Avalik-õiguslike nõuete kohtutäiturite vahel jaotamise kord – Riigi Teataja
Avalik-õiguslike nõuete kohtutäiturite vahel jaotamise kord
Avalik-õiguslike nõuete kohtutäiturite vahel jaotamise kord - sisukord
§ 2 Avalik-õiguslike nõuete jaotamise põhimõtted
§ 3 Avalik-õiguslike nõuete jaotamine eelisjärjekorras
§ 4 Tööpiirkonna keskmise töökoormuse arvutamine
§ 41 Avalik-õiguslike nõuete jaotamine paremusjärjestuse alusel
§ 42 Esimese paremusjärjestuse kinnitamine
RT I, 12.02.2013, 12
Vastu võetud 01.04.2010 nr 42
RT I 2010, 15, 79
28.10.2010 RT I, 05.11.2010, 2 01.01.2011
21.12.2011 RT I, 29.12.2011, 27 01.01.2012, osaliselt 01.01.2013
07.02.2013 RT I, 12.02.2013, 9 15.02.2013
Määrus kehtestatakse «Täitemenetluse seadustiku» § 231 lõike 1 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse avalik-õiguslike rahaliste nõuete (edaspidi avalik-õiguslikud nõuded) kohtutäiturite vahel jaotamise kord.
(2) Määrust kohaldatakse kõikide avalik-õiguslike nõuete, välja arvatud kohtutäituri tasu ja täitekulude otsuse ning notari tasu maksmise arve suhtes.
[RT I, 29.12.2011, 27 - jõust. 01.01.2012]
§ 2. Avalik-õiguslike nõuete jaotamise põhimõtted
(1) Avalik-õiguslikud nõuded jaotab kohtutäituritele täitmiseks Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koda (edaspidi koda).
(2) Avalik-õiguslike nõuete jaotamisel arvestab koda kohtutäituri tööpiirkonda.
(3) Koda jaotab 50% avalik-õiguslikest nõuetest võrdselt kõigi tööpiirkonna kohtutäiturite vahel ja 50% paremusjärjestuse alusel käesoleva määruse §-des 41 ja 42 sätestatud korras.
[RT I, 29.12.2011, 27 - jõust. 01.01.2014 (jõustumine muudetud RT I, 12.02.2013, 9)]
(4) Avalik-õiguslikud nõuded jaotatakse kojale laekumise järjekorras tööpiirkonna kohtutäituritest moodustatud nimekirja alusel.
(41) Koda võib kokkuleppel isikuga, kes on esitanud nõude täitmiseks (sissenõudja), jaotada nõuded kohtutäiturite vahel sissenõudja esitatud nõuete nimekirja alusel. Sissenõudja poolt kojale elektrooniliselt esitatavas nimekirjas näidatakse ära täitedokumendi koostamise kuupäev ja number. Koda jaotab esitatud nimekirja alusel nõuded kohtutäiturite vahel viivitamata käesoleva paragrahvi lõigetes 2 kuni 4 sätestatut järgides ning tagastab nimekirja sissenõudjale, kes saadab nõuded täitmisele nimekirjas märgitud kohtutäiturile. Koda peab säilitama sissenõudjale tagastatud nimekirjade koopiaid vähemalt kaks aastat, arvates nimekirja tagastamisest.
[RT I, 05.11.2010, 2 - jõust. 01.01.2011]
(5) Kohtutäitur ei või keelduda avalik-õiguslike nõuete täitmisele võtmisest, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti. Kui kõik vastava tööpiirkonna kohtutäiturid on kohtutäituri tasu ettemaksu tasumata jätmise tõttu või muul seaduses sätestatud põhjusel keeldunud avalik-õigusliku nõude täitmisest, siis tagastatakse nõue sissenõudjale.
§ 3. Avalik-õiguslike nõuete jaotamine eelisjärjekorras
(1) Avalik-õiguslikud nõuded jaotab koda eelisjärjekorras enne nõuete jaotamist käesoleva määruse § 2 lõike 3 alusel vähem kui kaks aastat ametis olnud kohtutäiturile, arvestades kohtutäituri tööpiirkonda ja tööpiirkonna keskmist töökoormust. Koda korraldab nõuete eelisjärjekorras jaotamise viisil, mis tagab kohtutäiturile võimalikult paljude sissenõudjate nõuete ühtlase jaotumise.
