Millal on töötajal õigus töötuskindlustushüvitisele? - Raamatupidaja
Millal on töötajal õigus töötuskindlustushüvitisele?
01. juuni 2011 13:00
Paljudel äriühingutel on tekkinud küsimus, kuidas peaks tõlgendama töölepingu seaduse (TLS) § 91 - Töölepingu erakorraline ülesütlemine töötaja poolt - lõiget 1. Äripäeva käsiraamatute rubriigis "Autor annab nõu" valgustab teemat Toomas Taube, advokaadibüroo Tark Grunte Sutiene vandeadvokaat ja partner.
Näiteks on tekkinud küsimus, et kui tööleping lõpetada TLS-i § 91 lõike 1 alusel, kas siis töötajale makstakse töötuskindlustushüvitist. Lõige 1 sätestab, et töötaja võib töölepingu erakorraliselt üles öelda mõjuval põhjusel, eelkõige kui kõiki asjaolusid ja mõlema poole huvi arvestades ei või mõistlikult lepingu jätkamist nõuda.
TLS-i § 91 lõige 1 on üldsäte töötaja poolt töölepingu erakorralise ülesütlemise kohta ning lõiked 2 ja 3 on täpsustavad sätted. Lõige 2 käsitleb juhtumeid, kui töötaja lõpetab töölepingu tööandjast tuleneval põhjusel (tööandja rikkumise tõttu) ning lõige 3 käsitleb juhtumeid, kui töötaja lõpetab töölepingu töötaja enda isikust tulenevatel põhjustel.
Seega tuleb töötuskindlustushüvitise puhul lähtuda sellest, kas töötaja poolt töölepingu erakorraline lõpetamine läheb § 91 lõike 2 või lõike 3 alla.
Töötuskindlustuse seaduse § 6 lõike 2 kohaselt ei ole töötuskindlustushüvitisele õigust muu hulgas kindlustatul, kelle viimane töösuhe lõppes töölepingu ülesütlemisel töötaja algatusel, välja arvatud töösuhte lõpetamisel töölepingu seaduse § 37 lõikes 5, § 91 lõikes 2 ja § 107 lõikes 2 nimetatud alustel.
Seega kui töötaja on sunnitud töölepingu lõpetama tööandjapoolse rikkumise tõttu (TLS § 91 lg 2), on tal õigus töötuskindlustushüvitisele. Kui aga töötaja lõpetab lepingu temast endast tulenevatel põhjustel (TLS § 91 lg 3), ei ole tal õigust töötuskindlustushüvitisele.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2011/06/01/millal-on-tootajal-oigus-tootuskindlustushuvitisele


RT I 2010, 69, 525
Vastu võetud 22.09.2010 nr 48
Määrus kehtestatakse «Alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse» § 25 lõike 9, § 455 lõike 2, § 456 lõike 2, § 491 lõike 15 ja § 61 lõike 2 ning § 694 lõike 4 alusel.
§ 1. Rahandusministri 19. veebruari 2003. a määruse nr 35 «Aktsiisideklaratsiooni vormid ja nende täitmise kord» (RTL 2003, 31, 465; RT I 2010, 38, 234) § 3 lõikes 2 asendatakse sõnad «kaupleja» sõnaga «kaubasaaja».
§ 2. Rahandusministri 7. aprilli 2004. a määruse nr 63 «Lennujaama tollikontrolli tsoonis asuvas müügipunktis ühendusevälisesse riiki toimetamiseks võõrandatud aktsiisikaubalt aktsiisi tagastamiseks esitatavate dokumentide loetelu ja dokumentides nõutavate andmete loetelu» (RTL 2004, 44, 746; 2009, 24, 300) § 1 lõike 2 punktis 5 asendatakse sõnad «kaupleja» sõnaga «kaubasaaja».
§ 3. Rahandusministri 6. märtsi 2009. a määruse nr 18 «Maksumärkide tagastamisel esitatavate dokumentide loetelu» (RTL 2009, 24, 303) § 2 lõike 1 punktis 5 asendatakse sõnad «kaupleja» sõnaga «kaubasaaja».
§ 4. Rahandusministri 12. aprilli 2006. a määruse nr 25 «Alkoholi ja tubakatoodete maksumärkide kujundus, tubakatoodete maksumärkide liigid, maksumärkide väljastamise, nendest loobumise ning tubakatoodete maksumärkide lähetamise kord, maksumärkide saatelehe vorm ja selle täitmise kord» (RTL 2006, 36, 632; 2009, 24, 300) § 5 punktis 8, § 6 lõike 3 punktis 3 ning lisa 3 ja lisa 4 tabelites asendatakse sõna «kaupleja» sõnaga «kaubasaaja».
§ 5. Rahandusministri 22. detsembri 2008. a määruse nr 58 «Energia aktsiisivabastuse loa vorm ja selle täitmise kord» (RTL 2008, 103, 1479) § 2 lõike 10 punktis 5 asendatakse sõna «kaupleja» sõnaga «kaubasaaja».


text:
Kohus: Matšeetega kannatanut löönud mees ei tegutsenud hädakaitse | Eesti kohtud
Pärnu Maakohus mõistis täna 33-aastase mehe süüdi raske tervisekahjustamise tekitamises, kui sellega on põhjustatud oht elule ja mõistis karistuseks 5 aastat vangistust.
Lühimenetluse sätete järgi v ähendas kohus karistust ühe kolmandiku võrra ning mõistis karistuseks 3 aastat ja 4 kuud vangistust. Kohus määras, et isikul tuleb koheselt ära kanda 1 aasta vangistust. Ülejäänud vangistus jätta täitmisele pööramata, kui isik ei pane 3 aasta ja 6- kuulise katseaja jooksul toime uut kuritegu. Katseajal peab mees järgima kriminaalhooldaja järelevalve all kontrollnõudeid.
Kohus mõistis süüdistatavalt kannatanu kasuks välja varalise kahju nõude summas 150,20 eurot. Mittevaralise kahju nõudena mõistis kohus kannatanu kasuks 4000 eurot.
Prokuratuur esitas kohtule süüdistusakti, mille kohaselt möödunud aasta 28. detsembril tekkis Türil asuva tankla juures kahe mehe vahel konflikt, kui samal ajal sattus tanklasse kaks seltskonda. Kannatanu avas süüdistatava auto küljeukse ja ütles midagi auto juhile, vastuseks sai ta hoobi vastu nägu. Seepeale läks kannatanu autost eemale, süüdistatav väljus autost, võttis auto põrandalt matšeete, läks eemalduvale kannatanule järele ja lõi teda matšeetega vastu kaela, põhjustades eluohtliku vigastuse. Prokuratuur esitas mehele süüdistuse raske tervisekahjustamise tekitamises, kui sellega on põhjustatud oht elule.
Kohtunik Teet Olvik: „Kohtuvaidluste korras taotles prokurör süüdistatavale koheselt ärakantavaks karistuseks 5 kuud vangistust. Kohus leidis, et selline karistus oleks liialt leebe, kuna kuriteo toimepanek on tõendatud ning süüdistatava süü on suur. Tankla videomaterjal näitab väga selgelt, mis sel detsembrikuu hommikul toimus. Kuigi süüdistatav väitis, et tegemist oli hädakaitsega, leidis kohus, et süüdistataval ründeohtu polnud kummagi löögi puhul. Pigem võib tänada õnne, et kannatanu jäi ellu.“
Kohus konfiskeeris ning määras kohtuotsuse alusel hävitada süüdistatava autos olnud 2 matšeetet ja pussnuga.
Süüdistatav tunnistas kohtuistungil end osaliselt süüdi. Isik väitis, et tegutses hädakaitses kuna kannatanu võis teda rünnata. Viimases sõnas avaldas süüdistatav, et on nõus kannatanu haiglakulud hüvitama.
Süüdistatav on vahi alla alates 28.12.2017.a. Kohus arutas asja lühimenetluse korras ning mõistis mehelt välja menetluskulud kogusummas 1756 eurot.

matches: kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus


Jahimaakorraldusjuhend – Riigi Teataja
Jahimaakorraldusjuhend
RTL 2003, 63, 891
Vastu võetud 14.05.2003 nr 47
Määrus kehtestatakse «Jahiseaduse» (RT I 2002, 41, 252; 63, 387; 2003, 13, 70) § 4 lõike 5 ja § 21 lõike 2 alusel.
§ 1. Jahimaa korraldamise eesmärk
Jahimaa korraldamise eesmärk on andmete saamine jahiulukivaru seisundi ja suuruse ning jahimaa kvaliteedi kohta, jahimaa kasutamise, jahiulukite hooldusvõtete sobivuse ja jahindusalaste õigusaktide toimimise hindamine, jahimaakorralduskava koostamine ning jahimaa kasutaja nõustamine.
§ 2. Jahimaa korraldamisel tehtavad toimingud
Jahimaade korraldamise käigus tehakse järgmised toimingud:
1) jahipiirkonna moodustamiseks või vajadusel olemasoleva jahipiirkonna piiri muutmiseks ettepanekute tegemine;
2) jahiulukite elupaikade inventeerimine;
3) jahiulukite elupaikade rühmitamine tüüpide järgi ja erinevate elupaikade kvaliteedi hindamine;
4) jahiulukite maksimaalse ja minimaalse lubatud arvukuse määramine;
5) jahiulukite hooldustööde olemuse ja mahu ning võimalike jahindusrajatiste asukoha määramine;
6) jahikoerte katsetusalade määramine;
7) jahipiirkonna kasutusõiguse tasu arvutamine;
8) jahipiirkonna senisele kasutusele ja jahiulukikahjustustele hinnangu andmine;
9) jahipiirkondade jahimaakorralduskavade, kaartide ning piirikirjelduste koostamine;
10) maakonna jahipiirkondade andmete põhjal jahimaakorralduskava ja maakonna jahipiirkondade kaartide koostamine.
§ 3. Jahimaa elupaigaeraldus
Jahimaa elupaigaeralduseks (edaspidi elupaigaeraldus) selle määruse tähenduses nimetatakse jahiulukitele toitumis- ja varjetingimuselt sarnaseid elupaiku, mille ringpiir ja pindala määratakse kindlaks jahimaa korraldamise käigus.
§ 4. Elupaigatüüp ja elupaikade tüübirühm
(1) Elupaigatüüp ja elupaikade tüübirühm on jahimaa suurulukitele ja teistele jahiulukikahjustusi põhjustavatele jahiulukiliikidele elamiseks sobivuse hindamise ja elupaigastiku statistilise iseloomustamise aluseks.
(2) Elupaigatüüpide ja tüübirühmade moodustamisel arvestatakse, et:
1) samasse elupaigatüüpi kuuluvad elutingimustelt samaväärsed või väga sarnased elupaigad;
2) samasse elupaikade tüübirühma kuuluvad elutingimuselt lähedased elupaigatüübid.
JAHIMAA KORRALDAMISE ETTEVALMISTAMINE JA JAHIMAA KAARDISTAMINE
§ 5. Jahimaa korraldamise ettevalmistustööd
(1) Jahimaa korraldamise ettevalmistamiseks tuleb keskkonnateenistusel:
1) teha vajadusel ettepanekud jahipiirkondade piiride muutmiseks või uute jahipiirkondade moodustamiseks;
2) kutsuda kokku jahipiirkondade kasutajate esindajad jahimaakorraldustööde tutvustamiseks ja kooskõlastamiseks;
3) esitada jahimaa korraldajale andmed kõigi jahipiirkondade kasutajate kohta.
(2) Jahimaa korraldamise ettevalmistamiseks tuleb jahipiirkonna kasutajal:
1) teavitada jahimaa korraldajat jahindusrajatiste olemist ja asukohtadest;
2) teha vajadusel jahimaa korraldajale ettepanekud jahikoerte katsetusalade määramiseks;
3) esitada jahimaa korraldajale andmed medaliväärsete jahitrofeede kohta;
4) esitada jahimaa korraldajale andmed jahiulukite arvukuse ja küttimise ning ulukihoolde kohta;
5) esitada jahimaa korraldajale andmed mägraurgude asupaikade kohta;
6) esitada jahimaa korraldajale andmed jahipiirkonnas kopra esinemise kohta.
§ 6. Jahimaa kaardistamine
(1) Jahimaa kaardistamise ja elupaigaeralduste määramise aluseks on Eesti põhikaart ja katastriplaan mõõdus 1:10 000 või 1:20 000.
(2) Ulukite elupaigaeralduste pindala mõõdistatakse kaardil digitaalselt.
(3) Mõõduga 1:20 000 kaardile kantakse jahinduslikel väliuuringutel (edaspidi välitööd) kindlaks määratud elupaigaeraldused, mille pindala on vähemalt 3 ha.
(4) Kui elupaik on olulise tähtsusega ulukile eluks sobivuse seisukohast, võib selle kaardile kanda ka juhul, kui selle pindala on lõikes 4 sätestatust väiksem.
JAHIULUKITE ELUPAIKADE RÜHMITAMINE
§ 7. Jahiulukite elupaikade rühmitamise alused
(1) Elupaikade rühmitamise aluseks on metsa-, jahi- ja maakorralduse andmed ning välitööde materjalid.
(2) Korraldatud metsade kvaliteedi hindamisel kasutatakse metsakorralduse puistuplaane ja takseerkirjeldusi. Metsata metsamaa ja mittemetsamaa hindamiseks tehakse välitööd.
(3) Korraldamata metsade kvaliteeti hinnatakse välitööde käigus. Elupaigaeralduste piirid määratakse aero- või satelliidifoto järgi, nende puudumisel silmamõõduliselt.
(4) Puistu peapuuliigist, kasvukohatüübist, vanusest ja täiusest lähtudes on silmamõõdulisel hindamisel lubatav ühendada sarnased elupaigad üheks elupaigaeralduseks.
(5) Avamaastikud hinnatakse välitööde käigus. Kui kaart ei vasta tegelikkusele, täpsustatakse üldtopograafilist situatsiooni.
(6) Põllumajanduses kasutataval maal määratakse elupaigatüübid välitööde käigus.
§ 8. Jahiulukite elupaigatüüpide rühmitamine asukoha järgi
Jahiulukite elupaigatüübid rühmitatakse asukoha järgi järgmiselt:
1) elupaigatüübid metsaga metsamaal;
2) elupaigatüübid metsata metsamaal;
3) elupaigatüübid mittemetsamaal.
§ 9. Jahiulukite elupaigatüüpide rühmitamise kriteeriumid metsaga metsamaal
Jahiulukite elupaigatüübid rühmitatakse metsaga metsamaal puistu järgi, arvestades:
1) metsa kasvukohatüüpi;
2) peapuuliiki;
3) puistu täiust ja vanust.
§ 10. Jahiulukite elupaigatüüpide rühmitamise kriteeriumid metsata metsamaal
Jahiulukite elupaigatüübid rühmitatakse metsata metsamaal, arvestades:
1) maakategooriat;
3) metsakasvukoha tüübirühma.
§ 11. Jahiulukite elupaigatüüpide rühmitamise kriteeriumid mittemetsamaal
Jahiulukite elupaigatüübid rühmitatakse mittemetsamaal, arvestades:
1) taimekooslust;
2) ala majanduslikku kasutamist.
§ 12. Metsakasvukohatüüpide ühendamine elupaikade tüübirühmaks
(1) Metsakasvukohatüübid ühendatakse jahiulukite elu- ja toitumistingimuste sarnasust arvestades kuueks elupaikade tüübirühmaks I–VI. Elupaikade tüübirühma määramisel lähtutakse selle määruse lisas 1 esitatud kirjeldustest.
