(2) Riikliku järelevalve erisused kütusena kasutatavate maavarade kaevandamisel sätestab käesolev seadus. Maavarade kaevandamist reguleeritakse maapõueseadusega (RT I 1994, 86/87, 1488; 1995, 75, 1321; 1996, 49, 953).
§ 3. Kütuse- ja energiaettevõtted
(1) Ettevõte käesoleva seaduse tähenduses on majandusüksus, mille kaudu ettevõtja (füüsiline isik või äriühing) tegutseb vastavalt äriseadustiku (RT I 1995, 26--28, 355; 1996, 52--54, 993; 1997, 16, 258) §-dele 1 ja 5.
(2) Kütuseettevõtte all mõistetakse käesolevas seaduses ettevõtet, milles toimub kütuse tootmine, töötlemine, ladustamine, vedu, müük, eksport, import, transiit, vedelkütuse ning gaasi edastamine või jaotamine vastava võrgu kaudu.
(3) Energiaettevõtte all mõistetakse käesolevas seaduses ettevõtet, milles toimub energia tootmine, muundamine, salvestamine, edastamine, jaotamine, müük, eksport, import või transiit.
(1) Kütuseseade, -rajatis, -ehitis on käesoleva seaduse tähenduses seade kütuse tootmiseks, töötlemiseks, ladustamiseks, edastamiseks, jaotamiseks, mõõtmiseks, müümiseks või tarbimiseks.
(2) Energiaseade, -rajatis, -ehitis on käesoleva seaduse tähenduses seade energia tootmiseks, salvestamiseks, muundamiseks (sealhulgas kütuse põletamiseks), transformeerimiseks, edastamiseks, jaotamiseks, mõõtmiseks, müümiseks või tarbimiseks.
(3) Ehitise (hoone ja rajatise) mõiste, mis on sätestatud planeerimis- ja ehitusseaduses (RT I 1995, 59, 1006; 1996, 36, 738; 49, 953), hõlmab käesolevas seaduses ka sisepaigaldise, mille all mõistetakse hoonesse paigaldatud ja omavahel ühendatud seadmete kogumit.
KÜTUSE- JA ENERGIAMAJANDUSE ÜLDKORRALDUS
§ 5. Tehnilised ja ohutusnõuded
(1) Kasutatavad kütuse- ja energiaseadmed ning kütuse- ja energiaehitised peavad vastama tehnilistele ja ohutusnõuetele.
(2) Kütuse- ja energiaseadmete ning kütuse- ja energiaehitiste tehnilised ja ohutusnõuded kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega.
(3) Käesoleva paragrahvi nõuetele mittevastavaid seadmeid ja ehitisi on keelatud kasutada, paigaldada, ehitada, importida, müüa või muul viisil võõrandada kasutamiseks kütuse- või energiaseadmete või kütuse- ja energiaehitistena.
(4) Kütuse- ja energiaseadmete ning kütuse- ja energiaehitiste kasutamise, hooldamise ja remontimise tehnilised ning ohutuseeskirjad kehtestatakse majandusministri määrusega.
(5) Ainult kvaliteedinõuetele vastavat kütust tohib toota, töödelda, importida ja kasutada.
(6) Kütuse käitlemise ohutusnõuded ja kütuse kvaliteedinõuded kehtestatakse majandusministri määrusega.
(7) Kütuse- ja energiaettevõtte tehniliste ja ohutusnõuete täitmise eest vastutavatele füüsilistele isikutele kehtestatakse pädevusnõuded Vabariigi Valitsuse määrusega.
§ 6. Kütuse- ja energiamajandust reguleerivad tegevusload
(1) Tegevuslubadeks on tähtajalised load:
1) tehniline luba, mis kehtib 3 aastat;
2) tehnilise kontrolli luba, mis kehtib 3 aastat;
3) turuluba, mis kehtib 12 aastat.
(2) Tegevuslubade eest võetakse tasu vastavalt riigilõivuseadusele (RT 1990, 11, 118; RT I 1995, 36, 465; 57, 981; 58, 1005; 61, 1028; 87, 1540; 1996, 3, 56; 38, 752; 40, 773; 42, 811; 45, 848 ja 851; 49, 953; 51, 969; 80, 1435; 1997, 5/6, 32; 34, 535).
(3) Vabariigi Valitsuse määrusega kehtestatakse:
1) tegevuslubade väljastamise, pikendamise ja tühistamise kord;
2) järelevalve ja kontrolli teostamise kord ning tehnilise kontrolli toimingute piirhinnad.
§ 7. Tehniline luba
(1) Tehniline luba ja kütusena kasutatava maavara kaevandamiseks mäetööde litsents annab ettevõtjale õiguse tegutseda kütuse- või energiaettevõtluses ja kasutada üht või mitut kindlaksmääratud kütuse- või energiaseadet.
(2) Tehniline luba on nõutav tegutsemiseks ettevõtjana järgmistel tegevusaladel:
1) kütuse tootmine, töötlemine, ladustamine ja transport;
2) vedelkütuse ja gaasi torutransport;
3) soojuse tootmine (välja arvatud omatarve), salvestamine ja edastamine;
4) elektri tootmine, edastamine, muundamine ja jaotamine;
5) kütuse- ja energiaseadmete ning kütuse- ja energiarajatiste projekteerimine, valmistamine, paigaldamine, ehitamine, hooldamine ja remontimine.
(3) Tehnilise loa väljastab, teostab järelevalvet loa tingimuste järgimise üle ja loa tühistab Tehnilise Järelevalve Inspektsioon.
(4) Tehniline luba tühistatakse, kui:
2) loa omanik ei ole loas märgitud tegevusalal alustanud tegevust 12 kuu jooksul, arvates loa väljaandmisest.
§ 8. Tehnilise kontrolli luba
(1) Tehnilise kontrolli luba väljastatakse ettevõtjale, kes teostab käesoleva seaduse § 5 lõigetes 2, 4 ja 6 sätestatud nõuete täitmise tehnilist kontrolli.
(2) Tehnilise kontrolli loa väljastab, teostab järelevalvet loa tingimuste järgimise üle ja loa tühistab Tehnilise Järelevalve Inspektsioon.
(3) Tehnilise kontrolli luba tühistatakse, kui:
§ 9. Turuluba
(1) Turuluba annab ettevõtjale õiguse tegutseda kindlaksmääratud kauba või teenuse müügi, ekspordi või impordi alal, määrates ühtlasi:
1) ettevõtte, mille kaudu ettevõtja tegutseb;
2) käesoleva lõike punktis 1 nimetatud ettevõtja tegevuspiirkonna, milles võib olla mitu müügipiirkonda.
(2) Turuluba on nõutav järgmistel tegevusaladel:
1) kütuse eksport, import ja müük;
2) elektri- ja soojusenergia eksport, import ja müük;
3) energia, vedelkütuse ja gaasi võrgu kaudu edastamise ning jaotamise teenuse müük;
4) elektri-, soojus- ja gaasisüsteemi operatiivjuhtimise teenuste müük;
5) elektri- ja soojusenergia, vedelkütuse ja võrgugaasi transiitteenuse müük.
(3) Vedelkütuse impordiks saab turuloa ettevõtja, kes on vähemalt üks aasta tegelnud kas kütuse müügi või ladustamisega Eestis ja on kantud äriregistrisse.
(4) Energia või võrgugaasi impordiks antakse ettevõtjale turuluba, arvestades tema majanduslikku usaldatavust ja riigi majanduspoliitilisi huve.
(5) Turuloa väljastab, teostab järelevalvet loa tingimuste järgimise üle ja loa tühistab Energiaturu Inspektsioon.
(6) Turuluba tühistatakse, kui:
(7) Energia- või võrguettevõtjale väljastatakse turuluba tingimusel, et ta on riigiga sõlminud lepingu, millega tagatakse käesoleva seaduse § 11 lõikes 1, § 14 lõigetes 3 ja 4 ning § 15 lõikes 1 nimetatud ülesannete täitmine ka juhul, kui tehniline luba või turuluba tühistatakse või kui nende kehtivus lõpeb. Lepinguga võib muu hulgas näha ette energia- või võrguettevõtte majandamiseks vajaliku vara võõrandamise riigile või energia- või võrguettevõtja aktsiate või osade täieliku või osalise võõrandamise riigile koos vastava hüvituse maksmisega, tagamaks energia- või võrguettevõtja ülesannete täitmise.
(8) Kuni käesoleva paragrahvi lõikes 7 ettenähtud viisil riigi poolt energia- või võrguettevõtte üle kontrolli võtmiseni või muude lepingus ettenähtud abinõude rakendamiseni on energia- või võrguettevõtja kohustatud jätkama oma tegevust, et tagada käesoleva paragrahvi lõikes 7 ettenähtud ülesannete täitmine.
(9) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud leping jõustub turuloa väljaandmisest ja riigi nimel kirjutab lepingule alla Energiaturu Inspektsiooni peadirektor.
(2) Kütuse ja energia tootmine, edastamine, muundamine ja jaotamine tuleb korraldada nii, et sellest tulenevad keskkonnakahjustused ei ületaks rahvusvaheliste lepingute ja keskkonnaalaste õigusaktidega kehtestatud piire.
(2) Energia, vedelkütuse ja võrgugaasi kvaliteedinõuded peavad olema vastavuses Euroopa Liidu direktiividega. Kvaliteedinõuded, nende rakendamise protseduurid ja ajakava kehtestatakse majandusministri määrusega.
(1) Kütuse- või energiaettevõtjale, kelle tegevus või tegevusetus põhjustab tarbijate kütuse või energiaga varustamise vähenemise või katkemise või vähendab Eesti elektrisüsteemi töökindlust, paneb Energiaturu Inspektsioon tegevus- ja arenduskohustuse.
(3) Ettevõtja kohustub oma tegevuspiirkonnas paiknevate kütuse- ja energiaseadmete, kütuse- ja energiarajatiste ning kütuse- ja energiaehitiste tootmisvõimsust või varustuskindlust säilitama või suurendama lepingus ettenähtud määral ning tähtaegadel.
(2) Võrguettevõtja tegevuspiirkond on turuloaga määratud piirkond, kus asuvad tema omandis või valduses olevad energia-, gaasi- või vedelkütusevõrgud, või piirkond, mille suhtes ettevõtjale on pandud tegevus- ja arenduskohustus.
(4) Võrguettevõtja peab arendama tema omandis või valduses olevat energia-, vedelkütuse- ja gaasivõrku selliselt, et oleks tagatud kõigi võrguettevõtja tegevuspiirkonnas olevate tarbijate ja energiaettevõtjate võrku ühendamine vastavalt käesoleva seaduse § 16 lõike 2 tingimustele ning energia, vedelkütuse või võrgugaasiga varustamine.
(5) Energia-, vedelkütuse- või gaasivõrguga ühendatud seadmed ja võrgud peavad olema kontrollitud tehnilise kontrolli luba omava ettevõtja poolt ning ei tohi häirida teisi võrke ja tarbijaid.
(2) Võrguettevõtjal on oma tegevuspiirkonnas vastava võrguliigi arendamise kohustus vastavalt turuloas sätestatud tingimustele.
(3) Võrguettevõtjal on kohustus tehniliste võimaluste piires müüa edastamis- või jaotamisteenuseid kõigile teistele võrguettevõtjatele, suurtarbijatele ja kõigile võrguga ühendatud kütuse ja energia müüjatele. Enne edastamis- ja jaotamisteenuste tariifide kehtestamist tuleb kalkulatsioonid esitada kontrollimiseks Energiaturu Inspektsioonile, välja arvatud gaasi suurtarbijatele kehtestatavad tariifid.
(4) Kui kontrollimise käigus ilmneb, et kehtestatavad edastamis- või jaotamisteenuste tariifide määrad ei ole põhjendatud, teeb Energiaturu Inspektsioon võrguettevõtjale kirjaliku kohustusliku ettekirjutuse uute tariifide kehtestamiseks.
(5) Ühes võrguettevõtja tegevuspiirkonnas ei tohi käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud edastamis- või jaotamisteenuste tariifid sõltuda edastamise või jaotamise kaugusest. Edastamis- või jaotamistasu võib sõltuda edastatava või jaotatava kütuse ja energia hulgast, võimsusgraafikust, süsteemi tippkoormuse tundidest, pingetasemest ja energiavarustuse kindlusest.
§ 16. Energia-, vedelkütuse- või gaasivõrguga liitumine ja sellest eraldumine
(1) Võrguettevõtja peab lubama talle kuuluva või tema omandis või valduses oleva võrguga ühendada kõiki tema tegevuspiirkonnas asuvaid ning käesoleva seaduse ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuetele vastavaid tarbijaid, tootjaid ning energia-, vedelkütuse- või gaasivõrke.
(2) Võrguettevõtjal on õigus võtta võrguga liitujatelt põhjendatud liitumistasu. Liitumistasu määramise põhimõtted tuleb esitada eelnevalt kontrollimiseks Energiaturu Inspektsioonile, kes võib teha võrguettevõtjale kirjaliku kohustusliku ettekirjutuse liitumistasu kehtestamiseks.
(3) Tarbija eraldumisel võrgust on tal võrguettevõtjalt õigus nõuda enda vahenditest ehitatud võrgu osa üleandmist, kahjustamata teiste tarbijate varustamist energiaga.
(4) Energia-, vedelkütuse- ja gaasivõrguga liitumise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
KÜTUSE- JA ENERGIAMAJANDUS
§ 17. Kütuse ja energia müük
Kütuse ja energia müük toimub lepingu alusel, milles määratakse müüdava kütuse ja energia kogus, kvaliteet, varustamiskindlus, hind või hinna määramise põhimõtted, poolte kohustused, vastutus ning muud lepingutingimused.
1) elektrienergia suurtarbija on tarbija, kelle omandis või valduses on jaotusvõrk või kelle energiaseade tarbib elektrienergiat võrgust pingega 35 kV või üle;
2) soojusenergia suurtarbija on soojusenergia edasimüüja või tööstuslik tarbija, kes kasutab soojusenergiat tehnoloogilises protsessis;
(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1--3 loetlemata tarbijad on väiketarbijad.
(4) Väiketarbijad ostavad energiat või võrgugaasi neid teenindavalt võrguettevõtjalt. Kohaliku omavalitsuse volikogu ettepanekul võib võrguettevõtja tegevuspiirkonnas moodustada mitu müügipiirkonda. Ühes müügipiirkonnas on ühtne hind.