(2) Avalik-õiguslikke nõudeid jaotatakse eelisjärjekorras, kuni kohtutäituri menetluses olevate täitemenetluste arv on kohtutäituri esimesel ametiaastal 25% tööpiirkonna keskmisest töökoormusest ning kohtutäituri teisel ametiaastal 50% tööpiirkonna keskmisest töökoormusest. Kui käesolevas lõikes nimetatud töökoormus on saavutatud, jaotatakse avalik-õiguslikke nõudeid kohtutäiturile üldistel alustel.
(3) Kui kohtutäituri töökoormus langeb kahel esimesel ametiaastal alla lõikes 2 nimetatud töökoormust, jaotatakse kohtutäiturile avalik-õiguslikke nõudeid eelisjärjekorras.
§ 4. Tööpiirkonna keskmise töökoormuse arvutamine
(1) Tööpiirkonna keskmise töökoormuse arvutamiseks liidetakse tööpiirkonna kohtutäiturite menetluses olevad täitemenetlused, välja arvatud täitemenetlused, milles nõutakse sisse üksnes kohtutäituri tasu või täitekulusid, ja saadud summa jagatakse sama tööpiirkonna ametis olevate kohtutäiturite arvuga.
(2) Tööpiirkonna kuu keskmise töökoormuse arvutab koda järgneva kuu 5. kuupäevaks. Arvutamise aluseks on täitemenetluste ja ametis olevate kohtutäiturite arv kuu viimasel päeval.
§ 41. Avalik-õiguslike nõuete jaotamine paremusjärjestuse alusel
(1) Kohtutäiturite paremusjärjestuse (edaspidi paremusjärjestus) koostamisel võetakse aluseks täiteasjad avalik-õiguslikes nõuetes, mis on lõpetatud nõude rahuldamise või asenduskaristuse määramise tõttu (edaspidi lõpetatud täiteasjad).
(2) Paremusjärjestuse koostamise aluseks olev hindamisperiood on üks kalendriaasta, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisit.
(3) Paremusjärjestus koostatakse iga kohtutäiturite tööpiirkonna kohta eraldi. Paremusjärjestusega on hõlmatud kõik vastava tööpiirkonna kohtutäiturid, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
(4) Kohtutäitur osaleb avalik-õiguslike nõuete jaotamisel paremusjärjestuse alusel alates kolmandast ametiaastast ja nimetatud kohtutäituri töötulemuste aluseks olev esimene hindamisperiood on kalendriaasta asemel teine ametiaasta. Koda kinnitab uue paremusjärjestuse, arvestades vähemalt kaks aastat ametis olnud kohtutäituri töötulemusi käesolevas määruses sätestatud korras, hiljemalt kohtutäituri kolmanda ametiaasta esimese kuu 10. kuupäevaks.
(5) Paremusjärjestuse koostamisel võetakse arvesse alates 1. jaanuarist 2012. a algatatud, kuid hindamisperioodi alguse seisuga menetluses olevad täiteasjad, samuti hindamisperioodil avatud ning lõpetatud täiteasjad.
(6) Paremusjärjestus koostatakse avalik-õiguslike nõuete lõpetamise protsendi alusel alates suurimast lõpetamise protsendist kuni väikseima lõpetamise protsendini. Paremusjärjestuse koostamisel kohtutäituri avalik-õiguslike nõuete lõpetamise protsendi arvutamiseks korrutatakse hindamisperioodil lõpetatud täiteasjade arv sajaga ja saadud tulemus jagatakse hindamisperioodi alguse seisuga menetluses olevate täiteasjade arvu ja hindamisperioodil avatud täiteasjade arvu kogusummaga.
(7) Avalik-õiguslike nõuete lõpetamise protsendi arvutamisel võetakse arvesse ka kohtutäiturile hindamisperioodil täitmiseks jagatud avalik-õiguslikud nõuded, mille suhtes on kohtutäitur jätnud täitemenetluse alustamata seetõttu, et sissenõudja on jätnud tasumata kohtutäituri tasu ettemaksu, kui selliste nõuete osakaal ületab 10% kohtutäiturile hindamisperioodil jagatud avalik-õiguslikest nõuetest. Eelnimetatud määra ületavate avalik-õiguslike nõuete võrra, mille täitmisest on kohtutäitur keeldunud kohtutäituri tasu ettemaksu tasumata jätmise tõttu, vähendatakse enne lõpetamise protsendi arvutamist lõpetatud täiteasjade arvu kahel järjestikusel hindamisperioodil.