(2) I rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad:
1) leesikaloo kasvukohatüüp;
2) lubikaloo kasvukohatüüp;
3) sambliku kasvukohatüüp;
4) kanarbiku ja sinika kasvukohatüüp;
5) kanarbiku ja sinika tehismuldadel (puistangutel) asuvad kasvupaigad.
(3) II rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad:
1) pohla kasvukohatüüp;
2) mustika kasvukohatüüp;
3) karusambla-mustika kasvukohatüüp;
4) karusambla kasvukohatüüp;
5) jänesekapsa-pohla kasvukohatüüp.
(4) III rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad:
1) kastikuloo kasvukohatüüp;
2) jänesekapsa kasvukohatüüp;
3) jänesekapsa-mustika kasvukohatüüp;
4) sinilille kasvukohatüüp.
(5) IV rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad:
1) naadi kasvukohatüüp;
2) sõnajala kasvukohatüüp;
3) angervaksa kasvukohatüüp;
4) tarna-angervaksa kasvukohatüüp;
5) lodu.
(6) V rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad:
1) kõdusoo kasvukohatüüp;
2) tarna kasvukohatüüp;
3) osja kasvukohatüüp;
4) madalsoo;
5) siirdesoo.
(7) VI rühma elupaikade tüübirühma kuulub raba.
§ 13. Puistu rühmitamine täiuse järgi metsaga metsamaal
Puistu täiuse järgi rühmitatakse elupaigad järgmiselt:
1) hõredad puistud (täiusega 0,3–0,7);
2) tihedad puistud (täiusega 0,8–1,0).
§ 14. Puistu rühmitamine vanuse ja liigikoosseisu järgi metsaga metsamaal
Metsaga metsamaal rühmitatakse elupaigad puistu vanuse ja liigikoosseisu järgi järgmiselt:
Puistu vanus (aastates) Noor Keskealine Vana
Männik Kuni 20 21–40 Üle 40
Segamännik Kuni 20 21–40 Üle 40
Kuusik Kuni 20 21–40 Üle 40
Segakuusik Kuni 20 21–40 Üle 40
Lehtpuupuistu Kuni 10 11–40 Üle 40
Segalehtpuupuistu Kuni 10 11–40 Üle 40
Haavik Kuni 10 11–40 Üle 40
Segahaavik Kuni 10 11–40 Üle 40
Hall-lepik Kuni 10 11–40 Üle 40
§ 15. Elupaigatüübi määramine metsata metsamaal
Metsata metsamaal määratakse järgmised elupaigatüübid:
1) liitumata metsakultuur;
2) lage ala (lagendik, harvik, põlendik ja raiesmik);
3) põõsastik.
§ 16. Elupaigatüübi määramine mittemetsamaal
Mittemetsamaal määratletakse järgmised elupaigatüübid:
1) põld;
2) kultuur- ja looduslik rohumaa;
3) võsastunud rohumaa;
4) soo ja raba;
5) siht ja trass;
6) pillirooala;
7) veekogu;
8) rand.
JAHIULUKI ELUPAIGA KVALITEEDI HINDAMINE
§ 17. Jahiuluki elupaiga kvaliteedi hindamine
Jahiuluki elupaiga kvaliteeti hinnatakse järgmiselt:
1) elupaik on sobimatu ja seda ei hinnata;
2) elupaik on sobiv ja seda hinnatakse vastavalt käesoleva määruse lisas 2 toodud kvaliteediklassidele (edaspidi klass).
§ 18. Sõraliste elupaiga kvaliteedi hindamine
(1) Sõraliste (põder, punahirv, metskits, metssiga) elupaiga kvaliteedi hindamisel jaotatakse elupaigad kuude klassi järgmiselt:
1) I klass – toiduvaru poolest esmaklassiline elupaigatüüp;
2) II klass – toiduvaru rahuldav, liigile omane elupaigatüüp;
3) III klass – toiduvaru suhteliselt vaene, liigile omane elupaigatüüp;
4) IV klass – toiduvaru kehv, varjetingimused rahuldavad, elupaigatüüp ei ole liigile omane;
5) V klass – toiduvaru tähtsusetu, liigi esinemine elupaigatüübis juhuslik;
6) 0 klass – liigile sobimatu elupaik.
(2) Juhuslikult kasutatava elupaiga klassi võib alandada metskitsele sobiva elupaiga hindamisel kuni kahe klassi võrra, põdrale ja metsseale sobiva elupaiga hindamisel kuni kolme klassi võrra.
(3) Suletud metsamassiivis võib metskitse elupaigaeralduse hindamisel alandada klassi 1–2 klassi võrra.
(4) Metsatukkades, mille pindala on alla 50 ha ja kaugus metsamassiividest 200 m ja enam, võib vähendada sõraliste elupaiga hinnet 1–2 klassi võrra.
(5) Lagedatel rabadel ja soodel hinnatakse sõraliste elupaigana ala, mis ulatub raba- või sooservast 100 m kaugusele.
(6) Kui puudub ülevaade järgnevate aastate maakasutusest, hinnatakse põllu- ja kultuurrohumaad sõralistele sobimatu elupaigana.
(7) Andmed jahimaa kvaliteedi kohta esitatakse jahimaakorralduskavas kogu jahipiirkonna kohta tervikuna ja igale sõralise liigile klasside kaupa. Andmete põhjal analüüsitakse elupaikade kvaliteeti ja selle võimalikke muutusi eeloleval perioodil.
§ 19. Kopra elupaiga kvaliteedi hindamine
(1) Kopra elupaiga kvaliteedi hindamisel jaotatakse elupaigad kuude klassi järgmiselt:
(2) Välitöödel hinnatakse kopra elupaigana veekogu kalda-ala vee piirist kuni 50 m kaugusele vastavalt selle määruse lisas 3 esitatud klassidele.
(3) Kopra elupaiga klass moodustub elupaiga erinevate ökoloogiliste tingimuste summaarsest hinnangust. Määravateks tingimusteks on toidubaasi olemasolu ja varjetingimused.
(4) Koprale elamiseks sobiva eluala ja erineva kvaliteediga kaldalõigu pikkust mõõdetakse kilomeetrites.
(5) Veekogu kaldalõigu all mõistetakse selle määruse tähenduses seisuveekogude kaldajoone ning vooluveekogude pikkust.
JAHIULUKITE MINIMAALNE JA MAKSIMAALNE LUBATUD ARVUKUS
§ 20. Sõraliste minimaalse ja maksimaalse lubatud arvukuse määramine
(1) Sõraliste minimaalne ja maksimaalne lubatud arvukus arvutatakse ulukile sobivate elupaikadega ala tuhande hektari kohta.
(2) Sõraliste minimaalse ja maksimaalse lubatud arvukuse arvutamine:
Arvukus Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks.
Põder 4 15 3 10 1,5 7 0,5 4 0 3
Punahirv 20 25 10 20 5 15 2 10 0 5
Metssiga 4 15 2 10 1 8 0,5 6 0 2
Metskits 20 80 10 60 5 40 2 30 0 10
(3) Jahipiirkonnas, kus esineb punahirv, peab põdra minimaalne ja maksimaalne lubatud arvukus olema selle paragrahvi lõikes 2 esitatud määradest kolmandiku võrra väiksem.
§ 21. Kopra minimaalse ja maksimaalse lubatud arvukuse määramine
Bioloogiliselt optimaalse arvukuse tasemest ja jahimaa kasutusviisidest lähtuvalt määratakse majanduslikult põhjendatud minimaalne ja maksimaalne lubatud arvukus järgmiselt:
Klass I II III IV V
Koprapesakonna territooriumi keskmine suurus sõltuvalt elupaiga kvaliteedist (kaldalõigu pikkus kilomeetrites) 1,5 2 2,5 3,5 5
Koprapesakonna keskmine suurus (isendite arv) eri kvaliteedi ga elupaikades 6 5 4,0 3,5 3,0
Bioloogiliselt optimaalne isendite arv elupaiga kvaliteediklassi kaldalõigu ühe kilomeetri kohta 4 2,5 1,5
Minimaalne ja maksimaalne lubatud
arvukus elupaiga kvaliteediklassi kaldalõigu ühe kilomeetri
kohta (sõltub
konkreetse elupaiga hindamise tulemustest) Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks. Min. Maks.
3 5 2 3 1 2 0,5 1,5 0 1
JAHIULUKITE JUURDEKASV JA KÜTTIMISMAHT
§ 22. Sõraliste aastane juurdekasv
Sõraliste aastane juurdekasv arvutatakse järgmiselt:
Jahiuluki liik Sügisene noorloomade
määr asurkonnast
põder 20–35%
punahirv 15–25%
metskits 30–35%
metssiga 40–70%
§ 23. Kopra aastane juurdekasv ja küttimismaht
Jahimajanduslikult põhjendatud arvukuse tasemest ning liigile omasest asurkonna juurdekasvust lähtuvalt määratakse küttimismaht järgmiselt:
Populatsiooni keskmine juurdekasv bioloogiliselt optimaalse arvukuse korral, % 30 25 20 15 10
Soovitatav küttimismaht bioloogiliselt optimaalse asustustiheduse korral, % 25 20 15 10 5
Küttimismaht maksimaalse lubatava arvukuse korral, % 40 30 25 20 15
Küttimismaht minimaalse lubatava arvukuse korral (ainult ulukikahjustuste piirkonnas), % 0–10 0–10 0–5 0–5 0–5
JAHIULUKITE LOENDUS JA ULUKIHOOLE
§ 24. Jahiulukite loendus
(1) Eelneva jahimaakorralduse perioodi suurulukite ja kopra loenduse andmed esitatakse jahimaakorralduskavas ulukiliikide kaupa.
(2) Jahiulukite arvukuse dünaamika ebaloogilistele kõikumistele antakse jahimaakorralduskavas põhjendus.
(3) Välitööde käigus jahiulukite loendamisalade määramisel:
1) kantakse kaardile jahiulukite ruutloenduse marsruudid;
2) määratakse kontroll-loenduse proovialad;
3) kontrollitakse, kas mägraurud on asustatud ning urgude asukoht kantakse kaardile;
4) kantakse kaardile koprapesakondade paiknemine.
(4) Jahimaakorralduskavasse tuleb lisada tabel jahiulukite loendusandmete jaoks ning küttimise ja saadud medaliväärsete jahitrofeede arvestuse pidamiseks.
§ 25. Ulukihoole
(1) Jahimaa korralduse käigus:
1) kontrollitakse olemasolevate jahindusrajatiste seisukorda ja asukoha sobivust;
2) planeeritakse jahindusrajatisi, märkides kaardil rajatiste soovitavad asukohad ja liigid;
3) kontrollitakse jahiulukikahjustuste paiknemist ja ulatust.
(2) Ulukihooldetööde planeerimisel lähtutakse alljärgnevatest normatiividest:
Lisasööt Mõõt-
ühik Punahirv Metskits Metssiga Karu
Kaer kg 3 10 100
Kartul või tammetõrud kg 100
Hein kg 30 10
Viljapuhastusjäätmed kg 10 100
Lehisvihad tk 30 5–10
Haabade langetamine tk 2–4 0,5
Loomne sööt kg 100
Söödapõld
1–5 ha 1000 ha metsamassiivi kohta
Soolakud
3–4 soolakut 1000 ha metskitsele sobiva ala kohta
(3) Söödapõldude ja söödarajatiste planeerimisel lähtutakse:
1) põllu- ja metsakultuuride paiknemisest;
2) jahiulukite varje- ja kaitsetingimustest;
3) juurdepääsuvõimalustest.
(4) Veekogude, kus esineb kobras, hindamisel planeeritakse ulukihooldetöid loodusväärtuste hoidmiseks ja kopra mõju vähendamiseks või reguleerimiseks sobivas suunas.
(5) Jahimaakorralduskavasse tuleb lisada tabel jahindusrajatiste olemi arvestuse pidamiseks.
Keskkonnaministri 14. mai 2003. a määruse nr 47 «Jahimaakorraldusjuhend»
ELUPAIGA TÜÜBIRÜHMA KASVUKOHATÜÜPIDE KIRJELDUS
Elupaiga tüübirühma kasvukohatüüpide kirjeldused on järgmised:
1) I rühma elupaikade tüübirühm (leesikaloo, lubikaloo, sambliku, kanarbiku ja sinika ning kanarbiku ja sinika tehismuldadel asuvad kasvupaigad). Kasvukohatüübis alusmets puudub või on hõre, koosneb kadakatest, millele harva lisanduvad pihlakas, paakspuu ja pajud. Äärmuslike kasvutingimuste tõttu esineb siin vähe taimeliike. Suhteliselt suur on samblike osatähtsus, puhma-rohurindes esineb alati kanarbikku ja pohla, kohati mustikat. Rohttaimede osatähtsus on tühine, välja arvatud leesikaloo kasvukohatüübis. Puistutest on ülekaalus männikud, vähem esineb kuusikuid ja kaasikuid. Puud on sageli suure koondega ja halvasti laasunud. Puistud on madala tootlikkusega (IV–Va boniteediklass). Looduslik metsauuendus lagedatel aladel ja raiestikel on puudulik. Raiestikel on taimkatte muutused suhteliselt väikesed. Suureneb kanarbiku, mõnevõrra pohla, võnk-kastevarre ja samblike katvus, väheneb mustika osatähtsus. Kõige sagedamini tuleb juurde põdrakanep. Pinnas on kuiv, vaid sinika kasvukohatüübis on pinnas niiske.
2) II rühma elupaikade tüübirühm (pohla, mustika, karusambla-mustika, karusambla ja jänesekapsa-pohla kasvukohatüüp). Kasvukohatüübis alusmets puudub või on hõre, kasvavad kadakas, pihlakas, paakspuu, pajud, vaarikas. Alustaimestik on liigivaene. Puhmastest esinevad pohl ja mustikas, sagedane on ka kanarbik. Samblarinne pidev, laikudena esineb karusammalt. Rohttaimede osatähtsus on mõnevõrra suurem kui esimeses grupis, tavalisemad on maikelluke, palu-härghein, sinihelmikas, karvane piiphein, kastevars, metsosi, tarnad. Puistutest on ülekaalus männikud, vähem esineb kuusikuid, kaasikuid ja haavikuid. Leidub segametsi. Sageli esineb kuuse järelkasv ja teine rinne. Puistu on valdavalt keskmise tootlikkusega ning kuulub sageli (I) II–III (IV) boniteediklassi. Raiestikel tekib olulisi muudatusi. Mustikas säilitab elujõu vaid järelkasvu varjus. Tunduvalt suureneb pohla ja kanarbiku katvus. Suur osa endisest taimestikust asendub, intensiivselt hakkab arenema karusammal. Kõrrelistest võivad domineerivaks saada metskastik, võnk-kastevars, massiliselt esineb põdrakanepit. Massilisel esinemisel takistavad kõrrelised metsa uuenemist üsna tõsiselt. Harvem (karusambla kasvukohatüübis) intensiivistub järsult soostumisprotsess. Pinnas on enamasti värske, kohati niiske, sageli liivase lõimisega.
