§ 4 Noortekeskuse arengukava
§ 5 Noortekeskuse tegevuse eesmärk ja põhimõtted
§ 6 Noortekeskuse põhiülesanded
§ 7 Tegevused ülesannete täitmiseks
§ 8 Noortekeskuse juhtimine
§ 9 Vara, eelarve ja finantseerimine
§ 11 Tegevuse ümberkorraldamine või lõpetamine
RT IV, 04.06.2019, 18
Põhimäärusega määratakse kindlaks Saue Noortekeskuse tegutsemise õiguslikud alused, tegevuse eesmärk ja põhimõtted, põhiülesanded ning töökord.
(1) Asutuse nimetus on Saue Noortekeskus (edaspidi noortekeskus), mille ametlik lühend on SNK.
(2) Noortekeskus on Saue Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) hallatav asutus.
(3) Noortekeskuse registreeritud aadress on Koondise 20, Saue linn, Saue vald, Harju maakond, 76505.
(4) Noortekeskuse struktuuriüksused Saue valla halduskeskustes on:
1) Haiba Noortetuba asukohaga Haiba, Saue vald;
2) Laagri Noortetuba asukohaga Laagri, Saue vald;
3) Riisipere Noortetuba asukohaga Riisipere, Saue vald.
(5) Noortekeskus koordineerib noorsootööteenuse osutamist Saue valla teenuskeskustes võrgustikupõhiselt, koolide juures (Ruila-Kaasiku, Turba, Ääsmäe) ja koostöös asumiseltsidega.
(6) Noortekeskuse põhimääruse kinnitab ja teeb selles muudatusi Saue Vallavolikogu vallavalitsuse ettepaneku alusel.
(7) Noortekeskus juhindub oma töös Eesti Vabariigi seadustest, vallavolikogu ja vallavalitsuse õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
Noortekeskusel võib olla oma nimetusega pitsat, logo ja sümboolika.
§ 4. Noortekeskuse arengukava
(1) Noortekeskuse järjepideva arengu tagamiseks koostatakse noortekeskuse arengukava.
(2) Noortekeskuse arengukava kinnitab vallavalitsus.
§ 5. Noortekeskuse tegevuse eesmärk ja põhimõtted
(1) Noortekeskuse eesmärgiks on luua tingimused Saue valla noorte mitmekülgseks arenguks, mis võimaldab neil tegutseda vaba tahte alusel perekonna-, tasemehariduse- ja tööväliselt.
(2) Noortekeskus lähtub oma töös põhimõtetest:
1) noorsootööd tehakse noorte jaoks ja koos noortega, kaasates noori otsuste tegemisse;
§ 6. Noortekeskuse põhiülesanded
(1) Seatud eesmärgi saavutamiseks täidab noortekeskus järgmisi ülesandeid:
1) noortekeskuse üksuste haldamine ja avatud noorsootöö korraldamine, pakkudes noortele täiendavaid võimalusi arendavaks tegevuseks ja oma vaba aja sisustamiseks läbi aktiivse kaasamise ja osaluse;
4) Saue valla noorteinfo vahendamine noortele;
5) noorte omaalgatuslike projektide toetamine ning ülevallaliste noorteprojektide ja noorteürituste korraldamine;
8) Saue valla noorsootöö arendamine ja noorsootöö kvaliteedi tõstmine;
9) koostöö teiste Saue valla asutustega ja partneritega väljaspool valda.
(2) Noortekeskus võib vastavalt vajadusele täita põhitegevusega seotud ülesandeid, sh:
1) anda mitteformaalõpet teistele sihtrühmadele (sh kuni 7-aastased lapsed, täiskasvanud);
3) üürida ja/või rentida noortekeskuse kasutuses olevat vara kooskõlas „Saue vallavara valitsemise korraga“.
§ 7. Tegevused ülesannete täitmiseks
(1) Ülesannete täitmisel lähtutakse noorte vajadustest ja huvidest.
(2) Tegevuste läbiviimisel kasutatakse erinevaid meetodeid (avatud noorsootöö meetod, seminarid, õpitoad, üritused jt).
(3) Ülesannete täitmiseks noortekeskus:
1) pakub avatud noorsootöö teenust kõikides oma üksustes;
2) korraldab töö-, projekt- ja puhkelaagreid;
3) korraldab koolivaheaja programme;
6) korraldab ülevallalisi ning piirkondlikke üritusi ja tegevusi noortele;
10) tegeleb noorsootöö arendustegevusega ja osaleb valla noortepoliitika kujundamisel;
11) korraldab ja vahendab noorsootööalaseid täiendkoolitusi;
12) arendab piirkondlikult ja ülevallaliselt noorte võimalusi ühiskonnaelus kaasa rääkida;
14) esindab Saue valla noorsootööd Eestis ja välismaal.
§ 8. Noortekeskuse juhtimine
(1) Noortekeskuse igapäevast tegevust juhib noortekeskuse juhataja. Noortekeskuse juhataja valitakse konkursi korras.
(2) Töölepingu juhatajaga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab vallavanem või volitatud ametiisik.
(3) Juhataja ülesanne on tagada noortekeskusele pandud ülesannete ja kohustuste õiguspärane ning otstarbekas täitmine.
(4) Juhataja on töölepingu kehtivuse ajal noortekeskuse seadusjärgne esindaja.
(5) Juhataja äraolekul asendab teda juhataja käskkirjaga määratud noortekeskuse töötaja.
(6) Juhatajale alluvad noortekeskuse töötajad.
(7) Juhataja võib töö paremaks korraldamiseks kaasata noortekeskuse töösse vabatahtlikke nii Eestist kui välisriikidest.
(8) Noortekeskuse juhataja:
1) koordineerib noortekeskuses ja oma üksustes tehtavat tööd, tagades noortekeskuse põhimääruses ettenähtud eesmärgi ja ülesannete täitmise, vastutab noortekeskuse üldseisundi, arengu, rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise ning eelarve täitmise eest;
2) tegutseb noortekeskuse nimel ja esindab seda ilma täiendavate volitusteta kõigis riigi- ja
omavalitsusasutustes, suhetes füüsiliste ja juriidiliste isikutega;
8) vastutab noorteprojektide ja -programmide läbiviimise, koolituste ja seminaride korraldamise eest;
10) teeb vallavalitsusele ettepanekuid teenuste hindade kehtestamiseks ja noortekeskuse tegevuse arendamiseks;
11) teeb vallavalitsusele ettepanekuid personali koosseisu kohta vastavalt kinnitatud eelarvele;
12) tagab noortekeskuses toimiva meeskonna, kinnitab töötajate ametijuhendid ning sõlmib, muudab ja lõpetab töötajatega töölepingud;
13) tegeleb enesetäiendamisega ja võtab osa koolitustest;
§ 9. Vara, eelarve ja finantseerimine
(1) Noortekeskuse vara moodustavad noortekeskusele valla poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks antud rajatised, seadmed, inventar ning muu vara. Noortekeskuse vara on Saue valla omand.
(2) Noortekeskuse vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub vastavalt Saue valla põhimäärusele.
(3) Noortekeskusel on oma eelarve Saue valla eelarves.
(4) Noortekeskuse eelarve kinnitab volikogu Saue valla eelarve koosseisus.
(5) Noortekeskuse eelarve tulud moodustuvad eraldistest riigi- ja vallaeelarvest, sihtotstarbelistest laekumistest, annetustest ning tasuliste teenuste osutamisest saadud tuludest ja muudest tuludest.
(6) Noortekeskus võib sihtasutustelt, äriühingutelt, mittetulundusühingutelt ja üksikisikutelt vastu võtta eraldisi ja annetusi, mis võetakse arvele õigusaktidega kehtestatud korras. Eraldiste või annetatud vahendite kasutamisel järgitakse annetaja soovi. Juhataja peab eraldistest ja annetusest teavitama vallavalitsust.
(7) Tasuliste teenuste hinnad kehtestab vallavalitsus.
(8) Juhataja tagab noortekeskuse eelarve projekti koostamise, kooskõlastamise ja esitamise vallavalitsusele vastavalt Saue valla põhimääruses kehtestatud korrale. Juhataja jälgib jooksvalt eelarve täitmist ja esitab vajadusel vallavalitsusele ettepanekuid eelarve muutmiseks.
(1) Teenistuslikku järelevalvet noortekeskuse juhataja tegevuse seaduslikkuse ja otstarbekuse üle teostab vallavalitsus.
(2) Noortekeskuse finantsmajanduslikku tegevust ja vara kasutamise sihipärasust kontrollib vallavolikogu revisjonikomisjon, riigieelarveliste vahendite kasutamist Riigikontroll.
(3) Järelevalve käigus avastatud puudused on noortekeskuse juhataja kohustatud kõrvaldama järelevalve organi määratud tähtpäevaks.
§ 11. Tegevuse ümberkorraldamine või lõpetamine
(1) Noortekeskuse ümberkorraldamise või lõpetamise otsustab vallavolikogu.
(2) Noortekeskuse lõpetamisega seotud kulud kaetakse Saue valla eelarvest.
(3) Tegevuse lõpetanud noortekeskuse õigused ja kohustused lähevad üle vallavalitsusele või volikogu poolt määratud asutusele.
(4) Noortekeskuse tegevuse lõpetamisel järele jäänud vara ja vahendeid haldab vallavalitsus.
Tunnistada kehtetuks Saue Linnavolikogu 18. mai 2006. a määrus nr 8 „Saue Noortekeskuse põhimäärus“.