(5) Energiaettevõtjal on õigus müüa energiat võrgu tehniliste võimaluste piires igale suurtarbijale või võrguettevõtjale Eesti Vabariigi territooriumil.
(6) Kui elektrienergia tootja ei valitse turgu, on tal õigus igale tarbijale selle tarbijaga sõlmitud lepingu alusel müüa elektrienergiat vahetult või võrgu tehniliste võimaluste piires võrgu kaudu tootja enda poolt määratud hinnaga.
(1) Turgu valitseva kütuse- või energiaettevõtja määratlus vastab konkurentsiseaduse (RT I 1993, 47, 642; 1995, 26--28, 355; 1996, 49, 953) §-s 16 toodud turgu valitseva ettevõtte määratlusele.
(2) Turgu valitsev kütuse- või energiaettevõtja peab müüma kütust, energiat ja nendega seotud teenuseid Energiaturu Inspektsiooniga kooskõlastatud hinna ja tariifi ning turuloas sätestatud tingimustega, välja arvatud gaasi müük suurtarbijatele. Hindu koos nendele lisanduvate maksudega avalikustatakse, sealhulgas ühes üleriigilise levikuga päevalehes, vähemalt pool aastat enne nende muutmist seal, kus ettevõtja on turgu valitsevas seisundis.
3) koordineerib elektrisüsteemi kaitse- ja automaatikasüsteemide tööd elektrijaamades, -võrkudes, põhivõrgust toidetavate tarbijate juures ning kooskõlastab kaitse- ja automaatikasüsteemid teiste riikide elektrisüsteemidega.
(3) Põhivõrguettevõtja tegevuspiirkonnas kehtivad ühtsed edastamisteenuste tariifid.
(1) Jaotusvõrk on madal- ja keskpingevõrk pingega 110 kV ja alla. Jaotusvõrguettevõtja, kellele kuulub madal- ja keskpingevõrk, ülesandeks on elektrijaamadest ja põhivõrgust ostetava elektrienergia tarbijatele jaotamine, müümine ning elektrienergia edastamisega seotud teenuste osutamine.
2) Energiaturu Inspektsioon.
2) kütuse- ja energiaettevõtjatele tehniliste lubade väljastamine, järelevalve teostamine loa tingimuste järgimise üle ja loa tühistamine;
3) personalile käesoleva seaduse §-s 5 sätestatud pädevusnõuete kontrollimine;
6) tehnilise kontrolli lubade väljastamine ja järelevalve nende üle.
3) keelata käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud ohutusnõuetele mittevastavate energia- ja kütuseseadmete paigaldamine ja tarnimine ning ohtlike seadmete kasutamine;
2) kütuse- ja energiaettevõtjatele turulubade väljastamine, järelevalve loa tingimuste järgimise üle ja loa tühistamine;
5) turgu valitseva ettevõtja poolt müüdava kütuse ja energia hindade kontrollimine ja kooskõlastamine;
6) liitumistasude ja liitumislepingu tingimuste kontrollimine ja kooskõlastamine;
9) koostöö tegemine tarbijakaitseühingutega ja neile tarbijakaitseseadusega (RT I 1994, 2, 13; 1995, 20, 297; 1996, 49, 953) antud õiguste realiseerimise võimaldamine energeetika vallas.
4) kooskõlastada turgu valitseva ettevõtja poolt müüdava kütuse ja energia hindu ja teenuste tariife vastavalt käesoleva seaduse § 19 lõikele 2;
7) kohaldada käesolevas seaduses ja haldusõiguserikkumiste seadustikus (RT 1992, 29, 396; RT I 1995, 76--78, 1345; 83, 1441; 1996, 3, 56 ja 57; 26, 528; 31, 631; 48, 944; 83, 1488; 86, 1538; 1997, 1, 3 ja 4; 5/6, 30; 16, 259; 28, 423; 30, 472) ettenähtud karistust.
ERINORMID
§ 28. Elektrienergia ning võrgugaasi eksport ja import
Elektrienergia ning võrgugaasi ekspordi ja impordi õigus antakse ettevõtjale turuloaga vastavalt käesoleva seaduse § 9 lõigetele 2--4.
§ 29. Vastutus seaduserikkumise eest
Käesoleva seaduse ja selle alusel kehtestatud õigusaktide rikkumise eest kohaldatakse distsiplinaar-, haldus-, tsiviil- või kriminaalvastutust.
§ 30. Seaduserikkumisest tekitatud kahju hüvitamine
§ 31. Juriidilise isiku haldusvastutus
(1) Tehnilise loata või turuloata teostatud kütuse- ja energiamajandusalase äritegevuse eest, kui antud äritegevuse puhul on nõutav vastav luba, välja arvatud käesoleva seaduse § 9 lõikes 8 nimetatud juhul, -- määratakse rahatrahv kuni 150 000 krooni iga loata tegevusala eest.
(2) Võrguettevõtja poolt võrgu tegevuspiirkonnas asuvate käesoleva seaduse ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuetele vastava energia, vedelkütuse või võrgugaasi tarbijate, tootjate või energia-, vedelkütuse- või gaasivõrkude ühendamise kohustuse rikkumise eest -- määratakse rahatrahv kuni 200 000 krooni.
(3) Tehnilistele ja ohutusnõuetele mittevastava kütuse- või energiaseadme paigaldamise, importimise, kasutamise, müügi või muul viisil võõrandamise eest kasutamiseks kütuse- või energiaseadmena -- määratakse rahatrahv kuni 100 000 krooni.
(4) Kütuse- või energiaettevõtja poolt tarnitava energia, vedelkütuse või võrgugaasi kvaliteedinormide rikkumise eest -- määratakse rahatrahv kuni 200 000 krooni.
(5) Omavolilise tarbija ühendamise eest gaasi-, vedelkütuse- või energiavõrku või võrgugaasi, vedelkütuse või energia omavolilise tarbimise eest -- määratakse rahatrahv kuni 20 000 krooni.
(6) Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ametniku ettekirjutuse määratud tähtajaks täitmata jätmise eest -- määratakse rahatrahv kuni 200 000 krooni.
(7) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1--6 nimetatud õiguserikkumise asjades on arutamise ja karistuse määramise õigus Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni peadirektoril, Energiaturu Inspektsiooni peadirektoril ja halduskohtunikul.
(8) Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni ja Energiaturu Inspektsiooni peadirektoril on õigus käesoleva paragrahvi lõigetes 1--6 nimetatud õiguserikkumise asjades määrata rahatrahv kuni 20 000 krooni, sellest suuremat rahatrahvi võib kohaldada ainult halduskohtunik.
(9) Kui füüsiline isik, tegutsedes juriidilise isiku nimel või huvides, rikkus käesolevas seaduses kehtestatud nõudeid, võib selle rikkumise asjas kohaldada karistust füüsilisele isikule ja juriidilisele isikule samaaegselt selleks ettenähtud sanktsiooni piires.
(10) Juriidilise isiku õiguserikkumise asja menetlus toimub käesoleva seaduse §-des 32--34 ja haldusõiguserikkumiste seadustikus ettenähtud korras.
(1) Käesoleva seaduse §-s 31 sätestatud haldusõiguserikkumise kohta võib protokolli koostada õigusaktiga sätestatud korras volitatud Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ametnik.
(2) Haldusõiguserikkumise protokollis sätestatakse:
2) protokolli koostanud ametniku ametinimetus ning ees- ja perekonnanimi;
5) viide käesoleva seaduse § 31 lõikele, mis näeb ette vastutuse selle õiguserikkumise eest;
7) haldusõiguserikkuja esindaja seletus ja märge, et haldusõiguserikkuja esindajale on tutvustatud tema õigust kasutada õigusabi.
(3) Protokollile kirjutavad alla selle koostanud ametnik ja õiguserikkuja esindaja. Kui õiguserikkuja esindaja keeldub protokollile alla kirjutamast, teeb protokolli koostaja sellesse kande protokollile allakirjutamisest keeldumise kohta. Protokollile lisatakse õiguserikkuja esindaja kirjalikud märkused protokolli kohta.
§ 33. Järelevalveasutuse ettekirjutuse või muu toimingu vaidlustamine
(1) Ettevõtjal on õigus Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ametniku ettekirjutuse või toiminguga mittenõustumisel esitada kaebus vastava inspektsiooni peadirektorile 10 kalendripäeva jooksul, arvates ettekirjutuse teatavaks tegemisest.
2) muuta või tühistada ettekirjutus või muu toiming.
(5) Otsus tehakse kaebuse esitajale teatavaks ning antakse kätte allkirja vastu või saadetakse posti teel väljastusteatega. Otsusega mittenõustumisel võib selle vaidlustada halduskohtus.
§ 34. Kohtusse kaebamine
(1) Ettevõtjal on õigus Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ametniku ettekirjutuse või muu toiminguga mittenõustumisel esitada kaebus halduskohtusse, sõltumata käesoleva seaduse §-s 33 nimetatud kaebuse varasemast esitamisest.
(2) Kaebuse esitamine kohtusse ei võta ettevõtjalt kohustust täita Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ametniku ettekirjutust seni, kuni kohus tunnistab selle kas osaliselt või täielikult seadusevastaseks.
§ 35. Muudatus Vabariigi Valitsuse seaduses
Vabariigi Valitsuse seaduse (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622) § 63 lõiget 2 täiendatakse punktiga 7 järgmises sõnastuses:
«7) Energiaturu Inspektsioon.».
§ 36. Muudatus asjaõigusseaduses
Asjaõigusseaduse (RT I 1993, 39, 590; 1995, 26--28, 355; 57, 976; 1996, 45, 848; 51, 967) § 158 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Omanik peab lubama oma kinnisasjast läbi viia elektri-, gaasi-, soojus-, side- ja muid liine maapinnal, maapõues ja õhuruumis koos liini tööks vajalike abiehitistega, kui liini ehitamine ei ole kinnisasja kasutamata võimalik või kui kinnisasja kasutamata jätmine põhjustab ülemääraseid kulutusi. Samuti peab omanik lubama teostada liini teenindamiseks vajalikke töid liini trassil. Avariitöid võib teha omanikuga eelnevalt kokku leppimata.».
§ 37. Muudatus kriminaalkoodeksis
Kriminaalkoodeksit (RT 1992, 20, 288; RT I 1997, 21/22, 353; 28, 423; 30, 472; 34, 535) täiendatakse §-ga 1452 järgmises sõnastuses:
«§ 1452. Võrgugaasi, vedelkütuse või energia omavoliline tarbimine
Tarbija omavolilise ühendamise eest gaasi-, vedelkütuse- või energiavõrku või vastava arvestusseadme näidu moonutamise eest, kui sellega tekitati oluline kahju, või kui süüdlase suhtes oli sama tegevuse eest kohaldatud halduskaristust -- karistatakse rahatrahviga või arestiga.».
§ 38. Muudatused haldusõiguserikkumiste seadustikus
Haldusõiguserikkumiste seadustikus (RT 1992, 29, 396; RT I 1995, 76--78, 1345; 83, 1441; 1996, 3, 56 ja 57; 26, 528; 31, 631; 48, 944; 83, 1488; 86, 1538; 1997, 1, 3 ja 4; 5/6, 30; 16, 259; 28, 423; 30, 472) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
1) paragrahvi 21 lõiget 3 täiendatakse pärast sõnu «piirivalveametnik ning» sõnadega «Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni ametnik, Energiaturu Inspektsiooni ametnik ja»;
2) paragrahvi 71 lõige 3 tunnistatakse kehtivuse kaotanuks;
«§ 72. Võrgugaasi, vedelkütuse või energia omavoliline tarbimine
(1) Tarbija omavolilise ühendamise eest gaasi-, vedelkütuse- või energiavõrku või vastava arvestusseadme näidu moonutamise eest, kui sellega ei tekitatud olulist kahju, -- määratakse rahatrahv kuni saja päevapalga ulatuses.
(2) Võrgugaasi, vedelkütuse või energia tarbimise eest nende müüja poolt registreerimata tehniliselt korras oleva arvestusseadmega või arvestusseadme plommi rikkumise eest -- määratakse rahatrahv kuni kaheksakümne päevapalga ulatuses.»;
4) seadustikku täiendatakse §-ga 741 järgmises sõnastuses:
«§ 741. Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ettekirjutuse täitmata jätmine
Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni või Energiaturu Inspektsiooni ettekirjutuse määratud tähtajaks täitmata jätmise eest -- määratakse rahatrahv kuni saja päevapalga ulatuses.»;
«§ 201. Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni ja Energiaturu Inspektsiooni ametnikud
(1) Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni ametiisikud arutavad käesoleva seadustiku §-des 40, 50, 61, 68, 70, 71, 741 ja 157 loetletud haldusõiguserikkumiste asju ja Energiaturu Inspektsiooni ametiisikud §-s 741 nimetatud haldusõiguserikkumise asja.
1) Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni peadirektoril ja tema asetäitjal käesoleva seadustiku §-des 40, 50, 61, 68, 70, 71, 741 ja 157 loetletud haldusõiguserikkumiste asjades;
2) Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni kohaliku asutuse juhatajal, tema asetäitjal ja Tehnilise Järelevalve Inspektsiooni peadirektori poolt selleks volitatud järelevalvetöötajal käesoleva seadustiku §-des 68, 70, 71 ja 157 loetletud haldusõiguserikkumiste asjades;
3) Energiaturu Inspektsiooni peadirektoril ja tema asetäitjal käesoleva seadustiku §-s 741 nimetatud haldusõiguserikkumise asjas.»;
6) paragrahvi 228 lõike 1 punkt 23 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«23) võrgugaasi, kütuse või energia müügiga tegelev ettevõtja;».
§ 39. Muudatus maapõueseaduses
Maapõueseaduse (RT I 1994, 86/87, 1488; 1995, 75, 1321; 1996, 49, 953) § 78 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(2) Mäetööde ohutuseeskirjad kehtestab majandusminister.».
§ 40. Muudatus Eesti Vabariigi hinnaseaduses
Eesti Vabariigi hinnaseaduse (ENSV Teataja 1989, 39, 610; RT 1992, 30, 400; RT I 1996, 49, 953) § 5 täiendatakse pärast sõna «siseturul.» lausega järgmises sõnastuses:
«Riiklikult kooskõlastatavaid hindu ja tariife rakendatakse ka 1) energia, vedelkütuse ja võrgugaasi jaotamisega tegeleva võrguettevõtja edastamis- ja jaotamisteenustele, välja arvatud gaasi suurtarbijatele kehtestatavad tariifid, ning 2) nende kütuse- või energiaettevõtjate poolt müüdavale, välja arvatud gaasi suurtarbijatele müüdavale, energiale ja kütusele ning nendega seotud teenustele, kus ettevõtja omab vastaval kaubaturul vähemalt 40 protsenti käibest või on domineerivas seisundis oma finantsjõu, kaubaturgudele juurdepääsu, sidemete või muude asjaolude tõttu.».