(8) Avalik-õiguslike nõuete lõpetamise protsendi alusel koostatud paremusjärjestuses jaotatakse aste kõrgemal olevale kohtutäiturile aste madalamal olevast kohtutäiturist 10% rohkem avalik-õiguslikke nõudeid. Aste kõrgemal olevale kohtutäiturile protsendipunktide saamiseks korrutatakse aste madalamal oleva kohtutäituri protsendipunktid 1,1-ga. Paremusjärjestuse alusel jaotatavate avalik-õiguslike nõuete arvu saamiseks korrutatakse asjaomasele astmele vastavad protsendipunktid paremusjärjestuse alusel jaotatavate avalik-õiguslike nõuete protsentuaalse osaga, mis omakorda korrutatakse jaotatavate avalik-õiguslike nõuete arvuga.
(9) Paremusjärjestuse kinnitab koda hiljemalt hindamisperioodile järgneva aasta 31. jaanuariks, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. Avalik-õiguslikke nõudeid jagatakse kohtutäituritele paremusjärjestuse alusel alates paremusjärjestuse kinnitamisele järgnevast päevast. Kuni uue paremusjärjestuse kinnitamiseni jaotatakse kohtutäituritele nõudeid viimasena kinnitatud paremusjärjestuse alusel.
§ 42. Esimese paremusjärjestuse kinnitamine
(1) Koda kinnitab esimese paremusjärjestuse hindamisperioodi 1. jaanuar 2013. a kuni 31. detsember 2013. a kohta hiljemalt 31. jaanuariks 2014. a.
[RT I, 12.02.2013, 9 - jõust. 15.02.2013]
(2) Esimese paremusjärjestuse koostamisel avalik-õiguslike nõuete lõpetamise protsendi arvutamiseks korrutatakse hindamisperioodil lõpetatud täiteasjade arv sajaga ja saadud tulemus jagatakse hindamisperioodil avatud täiteasjade arvuga. Esimese paremusjärjestuse koostamisel võetakse arvesse ka kohtutäiturile alates 1. jaanuarist 2012. a täitmiseks jagatud avalik-õiguslikud nõuded, mille täitmisest on kohtutäitur keeldunud, sest sissenõudja on jätnud tasumata kohtutäituri tasu ettemaksu vastavalt käesoleva määruse § 41 lõikes 7 sätestatule.
[RT I, 29.12.2011, 27 - jõust. 01.01.2013]
(1) Määrus jõustub 1. jaanuaril 2011. a.
(2) Paragrahvi 2 lõige 3 ja § 41 jõustuvad 1. jaanuaril 2014. a.


Vabariigi Valitsuse 28. novembri 2000. a määruse nr 383 "Vanglaametniku, vangla sotsiaaltöötaja ning vanglaametnikukandidaadi vormiriietuse ja eraldusmärkide kirjeldus ning nende kandmise kord" muutmine – Riigi Teataja
Vabariigi Valitsuse 28. novembri 2000. a määruse nr 383 "Vanglaametniku, vangla sotsiaaltöötaja ning vanglaametnikukandidaadi vormiriietuse ja eraldusmärkide kirjeldus ning nende kandmise kord" muutmine
RT I 2002, 59, 370
Vastu võetud 02.07.2002 nr 215
Määrus kehtestatakse «Vangistusseaduse» (RT I 2000, 58, 376; 72, õiend) § 147 alusel ning lähtudes § 58 lõikest 3 ja § 116 lõigetest 2 ja 5.