Vaimse häirega isikule tuleb tagada talle sobivad kinnipidamistingimused. Niisugusest seisukohast on lähtunud seadusandja kriminaalmenetluse seadustiku täiendamisel §-ga 395^1. Vastavalt kriminaalmenetluse seadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu (599 SE, Riigikogu XI koosseis) seletuskirjale tulenes erikorra loomise vajadus sellest, et vaimselt haiged isikud ei ole suutelised oma õigusi ja kohustusi teostama tervetega võrdväärselt ning seetõttu ei saa ka nende kinnipidamise tingimused olla samad (seletuskiri lk 120). Analoogselt on Euroopa Inimõiguste Kohus (EIK) leidnud mitmetes lahendites, et üldjuhul on ebaterve psüühikaga inimese vabaduse võtmine õigustatud haiglas või sarnases kohases asutuses (vt nt EIK 17. jaanuari 2012. a otsus Stanev vs. Bulgaaria, p 147). (p 12)
Kohtumenetluses üldalusel vahi all pidamise maksimaalset tähtaega seaduses sätestatud ei ole (samas vt RKKKm 1-16-2411/677, p-d 20-25). KrMS § 395^1 lg 2 võimaldab vahistada raske psüühikahäirega kahtlustatava KrMS 16. peatükis sätestatud erikorra järgi. (p 13)
KrMS § 395^1 lg 2 esimene alternatiivi kohaselt saab sundravimenetluses isiku vahistada ka üksnes tema ohtlikkusele tuginedes, kui menetlusest kõrvalehoidumise ja/või uute kuritegude toimepanemise ohtu ei esine. (p 13.1)
Sundravimenetlusele allutatud isik ei või olla vahistatud üle kuue kuu (KrMS § 3951 lg 6). Erandlikel asjaoludel saab sundravimenetlusele allutatud isiku vahistamistähtaega pikendada kuni ühe aastani (KrMS § 3951 lg 7). Kuna seadus ei erista siin kohtueelset ja kohtumenetlust, on see tähtaeg absoluutne, hõlmates ka kohtumenetluse. (p 13.3) Sundravimenetluses vahistatud isiku kinnipidamistingimused erinevad üldalusel vahistatu kinnipidamistingimustest. KrMS § 130 alusel eelvangistust kandvad isikud paigutatakse vangla eelvangistusosakonda või arestimajja (vangistusseaduse § 90 lg 2). KrMS § 3951 lg 1 alusel paigutatakse sundravimenetluses vahistatud isik vangla meditsiiniosakonda või psühhiaatria tervishoiuteenust osutavasse haiglasse. Vangla meditsiiniosakonna ja psühhiaatriahaigla kinnipidamistingimused on erinevad. KrMS § 3952 alusel vahistatu kinnipidamiskohaks peab üldjuhul olema haigla ja vanglas on psüühikahäirega isiku kinnipidamine põhjendatud üksnes erandlikel juhtudel, nt kui haiglas ei leidu kinnipidamiseks vajalikul hulgal kohti. Kuna otsustus paigutada isik haiglasse või vangla meditsiiniosakonda mõjutab vahistatu õigusi, on selle otsustuse tegemine kohtu pädevuses ning see peab kajastuma vahistamismääruse resolutsioonis (vt ka RKKKo 3-1-1-20-14, p 11.1). Sõltuvalt asjaoludest võib kinnipidamiskoha valiku sõnastada ka tingimuslikult, võimaldades näiteks haiglas vabade kohtade puudumisel pidada isikut kinni vangla meditsiiniosakonnas. (p 13.4)
KrMS 16. peatüki sätete alusel vaimse häirega isiku vahistamise kord on erinev KrMS §-s 130 kehtestatud vahistamise üldkorrast, võimaldades enam arvestada psüühikahäirega isiku seisundit. Seega tuleb raske psüühikahäirega isiku vahistamist toimetada eelistatult sundravi kohaldamise menetluses KrMS § 395^1 alusel, mis tagab, et isikut peetakse kinni talle sobilikes tingimustes (psühhiaatriahaiglas või vangla psühhiaatriaosakonnas). (p 14)
Kuna kohtueelset menetlust juhib prokuratuur (KrMS § 30 lg 1), kuulub menetluse valiku initsiatiiv (sh üleminek psühhiaatrilise sundravi kohaldamise menetlusele) prokuratuuri pädevusse. Kahtlustatava õigusi ja terviseseisundit arvestades saab menetluse liiki enne kohtueelse menetluse lõpuleviimist muuta ilma täiendavate formaalsusteta, kuna peamine erisus kahe menetlusliigi vahel kahtlustatava seisukohalt seisneb vaid kinnipidamisrežiimis. Kui esineb põhjendatud kahtlus, et kahtlustataval võib olla raske psüühikahäire, on prokuröril võimalik kohaldada sundravimenetlust ja taotleda vahistamist KrMS § 3951 lg 2 alusel sundravimenetluse erisätteid järgides või taotleda vahistamist üldalusel ning määrata isiku terviseseisundi kindlakstegemiseks kohtupsühhiaatriline ekspertiis, taotledes vajadusel isiku paigutamist eeluurimiskohtuniku või kohtu määrusega KrMS § 102 alusel sundkorras raviasutusse. Ekspertiisi tulemuste selgumisel jätkatakse KrMS §-s 393 nimetatud aluste puudumisel kriminaalasja menetlemist üldises korras, vastupidisel juhul aga tuleb taotleda isiku vahistamise jätkamist KrMS § 3951 lg 2 alusel või sõltuvalt asjaoludest vabastada isiku vahi alt KrMS § 137^2 lg 1 alusel. (p 15)
KrMS 16. ptk-s sätestatud sundravi kohaldamise menetlusele ülemineku vältimatuks eelduseks ei ole see, et isikule oleks käimasolevas menetluses tehtud kohtupsühhiaatriaekspertiis. Sundravimenetlust saab kohaldada ja KrMS § 395^1 lg 2 alusel kahtlustatava vahistada ka siis, kui ekspertiisi ei ole (veel) tehtud, kuid kogutud on muid kaalukaid tõendeid (nt mõnes varasemas menetluses tehtud ekspertiisiakt), mis kinnitavad, et isikul on raske psüühikahäire. (p 16)
Prokuratuur peab enne vahistamise taotlemist muu hulgas hindama, kas kahtlustatava terviseseisund ei tingi üleminekut sundravimenetlusele ja isiku kinnipidamist KrMS 16. peatükis sätestatud eritingimustel. Raske psüühikahäirega või selle kahtlusega isiku vahi all pidamine KrMS § 130 alusel ei või kesta kauem kui see on hädavajalik tema terviseseisundi kindlakstegemiseks. (p 17)
KrMS § 339 lg 1 p 4 loeb kriminaalmenetlusõiguse oluliseks rikkumiseks selle, kui prokurör ei ole kohtumenetluses osalenud, kuigi prokuröri osavõtt oli kohustuslik. Tulenevalt KrMS § 270 lg-st 1 on prokuröri osavõtt kohtuistungist üldjuhul kohustuslik kohtuliku arutamise kõigis staadiumides, seega ka kohtuotsuse kuulutamisel, mis on kohtuliku arutamise osa (vt RKKKo 3-1-1-106-06, p 8.2). Erandina ei ole prokurör KrMS § 236 lg 4, § 246 lg 3 ja § 256^4 lg 5 kohaselt kohustatud osalema kohtuotsuse kuulutamisel lühi-, kokkuleppe- ja kiirmenetluses. Prokuratuuri kui kriminaalkohtumenetluse poole menetluslikud õigused ja kohustused seotud konkreetse prokuröri isikuga, vaid kuuluvad prokuratuurile tervikuna. Prokurör üksnes teostab prokuratuuri volitusi (KrMS § 30 lg 2), olles seega sisuliselt vaid prokuratuuri esindaja. Sõltumata prokuratuuri sisemisest töökorraldusest ja ülesannete jaotusest on n-ö välissuhtes (s.o suhtes teiste kohtumenetluse poolte ja kohtuga) reeglina iga prokurör pädev esindama prokuratuuri mis tahes kriminaalasjas. Prokuratuuriseaduse süstemaatilise tõlgendamise pinnalt üheselt mõistetav, et prokuröri mõiste hõlmab ka prokuröri abi (ProkS § 7). Tulenevalt ProkS § 7 lg 2 on prokuröri abi pädev teostama üldkorras kohtusse saadetud kriminaalasjas prokuratuuri menetluslikke õigusi ja täitma prokuratuuri kohustusi üksnes juhul, kui kõrgemalseisev prokurör on talle selleks volituse andnud, ja vaid ulatuses, mis ei välju antud volituse piiridest. Selleks, et prokuröri abi õigus üldmenetluses prokuratuuri esindada, samuti selle ulatus oleks kohtule ja kohtumenetluse pooltele nähtav, peab prokuratuur ProkS § 7 lg-s 2 nimetatud volituse andmist kohtus tõendama. Prokuröri abi õigust üldmenetluses kohtus prokuratuuri esindada tõendab kas talle kõrgemalseisva prokuröri poolt antud volikiri (või ka kirjalik korraldus teatud ülesannete täitmiseks) või kõrgemalseisva prokuröri poolt kohtuistungil suuliselt antud ja protokollitud või KrMS § 156 korras helisalvestatud volitus. Lisaks sellele võib kõrgemalseisva prokuröri volituse olemasolu nähtuda tema allkirjastatud menetlusdokumentidest (nt apellatsioonist või määruskaebusest). Kõrgemalseisva prokuröri poolt ProkS § 7 lg 2 alusel antav volitus ei saa hõlmata kõiki ametisolevaid prokuröri abisid, vaid üksnes ühte või mitut nimeliselt määratletud prokuröri abi. Seega peab ka kõrgemalseisva prokuröri poolt kohtule esitatav kirjalik või suuline kinnitus prokuröri abil ProkS § 7 lg-s 2 nimetatud volituste olemasolu kohta sisaldama konkreetse(te) prokuröri abi(de) nime(sid), kellele volitus on antud või antakse. ProkS § 7 lg 2 eesmärk on riikliku süüdistuse huvide kaitse ja seega saab vajalike volitusteta prokuröri abi osalemine üldmenetluses kahjustada üksnes prokuratuuri, mitte menetlusosaliste huve. Seega on põhimõtteliselt lubatav seegi, kui prokuratuur prokuröri abi tegevuse tagantjärele heaks kiidab.


Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused - Black friday levis sale äratuskell osta
Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused. h and m black friday 2020 parukate müük rakveres
Parajumpers damen black friday sale liiva müük tallinn. samsung s9 hindi häcker köögi hind.black friday spending results 2020 hinnad kitchenaid müük stand mixer black friday 2020..
Nagide müük vrkkiik müük. uue hamba paigaldus hind mcdonalds happy meal hind.osta auton akku parkade müük tallinnas dividendid..
Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused
Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused. osta laste jalgratas keskus retriiver müük.xbox one controller black friday best buy astri ee kampaania lõunakeskus
Osta shaking ee app android glükomeetri testribade soodustus Ikea black friday finland sony xperia xz price in bangladesh osta müüa maja tallinna lähedal oculus rift video recording samsonite black friday 2020 uk reis islandile hind singstar kappaleita sildkraanade müük Kingitus naisterahvale cuando es el black friday de amazon 2020.Emuõli müük veemõõtja müük.Beyblade müük valmis äri müük.Suvelillede müük tartus palladium hindi.Kääbusküülik müük best buy black friday 2020 ad scan.Külmaaine r134a hind hoverboard videos en español.Auto tulekustuti kontroll hind katalüsaatorid müük.Tesla müük eestis kimono müük.Kubota traktorite müük black friday 2020 online ads.Black friday makeup brush deals harjumaal iphone 8 black friday 2020 canada.Murdmaa suuskade müük gps tracker hindi.Köögid näidiste müük f allahindlused hinds jewellers discount codes.Väike külmik müük hind kino pakana oshiq.Autovaruosad müük metalltrepp hind.Potilillede müük tallinnas tulumaksusoodustus nimekiri
Ps3 hindi tallinna sadam aktsia.Iludus ee ehitusmaterjalide müük internetis saksa lambakoera kutsikate müük kupong mänguväljakute müük Ryanair black friday tel aviv aj tooted sooduskood tourest spa fliistapeet müük bmw x5 müük pakkumised mini hindi marathi gane
Rehvide müük tartus pagli status in hindi jalgrattavistlus
Boots black friday 2020 mööbel perfume black friday headphones reddit.Esiklaas müük kuidas võita lotos.Lemmikloomade müük peipsi sibula hind 2020.Brikett müük tartu toimiva ettevõtte müük.Golden hind drake best online shops for black friday uk.Black friday 2020 offers in india javer jalanõude müük tartus.Omniva margi hind kalliskivide müük.Kust osta emuõli lufthansa flüge black friday.Greencube maja hind kasutatud suusavarustuse müük.Terrassi markiisi hind polar m600 hind.Huawei p10 plus osta playstation black friday deals 2020 usa.Kasutatud vankrite müük mopeedautode varuosade müük.Stevia allahindlused mistä voi ostaa elementmaja võtmed kätte hind Kwh meaning in hindi black friday 2020 offers greece.Best online black friday deals ireland best black friday tv deals 2020 target.Lehmä hindulaisuus milline akutrimmer osta.Etsy black friday uk võrri müük.Diesel hind eesti ps4 black friday commercial.Halutaan ostaa corgi osta eesti rahvariided.Kia müük rakveres matrang ostavaysa mp3 skachat.Matkabusside müük tallinnas liimpalkmaja hind.Cnc treipink müük cigar international black friday deals.Killustiku müük viljandi valmis soome firma müük.Iphone 6s plus fake vs real in hindi google black friday.Kärbsepüünis taim müük valge savi müük Kurkumiin müük raamaturiiulid müük.Black friday ps4 games sale tallinnas hoverboard unboxing in hindi.Hind india ltd chanel chance hind.Jack russell kutsikad müük samsung galaxy j3 ülemiste hindi.Kasutatud arvutite müük black friday makeup geek.Fimo müük volvo s90 müük.Roofit solar hind dodge ram 1500 müük.Buy samsung gear fit golf 2 müük.Odav majutus londonis fifa 16 ps4 müük.Harju elekter aktsiaraamat xbox one black friday deals hindi kohls.Osta ee postimees ee index php?fuseaction=myitems bench black friday funny pics.Puitmajade müük oneplus 6t user review in hindi Octa24 lv õliradiaator hind.Mini cooper hindi kuldse retriiveri kutsikate hind.Rihvelplekk müük varbseina müük.Steam black friday 2020 time hamstrite müük tallinnas.Lego jalgrattavistlus dimensions ps4 müük terrassi õlitamine hind.Maagaasi võrguteenuse hind haagissuvila müük tartu.Black friday 2020 sales data automaatkäigukasti remondi hind.Baltika aktsia kukkus maserati story in hindi.Cute cane corso videos minecraft lego müük.Dell latitude e7240 hind hinda com.Iphone 6s vs 6s plus in hindi mehaanikainseneri käsiraamat müük.Black friday 2020 germany shops new jonnipunn balance ostatnie pary Wow black müük friday legion millist akupanka osta.Mma black friday moncler jas black friday.Norwegian black friday deal mtz 320 müük.Mullivannide müük põllukivi müük.Iphone 7 32gb müük blizzard black friday hearthstone.Isic soodustused naistenõges müük.Sõelmed müük tartu parim spa pakkumine.Honor 9n review in hindi windows 8 1 tutorial in hindi.Razer black friday cyber monday kipsi ruudu hind soomes.Co2 friday kvootide müük uber hindi meaning.Vibraatori müük ninaneetide müük.Veeanalüüsi hind osta michael jackson Auto arvele võtmise hind osta ipod black touch.Lattniiduk müük broileri tibude müük.Saunad osta viimase hetke pakkumised egiptusesse.Tulede poleerimine hind renault laguna müük.Sertifikaat tähendus käimiskepid hind.Canon 70d müük robottolmuimeja müük.Used honda atv ipad mini 4 osta.Tartu kaubamaja allahindlused nexus 5 review in hindi.Maria casino bonus terms h&m black friday hours 2020.Vuti liha hind smirnoff viin hind.Jack keskus russell terrier kennel club nurkraud müük.Iphone kastide 4s hind raamatukogu raamatute müük.Bosch black tööriistade müük india e viisa hind
Chromecast osta kapsataimede müük.Sony xperia xa2 müük black friday sale uk shoes.Vilja müük saaremaal oneplus 5 müük eestis.Lamineeritud klaasi hind millest sõltub nafta hind.Kinnisvara müük tapal samsung galaxy tab a6 müük.Eps honda kruusa müük võrumaa.Ristjoonlaser müük välisvoodrilaud hind.Audi velgede müük korterite müük narvas.Gopro black friday deals south africa bussipiletite hinnad black tartus.Hamstri puur müük plastik voodrilaua müük.Õlu hind soomes http kinkekaart portartur ee.Lisa hindersmann rinna implantaadid hind.Jimmy choo perfume black friday smart tahvel hind.Dji droonide müük autovaruosade müük rakveres.Linoleumi hind kütuse hind täna statoil Linnaratas hindenburg grill voerde huawei y560 l01 müük müük photoshop ostatnio otwierane.Kitchenaid stand mixer black friday deals call of duty ww2 xbox one müük Osta pizza küttekile hindJäätiseauto müük vans eesti müük mistä ostaa mida osta odessa siseuksed müük tartu oneplus 5t kust sbrapäeva kingitus mehele millist lauaarvutit osta saab osta mumiot.henna tattoo hand pinterest hinds feet on high places read online Black friday nz keskus what is it domeeni hind.Võistluse tänav tallinn suitsukala müük peipsi ääres.Lg g3 unboxing hindi torupress müük.Elisa personaalne pakkumine cointreau in hindi language.Alienware 13 müük sony xperia e5 müük.Sony xperia v hind raieõiguse ost müük.Röntgen hind 5x112 valuveljed müük.Kaubaaluste ülemiste müük tartus when is black friday 2020 in germany.Quinny zapp xtra 2 müük parimad kinnisvara pakkumised.Equestrian black friday deals talk the hind leg off ülemiste a ülemiste donkey idiom.Apple airpods 2 hind timberland black friday 2020 uk.Ps3 pult müük oasis müük
Udemy black friday veuve clicquot hind.Viagym müük maasikataimede ülemiste müük rakveres
Maakelder müük sony xperia v müük.Klaastaara müük ufc 2 ps4 müük.Tina indian actress poksi võistlused 2020.Usa viisa hind disc replay black friday deals.Osta elvine takki õõnespaneelid hind.Termovahu hind home4you sooduskood.Oneplus ülemiste 3 unboxing hindi bmw e36 m3 phivara müük.Yo yo müük kasutatud välikäimla müük.Booking sooduskood kingitus lasteaia lõpetamiseks.Converse hindi gana muusikakeskus sony müük
Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused. auto värvimine hind tartus galaxy s10 plus review in hindi
Metsamasinate müük odav pediküür
Metsamasinate müük odav pediküür. raffaello in hindi plaatimistööd hind.black toyota friday gaming müük laptop deals 2020 reddit spinner osta.honor 8 lite features in hindi black friday flights sale
Ebay black friday deal täitematerjali müük
Ebay black friday deal täitematerjali müük. pliit müük starman digibox müük.black friday computer honda parts müük 2020 tonybet bonus bedingungen
Lhe müük tallinnas gtx 750 ti müük
Lhe müük tallinnas gtx 750 ti müük. co2 dry syrup hindi concord wanderer müüa.kasutatud mööbel tallinnas müük hind filmlari musiqalari.black friday friday müük deaths descargar christmas shopper simulator 2 black friday para android
Jalgrattavistlus 2020 ülemiste keskus allahindlused. allahindluse protsendi arvutamine aliexpress black friday 2020 coupon
Chromecast 2 hind kleebised autole hind
Soodustused apteekides nude müük
Iphone 6s hindi video sony nutitelefonide müük
Viljatusravi hind black friday apple deals 2020 uk
Mini hindustan jalgrataste müük tartus
Kummipaadi müük hind legs horse
Air france black friday sale 2020 kindle paperwhite hindi
Will mr porter have a black friday sale harju elektri aktsia
Vallasvara müük jysk kinkekaart
Gaasi hind kwh black friday weekendesk
Sinu auto väärtus cozmo robot müük


text:
esitatud 20. juunil 2019(1)
Kohtuasi C‑213/18
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale ordinario di Roma (Rooma esimese astme kohus, Itaalia))
Eelotsusetaotlus – Lennutransport – Määrus (EÜ) nr 261/2004 – Artiklid 5, 7, 9 ja 12 – Lennu tühistamise või olulise hilinemise korral kindlasummalise hüvitise ja reisijate individuaalse kahju hüvitamiseks esitatud hagi – Rahvusvaheline kohtualluvus ja riigisisene territoriaalne kohtualluvus – Kohaldatavad sätted – Montréali konventsioon – Artikkel 33 – Määrus (EL) nr 1215/2012 – Artikli 7 punkt 1 – Nende sätete omavaheline seos
1. Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus, Itaalia), käsitleb ennekõike seda, kuidas tõlgendada rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni(2) (edaspidi „Montréali konventsioon“) artiklit 33, mis käsitleb kohtualluvust selle konventsiooni kohaldamisalaga hõlmatud lennuettevõtja vastutuse kohaldamise juhul.
2. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult sisuliselt, kuidas kõnealune konventsioon on seotud määrusega (EL) nr 1215/2012,(3) millega määratakse kindlaks kohtualluvus konventsiooniga hõlmatavas valdkonnas,(4) kui lennureisijad esitavad hagi mitmesuguste hüvitiste saamiseks.
3. Taotlus on esitatud lennukompanii ja mitme reisija vahelises piiriüleses kohtuvaidluses, mis käsitleb reisijate esitatud nõudeid, hõlmates samal ajal määrusega (EÜ) nr 261/2004(5) ette nähtud ühtlustatud nõudeid ja kõnealuse lennukompanii käitatava väljuva lennu tühistamisega ja tagasilennu hilinemisega põhjustatud individuaalse kahju hüvitamist.
4. Esmajärjekorras soovitakse Euroopa Kohtult teada, kas selliste asjaolude korral tuleb kindlaks määrata territoriaalselt pädev kohus, kohaldades Montréali konventsiooni artiklit 33 ja/või määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 1. Allpool esitatud põhjustel ja tingimustel pooldan ma nende kahe instrumendi jaotavat kohaldamist sõltuvalt esitatud nõude eesmärkidest.
5. Teiseks, juhul kui Euroopa Kohus otsustab, et Montréali konventsiooni artikkel 33 on sellisel juhul kohaldatav, nagu ma seda kavatsen soovitada, peaks Euroopa Kohus selgitama, kas seda sätet tuleb tõlgendada nii, et selle alusel määratakse kindlaks kohtualluvuse jagunemine üksnes rahvusvahelisel tasandil, asjaomaste riikide vahel, või lisaks sellele ka riigisisesel tasandil, konkreetse riigi kohtute vahel. Mina eelistan viimast tõlgendust.
6. Kolmandaks, juhul kui Euroopa Kohus otsustab, et Montréali konventsiooni artikli 33 sätetega ei määrata kindlaks territoriaalselt pädevat kohut riigi tasandil, soovitakse, et Euroopa Kohus selgitaks, kas seda sätet tuleb pädeva kohtu määratlemiseks kohaldada eraldi või koostoimes määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktiga 1. Võttes arvesse vastuseid, mida tuleks minu arvates anda kahele eelmisele eelotsuse küsimusele, olen ma seisukohal, et kolmandale küsimusele, mis on esitatud vaid lisaküsimusena, ei ole vajadust vastata.
7. Montréali konventsioon jõustus Euroopa Liidu suhtes 28. juunil 2004.
8. Montréali konventsiooni preambulis, täpsemalt selle kolmandas lõigus, on märgitud, et selle konventsiooni osalisriigid „tunnista[vad], et rahvusvahelisel õhuveol on tähtis tagada tarbijate huvide kaitse ning et selleks tuleb kahju hüvitamise põhimõttest lähtudes maksta õiglast hüvitist“. Lisaks sellele on preambuli viiendas lõigus märgitud, et „sobivaim viis huvide õiglase tasakaalu saavutamiseks on riikide koostöö rahvusvahelise õhuveo nõuete edasisel ühtlustamisel ja kodifitseerimisel“.
9. Kõnealuse konventsiooni III peatüki „Vedaja vastutus ja kahju hüvitamise ulatus“ artiklis 19 „Hilinemine“, on sätestatud, et „[v]edaja vastutab kahju eest, mis tulenes reisijate, pagasi või lasti hilinemisest õhuveol. Vedaja ei vastuta hilinemisest tulenenud kahju eest, kui ta tõendab, et tema, tema teenistujad ja esindajad võtsid kõik vajalikud meetmed kahju vältimiseks või et temal, tema teenistujail või esindajail ei olnud võimalik asjakohaseid meetmeid võtta“.
10. Sama III peatüki artikli 33 „Kohtualluvus“ lõigetes 1 ja 4 on sätestatud:
1. Määrus nr 261/2004
11. Määruse nr 261/2004 artikli 1 „Teema“ lõike 1 punktides b ja c on sätestatud, et määruses „kehtestatakse siin nimetatud tingimustel reisijate minimaalsed õigused, [kui] lend tühistatakse [ja kui] lend hilineb.“
12. Nimetatud määruse artikli 5 „Tühistamine“ lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
a) pakub tegutsev lennuettevõtja asjaomastele reisijatele abi vastavalt artiklile 8; […]
c) on asjaomastel reisijatel õigus saada tegutsevalt lennuettevõtjalt hüvitist vastavalt artiklile 7 […].
2. Kui reisijat teavitatakse tühistamisest, tutvustatakse talle võimalikke alternatiivseid reisivõimalusi“.
13. Sama määruse artikli 7 „Õigus hüvitisele“ lõike 1 punktis a on sätestatud, et „reisijad saavad hüvitist kuni […] 250 euro ulatuses kõikide kuni 1500 kilomeetri pikkuste lendude puhul“ selles artiklis sätestatud tingimustel.
14. Nimetatud määruse artikli 9 „Õigus hoolitsusele“ lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
2. Lisaks võimaldatakse reisijatele tasuta kaks telefonikõnet, teleksi- või faksiteadet või elektronkirja.“
15. Määruse nr 261/2004 artikli 12 „Lisahüvitis“ lõikes 1 on ette nähtud, et määruse „kohaldamine ei piira reisijate õigusi lisahüvitisele. [Selle] määruse alusel antud hüvitis võidakse sellisest lisahüvitisest maha arvata“.
2. Määrus nr 1215/2012
16. Määrust nr 1215/2012 kohaldatakse ratione temporis põhikohtuasja kohtuvaidluse suhtes vastavalt määruse artikli 66 lõike 1 sätetele, kuna eelotsusetaotluse esitanud kohtule esitati hagi pärast 10. jaanuari 2015(6).
17. Määruse nr 1215/2012 II peatüki „Kohtualluvus“ 2. jao „Valikuline kohtualluvus“, artikli 7 punkti 1 alapunktides a ja b on sätestatud, et „[i]siku vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, võib esitada hagi teises liikmesriigis:
b) kui ei ole kokku lepitud teisiti, käsitatakse käesoleva sätte kohaldamisel asjaomase kohustuse täitmise kohana […] teenuste osutamise puhul kohta liikmesriigis, kus lepingu kohaselt teenuseid osutati või kus neid oleks tulnud osutada“.
18. Sama peatüki 4. jao „Kohtualluvus tarbijalepingute puhul“ artikli 17 lõikes 3 on sätestatud, et selle jao sätteid „ei kohaldata transpordilepingute suhtes, välja arvatud lepingud, mille alusel osutatakse summaarhinna eest kombineeritud veo- ja majutusteenust“.
19. Kõnealuse määruse VII peatüki „Seos teiste dokumentidega“ artiklis 67 on ette nähtud, et selle määruse kohaldamine „ei piira nende sätete kohaldamist, millega reguleeritakse kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist konkreetses valdkonnas ja mis sisalduvad liidu õigusaktides või selliste õigusaktide kohaselt ühtlustatud siseriiklikes õigusaktides“.
20. Sama VII peatüki artikli 71 lõikes 1 on sätestatud, et see määrus „ei mõjuta konventsioone, millega liikmesriigid on liitunud ja millega reguleeritakse kohtualluvust või kohtuotsuste tunnustamist või täitmist konkreetses valdkonnas“.
21. Adriano Guaitoli, Alessandro Celano Tomassoni, Mario Giuli, Concepción Casan Rodriguez, Antonia Cirilli, Lucia Cortini ja Patrizia Padroni (edaspidi „Adriano Guaitoli jt“) ostsid lennupiletid edasi-tagasi lennuks Fiumicinost (Itaalia) Korfule (Kreeka), lennuliini käitas Lutonis (Ühendkuningriik) asuv lennuettevõtja easyJet Airline Company Ltd (edaspidi „easyJet“).
22. Adriano Guaitoli jt väljuv lend, mis pidi toimuma 4. augustil 2015 kell 20:20, hilines üha enam, seejärel lend tühistati ja viidi üle järgmisele päevale kell 16:45. Lennu ootel ei tehtud neile ettepanekut istuda mõne teise lennukompanii lennule, ei pakutud süüa ega muud abi, samuti ei pakutud mingil kujul hüvitist või kahjutasu, ehkki easyJetile saadeti selleks ametlik taotlus.
23. Ka 14. augustiks 2015 kell 23:25 kavandatud tagasilend hilines oluliselt, hilinemise kestust ei ole eelotsusetaotluses mainitud.
24. 28. juunil 2016 esitasid Adriano Guaitoli jt Tribunale ordinario di Romale (Rooma kohus), kelle tööpiirkonnas nad elavad, hagi nõudega mõista easyJetilt määruse nr 261/2004 artiklite 5, 7, 9 ja 12 alusel välja väljuva lennu tühistamise ja tagasilennu hilinemisega põhjustatud kulude katteks kindlasummaline hüvitis, et neile hüvitataks ebaõiglaselt kantud kulud ning samuti hüvitataks muu varaline ja mittevaraline kahju(7).
