Ravikindlustuse seaduse ja sotsiaalmaksuseaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
RT I, 27.12.2016, 4
22.12.2016 otsus nr 44
„(3) Kindlustatud isikutel on võrdsed õigused ja võimalused ravikindlustushüvitiste saamiseks, kui käesolevas seaduses ei sätestata teisiti.”;
3) paragrahvi 8 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kindlustatud isiku kindlustuskaitse peatub ühe kuu möödumisel isiku eest Maksu- ja Tolliametilt saadud andmete kohaselt sotsiaalmaksu miinimumkohustuse ulatuses sotsiaalmaksu deklareerimata jätmisest sotsiaalmaksuseaduse § 9 lõike 1 punktis 4 sätestatud tähtpäevaks.”;
4) paragrahvi 25 lõike 4 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) täiskasvanu hambaproteesihüvitis;”;
5) paragrahvi 25 lõike 4 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 27 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Täiskasvanu hambaproteesihüvitis makstakse välja käesolevas seaduses sätestatud tingimustel, sõltumata teenuse osutamise kohast.”;
7) paragrahvi 27 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 29 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Haigekassa võtab vähemalt 19-aastaselt kindlustatud isikult hambaraviteenuse eest tasu maksmise kohustuse üle kalendriaastaks kehtestatud piirmäära ulatuses. Nimetatud piirmäära ei kohaldata käesoleva seaduse § 33 lõikes 2 sätestatud juhul.”;
9) paragrahvi 29 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Lisaks lõikes 2 sätestatule võtab haigekassa vähemalt 19-aastaselt kindlustatud isikult tasu maksmise kohustuse üle hambaraviteenuse osutamiseks meditsiinilisel näidustusel vajaliku anesteesiateenuse eest vastavalt tervishoiuteenuste loetelus sätestatud tingimustele.”;
10) paragrahvi 29 täiendatakse lõigetega 22 ja 23 järgmises sõnastuses:
„(22) Haigekassa võtab hambaproteesiteenuse eest tasu maksmise kohustuse üle kolme aasta kohta kehtestatud piirmäära ulatuses:
(23) Käesoleva paragrahvi lõikes 22 sätestatud piirangut ei kohaldata käesoleva seaduse § 33 lõikes 2 sätestatud juhtudel.”;
11) paragrahvi 30 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kindlustatud isiku omaosalus on tervishoiuteenuse piirhinna osa, mille tasumise kohustust ei võta üle haigekassa. Kõigi kindlustatud isikute omaosalus on ühesuurune ega tohi ületada 50 protsenti tervishoiuteenuse piirhinnast, kui käesolevas seaduses ei sätestata teisiti. Vältimatu abi osutamisel omaosalust ei rakendata.”;
12) paragrahvi 33 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Isikule, kellelt haigekassa võtab hambaraviteenuse eest tasu maksmise kohustuse üle käesoleva paragrahvi lõigete 1 ja 2 kohaselt, ei rakendata tervishoiuteenuste loetelus sätestatud kindlustatud isiku omaosaluse määra.”;
13) seadust täiendatakse §-ga 331 järgmises sõnastuses:
„§ 331. Vähemalt 19-aastase kindlustatud isiku hambaraviteenuse hüvitis
(3) Kui haigekassa ei võtnud vähemalt 19-aastaselt kindlustatud isikult kalendriaastas hambaraviteenuse eest tasu maksmise kohustust üle piirmäära või kõrgendatud piirmäära ulatuses, siis järgmises kalendriaastas haigekassa ülevõetava tasu maksmise kohustuse piirmäära ei suurendata.”;
14) paragrahvi 331 lõiget 1 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:
„5) käesoleva seaduse § 29 lõikes 22 nimetatud kindlustatud isikult talle osutatud hambaproteesiteenuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmise piirmäära kolme aasta kohta.”;
15) paragrahvi 331 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui haigekassa ei võtnud kindlustatud isikult kolme aasta jooksul hambaproteesiteenuse eest tasu maksmise kohustust üle kolme aasta kohta kehtestatud piirmäära ulatuses, siis järgmise kolmeaastase ajavahemiku jooksul haigekassa ülevõetava tasu maksmise kohustuse piirmäära ei suurendata.”;
16) seadust täiendatakse §-ga 332 järgmises sõnastuses:
„§ 332. Haigekassa õigused vähemalt 19-aastaselt kindlustatud isikult talle osutatud hambaraviteenuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmisel
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.”;
