«Eesti maaelu arengukava 2007–2013» raames antava tehnilise abi toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord – Riigi Teataja
«Eesti maaelu arengukava 2007–2013» raames antava tehnilise abi toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord
«Eesti maaelu arengukava 2007–2013» raames antava tehnilise abi toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord - sisukord
§ 2 Toetuse andmise eesmärk, toetuse taotleja ja toetatavad tegevused
2 TOETUSE TAOTLEMINE JA TAOTLUSE MENETLEMINE
§ 4 Toetuse taotlemine ja taotluse menetlemine
§ 5 Koondkava muutmine
§ 6 Toetuse väljamaksmine
RT I, 09.06.2011, 2
Vastu võetud 16.06.2010 nr 71
RT I 2010, 34, 189
jõustumine 25.06.2010
06.06.2011 RT I, 09.06.2011, 1 12.06.2011
Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 63 lõike 3 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artikli 66 lõigete 2 ja 3 ning artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud «Eesti maaelu arengukavaga 2007–2013».
Määrusega kehtestatakse «Eesti maaelu arengukava 2007–2013» (edaspidi arengukava) raames antava tehnilise abi toetuse (edaspidi toetus) saamise täpsemad nõuded taotleja ja kavandatava tegevuse kohta, abikõlblikud kulud, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise kord, taotluse vorm ning toetuse väljamaksmise kord.
§ 2. Toetuse andmise eesmärk, toetuse taotleja ja toetatavad tegevused
(1) Tehniline abi on toetus, millega toetatakse EAFRDist arengukava rakendamisega seotud tegevusi.
(2) Toetuse andmise eesmärk on tagada arengukava ettevalmistamise, juhtimise ja rakendamise, seire, hindamise, teavitamise ja kontrollimisega seotud tegevuste elluviimine ning maaelu võrgustiku rajamine ja toimimine.
(3) Toetust võib taotleda Põllumajandusministeerium, Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (edaspidi PRIA), Põllumajandusamet, Põllumajandusuuringute Keskus, Maamajanduse Infokeskus, Keskkonnaamet, Veterinaar- ja Toiduamet ning «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 57 lõike 4 alusel PRIAga halduslepingu sõlminud isik.
[RT I, 09.06.2011, 1 - jõust. 12.06.2011]
(4) Toetatakse arengukava punktides 16.1 ja 16.2 nimetatud tegevusi, mis on kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1–40) artiklis 66 sätestatud nõuetega ning mis vastavad järgmistele tingimustele:
1) tegevus on otseselt seotud arengukava ja toetuse eesmärkidega;
2) tegevus on otseselt vajalik arengukava ja toetuse andmise eesmärkide saavutamiseks;
(5) Toetuse maksimaalne määr abikõlblikest kuludest on 100%.
1) kulud on kooskõlas § 2 lõikes 4 tegevuste kohta sätestatud tingimustega;
3) kulud vastavad lisas 1 toodud piirmääradele;
4) kulud on tehtud nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 71 kohaselt;
5) kulude tegemisel on järgitud «Riigihangete seaduses» ja teistes asjakohastes õigusaktides sätestatud tingimusi;
6) kulud on põhjendatud, selgelt ja üksikasjalikult kirjeldatud ning majanduslikult otstarbekad ja vajalikud toetuse eesmärgi saavutamiseks.
(2) Toetuse raames on abikõlblikud lõikes 1 sätestatud nõuetele vastavad kulud, sealhulgas:
1) tegevusi elluviiva töötaja, teenistuja ja eksperdi tööjõukulud, sealhulgas töötasu, lisatasu, preemia, puhkusetasu, puhkusetoetus, mis vastavad asutusesisele töö tasustamise juhendile ja on kooskõlas asutusesisese keskmise töötasuga;
2) töösooritusest sõltumatu toetus, mis on kooskõlas asutusesisese töö tasustamise juhendiga;
3) sotsiaalmaks, töötuskindlustusmakse ja haigushüvitise tööandjapoolne osa;
4) paragrahvi 2 lõikes 4 sätestatud tegevuste elluviimiseks vajaliku kontoritehnika, varustuse ja mööbli ostmise kulud lisas 1 toodud piirmäärade kohaselt;
5) kulud bürootarvetele, sideteenustele, tarkvara ja riistvara ning kontoritehnika soetamisele, hooldusele ja remondile, kommunaalkulud ning ruumide üürimise või rentimise kulud lisas 1 toodud piirmäärade kohaselt;
6) teenistuja, töötaja ning eksperdi värbamise kulud;
7) teenistuja ja töötaja lähetuskulud;
8) teenistuja ja töötaja koolituskulud;
9) transpordikulud, sealhulgas kulud mootorsõiduki rendile ja kasutusrendile, mootorsõiduki kasutusrendi esimene sissemakse, kindlustuskulud ning kütuse- ja hoolduskulud lisas 1 toodud piirmäärade kohaselt;
10) hindamiskomisjoni liikme töötasu, transpordi- ja majutuskulud, sealhulgas arengukava seirekomisjoni liikme või tema volitatud esindaja, välja arvatud riigiteenistuja, seirekomisjoni istungist osa võtmise transpordikulud;
11) arengukava ettevalmistamise, juhtimise ja rakendamise, seire, hindamise, teavitamise ja kontrollimisega seotud tõlkekulud;
12) komisjoni koosoleku ning toetuse andmise ja kasutamisega seotud seminari, koolituse, teavitamisürituse ja konverentsi korraldamise kulud, sealhulgas ruumide ja esitlustehnika rentimise kulud;
13) komisjoni koosolekul ning toetuse andmise ja kasutamisega seotud seminaril, koolitusel, teavitamisüritusel ja konverentsil osalemisega seotud majutus- ja transpordikulud;
14) komisjoni koosoleku ning toetuse andmise ja kasutamisega seotud seminaril, koolitusel, teavitamisüritusel ja konverentsil toitlustamise kulud;
15) toetuse andmise ja kasutamisega seotud eel-, vahe- ja järelhindamise kulud, sealhulgas ekspertiisikulud;
16) toetuse andmise ja kasutamisega seotud audititeenuse ostmise kulud;
17) arengukava rakendamisega seotud uuringu kulud;
18) arengukava eesmärkide elluviimisega ning toetuse andmise ja kasutamisega seotud teabematerjali soetamise, paljundamise, toimetamise, kujundamise, trükkimise ja avaldamise kulud;
19) teabe- ja reklaammaterjali väljaandmise ning reklaamkingituse soetamise kulud;
20) tele- ja raadiosaate ning filmi produtseerimise ja avaldamise kulud;
21) veebilehe loomise ja uuendamise kulud, sealhulgas toimetamise ja hooldamise kulud;
22) toetuse andmise ja kasutamisega seotud postikulud;
23) õigusabiteenuse ostmise kulud;
24) toetuse andmise ja kasutamise arvestuse ning toetuse väljamaksmise jaoks vajaliku infosüsteemi soetamise, paigaldamise ja hoolduse ning selleks vajalike tehniliste vahendite hankimise kulud;
25) «Eesti riikliku arengukava 2004–2006» 3. prioriteedi ja «Eesti maaelu arengukava 2004–2006» raames tehtud tegevuste lõpetamise kulud, kui need on kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 1320/2006, millega kehtestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 1698/2005 sätestatud maaelu arengu toetusele ülemineku eeskirjad (ELT L 243, 06.09.2006, lk 6–19), artikliga 13;
26) arengukava raames toetust saanud objektide tähistamisega seotud kulud;
27) järgmise programmiperioodi ettevalmistamisega seotud kulud;
28) nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 68 lõike 2 punktis b nimetatud tegevuste elluviimiseks vajalikud üldkulud.