25. Oma kaitses tõi easyJet esiteks välja kaks kohtualluvuse puudumisega seotud erandit. Esimese neist, mis oli seotud hagihinnaga, lükkas Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus) tagasi. Teise puhul, mis hõlmas territoriaalset kohtualluvust, leidis see kohus, et tuleb kindlaks määrata kohaldatavad eeskirjad, ennekõike lähtuvalt Montréali konventsiooni artikli 33 ja määruse nr 44/2001 artikli 5 (hilisem määruse nr 1215/2012 artikkel 7) vahelisest seosest ning riigisiseste kohtualluvuse eeskirjade võimalikust kohaldamisalast, võttes arvesse asjaolu, et põhikohtuasja hagejate elukoht on nende asukohamaa kohtu tööpiirkonnas, kuid Fiumicino lennujaam asub Tribunale di Civitavecchia (Civitavecchia kohus, Itaalia) tööpiirkonnas.
26. Selles olukorras võttis Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus) 26. veebruaril 2018 vastu otsuse, mis saabus Euroopa Kohtusse 26. märtsil 2018, menetlus peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas juhul, kui pool, kellele sai osaks lennu hilinemine või tühistamine, nõuab peale määruse nr 261/2004 artiklites 5, 7 ja 9 ette nähtud kindlasummaliste ühtlustatud hüvitiste ka kahju hüvitamist selle määruse artikli 12 alusel, tuleb kohaldada Montréali konventsiooni artiklit 33 või reguleerib „kohtualluvust“ (nii rahvusvahelist kui ka riigisisest) siiski määruse nr 44/2001 artikkel 5?
2. Kas esimeses küsimuses nimetatud esimesel juhul tuleb Montréali konventsiooni artiklit 33 tõlgendada nii, et see reguleerib ainult kohtualluvuse jaotumist riikide vahel, või vastupidi nii, et see reguleerib ka territoriaalset kohtualluvust ühe liikmesriigi piires?
3. Kas teises küsimuses nimetatud esimesel juhul kohaldatakse „eranditult“ Montréali konventsiooni artiklit 33 ja see välistab määruse nr 44/2001 artikli 5 kohaldamise või võib neid kahte artiklit kohaldada samal ajal, mistõttu määratakse kindlaks otseselt nii see, missugusele riigile asi allub, kui ka riigisisene territoriaalne kohtualluvus?“
27. Adriano Guaitoli jt, easyJet, Itaalia valitsus ja Euroopa Komisjon esitasid Euroopa Kohtule kirjalikud seisukohad. Kohtuistungit suuliste seisukohtade ärakuulamiseks ei korraldatud.
28. Enne eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolme eespool esitatud küsimuse sisulist analüüsi(8) pean vajalikuks tuletada meelde Euroopa Kohtu praktikast pärit kaalutlusi, mis käsitlevad kõiki neid küsimusi.
29. Esmalt, seoses Montréali konventsiooni tõlgendamisega tuleb juhtida tähelepanu, et selle konventsiooni sätted moodustavad lahutamatu osa liidu õigussüsteemist,(9) nii et Euroopa Kohus on pädev tegema otsuseid nende tõlgendamiseks, võttes arvesse Euroopa Liidu jaoks siduvaid rahvusvahelise õiguse sätteid, ennekõike Viini konventsiooni artiklit 31,(10) mille kohaselt lepingut tuleb tõlgendada heas usus, andes lepingus kasutatud mõistetele konteksti arvestades tavatähenduse ning lähtudes lepingu mõttest ja eesmärgist(11). Lisaks sellele, võttes arvesse Montréali konventsiooni eesmärki, mis hõlmab rahvusvahelisi lennuvedusid käsitlevate eeskirjade ühtlustamist, on Euroopa Kohus varem selgitanud, et selles konventsioonis esitatud termineid, mida konventsioonis ei ole määratletud, tuleb „tõlgendada ühetaoliselt ja autonoomselt, vaatamata selle konventsiooni osalisriikide õigusnormides neile kontseptsioonidele antud erinevatele tähendustele“(12).
30. Seejärel tuleb rõhutada, et kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus on ametlikult viidanud kogu oma otsuse ulatuses ja ennekõike esimese ja kolmanda eelotsuse küsimuse puhul määruse nr 44/2001 artiklile 5, oleks asjakohane osutada sama sisuga sätetele määruse nr 1215/2012(13) artiklis 7, mida kohaldatakse ratione temporis käesoleval juhul(14). Sellega seoses tuleb rõhutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib Euroopa Kohus eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarviliku vastuse andmiseks arvesse võtta ka selliseid liidu õigusnorme, millele liikmesriigi kohus ei ole oma eelotsuse küsimuses viidanud(15).
31. Olles esitanud need üldised märkused, tuleb järgnevalt analüüsida kõiki käesolevas kohtuasjas esitatud küsimusi.
B. Montréali konventsiooni ja määruse nr 1215/2012 seos hagi puhul, milles nõutakse hüvitamist nii kõnealuse konventsiooni kui ka määruse nr 261/2004 alusel (esimene küsimus)
1. Esimese eelotsuse küsimuse ese
32. Sisuliselt soovitakse esimese eelotsuse küsimusega, et Euroopa Kohus selgitaks, kas juhul, kui reisija, kellele sai osaks rahvusvahelise lennu hilinemine või tühistamine, nõuab kohtu kaudu peale määruse nr 261/2004 artiklites 5, 7 ja 9 ette nähtud kindlasummaliste ühtlustatud hüvitiste ja kulude katmist ka muu kahju hüvitamist selle määruse artikli 12 alusel,(16) tuleb ratione loci pädeva kohtu kindlaksmääramiseks kohaldada Montréali konventsiooni artiklit 33 ja/või määruse nr 1215/2012 artiklit 7.
33. Eeldades ühist vastust kolmele eelotsuse küsimusele, kinnitavad Adriano Guaitoli jt, et nii Montréali konventsiooni artikkel 33 kui ka määruse nr 1215/2012 artikkel 7 sätestavad üksnes seostamise kriteeriumid, mis võimaldavad kindlaks määrata liikmesriigi, kus kohtuvaidlust tuleb menetleda, kuid ei võimalda kindlaks määrata, milline kohus on territoriaalselt pädev(17). Seevastu easyJet väidab, et selle konventsiooni artikli 33 sätteid tuleb arvesse võtta alati, kui reisija nõuab selle alusel lennu hilinemisest tingitud kahju hüvitamist. Itaalia valitsuse väitel tuleb menetleva kohtu pädevuse hindamiseks kohaldada ühelt poolt määrust 1215/2012, kui tegemist on hüvitamistaotlusega, mis põhineb määrusel 261/2004, ja teiselt poolt Montréali konventsiooni, kui tegemist on asjaomase veolepingu rikkumisest tingitud kahjude hüvitamisega. Samamoodi leiab komisjon, et kohtualluvuse määramise aluseks peab ühelt poolt olema määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 1 alapunkt b, hõlmates hagi seda osa, milles nõutakse hüvitist määruse nr 261/2004 alusel, ja teiselt poolt Montréali konventsiooni artikkel 33, hõlmates hagi seda osa, milles nõutakse täiendavalt lennu hilinemisest tingitud kahju hüvitamist ja mis kuulub selle konventsiooni kohaldamisalasse.
34. Ühinen nende viimaste seisukohtadega. Enne kui kirjeldada, kuidas tuleks minu arvates sellise menetluse korral, nagu põhikohtuasi, rakendada kohtualluvuse eeskirjade jaotuvat kohaldamist vastavalt määruse nr 1215/2012 ja Montréali konventsiooni artikli 33 vahel, pean vajalikuks kirjeldada määruses nr 261/2004 ja konventsioonis esitatud lennuettevõtjate vastutust käsitlevate materiaalõigusnormide omavahelisi seoseid. Nimelt nende kahe sättega ette nähtud vastutussüsteemide kombinatsioonist tuleneb minu arvates vajadus kohaldada samal ajal nii kohtualluvuse eeskirju, mis on ette kirjutatud määrusega nr 1215/2012, ning neid, mis on kehtestatud kõnealuse konventsiooni artikliga 33.
2. Kaks lennuettevõtja vastutust hõlmavat õiguskorda, mida kohaldatakse sellises kohtuvaidluses nagu põhikohtuasi
35. Nagu on märkinud enamik käesoleva juhtumiga seoses seisukohti esitanud huvitatud isikuid, tuleneb Euroopa Kohtu järjepidevast kohtupraktikast, et on olemas kaks süsteemi, mis hõlmavad lennuettevõtja vastutust reisijate ees, esimene neist põhineb määrusel nr 261/2004 ja teine Montréali konventsioonil, seejuures on mõlemat neist võimalik kohaldada põhikohtuasjas.
36. Tuleb märkida, et Euroopa Kohus on korduvalt selgitanud, et õigused, mis põhinevad vastavalt määrusel nr 261/2004 ja Montréali konventsioonil, tulenevad erinevatest „õigusraamistikest“. Euroopa Kohus on toonud välja asjaolu, et määruses nr 261/2004 on kehtestatud sellise kahju ühetaolise ja kohese hüvitamise kord,(18) milleks on lendude hilinemisest ja tühistamisest tulenevad ebamugavused, ning see kord eelneb oma olemuselt Montréali konventsiooniga reguleeritavale korrale ja on seega sellest konventsioonist tulenevast korrast sõltumatu(19).
37. Erinevalt määruse nr 261/2004 sätetest reguleerivad Montréali konventsiooni artiklid 19 jj tingimusi, mille alusel võivad reisijad lennu hilinemise korral esitada hagi, et saada kahjutasu näol hüvitist isikliku kahju hüvitamiseks, mis nõuab tekitatud kahju ulatuse igakordset hindamist ja mida saab seetõttu teha vaid tagantjärele ja individuaalses korras(20).
