta välistunnusteta esinedes teatab, et tegutseb kaitseliitlasena, ja tõendab, et ta on Kaitseliidu liige. Vastasel juhul loetakse ta tsiviilisikuks.
§ 25. Kaitseliidu tegevliikme kohustused
1) kaitsma Eesti iseseisvust ja tema põhiseaduslikku korda;
2) järgima seadusi ja muid õigusakte, tema suhtes kehtivaid kaitseväe määrustikke, Kaitseliidu põhikirja ja kodukorda;
3) vastuvaidlematult ja kiiresti täitma pealiku kõik seaduslikud käsud ja korraldused ning, kui käsu täitmine on takistatud, sellest viivitamata koos põhjendusega käsu andjale ette kandma;
4) korras hoidma talle Kaitseliidu poolt antud relva, laskemoona ja muid vahendeid;
5) käsu korral või Kaitseliidust lahkudes Kaitseliidule tagastama talle antud relva, laskemoona ja muud vahendid kodukorraga kehtestatud korras ja tähtajaks;
6) teenistuskohustuse täitmisel kandma Kaitseliidu vormiriietust ja tunnuseid või erariietel Kaitseliidu eraldusmärki;
7) aitama politseid ning päästeasutust üldsusele ohtlike juhtumite puhul avaliku korra jaluleseadmisel ja kurjategija tabamisel ning õnnetuste korral;
8) viivitamata teatama oma pealikule igast teost või kavatsusest, mis on suunatud Eesti iseseisvuse või tema põhiseadusliku korra vastu;
9) osalema kehtestatud ulatuses ja korras Kaitseliidu sõjalises väljaõppes, riigikaitseliste ülesannete täitmises ning muus Kaitseliidu tegevuses.
(2) Kaitseliidu liikmeks olemine ei vabasta isikut kaitseväeteenistuse kohustusest.
(3) Kaitseliidu liige vabaneb liikme kohustuste täitmisest kodukorraga kehtestatud korras.
[RT I 2004, 89, 612 - jõust. 31.12.2004]
§ 26. Kaitseliitlase relvad
(1) Kaitseliidu tegevliikmel on õigus hoida ja kanda Kaitseliidu poolt talle väljaantud ja isiklikke relvi, erivahendeid ning laskemoona.
(2) Riigi poolt Kaitseliidule antud relvad kantakse Kaitseliidu riigirelvade registrisse. Kaitseliidu riigirelvade register ja Kaitseliidu isiklike relvade register koos moodustavad Kaitseliidu relvaregistri, mis on kaitsejõudude relvaregistri osa .
(3) Kaitseliitlase isiklik relv käesoleva seaduse mõistes on Kaitseliidu tegevliikme isiklikus omandis olev relv, mis kuulub kandmisele Kaitseliidu isiklike relvade registrisse.
(4) Relvade kandmise korra teenistuskohustuse täitmisel, Kaitseliidu tegevliikmetele Kaitseliidu poolt väljaantavate relvade väljaandmise ja tagastamise korra ning kaitseliitlastele Kaitseliidu poolt väljaantud ja isiklike relvade hoidmise ja kandmise korra kehtestab Kaitseliidu kodukord.
(5) Kaitseliidu tegevliikmele väljastatakse dokument, mis tõendab tema õigust kanda sellele märgitud relvi.
(6) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud dokumendi vormi ja sellele kantavate andmete loetelu kinnitab kaitseminister .
(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud dokument annab Kaitseliidu tegevliikmele õiguse soetada sellele märgitud relva jaoks laskemoona.
(8) Kaitseliidu tegevliikmel on õigus:
1) hoida oma elukohas temale Kaitseliidu poolt antud ja isiklikke relvi, laskemoona ja muid vahendeid Vabariigi Valitsuse kehtestatud tingimustel ja korras ;
2) [Kehtetu – RT I 2009, 62, 405 - jõust. 01.01.2010]
(9) Kaitseliidu liikmel on keelatud Kaitseliidu poolt temale antud tulirelva, laskemoona või muud vahendit edasi anda teisele isikule ilma pealiku käsuta.
§ 27. Kaitseliitlase isikliku relva soetamine
(1) Kaitseliitlane võib soetada isikliku relva maleva pealiku või Kaitseliidu ülema poolt konkreetse relvamudeli soetamiseks väljaantud soetamisloa alusel.