2. peatükk TOETUSE TAOTLEMINE JA TAOTLUSE MENETLEMINE
§ 4. Toetuse taotlemine ja taotluse menetlemine
(1) Toetuse taotlemiseks esitab taotleja Põllumajandusministeeriumi struktuuriüksusele, mis on määratud täitma korraldaja ülesandeid (edaspidi korraldaja), järgmised dokumendid (edaspidi koos taotlus):
1) lisas 2 toodud vormi kohane taotlus ühe aasta tegevuste kohta;
2) lisas 3 toodud vormi kohased töötajate ja teenistujate tööülesandeid ning tööde ja teenuste iseärasusi täpsustavad lähteülesannete kirjeldused lisas 2 toodud vormi kohases taotluses märgitud tegevuste kohta.
(2) Taotleja esitab korraldajale taotluse järgmise aasta kohta 1. oktoobriks.
(3) Taotluses esitatud tegevuste vastavust §-s 3 sätestatud nõuetele kontrollitakse 20 tööpäeva jooksul arvates taotluse saamisest.
(4) Kui taotlejale on määratud puuduste kõrvaldamiseks tähtaeg, kuid ta ei ole määratud tähtaja jooksul puudust kõrvaldanud, arvab korraldaja taotlusest välja tegevused ja lähteülesanded, mis ei vasta §-s 3 sätestatud nõuetele. Korraldajal on õigus kaasata taotluse kontrollimisse erapooletu ekspert.
(5) Põllumajandusministeerium kontrollib taotluses esitatud kulude vastavust arengukava tehnilise abi eelarvele ning koostab koondkava eelnõu, milles on esitatud tehnilise abi vahendite jaotus toetuse saajate vahel tegevuste kaupa.
(6) Põllumajandusminister kinnitab koondkava 1. veebruariks.
(7) Põllumajandusministri kinnitatud koondkava esitatakse taotlejale. Kinnitatud koondkava koos lähteülesannetega esitatakse PRIAle.
§ 5. Koondkava muutmine
(1) Taotleja teavitab korraldajat kõigist kavandatavatest muudatustest. Koondkava muutmiseks esitab taotleja korraldajale jooksva aasta 31. maiks või 31. augustiks muudatusettepaneku, mis koosneb koondkava muudatuse vajalikkuse põhjendusest, muudetud eelarvest ja muudetud või uue lähteülesande kirjeldusest.
(2) Lähteülesannet võib muuta jooksvalt. Lähteülesande muutmiseks esitab taotleja korraldajale kooskõlastamiseks muudatusettepaneku, mis koosneb muudatuse vajalikkuse põhjendusest ja muudetud lähteülesande kirjeldusest.
(3) Korraldaja kontrollib muudatusettepanekus esitatud tegevuste ja lähteülesannete vastavust §-s 3 sätestatud nõuetele ning esitab kontrollitud muudatusettepaneku Põllumajandusministeeriumile kümne tööpäeva jooksul arvates ettepaneku saamisest.
(4) Põllumajandusministeerium kontrollib koondkava muudatuse vastavust arengukava tehnilise abi eelarvele viie tööpäeva jooksul arvates muudatusettepaneku saamisest ning täiendab koondkava muudatusettepaneku kontrolli tulemuse kohaselt.
(5) Kui taotlejale on määratud puuduste kõrvaldamiseks tähtaeg, kuid ta ei ole määratud tähtaja jooksul puudust kõrvaldanud, arvab korraldaja muudatusettepanekust välja tegevused ja lähteülesanded, mis ei vasta §-s 3 sätestatud nõuetele. Korraldajal on õigus kaasata muudatusettepaneku kontrollimisse erapooletu ekspert.
(6) Koondkava muudatuse kinnitab põllumajandusminister.
(7) Põllumajandusministri kinnitatud koondkava muudatus esitatakse taotlejale. Kinnitatud koondkava muudatus koos lähteülesannetega esitatakse PRIAle.
(1) Taotleja esitab PRIAle üks kord kuus lisas 4 toodud vormi kohase väljamaksetaotluse, lõigetes 3 ja 4 nimetatud dokumentides esitatud andmete põhjal lisas 5 toodud vormi kohase töötajate ja teenistujate tööjõukulusid kajastavate dokumentide nimekirja, lisas 6 toodud vormi kohase transpordikulusid kajastavate dokumentide nimekirja, lisas 7 toodud vormi kohase lähetuskulusid kajastavate dokumentide nimekirja ning kõikide ülejäänud kulude kohta lisas 8 toodud vormi kohase kuludokumentide nimekirja. Detsembrikuu kulude kohta esitab taotleja dokumendid 15. jaanuariks.
(2) Kui taotleja andmed ei ole kantud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrisse, esitab ta PRIAle «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 90 lõikes 1 nimetatud avalduse oma andmete kandmiseks registrisse.
(3) Taotleja esitab PRIAle järgmised § 3 lõike 2 punktides 1–3 nimetatud abikõlblikke kulusid tõendavate dokumentide ärakirjad:
1) teenistuja või töötaja tööjõukulude esmakordsel väljamakse taotlemisel teenistuja ametisse nimetamise käskkiri või töötajaga sõlmitud tööleping; töövõtulepingu alusel teenust osutava isiku puhul töövõtuleping, käsunduslepingu alusel teenust osutava isiku puhul käsundusleping;
2) esmakordsel väljamakse taotlemisel teenistuja või töötaja ametijuhend;
3) käskkiri või muu dokument ametijuhendi, teenistuja ametisse nimetamise käskkirja, töölepingu, töövõtulepingu või käsunduslepingu muudatuse kohta;
4) käskkiri või muu dokument teenistus- või töösuhte lõpetamise kohta.
(4) Taotleja esitab PRIA nõudmisel või juhul, kui abikõlblik kulu ilma käibemaksuta on vähemalt 3195 eurot, lisaks lõikes 3 nimetatud dokumentide ärakirjadele järgmised § 3 lõikes 2 nimetatud abikõlblikke kulusid tõendavate dokumentide ärakirjad:
1) teenistuja või töötaja kuu töötasu arvestuse kohta tööjõukulude arvestusleht, millel on näha tööpäevad, töötasu, puhkusetasu, puhkusetoetus, lapsepuhkuse tasu, haigushüvitis, sotsiaalmaks, töötuskindlustusmakse ja palgakulu kokku koos juurdearvestustega;
2) maksude tasumist, maksete tegemist ja töötasu ülekandmist tõendav dokument;
3) tööajatabel teenistuja või töötaja kohta;
4) dokument töötajale või teenistujale lisatasu või preemia määramise kohta;
5) selle isiku, kellelt toetuse saaja tellis teenust, tööd või ostis kaupa, väljastatud arve või muu kuludokument;
6) vajaduse korral arve juures või arvel selgitus selle kohta, kuidas abikõlblik kulu on eristatud mitteabikõlblikust kulust;
7) arve tasumist tõendav dokument;
8) teenistuja või töötaja lähetuskulusid tõendav dokument asutuses kehtestatud korra kohaselt;
9) lepingulise töö puhul lisaks kuludokumendile ja selle alusel kulude eest tasumist tõendavale maksekorraldusele leping ja tööde üleandmist-vastuvõtmist tõendav dokument, trükise puhul näidis;
10) ürituse puhul lisaks kuludokumendile ja selle alusel kulude eest tasumist tõendavale maksekorraldusele üritusest osavõtjate nimekiri ja ürituse päevakava;
11) transpordikulusid tõendavad dokumendid, sealhulgas sõidulehed, sõidupäevik või muu odomeetri alg- ja lõppnäitu tõendav dokument, isikliku sõiduauto kasutamise korral käskkiri või muu dokument transpordikulude hüvitamise kohta;
12) PRIA nõudmisel kuludega seotud muud dokumendid.