3) III rühma elupaikade tüübirühm (kastikuloo, jänesekapsa, jänesekapsa-mustika ja sinilille kasvukohatüüp). Kasvukohatüübis on alusmets peaaegu alati tihedam ja liigirikkam kui käesoleva lisa punktides 1 ja 2 kirjeldatud tüübirühmade elupaikade kasvukohatüüpides. Esinevad sarapuu, kadakas, pihlakas, paakspuu, magesõstar jt. Alustaimestik on tihe ja liigirikas, esinevad karvane piiphein, lakkleht, kuldvits, metskastik, naat, heinputk, jusshein, põdrakanep jt. Valitsevad kuusikud, rohuloo tüübis männikud. Sagedased on lehtpuupuistud, kus enamuspuuliigiks võib olla kask või haab. Levinud on ka segapuistud. Peaaegu alati leidub kuuse järelkasvu ja tihti moodustab see teise rinde. Puistud on kõrge tootlikkusega (Ia–II boniteet), välja arvatud kastikuloo kasvukohatüübis (III–IV boniteet). Raiestike uuenemine okaspuudega on puudulik. Intensiivselt areneb põõsarinne, mis koosneb eelkõige sarapuust, pihlakast ja paakspuust. Rohttaimestikule on iseloomulik kõrreliste rohke esinemine, suurima katvusega on metskastik. Pinnas on enamasti värske, harva kuiv.
4) IV rühma elupaikade tüübirühm (naadi, angervaksa, tarna-angervaksa, sõnajala ja lodu kasvukohatüüp). Kasvukohatüübis on alusmets keskmise tihedusega ja liigirikas. Esinevad pajud, pihlakas, paakspuu, toomingas jt, harvemini sarapuu. Alustaimestik on lopsakas ja liigirikas. Domineerivaiks rohttaimestiku liikideks on metskastik, metskõrkjas, sookastik, tarnad, naat, roomav tulikas, nõges, ojamõõl, kopsurohi, seljarohi jt. Puistu koosseis on varieeruv. Väga palju esineb eriilmelisi sega- ja lehtpuupuistuid, sageli on enamuspuuliigiks kuusk. Tihti on puistu koosseisus saar, mustlepp, tamm, pärn, harvemini vaher ja jalakas. Vanemates puistutes, eriti lehtpuude ülekaalu korral, moodustub peaaegu alati kuusest teine rinne. Ka järelkasvus on enamuses kuusk. Puistu on tootlik (naadi kasvukohatüüp) või keskmise tootlikkusega. Raiestikud uuenevad põhiliselt lehtpuudega. Taimkate on esimesel, eriti aga teisel raiumisjärgsel vegetatsiooniperioodil väga lopsakas. Pinnas niiske kuni märg.
5) V rühma elupaikade tüübirühm (osja, tarna, kõdusoo, madalsoo ja siirdesoo kasvukohatüüp). Kasvukohatüübis on alusmets hõre kuni keskmiselt tihe, moodustub põhiliselt pajudest ja paakspuust. Osja, tarna ja kõdusoo kasvukohtades lisanduvad pihlakas, kadakas, toomingas jt. Alustaimestik on olenevalt kasvukohast rohkemal või vähemal määral liigirikas. Esinevad mets- ja sookastik, tarnad, osjad, ojamõõl, luht- ja võnk-kastevars, heinputk, maikelluke, lakkleht, pilliroog, metskõrkjas, ubaleht, soovõhk jt. Kohati ohtralt mustikat, vähem pohla. Puistud on mitmekesised, esineb nii männikuid, kaasikuid, vähemal määral kuusikuid. Puistu on keskmise kuni madala tootlikkusega ning kuulub valdavalt III–V boniteediklassi.
Raiestikul olulisi muutusi ei teki. Domineerima jäävad needsamad taimeliigid, mis esinevad puistu alustaimestikus. Raiestik uueneb halvasti, sageli sookasega. Pinnas on niiske või märg.
6) VI rühma elupaikade tüübirühma kuuluvad raba kasvukohatüübi männikud ja puisrabad. Alusmets puudub või leidub üksikuid pajusid. Alustaimestikus on iseloomulik puhmaste esinemine; levib kanarbik, mätastel mustikas ja pohl. Samblarindes leidub turbasambla kõrval karusammalt. Puistu on madalaboniteediline (IV–Va boniteediklass), pinnas märg ja koosneb turbasammaldest.
ELUPAIGATÜÜPIDE HINDAMISTABEL KVALITEEDIKLASSIDE LÕIKES1
Männikud (Ma – P)
Pl V T Tü P M S H
1 1 1 1 2 5 0 2
1 2 1 1 4 5 0 3
1 3 1 1 5 4 5 3
1 1 1 2 1 4 4 1
1 2 1 2 5 4 4 3
1 3 1 2 3 3 3 2
1 1 1 3 1 3 4 1
1 2 1 3 4 4 4 3
1 3 1 3 3 2 3 2
1 2 1 4 4 4 4 3
1 3 1 4 3 2 3 2
1 1 1 5 1 3 4 2
1 2 1 5 4 4 4 3
1 3 1 5 3 2 3 2
1 1 1 6 3 4 5 4
1 2 1 6 4 4 5 5
1 3 1 6 4 4 5 4
1 1 2 1 3 5 5 3
1 2 2 1 5 5 4 5
1 3 2 1 4 5 5 3
1 1 2 2 3 5 4 2
1 2 2 2 5 5 4 4
1 3 2 2 5 4 3 3
1 2 2 3 5 4 4 4
1 3 2 3 4 3 3 3
1 1 2 4 3 4 3 2
1 2 2 4 5 4 3 4
1 3 2 4 4 3 3 3
1 1 2 5 3 4 3 3
1 2 2 5 5 4 3 4
1 3 2 5 4 3 3 3
1 1 2 6 4 4 5 5
1 2 2 6 4 4 5 5
1 3 2 6 4 4 5 5
Segamännikud (Ma – S)
2 1 1 1 5 5 5 5
2 2 1 1 5 5 5 5
2 3 1 1 5 5 5 5
2 1 1 2 1 4 4 1
2 2 1 2 5 4 4 3
2 3 1 2 3 3 3 2
2 1 1 3 1 3 4 1
2 2 1 3 4 4 4 3
2 3 1 3 3 2 3 2
2 1 1 4 1 3 4 1
2 2 1 4 4 4 4 3
2 3 1 4 3 2 3 2
2 1 1 5 1 3 4 2
2 2 1 5 4 4 4 3
2 3 1 5 3 2 3 2
2 1 1 6 5 5 5 5
2 2 1 6 5 5 5 5
2 3 1 6 5 5 5 4
2 1 2 1 5 5 5 5
2 2 2 1 5 5 5 5
2 3 2 1 5 5 5 5
2 1 2 2 3 4 3 2
2 2 2 2 5 4 3 4
2 3 2 2 5 4 3 3
2 1 2 3 3 4 3 2
2 2 2 3 5 4 3 4
2 3 2 3 4 3 2 3
2 1 2 4 3 4 3 2
2 2 2 4 5 4 3 4
2 3 2 4 4 3 2 3
2 1 2 5 3 4 3 3
2 2 2 5 5 4 3 4
2 3 2 5 4 3 2 3
2 1 2 6 5 5 5 5
2 2 2 6 5 5 5 5
2 3 2 6 5 5 5 5
Kuusikud (Ku – P)
3 1 1 1 5 5 5 5
3 2 1 1 5 5 5 5
3 3 1 1 5 5 5 5
3 1 1 2 4 3 4 4
3 2 1 2 5 4 4 5
3 3 1 2 4 3 3 3
3 1 1 3 4 3 4 4
3 2 1 3 5 4 3 5
3 3 1 3 3 2 3 2
3 1 1 4 4 3 3 3
3 2 1 4 5 4 3 5
3 3 1 4 3 2 2 3
3 1 1 5 4 3 3 3
3 2 1 5 5 4 3 4
3 3 1 5 3 3 2 3
3 1 1 6 5 5 5 5
3 2 1 6 5 5 5 5
3 3 1 6 5 5 5 5
3 1 2 1 5 5 5 5
3 2 2 1 5 5 5 5
3 3 2 1 5 5 5 5
3 1 2 2 5 5 3 5
3 2 2 2 5 5 4 5
3 3 2 2 5 4 3 4
3 1 2 3 5 4 3 5
3 2 2 3 5 4 3 5
3 3 2 3 4 3 2 4
3 1 2 4 5 4 3 5
3 2 2 4 5 4 3 5
3 3 2 4 4 3 2 3
3 1 2 5 5 4 3 5
3 2 2 5 5 5 3 5
3 3 2 5 4 3 2 3
3 1 2 6 5 5 5 5
3 2 2 6 5 5 5 5
3 3 2 6 5 5 5 5
Segakuusikud (Ku – S)
4 1 1 1 5 5 5 5
4 2 1 1 5 5 5 5
4 3 1 1 5 5 5 5
4 1 1 2 3 2 4 4
4 2 1 2 5 4 4 5
4 3 1 2 4 3 3 3
4 1 1 3 3 2 3 4
4 2 1 3 4 4 2 5
4 3 1 3 3 1 3 2
4 1 1 4 3 2 3 3
4 2 1 4 4 4 2 5
4 3 1 4 3 2 1 2
4 1 1 5 3 2 3 3
4 2 1 5 4 4 3 4
4 3 1 5 3 3 2 2
4 1 1 6 5 5 5 5
4 2 1 6 5 5 5 5
4 3 1 6 5 5 5 5
4 1 2 1 5 5 5 5
4 2 2 1 5 5 5 5
4 3 2 1 5 5 5 5
4 1 2 2 4 4 3 4
4 2 2 2 5 4 3 5
4 3 2 2 5 4 2 4
4 1 2 3 4 3 2 4
4 2 2 3 5 4 2 5
4 3 2 3 5 3 1 4
4 1 2 4 4 3 2 4
4 2 2 4 5 3 2 5
4 3 2 4 4 3 1 3
4 1 2 5 4 3 2 4
4 2 2 5 5 4 2 5
4 3 2 5 4 3 2 3
4 1 2 6 5 5 5 5
4 2 2 6 5 5 5 5
4 3 2 6 5 5 5 5
Lehtpuupuistud (Lp – P)
5 1 1 1 5 5 5 5
5 2 1 1 5 5 5 5
5 3 1 1 5 5 5 5
5 1 1 2 3 3 5 3
5 2 1 2 4 4 4 4
5 3 1 2 4 3 3 3
5 1 1 3 3 2 4 3
5 2 1 3 4 3 4 4
5 3 1 3 3 1 3 2
5 1 1 4 2 2 4 2
5 2 1 4 4 4 4 3
5 3 1 4 3 3 2 2
5 1 1 5 3 3 4 3
5 2 1 5 4 4 4 4
5 3 1 5 3 3 3 3
5 1 1 6 5 5 5 5
5 2 1 6 5 5 5 5
5 3 1 6 5 5 5 5
5 1 2 1 5 5 5 5
5 2 2 1 5 5 5 5
5 3 2 1 5 5 5 5
5 1 2 2 4 4 5 5
5 2 2 2 5 5 4 5
5 3 2 2 5 4 3 4
5 1 2 3 4 3 4 4
5 2 2 3 5 4 4 5
5 3 2 3 4 3 3 3
5 1 2 4 4 4 4 4
5 2 2 4 5 5 4 5
5 3 2 4 4 4 2 3
5 1 2 5 4 4 4 5
5 2 2 5 5 5 4 5
5 3 2 5 4 4 2 5
5 1 2 6 5 5 5 5
5 2 2 6 5 5 5 5
5 3 2 6 5 5 5 5
Segalehtpuupuistud (Lp – S)
6 1 1 1 5 5 5 5
6 2 1 1 5 5 5 5
6 3 1 1 5 5 5 5
6 1 1 2 3 3 4 3
6 2 1 2 4 4 4 4
6 3 1 2 4 3 3 3
6 1 1 3 3 2 3 3
6 2 1 3 4 3 3 4
6 3 1 3 3 1 2 2
6 1 1 4 2 2 3 2
6 2 1 4 4 4 3 3
6 3 1 4 3 3 1 2
6 1 1 5 3 3 3 3
6 2 1 5 4 4 3 4
6 3 1 5 3 3 2 3
6 1 1 6 5 5 5 5
6 2 1 6 5 5 5 5
6 3 1 6 5 5 5 5
6 1 2 1 5 5 5 5
6 2 2 1 5 5 5 5
6 3 2 1 5 5 5 5
6 1 2 2 4 4 5 4
6 2 2 2 5 5 4 5
6 3 2 2 5 4 2 4
6 1 2 3 4 3 4 4
6 2 2 3 5 4 3 5
6 3 2 3 4 3 1 3
6 1 2 4 4 4 4 4
6 2 2 4 5 5 3 5
6 3 2 4 4 4 1 3
6 1 2 5 4 4 4 4
6 2 2 5 5 5 3 5
6 3 2 5 4 4 2 4
6 1 2 6 5 5 5 5
6 2 2 6 5 5 5 5
6 3 2 6 5 5 5 5
Haavikud (Hb – P)
7 1 1 1 5 5 5 5
7 2 1 1 5 5 5 5
7 3 1 1 5 5 5 5
7 1 1 2 1 1 5 1
7 2 1 2 2 3 4 4
7 3 1 2 3 3 3 3
7 1 1 3 1 1 4 1
7 2 1 3 2 3 3 3
7 3 1 3 2 1 2 2
7 1 1 4 1 1 3 1
7 2 1 4 2 3 2 3
7 3 1 4 2 2 2 2
7 1 1 5 1 1 3 1
7 2 1 5 2 3 3 4
7 3 1 5 2 2 2 2
7 1 1 6 5 5 5 5
7 2 1 6 5 5 5 5
7 3 1 6 5 5 5 5
7 1 2 1 5 5 5 5
7 2 2 1 5 5 5 5
7 3 2 1 5 5 5 5
7 1 2 2 2 2 4 2
7 2 2 2 2 4 4 5
7 3 2 2 4 3 3 4
7 1 2 3 2 2 4 2
7 2 2 3 3 3 3 4
7 3 2 3 3 2 2 3
7 1 2 4 2 2 4 2
7 2 2 4 3 4 3 4
7 3 2 4 3 3 1 3
7 1 2 5 2 2 4 2
7 2 2 5 3 4 3 5
7 3 2 5 3 3 2 3
7 1 2 6 5 5 5 5
7 2 2 6 5 5 5 5
7 3 2 6 5 5 5 5
Segahaavikud (Hb – S)
8 1 1 1 5 5 5 5
8 2 1 1 5 5 5 5
8 3 1 1 5 5 5 5
8 1 1 2 2 2 5 2
8 2 1 2 3 3 4 4
8 3 1 2 4 4 3 4
8 1 1 3 2 2 4 2
8 2 1 3 3 3 3 4
8 3 1 3 3 2 2 3
8 1 1 4 2 2 3 2
8 2 1 4 3 3 3 3
8 3 1 4 3 2 2 3
8 1 1 5 2 2 3 2
8 2 1 5 3 3 3 4
8 3 1 5 3 2 2 3
8 1 1 6 5 5 5 5
8 2 1 6 5 5 5 5
8 3 1 6 5 5 5 5
8 1 2 1 5 5 5 5
8 2 2 1 5 5 5 5
8 3 2 1 5 5 5 5
8 1 2 2 2 3 4 2
8 2 2 2 3 4 4 4
8 3 2 2 4 4 2 4
8 1 2 3 3 3 4 3
8 2 2 3 3 4 3 4
8 3 2 3 3 3 2 4
8 1 2 4 3 3 4 3
8 2 2 4 4 5 4 5
8 3 2 4 4 4 1 4
8 1 2 5 3 3 4 3
8 2 2 5 4 5 3 5
8 3 2 5 4 4 2 4
8 1 2 6 5 5 5 5
8 2 2 6 5 5 5 5
8 3 2 6 5 5 5 5
Hall-lepikud (Lv)
9 1 1 1 5 5 5 5
9 2 1 1 5 5 5 5
9 1 1 2 4 5 5 5
9 2 1 2 5 5 5 5
9 1 1 3 4 4 5 5
9 2 1 3 5 5 5 5
9 1 1 4 4 4 5 5
9 2 1 4 5 5 5 5
9 1 1 5 4 4 5 5
9 2 1 5 5 5 5 5
9 1 1 6 5 5 5 5
9 2 1 6 5 5 5 5
9 1 2 1 5 5 5 5
9 2 2 1 5 5 5 5
9 1 2 2 5 5 5 5
9 2 2 2 5 5 5 5
9 1 2 3 5 5 5 5
9 2 2 3 5 5 5 5
9 1 2 4 5 5 4 5
9 2 2 4 5 5 4 5
9 1 2 5 5 5 4 5
9 2 2 5 5 5 4 5
9 1 2 6 5 5 5 5
9 2 2 6 5 5 5 5
Liitumata männikultuurid ja -raiestikud (Ma)
15 0 0 1 4 5 5 3
15 0 0 2 3 4 5 2
15 0 0 3 2 3 4 2
15 0 0 4 2 3 4 2
15 0 0 5 2 3 4 3
15 0 0 6 4 4 5 5
Liitumata kuuse- või lehtpuukultuurid ja -raiestikud (Ku, Lp)
16 0 0 1 5 5 5 5
16 0 0 2 3 3 5 3
16 0 0 3 3 2 4 3
16 0 0 4 3 2 3 3
16 0 0 5 3 3 4 4
16 0 0 6 5 5 5 5
Harvikud, lagendikud ja põlendikud (Ha)
17 0 0 1 5 5 5 5
17 0 0 2 4 4 5 4
17 0 0 3 3 3 4 3
17 0 0 4 3 3 3 3
17 0 0 5 4 3 4 4
17 0 0 6 5 5 5 5
Lagedad rabad (Rb)
Puudega rabad (väiksema täiusega) (Rb)
25 0 1 0 5 0 0 0
Puudega rabad (suurema täiusega) (Rb)
25 0 2 0 4 5 0 5
Lagedad siirdesood (Ss)
Puudega siirdesood (väiksema täiusega) (Ss)
26 0 1 0 4 5 5 5
Puudega siirdesood (suurema täiusega) (Ss)
26 0 2 0 3 5 5 5
Lagedad madalsood (Md)