(2) Kaitseliitlane on kohustatud kandma isikliku relva, arvates soetamisest, nii kiiresti kui võimalik, kuid mitte hiljem kui seitsme päeva jooksul, Kaitseliidu isiklike relvade registrisse. Relv kantakse registrisse kaitseliitlasele väljaantud soetamisloa alusel, kusjuures soetamisluba jääb relva registrisse kandnud Kaitseliidu malevasse.
(3) Soetamisluba annab õiguse hoida ja kanda loale märgitud relva kuni selle kandmiseni Kaitseliidu isiklike relvade registrisse.
(4) Kui kaitseliitlane soovib soetada relva, mis ei ole teise kaitseliitlase isiklik relv või mida ei müüda Kaitseliidu kaudu, annab maleva pealik või Kaitseliidu ülem välja kolmest osast koosneva soetamisloa, mille:
1) C–osa jääb Kaitseliidu malevasse, kust anti relvasoetamisluba;
2) A–osa jääb relva müüjale;
3) B–osa jääb relva omanikule ja annab õiguse hoida ja kanda sellele märgitud relva kuni selle kandmiseni Kaitseliidu isiklike relvade registrisse.
(5) Soetamisloa vormi kehtestab kaitseminister .
§ 28. Kaitseliitlasele relvasoetamisloa andmine
(1) Maleva pealik või Kaitseliidu ülem võib anda kaitseliitlasele relvasoetamisloa, kui:
1) kaitseliitlane on läbinud relvaeksami;
2) kaitseliitlase suhtes ei ole ilmnenud asjaolusid, mis annavad alust oletada, et ta on enda või teise isiku turvalisust ohustava eluviisi või käitumise tõttu relva omamiseks sobimatu.
(2) Relvaeksamil kontrollitakse kaitseliitlase teadmisi relva kandmist, hoidmist ja kasutamist reguleerivatest õigusaktidest, samuti tema teadmisi ja oskusi relva kandmises ja relvaga ümberkäimises. Relvaeksami korra kinnitab Kaitseliidu ülem oma käskkirjaga.
§ 29. Kaitseliitlase relvakandmisõiguse peatamine
(1) Maleva pealik või Kaitseliidu ülem võib oma käsuga peatada kaitseliitlase § 26 lõikes 1 sätestatud õiguse, kui ilmnevad asjaolud, mille põhjal võib oletada, et kaitseliitlane on enda või teise isiku turvalisust ohustava eluviisi või käitumise tõttu relvade hoidmiseks ja kandmiseks sobimatu.
(2) Kaitseliitlane, kelle relvakandmisõigus on peatatud, on kohustatud vastava käsu teadasaamisel viivitamatult Kaitseliitu hoiule tooma tema käes olevad Kaitseliidu väljaantud relvad ja isiklikud relvad.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaolude äralangemisel taastab maleva pealik või Kaitseliidu ülem oma käsuga kaitseliitlase relvakandmisõiguse.
§ 30. Kaitseliitlase isikliku relva võõrandamine
(1) Kaitseliitlane võib isikliku relva võõrandada vastavat relvaluba omavale isikule või Kaitseliidule.
(2) Kaitseliitlase lahkumisel Kaitseliidust võõrandab ta oma relva või kannab selle riiklikku tsiviilrelvade registrisse kuue kuu jooksul, arvates Kaitseliidust lahkumisest.
(3) Kui Kaitseliidust lahkunud isik ei ole kuue kuu jooksul, arvates tema Kaitseliidust lahkumisest, isiklikku relva võõrandanud, võib Kaitseliit relva võõrandada ise või korraldada selle võõrandamise vastavat tegevusluba omava isiku kaudu. Relva omanikule makstakse relva müügist saadud rahasumma, millest arvatakse maha relva võõrandamisel tehtud kulutused.
(4) Kaitseliidu poolt relva võõrandamisel makstakse Kaitseliidust lahkunud isikule kohe välja võõrandamisotsuse vastuvõtnud ametiisiku määratud õiglane hüvitis.
(5) Kaitseliidu poolt relva võõrandamise korraldamisel vastavat tegevusluba omava isiku kaudu makstakse relva omanikule relva müügist saadud rahasumma, millest arvatakse maha relva võõrandamisel tehtud kulutused.