17) paragrahv 332 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 332. Haigekassa õigused vähemalt 19-aastaselt kindlustatud isikult talle osutatud hambaraviteenuse ja hambaproteesiteenuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmisel
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata jätmise korral on haigekassal õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.”;
18) seadust täiendatakse §-ga 371 järgmises sõnastuses:
„§ 371. Vähemalt 19-aastasele kindlustatud isikule hambaraviteenuse osutajaga ravi rahastamise lepingu sõlmimise tingimused
(4) Käesolevas paragrahvis sätestatud ravi rahastamise lepingule ei kohaldata käesoleva seaduse § 36 lõikeid 4–42 ja § 37.”;
19) paragrahv 371 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 371. Vähemalt 19-aastasele kindlustatud isikule hambaravi- ja hambaproteesiteenuse osutajaga ravi rahastamise lepingu sõlmimise tingimused
20) paragrahvi 38 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
„(3) Täiendava ravimihüvitise arvutamisel ei võeta arvesse haigekassa tasutud summasid, samuti tasutud omaosaluse alusmäära ja summasid, mis ületavad piirhinda või hinnakokkuleppes märgitud hinda, ning kunstliku viljastamise ja embrüokaitse seaduse § 351 lõikes 2 nimetatud isiku poolt samas lõikes nimetatud näidustuse korral sama paragrahvi lõike 5 alusel kehtestatud määruses loetletud toimeaineid sisaldavate ravimite eest tasutud summasid.”;
22) paragrahvi 51 lõike 4 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) alla 12-aastase lapse või alla 19-aastase puudega kindlustatud isiku põetamine;”;
23) paragrahvi 54 lõike 1 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„11) 80 protsenti alla 3-aastase lapse või alla 16-aastase puudega lapse hooldamise korral, kui hooldav isik ise on haige või hooldavale isikule osutatakse sünnitusabi, haige perekonnaliikme kodus põetamise ning alla 12-aastase lapse või alla 19-aastase puudega kindlustatud isiku põetamise korral;”;
24) paragrahvi 55 lõike 1 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kalendripäeva keskmise tulu arvutamisel ei võeta arvesse sotsiaalmaksuseaduse § 6 lõike 1 punktide 1–3, 33 ja 6–15 ning lõigete 11 ja 12 alusel riigi, valla, linna või loomeliidu makstavat sotsiaalmaksu.”;
25) paragrahvi 59 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Hoolduslehe alusel on kindlustatud isikul õigus saada hooldushüvitist alla 12-aastase lapse või alla 19-aastase puudega kindlustatud isiku põetamise korral kuni 14 kalendripäeva ja teiste perekonnaliikmete kodus põetamise korral kuni seitse kalendripäeva.”;
26) paragrahvi 62 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Haigekassa nõuab tööandjalt tööõnnetuse või kutsehaiguse tagajärjel käesoleva seaduse § 54 lõike 1 punkti 6 alusel 100 protsendi ulatuses makstud hüvitise ja nimetatud paragrahvi lõike 1 punkti 1 alusel 70 protsendi ulatuses arvutatud hüvitise vahe.”;
27) paragrahv 63 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 63. Täiskasvanu hambaproteesihüvitis
Isikule, kellele on riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel määratud töövõimetuspension või vanaduspension või kellel on töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osaline või puuduv töövõime, ja üle 63-aastasele kindlustatud isikule üks kord kolme aasta jooksul makstava hambaproteesihüvitise määra ning maksmise tingimused ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
28) paragrahvid 65 ja 66 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 65. Täiskasvanu hambaproteesihüvitise alusdokumendid
(2) Kindlustatud isikule makstakse §-s 63 nimetatud hambaproteesihüvitist, kui nimetatud hambaraviteenust on isikule osutatud samas paragrahvis viidatud kolmeaastase ajavahemiku jooksul.”;
29) paragrahvid 63, 65 ja 66 tunnistatakse kehtetuks;
30) paragrahvi 89 täiendatakse lõigetega 18 ja 19 järgmises sõnastuses:
„(18) Ravimite puhul, mis on kindlustatud isikule väljastatud enne 2017. aasta 1. juulit, kohaldub haigekassa täiendava ravimihüvitise suuruse arvutamisel kuni 2017. aasta 30. juunini kehtinud ravikindlustuse seaduse redaktsioon.