Puudega madalsood (väiksema täiusega) (Md)
27 0 1 0 4 5 5 5
Puudega madalsood (suurema täiusega) (Md)
27 0 2 0 3 5 5 5
Teised põõsastikud (v.a Pa, Kd) (Tp)
37 0 0 0 4 4 4 4
Pajustikud (Pa)
38 0 0 0 1 2 4 2
Kadastikud (Kd)
39 0 0 0 5 3 5 3
1Elupaigatüüpide hindamistabelis kasutatakse lühendeid järgmises tähenduses:
Lühend Seletus
Pl 1 Männikud
Pl 2 Segamännikud
Pl 3 Kuusikud
Pl 4 Segakuusikud
Pl 5 Lehtpuupuistud
Pl 6 Segalehtpuupuistud
Pl 7 Haavikud
Pl 8 Segahaavikud
Pl 9 Hall-lepikud
Pl 15 Liitumata männikultuurid ja -raiestikud
Pl 16 Liitumata kuuse- või lehtpuukultuurid ja -raiestikud
Pl 17 Harvikud, lagendikud ja põlendikud
Pl 25 Lagedad rabad
Pl 25 010 Puudega rabad (väiksema täiusega)
Pl 25 020 Puudega rabad (suurema täiusega)
Pl 26 Lagedad siirdesood
Pl 26 010 Puudega siirdesood (väiksema täiusega)
Pl 26 020 Puudega siirdesood (suurema täiusega)
Pl 27 Lagedad madalsood
Pl 27 010 Puudega madalsood (väiksema täiusega)
Pl 27 020 Puudega madalsood (suurema täiusega)
Pl 37 Teised põõsastikud (v.a Pa, Kd)
Pl 38 Pajustikud
Pl 39 Kadastikud
V 0 Vanus määramata
V 1 Noored
V 2 Keskealised
V 3 Vanemad
T 1 Hõredad puistud (täius 0,3–0,7)
T 2 Tihedad puistud (täius 0,8–1,0)
Tü 1 I rühma kasvukohatüübid
Tü 2 II rühma kasvukohatüübid
Tü 3 III rühma kasvukohatüübid
Tü 4 IV rühma kasvukohatüübid
Tü 5 V rühma kasvukohatüübid
Tü 6 VI rühma kasvukohatüübid
P 1 Põdra elupaikade I kvaliteediklass
P 2 Põdra elupaikade II kvaliteediklass
P 3 Põdra elupaikade III kvaliteediklass
P 4 Põdra elupaikade IV kvaliteediklass
P 5 Põdra elupaikade V kvaliteediklass
M 1 Metskitse elupaikade I kvaliteediklass
M 2 Metskitse elupaikade II kvaliteediklass
M 3 Metskitse elupaikade III kvaliteediklass
M 4 Metskitse elupaikade IV kvaliteediklass
M 5 Metskitse elupaikade V kvaliteediklass
S 1 Metssea elupaikade I kvaliteediklass
S 2 Metssea elupaikade II kvaliteediklass
S 3 Metssea elupaikade III kvaliteediklass
S 4 Metssea elupaikade IV kvaliteediklass
S 5 Metssea elupaikade V kvaliteediklass
H 1 Hirve elupaikade I kvaliteediklass
H 2 Hirve elupaikade II kvaliteediklass
H 3 Hirve elupaikade III kvaliteediklass
H 4 Hirve elupaikade IV kvaliteediklass
H 5 Hirve elupaikade V kvaliteediklass
KOPRA ELUPAIGA KVALITEEDIKLASSID
Kopra elupaiga kvaliteediklassid hüdroloogiliste tingimuste järgi
Veekogu laius, m 5–10 ja laiem 3–5 2–3 1–2 väiksem kui 1
Voolu kiirus, m/s 0–0,2 0,2–0,4 0,4–0,6 0,6–1,0 suurem kui 1,0
Vee sügavus, m 1,0–3,0 0,7–1,0 0,5–0,7 0,2–0,5 väiksem kui 0,2
Keskmine voolu hulk, l/s üle 100 30–100 10–30 1–5 alla 1
Lainetuse mõju minimaalne või puudub nõrk mõõdukas ajutiselt tugev regulaarne ja sageli tugev
Kvaliteediklassi määramine1 I ja II klassi näitudest I, II ja III klassi näitudest I, II, III ja IV klassi näitudest I, II, III, IV ja V klassi näitudest I, II, III, IV ja V klassi näitudest
1 Kvaliteediklassi määramisel võib madalamast klassist pärineda vaid üks hinnatud tingimustest.
Kopra elupaiga kvaliteediklassid edaafiliste ja geomorfoloogiliste tingimuste järgi
Kalda materjal Juurestikuga läbikasva-
nud ja kamardu-
nud turbane või liiv-
turbane pinnas Kamar-
dunud ja paiguti läbikasva-nud kerged pinnased Kamar-
dunud ja vähesel määral juurtega läbi-
kasvanud savikad ja liivased pinnased Nõrgalt kamar-
dunud üksikute puudega liivased ja savised pinnased Kivine savi-, liiv- või liiva-
kivipinnas
Kaldavalli kõrgus, m 1,5–3,0–5,0 0,5–1,0 0,3–0,5 0,2–0,3 alla 0,2
Kaldalähedase vee süvis 1 m kaugusel
kaldast, m 0–2 2–5 5–10 10–20 üle 20
Ajutiste varjekohtade olemasolu ja kaugus suurvee ajal Esineb küllaldaselt kalda-
kõrgendike ja võsastike näol 30 m raadiuses Esineb kalda-
kõrgen-
dikke ja võsa 30–50 m raadiuses Varjumis-
võima-
lused kaldast 50–100 m kaugusel Varjekohti leidub kaldast 100–200 m kaugusel Varje-
tingi-
mused kehvad ja asuvad kaldast kaugemal kui 200 m
Kopra elupaiga kvaliteediklassid toitumistingimuste järgi
Paju-, haava- ja kasepuistute osa kaldaala
50 m laiuses
vööndis, % üle 50 30–50 10–30 5–10 alla 5
Kopra toiduks sobivate rohttaimede esinemine kaldavöötmes¹ Liigirikka vöötmena 30–50%-l hinnatavast alast Laiguti ligikaudu 20–30 %-l hinnata-
vast alast Hajusalt
10–20%-l hinnata-
vast alast
Hõredalt ja üksikute laikudena vähem kui 10 %-l hinnata-
vast alast Sobivad roht-
taimed puuduvad või esinevad väga hõredalt
Vee- ja hüdrofiilsete taimede esinemine veekogus2 Ulatusliku vöötmena või laiguti 30–50%-l hinnatavast alast 20–30% latuses hinnata-
vast alast Kitsa vöötmena ja laiguti 10–20% ulatuses hinnata-
vast alast Hõredalt üksikute laikudena vähem kui 10 %-l hinnata-
vast alast Sobiv vee- ja hüdro-
fiilne taimestik puudub
Kvaliteediklassi määramine³ I ja II klassi näitudest I, II ja III klassi näitudest I, II, III ja IV klassi näitudest I, II, III, IV ja V klassi näitudest I, II, III, IV ja V klassi näitudest
1 Rohttaimedest angervaks, seaohakas, soopihl, vaarikas, nõges, putkõielised, kõrrelised jt.
2 Veetaimedest kollane vesikupp, kõõlusleht, hundinuiad, järv-kaisel, pilliroog, vesitatrad, putkõielised jt.
3 Kvaliteediklassi määramisel võib madalamast klassist pärineda vaid üks hinnatud tingimustest.
Kopra elupaiga kvaliteediklassid inimmõju ja häirimisfaktori järgi
Veekogu ja selle kallaste majanduslik kasutamine: niitmine, raie, kalapüük Puudub või on väga väike Kallastel niidetakse rohtu kohati. Muud majandus-
liku kasuta-
mise viisid ei ole märkimis-
väärsed Kallastel niidetakse rohtu, kuid mitte ulatus-
likumalt kui 50%-l kaldaalast. Raie ja kalapüük on juhuslikku laadi ja väikese ulatusega Üks nimetatud majandus-
liku kasutuse viisidest on domi-
neeriv peaaegu kogu kaldaala ulatuses Väga intensiivne mitme majandus-
valdkonna mõju
Veeliiklus Puudub või on väga väike Sõude-
paadid ja süstad Sõude-
paadid ja üksikud mootor-
paadid Regu-
laarne laeva-
liiklus Väga tihe laeva- ja paadi-
Vaenlased, häirimine ja salaküttimine Üksnes loodus-
likud vaenlased, salakütti-
mine puudub Loodus-
likud vaenlased ja vähene inimmõju Mõõdukalt esinev sportlik kalapüük, salakütti-
mine ja hulkuvad koerad Intensiivne kalapüük, turism, asulate lähedus, hulkuvad koerad Väga intensiivne inimmõju ja muud negatiiv-
sed mõjurid
Maaparanduse mõju, veerežiimi tingimused Loodus-
likud veekogud, veerežiim stabiilne Loodus-
likud või 15–25 a tagasi süvenda-
tud vee-
kogud. Veerežiim vähe-
kõikuv Süvenda-
tud 10–15 a tagasi. Veerežiim kõikuv, kaldaid hoolda-
takse Maa-
parandus-kraav või kanal, kaevatud 5–10 a tagasi. Veetase tugevalt kõikuv, kuivav kraav Regulaar-
selt hooldatud kraavid, regu-
leeritud veetase-
mega või kuivavad kraavid


RT I, 19.05.2016, 2
Vastu võetud 12.05.2016 nr 31
Määrus kehtestatakse puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 25 lõike 2 ja § 17 lõike 1 ning riikliku pensionikindlustuse seaduse § 16 lõike 11 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 12. septembri 2008. a määruse nr 49 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramise ja väljamaksmise kord ning tähtajad“ muutmine
Sotsiaalministri 12. septembri 2008. a määruse nr 49 „Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramise ja väljamaksmise kord ning tähtajad“ § 5 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „ja puudest tulenevate lisakulude“.
§ 2. Sotsiaalministri 23. septembri 2008. a määruse nr 58 „Püsiva töövõimetuse ekspertiisiks ning puude raskusastme ja lisakulude tuvastamiseks vajalike dokumentide loetelu ja vormid“ muutmine
Sotsiaalministri 23. septembri 2008. a määruse nr 58 „Püsiva töövõimetuse ekspertiisiks ning puude raskusastme ja lisakulude tuvastamiseks vajalike dokumentide loetelu ja vormid“ tehakse järgmised muudatused:
„Püsiva töövõimetuse ekspertiisiks vajalike dokumentide loetelu ja vormid“;
2) määruse preambulist jäetakse välja tekstiosa „ja puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 22 lõike 1“;
„Määrusega kehtestatakse püsiva töövõimetuse ekspertiisiks (edaspidi ekspertiis) vajalike dokumentide loetelu, ekspertiisi taotluse vorm tööealisele inimesele (lisa 2) ja terviseseisundi kirjelduse vorm (lisa 3).“;
4) paragrahvi 2 punktides 2–6 asendatakse sõnad „kutsehaigestumise raport“ sõnadega „kutsehaigestumise teatis“;
5) paragrahv 3 tunnistatakse kehtetuks;
§ 3. Sotsiaalministri 9. augusti 2012. a määruse nr 32 „Puudega isiku kaardi vorm ja väljastamise kord“ muutmine
Sotsiaalministri 9. augusti 2012. a määruse nr 32 „Puudega isiku kaardi vorm ja väljastamise kord“ preambulis asendatakse number „23“ numbriga „25“.


Valmisoleku reservi tasu suurus ja maksmise kord – Riigi Teataja
Valmisoleku reservi tasu suurus ja maksmise kord
Valmisoleku reservi tasu suurus ja maksmise kord - sisukord
§ 2 Valmisoleku reservi tasu suurus
§ 3 Valmisoleku reservi tasu maksmine
Vastu võetud 02.04.2003 nr 109
RT I 2003, 35, 227
Määrus kehtestatakse «Kaitseväeteenistuse seaduse» § 1296 lõike 3 alusel.
Määrusega reguleeritakse reservväelastele, kes on sõlminud valmisoleku reservi lepingu teenimiseks kaitseväe kõrgendatud reageerimisvalmiduse tagamiseks ettenähtud struktuuriüksuses, sealhulgas Eesti riigi poolt rahvusvahelisi kohustusi täitvas struktuuriüksuses, valmisoleku reservis oleku aja eest tasu maksmist ja makstava tasu suurust.
§ 2. Valmisoleku reservi tasu suurus
(1) Valmisoleku reservi tasu on 63,91 eurot kuus.
(2) Valmisoleku reservi tasu maksmisega seotud kulud kaetakse kaitseväe eelarvest.