(6) Kui Kaitseliidust lahkunud isiku isiklikku relva ei ole võõrandatud ühe aasta jooksul, arvates isiku lahkumisest Kaitseliidust, muudetakse relv omaniku kulul laskekõlbmatuks ja tagastatakse omanikule.
§ 31. Kaitseliidu liikme vastutus
(1) Kaitseliidu liige kannab vastutust seadustes ja muudes õigusaktides ettenähtud korras.
(2) Ebaseadusliku käsu või korralduse täitmine ei vabasta Kaitseliidu liiget vastutusest.
(3) Teenistuskohustuse täitmisel toimepandud distsiplinaarsüüteo eest kannab Kaitseliidu tegevliige tegevteenistuses olevale kaitseväelasele laienevat distsiplinaarvastutust kaitseväe distsiplinaarseaduses sätestatud ulatuses ja korras. Kaitseliidu kodukorraga võib kehtestada, et kaitseväe distsiplinaarseaduses sätestatud distsiplinaarkaristusi ei kohaldata Kaitseliidu liikmetele täies ulatuses.
(4) Kaitseliidu pealikud on pädevad kohaldama alluvatele ergutusi teenistuskohustuse püüdliku täitmise ja teenistusalaste edusammude eest ning distsiplinaarkaristusi nende poolt toimepandud distsiplinaarsüütegude eest kaitseväe distsiplinaarseaduses ning Kaitseliidu kodukorras sätestatud ulatuses ja korras.
(5) Kaitseliidu liige kannab isiklikku ja varalist vastutust temale Kaitseliidu poolt antud relva, isikliku relva, laskemoona ja muude vahendite eest.
(6) Kaitseliidu liige, kes rikub Kaitseliidu põhikirja, ei täida talle pandud kohustusi või tekitab oma tegevusega kahju Kaitseliidu huvidele, kannab vastutust Kaitseliidu liikmele kodukorras kehtestatud ulatuses ja korras või arvatakse Kaitseliidust välja põhikirjas kehtestatud korras.
§ 32. Kaitseliidu liikme õiguslik kaitse ja tagatised
(1) Kellelgi pole õigust kohustada Kaitseliidu liiget täitma ülesannet, mis pole Kaitseliidule pandud käesoleva seaduse või selle alusel antud õigusaktidega.
(2) Kaitseliidu liikmel on õigus:
1) võtta osa Kaitseliidu tööst ja tegevusest;
2) olla valitud Kaitseliidu valitavasse organisse või valitavale kohale Kaitseliidu põhikirjas ja kodukorras kehtestatud korras;
3) sõlmida Kaitseliiduga töö- või teenistuslepingut;
4) olla kehtestatud korras esitatud teenetemärgi saamiseks;
5) kanda kehtestatud korras Kaitseliidu vormiriietust, embleeme ja tunnuseid;
6) saada Kaitseliidu liikmele kehtestatud ergutusi, soodustusi ja hüvitusi.
(3) Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras on:
1) riigieelarvelises asutuses või ettevõttes töötaval Kaitseliidu tegevliikmel õigus tema maleva pealiku taotlusel Kaitseliidu väljaõppes osalemiseks ja teenistuskohustuste täitmiseks saada ühe aasta jooksul kuni viis päeva vabastust tööülesannete täitmisest koos tema keskmise palga säilitamisega ;
2) tööandja kohustatud Kaitseliidu tegevliikme ja maleva pealiku taotlusel võimaldama riigieelarvelises asutuses või ettevõttes töötavale Kaitseliidu tegevliikmele Kaitseliidu teenistuskohustuste täitmiseks ühe aasta jooksul kuni viis päeva palgata puhkust ;
3) Kaitseliidu tegevliikmel õigus saada kompensatsiooni Kaitseliidu sõjalises väljaõppes osalemisel tehtud kulutuste eest ;
4) kaitseväe reservväelastega ühisele õppekogunemisele kutsutud Kaitseliidu tegevliikmel õigus saada hüvitust reservväelastega võrdses ulatuses .
(4) Kaitseliidu tegevliikme mittesüülise invaliidistumise korral teenistuskohustuse täitmise ajal, kui see tõi kaasa tema töövõime osalise või täieliku kaotuse, maksab riik talle ühekordset toetust kaitseväelaste kohta kaitseväeteenistuse seaduses sätestatud ulatuses ja korras.