§ 41. Muudatused riigilõivuseaduses
Riigilõivuseaduse (RT 1990, 11, 118; RT I 1995, 36, 465; 57, 981; 58, 1005; 61, 1028; 87, 1540; 1996, 3, 56; 38, 752; 40, 773; 42, 811; 45, 848 ja 851; 49, 953; 51, 969; 80, 1435; 1997, 5/6, 32; 34, 535) lisa 1 punkti 8 täiendatakse alapunktidega 57, 58, 59 ja 60 järgmises sõnastuses:
«57) tehnilise loa väljastamise või pikendamise eest tegutsemiseks energiaseaduse § 7 lõike 2 punktides 1--4 nimetatud tegevusaladel 20 000 krooni;
58) tehnilise loa väljastamise või pikendamise eest tegutsemiseks energiaseaduse § 7 lõike 2 punktis 5 nimetatud tegevusalal 10 000 krooni;
59) turuloa väljastamise või pikendamise eest tegutsemiseks energiaseaduse § 9 lõikes 2 nimetatud tegevusaladel 30 000 krooni;
60) tehnilise kontrolli loa väljastamise või pikendamise eest vastavalt energiaseaduse §-le 8 15 000 krooni.».
(1) Kuni 1999. aasta 31. detsembrini on Energiaturu Inspektsioonil Vabariigi Valitsuse volitusel õigus määrata kindlaks turgu valitseva energiaettevõtja poolt rakendatavad hinnad.
(2) Tegutsevad kütuse- või energiaettevõtjad on kohustatud käesoleva seaduse § 7 lõike 2 alusel nõutava tehnilise loa ja § 9 lõike 2 alusel nõutava turuloa taotlema ühe aasta jooksul pärast selle väljaandmise korra kehtestamist Vabariigi Valitsuse poolt.


Riigikogu kodu– ja t??korra seadus. Kommentaarid (Коллектив авторов) - читать книгу онлайн бесплатно на Bookz
Riigikogu kodu– ja t??korra seadus. Kommentaarid
EESS?NA
Parlamentaarne riigikord, mille ?lesanne on tagada demokraatia p?simine, v?ljendub eelk?ige vabas ja l?bim?eldud debatis. Parlament t??tab kindlate menetlusreeglite j?rgi, alati k?iki aspekte kaaludes ja parimal viisil otsuseid tehes. Riigikogu t?? alus on p?hiseadus, kodu– ja t??korra seadus ning Riigikogu liikme staatuse seadus. K?esolev v?ljaanne keskendub kodu– ja t??korra seadusele.
Riigikogu kahe viimase aastak?mne arengule v?ime alla t?mmata m?ttelise joone. Parlamendi alusp?him?tted, peamised funktsioonid ja t??meetodid on v?lja kujunenud. Kodukorraseadusel on olnud selle aja jooksul kolm tervikteksti. Riigikogu on seadusandjana ?les ehitanud p?hiseadusele tugineva ?iguskorra, kohandanud selle Euroopa ?iguskorraga ning loonud meie rahvale euroopalikel v??rtustel p?hinevad ?hiselureeglid. K?esoleva kogumiku ?llitamisega oleme astunud nende k?psete parlamentide perre, kes on oma peamise t??d reguleeriva ?igusakti kommentaarid kirja pannud. See on esimene katse koondada ?hte v?ljaandesse Riigikogu toimimise praktika ja selle aluseks olevate normide selgitused. Paljud tavad ja kodukorra t?lgendamise viisid on seni kandunud ?hest Riigikogust teise peamiselt t?nu neid tundvatele inimestele. Kirjapanduna aitavad need kindlasti kaasa Riigikogu ladusamale t??korraldusele. Sellise kogumiku koostamine annab panuse parlamendi?iguse arengusse Eestis ja on oluline t?his Riigikogu ajaloos.
Parlament on elav organism, kes pidevalt areneb. Tal tuleb kohaneda ?hiskonnas toimuvate muutustega. Seet?ttu ootan v?ljaandele j?tku, tugev alus, millelt edasi minna, on laotud.
Kogumik on koostatud aastail 2009–2012. See t?? on n?udnud p?hjalikku p?hendumist. Tunnustan autoreid ja k?iki teisi, kes p?hit?? k?rvalt andsid oma panuse v?ljaande valmimisse. Minu eriline t?nu kuulub peatoimetajale Aaro M?ttusele.
Riigikogu Kantselei direktor 1995–2012
Sissejuhatus Aaro M?ttus
1. peat?kk Aaro M?ttus
2. peat?kk Aaro M?ttus
3. peat?kk Peep Pihlak ja Aaro M?ttus
4. peat?kk Janek Laidvee
5. peat?kk Kristo Varend
6. peat?kk Heiki Sibul
7. peat?kk Heiki Sibul
8. peat?kk Peep Pihlak ja Aaro M?ttus
9. peat?kk Peep Pihlak ja Aaro M?ttus
10. peat?kk Peep Pihlak ja Madis Ernits (§-d 57–62), Helgi Kundla (§-d 63–75), Aaro M?ttus (§-d 76–89)
11. peat?kk Kaido Rosin ja Madis Ernits (§-d 90–96, 115–1181), Kaido Rosin (§-d 97–99, 104–114), Janek Laidvee (§-d 100–103)
12. peat?kk Aaro M?ttus
13. peat?kk Aaro M?ttus
14. peat?kk Kristo Varend
15. peat?kk Helgi Kundla
16. peat?kk Helgi Kundla (§-d 133, 134), Helgi Kundla ja Aaro M?ttus (§-d 135–138)
17. peat?kk Aaro M?ttus (§-d 139–141), Heiki Sibul (§-d 142–146), Helgi Kundla (§-d 147, 148)
18. peat?kk Janek Laidvee
peat?kk Helgi Kundla
19. peat?kk Kaido Rosin
20. peat?kk Katre Tubro (§-d 158–1582)
Menetlusskeemid Anu Laido, Liiri Oja, Peep Pihlak ja Piret Luhakooder
Riigikogu kodu– ja t??korra seadus 11
Esialgu oli seaduse pealkiri „Riigikogu kodukorra seadus“. Pealkirja muudeti 14.07.2007 j?ustunud RKLS § 48 punktiga 1.
[Закрыть]on vastu v?etud 11.02.2003, v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 03.03.2003 otsusega nr 389 ning j?ustunud 17.03.2003. Seadus on avaldatud RT I 2003, 24, 148. RKKTS-i on muudetud j?rgmiste seadustega:
a) erakonnaseaduse muutmise ja sellest tulenevalt teiste seaduste muutmise seadus; vastu v?etud 18.12.2003; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 29.12.2003 otsusega nr 518; avaldatud RT I 2003, 90, 601; j?ustunud 01.01.2004;
b) Riigikogu kodukorra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 11.02.2004; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 02.03.2004 otsusega nr 540; avaldatud RT I 2004, 12, 77; j?ustunud 15.03.2004;
c) Riigikogukodukorra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 15.12.2004; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 21.12.2004 otsusega nr 754; avaldatud RT I 2004, 89, 607; j?ustunud 07.01.2005;
d) p?hiseaduslikkuse j?relevalve kohtumenetluse seaduse ja Riigikogu kodukorra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 08.12.2005; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 15.12.2005 otsusega nr 946; avaldatud RT I 2005, 68, 524; j?ustunud 23.12.2005;
e) Eesti Rahvusraamatukogu seaduse ja Riigikogu kodukorra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 16.02.2006; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 02.03.2006 otsusega nr 986; avaldatud RT I 2006, 12, 80; j?ustunud 19.03.2006;
f) riigisaladuse ja salastatud v?listeabe seadus; vastu v?etud 25.01.2007; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 13.02.2007 otsusega nr 102; avaldatud RT I 2007, 16, 77; j?ustunud 01.01.2008;
g) Riigikogu liikme staatuse seadus; vastu v?etud 14.06.2007; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 22.06.2007 otsusega nr 160; avaldatud RT I 2007, 44, 316; j?ustunud 14.07.2007;
h) riigieelarve seaduse, riigi era?iguslikes juriidilistes isikutes osalemise seaduse ning Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 11.03.2009; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 24.03.2009 otsusega nr 454; avaldatud RT I 2009, 19, 117; j?ustunud 06.04.2009;
i) Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 29.10.2009; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 11.11.2009 otsusega nr 550; avaldatud RT I 2009, 54, 361; j?ustunud 23.11.2009;
j) Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse t?iendamise seadus; vastu v?etud 19.05.2010; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 03.06.2010 otsusega nr 664; avaldatud RT I 2010, 28, 144; j?ustunud 14.06.2010;
k) arhiiviseadus; vastu v?etud 17.02.2011; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 09.03.2011 otsusega nr 853; avaldatud RT I, 21.03.2011, 1; j?ustunud 01.01.2012;
l) Eesti Vabariigi p?hiseaduse muutmisega seonduvalt rahuaja riigikaitse seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus; vastu v?etud 15.06.2011; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 01.07.2011 otsusega nr 913; avaldatud RT I, 08.07.2011, 8; j?ustunud 22.07.2011;
m) riigieelarve seaduse ning Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse muutmise seadus; vastu v?etud 29.09.2011; v?lja kuulutatud Vabariigi Presidendi 30.09.2011 otsusega nr 928; avaldatud RT I, 01.10.2011, 1; j?ustunud 02.10.2011.
1. Riigikogu enesekorraldus?igus ja selle piirid
1.1 Parlamendi enesekorraldus?igus t?hendab ennek?ike rahvaesinduse ?igust kujundada ise, ilma teiste riigiorganite sekkumiseta oma sisemine organisatsioon ning kehtestada t??korraldus– ja menetlusreeglid. Enesekorraldus?iguse eesm?rk on v?imaldada parlamendil t?ita talle p?hiseadusega pandud ?lesandeid t?husalt22
Parlamendi (Riigikogu) t?hus toimimine on Riigikohtu seisukoha j?rgi p?hiseaduslik v??rtus (vt RKPJKo 02.05.2005, 3-4-1-3-05, p-d 13 ja 25).
[Закрыть] ning koosk?las p?hiseaduslike printsiipidega nagu demokraatia ja v?imude lahusus.
1.2 P?hiseadusorganite, sealhulgas Riigikogu enesekorraldus?igust tunnustab ka Eesti Vabariigi p?hiseadus, ehkki mitte s?naselgelt. Riigikohus on m?rkinud: „V?imude lahususest, demokraatliku ?igusriigi ?iguse ?ldp?him?tetest ning P?hiseaduse § 65 p 16 klauslist tuleneb, et riigiv?imu harud ning p?hiseaduslikud institutsioonid peavad olema neile P?hiseadusega otses?nu antud p?devuse teostamise korraldamisel autonoomsed. Neil on ?ldjuhul ?igus ise m??ratleda oma p?devuse teostamise sisemine organisatsioon ja kord […] Kolleegium peab vajalikuks r?hutada, et isekorraldus?igus h?lmab ainult p?devust kehtestada nn internseid reegleid ehk ametkonna v?i asutuse sisemist korda.“33
RKPJKo 14.04.1998, 3-4-1-3-98, p IV.
1.3 Enesekorraldus?igus annab Riigikogule laia diskretsiooni?iguse oma organisatsiooni ja protseduure s?testavate reeglite kujundamisel ehk nagu on m?rkinud Riigikohus – suhteliselt suure otsustusvabaduse tema enda tegevust puudutavates k?simustes.44
RKPJKo 02.05.2005, 3-4-1-3-05, p-d 18 ja 42.
[Закрыть] See vabadus ei ole aga piiramatu. Riigikogu otsustusruumi tema enda tegevust puudutavates k?simustes piiravad ?helt poolt p?hiseaduse printsiibid, n?iteks Riigikogu liikme vaba mandaadi p?him?te, Riigikogu funktsioonide teostamises v?rdse osalemise printsiip ja parlamendiv?hemuse kaitse n?ue, teiselt poolt aga Riigikogu organisatsiooni, t??korralduse ja menetluse kohta p?hiseaduses s?testatu: Riigikogu esimehe ja kahe aseesimehe valimise kohustus (PS § 69), Riigikogu istungite ja h??letamise avalikkuse n?ue (PS § 72), valitsusliikmete s?na?igus Riigikogu ja tema komisjonide istungitel (PS § 100) jne.
1.4 Parlament teostab enesekorraldus?igust eelk?ige oma kodukorra kehtestamisega. Traditsiooniliselt k?sitatakse kodukorda parlamendi siseaktina, mille adressaadid on parlamendiliikmed ja mille rahvaesindus kehtestab oma otsusega ilma teiste riigiorganite sekkumiseta.55
Parlamendi kodukorra ?igusliku iseloomu m??ratlemiseks on n?iteks Saksamaa Liidup?hiseaduskohus kasutanud terminit „autonoomne p?him??rus“ (autonome Satzung); vt BVerfG 06.03.1952, 2BvE 1/51, p 21 (E 1, 144 [148]).
[Закрыть] Koosk?las selle k?sitlusega s?testas ka n?iteks Eesti Vabariigi 1937. aasta p?hiseaduse § 62 l?ige 1, et Riigikogu kodukord v?etakse vastu Riigikogu ?ldkoosoleku otsusega.66
Eesti Vabariigi 1937. aasta p?hiseaduse § 62 l?ige 1: „Riigikogu, Riigivolikogu ja Riigin?ukogu ning nende organite asjaajamise sisemine kord ja l?bik?imine omavahel, samuti Riigikogu liikmete ?igused ja kohused Riigikogu ?ldkoosolekul, Riigivolikogus ja Riigin?ukogus ning nende komisjonides m??ratakse Riigikogu kodukorraga, mis v?etakse vastu Riigikogu ?ldkoosoleku otsusega.“
[Закрыть] K?esoleval ajal on parlamendi kodukorra kehtestamine parlamendi otsusega ette n?htud n?iteks j?rgmiste Euroopa N?ukogu liikmesriikide p?hiseadustes: Albaania, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Poola, Prantsusmaa, Rumeenia, Saksamaa, Soome, Taani ja Ungari. Eesti p?hiseadus s?testab samamoodi kui Leedu, L?ti, Makedoonia, Slovakkia, Sloveenia ja T?ehhi p?hiseadus, et parlamendi kodukord tuleb v?tta vastu seadusena.