§ 3. Valmisoleku reservi tasu maksmine
(1) Paragrahvi 2 lõikes 1 kehtestatud suuruses valmisoleku reservi kuutasud summeeritakse ning valmisoleku reservi tasu vastavalt kas 12 kuu või tasustamisele kuuluvate kuude eest juhul, kui valmisoleku reservi leping peatati 12 kuu jooksul «Kaitseväeteenistuse seaduse» §-s 1294 sätestatud alustel, makstakse reservväelasele välja valmisoleku reservis oldud 12 kuu möödumisele järgneval kuul.
(2) Enne 12 kuu möödumist makstakse valmisoleku reservi tasu välja juhul, kui valmisoleku reservi leping reservväelasega lõpetatakse kaitseväe arstliku komisjoni otsuse alusel reservväelase kaitseväeteenistuskõlblikkuse astme muutmise korral, mille tõttu on välistatud tema kuulumine valmisoleku reservi, või kui lepingu tähtaeg lõpeb enne 12 kuu möödumist.
(3) Lõikes 2 toodud juhtudel makstakse valmisoleku reservi tasu välja valmisoleku reservi lepingu lõppemisele järgneval kuul.
(4) Valmisoleku reservi tasu ei maksta valmisoleku reservis oldud aja eest, millal valmisoleku reservi leping on peatatud «Kaitseväeteenistuse seaduse» §-s 1294 sätestatud alustel või lõpetatud seoses lepingu mittetäitmisega reservväelase poolt.
(5) Valmisoleku reservi tasu maksmiseks selle kuu eest, millal valmisoleku reservi leping oli peatatud või lõpetatud kaitseväe arstliku komisjoni otsuse alusel reservväelase kaitseväeteenistuskõlblikkuse astme muutmise korral, mille tõttu on välistatud tema kuulumine valmisoleku reservi, jagatakse § 2 lõikes 1 kehtestatud valmisoleku reservi kuutasu vastavas kuus valmisoleku reservis oldud kalendripäevade arvuga.
(6) Valmisoleku reservi tasu kantakse reservväelase pangakontole, mille numbri ta teatab temaga valmisoleku reservi lepingu sõlminud ülemale.


3-1-1-112-12 Riigikohus 14.01.2013
KarS § 257 järgi isiku süüditunnistamine eeldab, et süüdistatav pani koosseisupärase teo toime oma tõelist või oletatavat õigust teostades.
KarS § 2221 lg-s 1 nähakse ette karistus arvutiprogrammi ebaseadusliku füüsilise kasutamise või valdamise eest ärilisel eesmärgil. Selle kuriteokoosseisuga sätestatakse kriminaalvastutus autoriõiguse seaduse (AutÕS) §-s 132 sätestatud autori varalise õiguse rikkumise eest. Arvutiprogrammidega seoses peavad autori varalised õigused olema kaitstud laiemalt kui muude teoste puhul. Kui üldjuhul on teose pelk kasutamine või valdamine AutÕS § 13 lg-st 1 tulenevalt lubatav, võib arvutiprogrammi kasutamine või valdamine kujutada endast autoriõiguse rikkumist - seda aga siiski vaid juhul, kui isik kasutab või valdab arvutiprogrammi ärilisel eesmärgil.
Lähtekood on arvutiprogramm KarS § 222^1 lg 1 tähenduses. Kuivõrd lähtekood on iga rakendatava arvutiprogrammi (aplikatsiooni) vältimatu eeldus ja lähtekoodist saab suhteliselt kerge vaevaga välja töötada aplikatsiooni, on lähtekood autoriõiguse seaduse ja direktiivi nr 2009/24/EÜ ning seega ka karistusseadustiku tähenduses (rakendatava) arvutiprogrammi väljatöötamisele eelnev materjal ehk samuti arvutiprogramm.
KarS § 2221 lg 1 näol on tegu kärbitud koosseisuga, mille puhul ei piisa koosseisupärasusest rääkimiseks üksnes sellest, et tahtlikult on realiseeritud objektiivne koosseis. Lisaks peab teo toimepanija subjektiivsest küljest tegutsema ärilisel eesmärgil. Asjaolu, millisel eesmärgil kavatseb isik seoses arvutiprogrammiga saadud raha hiljem kasutada - kas ettevõtlustegevuses või mõnes muus valdkonnas -, ei oma KarS § 2221 lg 1 kohaldamise seisukohalt tähtsust. Ärilisest eesmärgist saab rääkida vaid juhul, kui teo objektiivse koosseisu realiseerinud isik on seadnud endale teatud süstemaatilise või korduva iseloomuga sihi. Varalise kasu saamise ja ärilise eesmärgi vahetegu seisneb selles, kas isik tegutses sooviga saada varalist kasu ükskõik millisel moel (s.h ka vaid ühel korral) või seadis ta endale sihiks saada sellist kasu süsteemselt või korduvalt.
Ukseluku vahetamine ei ole vaadeldav vabaduse võtmisena, kuivõrd vana luku vahetamisega uue vastu ei suleta korteris viibijat korterisse. Küll aga kujutaks endast KarS § 136 lg 1 koosseisupärast tegu inimese kinnipanek muude väljapääsudeta korterisse ukseluku sulgemise abil. Ohvri sundimine jääma korterisse ähvardusega, et ta ei pääse sealt ära minnes hiljem sellesse tagasi, ei kujuta endast samuti vabaduse võtmist KarS § 136 lg 1 mõttes, sest selliselgi puhul ei saa kõneleda korterist lahkumise võimatuks tegemisest.
Kohus peab omal algatusel kontrollima, kas süüdistatava tegu vastab mõnele muule karistusseaduse normile, mille järgi oleks see tegu võimalik ümber kvalifitseerida (vt nt RKKKo 3-1-1-55-09, p 20).


Alutaguse valla haridusasutuse hoolekogu moodustamise kord ja töökord – Riigi Teataja
Alutaguse valla haridusasutuse hoolekogu moodustamise kord ja töökord
Alutaguse valla haridusasutuse hoolekogu moodustamise kord ja töökord - sisukord
§ 3 Hoolekogu moodustamine ja koosseisu kinnitamine
§ 4 Hoolekogu koosseisu muutmine ja hoolekogu liikme volituste ennetähtaegne lõppemine
§ 7 Hoolekogu koosoleku protokoll
RT IV, 03.09.2019, 39
Vastu võetud 29.08.2019 nr 8
Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 73 lõike 1, Alutaguse Vallavolikogu 28.06.2018. a määruse nr 55 „Iisaku Gümnaasiumi põhimäärus“ § 11 lõike 4, Alutaguse Vallavolikogu 28.06.2018. a määruse nr 57 „Illuka Kooli põhimäärus“ § 30 lõike 2 ja Alutaguse Vallavolikogu 28.06.2018. a määruse nr 56 „Mäetaguse Põhikooli põhimäärus“ § 8 lõike 2 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Iisaku Gümnaasiumi, Illuka Kooli ja Mäetaguse Põhikooli (edaspidi kool) hoolekogu moodustamise kord ja töökord.
(2) Kooli hoolekogu (edaspidi hoolekogu) juhindub oma tegevuses põhikooli- ja gümnaasiumiseadusest, kooli põhimäärusest, Alutaguse Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja Alutaguse Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) õigusaktidest, käesolevast määrusest ning teistest kooli hoolekogu tegevust reguleerivatest õigusaktidest.
(1) Hoolekogu liikmete nimetamisel lähtutakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse §-s 73 sätestatust.
(2) Iisaku Gümnaasiumi hoolekogu on vähemalt 9-liikmeline. Hoolekogu koosseisu kuuluvad:
1) üks vallavalitsuse esindaja;
3) kolm põhikooliõpilaste vanemate esindajat ja kaks gümnaasiumiõpilaste vanemate esindajat;
4) üks õpilasesinduse esindaja;
5) üks gümnaasiumiõpilaste esindaja;
(3) Illuka Kooli hoolekogu on vähemalt 7-liikmeline. Hoolekogu koosseisu kuuluvad:
2) kaks õppenõukogu esindajat, kellest üks esindab kooli, teine lasteaia õpetajaid;
3) kuni kuus vanemate esindajat, kellest kuni kolm esindavad kooli õpilaste vanemaid ja kuni kaks lasteaia laste vanemaid;
4) üks vilistlaste esindaja;
5) üks kooli toetavate organisatsioonide esindaja;
6) üks õpilasesinduse esindaja.
(4) Mäetaguse Põhikooli hoolekogu on vähemalt 7-liikmeline. Hoolekogu koosseisu kuuluvad:
2) üks õppenõukogu esindaja;
4) kuni 4 vanemate esindajat;
§ 3. Hoolekogu moodustamine ja koosseisu kinnitamine
(1) Hoolekogu moodustab ja selle koosseisu kinnitab kooli direktori ettepanekul vallavalitsus kolmeks aastaks.
1) õppenõukogu esindaja(d) valitakse õppenõukogu poolt;
2) vanemate esindaja(d) valitakse vanemate üldkoosolekul vanemate poolt või kooskõlastatakse vanematega;
3) õpilasesinduse esindaja nimetatakse õpilasesinduse poolt, gümnaasiumiõpilaste esindaja valitakse gümnaasiumiõpilaste koosolekul;
5) kooli toetava organisatsiooni esindaja kooskõlastab direktor organisatsiooniga, keda liige hoolekogus esindab.
(3) Õppenõukogu esindaja, vanemate esindaja ja õpilaste esindaja valimine toimub lihthäälteenamusega.
(4) Kooli hoolekogu koosseisu kuuluvate vanemate, vilistlaste ja kooli toetavate organisatsioonide esindajad ei tohi kuuluda koolitöötajate hulka ja peavad moodustama hoolekogu koosseisust enamuse.
(6) Vallavalitsus nimetab kooli hoolekogusse oma esindaja hoolekogu koosseisu kinnitamisel vallavalitsuse volituste kehtivuse ajaks hiljemalt jooksva õppeaasta 30. septembriks.
§ 4. Hoolekogu koosseisu muutmine ja hoolekogu liikme volituste ennetähtaegne lõppemine
(1) Hoolekogu koosseisu muutmine toimub analoogselt selle moodustamisega.
2) vanemate esindajaks valitud vanema lapse väljaarvamisel koolist;
3) vanemate, vilistlaste ja kooli toetava organisatsiooni esindajaks valitud isiku tööle asumisel koolis, mille hoolekogu liige ta on;
(3) Vallavalitsusel on õigus hoolekogu liige hoolekogu koosseisust välja arvata, kui selleks on põhjendatud ettepaneku teinud hoolekogu.
(4) Kui kooli hoolekogu ei täida oma ülesandeid, on vallavalitsusel õigus lõpetada tema volitused ennetähtaegselt.
(1) Hoolekogu valib oma liikmete hulgast hoolekogu esimehe ja aseesimehe.
(2) Hoolekogu esimehe ja aseesimehe valimine toimub avaliku hääletamise teel, kui hoolekogu enamus ei otsusta korraldada salajast hääletamist. Kandidaadid esitatakse hoolekogu liikmete hulgast, kes on andnud selleks oma nõusoleku. Kandidaat valitakse hoolekogu koosolekul osalejate poolthäälteenamusega.
(3) Hoolekogu koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees, vastavalt vajadusele. Hoolekogu uue koosseisu esimese koosoleku kutsub kokku kooli direktor.
(4) Hoolekogu koosolekut juhatab hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees ning protokollib koosolekul hoolekogu liikmete hulgast määratud protokollija.
(5) Hoolekogu koosolekutest võtab sõnaõigusega osa kooli direktor.
(6) Hoolekogu koosolekutest võivad osa võtta õpilasesinduse esindajad, vallavalitsuse haridusküsimustega tegelevad ametnikud ning teised isikud hoolekogu esimehe, tema äraolekul aseesimehe, kutsel.
(7) Koosolekul arutamisele tulevate küsimuste ettevalmistamist ning asjakohaste materjalide eelnevat tutvustamist hoolekogu liikmetele korraldab hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees.
(8) Koosoleku toimumise aeg, koht ja päevakord (sh koosoleku materjalid) teatatakse hoolekogu liikmetele e-posti teel vähemalt viis päeva enne koosoleku toimumist.
(9) Hoolekogu on otsustusvõimeline, kui koosolekul osalevad vähemalt pooled hoolekogu liikmed, sealhulgas hoolekogu esimees või aseesimees. Nõutud kvoorumi puudumisel kutsub hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees, uue koosoleku kokku hiljemalt viie päeva jooksul.
§ 7. Hoolekogu koosoleku protokoll
(1) Hoolekogu koosolekud protokollitakse. Protokolli kantakse:
6) kinnitatud koosoleku päevakord;
7) päevakorrapunkti sisu ja arutelu lühikokkuvõte;
8) koosolekul sõnavõtnud isikute nimed ja ettepanekud;
9) vastuvõetud otsused ja eriarvamused.
(2) Protokolli allkirjastavad koosoleku juhataja ja protokollija.
(3) Protokoll saadetakse hiljemalt kolmandal tööpäeval pärast hoolekogu koosoleku toimumist hoolekogu liikmetele ja kooli asjaajamise eest vastutavale töötajale.
(4) Hoolekogu koosoleku protokollid koos muude hoolekogu tööd puudutavate dokumentidega säilitatakse vastavalt kooli asjaajamiskorrale.
(1) Hoolekogu otsused võetakse vastu üldjuhul avalikul hääletamisel kohalolijate poolthäälteenamusega, hoolekogu otsusel võib hääletamine olla salajane. Poolt- ja vastuhäälte võrdse arvu korral on otsustavaks hoolekogu esimehe, tema äraolekul aseesimehe hääl.
(2) Hoolekogu poolt vastuvõetud otsused on avalikud ning asjast huvitatud isikul on õigus saada hoolekogult sellega seotud teavet või nendega koolis tutvuda, kui sellega ei kahjustata isikuandmekaitse töötlemise üldpõhimõtteid ja hoolekogu või kool ei ole konkreetsel juhul otsustanud teisiti.
(2) Otsuse vastuvõtmiseks koosolekut kokku kutsumata saadab hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees, hoolekogu liikmetele otsuse eelnõu, selgitab otsustamist vajavat küsimust ja teeb kättesaadavaks otsuse tegemiseks vajalikud materjalid ning annab vastamise tähtaja, mis ei või olla lühem kui kolm tööpäeva.
(4) Hääletustulemused protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla hoolekogu esimees, tema äraolekul aseesimees ja protokollija. Protokollis tuuakse välja hoolekogu liikmete antud vastuse aeg ja sisu.
(1) Hoolekogu õppeaasta jooksul tehtud töö aruande esitab hoolekogu esimees üks kord õppeaastas kooli vanemate üldkoosolekule.


Universaaltoetuste määrad – Riigi Teataja
Universaaltoetuste määrad
Universaaltoetuste määrad - sisukord
§ 1 Universaaltoetuste määrad
§ 2 Matusetoetuse taotluse vorm
§ 3 Määruste muutmine
RT IV, 21.02.2018, 10
Vastu võetud 14.02.2018 nr 15
Määrus kehtestatakse sotsiaalhoolekande seaduse § 14 ja Tallinna Linnavolikogu 29. novembri 2012 määruse nr 27 Sotsiaaltoetuste maksmise tingimused ja kord § 2 lg-te 2 ja 3 alusel ning Tallinna Linnavolikogu 3. oktoobri 2013 otsuse nr 162 Tallinna universaaltoetuste andmekogu asutamine p 4 alusel.