(5) Kaitseliidu tegevliikme mittesüülise hukkumise korral teenistuskohustuse täitmise ajal maksab riik tema ülalpidamisel olnud isikutele ühekordset toetust kaitseväelaste kohta kaitseväeteenistuse seaduses sätestatud ulatuses ja korras ning tema matus korraldatakse riigi kulul.
(6) Invaliidistumine või hukkumine loetakse mittesüüliseks, kui selle toimumise ajal järgis Kaitseliidu tegevliige tema kohta kehtivaid õigusakte või täitis pealiku käsku.
(7) Kaitseliidu liikme, kes ei kuulu mobiliseerimisele, võib mobilisatsiooni korral ja sõjaajal võtta vabatahtlikuna tegevteenistusse kaitseväe juhataja või ülemjuhataja kehtestatud korras.
(8) Kaitseliidu au-, toetaja- ja noorliikmel on kõik tegevliikme õigused, kui seadus ei sätesta teisiti. Kui see ei ole vastuolus seadusega, on välismaalasest Kaitseliidu au- või toetajaliikmel tegevliikmega võrdsed õigused.
6. peatükk KAITSELIIDU VARA JA ÕIGUSVÕIME
§ 33. Kaitseliidu vara
(1) Kaitseliidu vara on:
1) enne käesoleva seaduse jõustumist tema omandis olnud vara;
2) vara, mis Kaitseliidu taotlusel antakse käesoleva seaduse alusel tema omandisse;
3) vara, mis soetatakse riigieelarvest selleks eraldatud vahenditega;
4) vara, mille teine isik võõrandab Kaitseliidu kasuks;
5) vara, mis soetatakse siseastumis- ja liikmemaksude arvel;
6) vara, mis on saadud muul seadusega lubatud viisil.
(2) Kaitseliidul on õigus omada vara, mis oli Kaitseliidu või tema üksuse või allüksuse omand enne 1940. aasta 16. juunit.
(3) Kaitseliidu sisseastumis- ja liikmemaksu tasumise kord kehtestatakse põhikirjaga.
[Kehtetud – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
§ 34. Kaitseliidu vara kasutamine
(1) Kaitseliit on vara omanik, kes valdab, kasutab ja käsutab oma vara käesolevas seaduses, teistes õigusaktides ja oma põhikirjas sätestatud ulatuses ja korras.
(2) Kaitseliit võib anda tähtajaliselt teise isiku kasutusse ainult sellist vara, mille suhtes Kaitseliidu keskjuhatus on seisukohal, et see on Kaitseliidu eesmärkide saavutamiseks vajalik, kuid mida hetkel ei ole võimalik või otstarbekohane sel eesmärgil kasutada.
(3) Kaitseliit omandab vallasvara ning vajaduse korral võõrandab ja teostab muid tehinguid seaduses sätestatud ja Kaitseliidu põhikirjaga kehtestatud korras.
(4) Kaitseliidu relvade ja laskemoona soetamise, relvade valmistamise, parandamise, ümbertegemise ja lammutamise korra, samuti Kaitseliidu relvade ning laskemoonaga lubatud tehingute liigid ja teostamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus .
(5) Kaitseliit omandab kinnisvara ning pandib ja võõrandab temale kuuluvat kinnisvara Kaitseliidu keskkogu otsusel ja Vabariigi Valitsuse loal.
(6) Kaitseliit vastutab oma kohustuste eest oma varaga.
(7) Kaitseliit kasutab oma vara põhikirjalise tegevuse arendamiseks, lähtudes organisatsiooni eesmärkidest ja ülesannetest.
(8) Vara, mis on saadud Kaitseliidu maleva või muu üksuse majandustegevuse tulemusena või talle tehtud annetusena või selle arvel, võib tema valdusest ja kasutusest ära võtta ainult selle maleva esindajatekogu või üksuse üldkoosoleku nõusolekul.
§ 35. Kaitseliidu õigusvõime
(1) Kaitseliidul ei või olla õigusi ja kohustusi, mis on vastuolus tema eesmärkidega.
(2) Kaitseliidul on õigus:
2) asutada huvialaringe, harjutusväljakuid ja lasketiire;
3) avada puhkekodusid, puhke- ja spordibaase ning toitlustuskohti;
4) välja anda ajalehti, ajakirju, õpikuid, käsiraamatuid ja muid trükiseid;
5) korraldada korjandusi ning avalikke, sealhulgas tasulisi üritusi;
6) pidada töökodasid ja kauplusi;
7) olla keskkogu või keskjuhatuse otsusel osaühingu osanik ja aktsiaseltsi aktsionär;
8) asutada keskkogu või keskjuhatuse otsusel eraõiguslikke juriidilisi isikuid oma seadusjärgse ja põhikirjalise tegevuse toetamiseks.