(5) PRIA kontrollib taotleja väljamaksetaotlust, lõikes 1 nimetatud kuludokumentide nimekirjasid ning lõigetes 3 ja 4 nimetatud kulusid tõendavaid dokumente.
(6) Kui väljamaksmiseks esitatud dokumentide nimekirjades loetletud kulusid tõendavad dokumendid ja tegevused vastavad põllumajandusministri kinnitatud koondkavale ning tehtud kulutused on abikõlblikud, maksab PRIA toetuse välja 30 tööpäeva jooksul arvates lõigetes 1–4 nimetatud nõuetekohaste dokumentide saamisest.
(7) Toetatava tegevuse elluviimist võib pärast taotluse rahuldamise otsuse tegemist rahastada enne töö, teenuse või vara soetamise eest tasumist (edaspidi ettemaks) kahes osas jooksva aasta 1. juuli kuni 30. septembri ja 1. oktoobri kuni 31. detsembri kulude hüvitamiseks, kui taotleja on täitnud järgmised nõuded:
1) taotleja esitab PRIAle lisas 9 toodud vormi kohase taotluse enne kulutuste tegemist toetatava tegevuse elluviimise rahastamise taotlemiseks (edaspidi ettemaksutaotlus) ja kavandatavate kulude jaotuse koondkavas esitatud tegevuste kaupa koos taotluse esitamise kuule järgneva kolme kuu kulude prognoosiga jooksva aasta 30. juuniks ja 10. oktoobriks;
2) 1. juuli kuni 30. septembri kulude hüvitamiseks esitatavas ettemaksutaotluses taotletav toetatava tegevuse elluviimise rahastamissumma (edaspidi ettemaksusumma) ei tohi ületada 1/4 asjaomaseks eelarveaastaks koondkavas taotlejale kinnitatud kogusummast, ning 1. oktoobri kuni 31. detsembri kulude hüvitamiseks esitatavas ettemaksutaotluses taotletav ettemaksusumma ei tohi ületada vahendite jääki, mis on asjaomaseks eelarveaastaks koondkavas taotlejale kinnitatud kogusumma ja kinnitatud koondkava alusel jooksval aastal taotlejale välja makstud toetuse summa vahe;
3) PRIA kannab abikõlbliku ettemaksusumma taotleja arvelduskontole kümne tööpäeva jooksul arvates ettemaksutaotluse laekumisest. Kui taotleja on esitanud korraldajale koondkava muudatusettepaneku, kannab PRIA abikõlbliku ettemaksusumma taotleja arvelduskontole kümne tööpäeva jooksul arvates põllumajandusministri poolt koondkava muudatuse kinnitamisest;
4) PRIAl on õigus taotletud ettemaksusummat vähendada, kui ettemaksutaotluses esitatud andmed ei vasta punktides 1 ja 2 sätestatud nõuetele;
5) ettemaks on abikõlblike kulude hüvitamiseks ära kasutatud ettemaksutaotluses märgitud ajavahemiku viimaseks päevaks ning selle tõendamiseks on esitatud PRIAle lõigetes 1–4 nimetatud nõuetekohased dokumendid ettemaksu perioodile järgneva kuu 10. kuupäevaks. Detsembrikuu kulude kohta esitab taotleja dokumendid 15. jaanuariks;
6) 1. juuli kuni 30. septembri kulude hüvitamiseks makstud kasutamata ettemaksusumma kohta teeb PRIA tasaarvelduse, arvestades kasutamata ettemaksu jäägi maha järgmisest toetuse väljamaksest või ettemaksusummast;
7) kui pärast oktoobri-, novembri- ja detsembrikuu kulude hüvitamiseks ettemaksutaotluse esitamist selgub, et mõni taotluses nimetatud tegevus tehakse väiksemas mahus, kui on taotlusel näidatud, tehakse pärast jooksva aasta 31. detsembrit, jääb tegemata või asendatakse teise tegevusega, teavitab taotleja PRIAt sellest jooksva aasta 10. detsembriks;
8) taotleja tagastab punktis 7 sätestatud juhul enammakstud ettemaksusumma PRIA arvelduskontole jooksva aasta 31. detsembriks.
(8) Kui taotlejale on määratud puuduste kõrvaldamiseks tähtaeg, kuid ta ei ole määratud tähtaja jooksul puudust kõrvaldanud, teeb PRIA osalise väljamaksetaotluse rahuldamise otsuse.
(9) Pärast toetuse väljamaksmist esitab PRIA Põllumajandusministeeriumile iga kuu 15. kuupäevaks eelmisel kuul välja makstud toetuste kohta lisas 10 toodud vormi kohase aruande asutuste ja tegevuste kaupa.
(1) Määruse alusel korraldusasutusele esitatud dokumente taotlejale ei tagastata. Nimetatud dokumente säilitatakse vähemalt 12 aastat arvates programmiperioodi lõppemisest.
(2) Toetuse saaja tagab toetuse kasutamisega seotud dokumentide, sealhulgas kuludokumentide ja lepingute säilitamise vähemalt 12 aastat arvates programmiperioodi lõppemisest.
(3) PRIA tagab toetuse kasutamisega seotud dokumentide säilitamise vähemalt 12 aastat arvates programmiperioodi lõppemisest.
(2) 2010. aastal esitab taotleja § 5 lõikes 1 nimetatud muudatusettepaneku korraldajale 30. juuniks või 31. augustiks.
(3) 2011. aastal esitab Veterinaar- ja Toiduamet korraldajale § 4 lõikes 1 nimetatud taotluse 15. juuniks.