2. Riigikogu kodu– ja t??korra seadus Eesti Vabariigi p?hiseaduses
2.1 Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse (Riigikogu kodukorra seaduse ja Riigikogu t??korra seaduse) vastuv?tmise ja selles teatavate k?simuste reguleerimise kohustus on s?testatud j?rgmistes p?hiseaduse s?tetes:
a) paragrahvis 69: „Riigikogu valib oma liikmete hulgast Riigikogu esimehe ja kaks aseesimeest, kes korraldavad Riigikogu t??d vastavalt Riigikogu kodukorra seadusele ja Riigikogu t??korra seadusele.“;
b) paragrahvis 70: „Riigikogu otsustusv?imelisuse s?testab Riigikogu kodukorra seadus. Erakorralisel istungj?rgul on Riigikogu otsustusv?imeline, kui kohal on ?le poole Riigikogu koosseisust.“;
c) paragrahvi 71 l?ikes 3: „Komisjonide ja fraktsioonide moodustamise korra ning ?igused s?testab Riigikogu kodukorra seadus.“;
d) paragrahvi 72 l?ikes 2: „H??letamine Riigikogus on avalik. Salajast h??letamist korraldatakse p?hiseaduses v?i Riigikogu kodukorra seaduses etten?htud juhtudel ainult ametiisikute valimisel v?i nimetamisel.“;
e) paragrahvi 104 l?ikes 1: „Seaduste vastuv?tmise korra s?testab Riigikogu kodukorra seadus.“;
f) paragrahvi 104 l?ikes 2: „Ainult Riigikogu koosseisu h??lteenamusega saab vastu v?tta ja muuta j?rgmisi seadusi: […] 6) Riigikogu kodukorra seadus ja Riigikogu t??korra seadus; […]“.
2.2 Riigikogu kodukorra seaduse ja Riigikogu t??korra seaduse eristamise juured on Eesti Vabariigi 1937. aasta p?hiseaduses, mille § 62 n?gi ette, et Riigikogu ?ldkoosoleku otsusega vastuv?etava kodukorraga tuli kindlaks m??rata „Riigikogu, Riigivolikogu ja Riigin?ukogu ning nende organite asjaajamise sisemine kord ja l?bik?imine omavahel, samuti Riigikogu liikmete ?igused ja kohused Riigikogu ?ldkoosolekul, Riigivolikogus ja Riigin?ukogus ning nende komisjonides“ (l?ige 1), aga seadusega tuli s?testada „Riigikogu, Riigivolikogu ja Riigin?ukogu ning nende organite vahekord ja l?bik?imise kord muude asutistega, samuti Vabariigi Presidendi ja Vabariigi Valitsuse liikmete ?igused ja kohused Riigikogu ?ldkoosolekul, Riigivolikogus ja Riigin?ukogus ning nende komisjonides“ (l?ige 2). Seega erinesid kaks akti – Riigikogu kodukord ja Riigikogu t??korra seadus – oma reguleerimiseseme ja sellest tulenevalt ?igusliku iseloomu poolest. Riigikogu kodukord oli Riigikogu siseakt, millel puudus m?ju parlamendiv?liste subjektide ?igustele ja kohustustele, Riigikogu t??korra seadus aga ?igusnorme sisaldav akt, millega reguleeriti parlamendiv?liste subjektide ?igusi ja kohustusi Riigikogus, selle kodades ja organites ning Riigikogu, selle kodade ja organite suhtes.
2.3 Kuigi p?hiseaduse § 69 ja § 104 l?ike 2 punkti 6 semantiliselt t?lgendades tuleks n?uda kahe eraldi seaduse – Riigikogu kodukorra seaduse ja Riigikogu t??korra seaduse – olemasolu, oli s?steemi– ja ?igusselguse kaalutlustel otstarbekas koondada k?ik Riigikogu organisatsiooni, t??korraldust ja protseduure reguleerivad normid ?hte seadusse.77
Riigikogu liikme volituste alguse, peatumise ja l?ppemise ning ?iguste ja kohustustega seonduvat reguleerib alates 14.07.2007 p?hiseaduses nimetamata RKLS.
[Закрыть] Kaalukaid ?iguslikke argumente niisuguse lahenduse vastu ei ole. Kehtiva p?hiseaduse j?rgi peavad k?ik Riigikogu tegevust ning Riigikogu liikmete ?igusi ja kohustusi reguleerivad normid sisalduma seaduses, t?psemalt nn konstitutsioonilises seaduses.88
A. – T. Kliimann ja E. Talvik eristavad konstitutsioonilist seadust ja konstitutsionaalset seadust. (Vt Kliimann, A. – T. ?leminekuaja konstitutsionaalseid akte. – ?igus, 1933, nr 9, lk 386, viide 5; Talvik, E. Legaalsuse p?him?te Eesti Vabariigi p?hiseaduse tekkimises, muutmistes ja muutmiskavades. Tartu, 1991, lk 14, viide 19.) Nende k?sitluse j?rgi oleksid t?nap?eval konstitutsioonilised seadused p?hiseadus, p?hiseaduse rakendamise seadus ja p?hiseaduse t?iendamise seadus, PS § 104 l?ikes 2 loetletud seadused aga konstitutsionaalsed seadused. Terminit „konstitutsionaalne seadus“ kasutab ?iguskantsler oma ettepanekutes, arvamustes jm dokumentides. K?esolevates kommentaarides kasutatakse PS § 104 l?ikes 2 loetletud seaduste t?histamiseks terminit „konstitutsiooniline seadus“ eelk?ige p?hjusel, et see j?rgib Riigikohtu terminikasutust (viimati RKPJKo 15.12.2009, 3-4-1-25-09, p 22 ning RKKKo 14.10.2010, 3-1-1-19-10, p 10).
[Закрыть],99
PS § 104 l?ikes 2 nimetatakse peale Riigikogu kodukorra seaduse ja Riigikogu t??korra seaduse (p 6) ka Vabariigi Presidendi ja Riigikogu liikmete tasu seadust (p 7).
[Закрыть] Seet?ttu ei ole aktide eristamine nende ?iguslikust iseloomust l?htudes praegu relevantne. Ka ei m??ratle p?hiseadus, millised on k?simused, mis tuleks reguleerida Riigikogu t??korra seadusega. Seet?ttu, nagu kinnitab praktika – Riigikogu kodukorra seaduse ja Riigikogu t??korra seaduse kuni 2007. aasta 13. juulini kehtinud redaktsioonid –,on reguleeritavate k?simuste jaotus kahe seaduse vahel paratamatult meelevaldne.
2.4 Eespool viidatud p?hiseaduse paragrahvides (§-d 69–72 ja 104) on ette n?htud, millised k?simused peavad olema Riigikogu kodu– ja t??korra seaduses reguleeritud. Nagu n?ha, s?testab p?hiseadus ainult v?ga ?ldised raamid, mille sees on Riigikogu enesekorraldus?iguse alusel vaba kujundama oma struktuuri, t??korraldust ja menetlusreegleid. Seejuures peab Riigikogu arvestama eelk?ige j?rgmistes p?hiseaduse s?tetes etten?htuga: §-d 1 ja 10 (demokraatia p?him?tte osaks olevad enamuse reegel ja v?hemuse kaitse n?ue); § 4 (v?imude lahusus ja tasakaalustatus kui korraldusp?him?te); § 59 ja § 61 punkt 1 (seadusandlusp?devus); § 61 l?ige 1, § 66 ja § 78 punkt 4 (Riigikogu koosseisu diskontinuiteet ja esimene istung); § 61 l?ige 2 (ametivanne); § 62 (vaba mandaat; Riigikogu liikme vabastus vastutusest h??letamise ja poliitiliste avalduste eest); § 65 punkt 2 ja §-d 105–106 (rahvah??letuse korraldamine); § 65 punkt 3 ja § 79 (Vabariigi Presidendi valimine); § 65 punkt 4 ja § 121 (v?lislepingu ratifitseerimine ja denonsseerimine); § 65 punkt 5 ja § 89 (peaministrikandidaadile volituste andmine valitsuse moodustamiseks); § 65 punkt 6 ja §-d 115–117 (riigieelarve vastuv?tmine ja selle t?itmise aruande kinnitamine); § 65 punktid 7–8, § 78 punkt 11,§ 134, § 140, § 150 (ametiisikute ametisse nimetamine kellegi ettepanekul); § 65 punkt 9 (Eesti Panga n?ukogu liikmete ametisse nimetamine); § 65 punkt 10 (riigilaenude tegemise ja riigile muude varaliste kohustuste v?tmise otsustamine); § 65 punkt 13 ja § 97 (umbusalduse avaldamine); § 65 punkt 14 ja § 129 (erakorralise seisukorra v?ljakuulutamine); § 65 punkt 15 ja § 128 (s?jaseisukorra, mobilisatsiooni ja demobilisatsiooni v?ljakuulutamine); § 67 (korralised istungj?rgud); § 68 ja § 78 punkt 5 (erakorralised istungj?rgud); § 69 (esimees ja kaks aseesimeest); § 70 (kvoorum); § 71 (komisjonid ja fraktsioonid); § 72 (istungi ja h??letamise avalikkus); § 73 (enamusreegel); § 74 (arup?rimine); § 78 punkt 6ja § 107 (seaduse v?ljakuulutamine); § 83 (Vabariigi Presidendi asendamine Riigikogu esimehe poolt); § 98 (usaldusk?simus); § 100 (Vabariigi Valitsuse liikme s?na?igus); § 103 l?ige 1 (seaduste algatamise ?igus); § 103 l?ige 2 (Vabariigi Valitsuse poole p??rdumine eeln?u algatamiseks); § 104 l?ige 2 (konstitutsioonilised seadused); § 109 l?ige 2 (Vabariigi Presidendi seadluse kinnitamine); §-d 161–168 (p?hiseaduse muutmise seaduse eriregulatsioon) ning PSRS § 3 l?ige 6(h??lteenamuste m??ratlused).
3. Muud parlamendi?iguse allikad
3.1 Parlamentide praktikas tunnustatakse p?hiseaduse ja kodukorra k?rval parlamendi?iguse allikatena tavasid, pretsedente ja parlamendi juhtimisorganite poolt neile selleks kodukorraga antud p?devuse piirides loodud norme.
3.2 Tava on pikaajalise praktika p?hjal kujunenud k?itumisviis, mida asjaosalised peavad enda suhtes siduvaks. Riigikogu tegevuse k?igus ei ole tekkinud palju tavasid, millest saaks r??kida vaieldamatult kui tava?igusnormidest. Siiski v?ib esile tuua m?ned juba aastaid j?rgimist leidnud toimimisviisid, mille eiramine ilmselt leiaks Riigikogus taunimist. Nii on v?imalik k?sitada kirjutamata reeglitena n?iteks seda, et:
a) Vabariigi President esineb Riigikogu iga s?gisistungj?rgu avaistungil k?nega;
b) peaminister annab isiklikult ?le j?rgmise aasta riigieelarve eeln?u ning esineb seda tutvustava k?nega;
c) infotunni j?rjekorda koostades paigutatakse esimeseks k?simus peaministrile ning esimeseks k?sijaks Riigikogu liige, kes ei kuulu valitsust toetavasse fraktsiooni.
3.3 Pretsedendiga on tegemist, kui m?nest kodukorra kohaldamisega seotud k?simuse lahendusest juhindutakse ka j?rgmistel kordadel, kui t?useb samasugune v?i sarnane k?simus. Pretsedendi puhul ei saa r??kida uue normi loomisest, vaid olemasoleva normi t?lgendamis– v?i kohaldamisotsustusest. V?ljendit „pretsedent“ on Riigikogu istungisaalis sageli kasutatud, kuid enamasti siiski mitte eespool m??ratletud t?henduses. Varasemale kodukorra t?lgendusele on istungi juhataja viidanud n?iteks 1999. aasta 25. mai Riigikogu istungil, kui mitu fraktsiooni n?udsid ?heaegselt vaheaega ja tekkis vaidlus vaheaja kestuse ?le.
3.4 1992. aasta RKKS § 88 n?gi ette Riigikogu juhatuse ?iguse t?ita seaduse l?nki: „Riigikogu kodukorra seaduse v?i m?ne muu seadusega reguleerimata Riigikogu protseduurik?simused otsustab Riigikogu juhatus.“ 1994. aasta RKKS lisas sellele ?igusele kohustuse hoolitseda, et l?ngad saaksid seaduse muutmise kaudu t?idetud.1010
1994. aasta RKKS: „§ 166. Seadusega s?testamata protseduurik?simuste lahendamine. (1) Protseduurik?simused, mis on k?esoleva v?i m?ne muu seadusega s?testamata, otsustab Riigikogu juhatus. (2) Riigikogu kahe t??n?dala jooksul p?rast Riigikogu juhatuse otsuse vastuv?tmist seadusega reguleerimata protseduurik?simuse lahendamiseks esitab Riigikogu esimees v?i aseesimees Riigikogu menetlusse vastavasisulise seaduseeln?u Riigikogu kodukorra seaduse v?i m?ne muu seaduse t?iendamiseks. (3) Kuni vastava seaduse j?ustumiseni reguleerib protseduurik?simust Riigikogu juhatuse otsus.“
[Закрыть] Riigikogu t??s tuli t?epoolest ette niisuguseid juhtumeid, kus Riigikogu juhatus pidi teatavaid protseduurik?simusi oma otsusega reguleerima, eriti VII Riigikogu volituste ajal (1992–1995). N?itena olgu toodud j?rgmised Riigikogu juhatuse otsused:
a) 1993. aasta 8. aprilli otsus „Vabariigi Presidendi poolt v?lja kuulutamata j?etud ja Riigikogule tagasi saadetud seaduse Riigikogus uue arutamise ja otsustamise kord“;
b) 1993. aasta 14. juuni otsus „Ministrile umbusalduse avaldamise Riigikogu otsuse eeln?u arutamise ja otsustamise kord“;
c) 1993. aasta 20. septembri otsus „Riigikogu kinnise istungi organisatsioonilis-tehniline korraldus“;
d) 1994. aasta 17. jaanuari otsus „Riigikogu ajutise komisjoni aruande menetlemise kord“;
e) 1994. aasta 7. veebruari otsus „Riigikogus v?lispoliitika arutamise kord“;
f) 1995. aasta 27. juuni otsus „Riigikogu erakorralisel istungj?rgul Riigikogu otsustusv?ime puudumise t?ttu pooleli j??nud p?evakorrak?simuse arutelu j?tkumine“.