9) [Kehtetu – RT I 2010, 15, 78 - jõust. 18.04.2010]
(3) [Kehtetu – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
(4) Laenu on Kaitseliidul õigus võtta Vabariigi Valitsuse loal.
61. peatükk VALVE
§ 351. Valve osutamine
(1) Valve käesoleva seaduse tähenduses on Eesti Vabariigi välisesinduse, riigikaitselise objekti või vara ja nende ümbruse jälgimine ründeohu või ründe avastamiseks, õigusrikkumise ärahoidmiseks või takistamiseks ning ohu kõrvaldamiseks ja meetmete võtmine valvatava objekti või vara puutumatuse tagamiseks.
(2) Objektide või vara loetelu, mida Kaitseliit võib valvata, kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega .
(3) Objekti või vara valve korraldamise ülesande annab Kaitseliidule kaitseväe juhataja, arvestades käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud Vabariigi Valitsuse määruses sätestatut. Kaitseväe juhataja teavitab esimesel võimalusel oma käsust ja selle sisust kirjalikult kaitseministrit.
(4) Valvelepingu valvatava objekti või vara valdajaga sõlmib Kaitseliidu ülem või tema volitatud isik.
1) valvet korraldava Kaitseliidu struktuuriüksuse nimetus, selle esindaja nimi ja kontaktandmed;
3) objekti või vara valvurite maksimaalne arv;
6) objekti või vara valvuril kasutada lubatud relvade ja erivahendite loetelu;
§ 352. Valvuri staatus
(1) Valvur on isik, kes osutab valvet käesoleva seaduse § 351 lõike 1 tähenduses.
(2) Valvuriks võib olla vähemalt 19-aastane Kaitseliidu tegevliige.
(3) Valvur peab olema läbinud Kaitseliidu korraldatava valvuri väljaõppe, mille õppekava kinnitab kaitseväe juhataja.
(4) Kaitseliidu ülem või tema volitatud isik sõlmib valvuriga vastavalt töölepingu seadusele töölepingu, milles muu hulgas näidatakse ära valvatava objekti valdaja või tema volitatud esindaja, kellel on õigus anda valvurile ajutisi korraldusi tööülesannete täitmisel. Valvatava objekti valdajal või tema volitatud esindajal ei ole õigust anda valvurile ülesandeid, mida ei ole sätestatud käesoleva seaduse § 351 lõikes 4 nimetatud lepingus.
(5) Valvet ei loeta teenistuskohustuse täitmiseks käesoleva seaduse § 23 lõike 1 tähenduses ja avalikuks teenistuseks avaliku teenistuse seaduse tähenduses.
§ 353. Valvuri õigused ja kohustused
(1) Valvur kannab töökohustusi täites Kaitseliidu poolt eraldatud vormiriietust ja identifitseerivat käesidet.
(2) Käesideme kirjelduse ja kandmise korra kehtestab kaitseminister määrusega .
1) tõkestada pääs valvatavale objektile või kinni pidada isik, kes püüab sinna siseneda loata või muu seadusliku aluseta;
2) kinni pidada isik, kes on loata sisenenud valvatavale objektile;
3) kinni pidada isik, keda kahtlustatakse valvataval objektil toimepandud süüteos;
4) kinni pidada isik, kes tungib või on tunginud valvatavale objektile, viibib seal asjakohase loa või muu seadusliku aluseta, ohustab valvatavat objekti, seal hoitavat vara, objektil viibivaid isikuid või takistab valvurit tema ülesannete täitmisel;
5) kõrgendatud ohu korral kontrollida isiku sisenemisel valvatavale objektile või sealt lahkumisel isikut või tema riietust või temaga kaasas olevat asja vaatlemise ja kompimise teel või tehnilise vahendi või vastava väljaõppe saanud teenistuskoera abil, et veenduda, et isiku valduses ei ole esemeid või aineid, millega ta võib ohustada ennast või teisi isikuid või mille omamine on keelatud.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 2 kuni 4 sätestatud alustel kinni peetud isikut teavitatakse kinnipidamise põhjusest ning vajaduse korral käesolevas peatükis sätestatud valvuri õigustest ja kohustustest.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 2 sätestatud alusel kinni peetud isik tuleb viivitamata juhatada valvatavalt objektilt välja ja vabastada.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 3 ja 4 sätestatud alustel kinni peetud isik tuleb viivitamata üle anda pädevale ametiasutusele.