Lisa 2 Tehnilise abi toetuse taotlus
Lisa 3 Lähteülesanne
Lisa 4 Väljamaksetaotlus ülekannete tegemiseks arvestusperioodi kohta
Lisa 5 Töötajate/teenistujate tööjõukulud (koondkava tegevus 1.1)
Lisa 6 Transpordikulud (koondkava tegevus 3.1)
Lisa 7 Lähetused (koondkava tegevus 1.6)
Lisa 8 Väljamaksetaotluse kuludokumentide nimekiri
Lisa 9 Ettemaksutaotlus arvestusperioodil tehtavate kulutuste katteks
Lisa 10 Tegelikult väljamakstud toetus kuus


Viimsi Vallavalitsuse nimekomisjoni põhimäärus – Riigi Teataja
Viimsi Vallavalitsuse nimekomisjoni põhimäärus
Viimsi Vallavalitsuse nimekomisjoni põhimäärus - sisukord
§ 2 Komisjoni koosseis
§ 3 Komisjoni töökorraldus
§ 4 Komisjoni ülesanded ja õigused
§ 5 Komisjoni tegevuse lõpetamine
RT IV, 28.09.2016, 13
Vastu võetud 26.01.2016 nr 2
RT IV, 28.01.2016, 18
jõustumine 05.02.2016
20.09.2016 RT IV, 28.09.2016, 2 01.10.2016
Määrus kehtestatakse Viimsi valla põhimääruse § 48 lõigete 2 ja 3 ja Viimsi Vallavolikogu 15.12.2015 määruse nr 25 „Viimsi valla kohanimede määramise kord“ § 2 lõike 4 alusel.
(1) Viimsi Vallavalitsuse nimekomisjon (edaspidi komisjon) on Viimsi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) alatine komisjon, mille eesmärgiks on nõustada vallavalitsust kohanimede määramisel, korraldamisel ja kasutamisel.
(2) Komisjoni põhimääruse kinnitab ja teeb selles muudatusi vallavalitsus.
(3) Komisjon juhindub oma tegevuses riigi ja Viimsi valla õigusaktidest ning oma põhimäärusest.
§ 2. Komisjoni koosseis
(1) Komisjon on 4 kuni 6 liikmeline. Komisjoni koosseisu kuuluvad vallavalitsuse poolt nimetatud isikud.
(2) Komisjoni koosseisu kinnitab vallavalitsus korraldusega.
(3) Komisjoni esimees on geodeesia- ja geoinfo peaspetsialist. Komisjoni aseesimees nimetatakse vallavalitsuse korraldusega koosseisu kinnitamisel.
[RT IV, 28.09.2016, 2 - jõust. 01.10.2016]
(4) Komisjoni tehnilist tööd korraldab komisjoni sekretär, kes ametikoha järgselt tegeleb aadressiandmetega. Komisjoni sekretär kuulub komisjoni koosseisu.
(5) Komisjoni liige võib avalduse alusel tagasi astuda. Vallavalitsusel on õigus olenemata põhjusest komisjoni liige igal ajal tagasi kutsuda. Komisjoni liikme volitused lõppevad vastava õigusakti jõustumisest.
§ 3. Komisjoni töökorraldus
(1) Komisjoni töövorm on koosolek. Koosoleku kokkukutsumise otsustab, päevakorra kinnitab ja koosolekut juhib komisjoni esimees. Komisjoni esimehe puudumisel juhib komisjoni koosolekuid komisjoni aseesimees.
(2) Koosolekud toimuvad vastavalt vajadusele, kuid vähemalt kord kvartalis. Komisjoni koosoleku kutsub kokku komisjoni sekretär.
(3) Komisjoni esimehel on õigus vajadusel kutsuda komisjoni tööst sõnaõigusega osa võtma isikuid, kes ei kuulu komisjoni koosseisu.
(4) Komisjoni sekretär valmistab ette komisjoni koosolekuks vajalikud materjalid, koostab koosoleku protokolli ja korraldab jooksvate küsimuste lahendamise.
(5) Komisjoni koosolek on otsustusvõimeline, kui kohal on vähemalt pool komisjoni koosseisust. Komisjoni otsused võetakse vastu poolthäälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustavaks komisjoni esimehe hääl.
(6) Komisjoni otsused protokollitakse ja vormistatakse kolme tööpäeva jooksul. Protokollile kirjutab alla komisjoni juhataja. Komisjoni liikmete eriarvamused protokollitakse nende nõudmisel. Komisjoni protokollid säilitatakse vallavalitsuses.
(7) Komisjoni otsused on kohanimede määramisel soovitusliku iseloomuga.
(8) Komisjon on aruandekohustuslik vallavalitsuse ees.
§ 4. Komisjoni ülesanded ja õigused
(1) Komisjoni ülesanded on:
1) arutada Viimsiga seonduvaid kohanime valiku küsimusi väikekohtadele ja teistele objektidele, mis on sätestatud Viimsi valla kohanimede määramise korras;
2) valmistada ette vallavalitsuse õigusaktide eelnõusid kohanime määramiseks, muutmiseks, taastamiseks või kehtetuks tunnistamiseks;
3) teha ettepanekuid kohanimede ning kohanimesid sisaldavate objektinimetuste kohta ametiasutustele või ametiisikutele, kes on pädevad neid määrama, muutma, taastama ja kehtetuks tunnistama;
4) teha vallavalitsusele ettepanekuid kohanimede määramist reguleerivate ja kohanimedega seotud riigi või Viimsi õigusaktide algatamiseks või muutmiseks;
5) kooskõlastada ametlikke või mitteametlikke kohanimesid ja neid sisaldavaid objektinimetusi vastavalt Viimsi valla kohanimede määramise korrale.
1) saada komisjoni tööks vajalikke andmeid ja dokumente valla ametiasutustelt ja hallatavatelt asutustelt;
2) kaasata komisjoni töösse eksperte ja teisi isikuid;
3) küsida kohanimede kohta arvamust Vabariigi Valitsuse poolt moodustatud kohanimenõukogult või eksperthinnangut Vabariigi Valitsuse poolt määratud nimeteaduslikult usaldusasutuselt.
4) avalikustada oma tegevust meedias.
§ 5. Komisjoni tegevuse lõpetamine
Komisjoni tegevuse lõpetab vallavalitsus.
(2) Määrus jõustub 5. veebruril 2016.


8 ETTEVÕTJA TEATAMISKOHUSTUS JA VASTUTUSKINDLUSTUS
§ 32 Majandustegevusteade
§ 371 Riikliku järelevalve erimeetmed
§ 38 Riikliku järelevalve erisused
RT I, 29.06.2014, 15
23.04.2014 RT I, 10.05.2014, 1 20.05.2014, osaliselt 01.07.2014
2) elektripaigaldise omanikule, teavitatud asutusele, elektritöö ettevõtjale, tehnilise kontrolli teostajale, personali sertifitseerimise asutusele, elektripaigaldise käidu korraldajale ja elektritöö juhile.
3) [kehtetu - RT I, 29.06.2014, 1 - jõust. 01.07.2014]
(3) Elektriseadmele ja -paigaldisele, nende elektromagnetilisele ühilduvusele ning märgistuse või teabega varustamisele esitatavad nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Elektriseadme vastavushindamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(7) Elektripaigaldise kaitsevööndi ulatuse ja kaitsevööndis tegutsemise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Käidukorralduse nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(31) Elektripaigaldise projekti ekspertiisi teeb samasuguse elektripaigaldise projekti koostamiseks pädev ja projekti koostajast sõltumatu isik.
(8) Elektritöö nõuded kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 1 nimetatud mõõtmisi võib teha akrediteeritud või mõõteseaduse kohaselt erialaselt pädevaks hinnatud labor.
(1) Tehnilise kontrolli teostaja käesoleva seaduse tähenduses on inspekteerimisasutuse sõltumatuse kriteeriumide alusel A-, B- või C-tüüpi inspekteerimisasutus või elektritöö ettevõtja.