K?igis neis otsustes sisaldunu inkorporeeriti m?ne aja m??dumisel otsuse vastuv?tmisest Riigikogu kodukorra seadusse. Praegu on Riigikogu juhatuse ?igus t?ita seaduse l?nki s?testatud RKKTS § 13 l?ike 2 punktis 18.
4. Varasemad kodukorrad
4.1 Alates Asutava Kogu kokkuastumisest 1919. aasta 23. aprillil kuni Eesti Vabariigi esimese iseseisvusperioodi l?puni tegutsesid Eesti Vabariigi parlamentaarsed kogud j?rgmiste kodukordade alusel:
a) Asutava Kogu kodukord, vastu v?etud 3. juulil 1919 (RT 1919, 46, 95).
b) Riigikogu kodukord, vastu v?etud 28. aprillil 1921 (RT 1921, 33, 26). Seda kodukorda muudeti:
– Riigikogu kodukorra t?iendamise seadusega, vastu v?etud 15. detsembril 1922 (RT 1922, 159, 105);
– Riigikogu kodukorra muutmise seadusega, vastu v?etud 5. juulil 1923 (RT 1923, 95, 74);
– Riigikogu kodukorra muutmise seadusega, vastu v?etud 31. juulil 1926 (RT 1926, 62, 81);
– Riigikogu kodukorra t?iendamise seadusega, vastu v?etud 23. m?rtsil 1929 (RT 1929, 30, 202);
– Riigikogu ankeetkomisjoni seadusega, vastu v?etud 3. m?rtsil 1931 (RT 1931, 23, 134);
– Riigikogu kodukorra muutmise ja t?iendamise seadusega, vastu v?etud 12. juunil 1931 (RT 1931, 50, 381).
c) Riigikogu kodukord, vastu v?etud 19. jaanuaril 1934 (RT 1934, 5, 37).
d) Rahvuskogu kodukord, antud Riigivanema poolt 3. veebruaril 1937 (RT 1937, 10, 82). Seda kodukorda muudeti:
– Riigivanema 1937. aasta 21. aprilli otsusega Rahvuskogu kodukorra muutmise kohta (RT 1937, 33, 311);
– Riigivanema 1937. aasta 16. juuni otsusega Rahvuskogu kodukorra muutmise ja t?iendamise kohta (RT 1937, 49, 448);
– Riigivanema 1937. aasta 16. augusti otsusega Rahvuskogu kodukorra muutmise kohta (RT 1937, 66, 564).
e) Riigikogu ajutine kodukord, vastu v?etud Rahvuskogu Esimese Koja poolt 4. augustil ja 9. augustil 1937 ning Teise Koja poolt 6. augustil 1937 (RT 1937, 71, 594).
Peale nimetatute v?ttis Rahvuskogu vastu Riigikogu t??korra seaduse (RT 1937, 71, 595).
4.2 P?rast uue p?hiseaduse vastuv?tmist 1992. aastal on Riigikogu vastu v?tnud kolm Riigikogu kodukorra seaduse tervikredaktsiooni.1111
?levaade k?igi Riigikogu kodukorra seaduste ja Riigikogu t??korra seaduse muudatuste sisust, samuti muutmise katsetest vt VII–IX Riigikogu statistikakogumik (lk 192–200), X Riigikogu statistikakogumik (lk 125–127) ja XI Riigikogu statistikakogumik (lk 111–117). Neist kogumikest esimeses on muu hulgas kommenteeritud Riigikogu kodukorra seaduse ja t??korra seaduse arengut (vt lk 201–203). Vt ka Adams, J. Kodukorra juured ja s?lmk?simused. – Riigikogu Toimetised, 2002, nr 6 , lk 34–41.
[Закрыть] Esimese neist1212
RT 1992, 46, 584.
[Закрыть] v?ttis vastu VII Riigikogu ?he kuu m??dumisel avaistungist – 5. novembril 1992. Vabariigi President kuulutas selle v?lja 1992. aasta 12. novembri otsusega nr 3 ning seadus j?ustus 16. novembril 1992. Seda Riigikogu kodukorra seaduse redaktsiooni muudeti ?ks kord.1313
RT I 1993, 76, 1132.
[Закрыть] Riigikogu kodukorra seaduse teise tervikredaktsiooni1414
RT I 1994, 90, 1517.
[Закрыть] v?ttis Riigikogu vastu 15. novembril 1994. Vabariigi President kuulutas seaduse v?lja 1994. aasta 5. detsembri otsusega nr 447 ning seadus j?ustus 12. detsembril 1994. Seda seadust muudeti 15 korda.1515
RT I 1995, 11, 115; 20, 295; 74, 1285; 83, 1440; 83, 1444; 1996, 29, 576; 30, 595; 1998, 107, 1765; 1999, 10, 148; 27, 382; 53, 574; 2000, 95, 610; 2001, 94, 581; 2002, 30, 176; 64, 393.
[Закрыть] Kommenteeritav Riigikogu kodu– ja t??korra seadus on 1992. aastast alates seega juba kolmas tervikredaktsioon, mille Riigikogu on vastu v?tnud. Riigikogu kodukorra seaduse k?rval kehtis kuni 13. juulini 20071616
Riigikogu t??korra seaduse ?ks s?te kaotas kehtivuse 1. jaanuarist 2008 (vt RKLS § 59).
[Закрыть] Riigikogu t??korra seadus,1717
RT 1992, 46, 582.
[Закрыть] mille Riigikogu v?ttis vastu 9. novembril 1992. Vabariigi President kuulutas seaduse v?lja 1992. aasta 12. novembri otsusega nr 2 ning seadus j?ustus16. novembril 1992. Seda seadust muutis Riigikogu selle kehtivuse ajal 14 korda.1818
RT 1993, 6, 97; RT I 1994, 37, 569; 66, 1145; 1995, 14, 171; 1998, 98/99, 1577; 107, 1765; 1999, 16, 271; 2000, 25, 145; 2002, 29, 174; 36, 220; 57, 355; 57, 356; 2003, 4, 22; 2007, 16, 77. Peale selle tunnistas Riigikohtu p?hiseaduslikkuse j?relevalve kolleegium oma 02.11.1994 otsusega asjas nr III-4/1-6/94 Riigikogu t??korra seaduse ?he s?tte osaliselt kehtetuks (vt RT I 1994, 80, 1379).
5. Kommentaaride ?lesehitus
5.1K?esolevate kommentaaride eesm?rk on selgitada Riigikogu kodu– ja t??korra seaduse s?tete sisu, l?htudes eelk?ige seaduse tekstist, s?steemist ja selle senisest kohaldamispraktikast. Kommentaarides selgitatakse ka RKKTS-i normide seoseid teiste ?igusaktidega (redaktsioonid seisuga 1. aprill 2012). RKKTS-i s?tete kriitikat on p??tud v?ltida, kuid probleem– ja kitsaskohad on siiski esile toodud.


Igor Jallai kaebuse läbivaatamine – Riigi Teataja
Igor Jallai kaebuse läbivaatamine
Väljaandja:Vabariigi ValimiskomisjonAkti liik:otsusTeksti liik:algtekstAvaldamismärge:RT III, 15.03.2011, 1
Igor Jallai kaebuse läbivaatamineVastu võetud 10.03.2011 nr 60 Kaebuse asjaolud ja menetluse senine käik
Igor Jallai nimetati 18. veebruaril 2011. a Valga linnapea käskkirjaga Valga Linnavalitsuse haridus- ja kultuuriameti koosseisuvälise vanemspetsialisti ametikohale alates 21. veebruarist 2011 tähtajaga kuni 31. märts 2011. 22. veebruari 2011. a otsusega nr 1 määras Valga Linna Valimiskomisjon Igor Jallai asemele volikogu asendusliikme. Otsuse kohaselt olid Igor Jallai volikogu liikme volitused lõppenud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse (edaspidi KOKS) § 18 lõike 1 punktist 6 tulenevalt seoses tema nimetamisega kohaliku omavalitsuse ametnikuks.
23. veebruaril 2011. a esitas Igor Jallai avalduse Valga Linnavalitsusele ning linnasekretärile, milles teatas, et ei soovi sõlmida lepingut Valga Vene Gümnaasiumi arengukava väljatöötamisel, et ta tühistab oma esitatud avalduse antud küsimuses ning nõudis oma volituste taastamist Valga Linnavolikogu liikmena. Esitatud avalduse alusel vabastas Valga linnapea 23. veebruaril 2011. a käskkirjaga nr 7 Igor Jallai teenistusest. 23. veebruaril 2011. a esitas Igor Jallai kaebuse Valga Maakonna Valimiskomisjonile, milles palus tühistada Valga Linna Valimiskomisjoni 22. veebruari 2011. a otsus 1 ning taastada tema volitused Valga Linnavolikogu liikmena.
Valga Maakonna Valimiskomisjon vaatas kaebuse läbi 28. veebruari 2011. a, kuulas seejuures ära Valga Linna Valimiskomisjoni esimehe selgitused ning jättis kaebuse sama kuupäeva otsusega nr 4 rahuldamata. Maakonna valimiskomisjon leidis, et Igor Jallai nimetamine 21. veebruarist 2011. a linnaametniku koosseisuvälisele ametikohale tähtajaga kuni 31. märts 2011. a on juriidiline fakt, mis KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 alusel tõi kaasa Igor Jallai linnavolikogu liikme volituste ennetähtaegse lõppemise alates 21. veebruarist 2011. a. Avaliku teenistuse seaduse (edaspidi ATS) § 8 sätestab koosseisuvälise teenistuja mõiste. KOKS § 18 lõike 1 punktis 6 ei eristata ametniku ja koosseisuvälise ametniku mõistet. Seega ei oma asjaolu, et Igor Jallai nimetati Valga Linnavalitsuse koosseisuvälisele ametikohale, selle kaebuse lahendamisel tähtsust. Maakonna valimiskomisjon leidis, et volikogu liikme volituste ennetähtaegse lõppemise korral ei näe KOKS ette volituste taastamise võimalust. Igor Jallai volitused Valga Linnavolikogu liikmena lõppesid ennetähtaegselt tema tööleasumisega Valga Linnavalitsuse ametnikuna. Maakonna Valimiskomisjon viitas ka Riigikohtu lahendile 3-4-1-17-10.
3. märtsil 2011. a esitas Igor Jallai kaebuse Vabariigi Valimiskomisjonile. Kaebuse kohaselt tegi Valga linnapea talle 18. veebruaril 2011. a ettepaneku koostada Valga Vene Gümnaasiumi arengukava. Kaebaja kirjutas vastava avalduse ning pidi kaebuse väitel 21. veebruaril sõlmima töölepingu, aga selgus, et sellega kaotab ta oma volitused Valga Linnavolikogu liikmena ja ta ei kavatsenud töölepingut allkirjastada. Kaebaja leiab, et ta ei ole ühtegi päeva ametniku ametikohal tööd teinud. Kaebaja leiab, et tema õigusi on rikutud ja palub taastada oma volitused Valga Linnavolikogu liikmena.
Valga Maakonna Valimiskomisjoni selgitus
6. märtsi 2011. a selgituses jääb Valga Maakonna Valimiskomisjon oma 28. veebruari 2011. a otsuse nr 4 seisukohtade juurde.
1. Kaebaja oli Valga Linnavolikogu liige, kes on vaidlustanud asjaolu, et Valga Linna Valimiskomisjon jättis tegemata tema soovitud toimingu. Vabariigi Valimiskomisjon märgib, et kaebaja taotlust taastada tema volitused Valga Linnavolikogu liikmena ei ole Vabariigi Valimiskomisjonil võimalik rahuldada, sest KOKS § 201 lõike 4 kohaselt on volikogu liikme volituste taastamise otsuse tegemine valla või linna valimiskomisjoni pädevuses. Vabariigi Valimiskomisjonil on KOVVS § 65 lõike 6 punkti 2 kohaselt õigus teha valla või linna valimiskomisjonile ettekirjutus seaduserikkumise kõrvaldamiseks.
2. Avaliku teenistuse seaduse § 19 kohaselt võetakse ametnik ametisse teenistusse nimetamisega ning KOKS § 18 lõike 1 punkti 6 kohaselt lõpevad volikogu liikme volitused ennetähtaegselt tema nimetamisega valla või linna kohaliku omavalitsuse ametnikuks. Lisatingimusi KOKS volituste lõppemisele ette ei näe. Igor Jallai nimetati isikliku avalduse alusel ametnikuks 18. veebruaril 2011. a. Seetõttu toimis Valga Linna Valimiskomisjon Igor Jallaile 22. veebruaril 2011. a asendusliikme määramisel õigesti. 3. Vabariigi Valimiskomisjonile esitatud kaebuses on kaebaja väitnud, et ta ei ole ühtegi päeva ametniku ametikohal tööd teinud ning et ta soovis juba 21. veebruaril 2011. a teenistusest loobuda. Tegelikult esitas kaebaja vastava avalduse Valga Linnavalitsusele 23. veebruaril 2011. a. Seega tekivad küsimused, kas kaebaja 23. veebruaril 2011. a esitatud avaldus, mille kohaselt ta ei soovinud enam teenistusse asuda, pidanuks kaasa tooma tema ametisse nimetamise tühistamise vastavalt ATS § 26 punktile 3, kas kaebaja oli ametisse astunud ning kas Valga Maakonna Valimiskomisjon oleks pidanud seda otsuse tegemisel arvestama. Ent maakonna valimiskomisjonile esitatud kaebuses ei ole kaebaja seda asjaolu välja toonud, mistõttu maakonna valimiskomisjon ei ole ka seda 28. veebruaril 2011. aastal kaebuse menetlemisel käsitlenud ning olemasolevatest materjalidest lähtudes puudus maakonna valimiskomisjonil vajadus kontrollimiseks, kas kaebaja oli ametisse astunud või mitte. Seega on Valga Maakonna Valimiskomisjon oma otsuse teinud korrektselt.
4. ATS § 26 punkt 3 näeb ette, et ametisse nimetamine tühistatakse juhul, kui isik ei ole määratud ajaks ametisse astunud, välja arvatud, kui ametisse astumine lükkus edasi § 25 lõike 2 või lõike 3 alusel. Olemasolevate materjalide põhjal pole Vabariigi Valimiskomisjonil võimalik välja selgitada, kas kaebaja oli ametisse astunud või mitte, samuti on tegemist uue asjaoluga, mida maakonna valimiskomisjon kaebuse läbivaatamisel ei käsitlenud. Seetõttu puudub Vabariigi Valimiskomisjonil võimalus hinnata, kas see asjaolu võib mõjutada vaidlustatud Valga Maakonna Valimiskomisjoni ning Valga Linna Valimiskomisjoni otsuste seaduspärasust.
5. Ülaltoodust tulenevalt tuleb Igor Jallai kaebus jätta rahuldamata. Lähtudes kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse § 65 lõike 5 punktist 1 Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:
Jätta Igor Jallai kaebus rahuldamata.
Vastavalt kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse §-le 66 võib huvitatud isik, kes leiab, et Vabariigi Valimiskomisjoni otsusega rikutakse tema õigusi, esitada otsuse peale kaebuse põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduses ettenähtud korras Riigikohtule. Kaebus esitatakse Riigikohtule kolme päeva jooksul Vabariigi Valimiskomisjoni otsuse teatavakstegemisest arvates Vabariigi Valimiskomisjoni kaudu. Heiki SibulEsimees


Ülenurme valla eelarve koostamise, vastuvõtmise, täitmise ja aruandluse esitamise ning reservfondi kasutamise kord – Riigi Teataja
Ülenurme valla eelarve koostamise, vastuvõtmise, täitmise ja aruandluse esitamise ning reservfondi kasutamise kord
Ülenurme valla eelarve koostamise, vastuvõtmise, täitmise ja aruandluse esitamise ning reservfondi kasutamise kord - sisukord
§ 8 Eelarve koostamine
§ 10 Eelarveaasta alguseks vastuvõtmata eelarve
5 EELARVE TÄITMINE
7 MUUD SÄTTED
RT IV, 07.06.2013, 42
Vastu võetud 04.06.2013 nr 11
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 21 lg 1 alusel
(1) Ülenurme valla eelarve (edaspidi eelarve) koostamise, vastuvõtmise, täitmise ja aruandluse esitamise ning reservfondi kasutamise kord (edaspidi kord) sätestab Ülenurme valla eelarve ülesehituse, eelarve koostamise, vastuvõtmise, muutmise, täitmise ja aruandluse põhimõtted ning seda rakendatakse koos kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse, kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse ning teiste eelarvet reguleerivate õigusaktidega.
(2) Käesolev Ülenurme Vallavolikogu (edaspidi volikogu) poolt kehtestatud kord on täitmiseks kohustuslik Ülenurme Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) ja vallavalitsuse hallatavatele asutustele.
(1) Käesolevas korras kasutatud mõisted on järgmises tähenduses:
Eelarve – eelarveaasta põhitegevuse tulude, põhitegevuse kulude, investeerimistegevuse, finantseerimistegevuse ja likviidsete varade muutuse plaan koos täiendavate nõuete, volituste ja informatsiooniga, mis on aluseks vastava aasta tegevuste finantseerimisele;
Eelarvestrateegia – valla arengukavast tulenev selgitustega finantsplaan;
Valla eelarve – vallavolikogu poolt eelarveaastaks kinnitatud eelarve;
Lisaeelarve – valla eelarve muutmiseks koostatud eelarve;
Alaeelarve - vallavalitsuse hallatava asutuse eelarve.
(3) Põhitegevuse tulud jaotatakse majandusliku sisu järgi alljärgnevalt:
(4) Põhitegevuse kulud jaotatakse tegevusalade järgi alljärgnevalt:
10) sotsiaalne kaitse
(5) Põhitegevuse kulud jaotatakse lõikes 4 toodud tegevusalade viisi majandusliku sisu järgi alljärgnevalt:
1) antavad toetused
2) muud tegevuskulud
(6) Investeerimistegevuse tulud jaotatakse majandusliku sisu järgi alljärgnevalt:
(7) Investeerimistegevuse kulud jaotatakse majandusliku sisu järgi alljärgnevalt:
1) põhivarade soetus;
4) aktsiate ja osade soetus;
(8) Finantseerimistegevus jaotatakse vähemalt alljärgnevalt:
1) ohustuste suurendamine, sh:
võlakirjade emiteerimine;
kapitalirendi- ja faktooringkohustuste võtmine;
kohustuste võtmine teenuste kontsessioonikokkulepete alusel
2) kohustuste vähendamine, sh:
võetud laenude tagasimaksmine;
kapitalirendi- ja faktooringkohustuste täitmine;
emiteeritud võlakirjade lunastamine;
tagasimaksed teenuste kontsessioonikokkulepete alusel.
(9) Likviidsete varade muutus jaotatakse alljärgnevalt:
Kirjed 1- 3 võib planeerida ühel kirjel likviidsete varade muutusena. Likviidsete varade muutuses kajastatakse likviidsete varade saldo suurenemine plussiga ja vähenemine miinusega.
(10) Volikogu poolt kinnitatavas eelarves liigendatakse eelarve osadeks käesoleva paragrahvi lõigetes 2- 9 toodud detailsuses.
(1) Eelarve põhitegevuse kuludes võidakse planeerida reservfond. Reservfondi suuruse igaks eelarveaastaks määrab volikogu aasta eelarve kinnitamisel.
(1) Eelarvestrateegia on arengukavaga seotud iseseisev dokument. Eelarvestrateegia koostatakse arengukavas sätestatud eesmärkide saavutamiseks, et planeerida kavandatavate tegevuste finantseerimist.
(2) Eelarvestrateegia koostamisel, menetlemisel, vastuvõtmisel ja avalikustamisel lähtutakse kohaliku omavalitsuse korralduse seadusest ja kohaliku omavalitsuse finantsjuhtimise seadusest.
(1) Vallavalitsus esitab eelarvestrateegia eelnõu volikogule koos arengukava muutmise eelnõuga. Volikogu kinnitab eelarvestrateegia määrusega enne, kui vallavalitsus esitab eelarve eelnõu volikogule, kuid hiljemalt eelarveaastale eelneva aasta 1. oktoobriks.
(2) Vallavalitsus esitab andmed eelarvestrateegia kohta Rahandusministeeriumile rahandusministri määrusega kehtestatud korras eelarveaastale eelneva aasta 15. oktoobriks.
(3) Eelarvestrateegia (koos arengukavaga) ning volikogu ja volikogu komisjonide istungite protokollid nende menetlemise kohta avaldatakse Ülenurme valla kodulehel www.ylenurme.ee ja on kättesaadavad vallavalitsuses.
§ 8. Eelarve koostamine
(1) Eelarve projekti koostamist korraldab vallavalitsus.
(2) Eelarveaastale eelneva aasta 1. augustiks väljastab vallavalitsus hallatavatele asutustele alaeelarve koostamiseks eeltäidetud vormid. Vormil on toodud eelmise eelarveaasta tegelik täitmine ja jooksvaks aastaks planeeritud eelarve. Vajadusel antakse ette piirsummad alaeelarve projekti taotluse koostamiseks.
(3) Hallatavad asutused esitavad vallavalitsusele 31.augustiks alaeelarve liigenduses eelarve projekti taotlused koos seletuskirjadega.
(1) Hallatava asutuse eelarveprojekti läbivaatamisel hinnatakse kulude põhjendatust ja otstarbekust ning nende vastavust õigusaktidele, valla arengukavale ja eelarvestrateegiale.
(2) Vallavalitsus koostab valla eelarve projekti vastavalt § 4 lõigetes 2-9 fikseeritud liigendusele ning esitab selle koos seletuskirjaga 1. novembriks volikogu eelarve komisjonile läbivaatamiseks.
(3) Seletuskirjas esitatakse vähemalt järgmine informatsioon:
1) Selgitused ja põhjendused tulude kontogruppide ja kulude tegevusalade detailsuses eelmise aasta, jooksva aasta ning eelseisva eelarveaasta kohta, kulude kontoklasside lõikes eelseisva eelarveaasta kohta,
2) Ülevaade arengukavas ja muudes arengudokumentides kajastatud eesmärkide kavandatavast täitmise plaanist eelseisval eelarveaastal ning nende täitmiseks kavandatavatest tegevustest,
3) Ülevaade eelarveaastaks kavandatavatest investeeringutest koos maksumuste ja finantseerimisallikatega,
4) Ülevaade finantsdistsipliini tagamise meetmete rakendamise kavas või raske finantsolukorra ohu kõrvaldamise menetluse ajal saneerimiskavas eelseisvaks eelarveaastaks kavandatud tegevuste kohta (kui nimetatud kavad on kehtestatud)
5) Ülevaade ja selgitused eelarve projektis ja eelarvestrateegias esinevate andmete oluliste erinevuste kohta (kui neid eksisteerib)
(4) Volikogu eelarvekomisjon analüüsib eelarveprojekti ning esitab kirjalikult vallavalitsusele omapoolsed seisukohad ja ettepanekud. Ettepanekule lisab selle algataja põhjendused ja arvestused kavandatavate muudatustega kaasnevate väljaminekute ja nende katteallikate kohta. Ettepaneku läbivaatamisel kuulatakse ära vallavalitsuse arvamus.
(5) Eelarve eelnõu ja seletuskirja esitab vallavalitsus volikogule hiljemalt 1.detsembriks enne eelarveaasta algust.
(6) Volikogus eelarve eelnõu menetlemise käigus eelnõu muutmise ettepanekud esitatakse kirjalikult enne eelarve teist lugemist. Muudatusettepanekule lisab selle algataja põhjendused ja arvestused kavandatavate muudatustega kaasnevate väljaminekute ja nende katteallikate kohta. Eelarve menetlemise käigus ei pea vallavalitsus arvestama neid muudatusettepanekuid, mis suurendavad eelarve kulude kogusummat ja millele pole näidatud katteallikaid.
(7) Eelarveprojekti arutatakse vähemalt kahel volikogu istungil, kahel lugemisel.
(8) Eelarve võtab volikogu vastu määrusega.
§ 10. Eelarveaasta alguseks vastuvõtmata eelarve
(2) Kui alanud eelarveaasta eelarve eelnõus on väljaminekud kavandatud väiksemas mahus eelmise aasta eelarve vastavate väljaminekutega võrreldes, võib vallavalitsus teha neid väljaminekuid ühe kaheteistkümnendiku ulatuses alanud eelarveaasta eelarve eelnõus kavandatust.
(1) Eelarve eelnõu ja seletuskiri avaldatakse seitsme tööpäeva jooksul pärast nende volikogule esitamist Ülenurme valla kodulehel ja on kättesaadav vallavalitsuses. Seletuskiri peab olema kodulehel kättesaadav kuni eelarveaasta lõpuni.
(2) Vastuvõetud eelarve avalikustatakse seitsme tööpäeva jooksul valla kodulehel ja on kättesaadav vallavalitsuses. Kodulehel avaldatakse samuti eelarve menetlemist käsitlevad volikogu istungite ja eelarve komisjoni koosolekute protokollid.
Lisaeelarve eelnõu ja seletuskirja koostamisele kohaldatakse eelarve eelnõu koostamise sätteid. Sätte, mille kohaldamine ei ole olemuslikult vajalik, võib jätta kohaldamata.
(1) Eelmise aasta eelarves ettenähtud, kuid tegemata jäänud väljaminekute tegemine jooksval eelarveaastal planeeritakse kas eelarvega, kui eelarve on aasta alguseks vastu võtmata või lisaeelarvega.
5. peatükk EELARVE TÄITMINE
(1) Eelarve täitmise arvestust peetakse vastavalt raamatupidamise seadusele, kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seadusele, raamatupidamisstandarditele, valla raamatupidamise sise-eeskirjale ning teistele eelarvekorraldust reguleerivatele õigusaktidele.
(2) Majandusaasta aruande esitab vallavalitsus volikogule kinnitamiseks seadustes või nende alusel välja antud õigusaktides sätestatud korras.
(3) Enne majandusaasta aruande kinnitamist vaatab revisjonikomisjon volikogule esitatud aruande läbi ja koostab selle kohta kirjaliku aruande, mille esitab volikogule. Aruandes avaldab revisjonikomisjon, kas ta toetab majandusaasta aruande kinnitamist. Lisaks annab revisjonikomisjon aruandes ülevaate oma tegevuse kohta.
(4) Vallavalitsus esitab heakskiidetud ja allkirjastatud majandusaasta aruande volikogule kinnitamiseks hiljemalt 31. maiks. Aruandele lisatakse vandeaudiitori aruanne. Volikogu kinnitab majandusaasta aruande otsusega hiljemalt 30. juuniks.
(5) Majandusaasta aruanne, vandeaudiitori aruanne ning volikogu otsus aruande kinnitamise kohta avaldatakse pärast nende kinnitamist seitsme tööpäeva jooksul valla kodulehel ja on kättesaadav vallavalitsuses.
7. peatükk MUUD SÄTTED
Tunnistada kehtetuks volikogu 23. jaanuari 2007 määrus „Ülenurme valla eelarve reservfondi käsutamise kord“


Sillamäe Gümnaasiumi põhimäärus – Riigi Teataja
Sillamäe Gümnaasiumi põhimäärus - sisukord
§ 3 Gümnaasiumi asjaajamiskeel, dokumentide avalikustamine, pitsat ja sümboolika
§ 4 Raamatukogu
§ 6 Gümnaasiumi ülesanded
§ 11 Huvitegevus ja õppekavaväline tegevus
§ 12 Gümnaasiumi kodukord ja päevakava
§ 13 Õpilase õigused
§ 14 Õpilase kohustused
§ 15 Arenguvestlus
§ 17 Vaimse ja füüsilise turvalisuse tagamine
§ 18 Vanemate koosolek
§ 21 Gümnaasiumi töötajad
§ 22 Gümnaasiumi töötajate õigused
§ 23 Gümnaasiumi töötajate kohustused
§ 28 Õppetoolid ja muud koolielu korraldamise organid
§ 29 Vara, vara valdamine, kasutamine ja käsutamine
§ 30 Eelarve ja rahalised vahendid
§ 34 Gümnaasiumi ümberkorraldamine, pidamise üleandmine ja tegevuse lõpetamine
§ 35 Gümnaasiumi põhimääruse kehtestamine ja muutmine
RT IV, 10.06.2014, 44
Vastu võetud 29.11.2011 nr 68
RT IV, 27.08.2013, 21
jõustumine 02.12.2011
26.02.2013 RT IV, 10.06.2014, 30 13.06.2014, rakendatakse alates 1.01.2013
(4) Gümnaasium on põhikoolile järgnev üldhariduskool, mis loob võimalused üldkeskhariduse omandamiseks. Kooli tegutsemise vorm on gümnaasium. Koolis toimub nii statsionaarne kui ka mittestatsionaarne õpe. Nominaalne õppeaeg gümnaasiumis on kolm aastat.
(3) Gümnaasiumil on oma nimetusega pitsat ning oma sümboolika. Gümnaasiumi pitsat on sõõrikujuline. Pitsati sõõri ülemisel äärel on kiri „Sillamäe Gümnaasium“, sõõri alumisel äärel kiri „Sillamäe linn“. Pitsati keskel kasutatakse Sillamäe linna vappi. Gümnaasiumil on oma sümboolikaga kirjaplangid.
(2) Hariduse tase on keskharidus. Gümnaasiumis on 10. - 12. klassid.
[RT IV, 10.06.2014, 30 - jõust. 13.06.2014, rakendatakse alates 1.01.2013]
(10) Gümnaasiumi lõpetamine toimub „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses“ sätestatud korras.
(5) Direktor korraldab õpilaste ja töötajate kaitse hädaolukorras. Hädaolukorra plaani kehtestab direktor.
11) pöörduda gümnaasiumi ettepanekul spetsialistide või nõustamiskomisjoni poole.
(3) Gümnaasiumi direktor täidab „Põhikooli- ja gümnaasiumiseadusega“ ning teiste seadustega ja nende alusel antud õigus- ja haldusaktidega direktorile pandud ülesandeid.
(1) Gümnaasiumis tegutsevad tervisenõukogu, ainevaldkondade õppetoolid ja kooliarenduse töörühmad.
(2) Tervisenõukogu koostab gümnaasiumi õppekavavälise terviseedenduse kava ning korraldab selle täitmist.
(3) Gümnaasiumi õppekava ja ainekavade arendustegevuseks, ainealase metoodilise töö ja aineolümpiaadide ja teiste ainealaste õpilasürituste läbiviimiseks ja õpetajatevahelise koostöö tõhustamiseks moodustab direktor õppetoolid. Õppetoolid moodustatakse ainevaldkonniti. Õppetoole juhivad direktori poolt kinnitatud õppetoolide juhatajad.
(4) Kooliarenduse töörühmad tegelevad gümnaasiumi arengukavas seatud eesmärkide täitmise ja arengukava tegevuskava elluviimise korraldamisega.
(5) Kõikide käesolevas paragrahvis nimetatud organite koosseisu, täpsemad ülesanded ja tegevuse korraldamise põhimõtted kinnitab direktor.
(1) Gümnaasiumi ümberkorraldamine, pidamise üleandmine ja tegevuse lõpetamine toimub „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses“ ettenähtud korras.


Peipsiääre valla jäätmevaldajate registri põhimäärus – Riigi Teataja
Peipsiääre valla jäätmevaldajate registri põhimäärus
Peipsiääre valla jäätmevaldajate registri põhimäärus - sisukord
§ 8 Registrisse andmete esitamine
§ 9 Registrisse kantud andmete muutmine
§ 10 Ebaõigete andmete parandamine
§ 11 Järelevalve registri pidamise üle
§ 12 Andmete säilimise tagamine
§ 13 Registri likvideerimine
RT IV, 11.04.2018, 10
Vastu võetud 28.03.2018 nr 16
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 37, jäätmeseaduse § 711 lõike 1, haldusreformi seaduse § 12 lõike 7, § 16 lõike 2, Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse § 9², § 14¹ lõike 4², Vabariigi Valitsuse 22.06.2017 määruse nr 97 „Alatskivi valla, Kallaste linna, Pala valla, Peipsiääre valla ja Vara valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine“ muutmine“, mis on jõustunud 01.07.2017, Alatskivi Vallavolikogu 28.12.2016 otsuse nr 89 „Alatskivi valla, Peipsiääre valla ja Vara valla ühinemislepingu kinnitamine“, Alatskivi Vallavolikogu 28.12.2016 otsuse nr 90 „Haldusterritoriaalse korralduse muutmise taotlemine“, Peipsiääre Vallavolikogu 29.12.2016 otsuse nr 46 „Alatskivi valla, Peipsiääre valla ja Vara valla ühinemislepingu kinnitamine“, Peipsiääre Vallavolikogu 29.12.2016 otsuse nr 47 „Haldusterritoriaalse korralduse muutmise taotlemine“, Vara Vallavolikogu 28.12.2016 otsuse nr 42 „Alatskivi valla, Peipsiääre valla ja Vara valla ühinemislepingu kinnitamine“, Vara Vallavolikogu 28.12.2016 otsuse nr 43 „Haldusterritoriaalse korralduse muutmise taotlemine“, Alatskivi valla, Peipsiääre valla ja Vara valla ühinemislepingu punktide 4.6 ja 6.2., mille alusel jääb kuni omavalitsuste ühinemise teel moodustunud valla sümboolika kinnitamiseni kasutusse Vara valla vapp ja lipp ning kuni uue valla põhimääruse kehtestamiseni tegutseb vald Vara valla põhimääruse alusel; Peipsiääre valla valimiskomisjoni 22.10.2017 otsuse nr 15 „Peipsiääre Vallavolikogu liikmete registreerimine“, mille alusel tekkis uus Peipsiääre vald 23.10.2017 ehk Peipsiääre Vallavolikogu valimistulemuste väljakuulutamise päeval.
(1) Määrusega asutatakse kohaliku omavalitsuse register ametliku nimetusega „Peipsiääre valla jäätmevaldajate register” (edaspidi register) ning kehtestatakse registri pidamise põhimõtted.
3) arvestuse pidamine jäätmetekkekohtade (jäätmevaldaja elu- või tegevuskoht), jäätmemahutite ja jäätmeliikide kohta;
4) Peipsiääre vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) varustamine eespool nimetatud informatsiooniga jäätmehoolduse kavandamise, korraldamise ja järelevalve tegemiseks.
(1) Registri omanik on Peipsiääre vald.
(2) Registri asutaja on Peipsiääre vallavolikogu.
Register on digitaalselt peetav andmekogu. Kinnistute ja kinnistuomanike andmed ning aadressandmed koostatakse olemasolevate valla ja/või riigi registrite baasil.
(1) Registri vastutav töötleja on Peipsiääre Vallavalitsus (ametiasutusena).
2) teeb järelevalvet registri pidamise üle;
3) annab volitatud töötlejale juhiseid registri pidamisel antud ülesannete täitmiseks;
4) kontrollib volitatud töötleja ning andmete esitaja poolt sisestatud teabe õigsust;
8) tagab registrisse kantud andmete säilimise;
(3) Vastutava töötleja õigusi omavad ja kohustusi täitvad töötajad ning nende volitused ja ülesanded määratakse ametijuhenditega.
(1) Registri volitatud töötleja on MTÜ Ida-Eesti Jäätmehoolduskeskus.
(2) Volitatud töötlejal on lubatud seadusega või seaduse alusel antud õigusaktidega talle pandud ülesannete täitmiseks esitada päringuid ja saada andmeid teistest riigi või kohaliku omavalitsuse üksuse andmekogudest.
(3) Volitatud töötleja registri pidamisel:
4) informeerib muudatuste sisseviimisest andmete esitajat;
6) rakendab meetmeid andmekaitse, andmete juurdepääsu ja nende säilimise tagamiseks;
8) osaleb registri arendamises ja juurutamises;
9) teavitab viivitamata vastutavat töötlejat avastatud ebaõigetest andmetest, mille parandamine ei ole tema pädevuses, andmete mittesihipärasest kasutamisest ja registri pidamisel tekkinud probleemidest.
(1) Registris sisalduvad andmed on ametialaseks kasutamiseks vallavalitsuse teenistujatele ning jäätmetekkekohtade osas jäätmevedajale.
(3) Registrist andmete saamiseks esitatakse registri volitatud töötlejale avaldus, kus märgitakse taotleja nimi, kontaktandmed, päringu objekt, soovitud andmed ja nende kasutamise otstarve.
5) elanikke;
6) kortereid;
9) ajutine vabastus (vabastuse ajavahemik; otsuse kuupäev ja number; otsuse link; otsuse fail (id));
6) sõlmija e-mail;
(6) Registri kaardiliidesel kuvatakse jäätmetekkekoha asukoht kaardil. Kaardile on märgitav kogumisvahendi täpne asukoht krundil.
§ 8. Registrisse andmete esitamine
(1) Jäätmevedajad esitavad kord nädalas vastavalt kokku lepitud automaatsele andmevahetusstandardile jäätmevaldajate kaupa andmed jäätmevedaja poolt jäätmekäitluskohta üle antud jäätmekoguste kohta.
§ 9. Registrisse kantud andmete muutmine
3) vallavalitsusele laekunud alusdokumentide alusel.
(3) Registris teeb muudatusi ja parandab ebaõigeid kandeid nii vastutav kui ka volitatud töötleja, kes informeerib muudatuste sisseviimisest andmete esitajat.
§ 10. Ebaõigete andmete parandamine
(1) Andmete õigsust kontrollib volitatud töötleja.
(2) Kui esitatud andmed on ebaõiged, nõuab volitatud töötleja jäätmevedajalt õigete andmete esitamist.
(3) Registrisse sisestatud ebaõiged andmed parandab vastutav töötleja, lähtudes teistest registritest saadud andmetest ning teavitab vajaduse korral nendest jäätmevedajat, kelle piirkonnas andmed (aadressid) on muutunud.
§ 11. Järelevalve registri pidamise üle
(2) Registri volitatud töötleja on kohustatud likvideerima registri pidamisel ilmnenud puudused järelevalvet teostanud isikute määratud tähtajaks.
§ 12. Andmete säilimise tagamine
(2) Registri vastutav ja volitatud töötleja tagavad organisatsioonilisi, füüsilisi ja infotehnoloogilisi turvameetmetega registri andmete käideldavuse, terviklikkuse ja konfidentsiaalsuse.
§ 13. Registri likvideerimine
(1) Registri likvideerimise otsustab Peipsiääre Vallavolikogu.
(4) Andmete üleandmine toimub volitatud töötleja poolt volitatud töötleja vastutusel.
(5) Andmete üleandmise või hävitamise kohta koostatakse akt.
(1) Alatskivi Vallavolikogu 27. novembri 2014 .a määrus nr 16 ,,Alatskivi valla jäätmevaldajate registri põhimäärus” tunnistatakse kehtetuks.
(2) Vara Vallavolikogu 28.jaanuari 2015.a määruse nr 3,,Vara valla jäätmevaldajate registri põhimäärus“ tunnistatakse kehtetuks.
(3) Kallaste Linnavolikogu 26.augusti 2015.a määruse nr 9 ,,Kallaste linna jäätmevaldajate registri põhimäärus“ tunnistatakse kehtetuks.


Kodakondsuse seaduse §-de 13, 15, 18, 19, 21, 23, 28, 29 ja 32 muutmise ning §-ga 14^1 täiendamise seadus – Riigi Teataja
Kodakondsuse seaduse §-de 13, 15, 18, 19, 21, 23, 28, 29 ja 32 muutmise ning §-ga 14^1 täiendamise seadus
RT I 1998, 111, 1827
Vastu võetud 08.12.1998
§ 1. Kodakondsuse seaduses (RT I 1995, 12, 122; 83, 1442) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
1) paragrahvi 13 lõikes 1 asendatakse sõnad «alaealise lapsendaja» sõnaga «lapsendaja»;
2) paragrahvi 13 täiendatakse lõigetega 4--6 järgmises sõnastuses:
«(4) Alla 15-aastane alaealine, kes on sündinud Eestis pärast 1992. aasta 26. veebruari, saab Eesti kodakondsuse naturalisatsiooni korras, kui:
1) seda taotlevad temale vanemad, kes sooviavalduse esitamise hetkeks on elanud Eestis seaduslikult vähemalt viis aastat ja keda ükski riik ei pea kehtivate seaduste alusel oma kodanikuks;
2) seda taotleb temale teda üksi kasvatav vanem või lapsendaja, kes sooviavalduse esitamise hetkeks on elanud Eestis seaduslikult vähemalt viis aastat ja keda ükski riik ei pea kehtivate seaduste alusel oma kodanikuks.
(5) Alla 15-aastane alaealine, kellele vastavalt käesoleva paragrahvi 4. lõikele taotletakse Eesti kodakondsust, peab viibima püsivalt Eestis ning ükski riik ei või olla pidanud teda kehtivate seaduste alusel oma kodanikuks.
(6) Käesoleva paragrahvi 4. lõikes sätestatud määratlus isikutest, keda ükski riik ei pea kehtivate seaduste alusel oma kodanikuks, hõlmab ka isikuid, kes olid enne 1991. aasta 20. augustit NSV Liidu kodanikud ja keda ükski muu riik ei ole pidanud kehtivate seaduste alusel oma kodanikuks.»;
3) seadust täiendatakse §-ga 141 järgmises sõnastuses:
«§ 141. Alaealist üksi kasvatav vanem
1) lapse sünniaktis puudub kanne teise vanema kohta või see on tehtud vanema ütluse alusel;
2) teiselt vanemalt on võetud vanema õigused;
4) teine vanem on tunnistatud teovõimetuks või teadmata kadunuks;
6) vanemate abielu ei ole sõlmitud või jäi laps abielu lahutamisel Eestis elava vanema juurde, kusjuures teine vanem ei ela Eestis ning on kaotanud kontakti lapse ja last kasvatava vanemaga.»;
4) paragrahv 15 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 15. Alaealisele kodakondsuse saamiseks esitatavad dokumendid
(1) Alla 15-aastasele alaealisele käesoleva seaduse §-s 13 või 14 sätestatud juhtudel Eesti kodakondsuse saamiseks esitatud sooviavalduses peab olema märgitud:
1) alaealise ees- ja perekonnanimi, sünniaeg ja -koht;
2) vanemate või lapsendaja või eestkostja ees- ja perekonnanimi, sünniaeg ja -koht või eestkosteasutuse nimi;
3) alaealise ja tema vanemate või lapsendaja või eestkostja elukoht või eestkosteasutuse asukoht;
4) alaealise ja tema vanemate või lapsendaja või eestkostja kodakondsus;
5) alaealise vanemate või lapsendaja või eestkostja või eestkosteasutuse juhi kinnitus selle kohta, et alaealine ja alaealise vanemad või lapsendaja või eestkostja vastavad käesoleva seaduse §-s 13 või 14 sätestatud tingimustele;
6) alaealise vanemate või lapsendaja või eestkostja või eestkosteasutuse juhi allkiri.