§ 1. Universaaltoetuste määrad
Universaaltoetuste määrad on järgmised:
2) mitmike sünnitoetus 6392 eurot;
4) puudega lapse toetus 76 eurot 70 senti;
6) pensionilisa 100 eurot;
7) juhtkoera pidamise toetus 660 eurot;
8) matusetoetus 250 eurot;
9) hooldusperes asendushooldusteenuse kasutaja isiklike kulude toetus 240 eurot;
10) hooldusperes järelhooldusteenuse kasutaja isiklike kulude toetus 240 eurot;
11) hoolduspere vanema toetus 125 eurot;
12) asendushooldusteenuse kasutaja toetus kuni 12-aastasele (k.a) 10 eurot;
13) asendushooldusteenuse kasutaja toetus 13-aastasele ja vanemale 20 eurot.
§ 2. Matusetoetuse taotluse vorm
Kehtestada juurdelisatud matusetoetuse taotluse vorm.
§ 3. Määruste muutmine
(1) Tallinna Linnavalitsuse 27. detsembri 2012 määruses nr 82 „Sissetulekust sõltuvate toetuste maksimaalmäärad ja universaaltoetuste määrad" tehakse järgmised muudatused:
1) määruse pealkirjast jäetakse välja sõnad „ja universaaltoetuste määrad“;
„Määrus kehtestatakse Tallinna Linnavolikogu 29. novembri 2012 määruse nr 27 „Sotsiaaltoetuste maksmise tingimused ja kord“ § 2 lõike 1 alusel.“;
3) määruse § 2 tunnistatakse kehtetuks.
(2) Tallinna Linnavalitsuse 15. jaanuari 2014 määruses nr 3 „Tallinna universaaltoetuste andmekogu põhimäärus“ tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 4 lõiget 3 täiendatakse punktidega 4, 5, 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„4) juhtkoera pidamise toetuse viimase väljamakse kalendriaastale järgneva kalendriaasta 1. jaanuarist arvates;
5) matusetoetuse väljamakse kalendriaastale järgneva kalendriaasta 1. jaanuarist arvates;
6) hoolduspere toetuse viimase väljamakse kalendriaastale järgneva kalendriaasta 1. jaanuarist arvates;
7) asendushooldusteenuse kasutaja toetuse viimase väljamakse kalendriaastale järgneva kalendriaasta 1. jaanuarist arvates.“;
2) paragrahvi 6 lõige 2 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 7 lõiget 1 täiendatakse sõnadega: „ning Tallinna Keskkonnaamet, kelle põhimääruse järgne ülesanne on omasteta ja tundmatute isikute matmise korraldamine.“;
4) paragrahvi 9 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) Tallinna universaaltoetused: sünnitoetus, esmakordselt kooli mineva lapse toetus, puudega lapse toetus, pensionilisa, juhtkoera pidamise toetus, matusetoetus, hoolduspere toetus ja asendushooldusteenuse kasutaja toetus;“;
5) paragrahvi 10 täiendatakse punktidega 5, 6, 7 ja 8 järgmises sõnastuses:
„5) juhtkoera pidamise toetuse taotleja andmed;
6) matusetoetuse taotleja ja surnu andmed;
7) hoolduspere toetuse saaja, hooldusperes asendushooldusteenuse ja järelhooldusteenuse kasutaja andmed;
8) asendushooldusteenuse kasutaja toetuse saaja andmed.“;
6) paragrahvi 11 lõiget 1 täiendatakse punktidega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
„3) töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogust saadavad andmed;
4) üle-eestilisest lemmikloomaregistrist saadavad andmed.“;
7) paragrahvi 12 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 12 punktis 7 asendatakse sõna „riigiportaal“ sõnadega „Tallinna e-teenindus“;
9) paragrahvi 13 punktis 7 asendatakse sõna „riigiportaal“ sõnadega „Tallinna e-teenindus“;
10) paragrahvi 15 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) taotluse esitaja ja/või toetuse saaja isikukood, ees- ja perekonnanimi, rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress ja selle registrisse kandmise kuupäev ning telefoninumber;“;
11) paragrahvi 15 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) staatus: vanadus- või töövõimetuspensioni või rahva- või toitjakaotuspensioni saaja Eesti pensionikindlustuse registri andmete alusel või töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osalise või puuduva töövõimega isik (töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu andmete alusel);“;
12) paragrahvi 15 punktis 4 asendatakse sõna „riigiportaal“ sõnadega „Tallinna e-teenindus“;
13) määrust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
„§ 151. Andmed juhtkoera pidamise toetuse kohta
Juhtkoera pidamise toetuse kohta kogutakse andmekogusse järgmised andmed:
1) taotluse esitaja isikukood, ees- ja perekonnanimi ning rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress;
2) puude olemasolu Eesti pensionikindlustuse registri andmete alusel;
3) juhtkoera kasutamise ning juhtkoera ja tema väljaõppe andmed üle-eestilise lemmikloomaregistri andmete alusel;
4) juhtkoera kasutamist ja juhtkoera väljaõpet tõendava dokumendi olemasolu, e-taotluse puhul tõendi koopia fail;
5) taotluse esitamise kuupäev, selle registreerimise number ja kuupäev;
6) toetuse väljamakse saaja isikukood, ees- ja perekonnanimi, pank ja arvelduskonto number;
7) taotluse registreerija ees- ja perekonnanimi (e-taotluse korral taotleja ees- ja perekonnanimi) ning asutus (e-taotluse korral Tallinna e-teenindus);
8) toetuse andmise või andmisest keeldumise otsuse tegemise aeg, otsuse teinud teenistuja ees- ja perekonnanimi ning asutus;
9) toetuse makselehele kandmise aeg.“;
14) määrust täiendatakse §-ga 152 järgmises sõnastuses:
„§ 152. Andmed matusetoetuse kohta
Matusetoetuse kohta kogutakse andmekogusse järgmised andmed:
1) taotluse esitaja isikukood, ees- ja perekonnanimi, rahvastikuregistrijärgne elukoha aadress, kontaktaadress ja telefoninumber;
2) taotluse esitamise kuupäev, selle registreerimise number ja kuupäev;
3) surnu isikukood, ees- ja perekonnanimi ning rahvastikuregistrijärgne viimane elukoht;
4) taotleja seos surnuga, kui taotleja ei ole surnu sugulane või kui tema rahvastikuregistrijärgne elukoht ei ole sama surnu viimase elukohaga;
5) matuse korraldamise kulu tõendava dokumendi olemasolu, e-taotluse puhul tõendi koopia fail;
7) taotluse registreerija ees- ja perekonnanimi (e-taotluse korral taotleja) ning asutus (e-taotluse korral Tallinna e-teenindus);
15) määrust täiendatakse §-ga 153 järgmises sõnastuses:
„§ 153. Andmed hoolduspere toetuse kohta
Hoolduspere toetuse kohta kogutakse andmekogusse järgmised andmed:
1) toetuse saaja isikukood, ees- ja perekonnanimi;
2) toetuse vormistamise kuupäev;
3) hooldusperes asendus- või järelhooldusteenuse osutamise algus;
4) asendus- või järelhooldusteenuse kasutaja isikukood ning ees- ja perekonnanimi;
5) toetuse väljamakse saaja isikukood, ees- ja perekonnanimi, pank ja arvelduskonto number;
6) toetuse maksmise lõpetamise kuupäev;
7) toetuse makselehele kandmise aeg.“;
16) määrust täiendatakse §-ga 154 järgmises sõnastuses:
„§ 154. Andmed asendushooldusteenuse kasutaja toetuse kohta
Asendushooldusteenuse kasutaja toetuse kohta kogutakse andmekogusse järgmised andmed:
3) asendushooldusteenuse kasutamise algus;
4) toetuse väljamakse saaja isikukood, ees- ja perekonnanimi, pank ja arvelduskonto number;
5) toetuse maksmise lõpetamise kuupäev;
6) toetuse makselehele kandmise aeg.“;
„(1) Volitatud töötleja kannab andmekogusse §-des 12−154 nimetatud andmed.“;
18) paragrahvi 18 punkti 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) taotluste registreerija saab sisestada ja näeb oma linnaosa valitsusele või perekonnaseisuametile esitatud taotlusi;“;
19) paragrahvi 18 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) keskkonnaameti registreerija saab sisestada ja näeb keskkonnaameti korraldatud omasteta ja tundmatute isikute matmise korraldamise andmeid;“;
20) paragrahvi 18 punkti 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) taotluste menetleja näeb oma linnaosa valitsuses või perekonnaseisuametis registreeritud taotlusi ja saab määrata toetuse saamise õigusi;“;
21) paragrahvi 20 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt
„(2) Tallinna Linnakantselei administraator (edaspidi administraator) loob andmekogu vastutava töötleja ja volitatud töötleja õiguste teostajale kasutajakonto (edaspidi konto).“;
22) paragrahvi 20 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Konto loomiseks esitab vastutav ja volitatud töötleja administraatorile avalduse, milles märgib:
1) vastutava või volitatud töötleja nimetuse ja registrikoodi;
2) töötleja õiguste teostaja ees- ja perekonnanime ja isikukoodi;
3) loetelu ülesannetest, mille täitmiseks on vaja andmeid töödelda.“;
23) paragrahvi 20 lõikes 4 asendatakse sõnad „vastutav töötleja“ sõnaga „administraator“ vastavas käändes;
24) paragrahvi 20 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks.
(3) Tallinna Linnavalitsuse 9. märtsi 2016 määruses nr 13 „Linnavalitsuse ülesannete delegeerimine“ tehakse järgmised muudatused:
1) preambulist jäetakse välja sõnad „riikliku matusetoetuse seaduse § 4 lg 1 p 5“;
2) paragrahvi 2 punkt 1 tunnistatakse kehtetuks.
Tallinna Linnavalitsuse 23. jaanuari 2008 määrus nr 9 „Tallinna linna eelarves ettenähtud vahenditest makstavate lapse perekonnas hooldamise toetuste piirmäärad“ tunnistatakse kehtetuks.
(1) Käesoleva määruse § 1 punkte 8−11 rakendatakse tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2018.
(2) Käesoleva määruse § 1 punkte 12 ja 13 rakendatakse 1. aprillist 2018.
Lisa Matusetoetuse taotluse vorm


text:
13. juuni 2019 ( *1 )
Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Direktiiv 2012/13/EL – Õigus saada kriminaalmenetluses teavet – Artikli 6 lõige 4 – Õigus saada teavet süüdistuse kohta – Teavitamine muudatustest antavas teabes, kui see on vajalik õiglase menetluse tagamiseks – Süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muudatus – Võimatus süüdistatava poolt kohtuliku arutamise käigus taotleda riigisiseses õiguses ette nähtud kokkuleppelise karistuse kohaldamist – Erinevus, kui muutunud on süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud
Kohtuasjas C‑646/17,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunale di Brindisi (Brindisi kohus, Itaalia) 20. oktoobri 2017. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 17. novembril 2017, kriminaalasjas järgmise isiku suhtes:
arvestades kirjalikku menetlust ja 14. novembri 2018. aasta kohtuistungil esitatut,
F. Legrottaglie, esindaja: avvocato D. Vitale,
Ungari valitsus, esindajad: M. Z. Fehér, G. Koós ja G. Tornyai,
Madalmaade valitsus, esindajad: M. K Bulterman ja A. M. de Ree,
Euroopa Komisjon, esindajad: C. Cattabriga, R. Troosters ja C. Zadra,
olles 5. veebruar 2019. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiivi 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (ELT 2012, L 142, lk 1), artikli 2 lõiget 1, artikli 3 lõike 1 punkti c ja artikli 6 lõikeid 1–3 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklit 48.
Taotlus on esitatud kriminaalasjas Gianluca Moro (edaspidi „süüdistatav“) suhtes, keda süüdistatakse süüteo toimepanemise tulemusel saadud ehete omandamises ja turustamises Itaalia õiguse tähenduses, kusjuures see süüdistus kvalifitseeriti kohtuliku arutamise käigus ümber nende ehete varguseks.
Direktiivi 2012/13 põhjendustes 3, 4, 9, 10, 14, 27–29, 40 ja 41 on märgitud:
Kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikune tunnustamine saab toimida tõhusalt üksnes usalduse õhkkonnas, milles mitte üksnes õigusasutused, vaid kõik kriminaalmenetluses osalejad peavad teiste liikmesriikide õigusasutuste otsuseid samaväärseks enda omadega viisil, mis ei väljenda mitte üksnes usaldust teiste liikmesriikide eeskirjade adekvaatsuse suhtes, vaid ka veendumust, et neid eeskirju kohaldatakse õigesti.
[ELTL] artikli 82 lõikes 2 nähakse ette liikmesriikides kohaldatavate miinimumeeskirjade kehtestamine, et hõlbustada kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikust tunnustamist ning politsei- ja õiguskoostööd piiriülese mõõtmega kriminaalasjades. Kõnealuses artiklis osutatakse isikute õigustele kriminaalmenetluses kui ühele valdkonnale, kus võib kehtestada miinimumeeskirjad.
Selleks et suurendada liikmesriikide vastastikust usaldust, kehtestatakse [käesoleva] direktiiviga ühised miinimumnõuded teabe kohta, mida antakse kuriteo toimepanemises kahtlustatavale või süüdistatavale nende süüdistuse kohta. Käesoleva direktiivi aluseks on hartas ja eelkõige selle artiklites 6, 47 ja 48 sätestatud õigused [Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse] konventsiooni [(edaspidi „konventsioon“)] artiklite 5 ja 6 alusel, nagu neid tõlgendab Euroopa Inimõiguste Kohus. Käesoleva direktiivi eestikeelses versioonis kasutatud termin „süüdistus“ ja konventsiooni artikli 6 lõikes 1 kasutatud termin „kriminaalsüüdistus“ tähistavad sama mõistet.