38. Määruse nr 261/2004 artiklis 1 on rõhutatud, et määrusega kehtestatakse lennureisijate minimaalsed õigused. Lisaks sellele on määruse artiklis 12 sätestatud, et ühelt poolt ei piira määruse kohaldamine reisijate õigusi saada lisahüvitist teiste mehhanismide alusel,(21) ja teiselt poolt, et kõnealuse määruse alusel antud hüvitis võidakse sellisest lisahüvitisest maha arvata(22). Seega on riigisisesel kohtul õigus kohustada lennuettevõtjat hüvitama reisijatele kogu kahju, mida nad on põhjustanud seoses sellega, et lennuettevõtja on rikkunud lepingulisi kohustusi, ning selle hüvitamise alus on erinev määrusest nr 261/2004, kohaldatakse nimelt Montréali konventsiooni või riigisiseseid õigusnorme(23). Euroopa Kohus on täpsustanud, et kõnealuse konventsiooni III peatüki sätete kohaselt võib selle määruse artiklis 12 osutatud lisahüvitise näol olla tegemist nii varalise kui ka mittevaralise kahju hüvitamisega(24).
39. Konkreetsemalt on käesoleval juhul teada, et reisija õigus saada pärast lennu tühistamist või olulist hilinemist kindlasummalist ja ühtlustatud hüvitist, mis tuleneb määruse nr 261/2004 artiklitest 5–7,(25) on eraldiseisev õigus lennu hilinemisest tuleneva kahju individuaalse hüvitamise kõrval, mida on võimalik nõuda Montréali konventsiooni artikli 19 raames(26).
40. Lisaks sellele on Euroopa Kohus otsustanud, et kui lennuettevõtja ei täida talle määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti b ja artikli 9 kohaselt pandud kulude katmise kohustusi, on reisijal õigus nõuda nende sätete alusel hüvitist, ilma et sellist kohustuste täitmise nõudega samaväärset nõuet saaks käsitada kahjutasunõudena, millega taotletakse individuaalse hüvitisena sellise kahju hüvitamist, mis tuleneb asjaomase lennu tühistamisest Montréali konventsioonis sätestatud tingimustel. Lennureisijate nõudeid, mis põhinevad kõnealuse määrusega antud õigustel, ei saa käsitada lisahüvitisena selle määruse artikli 12 tähenduses(27).
41. Olles osutanud kohtupraktikast tulenevatele peamistele juhistele, mis hõlmavad vastavalt määruses nr 261/2004 ja Montréali konventsioonis sätestatud materiaalõiguse normide vahelisi seoseid, tuleb järgnevalt keskenduda küsimusele, milliseid sätteid tuleb kohaldada selleks, et määrata kindlaks kohtualluvus põhikohtuasja erinevate nõuete analüüsimiseks, arvestades, et põhikohtuasjas tõstatatud küsimused kuuluvad samal ajal nii määruse nr 261/2004 kui ka Montréali konventsiooni kohaldamisalasse.
3. Kohtualluvuse eeskirjad, mida kohaldatakse lennuettevõtja vastutuse alusel esitatud erinevate nõuete puhul
42. Põhjustel, mis on esitatud allpool, olen ma seisukohal, et kombineeritud hüvitisnõuete puhul, millega on tegemist põhikohtuasjas, tuleb kohtualluvus kindlaks määrata ühelt poolt lähtuvalt määruse nr 1215/2012 asjakohastest sätetest, kui tegemist on määruse nr 261/2004 alusel esitatud nõuetega, ja teiselt poolt lähtuvalt Montréali konventsiooni artiklist 33, kui tegemist on selle konventsiooni alusel esitatud nõuetega. Lisaks sellele käsitlen ma ka sellise tõlgendusettepaneku praktilisi tagajärgi.
a) Kohtualluvuse eeskirjad, mida kohaldatakse määruse nr 261/2004 alusel esitatud nõuete puhul
43. Euroopa Kohus on juba varem sedastanud, et „kuna ühelt poolt määruse nr 261/2004 ja teiselt poolt Montréali konventsiooni sätetel põhinevad õigused kuuluvad erinevatesse õiguslikesse raamistikesse, ei ole konventsioonis ette nähtud rahvusvahelise kohtualluvuse eeskirjad kohaldatavad avaldustele, mis on esitatud ainult määruse nr 261/2004 alusel, vaid need avaldused tuleb läbi vaadata määruse nr 44/2001 alusel“(28). Minu rõhutatud lauseosa võib jätta mulje, nagu sellele osutab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et see analüüs kehtib ainult hagide puhul, mis põhinevad üksnes määruse nr 261/2004 sätetel.
44. Samas on selles kohtupraktikas esitatud kaalutlused minu arvates mutatis mutandis asjakohased sellise kohtuvaidluse puhul nagu põhikohtuasjas, kus hagejate nõuded põhinevad samal ajal osaliselt määruse nr 261/2004 sätetel ja osaliselt muudel õigusnormidel. Tuleb märkida, et erinevate õiguslike raamistike olemasolu eeldab ka käesoleval juhul, et määrusel nr 261/2004 ja Montréali konventsioonil põhinevate õiguste puhul kohaldatakse erinevaid rahvusvahelise kohtualluvuse määratlemise eeskirju(29).
45. Sellest tuleneb minu arvates, et liikmesriigi kohtu rahvusvaheline pädevus menetleda kõnealuste nõuete esimest osa sõltub määruse nr 44/2001 asjakohastest sätetest või käesoleval juhul pigem ratione temporis kohaldatavast määrusest nr 1215/2012, mitte kõnealuse konventsiooni artiklist 33. Teisisõnu olen ma seisukohal, et kuna tegemist on nõuetega, mille eesmärk on saada kindlasummalist hüvitist ja kulude hüvitamist, mille õiguslik alus on määruse nr 261/2004 sätted, peab kohus, kuhu hagi esitati, kaaluma oma pädevust määruse nr 1215/2012 alusel ja põhikohtuasja arvestades konkreetsemalt selle määruse artiklite 4 ja 7 alusel(30).
46. Vastavalt määruse nr 1215/2012 artikli 4 lõikele 1 esitatakse hagi isikute vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, selle liikmesriigi kohtutesse, sõltumata nende kodakondsusest. Samas on selle määruse artikli 7 punktis 1 sätestatud kohtualluvuse erieeskiri lepinguliste suhete puhul, mis võimaldab nõude esitajal valida teise seostamisteguri, milleks on paik, kus tuli täita asjaomane kohustus, milleks kõnealuse punkti 1 alapunkti b kohaselt on paik, kus teenuseid osutati või kus neid oleks tulnud osutada. Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib esimeses eelotsuse küsimuses, on Euroopa Kohus leidnud, et selle eeskirja alusel määratakse kindlaks kohtualluvus nii rahvusvahelisel tasandil kui ka riigisisesel tasandil(31). Konkreetselt seoses rahvusvahelise õhutranspordi teenustega on Euroopa Kohus tõlgendanud seda sätet nii, et nõude esitajal on võimalik valida kohtute vahel, kelle tööpiirkonnas on vastavalt lennuki lähte- ja sihtkoht, kuna need kohad kajastuvad asjaomases teenuselepingus(32).
b) Kohtualluvuse eeskirjad, mida kohaldatakse Montréali konventsiooni alusel esitatud nõuete puhul
47. Sama moodi easyJeti, Itaalia valitsuse ja komisjoniga olen ma arvamusel, et Montréali konventsiooni alusel esitatud hagide puhul või täpsemalt käesolevas asjas selle konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate nõuete puhul tuleb kohtualluvus määrata kindlaks eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud konventsiooni artiklis 33(33).
48. Montréali konventsiooni artikli 33 kohaldamine on võimalik määruse nr 1215/2012 sätete kohaselt, milles on määratletud seosed teiste õigusaktidega, mis reguleerivad kohtualluvust liidu territooriumil, eeskätt on tegemist selle määruse artikliga 67 ja artikli 71 lõikega 1. Need sätted võimaldavad kohaldada kohtualluvuse eeskirju, mis käsitlevad teatavaid konkreetseid valdkondi, mille hulka kuulub vaieldamatult ka lennutransport, mida käsitletakse vastavalt nii liidu õigusaktides kui ka konventsioonides, milles liikmesriigid osalevad. Seejuures moodustab Montréali konventsioon lahutamatu osa liidu õigussüsteemist(34) ja sellel on konventsiooni kohaldamisala piires isegi prioriteet liidu teisese õiguse õigusaktide, nagu määruse nr 261/2004 suhtes(35).
49. Sellest tulenevalt leian ma, et kui on tegemist hagiga, mis põhineb osaliselt Montréali konventsiooni sätetel, ennekõike selle artiklil 19, mis hõlmab lennu hilinemisest tingitud kahjude hüvitamist,(36) peab kohus, kuhu hagi esitati, kaaluma oma pädevust, et teha otsus hagi selle osa suhtes, mis on seotud kõnealuse konventsiooni artikliga 33, mis võimaldab nõude esitajal valida, kas esitada nõue konventsiooni osalisriigis tegutseva asjaomase vedaja vastu kohtule, mille tööpiirkonnas asub vedaja alaline asukoht või millega seda vedajat seob mõni muu samalaadne seos,(37) või kohtus, mille tööpiirkonnas asub asjaomase lennu sihtkoht.
c) Tõlgendusettepaneku praktilised tagajärjed
50. Eelnevast tuleneb, et hagi puhul, mis käsitleb lennuettevõtja vastutust, nagu põhikohtuasja puhul, peab kohus, kellele hagi esitati, kaaluma oma pädevust, rakendades jaotatud kohaldamist ühelt poolt määruse nr 1215/2012 artikli 4 lõike 1, koostoimes artikli 7 punktiga 1, kui tegemist on nõude osaga, mis põhineb määruse nr 261/2004 sätetel, ja teiselt poolt Montréali konventsiooni artikli 33 vahel, kui tegemist on nõude osaga, mis põhineb selle konventsiooni artiklil 19.