[RT I, 10.05.2014, 1 - jõust. 01.07.2014]
(4) C-tüüpi inspekteerimisasutus on seotud kontrollitavate elektripaigaldiste kavandamise, tootmise, paigaldamise, kasutamise või hooldamisega. C-tüüpi inspekteerimisasutus võib teha tehnilist kontrolli teise ja kolmanda liigi elektripaigaldistes vastavalt akrediteerimisulatusele. C-tüüpi inspekteerimisasutus ei või teha kasutuselevõtule eelnevat tehnilist kontrolli oma ettevõtte või emaettevõtte ehitatud, renoveeritud või remonditud elektripaigaldises.
(2) Valdkonna eest vastutav minister võib kehtestada võrdluskontrolli korra.
(4) Tehnilise kontrolli korra ja mahud ning korralise kontrolli juhud ja sageduse kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(3) Elektripaigaldise ja selle tehnilise kontrolli kohta esitatavate andmete loetelu ja esitamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
(3) Pädevusklassid ning personali sertifitseerimise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister.
1) [kehtetu - RT I, 29.06.2014, 1 - jõust. 01.07.2014]
8. peatükk ETTEVÕTJA TEATAMISKOHUSTUS JA VASTUTUSKINDLUSTUS
§ 32. Majandustegevusteade
Ettevõtja, kes soovib tegutseda elektritöö ettevõtjana, tehnilise kontrolli teostajana, mõõte- ja teimilaborina või personali sertifitseerimise asutusena (edaspidi ettevõtja), esitab majandustegevusteate.
(1) Käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuete täitmise üle teostab riiklikku järelevalvet Tehnilise Järelevalve Amet.
(2) Elektripaigaldise nõuetele vastavuse üle teostab riiklikku järelevalvet ka Tööinspektsioon.
(3) Elektripaigaldise või -seadme tehnilise kontrolli nõuete täitmise üle teostab riiklikku tuleohutuse järelevalvet ka Päästeamet.
(4) Tehnilise Järelevalve Ameti pädevusse kuulub:
2) järelevalve elektripaigaldise ehitamise, kasutusele võtmise ja kasutamise, elektripaigaldise käidu ning elektritöö tegemise vastavuse üle käesoleva seaduse ning selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuetele;
3) järelevalve teavitatud asutuse ja ettevõtja suhtes käesoleva seaduse ning selle alusel kehtestatud õigusaktide nõuete järgimise üle;
5) elektriseadme turule laskmise keelamine ajaks, mis on vajalik selle nõuetele vastavuse tagamiseks, samuti nõude esitamine ohtlikuks osutunud ning nõuetele mittevastava elektriseadme turult eemaldamiseks ja elektriseadme või -paigaldise kasutamise peatamiseks;
6) ettekirjutuste ja otsuste tegemine.
§ 371. Riikliku järelevalve erimeetmed
§ 38. Riikliku järelevalve erisused
(1) Tehnilise Järelevalve Amet võib korrakaitseseaduse §-s 50 sätestatud tingimustel siseneda üksnes elektriseadme või -paigaldise valmistamis-, paigaldus-, kasutus-, remondi-, ehitus-, hooldus-, ladustamis- ja müügikohta, samuti teavitatud asutuse, tehnilise kontrolli teostaja ja personali sertifitseerimise asutuse ruumidesse.
(2) Tehnilise Järelevalve Ametil on õigus nõuda kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/108/EÜ, mis käsitleb liikmesriikide elektromagnetilise ühilduvuse alaste õigusaktide ühtlustamist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 89/336/EMÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 24–37), artikliga 4 järgmiste elektriseadmete või -paigaldiste kasutusele võtmist või kasutamist käsitlevate erimeetmete rakendamist:
2) ohutuse huvides võetavad meetmed, mille eesmärk on kaitsta üldkasutatavaid elektroonilise side võrke või vastuvõtu- või saatejaamu, kui neid kasutatakse ohutuse huvides täpselt määratud olukordades.
(3) Kui riikliku järelevalve käigus tuvastatakse, et käidukorraldaja, elektritöö juht või tehnilist kontrolli teostav töötaja on rikkunud käidukorraldusele, elektritööle või tehnilisele kontrollile käesoleva seadusega kehtestatud nõudeid ja sellega põhjustanud ohu inimesele, varale või keskkonnale, võib Tehnilise Järelevalve Ameti juht või tema volitatud ametiisik sõltuvalt rikkumise raskusest ja lisaks muude käesolevast seadusest tulenevate sanktsioonide rakendamisele peatada käidukorraldaja, elektritöö juhi või tehnilist kontrolli teostava töötaja pädevustunnistuse kehtivuse kuni üheks aastaks. Pädevustunnistuse kehtivuse peatamise tähtaja lõppemisel tuleb selle kehtivuse taastamiseks teha uus pädevuseksam vastavalt käesoleva seaduse § 29 lõike 3 punktile 1.
Käesoleva seaduse rikkumise korral tehtud ettekirjutuse sundtäitmisel rakendatava sunniraha ülemmäär on 2000 eurot.


text:
19. aprill 2018(*)
Eelotsusetaotlus – Konkurents – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – ELTL artikli 102 teise lõigu punkt c – Mõiste „ebasoodne konkurentsiolukord“ – Diskrimineerivad hinnad järgneval turul – Autoriõigusega kaasnevaid õigusi haldav ühistu – Tasu, mida maksavad liikmesriigi ettevõtjad, kes pakuvad telesignaali ja selle sisu edastamise tasulist teenust
Kohtuasjas C‑525/16,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (konkurentsi, regulatsiooni ja järelevalve asjadega tegelev kohus, Portugal) 13. juuli 2016. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 13. oktoobril 2016, menetluses
arvestades kirjalikku menetlust ja 5. oktoobri 2017. aasta kohtuistungil esitatut,
– MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA, esindajad: advogada M. Couto, advogada S. de Vasconcelos Casimiro, advogada P. Castro e Sousa, advogado N. Mimoso Ruiz ja advogado A. Norinho de Oliveira,
– GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL, esindjad: advogado O. Castelo Paulo, advogado G. Gentil Anastácio, advogado L. Seifert Guincho, P. Guerra e Andrade ja advogada A. R. Gomes de Andrade,
– Portugali valitsus, esindajad: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, S. Carvalho Sousa ja M. Caldeira,
– Hispaania valitsus, esindajad: M. A. Sampol Pucurull ja A. Gavela Llopis,
– Euroopa Komisjon, esindajad: P. Costa de Oliveira, A. Dawes, H. Leupold ja T. Christoforou,
1 Eelotsusetaotlus puudutab ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tõlgendamist.
2 Taotlus on esitatud vaidluses, mille pooled on MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA (edaspidi „MEO“) ja Autoridade da Concorrência (konkurentsiamet, Portugal) ning mille ese on viimase otsus lõpetada menetlus seoses MEO kaebusega GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes Ou Executantese (Portugali teoste esitajate õiguste haldamise ühistu, edaspidi „GDA“) väidetava turgu valitseva seisundi kuritarvitamise kohta muu hulgas diskrimineeriva tasu tõttu, mida GDA kohaldas MEO-le kui telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse osutajale.