(7) Valvur võib kinnipeetud isiku või temaga kaasas oleva asja, sealhulgas transpordivahendi läbi vaadata, et kindlustada, et isiku valduses ei ole eset või ainet, millega ta võib ohustada ennast või teisi isikuid või mille omamine on keelatud.
(8) Valvuril on õigus toimetada kinnipeetud isik teenistusruumi isiku ja temaga kaasas oleva asja läbivaatuseks või kuni tema üleandmiseni pädevale ametiasutusele. Isiku kinnipidamisest üleandmise eesmärgil teavitab valvur viivitamata pädevat ametiasutust. Isikut ei või kinni pidada kauem kui kuus tundi.
(9) Valvuril on õigus võtta käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud ese või aine hoiule. Eseme või aine hoiulevõtmine dokumenteeritakse. Koos kinnipeetud isiku üleandmisega antakse pädevale ametiasutusele üle ka isiku läbivaatusel hoiule võetud ese või aine. Isiku vabastamisel tagastatakse talle ese või aine viivitamata, välja arvatud juhul, kui eseme või aine omamiseks on vajalik luba, mis isikul puudub. Keelatud aine või esemete omamisest teavitab valvur pädevat ametiasutust esimesel võimalusel.
§ 354. Valvurile ette nähtud tagatised
(1) Kui tööülesande täitmise tagajärjel tekib valvuril püsiv töövõimetus, maksab Kaitseliit talle hüvitisena:
(2) Valvuri hukkumise korral tööülesande täitmisel maksab Kaitseliit ühekordse hüvitisena valvuri viie aasta töötasu, mis jaotatakse võrdselt toetust saama õigustatud isikute vahel. Toetust saama õigustatud isikuteks on valvuri lesk ja isik, kelle suhtes valvur täitis perekonnaseadusest tulenevat ülalpidamiskohustust.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 sätestatud hüvitis makstakse välja kahes võrdses osas. Esimene osa makstakse välja 30 päeva jooksul pärast töövõimetuse määramist kinnitava teabe esitamist Kaitseliidule. Teine osa makstakse välja esimese makse tegemisest ühe aasta möödumisel eeldusel, et töövõime ei ole taastunud. Töövõime taastumisel jäetakse teise osa väljamakse tegemata.
(5) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 2 sätestatud hüvitis makstakse välja kolmes võrdses osas. Esimene osa makstakse välja 30 päeva jooksul pärast töövõimetuse määramist kinnitava teabe esitamist Kaitseliidule. Teine osa makstakse välja esimese makse tegemisest ühe aasta möödumisel ja kolmas osa kahe aasta möödumisel eeldusel, et töövõime ei ole osaliselt või täielikult taastunud. Töövõime osalisel taastumisel vähendatakse väljamaksmisele kuuluvat osa poole võrra. Töövõime täielikul taastumisel enne teise või kolmanda osa väljamaksmiseks ettenähtud tähtaega jäetakse vastava osa väljamakse tegemata.
(6) Hüvitist saama õigustatud isikul on õigus hüvitist taotleda ühe aasta jooksul arvates töövõimetuse määramisest või valvuri hukkumisest.
§ 355. Relvad ja erivahendid
(1) Valvuril on õigus tööülesande täitmisel kanda sõjaväe-, külm- ja gaasirelva ning erivahendit.
(2) Sõjaväerelv on käesoleva peatüki tähenduses sõjaväerelvade registrisse kantud püstol, revolver, püss ja automaattulirelv.
(3) Külmrelv on käesoleva peatüki tähenduses kumminui ja teleskoopnui.
(4) Gaasirelv on käesoleva peatüki tähenduses gaasipihusti.
(5) Erivahend on käesoleva peatüki tähenduses:
1) soomus- ja muu kuulikindel vest;
2) käerauad;
4) kaitsekiiver.
(6) Sõjaväe-, külm- ja gaasirelva käitlemine toimub relvaseaduses või selle alusel antud õigusaktides sätestatud korras, kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti.