51. Tuleb rõhutada, et juhul, kui Euroopa Kohus peaks nõustuma sellise tõlgendusettepanekuga, on oht, et kohtualluvus, mille alusel menetletakse sellist olemuselt kombineeritud hagi, võib erinevate liikmesriikide kohtute vahel killustuda, minu arvates praktikas küllalt piiratud. Seejuures võib märgata, et on olemas kaks kohtualluvuse määratlemise kriteeriumi, mis on ühised määrusele nr 1215/2012 ja Montréali konventsioonile ning mille kohaselt ei kuulu mitte üksnes teenuse osutaja asukoht, vaid ka lennu sihtkoht(38) selliste kriteeriumide hulka, mida reisija võib vabalt valida(39) lennuettevõtja vastu hagi esitamise kohaks, seega on võimalik kõiki nõude osi menetleda ühes ja samas kohtus. Lisaks sellele võimaldavad määruse nr 1215/2012 artiklis 30 sätestatud erinevad menetluste liitmise eeskirjad vältida samaaegsete või konkureerivate kohtumenetluste tekkimist.
52. Kõiki neid kaalutlusi arvesse võttes tuleks esimesele eelotsuse küsimusele minu arvates vastata, et kui lennureisijate esitatud hagiga nõutakse ühelt poolt kindlasummaliste ja ühtlustatud kohustuste täitmist, mis tulenevad määruse nr 261/2004 artiklitest 5, 7, 9 ja 12, ning teiselt poolt kahjude eest lisahüvitise maksmist, mis jääb Montréali konventsiooni kohaldamisalasse, peab liikmesriigi kohus hindama oma pädevust nende nõuete esimese osa puhul lähtuvalt määruse nr 1215/2012 asjakohastest sätetest ja teise osa puhul lähtuvalt kõnealuse konventsiooni artiklist 33.
C. Nii rahvusvahelise kui ka riigisisese territoriaalse kohtualluvuse määratlemine Montréali konventsiooni artikli 33 lõike 1 alusel (teine küsimus)
53. Teine eelotsuse küsimus esitati Euroopa Kohtule eeldusel, et kohus vastab esimesele küsimusele, nagu ma seda eespool soovitasin, et kohtualluvuse määratlemiseks selliste asjaolude puhul nagu põhikohtuasjas, kus on tegemist nõudega hüvitada individuaalses korras selle konventsiooniga hõlmatavad kahjud, tuleb kohaldada Montréali konventsiooni artiklit 33, mitte määrust nr 261/2004.
54. Sisuliselt on Euroopa Kohtult kaudselt küsitud, kas sellise eelduse korral on kõnealuse artikli 33 ja ennekõike selle lõike 1(40) eesmärk määratleda piiriülese kohtuvaidluse puhul kohtualluvus ratione loci üksnes rahvusvahelisel tasandil, st konventsiooni osalisriikide vahel, või samuti ka riigisisesel tasandil, st iga osalisriigi kohtute vahel.
55. Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus) väljendab kahtlust Montréali konventsiooni artiklile 33 Corte suprema di cassazione (kassatsioonikohus, Itaalia) antud tõlgenduse üle,(41) mille kohaselt selle sätte eesmärk piirdub konventsioonis osaleva riigi määratlemisega, kelle õigussüsteem on piiriülese kohtuvaidluse menetlemiseks pädev, ega hõlma selles riigis kohaldatavate riigisiseste eeskirjade kohaldamist, mille alusel määratakse kindlaks kohtualluvus selle riigi sees.
56. See kohus märgib, et kui selline tõlgendus on asjakohane, viib Itaalia menetluseeskirjade rakendamine selleni, et ta kuulutatakse ise pädevaks menetlema põhikohtuasja kohtuvaidlust(42). Seevastu, kui artikli 33 sätteid tuleb tõlgendada nii, et nende alusel määratletakse otseselt kohtualluvus igas konventsiooni osalisriigis, liiatigi nii, et sellega ei kahjustata riigisisese menetlusõiguse kohaldamist, oleks pädevaks kohtuks Tribunale di Civitavecchia (Civitavecchia kohus), kelle tööpiirkonnas asub sinnalennu lähtekoht ja tagasilennu sihtkoht.
57. Vastuolu kahe nimetatud lähenemisviisi vahel, mis esineb ka teiste Montréali konventsiooni osalisriikide kohtupraktikas,(43) ilmneb samuti ka käesoleva kohtuasja raames esitatud seisukohtadest. Adriano Guaitoli jt ning Itaalia valitsus väidavad, et Montréali konventsiooni artikkel 33 reguleerib üksnes kohtualluvuse jagunemist konventsiooni osalisriikide vahel,(44) samas kui easyJet ja komisjon leiavad, et selles sättes määratletud kriteeriumid võimaldavad samuti kindlaks määrata territoriaalse kohtualluvuse iga riigi sees. Allpool esitatud põhjustel, mis lähtuvad osutatud tõlgendamiseeskirjadest, jagan seda viimast seisukohta ka mina(45).
2. Grammatiline tõlgendus
58. Seoses Montréali konventsiooni artikli 33 sõnastusega tuleb rõhutada, et kehtivad on ainult kuus keeleversiooni, mis on tunnistatud „autentseks“, sealhulgas kolm keeleversiooni, mis vastavad Euroopa Liidu ametlikele keeltele, st inglise, hispaania ja prantsuse keeleversioon(46). Eelnevatest kaalutustest tuleneb, et käesoleval juhul ei saa kõnealuse artikli 33 itaaliakeelsel tõlkel olla otsustav tähtsus.
59. Lisaks sellele tuleb juhtida tähelepanu, et Montréali konventsioonis esitatud mõisteid tuleb tõlgendada ühetaoliselt ja autonoomselt, mistõttu Euroopa Kohus peab arvestama nende mõistete tõlgendamisel eelotsuse tegemiseks mitte võimalike erinevate tähendustega, mis neile mõistetele võib olla antud liidu liikmesriikide riigisiseses õiguses, vaid üldiste rahvusvahelise õiguse tõlgendamise eeskirjadega, mida nende mõistete suhtes kohaldatakse(47).
60. Käesoleval juhul tundub mulle, erinevalt sellest, mida väidab Itaalia valitsus ja mis tundub olevat ka Corte suprema di cassazione (kassatsioonikohtu) seisukoht,(48) et Montréali konventsiooni artikli 33 pealkiri vähemalt inglise, hispaania ja prantsuse keeleversioonis(49) ei kaldu tähendama seda, et selle sätte koostajad on soovinud piirata selle artikli ulatust vaid kohtualluvuse jaotamisega üksnes konventsiooni osaliste riikide tasemel. Pigem vastupidi, ma leian, et eeskätt väljend „Juridiction compétente“, mida kasutatakse prantsuskeelses versioonis, osutab pigem pädevuse omistamisele mitte riigile, vaid „kohtule“ (jurisdiction), kuna kasutatakse terminit, mida selles keeles kasutatakse üldiselt mis tahes tüüpi kohtuvõimu teostava organi tähistamiseks.
61. Minu veendumust kinnitab kõneluse artikli 33 lõike 1 sõnastus,(50) vähemalt inglise, hispaania ja prantsuse keeles. Sama moodi eelotsusetaotluse esitanud kohtu, EasyJeti ja komisjoniga märgin ma, et selle sättega määratletakse konkreetne kohtualluvus mitmes etapis. Esiteks keskendutakse lõikes 1 mõistele „le territoire d’un des États parties“ (ühe osalisriigi territoorium),(51) seejärel täpsustatakse, milline sellel territooriumil asuv kohus on ratione loci pädev, kasutades mitte mitmuses, vaid ainsuses terminit „tribunal“ (kohus),(52) seda kahel korral,(53) et sätestada erinevad seostamise kriteeriumid, millele nõude esitaja võib vastutuse kohaldamise hagi esitamisel tugineda, kusjuures kõik need kriteeriumid osutavad teatud konkreetsele kohale(54).
62. Seejuures ei ole sellise terminoloogia kasutamine ülearune, nagu seda on märgitud sarnases kontekstis Brüsseli konventsiooni puhul,(55) mis sisaldab samuti kohtualluvuse määratlemiseks kohaldatavaid eeskirju tsiviilvastutust hõlmavate hagide puhul. Selline sõnastus peab võimaldama nõude esitajal esitada hagi otseselt sel viisil määratletud kohtule, ilma et oleks vajadust arvesse võtta asjaomases riigis kehtivaid geograafilist pädevust käsitlevaid eeskirju, seda ka juhtumite puhul, kus nende eeskirjade kohaldamise tulemusel ei antaks pädevust sellele kohtule(56).
63. Seejuures on Euroopa Kohus tõlgendanud liidu õiguse sätteid, mis hõlmavad kohtualluvust ja mis on sõnastatud sama moodi käesoleva eelotsuse küsimuse sõnastusega, st viidates seostamiskriteeriumis kohtule, kasutatuna ainsuses, nii, et need „määra[vad] kindlaks nii rahvusvahelise kui ka territoriaalse pädevuse“ ja nende „eesmärk [on] ühtlustada eeskirjad kohtualluvuse konflikti kohta ja sellest tulenevalt vahetult määratleda pädev kohus, viitamata seejuures liikmesriikide siseriiklikule õigusele“(57). Minu arvates peaks see laienema ka käesolevale juhtumile(58).
64. Kokkuvõttes tuleb märkida, et ma leian sarnaselt eelotsusetaotluse esitanud kohtu, easyJeti ja komisjoniga, et kui Montréali konventsiooni artikli 33 lõike 1 tegelik eesmärk oleks määrata kindlaks üksnes osalisriigi kohtute pädevus vaadelduna tervikuna ja jätta liikmesriigile õigus määrata oma riigisiseste eeskirjade alusel territoriaalselt pädev kohus, nagu väidavad Adriano Guaitoli jt ja Itaalia valitsus, oleks selle sätte koostajad kindlasti selleks kasutanud sobivamat formuleeringut.