3 Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [ELTL] artiklites [101] ja [102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 3 lõike 1 viimane lause sätestab:
„Kui liikmesriikide konkurentsiasutused või siseriiklikud kohtud kohaldavad siseriiklikku konkurentsiõigust [ELTL] artikli [102] alusel keelatud kuritarvitamise suhtes, peavad nad kohaldama ka [ELTL] artiklit [102].“
4 Uue konkurentsiseaduse (Novo Regime Juridíco da Concorrência) artikli 11 lõikel 1 ja lõike 2 punktil c on sama sisu, mis ELTL artikli 102 teise lõigu punktil c.
5 GDA on esitajate õiguste kollektiivse haldamisega tegelev mittetulundusühistu, kes haldab oma liikmete ja temaga esindus- ja/või vastastikuse esindamise lepingu sõlminud samasuguste välismaiste ühistute liikmete autoriõigusega kaasnevaid õigusi. Oma ülesannete täitmisel on GDA põhitegevus autoriõigusega kaasnevate õiguste teostamisest tulenevate tasude sissenõudmine ja nende summade jagamine õiguste omajatele.
6 See ühistu on nüüdsest ainus Portugalis tegutsev esitajate kaasnevate õiguste kollektiivse haldamise organisatsioon.
7 Ettevõtjate hulgas, kes kasutavad GDA liikmete ja GDAga esindus- või vastastikuse esindamise lepingu sõlminud samasuguste välismaiste ühistute liikmete repertuaari, on telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse pakkujad. Põhikohtuasja hageja MEO on üks nendest teenusepakkujatest ja seega GDA klient.
8 GDA kohaldas aastatel 2010–2013 nendele teenusepakkujatele hulgipakkumuse raames samal ajal kolme eri tariifi, kohaldades seega telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse eri osutajale erinevaid tariife.
9 Euroopa Kohtu toimikust nähtub, et MEO suhtes kohaldas GDA tariifi, mis oli kindlaks määratud ühe 10. aprilli 2012. aasta vahekohtuotsusega. Nimelt näeb kohaldatav riigisisene õigus ette, et kui läbirääkimistel õiguste üle kokkulepet ei saavutata, on pooled kohustatud pöörduma vahekohtu poole.
10 MEO õiguseellane PT Comunicações SA esitas 24. juunil ja 22. oktoobril 2014 konkurentsiametile GDA suhtes kaebuse turgu valitseva seisundi võimaliku kuritarvitamise kohta. Kuritarvitamine oli tingitud asjaolust, et GDA kohaldas esitajate autoriõigustega kaasnevate õigustega seoses liiga kõrgeid hindu ja kohaldas lisaks erinevaid tingimusi MEO ning telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse ühe teise osutaja, NOS Comunicações SA (edaspidi „NOS“) suhtes.
11 Konkurentsiamet algatas 19. märtsil 2015 uurimise, mille ta 3. märtsi 2016. aasta otsusega lõpetas põhjusel, et puudusid piisavalt veenvad tõendid turgu valitseva seisundi kuritarvitamise kohta.
12 Konkurentsiamet tuvastas, et aastatel 2009–2013 kohaldas GDA teatud klientide suhtes eri tariife. Kuid see amet leidis ka, tuginedes muu hulgas telesignaali ja selle sisu edastamise teenuse jaepakkumise kulude, tulude ja tootluse struktuurile, et need erinevad tariifid ei halvendanud MEO konkurentsipositsiooni.
13 Nimetatud ameti hinnangul peavad selleks, et saaks tuvastada ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c rikkumise, diskrimineerivad hinnad suutma tegelikult kahjustada konkurentsi turul, tekitades ühele või mitmele konkureerivale ettevõtjale ebasoodsa konkurentsiolukorra, võrreldes teistega. Tõlgendus, mille kohaselt turgu valitsevas seisundis ettevõtja igasugune diskrimineeriv tegevus on ipso facto ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c rikkumine, läheks vastuollu Euroopa Kohtu praktikaga.
14 MEO esitas konkurentsiameti 3. märtsi 2016. aasta otsuse peale kaebuse menetlemine lõpetada kaebuse Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisãole (konkurentsi, regulatsiooni ja järelevalve asjadega tegelev kohus, Portugal), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, väites, et selle otsusega on rikutud õigusnormi, sest selle asemel, et hinnata ebasoodsa konkurentsiolukorra kriteeriumi, nagu seda on tõlgendatud Euroopa Kohtu praktikas, uuris konkurentsiamet, kas tegemist on märkimisväärse ja kvantitatiivselt mõõdetava konkurentsimoonutusega. MEO leiab aga, et viidatud kohtupraktika kohaselt oleks konkurentsiamet pidanud uurima, kas asjasse puutuv tegevus võis kahjustada konkurentsi.
15 Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et de facto monopol, mis GDA‑l asjaomasel turul on, võimaldab põhimõtteliselt asuda seisukohale, et tal on turgu valitsev seisund. Kuid see kohus märgib ka, et on märke selle kohta, et telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse pakkujatel on siiski GDA suhtes oluline läbirääkimisruum.
16 Selle kohtu hinnangul põhines 3. märtsi 2016. aasta otsus kaebuse menetlemine lõpetada asjaolul, et GDA poolt vastavalt MEO ja NOSi suhtes kohaldatud tariifide erinevus oli väike, võrreldes keskmise kuluga, mistõttu see erinevus ei saanud kahjustada MEO konkurentsipositsiooni, sest ta suutis selle erinevuse katta. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib selle kohta, et MEO turuosa telesignaali ja selle sisu edastamise tasulise teenuse pakkumise turul suurenes perioodil, mil GDA kohaldas MEO ja NOSi suhtes eri tariife.
17 Põhikohtuasja menetluses esitas MEO arvandmed seoses MEO ja NOSi kogukulu ja keskmise kuluga tarbija kohta. MEO esitas ka arvandmed tema tulu ja tootluse kohta asjasse puutuval perioodil, s.o aastatel 2010–2013.
18 Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul ei ole välistatud, et see erinevate tariifide kohaldamine võis MEO konkurentsivõimet kahjustada.
19 Selle kohtu sõnul tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et teatava kaubanduspartnerite diskrimineeriva tegevusega võib olemuslikult kaasneda ebasoodne konkurentsiolukord. Lisaks nähtub sellest kohtupraktikast, et kui esineb esimese tasandi diskrimineeriv tegevus, mis mõjutab otseseid konkurente, kes tegutsevad samal asjaomasel turul, siis piisab selle tõendamisest, et see tegevus võib piirata konkurentsi. Mis puudutab diskrimineerimist järgneval turul, mida käsitletakse põhikohtuasjas, siis ei ole a priori vajalik konkreetselt hinnata mõju kahjustatud ettevõtjate konkurentsipositsioonile.
20 Kuid Euroopa Kohus ei ole siiski veel selgelt määratlenud seda, mil määral tuleb võimaliku turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega konkreetse mõju avaldamist arvesse võtta selle tuvastamisel, kas esineb „ebasoodne konkurentsiolukord“ ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses.