Vabariigi Valitsuse 28. novembri 2000. a määruses nr 383 «Vanglaametniku, vangla sotsiaaltöötaja ning vanglaametnikukandidaadi vormiriietuse ja eraldusmärkide kirjeldus ning nende kandmise kord» (RT I 2000, 89, 583) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 1 täiendatakse punktiga 181 järgmises sõnastuses:
« 181) sviiter;»;
« (1) Vanglaametnik ja vanglaametnikukandidaat kannavad § 1 punktides 2, 3, 5, 10 ja 181 nimetatud vormiriietusel õlakuid või paguneid.»;
3) määrust täiendatakse §-ga 211 järgmises sõnastuses:
« 211. Sviiter
Sviiter on mustast poolvillasest lõngast ja kolmnurkkaelusega. Kaeluse äär, varrukaotsad ja sviitri alumine äär on soonikkoes. Õlgadel ja varruka alumise osa tagumisel küljel on mustast riidest tugevduslapid. Õlakud kinnituvad aasa ja väikese vorminööbiga. Vasakul pool rinnaesisel on pealeõmmeldud kaheosaline riidest rinnatasku, mille välimine, laiem pool suletakse. Klapp suletakse takjapaelaga. Sisemine, kitsam osa on pliiatsitasku. Vasaku varruka välisküljel on käiseembleem (kirjeldus lisas 2), mille ülemine äär on õlaõmblusest 60 mm allpool.»;
4) paragrahvi 23 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Teenistuskohustusi täitev vanglaametnik kannab selle määrusega ettenähtud vormiriietust ja eraldusmärke. Vangla sotsiaaltöötaja võib teenistuskohustusi täites kanda selle määrusega ettenähtud vormiriietust. Vanglaametnikukandidaat kannab vormiriietust õppetöö ajal.»;
5) paragrahvi 24 lõige 1 sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Suvel kantakse § 1 punktides 1, 3–6, 8–12, 14, 16, 17, 18 1 ja 19 nimetatud esemeid.»;
6) paragrahvi 25 lõiked 1 ja 2 sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Vangla peainspektori, vangla osakonnajuhataja ning vanglaametniku ettevalmistusteenistust läbiviivas õppeasutuses teenistuses oleva vanglaametniku vormiriietus koosneb § 1 punktides 1–4, 7, 9–14, 16, 17, 181 ja 19 nimetatud komponentidest. Paragrahvi 1 punktis 18 1 nimetatud sviitrit kannavad ka vangla talituse juhataja ja peaspetsialist vanglateenistusse kuuluval ametikohal.
(2) Muu vanglaametniku vormiriietus ja vanglaametnikukandidaadi vormiriietus koosneb § 1 punktides 2, 14–18 ja 19 nimetatud komponentidest.»;
7) lisa 4 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
ning teede- ja sideminister
Eseme nimetus Esemete arv Eseme kandmisaeg (aastates)
Vormimüts 1 4
Jope 1 3
Vormikuub 1 3
Püksid* 2 paari 2
Blusoon 1 3
Vihmakeep 1 katkiminekuni
Talvemüts 1 4
Nokkmüts 1 2
Pluus (rohekashall, pikkade varrukatega) 2 2
Suvepluus (rohekashall, lühikeste varrukatega) 2 2
Pluus (valge, pikkade varrukatega) 1 2
Lips 1 2
Kingad 1 paar 2
Poolsaapad 1 paar 2
Püksirihm 1 6
Labakindad 1 paar katkiminekuni
Vöörihm 1 6
Seelik* 1 2
Kampsun 1 3
Sviiter 1 3
Lipsunõel 1 katkiminekuni
* Naisametnikule väljastatakse kas 1 seelik ja 1 paar pükse või tema soovi korral 2 paari pükse.


Liitunud: 14 Mai 2018, 14:51
Töötasin just hiljaaegu Swissotel Tallinnas (aasta alguses) ning pidin erakorraliselt üles ütlema tähtajatu töölepingu põhjusel, et pidin järsku Soome tööle minema. Olin juba selleks ajaks katseaja läbinud. Kuid mul ei olnud sellest võimalik ette teatada mõitsliku aja joksul. Kõik toimus nii järsku. Minu vaatenurgast on jutöökoha vahetus ka elukoha vahetus kui minnakse teise riiki komandeeringusse. Sellel arusaamal kirjutasin avaldusse, et "Soovin lõpetada minu ja Swissotel Tallinna vahel sõlmitud lepingu ....2017.a. seoses elukoha vahetuse ja perekondlike põhjustega."