(19) Enne 2017. aasta 1. juulit osutatud hambaraviteenuste eest makstakse täiskasvanute hambaraviteenuse hüvitis välja kuni 2017. aasta 30. juunini kehtinud ravikindlustuse seaduse redaktsiooni alusel juhul, kui avaldus hüvitise saamiseks on esitatud hiljemalt 2017. aasta 1. oktoobriks. Kindlustatule 2017. aastal võimaldatavate hambaraviteenuse hüvitiste summa kokku ei ületa käesoleva seaduse § 331 lõike 3 alusel kehtestatud hambaraviteenuse hüvitise kõrgendatud piirmäära. Haigekassa kannab hüvitise kindlustatud isiku või tema poolt määratud kolmanda isiku arveldusarvele hiljemalt 2018. aasta 25. jaanuariks.”;
31) paragrahvi 89 täiendatakse lõigetega 20 ja 21 järgmises sõnastuses:
„(20) Enne 2018. aasta 1. jaanuari osutatud hambaproteesiteenuse eest makstakse täiskasvanu hambaproteesihüvitis välja kuni 2017. aasta 31. detsembrini kehtinud ravikindlustuse seaduse redaktsiooni alusel juhul, kui teenuseosutaja esitab koondarve või kindlustatud isik esitab avalduse hiljemalt 2018. aasta 31. jaanuariks.
(21) Käesoleva seaduse § 29 lõikes 22 sätestatud hambaproteesiteenuse eest tasu maksmise kohustuse ülevõtmisel võtab haigekassa arvesse 2017. aasta 31. detsembrini kehtinud ravikindlustuse seaduse redaktsioonis sätestatud isikule kolme aasta kohta makstavat täiskasvanu hambaproteesihüvitist, mis on isikule juba välja makstud või mida ta taotleb vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 20. Kindlustatud isiku suhtes enne 2018. aasta 1. jaanuari alanud kolmeaastase ajavahemiku arvestus jätkub kuni selle ajavahemiku lõpuni.”.
1) paragrahvi 6 lõiget 1 täiendatakse punktiga 33 järgmises sõnastuses:
„33) kaitseväeteenistuse seaduse § 56 lõike 1 punkti 1 tähenduses ajateenistuse lõpetanud isiku eest kaks kuud ajateenistusest vabastamise päevast arvates, välja arvatud juhul, kui tema eest makstakse või ta ise maksab sotsiaalmaksu käesoleva seaduse § 2 lõikes 1 või käesolevas paragrahvis sätestatud muul alusel või kui ta on kindlustatud isik ravikindlustuse seaduse § 5 lõike 4 alusel;”;
„(3) Sotsiaalmaksu määr käesoleva seaduse § 6 lõike 1 punktides 31, 32, 33, 6, 61, 8, 9, 11, 13 ja 15 sätestatud juhtudel ning töötuskindlustuse seaduses sätestatud töötuskindlustushüvitiselt on 12 protsenti maksustatavalt summalt.”.
(1) Käesolev seadus jõustub 2017. aasta 1. juulil.
(2) Käesoleva seaduse § 1 punktid 5, 7, 10, 14, 15, 17, 19, 24, 29 ja 31 ning § 2 jõustuvad 2018. aasta 1. jaanuaril.