§ 356. Sunni kasutamine
(1) Sund on käesoleva seaduse tähenduses füüsilise isiku, looma või asja mõjutamine füüsilise jõuga, sõjaväe-, külm- või gaasirelvaga või erivahendiga. Sunni kasutamisel tuleb hoiduda füüsilise isiku, looma või asja kahjustamisest suuremal määral, kui see on konkreetsel juhul vältimatu.
(2) Füüsilist jõudu võib valvatava objekti kaitsmisel kasutada, kui ohu väljaselgitamine ja tõrjumine, isiku kinnipidamine või tema tegevuse tõkestamine valvuri suulise korraldusega ei ole õigel ajal võimalik või kui isik ei reageeri valvuri õiguspärasele korraldusele.
(3) Erivahendit võib valvatava objekti kaitsmisel kasutada valvuri või muu isiku vastu toimepandava ründe tõkestamiseks, kui sellega kaasneb oht valvuri või muu isiku elule või tervisele, ja isiku kinnipidamisel, kui on alust arvata, et ta võib põgeneda, rünnata valvurit või ohustada teisi isikuid või ennast.
(4) Käeraudu võib valvatava objekti kaitsmisel kasutada isiku kinnipidamisel, kui on alust arvata, et isik võib põgeneda, rünnata valvurit või ohustada teisi isikuid või ennast.
(5) Teenistuskoera võib kasutada valvatava objekti valveks ja kaitsmiseks. Teenistuskoer peab olema läbinud vähemalt põhidressuuri ja alluma oma juhi käsklustele. Suukorvita teenistuskoeraga võib valvataval objektil liikuda juhul, kui koer on rihma otsas või kui territoorium on aiaga piiratud ja teenistuskoera kasutamisest teavitavad asjakohased sildid. Teenistuskoera ei või jätta valvataval objektil järelevalveta.
(6) Valvur võib kasutada isiku suhtes sõjaväerelva ainult tema ründamisvõimetuks muutmiseks juhul, kui seda eesmärki ei ole võimalik saavutada käesoleva seaduse §-s 355 nimetatud muu relva või erivahendiga ning kui see on ühtlasi vajalik, et tõrjuda vahetut ohtu elule või raske tervisekahjustuse tekitamisele.
(7) Enne sunni kasutamist on valvur kohustatud hoiatama isikut, kelle vastu ta kavatseb sundi kasutada. Hoiatamisest võib loobuda, kui hoiatamine ei ole juhtumi asjaoludest tulenevalt võimalik. Sõjaväerelva kasutamine ilma eelneva hoiatuseta on lubatud ainult selleks, et tõrjuda vahetut ohtu elule või raske tervisekahjustuse tekitamisele. Rahvahulga vastu ei või sõjaväerelva ilma hoiatamata kasutada.
(8) Kui sunni kasutamine valvuri poolt tekitab isikule tervisekahjustuse või põhjustab isiku surma, on valvur kohustatud pädevat ametiasutust juhtumist viivitamata suuliselt teavitama ja esitama kirjaliku teate ühe ööpäeva jooksul pärast sündmuse toimumist.
(9) Kirjalikus teates märgitakse juhtumi toimumise aeg ja koht, sündmuse asjaolud, sunni kasutaja nimi ja selle isiku andmed, kelle vastu sundi kasutati ning kirjeldatakse sunni kasutamise tagajärgi. Välisriigis toimunud juhtumi korral jäetakse sunni kasutaja nimi märkimata ning teate kinnitab valvatava objekti valdaja.
§ 357. Kaitseliidu objektide või vara valve korraldamine
(1) Kaitseliidu objektide või vara valvet rahastatakse Kaitseliidu eelarvest.
(2) Kaitseliidu objektide või vara valvet korraldatakse käesoleva seaduse §-des 352 kuni 356 sätestatud korras.
7. peatükk KAITSELIIDU FINANTSEERIMINE JA JÄRELEVALVE
§ 36. Finantseerimine
Kaitseliitu finantseeritakse:
2) sisseastumis- ja liikmemaksudest;
3) kehtestatud korras sõlmitud lepingute alusel saadud vahenditest;
4) annetustest ja sponsorlusest;
5) eelarvevälistest sihtkapitalidest ja -fondidest ning muudest laekumistest;
6) muudest seaduslikult saadud vahenditest.
§ 37. Eelarve
(1) Kaitseliidu kõikide tulude ja kulude kohta koostatakse tasakaalustatud eelarve.