21 Selles kontekstis otsustaski Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (konkurentsi, regulatsiooni ja järelevalve asjadega tegelev kohus, Portugal) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kui konkurentsiameti haldusmenetluses on tõendeid või kaudseid tõendeid selle kohta, et turgu valitsevas seisundis ettevõtja kohaldab ühe jaemüügiettevõtja suhtes diskrimineerivaid tariife, mille tagajärjel pannakse viimane ebasoodsamasse olukorda, võrreldes tema konkurentidega, siis kas selleks, et kvalifitseerida see tegevus „ebasoodsasse konkurentsiolukorda panemisena“ ELTL artikli 102 [teise lõigu] punkti c tähenduses, tuleb ka hinnata selle tagajärje raskust, asjasse puutuvust või olulisust kahjustatud ettevõtja konkurentsipositsioonile ja/või konkurentsivõimele, eriti tema võimele tulla toime hulgipakkumise tasemel kantud kulude erinevusega?
2. Kas ELTL artikli 102 [teise lõigu] punkti c, [15. märtsi 2007. aasta kohtuotsust British Airways vs. komisjon (C‑95/04 P, EU:C:2007:166,) ja 9. septembri 2009. aasta kohtuotsust Clearstream vs. komisjon (T‑301/04, EU:T:2009:317)] on õige tõlgendada nii, et kui konkurentsiameti haldusmenetluses on tõendeid või kaudseid tõendeid selle kohta, et turgu valitsevas seisundis ettevõtja poolt diskrimineerivate hindade kohaldamisel on „märkimisväärselt väike mõju“ selle jaemüügiettevõtja kuludele, tulule ja tootlusele, siis puuduvad kaudsed tõendid turgu valitseva seisundi kuritarvitamise ja keelatud tegevuse kohta?
3. Või kas vastupidi, sellest üksi ei piisa selleks, et välistada, et kõnealust tegevust võiks pidada turgu valitseva seisundi kuritarvitamiseks ja keelatud tegevuseks ELTL artikli 102 [teise lõigu] punkti c tähenduses, ja see on asjasse puutuv ainult rikkumise toime pannud ettevõtja vastutuse ulatuse või karistuse kindlaksmääramisel?
4. Kas seda, et ELTL artikli 102 [teise lõigu] punktis c ette nähtud olukord peab olema niisugune, mis paneb [kaubanduspartnerid] „ebasoodsasse konkurentsiolukorda“, tuleb tõlgendada nii, et diskrimineerimisest saadav eelis ise peab moodustama teatud miinimumprotsendi asjaomase ettevõtja kulustruktuuris?
5. Kas seda, et ELTL artikli 102 [teise lõigu] punktis c ette nähtud olukord peab olema niisugune, mis paneb [kaubanduspartnerid] „ebasoodsasse konkurentsiolukorda“, tuleb tõlgendada nii, et diskrimineerimisest saadav eelis ise peab vastama konkureerivate ettevõtjate hulgipakkumise keskmiste kulude vahe miinimumsummale?
6. Kas seda, et ELTL artikli 102 [teise lõigu] punktis c ette nähtud olukord peab olema niisugune, mis paneb [kaubanduspartnerid] „ebasoodsasse konkurentsiolukorda“, võib tõlgendada nii, et diskrimineerimisest saadav eelis ise peab asjasse puutuvat turgu ja teenust silmas pidades olema suurem kui [käesolevas eelotsusetaotluses viidatud] tabelites 5–7 märgitud vahed, et käsitada vaidlusalust tegevust keelatud tegevusena?
7. Kui vastus ühele neljandast kuni kuuenda küsimuseni on jaatav, siis kuidas tuleb kindlaks määrata ebasoodsama olukorra see asjasse puutuvuse miinimumlävi asjaomasel jaeturul konkureerivate ettevõtjate kulustruktuuri või keskmiste kulude suhtes?
8. Kui see miinimumlävi määratakse kindlaks, siis kas juhul, kui see lävi jääb igal aastal saavutamata, on võimalik välistada [9. septembri 2009. aasta kohtuotsusest Clearstream vs. komisjon (T‑301/04, EU:T:2009:317)] tulenev eeldus, et tuleb asuda seisukohale, et kaubanduspartnerile võrdväärsete teenuste eest erinevate hindade kohaldamine, mis toimub pidevalt viie aasta jooksul ja mida teeb ettevõtja, kellele kuulub eelneval turul tegelik monopol, ei saa jätta kõnealusele kaubanduspartnerile tekitamata ebasoodsat konkurentsiolukorda?“
22 Oma küsimustega, mida tuleb analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas mõistet „ebasoodsam konkurentsiolukord“ ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see nõuab, et analüüsitaks turgu valitsevas seisundis ettevõtja kohaldatavate erinevate hindade konkreetseid tagajärgi kahjustatud ettevõtja konkurentsiolukorrale, ja vajaduse korral seda, kas tuleb arvesse võtta nende tagajärgede olulisust.
23 ELTL artikli 102 esimese lõigu ja teise lõigu punkti c kohaselt on siseturus või selle olulises osas turgu valitsevas seisundis oleval ettevõtjal keelatud rakendada kaubanduspartnerite suhtes võrdväärsete tehingute puhul erinevaid tingimusi, pannes nad sellega ebasoodsasse konkurentsiolukorda, kui sellega võidakse mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.
24 Vastavalt Euroopa Kohtu praktikale on ELTL artikli 102 teise lõigu punktis c sätestatud konkreetse diskrimineerimiskeelu eesmärk tagada, et konkurentsi siseturul ei kahjustata. Turgu valitseva seisundiga ettevõtja kaubandustegevus ei tohi kahjustada konkurentsi kaubandusahelas ees- või tagapool oleval turul, st konkurentsi selle ettevõtja tarnijate vahel või klientide vahel. Nimetatud ettevõtja lepingupartnereid ei tohi nende omavahelises konkurentsis soodsamasse ega ebasoodsamasse olukorda asetada (15. märtsi 2007. aasta kohtuotsus British Airways vs. komisjon, C‑95/04 P, EU:C:2007:166, punkt 143). Seega ei ole vajalik, et kuritarvitav tegevus tekitaks tagajärgi turgu valitsevas seisundis ettevõtja enda konkurentsipositsioonile turul, kus ta tegutseb, seoses tema enda võimalike konkurentidega.
25 Selleks et ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c kohaldamise tingimused oleksid täidetud, tuleb tuvastada mitte ainult see, et turgu valitsevas seisundis ettevõtja tegevus turul on diskrimineeriv, vaid et see võib ka kahjustada seda konkurentsisuhet, st halvendada kõnealuse ettevõtja osade kaubanduspartnerite konkurentsiolukorda, võrreldes teistega (15. märtsi 2007. aasta kohtuotsus British Airways vs. komisjon, C‑95/04 P, EU:C:2007:166, punkt 144 ja seal viidatud kohtupraktika).
26 Selle tuvastamisel, kas turgu valitsevas seisundis ettevõtja poolt tema kaubanduspartnerite suhtes kohaldatavad diskrimineerivad hinnad võivad kahjustada konkurentsi järgneval turul, nagu sisuliselt märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 63, ei tähenda siiski ainuüksi see, et esineb tuntav ebasoodne olukord, mis mõjutab ettevõtjaid, kelle suhtes kohaldati kõrgemat hinda, võrreldes hinnaga, mida samaväärse teenuse eest kohaldati nende konkurentidele, et konkurentsi kahjustatakse või seda võidakse kahjustada.