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse hartas tunnustatud põhimõtteid. Käesoleva direktiiviga soovitakse edendada eelkõige õigust vabadusele, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja kaitseõigust. Direktiivi rakendamisel tuleks sellest lähtuda.“
Direktiivi artiklis 1 „Reguleerimisese“ on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis sätestatakse eeskirjad, mis käsitlevad kahtlustatavate või süüdistatavate isikute õigust saada teavet nende õiguste ja nende vastu esitatud süüdistuse kohta kriminaalmenetluses. Selles sätestatakse ka eeskirjad, mis käsitlevad nende isikute, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa vahistamismäärust, õigust saada teavet oma õiguste kohta.“
Direktiivi artikli 2 „Reguleerimisala“ lõikes 1 on ette nähtud:
„Käesolevat direktiivi kohaldatakse hetkest, mil liikmesriigi pädevad asutused on isikule teatavaks teinud, et teda kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo toimepanekus, kuni menetluse lõpetamiseni, mille all mõistetakse lõpliku otsuse tegemist küsimuses, kas kahtlustatav või süüdistatav isik on kuriteo toime pannud, sealhulgas kohtuotsuse tegemine ja edasikaebamisotsus, kui see on asjakohane.“
Sama direktiivi artikli 3 „Õigus saada teavet õiguste kohta“ lõikes 1 on sätestatud:
õigus vaikida.“
Direktiivi 2012/13 artikkel 6 „Õigus saada teavet süüdistuse kohta“ on sõnastatud järgmiselt:
4. Liikmesriik tagab, et kahtlustatavat või süüdistatavat isikut teavitatakse viivitamata muudatustest käesoleva artikli kohaselt antavas teabes, kui see on vajalik õiglase menetluse tagamiseks.“
Karistusseadustiku (codice penale) artikli 61 „Üldised karistust raskendavad asjaolud“ punktis 7 on ette nähtud:
„Kui järgnevad asjaolud ei kujuta endast süüteokoosseisu ega karistust raskendavaid eriasjaolusid, raskendavad need karistust:
kui tegemist on varavastase süüteoga või vara kahjustava süüteoga ning kasu saamise eesmärgil toime pandud süüteoga, mille tõttu tekitati kannatanule suur varaline kahju.“
Karistusseadustiku artiklis 624 „Vargus“ on ette nähtud:
„Võõra vallasasja äravõtmise eest selle omastamise ja endale või teisele isikule kasu saamise eesmärgil, karistatakse kuuekuulise kuni kolmeaastase vangistusega ja rahalise karistusega 154–516 eurot. […]“
Karistusseadustiku artiklis 648 „Süüteo toimepanemise tulemusena saadud vara omandamine, hoidmine ja turustamine“ on ette nähtud:
„Süüteo toimepanemise tulemusena saadud raha või asjade omandamise, saamise või varjamise eest endale või teisele isikule kasu saamise eesmärgil, välja arvatud osavõtu puhul, karistatakse kahe- kuni kaheksaaastase vangistusega ja rahalise karistusega 516–10 329 eurot. […]“
Kriminaalmenetluse seadustiku (codice di procedura penale) artiklis 444 „Kokkuleppeline karistus“ põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kohaldatavas redaktsioonis on sätestatud:
„1. Süüdistatav ja prokuratuur võivad taotleda kohtult, et kohus kohaldaks konkreetsel juhul ja nõutavas ulatuses asenduskaristust või kuni kolmandiku võrra vähendatud rahalist karistust või vangistust, mis ei ületa asjaolusid arvestades ja kuni kolmandiku võrra vähendades viit aastat, üksi või koos rahalise karistusega. […]
2. Kui ka see pool, kes taotlust ei esitanud, on nõus, ja tingimusel, et asjas ei ole tehtud õigeksmõistvat kohtuotsust artikli 129 alusel, annab kohus kohtutoimiku põhjal juhul, kui ta leiab, et teo või tegevusetuse õiguslik kvalifikatsioon ning poolte esitatud asjaolude suhtes kohaldatud õigusnormid ja nende võrdlus on õiged ning näidatud karistus proportsionaalne, kohtuotsusega korralduse kohaldada taotletud karistust ning märgib resolutsioonis ära, et seda taotlesid pooled. Kui menetluses osaleb tsiviilhageja, ei tee kohus taotluse kohta otsust; tsiviilhageja kohtukulud mõistetakse välja siiski süüdistatavalt, välja arvatud juhul, kui esinevad mõjuvad põhjused täielikuks või osaliseks hüvitamiseks. Artikli 75 lõiget 3 ei kohaldata.
3. Pool võib taotluses selle tulemuslikkuse siduda tingimisi karistuse määramisega. Kui kohus leiab sellisel juhul, et tingimisi karistust ei saa määrata, jätab ta taotluse rahuldamata.“
Kriminaalmenetluse seadustiku artikli 516 „Süüdistuse muutmine“ lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Kui kohtuliku uurimise [istruzione dibattimentale] käigus ilmneb, et asjaolud ei vasta nendele, mis on kirjeldatud süüdistusaktiga kohtu alla andmise määruses, kuid asi ei allu siiski kõrgemale kohtule, muudab prokuratuur süüdistust ja esitab vastava süüdistuse.“
Kriminaalmenetluse seadustiku artiklis 521 „Süüdistuse ja kohtuotsuse vastavus“ on ette nähtud:
„1. Kohus võib kohtuotsuses anda asjaoludele teistsuguse õigusliku kvalifikatsiooni kui süüdistuses, tingimusel et süüteo hindamine kuulub endiselt tema pädevusse ega kuulu kolleegiumi asemel ainukohtuniku pädevusse.
2. Kui asjaolud ei vasta nendele, mis on kirjeldatud süüdistusaktiga kohtu alla andmise määruses või artiklite 516 ja 517 ja artikli 518 lõike 2 kohaselt koostatud süüdistuses, peab kohus määrama, et kohtudokumendid saadetakse tagasi prokuratuuri.
3. Kohus toimib samal viisil, kui prokuratuur esitab uue süüdistuse muudel kui artiklites 516 ja 517 ning artikli 518 lõikes 2 ette nähtud juhtudel.“
Kriminaalmenetluse seadustiku artikli 552 „Süüdistusaktiga kohtu alla andmise määrus“ lõikes 1 on ette nähtud:
„Süüdistusaktiga kohtu alla andmise määrus sisaldab:
asjaolude selget ja täpset kirjeldust ning raskendavate ja niisuguste asjaolude kirjeldust, mis võivad tuua kaasa tõkendite kohaldamise, koos viidetega vastavatele seadussätetele;
Kriminaalmenetluse seadustiku artikli 555 „Kohtuistung otsese kohtusse kutsumise korral“ lõikes 2 on ette nähtud:
„Süüdistatav või prokuratuur võib esitada enne kohtuliku arutamise algust artikli 444 lõikes 1 kirjeldatud taotluse; süüdistatav võib samuti taotleda kiirendatud menetlust või rahalise karistuse määramist.“
Francesco Legrottaglie tegi 11. märtsil 2015 süüdistatava suhtes Ostuni (Itaalia) politseijaoskonda avalduse, kuna süüdistatav sai ühelt isikult, kes ei ole tuvastatud, Legrottaglie perekonnalt varastatud kuldehteid ning viis need ehted kasu saamise eesmärgil Ostunis asuvasse kauplusesse.
Prokuratuuri poolt kriminaalmenetluse seadustiku artikli 552 alusel antud aktiga kutsuti süüdistatav 1. aprillil 2016 Tribunale di Brindisisse (Brindisi kohus, Itaalia), süüdistatuna „süüteo toimepanemise tulemusena saadud vara omandamises, hoidmises ja turustamises“, nagu see on ette nähtud karistusseadustiku artiklis 648.
Kohtuistungil, mis toimus 15. septembril 2016 ja millel süüdistatav ei osalenud, esitas F. Legrottaglie tsiviilhagi.
Süüdistatava osavõtul toimunud 13. oktoobri 2017. aasta kohtuistungil tegi ta ootamatu avalduse, tunnistades, et asjaomased ehted varastas tema.
Selles kohtuasja staadiumis teatas kohtunik süüdistatavale, et teod, milles teda süüdistatakse, võidakse ümber kvalifitseerida karistusseadustiku artiklis 624 ja artikli 61 punktis 7 ette nähtud „varguseks“, mille raskendav asjaolu on ohvrile suure varalise kahju põhjustamine.
Süüdistatav oli andnud oma advokaadile volituse taotleda kokkuleppelise karistuse (nn patteggiamento) kohaldamist seoses selle õiguslikult ümberkvalifitseeritud süüteoga vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku artiklile 444. Taotlus tunnistati vastuvõetamatuks, kuna kriminaalmenetluse seadustiku artikli 555 lõikes 2 ette nähtud tähtaeg oli möödunud.
Kohus palus prokuratuuril muuta süüdistust kriminaalmenetluse seadustiku artikli 516 alusel selleks, et süüdistatavale saaks kohaldada seadustiku artikli 444 kohaselt kokkuleppelist karistust. Prokuratuur otsustas seda muudatust mitte teha, jättes asjaomaste faktiliste asjaolude täpse õigusliku kvalifitseerimise kohtu, antud juhul Tribunale di Brindisi (Brindisi kohus) otsustada.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Corte costituzionale (Itaalia konstitutsioonikohus) on tunnistanud kriminaalmenetluse seadustiku artikli 516 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles süüdistataval ei ole õigust taotleda seadustiku artikli 444 kohaselt kokkuleppelise karistuse kohaldamist seoses kohtuliku uurimise käigus ilmnenud erineva faktilise asjaoluga, mille kohta esitati uus süüdistus.
Niisiis ilmneb kriminaalmenetluse seadustiku artiklit 516 puudutavast Corte costituzionale (konstitutsioonikohtu) praktikast, et kohtuliku uurimise käigus on süüdistataval õigus taotleda seadustiku artikli 444 kohaselt kokkuleppelise karistuse kohaldamist nii, et hakkavad uuesti kulgema taotluse esitamise tähtajad, juhul kui süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud muutuvad vea tõttu või menetluse tavapärase kulgemise raames, kusjuures selline võimalus taotleda kokkuleppelist karistust on välistatud, kui muudatus puudutab üksnes süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud küsimus, kas liidu õigusega on vastuolus see, kui süüdistatavale on tagatud erinevad kaitseõigused olenevalt sellest, kas muudatus puudutab süüdistuse aluseks olevaid faktilisi asjaolusid või süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Nimelt kui süüdistuse muudatus puudutab faktilisi aspekte, on süüdistataval täielikud kaitseõigused, mis hõlmavad võimalust taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku artiklile 444, samas kui faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muudatuse puhul on süüdistatavale tagatud üksnes õigus esitada kaitseargumente.
Neil asjaoludel otsustas Tribunale di Brindisi (Brindisi kohus, Itaalia) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 2012/13] artikli 2 lõiget 1, artikli 3 lõike 1 punkti c ja artikli 6 lõikeid 1–3 ning [harta] artiklit 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused liikmesriigi karistusõiguse valdkonnas kohaldatavad menetlusnormid, mille kohaselt on süüdistuse muudatusega seotud kaitseõigused tagatud kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt erinevalt olenevalt sellest, kas muudeti süüdistuse faktilisi aspekte või selle õiguslikku kvalifikatsiooni, eelkõige selles mõttes, et süüdistatav saab alternatiivset menetlust, mis näeb ette kergema karistuse (nn patteggiamento), taotleda ainult esimesel juhul?“
Itaalia valitsus väidab, et eelotsusetaotlus on vastuvõetamatu, kuna direktiiv 2012/13 on vastu võetud ELTL artikli 82 lõike 2 alusel, milles on viidatud üksnes piiriülese mõõtmega kriminaalasjadele. Järelikult peaks direktiivi 2012/13 kohaldamisala piirduma üksnes nende süütegudega, milles on selline mõõde.
Käesolevas asjas puudutab põhikohtuasi aga süütegu, mille on Itaalia territooriumil toime pannud Itaalia kodanik ja millega tekitati kahju teisele Itaalia kodanikule. Sellel süüteol ei ole seega mingit piiriülest mõõdet ja direktiiv 2012/13 ei ole sellisele kohtuasjale nagu põhikohtuasi kohaldatav.
Harta artikkel 48 ei ole Itaalia valitsuse sõnul samuti kohaldatav, kuna harta artikli 51 lõike 1 kohaselt ei ole õiguslik olukord siis, kui see ei kuulu liidu õiguse kohaldamisalasse, Euroopa Kohtu pädevuses, ning harta sätted, millele võidakse viidata, ei saa üksi olla selle pädevuse aluseks.
Sellega seoses olgu märgitud, et ELTL artikli 82 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et „[m]ääral, mil see on vajalik kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikuse tunnustamise ning samuti politsei- ja õiguskoostöö hõlbustamiseks piiriülese mõõtmega kriminaalasjades, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada direktiividega miinimumeeskirjad. Sellised eeskirjad võtavad arvesse liikmesriikide õigustraditsioonide ja -süsteemide vahelisi erinevusi“.
Mis puudutab direktiivi 2012/13 sõnastust, siis ei selle artiklis 1, milles on määratletud direktiivi reguleerimisese, ega artiklis 2, mis puudutab direktiivi reguleerimisala, ei ole sama direktiivi kohaldamine piiratud olukordadega, millel on piiriülene mõõde.
Seoses direktiivi 2012/13 eesmärkidega ilmneb direktiivi põhjendustest 10 ja 14, et selle direktiivi eesmärk on – ühiste miinimumeeskirjade kehtestamisega õiguse kohta saada kriminaalmenetluses teavet – tugevdada liikmesriikide vastastikust usaldust üksteise kriminaalõigussüsteemide suhtes. Nagu direktiivi selles samas põhjenduses 14 ja põhjenduses 41 on sisuliselt märgitud, tugineb see direktiiv nimetatud eesmärgil õigustele, mis on sätestatud eelkõige harta artiklites 47 ja 48, ning püüab neid õigusi edendada (5. juuni 2018. aasta kohtuotsus Kolev jt, C‑612/15, EU:C:2018:392, punkt 88).
Direktiivi 2012/13 põhjendused 3 ja 4 tuginevad samamoodi ideele, et vastastikune tunnustamine tähendab, et õigusasutuse otsused põhinevad isegi puhtalt riigisiseses olukorras ühistel miinimumnõuetel. Selles kontekstis tuleb nõustuda kohtujuristiga, kes märkis oma ettepaneku punktis 41 sisuliselt, et kui konkreetses olukorras tekib vajadus piiriülese koostöö järele, saavad liikmesriigi politsei- ja õigusasutused teise liikmesriigi õigusasutuste otsuseid pidada seega samaväärseteks enda omadega.
Järelikult on direktiiv 2012/13 üks osa kriminaalmenetluste minimaalsest ühtlustamisest Euroopa Liidus ning selles direktiivis ette nähtud reeglite kohaldamine ei sõltu sellest, kas selles liikmesriigis asetleidvas kohtuvaidluses on tegemist piiriülese olukorraga.
Eelotsusetaotlus on seega vastuvõetav.
F. Legrottaglie ning Itaalia, Ungari, Madalmaade ja Poola valitsus väidavad esimese võimalusena, et käesolevas asjas Euroopa Kohtule esitatud küsimuse ese ei kuulu direktiivi 2012/13 kohaldamisalasse ja järelikult ei saa Euroopa Kohus seda küsimust analüüsida.
Sellega seoses olgu märgitud, et ELTL artiklis 267 sätestatud liikmesriigi kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses on Euroopa Kohtu ülesanne anda liikmesriigi kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks tal poolelioleva kohtuasja lahendada. Seda arvestades tuleb Euroopa Kohtul talle esitatud küsimused vajadusel ümber sõnastada. Nimelt on Euroopa Kohtu ülesanne tõlgendada kõiki liidu õiguse sätteid, mida liikmesriigi kohtud vajavad oma kohtuasjade lahendamiseks, isegi kui need kohtud ei ole selliseid sätteid Euroopa Kohtule esitatud küsimustes otseselt maininud (19. detsembri 2018. aasta kohtuotsus AREX CZ, C‑414/17, EU:C:2018:1027, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellest järeldub, et hoolimata sellest, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on oma küsimustes formaalselt piirdunud ainult liidu õiguse teatud sätete tõlgendamise küsimisega, ei takista see asjaolu Euroopa Kohut esitamast liikmesriigi kohtule kõiki liidu õiguse tõlgendamise aspekte, mis võivad olla tarvilikud liikmesriigi kohtu menetluses oleva kohtuasja lahendamisel, olenemata sellest, kas liikmesriigi kohus neile oma küsimustes viitas või mitte. Sellega seoses on Euroopa Kohtu ülesanne tuletada liikmesriigi kohtu esitatud teabest ja eelkõige eelotsusetaotluse põhjendustest need liidu õigusnormid, mida on põhikohtuasja vaidluse eset silmas pidades vaja tõlgendada (vt selle kohta 19. detsembri 2018. aasta kohtuotsus AREX CZ, C‑414/17, EU:C:2018:1027, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
Eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab oma küsimuses direktiivi 2012/13 artikli 2 lõikele 1, artikli 3 lõike 1 punktile c ja artikli 6 lõigetele 1–3 ning harta artiklile 48.