(2) Riigieelarvest Kaitseliidule eraldatud vahendeid kasutatakse sihtotstarbeliselt.
(3) Riigieelarvevälised tulud laekuvad tulu saanud maleva või muu üksuse arvele ja neid kasutatakse keskjuhatuse kehtestatud korras.
§ 38. Revisjon, kontroll ja aruandlus
(1) Riigikontrollil on õigus kontrollida Kaitseliidu majandustegevust Riigikontrolli seaduses sätestatud korras.
(2) Kaitseliidu majandustegevust kontrollitakse käesolevas seaduses sätestatud ning Kaitseliidu põhikirjaga kehtestatud korras määratud revisjoniga.
(3) Kaitseliidu raamatupidamist korraldatakse raamatupidamise seaduses, teistes õigusaktides ning Kaitseliidu põhikirjas sätestatud korras.
(4) Kaitseliit esitab statistilise, raamatupidamise ja mis tahes muu aruande seadusega sätestatud korras.
(5) [Kehtetu – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
(6) Sisekontrolli eelarveliste vahendite Kaitseliidu üksustes kasutamise sihipärasuse üle teostavad Kaitseliidu ülema määratud isikud.
(7) [Kehtetu – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
(8) Sihtfinantseeringu kasutamise kohta esitab Kaitseliit aruande finantseerijale viimase nõudel.
§ 39. Järelevalve ja inspekteerimine
(1) Riiklikku järelevalvet Kaitseliidu tegevuse üle teostavad Kaitseministeerium ning teised seadusega selleks volitatud ametiasutused ja ametnikud.
(2) Kaitseväe juhataja või kaitseväe ülemjuhataja:
1) inspekteerib Kaitseliitu isiklikult või alluvate ametiisikute kaudu;
2) valvab õigusaktide ja antud korralduste täitmist alluvate poolt Kaitseliidus;
3) lahendab alluvate ametiisikute vastu esitatud vaideid, kui need ei kuulu lahendamisele teiste õigusaktidega kehtestatud korras.
§ 40. Vara andmine Kaitseliidu omandisse
(1) Vabariigi Valitsus annab hiljemalt 2012. aasta 31. detsembriks Kaitseliidule tasuta üle sellise enne 1940. aasta 16. juunit Kaitseliidu või tema üksuste omandis olnud vara, mille üleandmist Kaitseliit taotleb ja mida on võimalik tema omandisse üle anda ning mis on vajalik käesolevas seaduses ja Kaitseliidu põhikirjas sätestatud ülesannete täitmiseks.
[RT I 2008, 1, 8 - jõust. 14.01.2008]
(2) Vara, mida Kaitseliit vajab vastavalt keskkogu otsusele, aga mida ei ole võimalik temale tagastada, asendatakse samaväärse varaga riigi kulul.
(3) Käesoleva seaduse jõustumisel Kaitseliidu valduses ja kasutuses olev riigivara, välja arvatud riigi omandis olevad lahingurelvad, laskemoon ja muu sõjaline varustus, antakse tasuta Kaitseliidu omandisse hiljemalt 2012. aasta 31. detsembriks riigivaraseaduses sätestatud tingimustel ja korras.
§ 41. [Kehtetu – RT I 2005, 64, 484 - jõust. 01.01.2006]
§ 42. Kaitseliidu põhikirja kinnitamine
Vabariigi Valitsus viib Kaitseliidu põhikirja kuue kuu jooksul pärast käesoleva seaduse jõustumist vastavusse Kaitseliidu seadusega.
§ 43. Kaitseliidu malevate ja Kaitseliidu Peastaabi ümberkorraldamine
(1) Alates 2006. aasta 1. maist lõpeb Kaitseliidu Peastaabi ja Kaitseliidu malevate staatus avalik-õiguslike juriidiliste isikutena ning nende õigusjärglaseks on Kaitseliit.
(2) 2005. aasta 31. detsembril Kaitseliidu malevate kui avalik-õiguslike juriidiliste isikute omandis olnud vara jääb malevate valdusesse ning sellisele varale kohaldatakse käesoleva seaduse § 34 lõiget 8.
§ 44. Valvuri väljaõppe nõuete rakendamine
Käesoleva seaduse § 352 lõikes 3 sätestatud valvuri väljaõppe läbimise nõuet kohaldatakse alates 2010. aasta 1. oktoobrist.