27 Nimelt saab omavahel konkureerivate kaubanduspartnerite diskrimineerimist pidada kuritarvitavaks ainult siis, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja tegevus võib juhtumi kõiki asjaolusid arvestades viia nende kaubanduspartnerite vahelise konkurentsi moonutamiseni. Sellises olukorras ei saa siiski nõuda, et lisaks esitataks tõendeid eraldi iga kaubanduspartneri konkurentsiolukorra tegeliku ja mõõdetava halvenemise kohta (15. märtsi 2007. aasta kohtuotsus British Airways vs. komisjon, C‑95/04 P, EU:C:2007:166, punkt 145).
28 Seega, nagu märkis ka kohtujurist oma ettepaneku punktis 86, tuleb analüüsida juhtumi asjasse puutuvaid asjaolusid tervikuna, et kindlaks teha, kas diskrimineerivad hinnad tekitavad või võivad tekitada ebasoodsa konkurentsiolukorra ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses.
29 Mis puudutab küsimust, kas ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c kohaldamisel tuleb arvesse võtta võimaliku ebasoodsama konkurentsiolukorra raskust, siis tuleb märkida, et konkreetse tuntavuse (de minimis) läve kehtestamine ei ole turgu valitseva seisundi kuritarvitamise kindlaksmääramiseks õigustatud (vt selle kohta 6. oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Post Danmark, C‑23/14, EU:C:2015:651, punkt 73).
30 Siiski peab selleks, et ELTL artikli 102 teise lõigu punktis c viidatud diskrimineeriv hinnapoliitika võiks tekitada ebasoodsama konkurentsiolukorra, see mõjutama selle ettevõtja huve, kelle suhtes kohaldati kõrgemaid hindu, võrreldes tema konkurentidega.
31 Konkurentsiasutus või liikmesriigi pädev kohus, kes viib läbi käesoleva kohtuotsuse punktis 28 viidatud konkreetset analüüsi, on kohustatud arvesse võtma tema menetletava juhtumi kõiki asjaolusid. Selle analüüsi raames võib see asutus või kohus hinnata ettevõtja turgu valitsevat seisundit, läbirääkimispositsiooni seoses hindadega ning nende kehtestamise tingimusi ja korda, nende kehtivuse aega ja suurust ning seda, kas mitte ei rakendata strateegiat tõrjuda järgnevalt turult välja konkurentidega vähemalt sama tõhus kaubanduspartner (vt analoogia alusel 6. septembri 2017. aasta kohtuotsus Intel vs. komisjon, C‑413/14 P, EU:C:2017:632, punkt 139 ja seal viidatud kohtupraktika).
32 Mis puudutab käesolevas asjas esiteks turgu valitsevat seisundit ja läbirääkimispositsiooni hindade kehtestamiseks järgneval turul, siis tuleneb Euroopa Kohtule esitatud toimikust, et MEO ja NOS on GDA peamised kliendid. Selle kohta täheldab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kaudsed tõendid näitavad, et neil on GDA suhtes teatud läbirääkimispositsioon.
33 Lisaks nähtub Euroopa Kohtule esitatud asjaoludest, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul, et GDA hinnataseme tingib seadus, mis kohustab pooli pöörduma kokkuleppe mittesaavutamise korral vahekohtusse. Sellistel asjaoludel – ja nagu juhtus käesolevas asjas vähemalt alates põhikohtuasjas käsitletava vaidlusaluse perioodi teatud hetkest seoses MEO‑le kohaldatavate hindadega – piirdus GDA lihtsalt vahekohtu otsusega määratud tariifide kohaldamisega.
34 Teiseks, mis puudutab põhikohtuasjas käsitletavate tariifide kohaldamise aega ja nende suurust, siis märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus esimesena, et erinevaid hindu kohaldati ajavahemikul 2010–2013. Teisena märgib ta, et mis puudutab MEO poolt GDA‑le igal aastal makstavat summat, siis nähtub andmetest, mis on esitatud konkurentsimeti 3. märtsi 2016. aasta otsuses kaebuse menetlemise lõpetamise kohta ja mille täpsust võiks eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollida, et need summad moodustasid suhteliselt väikse protsendi MEO kogukuludest, mida ta kandis seoses tasulise televisiooni signaalile juurdepääsu teenuse jaepakkumisega, ja et tariifide erinevus mõjutas vähe MEO sellega seotud tulu. Kuid nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 104, kui erinevate hindade mõju kuludele, mida kannab ettevõtja, kelle hinnangul on talle kahju tekitatud, või ka selle ettevõtja tootlusele või tulule ei ole märkimisväärne, võib sellest järeldada, et need erinevad hinnad ei mõjuta kuidagi selle ettevõtja konkurentsipositsiooni.
35 Kolmandaks on oluline märkida, et sellises olukorras nagu see, mis esineb põhikohtuasjas, kus erinevate hindade kohaldamine puudutab vaid järgnevat turgu, ei ole turgu valitsevas seisundis ettevõtjal üldjuhul mingit huvi tõrjuda järgnevalt turult välja ühte oma kaubanduspartneritest. Igal juhul ei nähtu Euroopa Kohtule esitatud toimikust seda, et GDA‑l oleks see eesmärk olnud.
36 Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kõiki eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes kindlaks teha, kas põhikohtuasjas võisid kohaldatud erinevad hinnad põhjustada MEO ebasoodsama konkurentsiolukorra.
37 Arvestades eeltoodut, tuleb esitatud küsimustele vastata, et mõistet „ebasoodne konkurentsiolukord“ ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses tuleb tõlgendada nii, et kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja kohaldab järgneva turu kaubanduspartnerite suhtes diskrimineerivaid hindu, tuleb sellena käsitleda olukorda, kus niisugune tegevus võib moonutada konkurentsi nende kaubanduspartnerite vahel. Selleks et tuvastada niisugune „ebasoodne konkurentsiolukord“, ei tule tõendada konkurentsipositsiooni tegelikku ja mõõdetavat halvenemist, vaid see järeldus peab põhinema juhtumi kõigi asjasse puutuvate asjaolude analüüsil, mis lubab asuda seisukohale, et see tegevus mõjutab ühe või mitme sellise kaubanduspartneri kulusid, kasumit või muid asjasse puutuvaid huve, mistõttu võib see tegevus mõjutada seda konkurentsipositsiooni.
Mõistet „ebasoodne konkurentsiolukord“ ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses tuleb tõlgendada nii, et kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja kohaldab järgneva turu kaubanduspartnerite suhtes diskrimineerivaid hindu, tuleb sellena käsitleda olukorda, kus niisugune tegevus võib moonutada konkurentsi nende kaubanduspartnerite vahel. Selleks et tuvastada niisugune „ebasoodne konkurentsiolukord“, ei tule tõendada konkurentsipositsiooni tegelikku ja mõõdetavat halvenemist, vaid see järeldus peab põhinema juhtumi kõigi asjasse puutuvate asjaolude analüüsil, mis lubab asuda seisukohale, et see tegevus mõjutab ühe või mitme sellise kaubanduspartneri kulusid, kasumit või muid asjasse puutuvaid huve, mistõttu võib see tegevus mõjutada seda konkurentsipositsiooni.

matches: kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus kohus