Enne viimase toimingu läbi viimist lugesin seadust igaksjuhuks ning veendusin, et sellisel asjaolul saab ära minna töölt päeva pealt. Kuu aega hiljem tuli e-mailile Tööinspektsioonilt määrus, kus Swissotel põhjendas, et see ei olnud nende jaoks piisav põhjus töölepingu üles ütlemiseks ning on mulle määranud rahalise kahju sissenõude summas 975€.
Töölepingu lisas nr 3 ja punktis nr 4 on välja toodud üks lause, mida saab kaheti mõista:
II Kahju hüvitamine:
Töötaja ei kanna materiaalset vastutust, kui ta ei ole kahju tekitamises süüdi.
1) esmalt võib aru saada sellest nii, kui viibin reaalselt tööl ning siis tekitan juhulikult mingi kahju tööandjale;
2) teisalt võib sellest aru saada nii, kuidas eeltoodud tekstist välja võib lugeda - ehk minu lahkumine töölt erandkorras põhjustab tööandjale kahju.
III Lõppsätetes punktis 1 on kirjas:
Käesoleva lepingu kehtivus laieneb kogu ajavahemikule, mil töötaja töötab talle tööandja poole usaldatud ettevõtte materiaalsete väärtustega.
Ehk - tegelikult ju antud juhul enam ei töötanud.
Kõige hullem on tegelikult asjaolu, et mingit hoiatust või mingit negatiivset reaktsiooni tööandja mulle ei öelnud ega näidanud. Määrusest sain teada alles märtsikuu alguses kui töölepingu lõpp oli 31.jaanuar 2018.
Kuidas peaksin ennast kaitsma antud olukorras?
Tulenevalt Töölepinguseaduse § 91 lg 3 võib töötaja töölepingu erakorraliselt üles öelda, kui töötaja ei saa tööd jätkata isikust tuleneval põhjusel (näiteks haige perekonnaliikme hooldamise või töövõime vähenemise tõttu). Töötaja võib töölepingu üles öelda ka muul mõjuval põhjusel. Ülesütlemine peaks siis toimuma mõistliku aja jooksul, et tööandja saaks oma töö ümber korraldada ja töötaja saaks perekondlikke kohustusi täita.
Töötaja ei pea järgima etteteatamistähtaega, kui tal on töölepingu ülesütlemiseks mõjuv põhjus ning lepingu jätkamist ei või mõistlikult nõuda. Viimasel juhul tuleb töötaja viivitamatu lahkumine tööandjale ootamatult ega võimalda üldjuhul vältida töötaja lahkumisega tekkivat negatiivset mõju tööprotsessile. Seetõttu eeldab töötaja isikust tulenev erakorraline ülesütlemine sellise kaaluga põhjust, mis õigustab töölt lahkumist erakorraliselt, s.o enne TLS § 98 lg-s 1 sätestatud 30 kalendripäeva möödumist. Seega sõltub ülesütlemise tühisus või õiguspärasus täpsetest asjaoludest, mida foorumis ei ole võimalik hinnata. Kui töötajal ei ole tähtajatu töölepingu erakorraliseks ülesütlemiseks alust, loetakse ülesütlemine TLS § 85 lg 4 alusel korraliseks seaduses sätestatud etteteatamistähtajaga. Kui tööandja vaidlustab töötaja tähtajatu töölepingu erakorralise ülesütlemise ja töövaidluskomisjon või kohus tuvastab ülesütlemise tühisuse, loeb töövaidlusorgan töölepingu TLS § 85 lg 4 alusel lõppenuks korraliselt pärast TLS § 98 lg-s 1 sätestatud 30-kalendripäevase etteteatamistähtaja möödumist. Kui selgub, et töölepingu ülesütlemise aluseks olnud asjaolud ei olnud erakorralised, võib tööandjal olla õigus nõuda töötajalt hüvitist TLS § 74 lg-te 1 või 2 järgi, kui tööandja tõendab, et töötaja süüline enne etteteatamistähtaja möödumist töölt lahkumine. Seega eeldab hüvitise nõue reaalse kahju saamist ja selle tõendamist.