(2) Sooviavaldusele lisatakse:
1) alaealise kaks fotot (4×5 cm);
2) alaealise sünnitunnistus või isikut ja kodakondsust tõendav dokument;
3) dokumendid, mis tõendavad, et alaealine vastab käesoleva seaduse §-s 13 või 14 sätestatud tingimustele;
4) dokumendid, mis tõendavad, et alaealise vanemad või lapsendaja või eestkostja vastavad käesoleva seaduse §-s 13 või 14 sätestatud tingimustele;
5) käesoleva seaduse § 13 1. lõikes nimetatud juhul vanemate notariaalselt tõendatud kokkulepe.
(3) Alaealist üksi kasvatav vanem esitab lisaks käesoleva paragrahvi 2. lõikes nimetatule dokumendi, mis tõendab käesoleva seaduse §-s 141 sätestatud fakti olemasolu.»;
5) paragrahvi 18 lõiget 2 täiendatakse pärast sõna «dokumendid» sõnadega «ja sooritab käesolevas seaduses sätestatud toimingud» ning pärast sõna «lapsendaja» sõnadega «Eesti kodakondsuses olev»;
6) paragrahvi 19 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Eesti kodakondsust saada sooviv isik kinnitab kirjalikult Vabariigi Valitsuse poolt volitatud valitsusasutuses ühe aasta möödumisel Eesti kodakondsuse saamise sooviavalduse registreerimise päevast, et ta jätkuvalt soovib saada Eesti kodakondsust ning vastab käesolevas seaduses sätestatud tingimustele, ja esitab tõendi selle kohta, et ta on vabastatud senisest kodakondsusest või vabastatakse sellest seoses Eesti kodakondsuse saamisega või on tunnistatud kodakondsuseta isikuks.»;
7) paragrahvi 19 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
«(41) Vabariigi Valitsuse poolt volitatud valitsusasutus esitab sooviavalduse alla 15-aastasele alaealisele Eesti kodakondsuse saamiseks koos põhjendatud ettepanekuga Eesti kodakondsuse andmise otsustamiseks Vabariigi Valitsusele kuue kuu jooksul sooviavalduse registreerimisest arvates.»;
8) paragrahvi 21 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«1) on Eesti kodakondsuse või seda tõendava dokumendi taotlemisel valeandmete esitamisega varjanud asjaolusid, mis välistavad talle Eesti kodakondsuse andmise või taastamise või oleksid välistanud talle Eesti kodakondsust tõendava dokumendi väljastamise;»;
9) paragrahvi 21 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
«(3) Eesti kodakondsust ei anta isikule, kelle vanemad või lapsendaja või eestkostja või eestkosteasutus esitas talle Eesti kodakondsuse taotlemisel valeandmeid asjaolude kohta, mis omavad tähtsust Eesti kodakondsuse andmise otsustamisel.»;
10) paragrahvi 23 täiendatakse punktiga 4 järgmises sõnastuses:
«4) riigilõivu tasumise kviitungi.»;
11) paragrahvi 28 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«4) Eesti kodakondsuse saamisel või taastamisel varjanud valeandmete esitamisega asjaolusid, mis oleksid välistanud talle Eesti kodakondsuse andmise või taastamise;»;
12) paragrahvi 29 täiendatakse pärast sõna «loetakse» sõnadega «Vabariigi Valitsuse volitatud valitsusasutuse poolt»;
13) paragrahv 32 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 32. Eesti kodakondsuse saamine enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud korras
(1) Välismaalane, kes esitas nõutavad dokumendid Eesti kodakondsuse saamiseks enne käesoleva seaduse jõustumist kehtinud korras, saab Eesti kodakondsuse dokumentide menetlusse võtmisel kehtinud tingimustel ja korras.
(2) Enne käesoleva seaduse jõustumist alusetult Eesti kodaniku passi saanud isiku avaldus Eesti kodaniku passi saamiseks loetakse Eesti kodakondsuse saamise sooviavalduseks varem kehtinud kodakondsuse seaduse § 6 või § 7 punkti 1 alusel, kui ta esitab Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras kirjaliku taotluse ja varem kehtinud seaduse §-s 6 või § 7 punktis 1 sätestatud nõuete täitmist tõendavad dokumendid, kusjuures eesti keele tundmist hinnatakse käesoleva seaduse §-s 8 kehtestatud tingimustel ja korras.
(3) Käesoleva paragrahvi 2. lõiget rakendatakse ka isiku suhtes, keda pärast käesoleva seaduse jõustumist on alusetult loetud Eesti kodanikuks 1. lõikes nimetatud isiku järgi.
(4) Käesolevas paragrahvis nimetatud isikule ei anta Eesti kodakondsust, kui tema suhtes tuvastatakse käesoleva seaduse § 21 1. lõikes nimetatud asjaolu.»
§ 2. Käesolev seadus jõustub 1999. aasta 12. juulil.


5 AVALIK-ÕIGUSLIKUD RINGHÄÄLINGUORGANISATSIOONID
§ 24 Eesti Raadio ja Eesti Televisioon
§ 25 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni ülesanded
§ 26 Põhinõuded Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni saadetele ja programmidele
§ 27 Põhiseaduslike riigiorganite teadete edastamine
§ 28 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni sõltumatus
§ 29 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni õigused oma ülesannete täitmisel
§ 291 Reklaam, otsepakkumine ja sponsorlus Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis
§ 30 Ülekannete ja salvestuste eesõigus
§ 31 Ringhäälingunõukogu
§ 32 Ringhäälingunõukogu pädevus
§ 321 Ringhäälingunõukogu liikme vastutus
§ 322 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni juhatus
§ 33 Kontroll
§ 331 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni vara
§ 35 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni eelarve
§ 351 Riigieelarvest eraldatav toetus
§ 36 Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni tegevuse lõpetamine
Ringhäälinguorganisatsioon ja operaator on kohustatud oma tegevuses järgima autoriõiguse seaduses (RT 1992, 49, 615; RT I 1999, 36, 469) sätestatud nõudeid.
(2) Ringhäälingus edastatavale reklaamile ja otsepakkumisele laieneb reklaamiseaduses (RT I 1997, 52, 835; 1999, 27, 388; 30, 415) sätestatu. Lisaks reklaamiseaduses sätestatud nõuetele laienevad ringhäälingus edastatavale reklaamile ja otsepakkumisele käesoleva paragrahvi 3.-6. lõikes sätestatud nõuded.
5. peatükk AVALIK-ÕIGUSLIKUD RINGHÄÄLINGUORGANISATSIOONID
(3) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni põhikirjad kinnitab ringhäälingunõukogu.
(5) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni ringhäälingusagedused ja digitaalsed edastuskanalid määrab Sideamet kooskõlastatult Kultuuriministeeriumiga.
(6) Eesti Raadio ja Eesti Televisioon registreeritakse riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikus registris selle registri põhimääruses sätestatud korras.
2) omatoodangu piisava osakaalu avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele seadusega sätestatud ülesannete täitmisel;
3) [Kehtetu – RT I 2000, 35, 220 - jõust. 15.05.2000]
(3) [Kehtetu – RT I 1995, 83, 1437 - jõust. 20.11.1995]
3) lülitada oma regulaarsetesse uudistesaadetesse kuni 90-sekundiline lõik mõne teise Eesti ringhäälinguorganisatsiooni poolt edastatud saatest, järgides autoriõigust ja saate levitamise aluseks oleva lepingu sätteid.
§ 291. Reklaam, otsepakkumine ja sponsorlus Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis
(3) Eesti Raadiol ja Eesti Televisioonil on õigus edastada reklaami ja teavet sponsorite kohta juhul, kui reklaam ja teave kaasnevad Euroopa Ringhäälingute Liidu (EuropeanBroadcasting Union - EBU) vahendusel omandatud ürituste ja sündmuste ülekande õigusega.
(6) Eesti Raadiol ja Eesti Televisioonil on õigus ringhäälingunõukogu kehtestatud mahus ja korras tasuta edastada üldist huvi pakkuvaid teateid Eestis toimuvatest mittetulunduslikest avalikest ja heategevusüritustest, samuti sotsiaalse iseloomuga üleskutseid.
§ 31. Ringhäälingunõukogu
(14) Ringhäälingunõukogu esitab Riigikogule aruande oma tegevusest üks kord aastas.
[RT I 2000, 25, 143 - jõust. 29.03.2000]
§ 32. Ringhäälingunõukogu pädevus
1) käesoleva seaduse §-des 25-27 loetletud avalik-õigusliku ringhäälingu ülesannete täitmise järelevalve;
8) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni tegevuse põhisuundade ja arengukava kinnitamine ning arengukava esitamine Riigikogule;
91) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni eelarvetaotluste esitamine Kultuuriministeeriumile ning avalik-õigusliku ringhäälingu esindamine eelarvetaotluste üle peetavates läbirääkimistes Rahandusministeeriumiga;
121) laenule riigigarantii taotluse esitamine;
17) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni kaudu teostatava Vabariigi Presidendi, Riigikogu, Euroopa Parlamendi ja kohalike omavalitsuste volikogude valimiskampaania korra kehtestamine;
(2) Käesoleva paragrahvi 1. lõike punktides 13, 16, 18 ja 19 nimetatud küsimustes saab ringhäälingunõukogu otsuseid vastu võtta koosolekust osavõtvate liikmete häälteenamusega.
§ 321. Ringhäälingunõukogu liikme vastutus
(4) Ringhäälingunõukogu liige vabaneb vastutusest, kui ta on ebaseadusliku tegevuse aluseks oleva otsuse vastuvõtmisel jäänud eriarvamusele ning eriarvamus on kantud protokolli või kui ta on istungilt, mil selline otsus tehti, mõjuva põhjusega puudunud.
§ 322. Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni juhatus
(10) Eesti Raadio juhatus ja Eesti Televisiooni juhatus peavad esitama ringhäälingunõukogule kord kolme kuu jooksul ülevaate vastavalt Eesti Raadio või Eesti Televisiooni majandustegevusest ning majanduslikust seisundist, samuti teatama kohe vastavalt Eesti Raadio või Eesti Televisiooni majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ning muudest majandustegevusega seotud olulistest asjaoludest.
§ 33. Kontroll
(1) Riigikontroll kontrollib Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni tegevust vastavalt Riigikontrolli seadusele.
(2) Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni majandustegevust kontrollivad ringhäälingunõukogu määratud korralised ja erakorralised revisjonid.
§ 331. Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni vara
(31) Käesoleva paragrahvi 3. lõike punktis 5 märgitud laenude hulka ei arvestata laene, mille võtmiseks on Riigikogu andnud riigigarantii. Laenule riigigarantii taotluse esitab ringhäälingunõukogu Vabariigi Valitsusele, kes otsustab vastava Riigikogu otsuse eelnõu algatamise.
(4) Vaid ringhäälingunõukogu eelneval nõusolekul võivad Eesti Raadio ja Eesti Televisioon teha tehinguid, millega kaasneb:
4) laenu võtmine.
[RT I 2000, 102, 666 - jõust. 29.12.2000]
§ 34. [Kehtetu – RT I 1995, 16, 228 - jõust. 01.01.1996]
(6) Juhul kui käesoleva paragrahvi 5. lõikest tulenev avalikustamine toimub Eesti Raadio või Eesti Televisiooni programmides, peab teave projektitoetajate ja annetajate kohta sisaldama toetaja või annetaja nime ilma helitaustata ja Eesti Televisioonis toetaja või annetaja nime ilma logo või kaubamärgita ning audiovisuaalse taustata.
§ 351. Riigieelarvest eraldatav toetus
(4) Riigikogu poolt heakskiidetud Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni arengukava alusel esitab ringhäälingunõukogu Kultuuriministeeriumile igal aastal Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni eelarvetaotlused järgmiseks eelarveaastaks. Kultuuriministeerium esitab Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni eelarvetaotlused Rahandusministeeriumile ning eelarvetaotluste üle peetavates läbirääkimistes Rahandusministeeriumiga esindab avalik-õiguslikku ringhäälingut ringhäälingunõukogu.
1) otsustab ja teeb vähemalt ühe üleriigilise leviga ajalehe kaudu teatavaks väljaantavate ringhäälingulubade liigid, arvu ning muud tingimused ja loa taotluste esitamise tähtajad, kooskõlastades eelnevalt Sideametiga raadiosageduste kasutamise võimalused;
3) vaatab tähtaegselt laekunud taotlused l��bi ning teeb otsuse ringhäälinguloa väljaandmise, sellest keeldumise või taotluse läbi vaatamata jätmise kohta;
2) teha ringhäälinguorganisatsioonile käesoleva seaduse §-s 43 sätestatud korras kohustuslik ettekirjutus käesoleva seaduse või ringh��älinguloa tingimuste rikkumise korral;
(2) Ettekirjutuse mittetäitmisel või mittekohasel täitmisel kohaldatakse käesolevas seaduses või haldusõiguserikkumiste seadustikus (RT 1992, 29, 396; RT I 1999, 41, 496; 45, õiend) ettenähtud vastutust.
(1) Käesoleva seaduse §-des 434 ja 435 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313) sätteid.
2) Sideamet (ringhäälinguloa tehniliste tingimuste rikkumise osas).
(1) Riigiettevõtte "Eesti Telekommunikatsioonid" Ringhäälingu Saatekeskuse tervikvara baasil asutab Vabariigi Valitsus 1996. aasta 1. jaanuariks aktsiaseltsi äriseadustikus (RT I 1995, 26-28, 355; 57, 976) kehtestatud korras.
(2) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud aktsiaseltsi aktsiad kuuluvad asutamisel riigile. Aktsiate võõrandamine toimub riigivaraseaduses (RT I 1995, 22, 327) kehtestatud korras, kusjuures aktsiate võõrandamisel peab riigile jääma vähemalt 51% aktsiatega esindatud häältest.
(4) Ringhäälingunõukogu võib Eesti Raadio peadirektori ja Eesti Televisiooni peadirektori enne volituste lõppemist ametist vabastada ja nendega töölepingu lõpetada Eesti Vabariigi töölepingu seaduses (RT 1992, 15/16, 241; RT I 1993, 10, 150; 26, 441; 1995, 14, 170; 16, 228; 1996, 3, 57; 40, 773; 45, 850; 49, 953; 1997, 5/6, 32; 1998, 111, 1829; 1999, 16, 276; 60, 616) sätestatud alustel või umbusaldusotsusega, mille vastuvõtmiseks on nõutav ringhäälingunõukogu koosseisu vähemalt kahekolmandikuline häälteenamus.