Sellega seoses olgu märgitud, et direktiivi 2012/13 artiklis 1 on ette nähtud kahtlustatavate või süüdistatavate õigus saada teavet nende õiguste ja nende vastu esitatud süüdistuse kohta kriminaalmenetluses.
Direktiivi 2012/13 artiklite 3 ja 6 koosmõjust nähtub, et direktiivi artiklis 1 nimetatud õigus puudutab vähemalt kahte erinevat õigust. Esiteks tuleb kahtlustatavat või süüdistatavat direktiivi artikli 3 kohaselt teavitada vähemalt teatavatest menetlusõigustest, mille loetelu on selles sättes esitatud ja mille hulka kuuluvad õigus kasutada kaitsjat, õigus saada tasuta õigusnõustamist ja selle saamise tingimused, õigus saada teavet süüdistuse kohta, õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele ning õigus vaikida. Teiseks on direktiivi artiklis 6 kindlaks määratud reeglid, mis käsitlevad õigust saada teavet süüdistuse kohta (15. oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Covaci, C‑216/14, EU:C:2015:686, punktid 54–56).
Antud juhul puudutab põhikohtuasi võimalust taotleda juhul, kui süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni on muudetud, kohtuliku uurimise käigus kriminaalmenetluse seadustiku artikli 444 alusel kokkuleppelise karistuse kohaldamist nii, et hakkavad uuesti kulgema taotluse esitamise tähtajad.
Seega, mis puudutab õigust saada teavet süüdistuse kohta, siis tuleb sellist õiguslikku probleemi analüüsida direktiivi 2012/13 artiklit 6 arvestades.
Siinkohal olgu märgitud, et seda õiguslikku probleemi ei pea analüüsima direktiivi artikli 6 lõigetest 1–3 lähtudes. Nimelt kui võtta arvesse nende sätete sõnastust, siis ei ole vaidlust esiteks selles, et süüdistatavale on antud teavet kuriteo kohta, mille toimepanemises teda süüdistatakse; teiseks selles, et teda ei vahistatud ega peeta kinni ning kolmandaks selles, et teave, mille süüdistatav sai muu hulgas süüdistuse õigusliku kvalifikatsiooni kohta, edastati talle enne, kui kohtul paluti teha otsus selle süüdistuse põhjendatuse kohta.
Tuleb märkida, et direktiivi 2012/13 artikli 6 lõige 4 näib seevastu olevat asjakohane säte seoses sellise kohtuasjaga nagu põhikohtuasi.
Selles sättes on ette nähtud, et liikmesriik tagab, et kahtlustatavat või süüdistatavat teavitatakse viivitamata muudatustest artikli 6 kohaselt antavas teabes, kui see on vajalik õiglase menetluse tagamiseks.
Põhikohtuasja raames tuleb seega kindlaks teha, milline ulatus on sellest samast sättest lähtudes süüdistatava õigusel saada teavet, kui on muudetud süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Neil asjaoludel tuleb küsimust mõista nii, et sellega tahetakse sisuliselt teada, kas direktiivi 2012/13 artikli 6 lõiget 4 ja harta artiklit 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt saab süüdistatav kohtuliku uurimise käigus taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist, kui muutunud on süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud, kuid mitte siis, kui muudetud on süüdistuse faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole direktiivis 2012/13 sätestatud neid üksikasjalikke eeskirju, mille kohaselt artiklis 6 ette nähtud süüdistust puudutav teave tuleb süüdistatavale edastada. Need eeskirjad ei saa aga kahjustada eelkõige selles sättes silmas peetud eesmärki, mis, nagu nähtub ka direktiivi põhjendusest 27, seisneb selles, et süüteo toimepanemises kahtlustatavale või süüdistatavale antakse võimalus ette valmistada enda kaitse, ja õiglase menetluse tagamises (15. oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Covaci, C‑216/14, EU:C:2015:686, punktid 62 ja 63).
Sellega seoses olgu märgitud, et nõue, et süüdistatav või tema kaitsja saab arutelul osaleda sisuliselt, vastavalt võistlevuse ja poolte võrdsuse põhimõttele, tehes tõhusalt teatavaks oma seisukoha, ei välista, et süüdistuse kohta kaitsjale antud teavet võidakse hiljem muuta, eelkõige mis puutub etteheidetavate tegude kvalifikatsiooni, ega seda, et arutelu käigus võidakse lisada toimikusse uusi tõendeid. Sellised muudatused ja tõendid tuleb siiski süüdistatavale või tema kaitsjale teatavaks teha ajal, mil neil on veel võimalus enne nõupidamise etappi tõhusalt reageerida. See võimalus on pealegi sätestatud ka direktiivi 2012/13 artikli 6 lõikes 4, mis näeb ette, et kahtlustatavat või süüdistatavat teavitatakse viivitamata kriminaalmenetluse käigus tehtud muudatustest selle artikli kohaselt antavas teabes, kui see on vajalik õiglase menetluse tagamiseks (vt selle kohta 5. juuni 2018. aasta kohtuotsus Kolev jt, C‑612/15, EU:C:2018:392, punkt 95).
Süüdistatavale ja tema kaitsjale tuleb igal juhul mis tahes hetkel, mil süüdistuse kohta esitatakse üksikasjalikku teavet ja võimaldatakse toimikuga tutvuda, eelkõige järgides võistlevuse ja poolte võrdsuse põhimõtet, anda piisav tähtaeg selle teabe ja nende materjalidega tutvumiseks ning neil peab olema võimalik kaitse tõhusalt ette valmistada, esitada oma võimalikud seisukohad ja vajaduse korral mis tahes taotlused, eelkõige taotlused menetlustoimingute tegemiseks, mida nad võivad riigisisese õiguse alusel esitada. See nõue eeldab, et menetlus vajaduse korral peatatakse ning selle jätkamine määratakse hilisemale kuupäevale (vt selle kohta 5. juuni 2018. aasta kohtuotsus Kolev jt, C‑612/15, EU:C:2018:392, punkt 96).
Peale selle on direktiivi 2012/13 põhjenduses 40 ette nähtud, et direktiiviga kehtestatakse miinimumeeskirjad ning liikmesriigid võivad laiendada selles direktiivis sätestatud õigusi, et tagada kõrgem kaitstuse tase ka nendel juhtudel, mida käesolevas direktiivis ei ole otseselt reguleeritud, kusjuures kaitstuse tase ei tohiks mingil juhul langeda allapoole nõuetest, mis on sätestatud konventsioonis, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Inimõiguste Kohus oma kohtupraktikas.
Sellega seoses selgub nimetatud kohtu praktikast karistusõiguse valdkonnas, et süüdistatava täielik ja detailne informeeritus süüdistusest ja seega ka õiguslikust kvalifikatsioonist, millest kohus võib otsust tehes lähtuda, on õiglase menetluse hädavajalik eeldus. Õigust saada teavet süüdistuse iseloomu ja aluse kohta tuleb vaadelda süüdistatava kaitseks ettevalmistumise õiguse kontekstis (EIK 25. märtsi 1999. aasta kohtuotsus Pélissier ja Sassi vs. Prantsusmaa, CE:ECHR:1999:0325JUD002544494, punktid 52 ja 54). Kuigi kohtutel on siis, kui selline õigus on neile riigisiseses õiguses antud, võimalus kvalifitseerida ümber faktilised asjaolud, mille suhtes on nende poole nõuetekohaselt pöördutud, peavad nad tagama, et süüdistatavatel on selles suhtes olnud võimalus kasutada konkreetselt ja tõhusalt oma kaitseõigusi, nii et neid on õigel ajal teavitatud süüdistuse alusest ehk faktidest, mida neile ette heidetakse ja millel süüdistus põhineb, kuid üksikasjalikult ka nendele asjaoludele antud õiguslikust kvalifikatsioonist (EIK 11. detsembri 2007. aasta kohtuotsus Drassich vs. Itaalia, CE:ECHR:2007:1211JUD002557504, punkt 34, ja EIK 22. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Drassich vs. Itaalia, CE:ECHR:2018:0222JUD006517309, punkt 65).
Nagu selgub käesoleva kohtuotsuse punktides 51–53 ja 55 viidatud kohtupraktikast, peab teave süüdistuse muudatuste kohta, nagu see on ette nähtud direktiivi 2012/13 artikli 6 lõikes 4, muu hulgas hõlmama süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muudatust, selleks et süüdistatav saaks konkreetselt ja tõhusalt kasutada oma kaitseõigusi.
Eelotsusetaotlusest nähtub, et põhikohtuasjas vaidlusaluste riigisiseste õigusnormidega tehakse vahet olenevalt sellest, kas muudatus puudutab süüdistuse aluseks olevaid faktilisi asjaolusid või süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni. Üksnes faktiliste asjaolude muutumise korral on süüdistataval lubatud kohtuliku arutamise käigus taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist nii, et hakkavad uuesti kulgema taotluse esitamise tähtajad.
Käesolevas asjas märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et asjaolu, et süüdistatav tunnistas, et ta pani toime ehete varguse, mille tõttu muudeti süüteo kvalifikatsiooni „süüteo toimepanemise tulemusena saadud vara omandamisest, hoidmisest ja turustamisest“„varguseks“ riigisisese õiguse tähenduses, kujutab endast süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muudatust.
Nagu selgub eelotsusetaotlusest, teatati kohtuliku uurimise käigus süüdistatavale sellest faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muudatusest, nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 21.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud küsimus, kas direktiiviga 2012/13 on õiglase kriminaalmenetluse tagamiseks nõutud, et süüdistatav saab taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist, kui faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni on muudetud.
Siinkohal tuleb nõustuda kohtujuristiga, kes oma ettepaneku punktis 71 märkis, et direktiivis 2012/13 kindlaks määratud kohustused väljendavad seda, kuidas tuleb tagada õiglane kriminaalmenetlus seoses teabe andmisega kuriteos süüdistatavatele ja kahtlustatavatele.
Nagu aga on ette nähtud selle direktiivi põhjenduses 14 ja artiklis 1, on direktiivi eesmärk kehtestada miinimumeeskirjad kahtlustatava või süüdistatava teavitamise kohta (5. juuni 2018. aasta kohtuotsus Kolev jt, C‑612/15, EU:C:2018:392, punkt 82).
Pealegi ei nähtu käesoleva kohtuotsuse punktides 51–53 ja 55 viidatud kohtupraktikast, et kahtlustatava või süüdistatava õigus saada teavet süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muutmisest hõlmab kohustust anda süüdistatavale õigus kohtuliku uurimise käigus taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist.
Lisaks tõdeb eelotsusetaotluse esitanud kohus antud juhul, et faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muutmisel on riigisiseste õigusnormidega tagatud süüdistatavale õigus esitada kaitseargumente.
Järelikult ei pane süüdistatava õigus saada viivitamata teavet muudatustest antavas teabes, kui see on vajalik õiglase menetluse tagamiseks direktiivi 2012/13 artikli 6 lõike 4 kohaselt, sellises kohtuasjas nagu põhikohtuasi asjaomasele liikmesriigile kohustust anda sellele isikule õigus taotleda pärast kohtuliku arutamise algust kokkuleppelise karistuse kohaldamist juhul, kui süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni on muudetud.
Sissejuhatuseks olgu märgitud, et harta kohaldamisala liikmesriikide tegevuse suhtes on määratletud selle artikli 51 lõikes 1, mille kohaselt on harta sätted ette nähtud liikmesriikidele üksnes liidu õiguse kohaldamise korral (26. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, punkt 17).
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb nimelt sisuliselt, et liidu õiguskorras tagatud põhiõigused laienevad kõigile liidu õigusega reguleeritud olukordadele, kuid mitte väljapoole niisuguseid olukordi. Sellega arvestades on Euroopa Kohus juba tõdenud, et ta ei saa riigisiseseid õigusnorme hartat arvestades hinnata, kui asjaomased õigusnormid ei kuulu liidu õiguse kohaldamisalasse. Seevastu juhul, kui need normid kuuluvad liidu õiguse kohaldamisalasse, peab Euroopa Kohus, kelle poole on pöördutud eelotsuse saamiseks, andma kõik tõlgendamiseks vajalikud juhised, et liikmesriigi kohus saaks hinnata kõnealuste õigusnormide vastavust põhiõigustele, mille kaitse ta tagab (26. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, punkt 19, ja 23. novembri 2017. aasta kohtumäärus Cunha Martins, C‑131/17, ei avaldata, EU:C:2017:902, punkt 10).
Kuna põhikohtuasi puudutab seda, milline ulatus on direktiivi 2012/13 artikli 6 lõike 4 tähenduses süüdistatava õigusel saada teavet tema vastu esitatud süüdistusest ja eelkõige muudatustest, mis on seotud kuriteoga, mille toimepanekus teda süüdistatakse, siis tuleb tõdeda, et selline õiguslik olukord kuulub liidu õiguse kohaldamisalasse.
Harta artikli 48 lõikes 2 on sätestatud, et iga süüdistatava õigus kaitsele on tagatud.
Sellega seoses olgu märgitud, et nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktides 51–53 ja 55 viidatud kohtupraktikast, nõuab kaitseõiguste tagamine harta selle artikli tähenduses, et süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muutmisel tuleb need süüdistatavale teatavaks teha ajal, mil tal on veel võimalus enne nõupidamise etappi tõhusalt reageerida, et tal oleks võimalik oma kaitse tõhusalt ette valmistada.
Antud juhul ilmneb eelotsusetaotlusest, et süüdistatavat teavitati pärast seda, kui ta tegi kohtuliku arutamise käigus ootamatu avalduse, temale etteheidetavate faktiliste asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni muutmisest ja sellest, et tal on õigus esitada kaitseargumente, nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 21 ja 27.
Seevastu ei nõuta harta artikli 48 lõikes 2 ette nähtud kaitseõigustega, et süüdistatava teabe saamise õiguse raames saab viimane taotleda pärast kohtuliku arutamise algust kokkuleppelise karistuse kohaldamist juhul, kui muutunud on süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud või muudetud on süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Sellega seoses olgu märgitud, et pelk asjaolu, et riigisiseses õiguses ei ole süüdistatavale antud samu õigusi seoses võimalusega taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist olenevalt sellest, kas muudatus puudutab süüdistuse aluseks olevaid faktilisi asjaolusid või süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni, ei saa iseenesest kujutada endast harta artikli 48 lõike 2 rikkumist, kui lähtuda kahtlustatava või süüdistatava õigusest saada teavet süüdistuse kohta.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb küsimusele vastata, et direktiivi 2012/13 artikli 6 lõiget 4 ja harta artiklit 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt süüdistatav võib kohtuliku arutamise käigus taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist, kui süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud on muutunud, kuid mitte siis, kui muudetud on süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiivi 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet, artikli 6 lõiget 4 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt süüdistatav võib kohtuliku arutamise käigus taotleda kokkuleppelise karistuse kohaldamist, kui süüdistuse aluseks olevad faktilised asjaolud on muutunud, kuid mitte siis, kui muudetud on süüdistuse aluseks olevate faktiliste asjaolude õiguslikku kvalifikatsiooni.

matches: kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus