text:
Abieluvararegistri seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus (abieluvararegistri pidamise ja kannete tegemise üleandmine) – Riigi Teataja
RT I, 21.12.2016, 1
13.12.2016 otsus nr 33
„(1) Abieluvararegister on riiklik register, kuhu kantakse abieluvaralepingus toodud ning seaduses sätestatud juhtudel varalised õigused. Abieluvararegistri eesmärk on võimaldada saada kolmandatel isikutel teavet abikaasadevahelise varasuhte ning sellest tulenevate õiguste ja kohustuste kohta. Kui abieluvararegistris puuduvad andmed abikaasade kohta, siis eeldatakse, et abikaasade varalistele suhetele kohaldatakse varaühisuse varasuhet.”;
2) paragrahvi 1 lõige 21 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 2 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 2. Abieluvararegistri vastutav ja volitatud töötleja ning andmeandjad”;
4) paragrahvi 2 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 2 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Abieluvararegistri vastutav töötleja on Notarite Koda ning volitatud töötlejad on maavalitsuste perekonnaseisuametnikud, notarid ning Registrite ja Infosüsteemide Keskus. Abieluvararegistrit arendab, hooldab ning majutab Registrite ja Infosüsteemide Keskus. Abieluvararegistri andmeandjad on maavalitsuste perekonnaseisuametnikud, perekonnaseisuasutuse ülesandeid täitvad isikud ja kohtuametnikud.”;
6) paragrahvi 2 täiendatakse lõigetega 12–14 järgmises sõnastuses:
„(12) Vastutav töötleja:
10) Notarite Koja korraldusel andmetöötlusfunktsioonide täitmine.”;
7) paragrahv 3 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 6 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Abieluvararegistri dokumentidega võib tutvuda ning neist väljatrükke saada õigustatud huvi olemasolu korral. Abikaasa, notari, perekonnaseisuametniku, kohtutäituri, pankrotihalduri, kohtu ja järelevalveõigusliku asutuse õigustatud huvi eeldatakse.
(3) Kui notar keeldub dokumentidega tutvumise loa andmisest, kohaldatakse notariaadiseaduse § 41.”;
9) paragrahvi 6 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
10) paragrahvi 6 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Abieluvararegistrisse kantud andmetega ja dokumentidega saab tutvuda notaribüroos notari tasu seaduses sätestatud tasu eest. Abieluvararegistri andmetega saab tutvuda vastava veebilehe kaudu tasuta.”;
11) paragrahvi 6 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Abieluvararegistrisse kantud andmed avalikustatakse ajakohasena ning viisil ja vormis, mis võimaldab üksikpäringuna saadud teabe allalaadimist masinloetaval kujul. Automatiseeritud päringuid võidakse avada üksnes seadusest tuleneva avalik-õigusliku ülesande täitmiseks.”;
12) paragrahvi 8 lõikes 2, § 21 lõikes 21, § 34 lõikes 31 ning § 35 lõikes 4 asendatakse sõna „registripidaja” sõnadega „perekonnaseisuametnik või perekonnaseisuasutuse ülesandeid täitev isik” vastavas käändes;
„Abieluvararegister koosneb elektroonilisest arhiivist ja registrikaardile kantavatest andmetest.”;
14) paragrahvid 12 ja 13 tunnistatakse kehtetuks;
15) paragrahvi 16 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 16. Abieluvararegistri arhiiv”;
16) paragrahvi 16 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Abieluvararegistrisse kantud andmeid, abieluvaralepinguid, kohtulahendeid ja muid kande aluseks olevaid dokumente säilitatakse elektrooniliselt tähtajatult.”;
17) paragrahvi 16 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
18) paragrahvi 19 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 19. Abieluvararegistri kanded”;
19) paragrahvi 19 lõiked 1 ja 11 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Abieluvararegistri kande teeb notar või perekonnaseisuametnik. Käesoleva paragrahvi lõikes 21 sätestatud juhul teeb kande Notarite Koda. Kanne tehakse koos notari või perekonnaseisuametniku ametitoiminguga hiljemalt kande aluseks oleva toimingu tegemise päevale järgneval tööpäeval.
(11) Kande abieluvaralepingu alusel varasuhtes tehtud muudatuste kohta teeb notar abieluvaralepingu alusel. Kui abieluvaraleping on sõlmitud notari juures enne abielu sõlmimist, jõustub kanne abieluvaralepingu kohta abieluvararegistris pärast abielukande tegemist rahvastikuregistris.”;
20) paragrahvi 19 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
21) paragrahvi 19 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
„(21) Notarite Koda teeb abieluvararegistri kande, kui:
(22) Perekonnaseisuametniku tehtavale abieluvararegistri kandele kohaldatakse perekonnaseisutoimingute seaduse §-s 7 sätestatut käesolevas seaduses sätestatud erisustega.”;
22) paragrahvi 19 lõiked 3, 31 ja 5 ning § 20 tunnistatakse kehtetuks;
23) paragrahvi 21 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Abieluvararegistri kande tegemisel lisatakse abieluvararegistrisse järgmised dokumendid:”;
24) paragrahvi 21 lõiget 1 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) abiellumisavaldus;”;
25) paragrahvi 21 lõike 1 punktid 5, 61 ja lõige 11 ning §-d 22, 221 ja 24, § 27 lõike 1 teine lause, lõike 3 teine lause ja lõige 4 ning §-d 271–29 tunnistatakse kehtetuks;
26) paragrahvi 27 pealkirjast jäetakse välja sõnad „ja jõustumine”;
„§ 35. Väljatrükkide tegemine ja tõendite väljastamine”;
28) paragrahvi 35 lõikest 1 jäetakse välja sõnad „ärakirju ja”;
29) paragrahvi 35 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Väljatrükk sisaldab registrikaardi kõiki kehtivaid kandeid. Väljatrükk sisaldab kustutatud kannet, kui seda on taotletud või kui seda on vaja teise kande mõistmiseks.”;
30) paragrahvi 35 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
31) paragrahvi 35 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Kui abikaasade kohta ei ole tehtud abieluvararegistrisse kannet, väljastab notar isiku soovil tõendi, et abikaasade varalistele suhetele kohaldatakse varaühisuse varasuhet.”;
32) seaduse 3. peatükki täiendatakse §-ga 361 järgmises sõnastuses:
„§ 361. Registritoimingute tasud ja andmete väljastamise eest tasumise kord
(4) Riigiasutus, valla- ja linnavalitsus ning kohtutäitur on vabastatud tasu maksmisest tema pädevuses oleva ülesande täitmiseks vajaliku registridokumendi ärakirja väljastamise eest.”;
33) paragrahvi 37 lõike 8 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) tehtud ebaõigena;”;
34) paragrahvi 37 lõigetes 9 ja 12 asendatakse sõna „registripidaja” sõnadega „Notarite Koda”;
35) paragrahvi 37 lõige 10 tunnistatakse kehtetuks;
36) paragrahvi 37 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Abieluvararegistrisse kantud isikuandmete muutumise korral parandab kande Notarite Koda selle andmekogu andmete alusel, millesse need andmed on kantud põhiandmetena avaliku teabe seaduse tähenduses.”;
37) paragrahvi 37 lõige 14 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(14) Õigusliku tähenduseta kirjavea ja muu ilmse eksimuse parandab Notarite Koda.”;
38) paragrahvid 42–422 tunnistatakse kehtetuks;
39) seadust täiendatakse §-dega 424–426 järgmises sõnastuses:
„§ 424. Kandeavalduse menetlemine abieluvararegistri üleminekul
Riik vastutab enne abieluvararegistri üleminekut esitatud kandeavalduse alusel tehtud kannetest tulenevate ning abieluvararegistri pidaja üleminekuga seotud kahjude eest, mis tulenevad abieluvararegistri pidamise, automatiseeritud andmetöötluse või andmetöötlusseadme vigadest.”.
Kohtute seaduse § 15 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „ja abieluvararegistrit”.
§ 3. Maksukorralduse seaduse muutmine
Maksukorralduse seaduse § 1685 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „abieluvararegistri ja”.
1) paragrahvi 29 lõike 3 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) abielu sõlmimise ja lahutamise kinnitamine ning abielukande ja abielulahutuse kande tegemine perekonnaseaduse ja perekonnaseisutoimingute seaduse alusel, abieluvarakande tegemine abieluvararegistri seaduses sätestatud korras ning abieluvararegistris andmete sisaldumise kohta tõendi väljastamine abieluvararegistri seaduses sätestatud korras;”;
2) paragrahvi 44 lõike 1 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) hallata ja arendada Notarite Koja peetavaid infosüsteeme;”.
§ 5. Notari tasu seaduse muutmine
1) paragrahvi 31 punkt 141 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„141) kinnistus- või registriosakonna peetavasse registrisse, abieluvararegistrisse või pärimisregistrisse kantud andmete või kinnistus- või registriosakonna poolt peetavas registris, abieluvararegistris või pärimisregistris säilitatava dokumendiga tutvumise võimaldamine – 3,20 eurot ühe päringu või dokumendiga tutvumise eest;”;
2) paragrahvi 31 punkti 142 täiendatakse pärast sõna „äritoimikuga” sõnadega „või abieluvararegistri dokumentidega”;
3) paragrahvi 31 punkte 143 ja 145 täiendatakse pärast sõnu „kinnistus- või registriosakonna peetava registri” sõnaga „, abieluvararegistri”;
4) paragrahvi 31 punkte 144 ja 146 täiendatakse pärast sõnu „kinnistus- või registriosakonna peetavas registris” sõnaga „, abieluvararegistris”;
5) paragrahvi 31 täiendatakse punktidega 148 ja 149 järgmises sõnastuses:
„148) abieluvararegistri kande tegemine – 25 eurot;
149) abieluvararegistri kande muutmine või kustutamine – 10 eurot;”;
6) paragrahvi 332 lõike 1 teises lauses asendatakse sõna „koostamist” sõnaga „tegemist”.
§ 6. Perekonnaseaduse muutmine
1) paragrahvi 36 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui varaühisus on käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel lõpetatud, saadab kohus sellekohase kohtulahendi ärakirja Notarite Kojale vastava kande tegemiseks abieluvararegistrisse.”;
2) paragrahvi 45 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui varasuhe on käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel lõpetatud, saadab kohus sellekohase kohtulahendi ärakirja Notarite Kojale vastava kande tegemiseks abieluvararegistrisse.”;
3) paragrahvi 61 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Abieluvaralepingu alusel tehtud muudatused varasuhtes kantakse abieluvararegistrisse.”.
§ 7. Perekonnaseisutoimingute seaduse muutmine
„(3) Kui perekonnaseisuametnikule esitatud abiellumisavalduse kohaselt on abikaasade valitud varasuhteks vara juurdekasvu tasaarvestus või varalahusus, kannab perekonnaseisuametnik varasuhte andmed hiljemalt abielu sõlmimise päevale järgneval tööpäeval rahvastikuregistri vahendusel abieluvararegistrisse.”;
2) paragrahvi 42 lõige 71 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(71) Kui vaimulikule esitatud abiellumisavalduse kohaselt on abikaasade valitud varasuhteks vara juurdekasvu tasaarvestus või varalahusus, kannab perekonnaseisuametnik varasuhte andmed hiljemalt käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud andmehõivekande tegemise päevale järgneval tööpäeval rahvastikuregistri vahendusel abieluvararegistrisse.”.
Riigilõivuseaduse §-d 26, 83 ja 84 tunnistatakse kehtetuks.
1) paragrahvi 591 punkt 5 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 663 lõike 61 punkt 6 tunnistatakse kehtetuks.
Käesolev seadus jõustub 2018. aasta 1. märtsil.

matches:
§ 41
§ 21
§ 34
§ 35
§ 20
§ 27
§ 15
§ 3
§ 1685
§ 5
§ 6
kohus
kohus
§ 7


Pärnu Keskraamatukogu: Kasutamise eeskiri
Pärnu Keskraamatukogu kasutamise eeskiri
Pärnu 20. märts 2014 nr 16
Määrus kehtestatakse rahvaraamatukogu seaduse § 16 ja § 17, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1 ja § 30 lõike 4 alusel ning kooskõlas kultuuriministri 12. juuli 2004 määrusega nr 9 “Rahvaraamatukogu töökorralduse juhend”.
(1) Pärnu Keskraamatukogu (edaspidi raamatukogu) on üldkasutatav raamatukogu, mille teenuseid võib kasutada igaüks, välja arvatud raamatukogu kasutamise eeskirja (edaspidi eeskiri) § 6 lõikes 4 nimetatud juhul.
(2) Eeskiri kehtib raamatukogu osakondades ning Ranna ja Rääma haruraamatukogudes.
(1) Raamatukogu laenutab soovijaile teavikuid nii kohalkasutamiseks kui ka koju ning annab informatsiooni ja tagab üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu avalikule teabele juurdepääsu.
(2) Raamatukogu põhiteenused (teavikute kohapeal kasutamine, kojulaenutus ja juurdepääs üldkasutatavale andmesidevõrgule) on tasuta.
(3) Eriteenused (kopeerimine, printimine, skaneerimine) on tasulised, tasu suuruse määrab Pärnu Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus).
(4) Raamatukogu ruumide ja inventari kasutusse andmine toimub vastavalt linnavalitsuse kehtestatud hinnakirjale.
LUGEJAKS REGISTREERIMINE, LUGEJA ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
(1) Lugejaks registreerimisel tuleb esitada isikuttõendav isikukoodi ja fotoga dokument.
(2) Lugejaks registreerimisel tehakse lugejale teatavaks käesolev eeskiri, lugeja annab registreerimiskaardile allkirja eeskirja tundmise kohta ning kohustub seda täitma ning on nõus oma isikuandmete kasutamisega eeskirjas sätestatud ulatuses.
(3) Lugejaks registreerimisel väljastab raamatukogu lugejapileti, mille hinna määrab
linnavalitsus. Eesti Vabariigi isikutunnistuse (ID-kaart) olemasolul toimub raamatukogu kasutamine ID-kaardi alusel.
(4) Raamatukoguteenuseid saab kasutada lugejapileti või ID-kaardi ettenäitamisel.
(5) Kaotatud või kasutamiskõlbmatuks muutunud lugejapilet asendatakse dublikaadiga. Dublikaadi hinna kehtestab linnavalitsus.
(6) Lugeja teatab raamatukogule esimesel võimalusel oma isikuandmete või elukoha
muutumisest ning lugejapileti või juhul, kui raamatukogu kasutamine toimub ID-kaardi alusel, siis ID-kaardi kaotamisest.
§ 4. Lugeja andmete kasutamine
(1) Lugeja andmed kantakse raamatukogude veebipõhisesse e-kataloogi URRAM.
(2) Lugeja andmeid kasutatakse lugeja tuvastamiseks raamatukoguteenuste osutamisel ning statistilisel eesmärgil.
(1) Lugejal on õigus vaadata oma andmeid parooli või ID-kaardi abil veebipõhises e-kataloogis URRAM (laenutused, tagastamistähtajad, tekkinud viivis, laenutusjärjekorra saabumine, tagastamistähtaja pikendamisvõimalus).
(2) Lugeja soovil pannakse ta teda huvitava, kuid teise lugeja käes oleva teaviku saamiseks järjekorda. Teaviku saabumisest teatatakse soovijale telefoni või e-postiga. Kui lugeja teavikule 3 päeva jooksul järele ei tule, antakse see järgmisele soovijale.
(3) Lugejal on õigus saada informatsiooni raamatukogudevahelise laenutuse (RVL) kasutamise võimaluste kohta. Lugeja soovil ja kulul tellib raamatukogu puuduva teaviku RVL-i kaudu.
(4) Avaliku teabe seaduse alusel üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu avalikustatud teabega tutvumiseks võimaldatakse teabe taotlejal kasutada arvutit. Kui soovijaid on rohkem kui arvutikohti, korraldab raamatukogu soovijate eelregistreerimise.
(1) Lugeja suhtub heaperemehelikult temale ajutiselt kasutada antud varasse ja väldib selle kahjustamist.
(2) Teaviku saamisel peab lugeja kontrollima selle korrasolekut. Rikutud teavikust tuleb kohe teatada raamatukoguhoidjale.
(3) Tähtajaks tagastamata teavikute eest tuleb maksta viivist iga hilinenud päeva eest vastavalt linnavalitsuse poolt kehtestatud hinnakirjale.
(4) Lugejailt, kes ei ole tähtajaks teavikuid tagastanud ja viivist tasunud, võib raamatukogu võtta raamatukogust teavikute laenamise õiguse kuni üheks aastaks. Viivisevabal perioodil teavikud tagastanud pikaaegse võlgnevusega (rohkem kui 2 kuud) lugejatele kohaldatakse laenutuskeeld vastavalt võlgu oldud ajale, kuid mitte rohkem kui üks aasta.
(5) Teaviku kaotamise või rikkumise korral tuleb lugejal see asendada sama või samaväärse raamatukogule vajaliku teavikuga või tasuda selle hind kuni 10-kordses ulatuses. Kuni 2011. a. ilmunud teaviku eest tuleb tasuda mitte vähem kui 4 eurot juhul kui teavikust ei ole ilmunud uuemat trükki, mille hinda aluseks võtta.
(6) E-lugeri rikkumise või tagastamata jätmise korral on lugeja kohustatud selle asendama teise e-lugeriga (e-lugeri sama või uuema mudeliga). Juhul kui lugeja e-lugerit ei tagasta, rikutud või kaotatud e-lugerit ei asenda, on ta kohustatud tasuma e-lugeri hüvitamiseks 180€.
(7) Raamatukogu annab lugejale tähtaja käesoleva paragrahvi lõigetes 5 ja 6 nimetatud summade tasumiseks või teaviku asendamiseks. Tähtpäevaks maksmata summa tasumiseks teeb linnavalitsus või linnavalitsuse volitusel raamatukogu lugejale ettekirjutuse koos sundtäitmise algatamise hoiatusega ettekirjutuse täitmata jätmise korral. Kui lugeja jätab hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ettekirjutuse täitmata, on linnavalitsusel või linnavalitsuse volitusel raamatukogul
õigus anda ettekirjutus sundtäitmiseks täitemenetluse seadustikus sätestatud korras.
(8) Raamatukogu poolt lugejale antud lugejapiletit on keelatud edasi anda teistele isikutele, välja arvatud juhul kui ta ise seda kasutada ei saa: puudega isikud, vanurid, kes kasutavad koduteeninduse abi.
§ 7. Laenutamine
(1) Kojulaenutatavate teavikute arvu ja tagastamistähtaja määrab raamatukogu.
(2) Pärnu elanikele, kes tervisliku seisundi tõttu ei ole võimelised raamatukogu külastama, korraldab raamatukogu nende soovil tasuta koduteeninduse.
(3) Autoriõiguse seaduse alusel laenutatakse koju laserplaate, helikassette ja vinüülplaate, mis on raamatukogusse soetatud varem kui 4 kuud tagasi. Heliteavikuid laenutatakse koju kuni 10 eksemplari korraga 7 päevaks. Laenutähtaega ei pikendata.
(4) E-lugerit laenutatakse lugejatele alates 16. eluaastast. E-luger laenutatakse koju 21 päevaks ilma tagastustähtaja pikendamise võimaluseta. Kui lugeja ei tagasta e-lugerit tähtajaks, tuleb maksta viivist iga hilinenud päeva eest vastavalt linnavalitsuse poolt kehtestatud hinnakirjale. Võlglasele e-lugerit ei laenutata.
(5) E-luger sisaldab raamatukogu poolt valitud e-raamatuid. Raamatukogu ei lisa e-lugerile e-raamatuid, mille osas kehtivad autoriõigused või puudub autoriõiguse omaja nõusolek.
(6) Videokassette, DVD-sid, teatmeteoseid, enim nõutud raamatute ainueksemplare,
perioodikaväljaannete viimaseid numbreid ja eriti väärtuslikke teavikuid saab kasutada ainult kohapeal.
(7) Kojulaenutatud teavikute tagastamistähtaega võib pikendada, kui teaviku saamiseks ei ole teised lugejad soovi avaldanud. Tagastamistähtaega saab pikendada 3 korda. Taotluse võib esitada telefoni või e-posti teel.
(8) Raamatukogul on õigus kehtestada viivisevaba perioodi (päev, nädal või kuu).
(9) Tagastamistähtaja möödumisel saadab raamatukogu meeldetuletuse lugejale posti, telefoni või e-posti teel.
(10) Lugeja võib lihtkirjaliku volitusega volitada teist isikut tema nimel teavikuid laenutama.
(11) Raamatukogul on õigus teavikute tagastamatajätmise, kaotamise või rikkumisega tekkinud võlgade sissenõudmiseks kasutada inkassoteenust.
§ 8. Teavikute võõrandamine
Raamatukogu võib temale mittevajalikke teavikuid tasuta võõrandada või müüa Pärnu Linnavolikogu kehtestatud korras.
(1) Raamatukogu teenindusalasse sisenemisel registreeritakse esmakülastaja infoletis.
(2) Üleriided jäetakse garderoobi.
(3) Raamatukogu ei vastuta valveta jäetud esemete eest.
(4) Raamatukogu külastaja ei tohi oma käitumisega rikkuda avalikku korda raamatukoguhoones.
(5) Silmnähtavalt määrdunud riiete või kätega, alkoholi- või narkouimas lugejaid ei teenindata.
(6) Raamatukogu sisekorra täitmist, teenindusalasse sisenemist ja väljumist kontrollib turvateenistus.
(7) Pretensioonid sisekorra küsimustes lahendab antud osakonna juhataja.
(8) Raamatukogu teavikutest tehtud koopiad on lugejatele ainult isiklikuks kasutamiseks.
(9) Raamatukogul on õigus keelduda koopia valmistamisest juhul, kui kopeerimine võib kahjustada teavikut.
(10) Eriteenuste osutamine lõpetatakse 15 minutit enne raamatukogu sulgemist.
§ 10. Varasema õigusakti kehtetuks tunnistamine
Kehtetuks tunnistatakse Pärnu Linnavolikogu 17. veebruari 2011 määrus nr 4 ”Pärnu Keskraamatukogu kasutamise eeskiri”.


Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse rakendamise seadus – Riigi Teataja
Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse rakendamise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:01.08.2014Avaldamismärge:RT I, 08.07.2014, 3
Välja kuulutanudVabariigi President26.06.2014 otsus nr 472Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse rakendamise seadusVastu võetud 20.06.2014§ 1. Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse muutmineKeskkonnaseadustiku üldosa seaduses tehakse järgmised muudatused:1) seaduse tekstis asendatakse läbivalt sõna „saastus” sõnaga „saastatus” vastavas käändes;
2) paragrahvi 6 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Käitaja on isik, kes käitab või valdab käitist, kontrollib selle tööd ja vastutab käitise tehnilise toimimise eest.”;
3) paragrahvi 12 lõikes 2 asendatakse sõna „sihtotstarve” sõnaga „eesmärk”;
4) paragrahvi 15 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 15. Kohustus omandada teadmisi keskkonnaohu vältimiseks”;
5) paragrahvis 17 asendatakse sõnad „kaaluma võimalust eelistada” sõnadega „võimaluse korral eelistama”;
6) paragrahvi 20 senine tekst loetakse lõikeks 1 ning paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
„(2) Kui käitaja soovib muuta tegevust, milleks talle on antud luba, ja muudatus võib kaasa tuua olulise keskkonnahäiringu, on käitaja kohustatud kavandatavast muudatusest loa andjat aegsasti teavitama.”;
7) paragrahvi 24 täiendatakse lõigetega 5–7 järgmises sõnastuses:
„(5) Teabe valdajal on õigus tunnistada keskkonnateave asutusesiseseks kasutamiseks mõeldud teabeks:
(7) Kui keskkonnateavet sisaldav dokument on alles koostamisel, teatatakse teabe küsijale dokumendi koostaja andmed ja eeldatavalt koostamiseks kuluv aeg.”;
8) paragrahvi 25 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 26 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Keskkonnateave avalikustatakse internetis või muul asjakohasel viisil, mis tagab avalikkuse tõhusa teavituse.”;
10) paragrahvi 26 lõike 3 punktist 6 jäetakse välja tekstiosa „, Natura võrgustiku alale olulist keskkonnahäiringut põhjustada võivaid tegevusi sisaldavate kavade ja projektide hindamise (edaspidi Natura hindamise) aruanded”;
11) paragrahvi 32 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Võõral maatükil viibides tuleb järgida seaduses sätestatud piiranguid ja maatüki omaniku õiguspäraseid nõudeid ning võimalikult suures ulatuses vähendada keskkonnahäiringute teket.”;
12) paragrahvi 32 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Koeraga võõral maatükil liikudes peab koer olema lõastatud, kui maaomanikuga ei ole kokku lepitud teisiti. Lõastatud ei pea olema teenistuskoerad teenistusülesannete täitmisel ja jahikoerad jahipidamise ajal.”;
13) paragrahvi 35 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Telkimise ja muu püsivama viibimise korral selleks ettevalmistamata ja tähistamata kohas tuleb hoiduda väljapoole elumaja arvestatavat nähtavus- ja kuuldekaugust. Avatud maastikul tuleb hoiduda elumajast vähemalt 150 meetri kaugusele.”;
14) paragrahvi 37 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Veekogu avalik kasutamine on suplemine, veesport, veel ja jääl liikumine, kalapüük, veevõtt ning muul viisil veekogu kasutus, mis vastavalt veeseadusele ei ole vee erikasutus.”;
15) paragrahvi 37 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Veekogu avalikku kasutust võib piirata vastavalt seadusele.
(4) Veekogu määratakse avalikuks kasutamiseks veeseaduses sätestatud tingimustel ja korras.”;
16) paragrahvi 37 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Avalikul ja avalikult kasutataval veekogul võib tasuta ja püügiõigust vormistamata püüda kala ühe lihtkäsiõngega, järgides kalapüügiseadusega või selle alusel sätestatud piiranguid.”;
17) paragrahvi 38 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Kalda omanik või valdaja võib kallasrada tõkestada kohaliku omavalitsuse üksuse või Põllumajandusameti kirjalikul nõusolekul ja põhjendatud vajaduse korral, nagu seda on loomade karjatamine või maa kuivendamine, kuid ta peab tagama tõkkest üle- või läbipääsu kallasrada mööda liikumiseks.”;
18) paragrahvi 39 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kallasraja võib sulgeda ka ülekaaluka erahuvi korral sellise õiguslikul alusel püstitatud ehitise vahetus läheduses, mille ehitamisele vastavalt looduskaitseseadusele ei laiene ehituskeeld ehituskeeluvööndis või mille ehitamiseks on ehituskeeluvööndit õiguspäraselt vähendatud.
(3) Kallasraja sulgemine otsustatakse üldplaneeringuga.”;
19) paragrahvi 40 lõikes 5 asendatakse sõna „keskkonnakompleksloa” sõnaga „keskkonnakaitseloa”;
20) paragrahvi 42 lõike 1 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„9) kavandatavad investeeringud parima võimaliku tehnika kasutusele võtmiseks, kui parima võimaliku tehnika nõue on sätestatud õigusaktiga;”;
21) paragrahvi 43 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui keskkonnaloa andmise otsustamiseks viiakse läbi kavandatud tegevuse keskkonnamõju hindamise menetlus, annab kohaliku omavalitsuse üksus arvamuse 21 päeva jooksul kavandatava tegevuse kohta koostatud ja heakskiidetud keskkonnamõju hindamise aruande kättesaamisest arvates.”;
22) paragrahvi 46 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui keskkonnaloa taotlus vastab õigusaktidega sätestatud nõuetele, siis avatud menetluse korral teavitab loa andja keskkonnaloa taotluse esitamisest viivitamata vastavalt haldusmenetluse seaduse §-dele 25–32 isikut, kelle õigusi keskkonnaloa andmisega või selle andmisest keeldumisega võidakse rikkuda või kelle kohustusi puudutada, sealhulgas:
2) isikut, kelle valduses olevat kinnisasja kavandatud tegevus mõjutab määral, mis ületab oluliselt tavapärast mõju.”;
23) paragrahvi 47 lõike 1 punktid 7 ja 8 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„7) keskkonnaloa taotluse ja selle kohta antava haldusakti eelnõu väljapaneku aeg ja koht, kui loa andmise otsustamiseks ei hinnata keskkonnamõju ning haldusakti eelnõu on teate avaldamise ajaks valminud või selle valmimise aeg on teada;
8) ettepanekute ja vastuväidete (edaspidi koos seisukoht) ning küsimuste esitamise tähtaeg ja adressaat, juhul kui teates on avaldatud teave avaliku väljapaneku aja ja koha kohta.”;
24) paragrahvi 47 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teade avaldatakse väljaandes Ametlikud Teadaanded ja kohalikus või maakondlikus ajalehes.”;
25) paragrahvi 47 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Ajalehes avaldamise kulud tasub keskkonnaloa taotleja.”;
26) paragrahvi 47 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Isikule, kes on avaldanud soovi saada teavet keskkonnaloa menetluse käigus toimuvatest avalikest väljapanekutest ja aruteludest, saadetakse nende kohta teade tema nimetatud elektronposti või postiaadressil.”;
27) paragrahvi 47 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teates ei avaldatud keskkonnaloa taotluse ja selle kohta antava haldusakti eelnõu väljapaneku aega ja kohta või seisukoha ning küsimuste esitamise tähtaega ja adressaati, avaldatakse nende andmetega teade käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 sätestatud korras viivitamata pärast haldusakti eelnõu valmimist.”;
28) paragrahv 48 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 48. Keskkonnaloa taotluse ja selle kohta antava haldusakti eelnõu avalik väljapanek avatud menetluse korral
(4) Igaühel on õigus esitada keskkonnaloa andjale avalikkusele tutvumiseks välja pandud keskkonnaloa taotluse või selle kohta antava haldusakti eelnõu kohta seisukohti ja küsimusi loa andja määratud tähtaja jooksul. Tähtaeg ei või olla lühem kui kaks nädalat väljapanekust teatamisest arvates.”;
29) seadust täiendatakse §-ga 481 järgmises sõnastuses:
„§ 481. Avalik arutelu ja avatud menetluse tulemuste arvesse võtmine
(5) Kui pärast avalikku väljapanekut keskkonnaloa taotlust või selle kohta antava haldusakti eelnõu oluliselt muudetakse, võib loa andja avalikku väljapanekut korrata, arvestades muudatuse eeldatavat mõju puudutatud isikutele ja keskkonnaloa taotleja huve. Kui see on vajalik asja õigeks otsustamiseks, võib keskkonnaloa andja korrata avalikku arutelu.”;
30) paragrahvi 52 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui keskkonnaloa andmisest mõneks taotluses märgitud tegevuseks võib keelduda, tuleb taotleja soovi korral luba anda taotluses märgitud tegevuseks, milleks loa andmine on lubatav.”;
31) paragrahvi 53 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) lubatav tegevus vastavalt seaduses sätestatud nõuetele;”;
32) paragrahvi 57 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud korras ei anta keskkonnaluba enne keskkonnamõju hindamise aruande heakskiitmist, kui loa andmisel teostatakse kavandatud tegevuse keskkonnamõju hindamine.”;
33) paragrahvi 58 lõike 4 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) tegevuse ning sellega kaasneva võimaliku keskkonnahäiringu lühikirjeldus;”;
34) paragrahvi 63 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Käesolev seadus jõustub keskkonnaseadustiku üldosa seaduse rakendamise seaduses sätestatud ajal ja korras.”;
35) seaduse pealkirja täiendatakse normitehnilise märkusega järgmises sõnastuses:
„1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 41, 14.02.2003, lk 26–32);
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (kodifitseeritud tekst) (ELT L 26, 28.01.2012, lk 1–21).”.§ 2. Asjaõigusseaduse muutmineAsjaõigusseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahv 142 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvid 159–161 tunnistatakse kehtetuks;
3) 3. osa 3. peatüki 3. jao 5. jaotis tunnistatakse kehtetuks.§ 3. Avaliku teabe seaduse muutmineAvaliku teabe seaduse § 36 lõike 1 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:„4) teateid keskkonnaseisundi ja heidete kohta;”.§ 4. Geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduse muutmineGeneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 1 lõike 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimist muul eesmärgil kui turustamine;”;
2) teise peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
GENEETILISELT MUUNDATUD ORGANISMI KESKKONDA VIIMINE MUUL EESMÄRGIL KUI TURUSTAMINE”;
3) paragrahvi 6 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Geneetiliselt muundatud organismi tohib muul kui turustamise eesmärgil keskkonda viia keskkonnaministri kirjaliku loa (edaspidi luba) alusel.”;
„(1) Keskkonnaministeerium kontrollib taotluse vastavust käesolevas seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud nõuetele ja edastab nõuetekohase taotluse geenitehnoloogiakomisjonile, teavitades sellest taotlejat kirjalikult. Keskkonnaministeerium edastab taotluse kokkuvõtte Euroopa Komisjonile, järgides EL Nõukogu otsuse 2002/813/EÜ nõudeid.
(3) Andmete kontrollimiseks tehtavate katsete või vaatluste põhjendatud kulud kannab taotluse esitaja enne katsete või vaatluste tegemist. Katsete või vaatluste kulud kannab taotluse esitaja ka siis, kui luba ei anta käesoleva seaduse § 12 lõikes 4 nimetatud põhjusel.”;
„(1) Loa andmisele ja muutmisele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse avatud menetluse sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi. Loa kehtivuse peatamisele ja kehtetuks tunnistamisele avatud menetluse sätteid ei kohaldata.
(2) Keskkonnaminister annab pärast geenitehnoloogiakomisjoni järelduse saamist, kuid mitte hiljem kui 90 päeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest arvates loa või teatab taotluse esitajale loa andmisest keeldumisest, põhjendades seda kirjalikult. Loa maksimaalne võimalik kehtivusaeg on kümme aastat.
(3) Keskkonnaminister ei anna luba, kui:
(6) Keskkonnaminister peatab ajutiselt loa kehtivuse, kui pärast loa andmist on teatavaks saanud geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimisega seotud võimalikud ohud.
(7) Loa kehtivuse ajutise peatamise ajal võib keskkonnaminister geenitehnoloogiakomisjoni ettepanekul ja loa omaja kulul tehtud riskianalüüsi põhjal muuta loa tingimusi või tunnistada loa kehtetuks.
(8) Keskkonnaminister tunnistab loa kehtetuks, kui:
4) geneetiliselt muundatud organismi keskkonda viimine ei ole kooskõlas õigusaktide nõuetega.”;
6) paragrahvi 18 lõike 1 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Keskkonnaministeerium edastab taotluse pärast selle nõuetekohasuse kindlakstegemist geenitehnoloogiakomisjonile ja teavitab sellest taotlejat kirjalikult.”;
7) paragrahvi 18 lõike 3 punkt 1 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 22 lõike 1 teine lause tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 25 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Turustamisloa muutmisele kohaldatakse avatud menetluse sätteid analoogselt turustamisloa andmisega. Turustamisloa kehtetuks tunnistamisele avatud menetluse sätteid ei kohaldata.”.§ 5. Halduskohtumenetluse seadustiku muutmineHalduskohtumenetluse seadustiku § 292 tunnistatakse kehtetuks.§ 6. Jäätmeseaduse muutmineJäätmeseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 791 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 791. Jäätmeloa andmise avatud menetlus”;
2) paragrahvi 791 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Loa andja avaldab teate jäätmeloa taotluse esitamise kohta väljaandes Ametlikud Teadaanded ja vajaduse korral taotleja kulul kohalikus või maakonna ajalehes. Kui jäätmeloaga lubatud tegevusega võib kaasneda oluline regionaalne või üleriigiline keskkonnahäiring, avaldatakse teade taotleja kulul vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes. Vajaduse korral võib teate avaldada üleriigilise levikuga ajalehes ka muudel juhtudel.”;
3) paragrahvi 791 lõiget 2 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:
„5) teave selle kohta, et igaühel on õigus esitada avatud menetluses ettepanekuid ja vastuväiteid.”;
4) paragrahvi 791 täiendatakse lõigetega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
„(3) Juhul kui jäätmeloa andmise menetluses hinnatakse keskkonnamõju, võib loa andja teatada jäätmeloa taotluse saamisest koos keskkonnamõju hindamise algatamise teatega, arvestades teavitamisviisi valides ka keskkonnaseadustiku üldosa seaduses sätestatud nõudeid.
(4) Jäätmeloa andmise menetluses korraldatava avaliku väljapaneku kestus on vähemalt 14 päeva. Loa andja määrab avaliku väljapaneku kestuse sõltuvalt asja keerukusest ja mahust.”.§ 7. Keskkonnaregistri seaduse muutmineKeskkonnaregistri seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 42 lõike 2 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 42 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 43 lõike 4 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks.§ 8. Keskkonnavastutuse seaduse muutmineKeskkonnavastutuse seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 1 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) sündmus või tegevus, millega seotud vastutus keskkonnakahju eest on reguleeritud naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse 1992. aasta rahvusvahelise konventsiooni, naftareostusest põhjustatud kahju kompenseerimise rahvusvahelise fondi asutamise 1992. aasta konventsiooni või punkrikütusereostusest põhjustatud kahju eest kantava tsiviilvastutuse 2001. aasta rahvusvahelise konventsiooniga ning 1992. aasta rahvusvahelise konventsiooni rahvusvahelise naftareostuskahjude hüvitamise fondi loomisest 2003. aasta protokolliga;”;
2) paragrahvi 2 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) oluline ebasoodne mõju pinna- või põhjaveele (edaspidi veele tekitatud kahju);”;
3) paragrahvi 2 lõiked 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Oluline ebasoodne mõju käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 3 tähenduses on mõju, mis halvendab:
7) pinna- ja põhjavee seisundit nii, et veeseaduse § 317 lõike 4 alusel kinnitatud veemajanduskavas nimetatud keskkonnaeesmärkide saavutamine muutub võimatuks.
(5) Olulise ebasoodsa mõjuna käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 3 tähenduses ei käsitata mõju, mis on tekkinud veeseaduse § 312 lõikes 1 sätestatud tingimustel.”;
4) paragrahvi 6 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui on tõenäoline, et keskkonnakahju või kahju oht on tekitatud käesoleva seaduse § 8 lõikes 2 nimetatud tegevuse käigus, siis eeldatakse põhjuslikku seost tegevuse või tegevusetuse ning tekkinud kahju või kahju ohu vahel ning kahju tekitajaks on selle tegevusega tegelev käitaja. Põhjusliku seose tõenäosuse hindamisel tuleb arvestada tegevuse kulgu, kasutatavaid ruume, ehitisi ja seadmeid, kahjuga seotud ainete ja organismide olemust ja kontsentratsiooni, ilmastikutingimusi, kahju tekkimise aega, kohta ja asjaolusid ning kahju üldisi iseärasusi.”;
5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 140 ja 141 ei kohaldata, kui keskkonnakahju või kahju oht on põhjustatud käesoleva seaduse § 8 lõikes 2 nimetatud tegevustega.”;
6) paragrahvi 9 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Keskkonnakahju või kahju ohu tekkimisel või kahju ohu püsimise korral rakendatud vältimismeetmetest hoolimata on kahju tekitaja kohustatud viivitamata teavitama kõigist keskkonnakahju ja kahju ohuga seotud asjaoludest ametit või Keskkonnainspektsiooni ning esitama käesoleva paragrahvi lõike 2 alusel kehtestatud määruses nimetatud andmed. Kui keskkonnakahju või kahju oht võib mõjutada inimese tervist, teavitab amet ka Terviseametit.”;
7) paragrahvi 9 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Kinnisasja omanik on kohustatud ametit või Keskkonnainspektsiooni teavitama keskkonnakahju või kahju ohu esinemisest oma kinnisasjal, kui nende esinemine on ilmselge. Kui keskkonnakahju või kahju oht võib mõjutada inimese tervist, teavitab amet sellest ka Terviseametit.”;
8) paragrahvid 10 ja 11 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 18 lõige 5 tunnistatakse kehtetuks;
10) seaduse 2. peatüki 4. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Isikute õigused ja kohustused keskkonnakahju vältimisel ja heastamisel”;
„(1) Isikul, keda keskkonnakahju mõjutab või võib mõjutada või kellel on põhjendatud huvi keskkonnakahju menetlemise vastu või kelle õigusi keskkonnakahju või kahju ohu tekitamine rikub (edaspidi puudutatud isik), ning keskkonnaseadustiku üldosa seaduse §-s 31 nimetatud valitsusvälisel keskkonnaorganisatsioonil, kelle keskkonnakaitse eesmärke või senist keskkonnakaitsetegevust keskkonnakahju või kahju ohu tekitamine puudutab, on õigus taotleda ametilt vältimis- või heastamismeetmete rakendamist või kahju tekitaja kohustamist vältimis- või heastamismeetmeid rakendama. Selleks tuleb ametile esitada keskkonnakahju või selle ohuga seonduv asjassepuutuv teave.”;
12) seadust täiendatakse §-ga 231 järgmises sõnastuses:
„§ 231. Vältimis- ja heastamismeetmete talumise kohustus
(3) Kui keskkonnakahju vältimise või heastamise meetmetega tekib kahju kinnisasja omanikule, on kahju tekitaja kohustatud kahju tagajärjed kõrvaldama või kinnisasja omanikule kahju hüvitama vastavalt võlaõigusseaduse kahju hüvitamise sätetele.”;
13) paragrahv 24 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 26 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kulud kannab kahju tekitaja, kui ta vastutab keskkonnakahju või kahju ohu põhjustamise eest.
(7) Kahju tekitajal on õigus taotleda ametilt käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 ettenähtud kulude kandmise kohustusest vabastamist kuni heastamismeetmete plaani heakskiitmiseni.”;
15) paragrahvi 27 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Tähtpäevaks kulude tasumata jätmisel maksab kahju tekitaja tasumata kulude jäägilt viivist 0,06 protsenti päevas.”;
16) paragrahvi 28 lõige 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kulude tasumise ajatamisel arvestatakse kulude jäägilt intressi 0,03 protsenti kalendripäeva eest. Intressiarvestus peatub kahju tekitaja pankroti väljakuulutamisel.”;
17) paragrahvi 29 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Ametil on õigus nõuda kulude tasumise ajatamise korral tagatise esitamist. Tagatist ei nõuta pankrotis olevalt kahju tekitajalt, kelle võlg ajatatakse pankrotimenetluses kompromissi tegemise eesmärgil.”;
18) paragrahvi 29 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kulude tasumise ajatamise tagatiseks võib olla:
4) notari deposiit.”.§ 9. Looduskaitseseaduse muutmineLooduskaitseseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 2 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Loodust kaitstakse looduse säilitamise seisukohalt oluliste alade kasutamise piiramisega, kaitse alla võetud loodusliku loomastiku, taimestiku ja seenestiku isenditega ning kivististega sooritatavate toimingute reguleerimisega ning loodushariduse ja teadustöö soodustamisega.”;
2) paragrahvi 4 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) kaitsealused liigid ja kivistised;”;
3) paragrahvi 4 lõike 4 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kaitsealune kivistis on kaitsekategooriasse kantud kivistis, mille eksemplare või leiukohti kaitstakse käesoleva seaduse alusel.”;
4) paragrahvi 9 lõige 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(11) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3–10 sätestatud nõudeid ei kohaldata liikide, püsielupaikade ja kivististe kaitse alla võtmisele.”;
5) paragrahvi 10 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Eesti looduses esineva haruldase või ohustatud kivistise võtab kaitse alla keskkonnaminister määrusega.”;
6) paragrahvi 22 punktid 1 ja 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) käesoleva seaduse ja kaitse-eeskirjaga määratud keskkonnakasutusloa andmise otsustamine ja keskkonna kasutuseks tingimuste seadmine;
2) kaitstavat loodusobjekti mõjutava planeeringu keskkonnamõju strateegilise hindamise ning kavandatava tegevuse keskkonnamõju hindamise menetluses osalemine ja kaitstavat loodusobjekti mõjutavale kavandatavale tegevusele või planeeringule tingimuste seadmine;”;
7) paragrahvi 23 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kaitstava loodusobjekti tähistamist korraldab kaitstava loodusobjekti valitseja.”;
„(1) Kaitstava loodusobjekti kaitse korraldamiseks võib koostada kaitsekorralduskava.”;
9) seaduse 3. peatükki täiendatakse §-ga 251 järgmises sõnastuses:
„§ 251. Elupaiga tegevuskava
(2) Elupaiga tegevuskava kehtestab keskkonnaminister käskkirjaga.
(3) Tegevuskava avalikustatakse Keskkonnaministeeriumi veebilehel.”;
10) paragrahvi 31 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kaitse-eeskirjaga võib piiranguvööndis seada raielangi suurusele ja kujule ning metsa vanusekoosseisule metsaseaduses sätestatust erinevaid piiranguid ning raie tegemise ajapiiranguid, mis on vajalikud koosluse või sellesse kuuluva kaitsealuse liigi säilimiseks ja elutingimuste parandamiseks.”;
11) paragrahvi 33 lõiget 1 täiendatakse punktiga 8 järgmises sõnastuses:
„8) roo varumine.”;
12) paragrahvi 33 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Hoiualal ei kehti käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud teatise esitamise kohustus olemasoleva elamu õuemaal tehtavate tööde kohta.”;
13) paragrahv 36 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahvi 37 lõike 3 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) mootorsõidukiga sõitmine väljaspool selleks määratud teid ning maastikusõidukiga sõitmine, välja arvatud riiklikuks seireks, kaitstava loodusobjekti valitsemisega seotud töödeks või tiheasustusalal haljasala hooldustöödeks, kutselise või harrastuskalapüügi õigusega isikul kalapüügiks vajaliku veesõiduki veekogusse viimiseks, pilliroo varumiseks ja adru kogumiseks ning maatulundusmaal metsamajandustöödeks ja põllumajandustöödeks.”;
15) paragrahvi 38 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Rannal ja järve või jõe kaldal metsamaal metsaseaduse § 3 lõike 2 tähenduses ulatub ehituskeeluvöönd ranna või kalda piiranguvööndi piirini.”;
16) paragrahvi 38 lõike 4 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) hajaasustuses olemasoleva elamu õuemaale ehitatavale uuele ehitisele, mis ei jää veekaitsevööndisse;”;
17) paragrahvi 38 lõike 4 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) piirivalve rajatisele.”;
18) paragrahvi 38 lõike 5 punkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„10) avalikult kasutatavale teele;”;
„(1) Isend käesoleva seaduse tähenduses on igas arengujärgus loom, taim või seen või looma, taime või seene äratuntav osa.”;
20) paragrahvi 50 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Kui käesolevas paragrahvis nimetatud liigi püsielupaik ei ole kaitse alla võetud käesoleva seaduse § 10 lõike 2 kohaselt, on erinevalt käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatud kitsendustest ja lõikes 5 nimetamata ajal püsielupaigas lubatud:
4) püsielupaiga valitseja nõusolekul koosluse kujundamine vastavalt kaitse eesmärgile, liigi elutingimuste säilitamiseks vajalik tegevus ning olemasoleva ehitise hooldustööd.”;
21) paragrahvi 50 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Püsielupaiga kohta käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 sätestatud kitsendused ei kehti kinnisasja haritaval maal, olemasoleva elamu õuemaal ja avalikus kasutuses oleval teel, samuti loodusliku rohumaa hooldamisel.”;
22) paragrahvi 55 lõige 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(6) Kaitsealuse loomaliigi isendi püüdmine ja tahtlik häirimine paljunemise, poegade kasvatamise, talvitumise ning rände ajal on keelatud, välja arvatud käesoleva seaduse § 58 lõigetes 4 ja 5 ning §-s 582 sätestatud juhul.”;
23) paragrahvi 59 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega tolliasutused, kus toimub käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud määruse lisadesse kantud liikide isendite sisse- ja väljaveo nõuetekohasuse kontrollimine, ning määrab elusisenditega tegelemiseks kohandatud tolliasutused.”;
24) paragrahvi 61 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Hallhülge, viigerhülge, pruunkaru, hundi, ilvese, euroopa naaritsa, merikotka, kalakotka ning rändel olevate sookurgede, luikede, hanede ja laglede tekitatud kahju ning kahjustuste ennetamise abinõude rakendamiseks tehtud kulutused hüvitatakse osaliselt.”;
25) paragrahvi 61 lõike 3 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„4) rändel olevate sookurgede, luikede, hanede ja laglede tekitatud kahju kuni 3200 euro ulatuses ühele isikule ühe viljalõikushooaja kohta;”;
26) seaduse 9. peatüki pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
KIVISTISED JA LOODUSE ÜKSIKOBJEKTID”;
27) paragrahvid 64 ja 65 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 64. Kivististe kaitse põhimõtted
(8) Kaitsealuse kivistise leiukoha avalikustamine massiteabevahendites on keelatud, kui see võib leiukohale ohtu põhjustada.”;
28) paragrahvid 66 ja 67 tunnistatakse kehtetuks;
29) paragrahvi 701 lõike 3 punktid 1–3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) olema suunatud ebasoodsalt mõjutatavatele elupaikadele ja liikidele ning olema oma ulatuselt võrdelised tekitatava kahjuga;
3) tagama ebasoodsalt mõjutatava ala Natura 2000 võrgustiku alaks valimise eesmärkidega samaväärsete eesmärkide saavutamise;”;
30) paragrahvi 77 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Keskkonnainspektsioonil on õigus esitada kohtule hagi kaitstavale loodusobjektile või liigi isendile tekitatud kahju sissenõudmiseks.”.§ 10. Maapõueseaduse muutmineMaapõueseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 29 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Loa andja avaldab teate kaevandamisloa taotluse esitamise kohta väljaandes Ametlikud Teadaanded ja vajaduse korral taotleja kulul kohalikus või maakonna ajalehes. Kui kaevandamisloaga lubatud tegevusega võib kaasneda oluline regionaalne või üleriigiline keskkonnahäiring, avaldatakse teade taotleja kulul vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes. Vajaduse korral võib teate avaldada üleriigilise levikuga ajalehes ka muudel juhtudel.”;
2) paragrahvi 29 täiendatakse lõigetega 3 ja 4 järgmises sõnastuses:
„(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud teates märgitakse:
(4) Juhul kui kaevandamisloa andmise menetluses hinnatakse keskkonnamõju, võib loa andja teatada kaevandamisloa taotluse saamisest koos keskkonnamõju hindamise algatamise teatega, arvestades teavitamisviisi valides ka keskkonnaseadustiku üldosa seaduses sätestatud nõudeid.”.§ 11. Metsaseaduse muutmineMetsaseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 35 lõike 1 punkt 3 tunnistatakse kehtetuks;
2) paragrahvi 49 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Nõukogu liikmed nimetatakse kolmeks aastaks. Nõukogu liikme volitused algavad tema nimetamise päeval.”;
3) paragrahvi 49 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva paragrahvi lõike 3 punktides 2–5 sätestatud nõukogu liikmed nimetab Vabariigi Valitsus vastava ministri ettepanekul.”;
4) paragrahvi 49 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Nõukogu liikme tagasiastumisel enne volituste lõppemist nimetatakse tema asemele uus liige.”;
5) paragrahvi 49 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Riigikogu nimetab nõukogu liikmed otsusega keskkonnakomisjoni ettepanekul. Riigikogu nimetatud nõukogu liikme volitused lõpevad koos tema Riigikogu liikme volituste lõppemisega. Riigikogu, keskkonnaminister, majandus- ja kommunikatsiooniminister ning rahandusminister võivad enda nimetatud liikme igal ajal tagasi kutsuda.”.§ 12. Veeseaduse muutmineVeeseaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 91 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Vee erikasutusloa andja avaldab vee erikasutusloa taotluse esitamise kohta 21 päeva jooksul pärast taotluse menetlusse võtmist teate väljaandes Ametlikud Teadaanded ja vajaduse korral taotleja kulul kohalikus või maakonna ajalehes. Kui vee erikasutusloaga lubatud tegevusega võib kaasneda oluline regionaalne või üleriigiline keskkonnahäiring, avaldatakse teade taotleja kulul vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes. Vajaduse korral võib teate avaldada üleriigilise levikuga ajalehes ka muudel juhtudel.”;
2) paragrahvi 91 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teates märgitakse:
1) vee erikasutusloa taotleja ärinimi, registrikood selle olemasolu korral ja asukoht;
5) teave, et igaühel on õigus avatud menetluses ettepanekuid ja vastuväiteid esitada.”;
3) paragrahvi 91 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
„(21) Juhul kui vee erikasutusloa taotluse menetluses hinnatakse keskkonnamõju, võib loa andja teatada vee erikasutusloa taotluse saamisest koos keskkonnamõju hindamise algatamise teatega, arvestades teavitamisviisi valides ka keskkonnaseadustiku üldosa seaduses sätestatud nõudeid.
(22) Vee erikasutusloa andmise menetluses korraldatava avaliku väljapaneku kestus on vähemalt 14 päeva. Loa andja määrab avaliku väljapaneku kestuse sõltuvalt asja keerukusest ja mahust.”;
4) paragrahvi 91 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „käesoleva seaduse § 9 lõikes 7 nimetatud aja jooksul” tekstiosaga „avaliku väljapaneku jooksul”;
5) paragrahvi 10 lõiked 1–3 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 26 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Valgalal tuleb reostusallika valdajal vältida reostusallika sellist seisundit, mis tekitab keskkonnaohu, ja võtta kohaseid ettevaatusmeetmeid reostusallikast lähtuva keskkonnariski vähendamiseks.”;
7) paragrahvi 26 lõiked 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Keskkonnariskiga reostusallikad on:
(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetamata reostusallikast võib lähtuda otsene ebasoodne mõju inimese tervisele, on keskkonnaministril õigus nimetada see keskkonnariskiga reostusallikaks ja kehtestada selle kohta veekaitsenõuded.”.§ 13. Välisõhu kaitse seaduse muutmineVälisõhu kaitse seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 78 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 78. Saasteloa andmise avatud menetlus”;
2) paragrahvi 78 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Saasteloa andja avaldab kahe nädala jooksul pärast saasteallika käitajalt saasteloa taotluse saamist uuest või oluliselt muudetavast olemasolevast paiksest saasteallikast saasteainete välisõhku suunamiseks taotluse saamise kohta teate väljaandes Ametlikud Teadaanded ja vajaduse korral taotleja kulul kohalikus või maakonna ajalehes. Kui saasteloaga lubatud tegevusega võib kaasneda oluline regionaalne või üleriigiline keskkonnahäiring, avaldatakse teade taotleja kulul vähemalt ühes üleriigilise levikuga ajalehes. Vajaduse korral võib teate avaldada üleriigilise levikuga ajalehes ka muudel juhtudel.”;
3) paragrahvi 78 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Juhul kui saasteloa taotluse menetluses hinnatakse keskkonnamõju, võib saasteloa andja teatada saasteloa taotluse saamisest koos keskkonnamõju hindamise algatamise teatega, arvestades teavitamisviisi valides ka keskkonnaseadustiku üldosa seaduses sätestatud nõudeid.”;
4) paragrahvi 78 lõike 3 punkti 5 täiendatakse tekstiosaga „ning kuhu saab esitada taotluse kohta ettepanekuid ja vastuväiteid”;
5) paragrahvi 78 lõike 3 punkt 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„6) teavet, et igaühel on õigus avatud menetluses ettepanekuid ja vastuväiteid esitada;”;
6) paragrahvi 78 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Saasteloa andmise menetluses korraldatava avaliku väljapaneku kestus on vähemalt 14 päeva. Loa andja määrab avaliku väljapaneku kestuse sõltuvalt asja keerukusest ja mahust.”.§ 14. Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse ning käesoleva seaduse jõustumine (1) Käesolev seadus ja keskkonnaseadustiku üldosa seadus jõustuvad 2014. aasta 1. augustil. (2) Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse 5. peatükk jõustub 2015. aasta 1. jaanuaril. (3) Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse § 26 lõike 3 punkt 6 jõustub 2017. aasta 1. augustil.Eiki NestorRiigikogu esimees


§ 91 Veeteede Amet peatab tegevusloa ja teeb ettevõtjale ettekirjutuse puuduste kõrvaldamiseks, kui:
II LAEV
III LAEVAPERE
§ 67 Kapten on kohustatud, kui ta saab seda teha ohustamata oma laevaperet ja reisijaid:
VI MERRE UPPUNUD VARA
XXI XXII–XXIII peatükid[Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 – jõust. 1. 10. 2002]
jõustumine 01.03.1992, osaliselt 1. 01. 1996.
§ 1–2. [Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 - jõust. 01.10.2002]
§ 3. Vedu ja pukseerimine Eesti Vabariigi (edaspidi Eesti) sadamate vahel toimub Eesti Vabariigi ja Euroopa Liidu liikmesriigi riigilipu all sõitvate laevadega.
Vedu ja pukseerimine Eesti sadamate vahel võib toimuda ka esimeses lauses nimetamata riigilipu all sõitvate laevadega, kui see riik annab Eesti Vabariigi riigilipu all sõitvatele laevadele riikidevahelise lepinguga samasuguse õiguse.
§ 4–5. [Kehtetud – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
1. Vabariigi Valitsus või tema volitusel majandus- ja kommunikatsiooniminister kehtestab oma määrusega:
[kehtetud – RT I 1998, 2, 47 - jõust. 01.01.1998]
4) 5)–8) [kehtetud – RT I 1998, 2, 47 – jõust. 1. 01. 1998]
9)–12) [kehtetud – RT I 2000, 35, 221 – jõust. 15. 05. 2000]
[kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
13) [kehtetu – RT I 2004, 24, 164 - jõust. 25.04.2004]
14) laevaraamatu pidamise korra.2. Veeteede Ameti pädevusse kuulub:
1) tegevuslubade väljastamine meretranspordi korraldamiseks ja laevade agenteerimiseks;
2) 3)–5) [kehtetud – RT I 2000, 35, 221 – jõust. 15. 05. 2000]
[kehtetu – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
7)järelevalve kaubanduslikku meresõitu reguleerivate õigusaktide, sealhulgas Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsioonide, millega Eesti Vabariik on ühinenud, koodeksite, resolutsioonide ja ringkirjade täitmise üle;
8)–12) 13)merepäästeoperatsioonides, mereotsingutes, inimelude päästmises, merereostuse likvideerimises osalemine; ( õ ) 16:00 13.05.2005
[kehtetud – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
14) [kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 7. Merelaevade tehnilist järelevalvet ja nende klassifitseerimist Eestis teostavad rahvusvaheliselt tunnustatud klassifikatsiooniühingud.
§ 8. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 81. Meretransporditeenust ja laevade agenteerimise teenust võib osutada selleks Veeteede Ametilt tegevusloa saanud ettevõtja.
1) Eesti kodanikule või isikule, kellel on Eestis pikaajalise elaniku elamisluba;[Punkti 1 sõnastus alates 1. 08. 2006]
1) Eesti kodanikule või isikule, kellel on Eestis pikaajalise elaniku elamisluba või alaline elamisõigus;
1) tema tegevusalaks on meretranspordi korraldamine või laevade agenteerimine;
2) tal on tehnilised võimalused ja vajaliku oskusega personal ning tema tegevus ei tekita kahju keskkonnale ega ohusta inimeste tervist;
3) tal ei ole maksu-, tuletornitasu- ega navigatsioonitasuvõlga;
4) ta on tasunud riigilõivu.Tegevusloa saamiseks esitab ettevõtja Veeteede Ametile taotluse, milles sisalduvad järgmised andmed:
1) kehtiva äriregistrikaardi koopia või äriregistrisse kandmata füüsilisest isikust ettevõtja puhul Maksu- ja Tolliameti tõend;
2) Maksu- ja Tolliameti piirkondliku maksukeskuse õiend maksuvõlgnevuse puudumise kohta;
Tegevusloa vormi kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister.
§ 9. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 91. Veeteede Amet peatab tegevusloa ja teeb ettevõtjale ettekirjutuse puuduste kõrvaldamiseks, kui:
2) ettevõtja ei vasta käesoleva koodeksi nõuetele;
3) ettevõtja tuletornitasu või navigatsioonitasu võlg ületab kolme kuu tasumäära.
Tegevusloa võib peatada kuni kuueks kuuks.
Tegevusloa kehtetuks tunnistamise korral saadab Veeteede Amet tegevusloa kehtetuks tunnistamise otsuse ärakirja ettevõtjale kolme tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
§ 92. Pärast 2003. aasta 1. jaanuari asutatud ettevõtjatel peab olema käesoleva koodeksi § -s 81 nõutud tegevusluba. Ettevõtjatel, kellel on kehtiv tegevusluba, kehtib see kuni tegevusloa kehtivusaja lõppemiseni, kuid mitte kauem kui 2008. aasta 1. jaanuarini.
[RT I 2002, 1, 1 - jõust. 01.01.2003]
§ 10–14. [Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 - jõust. 01.10.2002]
§ 15. [Kehtetu – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
§ 17–31. [Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 - jõust. 01.10.2002]
II. peatükk LAEV
§ 32–41. [Kehtetud – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
§ 42–47. [Kehtetud – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 48. [Kehtetu – RT I 2002, 1, 1 - jõust. 01.01.2003]
§ 50. [Kehtetu – RT I 2002, 1, 1 - jõust. 01.01.2003]
§ 51. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
III. peatükk LAEVAPERE
§ 53. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 54. [Kehtetu – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
§ 55. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 56. [Kehtetu – RT I 1998, 2, 47 - jõust. 01.01.1998]
§ 57. Laevapere liikme ja laevaomaniku vahelisi töösuhteid reguleerivad mereteenistuse seadus ja tööseadused.
[RT I 2001, 21, 114 - jõust. 01.04.2001]
§ 61. [Kehtetu – RT I 2001, 21, 114 - jõust. 01.04.2001]
Kui laeval viibiva isiku tegevus, mis ei sisalda kriminaalkorras karistatava teo tunnuseid, on ohtlik laevale või laeval olevatele inimestele ja varale, on kaptenil õigus paigutada see isik eriruumi ja hoida teda seal kuni laeva saabumiseni esimesse Eesti sadamasse. Eriruumis ebaseadusliku kinnipidamise eest vastutab kapten seadusega kehtestatud korras.
§ 63. [Kehtetu – RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 64. [Kehtetu – RT I 2002, 55, 345 - jõust. 01.10.2002]
§ 66. Kapten on kohustatud võtma hoiule laeval viibiva isiku poolt koostatud testamendi, kui testamendi koostaja seda soovib, ning säilitama testamenti kuni selle üleandmiseni Harju Maakohtu pärimisregistrile või Eesti konsulaarasutusele; testamendi sisu peab ta hoidma saladuses.
Jõudnud Eesti sadamasse, annab kapten surma kohta koostatud akti ja surnule kuulunud vara loetelu politseile, ning välisriigi sadamas, kus on Eesti konsul, Eesti konsulile ja rakendab abinõusid surnu matmiseks. Erandjuhtudel, kui laev peab avamerel viibima pikemat aega ja surnukeha ei ole võimalik säilitada, on kaptenil õigus matta surnu merre meretavade kohaselt, koostades selle kohta vastava akti ja tehes vastava kande logiraamatusse .
§ 73. Kui reisis oleval laeval leiab aset tegu, millele kohaldatakse Eesti karistusseadustikku, täidab kapten uurimisasutuse funktsioone, juhindudes sealjuures Eesti kriminaalmenetluse seadustiku sätteist ning reisis olevatel merelaevadel uurimise teostamise juhendist.
Kaptenil on õigus pidada kinni kuriteo toimepanemises kahtlustatavat isikut kuni tema üleandmiseni vastavatele täidesaatva võimu asutustele esimeses Eesti sadamas, kuhu laev jõuab, toimetada vaatlust, läbiotsimist ja ülekuulamist kriminaalmenetluse seadustikus sätestatud korras. Vajaduse korral võib kapten saata selle isiku ja kriminaalasja materjalid Eestisse teise Eestis registreeritud laevaga.
IV. peatükk
[Kehtetu – RT I 1997, 77, 1315 - jõust. 01.01.1998]
V. peatükk
[Kehtetu – RT I 1998, 2, 47 - jõust. 01.01.1998]
VI. peatükk MERRE UPPUNUD VARA
§ 110. Eesti territoriaal- või sisemerre uppunud vara (laevad, nende riismed, seadmed, last jne., sealhulgas ka randa, leetseljakule, kaljudele jne. heidetud vara) ülestõstmine ja eemaldamine toimub vastavalt Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korrale.
[RT I 2000, 35, 221 - jõust. 15.05.2000]
§ 111. Uppunud vara omanik, kui ta kavatseb seda vara üles tõsta, peab sellest teatama veeteede Ametile ühe aasta jooksul arvates päevast, mil vara uppus.
Kooskõlastatult huvitatud riiklike organitega määrab Veeteede Amet asjaolusid arvesse võttes kindlaks vara ülestõstmise tähtaja ja nende tööde tegemise korra ning informeerib sellest vara omanikku.
§ 112. Neil juhtudel, kui uppunud vara takistab laevaliiklust, meretööndust, hüdrotehnilisi töid, ohustab inimeste elu või tervist või ähvardab saastata keskkonda, on vara omanik kohustatud viivitamatult teatama juhtunust Veeteede Ametile ja viimase nõudmisel selle vara üles tõstma Veeteede Ameti poolt määratud aja jooksul.
Kui uppunud vara omanik ei ole teada, avaldab Veeteede Amet teate uppunud vara ülestõstmise tähtaegade kohta väljaandes "Teadaanded meremeestele", Veeteede Ameti Teatajas ja ühes üleriigilises ajalehes.
§ 113. Veeteede Amet võib uppunud vara omanikul keelata vara ülestõstmise omaniku või tema poolt valitud organisatsiooni vahenditega, kui uppunud vara asub merealas, mille kohta Eesti seadustikuga on kehtestatud erikord. Sel juhul korraldab Veeteede Amet vara ülestõstmise vara omaniku arvel.
§ 114. Kui uppunud vara on vahetult ohtlik laevaliiklusele, inimeste elule või tervisele, ähvardab saastata keskkonda või kui uppunud vara omanik ei tõsta seda üles vastavalt käesoleva koodeksi §-le 112 Veeteede Ameti poolt kindlaksmääratud tähtajaks, on Veeteede Ametil õigus rakendada vajalikke meetmeid vara viivitamatuks ülestõstmiseks, vajaduse korral aga selle hävitamiseks või muul viisil eemaldamiseks.
§ 115. Sõjaväele kuulunud uppunud vara tõstab üles või eemaldab sõjaväe vara valdaja vastavalt käesoleva koodeksi VI peatüki sätetele.
Juhul kui selline uppunud vara takistab laevaliiklust, meretööndust, hüdrotehnilisi või teisi töid, ohustab inimeste elu või tervist või ähvardab saastata keskkonda, on sõjaväele kuuluva vara valdaja kohustatud selle vara üles tõstma või eemaldama mõnel muul viisil Veeteede ameti poolt määratud ajal.
§ 116. [Kehtetu – RT I 1998, 23, 321 - jõust. 01.07.1998]
§ 117. Vastavalt käesoleva koodeks §-le 113 Veeteede Ameti korraldusel ülestõstetud vara, samuti vara, mis tõsteti üles Veeteede Ameti korraldusel, kuna see ohustas vahetult laevaliiklust, inimeste elu või tervist või ähvardas saastata keskkonda (käesoleva koodeksi § 114), võib omanik välja nõuda kahe aasta jooksul arvates päevast, mil vara tegelikult üles tõsteti. Sel puhul tuleb Veeteede Ametile hüvitada vara ülestõstmise maksumus ja teised sellega seoses olevad kulud ja kahjud.
Kui Veeteede Amet on ülestõstetud vara realiseerinud põhjusel, et selle säilitamine on võimatu või ebaotstarbekas, tagastatakse vara omanikule vara realiseerimisest saadud summa, maha arvates kõik kulud ja kahjud, mis Veeteede Ametil tuli kanda seoses vara ületõstmise, säilitamise ja realiseerimisega. Kui sealjuures ülestõstetud vara realiseerimisest saadud summa ei kata täielikult kõiki Veeteede Ameti kulusid ja kahjusid, peab vara omanik need Veeteede Ametile hüvitama.
Keeldumine uppunud või ülestõstetud varast ei vabasta selle omanikku kohustusest hüvitada Veeteede Ameti kulud ja kahjud juhtudel, mis on ette nähtud käesoleva koodeksi §-des 113, 114 ja käesolevas paragrahvis.
§ 118. Juhuslikult üles tõstetud vara tuleb üle anda Veeteede Ametile, kes teatab omanikule vara ülestõstmisest ja asukohast. Kui vara omanik pole teada, teeb Veeteede Amet avalduse vastavalt käesoleva koodeksi §-le 112.
Omanik võib vara välja nõuda ühe aasta jooksul arvates päevast, mil vara Veeteede Ametile üle anti. Seejuures tuleb hüvitada Veeteede Ametile vara hoiu- ja teised sellega seotud kulud. Isikule, kes vara Veeteede Ameti käsutusse toimetas, tasutakse hüvitusena üks kolmandik vara maksumusest.
VII–XX peatükid
[Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 - jõust. 01.10.2002]
XXI. peatükk XXII–XXIII peatükid[Kehtetud – RT I 2002, 55, 345 – jõust. 1. 10. 2002]
[Kehtetu – RT I 1998, 30, 409 - jõust. 01.07.1998]


Kinnitatud 16. mai. 2016
Kaitseliidu ülema käskkirjaga nr K-0.2-2.1/16/11682U
Põhimäärusega sätestatakse kooli sisemine korraldus, ülesanded, juhtimine, struktuur ja allüksuste põhiülesanded.
Kool on organisatsioonisisene koolitus- ja arenduskeskus, mille eesmärk on Kaitseliidu liikmete, tegevväelaste ja töötajate juhtimis- ja õpetamisoskuste ja –kultuuri arendamine ning kujundamine Kaitseliidu ülesannete täitmiseks.
Kaitseliit on läbi kooli täienduskoolitusasutuse pidaja täiskasvanute koolituse seaduse tähenduses.
Oma ülesannete täitmisel esindab kooli pealik oma pädevuse piires kooli ja Kaitseliitu.
§ 3. Tegevuse koordineerimine ja koostöö
Kool toimib Kaitseliidu struktuuriüksuste ühise panuse põhimõttel, koolitades neile kõigile juhte ja instruktoreid, kasutades selleks nende ressursse.
Kool teeb oma ülesannete täitmisel koostööd Kaitseliidu teiste struktuuriüksuste, Kaitseväe struktuuriüksuste ning Kaitseliidu ülema määratud ulatuses Eestis ja välisriigis asuvate asutuste ja isikutega.
Järelevalvet kooli üle teostatakse õigusaktidega sätestatud korras.
Kool asub Rapla maakonnas Alu alevikus Keskuse tee 2, postiindeks 79601.
§ 6. Pitsat, sümbolid ja asjaajamine
Kooli sümbolid, eraldusmärgid ja teenetemärgid kehtestab kooli pealiku ettepanekul Kaitseliidu keskjuhatus ning nende kandmise korra Kaitseliidu ülem.
Dokumentide vormistamisel ja pitsati kasutamisel lähtub kool Kaitseliidu asjaajamiskorrast.
§ 7. Inglise keelne nimetus
Kooli nimetus inglise keeles on Estonian Defence League School.
Erandina võib kursusel teise õppekeele määrata kooli pealik.
II Peatükk STRUKTUUR, JUHTIMINE NING ALLÜKSUSTE PÕHIÜLESANDED
Kooli struktuuri ja koosseisu kinnitab kooli pealiku ettepanekul Kaitseliidu ülem.
Kooli allüksused on:
sõjaväelise juhtimise õppesuund;
inimressursi arendamise õppesuund;
teadmus- ja arendusjaoskond.
§ 10. Kooli põhiülesanded
Kooli põhiülesanded on:
Allüksuste juhtide baas-, täiend- ja taasteõppe korraldamine;
reservallohvitseride ja reservohvitseride baas- ja täiendõppe korraldamine;
juhtimis- ja õpetamisoskusi arendavate koolituste ja täiendõppe korraldamine;
erialaspetsiifilise struktuuriüksuste ülese õppe korraldamine;
kooli kursuste õppekavade, õppevara ja koolitajate võrgustiku haldamine ja arendamine;
oma ülesannete täitmiseks vajaliku informatsiooni kogumine ja analüüsimine;
juhtimis- ja õpetamisoskusi arendava tegevuse toetamine teistes struktuuriüksustes, samuti koolituste korraldamine Kaitseliidu töötajatele, tegevväelastele (edaspidi koos töötaja) ja koostööpartneritele.
§ 11. Kooli pealik
Kooli juhib pealik, kelle põhiülesanded on sätestatud Kaitseliidu kodukorras ja ametijuhendis.
Pealik tagab kooli üldjuhtimise, kujundab õppimist ja arengut toetava organisatsioonikultuuri ning toetab alluvate professionaalset arengut.
Pealiku vahetus alluvuses on kooli allüksuste juhid.
Pealiku äraolekul asendab teda sõjaväelise juhtimise õppesuuna ülem, tema äraolekul Kaitseliidu ülema määratud kooli tegevväelane või töötaja.
§ 12. Administratsiooni põhiülesanded
kooli vara, kinnistu, hoonete ja eelarvevahendite kasutamise jälgimine;
kooli dokumendihalduse korraldamine;
kooli personalitöö korraldamine;
õppe- ja arendustöö aineline tagamine.
§ 13. Sõjaväelise juhtimise õppesuuna põhiülesanded
Sõjaväelise juhtimise õppesuuna põhiülesanded on:
sõjaväelise juhtimise alase väljaõppe korraldamine ja läbi viimine;
sõjaväelise väljaõppe metoodika koolituse korraldamine ja läbi viimine;
sõjaväelise juhtimise baas- ja täiendkursuste õppekavade loomine ja arendamine;
allüksuste juhtide ja instruktorite juhtimis- ja õpetamiskäitumise seire erialapädevuste osas sõjaväelistel väljaõppeüritustel;
struktuuriüksuste juhtimise ja väljaõppe toetamine läbi ühekordsete tellimus- või täiendkoolituste korraldamise ja läbiviimise.
§ 14. Inimressursi arendamise õppesuuna põhiülesanded
Inimressursi arendamise õppesuuna põhiülesanded on:
allüksuste juhtide ja instruktorite üldjuhtimise pädevusi, arendava, kaasava juhtimise ja õpetamise põhimõtteid ja metoodikaid rakendava väljaõppekorraldamine ja läbi viimine;
struktuuriüksuste juhtimise ja väljaõppe toetamine läbi ühekordsete tellimus- või täiendkoolituste korraldamise ja läbiviimise;
allüksuste juhtide ja instruktorite juhtimis- ja õpetamiskäitumise seire oma erialapädevuste osas Kaitseliidu tegevuses;
õppesuunas läbiviidavate kursuste õppekavade loomine ja arendamine.
§ 15. Teadmus- ja arendusjaoskonna põhiülesanded
Teadmus- ja arendusjaoskonna põhiülesanded on:
allüksuste juhtide individuaalse väljaõppe teadmusjuhtimine;
kooli õppekavade ja õppevara loomise ja arendamise juhtimine;
väljaõppe juhtimise alase oskusteabe levitamine Kaitseliidus;
digiõppe arendamine Kaitseliidus;
Kaitseliidu väliste õpikeskkondade (sh välismaised partnerid)mõjude seire, analüüs ja järelduste-ettepanekute tegemine Kaitseliidu väljaõppesüsteemi arenduseks;
teiste asutuste ja isikute kaasamine kooli tegevuse arendusse.
II Peatükk ÕPPETÖÖ KORRALDUS
§ 16. Üldine õppetöö korraldus
Õppetöö koolis lähtub:
Kaitseliidu vajadustest ja kooli ressursist;
Kaitseliidus ja Kaitseväes kehtivatest doktriinidest ja teistest väljaõpet korraldavatest õigusaktidest;
iga kursuslase individuaalset ja sotsiaalset arengut toetavast, õpioskusi, loovust ja ettevõtlikkust arendavast õpikäsitusest.
Lisaks käesolevale põhimäärusele reguleerivad õppetööd:
5.1 sõjaväelise juhtimise baaskursuste praktikajuhend;
5.2 kandidaatide esitamise kord kooli kursustele;
5.3 nõuded egiidialuste kursuste korraldamiseks.
§ 17. Õppetöö korralduse viisid
Õppetöö korraldatakse ja viiakse läbi peamiselt kursustena.
Õppetööd võib läbi viia ka teistes õppetöökorralduse viisides vastavalt kooli pealiku käskkirjale, milles on antud väljaõppe eesmärk, läbiviimise ajakava, koht ja teised määratlemist vajavad küsimused. Teiste õppetöökorralduse viiside kasutamise puhul kool osalejatele tunnistust ei väljasta. Vajadusel võib kool väljastada tõendi osalemise kohta.
§ 18. Kursus
Kursus on õppetegevus (loengute, õppetundide, harjutuste sarjana) mingil alal ettevalmistuse andmiseks, kvalifikatsiooni tõstmiseks ja teatud funktsiooni täitmiseks.
Kursus viiakse läbi õppekava võimetoodilise juhendi alusel. Kursuse läbiviimiseks annab kooli pealik käskkirja, milles määrab kursuse ülema, kursusel osalejad, kehtestab läbiviimise ajakava, õppekohad ja vahendid.
Kursused jaotuvad kooli kursusteks ja kursusteks kooli egiidi all.
Kooli egiidi all korraldatav kursus tähendab kursust, mille kursuseülem ei kuulu kooli koosseisu, kuid mille lõpetamisel antakse kursuslasele kooli tunnistus koos lisaga ning sellega kaasnevad kursuse lõpetamist tähistavad esemed (märgid, tikandid).
Nõuded kooli egiidi all toimuvate kursuste ülematele ning seotud osapoolte kohustused ja vastutused kursuse protseduuride, protsessi ja tulemuste kvaliteedi tagamiseks, kehtestatakse eraldi dokumendiga.
§ 19. Õppetöö vormid
Koolis kasutatavad õppevormid on lähiõpe ja iseseisev õpe.
Lähiõpe tähendab õppetöö toimumist ühises ruumis ja vahetus kontaktis teiste kursuslaste ja instruktoritega.
Iseseisev õpe on lähiõppega seotud kursuslase iseseisev õppetegevus, mille käigus kursuslane saab vabalt valitud ajal lahendada etteantud ülesandeid või tutvuda materjalidega.
§ 20. Õppetöö osapooled
Õppetöö osapooled on kursuse ülem, instruktorid ja kursuslased.
§ 21. Kursuse ülem
Kursuse läbiviimiseks määrab kooli pealik kursuse ülema.
Kursuse ülem on kooli teenistuja või erandina vastava kvalifikatsiooniga mittekoosseisuline instruktor.
Kursuse ülem teeb ettepaneku kursuslaste määramiseks kursusele,vastutab kursuse ettevalmistuse, administreerimise, instruktoritega komplekteerimise, läbiviimise ja hindamise eest. Samuti on kursuse ülema ülesanne kursuse õppemetoodika ja sisu pidev hindamine ja vajadusel uuendamine.
§ 22. Instruktorid
Instruktoritena rakendab kool õppetöö läbiviimiseks nii kooli teenistujaid kui mittekoosseisulisi instruktoreid teistest struktuuriüksustest või väljastpoolt Kaitseliitu.
Instruktor vastutab talle antud õpetamisülesannete metoodiliselt pädeva, sisuliselt asjakohase ja tulemusliku läbiviimise eest.
Instruktor kujundab õppimist ja arengut toetava õpikeskkonna, seab kursuslase võimekust arvestavad õpieesmärgid ning arendab sihipäraselt oma kutseoskusi.
Mittekoosseisulise instruktorina töötamiseks võib kooli pealik Kaitseliidu ülema või keskjuhatuse poolt kehtestatud korras sõlmida isikuga tähtajalise lepingu, milles reguleeritakse töö tingimused.
§ 23. Kursuslane
Kursuslane on vastava käskkirjaga kooli õppetegevuses osalema määratud isik, kes kohustub osalema õppetöös vastutustundlikult.
Kursusele kursuslaseks kandideerimine toimub igakordselt vastavalt kooli väljasaadetavale ringkirjale.
Õppekava alusel korraldab kool kursusele registreerunud isikutele vastuvõtukatsed. Vastuvõtukatsed korraldab ja viib läbi kooli pealiku käskkirjaga moodustatud komisjon. Vastuvõtu otsus tehakse moodustunud pingerea alusel.
Kooli pealik võib kursuse ülema põhjendatud taotluse alusel kursuslasi kursuselt välja arvata, kui kursuslane on rikkunud kooli sisekorra reegleid, puudunud kursuselt ebamõistlikult suures mahus või jätnud täitmata nõutud õppeülesanded.
§ 24. Koolitustellimus
Kalendriaastas läbiviidavate kursuste valiku ja koguarvu kehtestab Kaitseliidu ülem.
Teiste struktuuriüksuste ja koostööpartnerite vajadustest, kooli võimalustest ja sõlmitud kokkulepetest lähtuvalt võib kooli korraldada ja läbi viia tellimus- või täiendkoolitusi.
§ 26. Õppe- ja ainekavad
Kursused korraldatakse ja viiakse reeglina läbi Kaitseliidu ülema kehtestatud õppekavade alusel. Erandkorras võib kursusi läbi viia kooli pealiku poolt kehtestatud metoodilise juhendi alusel.
Õppekava on kursuste läbiviimise alusdokument, mismäärab kindlaks eesmärgi, taotletava pädevuse, oodatavad õpiväljundid,ainete või teemade loetelu ning mahu, õppekavale asumise nõuded, läbiviijale esitatavad nõuded,läbiviimise tingimused ja korra ning kontrolli ja hindamise korra.
Õppekava koostamise ja ümberhindamise eest vastutab vastava kursuse ülem.
Ainekava on õppekava temaatiline plaan, mis kirjeldab konkreetse aine läbiviimist teemade täpsusega. Ainekava koostamise vajaduse otsustab õppekava koostaja.
Õppe- ja ainekavade ümberhindamine toimub õppekavas näidatud ajal.
Õppe- ja ainekavad koostatakse Kaitseliidu väljaõppe analüüsi- ja kavandamisdokumentide vormistamise nõuete alusel.
Metoodiline juhend kirjeldab reeglina samu asju kui õppekava. Seda kasutatakse uute kursuste esmakordse pilootläbimisel, õppekava ümberhindamise testimisel või muudel vajalikel juhtudel.
§ 27. Õpiväljundite hindamine
Õpiväljundite hindamine kirjeldatakse õppekavas.
§ 28. Kursuse lõpetamine ja lõpudokumendid
Kursuse lõpetamise otsuse teeb kursuse ülem õppekavas kehtestatud tingimustel.
Kursuse lõpetanule väljastab kool tunnistuse, millele kantakse vähemalt kursuslase nimi, isikukood ja struktuuriüksus, kursuse nimetus ja läbimise aeg, õppekava kinnitamise käskkirja kuupäev ja number.
Vajadusel antakse koos tunnistusega lisa, milles kirjeldatakse läbitud õppeainete/teemade loetelu jamaht ning võimalusel hinnang kursuslase sooritusele.
Tunnistuse allkirjastavad kooli pealik ja kursuse ülem.
Kui kursuslane ei ole kursust täies mahus ja positiivse hinnanguga läbinud, loetakse kursus mittelõpetatuks ja kool väljastab kursuslasele tõendi kursusel osalemise kohta.
§ 29. Õppetöös osalejate õigused ja kohustused, käsuõigus ja distsiplinaarvõim
Õppetöös osalejad on lähiõppe ajal õppetööga seotud küsimustes kursuse ülema alluvuses, sõltumata nende alalisest ametikohast Kaitseliidus.
Distsiplinaarvõimu kursusel osalejate üle teostatakse lähtuvalt nende alalisest struktuuriüksusest ja ametikohast, selleks volitatud isikute poolt.
Vajadusel või vastava korralduse saamisel võib kooli pealik kursuse läbiviimise osaliselt või täielikult peatada ja suunata õppetöös osalejad koheselt tagasi oma alaliste üksuste koosseisu.


text:
2-17-3985/13 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 12.03.2018
TMS § 33 lg 4 ei reguleeri üksnes sellist olukorda, kus ühest täitedokumendist tuleb mitu nõuet, mis kuuluvad kõik ühele isikule, vaid on kohaldatav ka juhul, kus ühe täitedokumendiga on mitme alaealise lapse kasuks, kellel on üks seaduslik esindaja, välja mõistetud elatis. Põhjendatud ei ole kahe eraldi täiteasja alustamine olukorras, kus täiteasjade aluseks on üks ja sama täitedokument, millest tulenevad rahalised nõuded on sisult samad ja mille täitmine toimub samal viisil sama võlgniku suhtes. Selline lahendus ei teeni ei võlgniku ega sissenõudjate huve, vaid on üksnes kohtutäituri huvides. Võlgniku jaoks toob see kaasa menetluse alustamise tasu mitmekordse maksmise ning võib kaasa tuua ka kohtutäituri põhitasu suurenemise võrreldes olukorraga, kui nõuete osas avatakse üks täitetoimik ja nõuded summeeritakse. Kui võlgnik peab tasuma suuremas summas kohtutäituri tasusid, laekub sissenõudjatele vähem raha elatise võlgnevuse katteks. Kohtutäituril tuleb küsida sissenõudjate seisukohta täiteasjade ühendamise osas. Seejuures peab kohtutäitur sissenõudjatele selgitama nende õigusi ja kohustusi täiteasjade ühendamisel (TMS § 8). (p 13)
2-17-6871/18 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 20.11.2017
Täitemenetluse lõpetamise eeldusteks TMS § 48 lg 1 p 1 alusel on TMS § 48 lg 1 p 1 ja KTS § 41 lg 2 koosmõjust tulenevalt sissenõudja poolt täitemenetluse lõpetamise avalduse esitamine ja KTS § 41 lg-s 2 sätestatud ulatuses kohtutäituri tasu maksmine, sest üldreeglina peaks kohtutäituri tasu maksmine toimuma samas täiteasjas. Alles siis, kui kohtutäituri tasuotsus on jõustunud ja sissenõudja kohtutäituri tasu siiski ära ei maksa, on põhjendatud kohtutäituri tasuotsuse alusel, mis on iseseisvaks täitedokumendiks TMS § 2 lg 1 p 16 alusel, eraldiseisva täitemenetluse alustamine kohtutäituri tasu sissenõudmiseks. (p 8)
3-2-1-14-11 Riigikohus 31.03.2011
Kui kohtutäiturile esitatakse perioodilise elatise sissenõue, saab KTS § 37 lg 1 tulenevalt nõuda menetluse alustamise tasu sisse koos esimese igakuise elatusrahaga. Nimetatud paragrahvi esimese lõike esimese lause kohaselt on elatusraha sissenõudmise eest makstav menetluse alustamise tasu ühekordne summa, mis vastab seadusega kehtestatud elatusraha miinimummäärale. Kui kohtutäiturile esitatakse täitmiseks ainult elatise võlgnevus, siis ei ole tegemist perioodilise elatise sissenõudmisega, vaid tavalise rahalise sissenõudega, mille korral tuleb menetluse alustamise tasu määrata KTS § 34 alusel.
Kohtutäitur võib nõuda menetlusdokumentide kättetoimetamise eest tasu üksnes juhul, kui menetlusdokument on adressaadile kätte toimetatud, või siis, kui menetlusdokumendi saab lugeda kohtutäituri vahendusel kättetoimetatuks. Menetlusdokumendi saab lugeda kohtutäituri vahendusel kättetoimetatuks, kui kohtutäitur on menetlusdokumendi kättetoimetamisele suunatud tegevusega täitnud TsMS §-s 317 sätestatud dokumendi avaliku kättetoimetamise eeldused. 23. oktoobrist 2006. a 18. septembrini 2007. a kehtinud täitemenetluse seadustiku § 26 lg-st 2 tulenes kohtutäituri õigus nõuda kolmandalt isikult mh andmeid võlgniku elu- või asukoha ja kontaktandmete kohta. Seega oli kohtutäituril õigus nõuda andmeid võlgniku kohta mh riikliku andmekogu töötlejalt. See tuleneb ka alates 1. jaanuarist 2008. a kehtivast TMS § 26 lg-st 2 ning 2. novembrist 2007. a kehtivast LS § 65 lg-st 2.
Üldiselt võib kohtutäitur nõuda menetlusdokumentide kättetoimetamise eest tasu vaid siis, kui menetlusdokument on adressaadile kätte toimetatud (kohtule on tagastatud sellekohane kättetoimetamisteatis). Kuid menetlusdokumendi saab kohtutäituri vahendusel kättetoimetatuks (kohtutäituri tasu maksmise tähenduses) lugeda ka siis, kui kohtutäitur on oma menetlusdokumendi kättetoimetamisele suunatud tegevusega täitnud need eeldused, mida TsMS § 317 näeb ette dokumendi avalikuks kättetoimetamiseks. Menetlusdokumendi avaldamine väljaandes Ametlikud Teadaanded on võimalik kohtutäituri tegevuse tulemusel ka siis, kui kohus on teinud kohtutäiturile ülesandeks anda dokument kätte isiklikult allkirja vastu. Kui dokumenti ei õnnestu isiklikult allkirja vastu kätte toimetada, aga dokumendi avaldamise eeldused väljaandes Ametlikud Teadaanded on täidetud, ei ole kohtutäituril vaja pöörduda kohtu poole täiendavate juhiste saamiseks. Ka siis, kui kohus ja hageja oleksid pärast kohtutäituri kirja saamist teinud täiendavaid toiminguid, kuid need ei oleks andnud tulemusi (s.o dokument oleks ikka avaldatud väljaandes Ametlikud Teadaanded), oleks kohtutäituril säilinud õigus tasu saada. Kohtutel on TsMS § 2 alusel õigus määrata kohtutäiturile mõistlik tähtaeg, mille jooksul ta peab esitama kohtule kirjaliku ülevaate menetlusdokumendi kättetoimetamise kohta. Objektiivsetel põhjustel on võimalik tähtaega ka pikendada, kui kohtutäitur esitab kohtule sellekohase taotluse. Kohtutäituril tuleb kohtu korralduse täitmisel arvestada, et kohtutäituri seaduse § 31 lg 1 p 7 kohaselt võidakse teenistusliku järelevalve käigus kontrollida kohtutäituri ametitegevust reguleerivates õigusaktides toodud nõuete, kohustuste ja tähtaegade järgimist. Tähtaja põhjendamatu möödalaskmine ei välista iseenesest kohtutäituri tasu väljamaksmist, kui kohtutäituril õnnestub dokument kätte toimetada pärast kohtu antud tähtaja möödumist ning kohus ei ole vahepeal ise menetlusdokumenti adressaadile kätte toimetanud.
3-2-1-78-03 Riigikohus 10.06.2003
TMS § 29 lg-s 1 ettenähtud kutse kätteandmisele tuleb seaduse analoogia alusel kohaldada TsMS §-s 28 kirjaliku kutse kätteandmist reguleerivaid sätteid ja TsMS § 30. Kutse tuleb TsMS § 28 lg 1 kohaselt anda üldjuhul üle allkirja vastu, kuid arvestades täitemenetluse tõhususe eesmärki ja sissenõudja huvi, võib kohtutäitur kasutada ka muid TsMS §-s 28 nimetatud kutse kätteandmise viise, nt saata kutse lihtkirjaga juriidilise isiku registrisse kantud aadressil.
Kohtutäituril on õigus tasule (KTS § 21) ja täitekulude hüvitamisele (TMS § 42) pärast esimese täitetoimingu tegemist, st pärast täitekutse võlgnikule üleandmist või selle üleantuks lugemist. Seadusest ei tulene võlgniku kohustus kanda täitemenetluse kulusid ja maksta kohtutäituri tasu, kui ta on nõude täitnud enne kohtutäituri poolt võlgniku suhtes esimese täitetoimingu tegemist.
Kohtutäituril on õigus tasule (KTS § 21) ja täitekulude hüvitamisele (TMS § 42) pärast esimese täitetoimingu tegemist, st pärast täitekutse võlgnikule üleandmist või selle üleantuks lugemist. Seadusest ei tulene võlgniku kohustus kanda täitemenetluse kulusid ja maksta kohtutäituri tasu, kui ta on nõude täitnud enne kohtutäituri poolt võlgniku suhtes esimese täitetoimingu tegemist. Seadusest ei tulene võlgniku kohustus kanda täitemenetluse kulusid ja maksta kohtutäituri tasu, kui ta on nõude täitnud enne kohtutäituri poolt võlgniku suhtes esimese täitetoimingu tegemist.

matches:
§ 33
§ 8
§ 48
§ 48
§ 41
§ 41
§ 2
Riigikohus
§ 37
§ 34
§ 26
§ 26
§ 65
§ 317
kohus
kohus
§ 2
§ 31
kohus
Riigikohus
§ 29
§ 30
§ 28
§ 21
§ 42
§ 21
§ 42


Räpina valla koerte ja kasside pidamise eeskiri – Riigi Teataja
Räpina valla koerte ja kasside pidamise eeskiri
Räpina valla koerte ja kasside pidamise eeskiri - sisukord
§ 3 Looma pidamine ja hoidmine
§ 4 Loomaga avalikus kohas viibimine
§ 5 Loomapidaja kohustused
§ 6 Looma vaktsineerimine, registreerimine ja märgistamine
§ 7 Hulkuvad loomad
§ 8 Loomade varjupaik
RT IV, 10.10.2013, 76
Vastu võetud 18.05.2011 nr 8
jõustumine 01.06.2011
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 2 ja § 22 lõike 1 punkti 36²,loomakaitseseaduse § 5 lõike 3, loomatauditõrje seaduse § 11 lõike 1 ja § 12 lõike 3 alusel kooskõlas Vabariigi Valitsuse 16.04.2002 määrusega nr 130 „Hulkuvate loomade püüdmise, pidamise ja nende omaniku kindlakstegemise ning hulkuvate loomade hukkamise kord” ja Põllumajandusministri 24.07.2008 määrusega nr 76 „Lemmikloomade pidamise nõuded”.
(1) Eeskiri sätestab koerte ja kasside (edaspidi loom) pidamise nõuded Räpina valla haldusterritooriumil.
(2) Eeskiri on täitmiseks kohustuslik kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kelle omandis või valduses on loom (edaspidi loomapidaja).
1) loomapidaja on isik, kellele loom kuulub (loomaomanik) või kes tegeleb looma pidamisega rendi- või muu selletaolise suhte alusel loomaomanikuga. Kuuluvuse kaudu identifitseerimisel loetakse loom kuuluvaks isikule, kelle valduses, sealhulgas kelle kinnisel territooriumil või kellele kuuluvas hoones või rajatises ta asub, kui looma kuuluvusest huvitatud isik ei tõenda vastupidist;
2) hulkuv loom on loom, kelle omanikku ei ole võimalik tuvastada või loomapidaja juurest lahti pääsenud loom, kes viibib omaniku või looma eest vastutava isiku juuresolekuta väljaspool loomapidajale kuuluvat või tema kasutuses olevat territooriumi;
3) lemmikloom on inimese isiklikuks meelelahutuseks või seltsiks peetav või sellel eesmärgil pidamiseks mõeldud loom;
4) häirimine on kaaskodanike igapäevaseid käitumisharjumusi takistav tegevus;
5) ohustamine on vara, kaaskodanike elu või tervist ohtu asetav tegevus või tegevusetus;
6) avalik koht on määratlemata isikute ringile kasutamiseks antud või määratlemata isikute ringi kasutuses olev maa-ala, ehitis, ruum või selle osa, samuti ühissõiduk;
7) varjupaik on hulkuvate loomade pidamiseks ettenähtud koht;
8) varjupaiga pidaja on hulkuvate loomade püüdmist, omaniku kindlakstegemist, varjupaika toimetamist, varjupaigas pidamist, uue omaniku otsimist ning loomade hukkamist korraldav lepinguline kohaliku omavalitsuse partner;
9) registripidaja on Räpina valla lemmikloomade registri vastutav töötleja Räpina Vallavalitsus ja registri volitatud töötleja õigusega veterinaararst.
§ 3. Looma pidamine ja hoidmine
(1) Looma on lubatud pidada hoones ja piiratud territooriumil selle territooriumi omaniku loal või muu õigustatud isiku nõusolekul. Territoorium peab olema piiratud nii, et loom sealt omal tahtel välja ei pääseks. Loomapidajal tuleb välistada looma ärajooksmise ja inimestele või teistele loomadele kallaletungimise võimalus.
(2) Koera pidamisel õues tarastatud või muul moel eraldatud territooriumil on loomapidaja kohustatud paigaldama territooriumi sissepääsu juurde nähtavale kohale sildi, mis teavitab sisenejaid koera olemasolust. Loomapidaja peab tagama ametiülesandeid täitva isiku ohutu pääsemise territooriumile.
(3) Looma pidamine ei tohi häirida avalikku korda ega teisi loomi. Loomapidaja vastutab looma poolt tekitatud kahju eest, välja arvatud juhul, kui looma kasutatakse õigusvastase tegevuse takistamiseks.
(4) Looma on keelatud hüljata, vigastada, abitusse seisundisse jätta, tekitada valu ja välditavaid füüsilisi ja vaimseid kannatusi, põhjustada looma hukkumist või panna toime muud looma suhtes lubamatut tegu.
(5) Mitmekorterilises elamus lähtutakse loomapidamisel lisaks käesolevale eeskirjale ka korteriühistu põhikirjast, kodukorrast, ühise tegevuse lepingust ja muudest elamu ühist haldamist käsitlevatest dokumentidest.
(6) Kaasomandis olevas korteris võib looma pidada kõigi korteris elavate täisealiste isikute nõusolekul. Korterelamu üldkasutatavates ruumides ja territooriumil loomaga viibides on loomapidaja kohustatud järgima korteriomanike kokkuleppel kehtestatud korda ja avalikku korda.
(7) Kui loomapidajaks on juriidiline isik, on tal kohustus määrata looma heaolu eest vastutav isik.
(8) Loomaomanik peab välistama looma poolt kaaskodanike või teiste loomade häirimise või ohustamise või neile kahju tekitamise.
§ 4. Loomaga avalikus kohas viibimine
(1) Looma tohib viia avalikku kohta jalutusrihmaga või kandmisvahendis, tagades inimeste ja teiste loomade ohutuse. Loomapidaja peab tagama järelevalve käitumise poolest ohtliku koera üle, kes peab avalikus kohas viibimisel kandma suukorvi.
(2) Jalutusrihmaga ohjamata koeraga võib avalikus kohas viibida inimasustusest eemalasuvates kohtades ning koerte treenimisaladel, kui on tagatud loomapidaja pidev järelevalve koera üle ning võimalus koer vajaduse korral koheselt jalutusrihma külge kinnitada.
(3) Koeral on lubatud jalutusrihmata viibida avalikus kohas vaid teenistusülesannete täitmisel ja jahipidamisel jahikoera passi omava koeraga.
(4) Ühistranspordis peab koer olema ohjatud jalutusrihmaga ja kandma suukorvi välja arvatud koerad kes on süles või kandmisvahendis.
(5) Kasse on lubatud ühistranspordis vedada kandmisvahendis, mis ei ohusta looma tervist ja on põgenemiskindel.
(6) Looma jätmine järelevalveta avalikku kohta on üldjuhul keelatud. Koera tohib jätta avalikku kohta mitte kauemaks kui pooleks tunniks suukorviga ja lahtipääsemist välistaval viisil, mis ei ohustata koera tervist, avalikku korda, liiklust, inimesi ja loomi.
(7) Loomapidaja ei või loomaga viibida avalikus kohas, kuhu on paigutatud vastav loomaga viibimist keelav märk.
(8) Käesoleva paragrahvi lõigete 1, 4 ja 7 nõudeid ei rakendata vaegnägija juhtkoera ja teenistusülesannet täitva erikoolituse saanud teenistuskoera kohta.
§ 5. Loomapidaja kohustused
(1) Loomapidaja on kohustatud:
1) tagama loomale liigikohased pidamistingimused, piisavas koguses vett ja toitu;
2) järgima veterinaar-, sanitaar- ja hügieeninõudeid, sealhulgas koheselt koristama looma poolt tekitatud reostuse avalikus kohas;
3) võtma tarvitusele meetmed välistamaks looma ärajooksmise ja inimestele või teistele loomadele kallaletungimise võimaluse;
4) looma kadumisel viivitamata korraldama looma otsimist ning teavitama looma kadumisest lemmiklooma registri registripidajat ja varjupaika;
5) looma teadmata põhjusel hukkumisel pöörduma veterinaarasutuse või litsentseeritud veterinaararsti poole hukkumise põhjuste selgitamiseks;
6) inimest või teist looma hammustanud ebaloomuliku käitumisega või marutaudikahtlusega loomast koheselt teatama piirkonna veterinaararstile või veterinaarasutusse;
7) laskma marutaudi vastu vaktsineerida kolme kuu vanuse looma ja hilisemad vaktsineerimised tegema veterinaararsti poolt määratud tähtajal. Loomapidaja on kohustatud pädeva ametiisiku nõudmisel esitama talle vaktsineerimist kinnitava tõendi;
8) järgima muid õigusaktidega loomapidamisele kehtestatud nõudeid.
(2) Loomapidajal on keelatud:
1) viia looma üldkasutatava asutuse ruumi või territooriumile või kuhu on paigaldatud vastavad keelumärgid;
2) viibida loomaga rahvakogunemistel ja avalikel üritustel, va selleks ettenähtud kohtades;
3) lubada loomal reostada hoone ühiskasutuses olevaid ruume ja territooriumi;
4) ujutada ja pesta looma avalikes supluskohtades ja purskkaevudes;
5) nakkusohtlikult haige looma viimine avalikku kohta.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punkti 2 ja 3 nõudeid ei rakendata vaegnägija juhtkoera ja teenistusülesandeid täitva erikoolituse saanud teenistuskoera kohta.
§ 6. Looma vaktsineerimine, registreerimine ja märgistamine
(1) Loomapidaja on kohustatud tagama looma märgistamise tegevusluba omava veterinaararsti poolt paigaldatava mikrokiibiga.
(2) Loom peab olema registreeritud Räpina valla lemmikloomade registris.
(3) Loomaomanik peab tagama looma mikrokiibiga märgistamise ja registreerimise hiljemalt kümne päeva jooksul arvates päevast, mil loom sai kolmekuuseks.
(4) Omandatud märgistamata ja registreerimata täiskasvanud loom tuleb märgistada ja registreerida kümne päeva jooksul arvates omandamise päevast. Kui loom on eelnevalt lemmikloomade registris registreeritud, siis kohustub uus omanik teavitama registripidajat looma omaniku vahetumisest ja uue omaniku andmetest kümne päeva jooksul omandamise päevast.
(5) Loomapidaja on looma registreerimisel kohustatud esitama registripidajale looma vaktsineerimistõendi. Kui loom ei ole vaktsineeritud, siis on loomapidaja kohustatud laskma looma enne registrisse kandmist veterinaararstil vaktsineerida.
(6) Looma märgistamisel ja registreerimisel esitab omanik järgmised andmed:
2) looma liik, tõug, sugu, nimi, sünniaeg või vanus, värvus, eritunnused või looma kirjeldus;
3) andmed mida näeb ette registri pidamise kord.
(7) Looma surmast peab omanik 14 päeva jooksul teavitama lemmikloomaregistri registripidajat.
(8) Loomapidaja on registreerimisel kohustatud tasuma registreerijale registreerimistasu. Registreerimistasu suuruse kehtestab vallavalitsus oma korraldusega.
(9) Räpina Vallavalitsus avaldab lemmikloomade registriandmete sisestamiseks ja töötlemiseks volitatud isikute (registri volitatud töötlejate) nimekirja valla veebilehel www.rapina.ee
§ 7. Hulkuvad loomad
(1) Hulkuvate loomade püüdmist, omaniku kindlakstegemist, varjupaika toimetamist, varjupaigas pidamist, uue omaniku otsimist ning loomade hukkamist korraldab varjupaiga pidaja. Varjupaiga pidaja peab esitama nõudmisel vastavate volituste olemasolu tõendava dokumendi.
(2) Hulkuvad loomad püütakse kinni omaniku kindlakstegemiseks ja omanikule tagastamiseks. Varjupaiga pidaja on hulkuva looma kinnipüüdmisel kohustatud kontrollima looma märgistust loomapidaja kindlakstegemiseks. Kui märgistuse abil on võimalik loomapidaja kindlaks teha või kui varjupaiga pidajale on loomapidaja teada, siis on ta kohustatud viivitamata teatama loomapidajale looma leidmisest. Kui loomapidajat ei ole võimalik kindlaks teha, loomaomanikuga ei ole võimalik kontakteeruda või kui identifitseeritud looma ei ole võimalik loomaomanikule kohe tagastada, siis toimetatakse loom varjupaika.
(3) Hulkuva looma püüdmise ja varjupaika toimetamise kulud tasub loomapidaja varjupaiga pidajalt või Räpina Vallavalitsuselt vastava nõude saamisel.
(4) Hulkuva looma pikemaajalist (kestusega üle 1 kuu) söötmist ja jootmist ning samaaegselt alalise võimaluse loomist looma viibimiseks oma elu- või abiruumides või õuealal, aga ka korterelamu üldkasutatavates ruumides käsitletakse loomapidamisena ja sellega tegelevale isikule laienevad loomakaitseseadusega ja käesoleva määrusega loomapidajale pandud kohustused. Nimetatud kohustusi ei teki kui isik on vallavalitsust hulkuvast loomast teavitanud.
§ 8. Loomade varjupaik
(1) Varjupaika toimetatud looma kontrollitakse viivitamata haiguste tuvastamiseks, loom paigutatakse karantiini.
(2) Kui hulkuv loom ei ole identifitseeritav, tuleb omaniku kindlakstegemist alustada viivitamatult peale looma varjupaika toomist. Looma omaniku leidmiseks avaldatakse looma välimuse kirjeldus, leidmise koht ja aeg, soovitavalt ka looma pilt varjupaiga ning Räpina valla veebilehel.
(3) Varjupaik on kohustatud pidama looma varjupaigas vähemalt 14 päeva pärast looma kohta teabe avalikustamist. Kui selle aja jooksul ei ole loomapidajat leitud, võib looma üle anda uuele omanikule. Kui loomale ei ole leitud uut omanikku või asenduskodu, võib looma hukata.
(4) Omanikuga looma varjupaigas pidamise, sealhulgas veterinaarülevaatuse kulud tasub loomapidaja. Samuti on ilma mikrokiibita varjupaika toimetatud looma omanik kohustatud looma kättesaamisel tasuma looma registreerimise ja märgistamise kulud. Loomapidaja väljendatud tahteavaldus loomast loobuda ei vabasta loomapidajat kulude kandmise kohustusest.
(1) Alates 1. jaanuarist 2012 peavad loomad kandma märgistusena mikrokiipi, mille paigaldab tegevusluba omav veterinaararst ja mis kannab kordumatut registreerimisnumbrit. Käesolevat sätet ei rakendata koerte osas, kes kannavad Räpina valla lemmikloomaregistri kehtivat registreerimisnumbrit kaelarihmal.
(2) Käesoleva eeskirja rikkumise eest on kehtestatud vastutus vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 663, loomakaitseseadusele ja loomatauditõrje seadusele.
(3) Eeskirja nõuete täitmise üle teostavad kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 664 lõike 2 alusel järelevalvet ja rikkumisega seotud väärtegude kohtuvälised menetlejad on Räpina Vallavalitsus ja Räpina Politseijaoskond volitatud isikute kaudu.
(4) Tunnistada kehtetuks Räpina Vallavolikogu 28.05.2003. a määrus nr 17 „Räpina valla koerte ja kasside pidamise eeskiri“.
(5) Määrus jõustub 1. juunil 2011. a.