Elamu energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise kord – Riigi Teataja
Elamu energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise kord
Elamu energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise kord - sisukord
§ 3 Energiaauditi tellija ja energiaauditi ulatus
§ 4 Energiaauditit tegev ettevõtja
§ 5 Energiaauditi aruande lähteandmed ja nende kogumine
§ 6 Energiaauditi aruande koostamiseks vajalikud uuringud ja mõõdistused
§ 7 Energiaauditi aruande koosseis
§ 8 Nõuded energiaauditi aruande vormistusele
RT I, 11.03.2014, 4
Elamu energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise kord1
Vastu võetud 04.03.2014 nr 16
Määrus kehtestatakse ehitusseaduse § 381 lõike 2 alusel.
(1) Käesolev määrus kehtestab elamu energiaauditi aruande vorminõuded ja väljastamise korra.
(2) Nõuded kehtestatakse kasutamise otstarbe alusel järgmiste hoonete energiaauditi aruannetele:
1) ühe korteriga elamud;
2) kahe või mitme korteriga elamud;
3) hoolekandeasutuste ja ühiselamute hooned.
(3) Käesolevas määruses sätestatud nõuded kehtivad ka mitme kasutamise otstarbega hoones, milles eluruumide pind ületab mitteeluruumide pinda.
1) hoone energiabilanss – energia kasutuse analüüsi tulemusena saadav tarnitud energia ja energiavajaduse tasakaal. Energiabilansis kajastatakse hoone energia kadude jaotust sisekliima tagamiseks (kütmiseks, jahutamiseks, ventilatsiooniks ja valgustuseks), tarbevee soojendamiseks, tehnosüsteemide ja elektriseadmete kasutamiseks ning energiaallikate jaotuskadude kompenseerimiseks;
2) hoone välispiire – piirdetarind, mis eraldab ruumi välisõhust või pinnasest (näiteks välissein, sokkel, aken, välisuks, põrand pinnasel, põrand välisõhu kohal, katuslagi, mitteköetava pööningu põrand ja muud seesugused);
4) sisekliima loger – sisekliimat iseloomustavaid parameetreid automaatselt ja regulaarselt, kuid mitte harvemini kui 1 kord 60 minuti jooksul, salvestav seade, mille lugemid on kättesaadavad ja digitaalkujul esitatavad;
5) energiatõhususmeede – iga ehituslik või muu tegevus või nende kompleks, mille rakendamisel eelduslikult väheneb hoone energiatõhususarvu väärtus. Energiatõhususmeede võib sealhulgas olla seadme või süsteemi paigaldamine, seadistamine või automatiseerimine või üldiste soovituste andmine tarbimisharjumuste muutmiseks;
6) parendusmeede – iga ehituslik või muu tegevus, mille rakendamisel ei lange hoone energiavajadus, kuid mis on oluline sisekliima, hoone säilivuse või süsteemi normaalse toimivuse seisukohast;
7) meetmete pakett – valik ehituslikke või muid tegevusi, mis sisaldab nii energiatõhusus- kui parendusmeetmeid. Meetmete paketi rakendamise tulemusena ei tohi halveneda ruumide sisekliima ja hoone säilivus. Paketis sisalduvad meetmed viiakse ellu terviklikult.
(2) Ülejäänud käesolevas määruses kasutatavad terminid on samased majandus- ja kommunikatsiooniministri 23. aprilli 2013. a määruse nr 30 „Energiamärgise vorm ja väljaandmise kord” §-s 2 ja Vabariigi Valitsuse 30. augusti 2012. a määruse nr 68 „Energiatõhususe miinimumnõuded” §-s 2 toodud terminitega.
§ 3. Energiaauditi tellija ja energiaauditi ulatus
(1) Elamu energiaauditi võib tellida igaüks.
(2) Tellija ja energiaauditi tegija võivad kokku leppida käesolevas määruses sätestatust täpsemas ja täielikumas energiaauditi mahus.
§ 4. Energiaauditit tegev ettevõtja
(1) Energiaauditit tegev ettevõtja on kohustatud osutama teenust asjatundlikult ja erapooletult, olles sõltumatu muuhulgas energiaauditi objektiks oleva ehitise projekteerijast, ehitajast, omanikujärelevalve tegijast, energiaauditi objektiks olevasse ehitisse või selle osasse paigaldatavate või paigaldatud ehitustoodete importijatest, levitajatest ning tootjatest.
(2) Energiaauditi tegemist juhib ja energiaauditi tegija nimel esitab seisukohti ehitusseaduse § 47 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele vastav energiaauditi tegevusala vastutav spetsialist (edaspidi vastutav spetsialist).
(3) Toiminguteks, milleks käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud vastutaval spetsialistil pädevus puudub, kaasab energiaauditi tegija sobiva pädevusega teisi asjatundjaid.
§ 5. Energiaauditi aruande lähteandmed ja nende kogumine
(1) Energiaauditi aruande koostamiseks peavad olemas olema hoone energia, vee ja kütuse tarbimisandmed vähemalt ühe täisaasta kohta.
(2) Energiaaudit tehakse hoone ülevaatuse, kogutud andmete, varem mõõdetud tarbimisandmete ja arvutusliku analüüsi põhjal.
(4) Tellija või tema esindaja teeb energiaaudiitorile kättesaadavaks:
2) hoone üldandmed – hoone aadress, ehitisregistri kood, ehitusaasta, hoone kasutamise otstarve, köetav pind, suletud netopind, eluruumide pind, korruste arv, hoone maht, hoone köetav ruumala, korterite arv;
3) hoone energia, vee ja kütuse tarbimisandmed vähemalt ühe täisaasta lõikes või olemasolu korral viimase kolme aasta andmed ja võimaluse korral kuude lõikes;
5) teadaolevad andmed hoonele laienevate kitsenduste kohta, sealhulgas miljööväärtuslik ala või objekt ning muinsuskaitselised piirangud;
(5) Tellija või tema esindaja kinnitab kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis, et energiaaudiitorile kättesaadavaks tehtud andmed on temale teadaolevalt tõesed andmed hoone ja hoone energiakasutuse kohta.
(6) Energiaauditi tegijal on kohustus kontrollida elamu tehniliste andmete õigsust juhul, kui ta kahtleb riiklikest registritest, teistest andmebaasidest või tellijalt saadud info täpsuses. Energiaaudit koostatakse tegelike andmete põhjal, registrite ning andmebaaside erinevused tegelikust olukorrast kajastatakse energiaauditi aruandes.
§ 6. Energiaauditi aruande koostamiseks vajalikud uuringud ja mõõdistused
(1) Hoone sisekliima olukorrast ülevaate saamiseks ning kütte- ja ventilatsioonisüsteemide töövõime hindamiseks vestleb energiaauditi tegija kogu hoone sisekliimast ja tehnosüsteemide probleemidest ülevaadet omava isikuga või kaardistab olukorra elanike poolt täidetavate ankeetidega. Energiaaudiitor lähtub sisekliima mõõdistuste läbiviimisel hoone sisekliima ülevaate saamise käigus kogutud infost.
(2) Energiaauditi koostamise käigus viib energiaaudiitor läbi minimaalselt ühe järgnevas loetelus toodud mõõdistustest:
1) temperatuuri, suhtelise õhuniiskuse ja süsihappegaasi taseme pisteline mõõdistamine eluruumides, mis moodustavad vähemalt 5% hoone köetavast pinnast, kuid mitte vähem kui kolmes korteris ja köetavates trepikodades ning keldrites. Juhul kui elamus on vähem kui kolm korterit, viib energiaaudiitor mõõdistused läbi kõigis olemasolevates korterites;
3) välispiirete termograafiline ülevaatus soojapidavuse probleemide visualiseerimiseks ja külmasildade kriitilisuse määramiseks temperatuuriindeksi meetodil;
4) tehnosüsteemide töö efektiivsuse kontrolli termograafilisel või muul temperatuuride mõõtmise meetodil;
5) eluruumi temperatuuri ja suhtelise õhuniiskuse ajalise muutumise salvestamine sisekliima logeritega vähemalt seitsme järjestikuse ööpäeva jooksul koos välistemperatuuri registreerimisega.
(3) Mõõtmised viiakse läbi, kui välisõhu temperatuur on valdavalt alla +5 °C, hoone tehnosüsteemid on sisse lülitatud ja oma tavapärases töörežiimis.
(4) Kokkuleppel tellijaga võib lisaks loetletud mõõdistustele teha muid mõõdistusi, kaasates vastavaid asjatundjaid, või mõõdistustest loobuda. Mõõdistustest loobumise kokkulepe fikseeritakse energiaauditi aruande koosseisus.
§ 7. Energiaauditi aruande koosseis
(1) Energiaauditi tulemused vormistatakse energiaauditi aruandena.
3) ülevaade hoonest ning selle energiatarbest;
4) ülevaade teostatud mõõtmistest, nende olemasolul;
2) energiaauditi aluseks võetud energia- ja veetarbimise andmed ning hind;
5) meetmete pakettide koostamisel arvesse võetavad hoonele laienevad kitsendused;
(4) Hoone ning selle energiatarbimise ülevaates esitatakse:
1) hoone paiknemise skeem või hoone asukoha aerofoto koos lühikirjeldusega asukohast;
2) hoone üldandmed vastavalt käesoleva määruse § 5 lõike 4 punktile 2;
4) mõõdistuste läbiviimise kirjeldus, ülevaade mõõdistamiseks kasutatud seadmetest ja mõõdistustulemuste kokkuvõte;
5) ülevaatuse ja mõõtmiste tegemise kuupäevad ning välisõhu keskmine temperatuur mõõtmisperioodil, mõõtmiste olemasolul;
7) hoone energia, vee ja kütuse tarbimisandmed vähemalt ühe täisaasta lõikes või olemasolu korral viimase kolme aasta andmed ja võimaluse korral kuude lõikes;
8) hoone energiabilanss, mille komponendid on välja toodud eraldi ridadel.
1) lühikokkuvõte hoone energia- ja veetarbest koos vastavate tarbimisandmetega;
2) lühikokkuvõte hoone sisekliimast koos vastavate mõõtmiste ja uuringute analüüsiga nende olemasolul;
3) minimaalselt kolmeks meetmete paketiks jagatud energiatõhusus- ja parendusmeetmed, milles on ära toodud hoone osad, millele meedet planeeritakse, meetme kirjeldus, ligikaudne eeldatav maksumus ja eeldatav eluiga, meetmete maksumuste summa ja lihttasuvusaeg ning vajadusel ja võimalusel eluea kulude analüüs;
4) prognoositavate muutuste kirjeldus hoones pärast vastava meetmete paketi realiseerimist;
5) hoone energia- ja veesäästupotentsiaali graafikud, kus on kõrvutatud tarbimised olemasolevas olukorras ning meetmete paketi rakendamisel;
7) meetmete pakettide võrdlev kirjeldus, koos põhjenduste ja soovitustega.
1) kasutatud mõõtevahendite tehnilised andmed;
2) kokkuvõte korterite sisekliima ankeetide analüüsist või vestlusest hoone sisekliimast ülevaadet omava isikuga;
3) auditi tellija poolt esitatud tarbimisandmed;
6) hoone tehnilise ülevaatuse ja termograafilise ülevaatuse aruanne selle olemasolul;
7) olulised väljavõtted hoone ehitusprojekti välispiirete ja tehnosüsteemide osadest nende olemasolul.
(7) Tellija soovil koostatakse energiaauditi käigus energiamärgis ja kantakse see riiklikusse ehitisregistrisse.
(8) Energiaaudiitor julgustab olulist rekonstrueerimist vajava hoone omanikke, eriti kui selline hoone on riigi- või kohaliku omavalitsuse valduses, meetmete pakettide ülevaates kaaluma üleminekut suure tõhususega tehnosüsteemidele, kui see on tehniliselt, funktsionaalselt ja majanduslikult teostatav ning mõistlik. Suure tõhususega tehnosüsteemid on muuhulgas soojuspump, taastuvatest energiaallikatest toodetud energial põhinev detsentraliseeritud energiavarustussüsteem, elektri ja soojuse koostootmise süsteem, kaug- ja lokaalküte või kaug- ja lokaaljahutus, eriti kui see põhineb täielikult või osaliselt taastuvatest energiaallikatest toodetud energial.
§ 8. Nõuded energiaauditi aruande vormistusele
6) energiaauditi aruande koostaja ärinimi, kontaktandmed, äriregistri kood;
9) vastutava spetsialisti nimi ja allkiri.
(4) Energiaauditi aruanne võib olla välja antud digitaalselt ja allkirjastatud digitaalselt. Sellisel juhul lisatakse allkirja kohale kaldkriipsude vahele sõnad „/allkirjastatud digitaalselt/”.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1–56); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/31/EL hoonete energiatõhususe kohta (ELT L 153, 18.06.2010, lk 13–35).