3. Teleoloogiline tõlgendamine
65. Võttes arvesse Montréali konventsiooni sõnastatud eesmärke ja artikli 33 lõike 1 eeldatavaid eesmärke, olen ma seisukohal, et selle sätte minu soovitatav tõlgendus oleks nende eesmärkide saavutamisega rohkem kooskõlas kui vastupidine tõlgendamine.
66. Euroopa Kohus on varem korduvalt sedastanud, et Montréali konventsiooni preambulist(59) tuleneb, et konventsiooni osalisriikide põhieesmärk ei olnud üksnes „tagada tarbijate huvide kaitse“ rahvusvahelisel õhuveol, vaid on leitud samuti, et „sobivaim viis huvide õiglase tasakaalu saavutamiseks on riikide koostöö rahvusvahelise õhuveo nõuete edasisel ühtlustamisel ja kodifitseerimisel“, pidades ennekõike silmas lennuettevõtjate ja reisijate huve(60).
67. Käesoleval juhul, kui kõnealuse konventsiooni artikli 33 lõiget 1 tõlgendataks nii, et selles esitatud eeskirjade alusel määratletaks kohtualluvus ainult ühele osalisriikidest, mitte konkreetsele kohtule, ei oleks see minu arvates kooskõlas sooviga tõhustada ühtlustamist, mida kõnealuse õigusakti koostajad on väljendanud,(61) soovides vältida nii palju kui võimalik edasisuunamist erinevate riigisiseste õigussüsteemide poole. Lisaks sellele tuleb märkida, et selline tõlgendus ei võimaldaks piisavalt kaitsta tarbijate huve, pakkudes neile samaväärset tasakaalu lennuettevõtjate huvidega.
68. Sellega seoses tuleb rõhutada, et selliste eeskirjade vastuvõtmisega, millega määratakse otseselt kindlaks territoriaalselt pädev kohus, seatakse ühelt poolt üldine eesmärk lihtsustada osalisriikide ametiasutustel ja asjaomastel õigussubjektidel nende eeskirjade kohaldamist ja teiselt poolt tagada piisav lähedusaste asjaomase kohtu ja menetletava kohtuvaidluse eseme vahel(62). Lisaks sellele tuleb märkida, et sellised eeskirjad võimaldavad tagada nii hagejate kui ka kostjate huvides suurema prognoositavuse ja õiguskindluse võrreldes olukorraga, kus kõik teatud riigi kohtud võivad osutuda pädevaks ja seetõttu peavad menetluspooled analüüsima riigisiseseid õigusakte, et määrata kindlaks, milline neist kohtutest on geograafiliselt pädev(63). Mulle tundub mõistuspärasena eeldada, et sellised on olnud kõnealuse artikli 33 lõike 1 koostajate kavatsused, kui nad valisid eespool osutatud sõnastuse. Sellest tulenevalt võiks minu ettepanekuga pakutavale tõlgendusele vastupidise tõlgenduse korral selle sätte kasulik mõju muutuda.
4. Kontekstipõhine tõlgendamine
69. Tõlgendus, mida ma soovitan Montréali konventsiooni artikli 33 lõike 1 jaoks, ei ole minu arvates mingil viisil vastuolus selle sätte kontekstiga.
70. Sellega seoses tuleb märkida, et Itaalia valitsus on viidanud eespool nimetatud Corte suprema di cassazione (kassatsioonikohtu) kohtupraktikale,(64) mille kohaselt kõnealuse artikli 33 lõige 1 peaks reguleerima üksnes kohtualluvuse jagunemist Montréali konventsiooni osalisriikide vahel, osutades ennekõike sama artikli lõikele 4, mille kohaselt [m]enetlusele kohaldatakse asja arutava kohtu asukohariigi seadust“(65). See valitsus järeldab sellest sättest, et osalisriikide ülesanne on oma menetlusautonoomia raames reguleerida kõiki menetlusvaldkondi, mis ei ole sõnaselgelt reguleeritud konventsiooniga, ning seetõttu tuleks territoriaalselt pädeva liikmesriigi kohtu määratlemiseks kohaldada riigisiseseid menetlusnorme.
71. Samal eesmärgil väidavad Adriano Guaitoli jt sisuliselt, et kui Montréali konventsiooni artikli 33 koostajad oleksid soovinud reguleerida iga osalisriigi sisest territoriaalset kohtualluvust, oleksid nad pidanud lisama ka sätted, mis reguleerivad ühtlasi ka hagiväärtust, kuid need koostajad ei ole seda teinud.
72. Samas tuleb need väited minu arvates tagasi lükata. Sarnaselt eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja easyJetiga leian ma, et kõnealust artikli 33 lõiget 1 koostoimes sama artikli lõikega 4 tuleb tõlgendada nii, et selle esimese sätte sõnaselgelt väljendatud eesmärk on reguleerida kohtualluvust ratione loci mitte üksnes osalisriikide tasemel, vaid ka nende kohtute tasemel, ilma et see kahjustaks kohtu asukohariigi kehtivate eeskirjade kohaldamist menetluskorda hõlmavates ülejäänud küsimustes.
73. Teisisõnu olen ma seisukohal, et osutamist riigisisesele õigusele Montréali konventsiooni artikli 33 lõikes 4 tuleb mõista täiendavana selles tähenduses, et see viitab ratione loci kohtualluvust reguleerivas lõikes 1 sätestatud ühtlustatud seostamiskriteeriumidest eraldiseisvatele menetluseeskirjadele. Selle konventsiooni artiklites 35 ja 45 kohtu asukohariigi seadustele tehtud muude viidete(66) eesmärk kinnitab mu seisukohta.
74. Tulenevalt kõnealuse konventsiooni osalisriikidele jäetud menetlemise autonoomiast jääb neile minu arvates õigus määrata kindlaks nende territooriumil tegutsevate kohtute geograafilised ja sisulised tööpiirkonnad(67). Samas tuleb täpsustada, et see autonoomia peab minu arvates olema piiratud vajadusega mitte seada kahtluse alla konventsiooni eesmärke ning mitte jätta konventsiooni sätteid ilma vajaliku mõjuta, mis tuleneb lex fori põhimõttest tulenevatest eeskirjadest(68).
75. Sellest tulenevalt tuleks minu arvates vastata teisele eelotsuse küsimusele, et Montréali konventsiooni artikli 33 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega reguleeritakse kõnealuse konventsiooni kohaldamisalasse jäävate kahjude hüvitamiseks esitatud hagide puhul(69) mitte üksnes kohtualluvuse jagunemist konventsiooni osalisriikide vahel, vaid ka territoriaalse pädevuse jagunemist iga osalisriigi kohtute vahel.
D. Montréali konventsiooni kohaldamine eraldi või koos määrusega nr 1215/2012 (kolmas küsimus)
76. Kolmas küsimus on esitatud eeldusel, et Euroopa Kohus otsustab vastupidi minu eespool esitatud ettepanekule, et Montréali konventsiooni artikkel 33, mida kohaldatakse juhul, kui esitatud hagi jääb konventsiooni sätete kohaldamisalasse, reguleerib üksnes kõnealuse konventsiooni osalisriikide vahelist kohtualluvust.
77. Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus) küsib sisuliselt, kas sellisel juhul tuleks kohaldada kõnealuse konventsiooni artiklit 33 eranditult, mistõttu sellega takistataks määruse nr 1215/2012 artikli 7 kohaldamist, või tuleks kaht sätet kohaldada samal ajal, et määrata otseselt kindlaks nii konkreetse riigi kohtualluvus kui ka ühe selles riigis asuva kohtu territoriaalne pädevus.
78. Kohus täpsustab, et Montréali konventsiooni eranditul kohaldamisel ja riigisisese territoriaalse pädevuse kindlaksmääramisel riigisisese õiguse alusel vastavalt Corte suprema di cassazione (kassatsioonikohtu)(70) antud tõlgendusele oleks ta pädev menetlema põhikohtuasja kohtuvaidlust. Vastupidisel juhul, kui samal ajal tuleks kohaldada seda konventsiooni, selleks et jaotada kohtualluvus riikide vahel, ning kõnealust määrust selleks, et määrata kindlaks riigisisene kohtualluvus, oleks pädevaks kohtuks Tribunale di Civitavecchia (Civitavecchia kohus).
79. Samas, võttes arvesse vastuse asjaolusid, mis ma tõin välja seoses kahe esimese küsimusega ja mis hõlmasid seda, milline peaks olema Montréali konventsiooni ja määruse nr 1215/2012 omavaheline seos, olen ma seisukohal, et ei ole vajadust vastata kolmandale küsimusele, mille ese on ära langenud, ega esitada selle kohta laiemaid kaalutlusi.
80. Esitatud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus, Itaalia) esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt:
1. Kui lennureisijate esitatud hagiga nõutakse ühelt poolt kindlasummaliste ja ühtlustatud kohustuste täitmist, mis tulenevad ühelt poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artiklitest 5, 7, 9 ja 12, ning teiselt poolt kahjude eest lisahüvitise maksmist, mis jääb 1999. aasta 28. mail Montrealis sõlmitud rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni, mis kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 5. aprilli 2001. aasta otsusega 2001/539/EÜ, kohaldamisalasse, peab liikmesriigi kohus, kellele hagi esitati, hindama oma pädevust nende nõuete esimese osa puhul lähtuvalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades asjakohastest sätetest, ja teise osa puhul lähtuvalt selle konventsiooni artiklist 33.
2. Montrealis 1999. aasta 28. mail sõlmitud rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni artikli 33 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega reguleeritakse selle konventsiooni kohaldamisalasse jäävate kahjude hüvitamiseks esitatud hagide puhul mitte üksnes kohtualluvuse jagunemist konventsiooni osalisriikide vahel, vaid ka territoriaalse kohtualluvuse jagunemist iga osalisriigi kohtute vahel.
2 EÜT 2001, L 194, lk 39. See 28. mail 1999 Montréalis sõlmitud konventsioon kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 5. aprilli 2001. aasta otsusega 2001/539/EÜ (EÜT 2001, L 194, lk 38; ELT eriväljaanne 07/05, lk 491).
3 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2012, L 351, lk 1).
4 Tuleb täpsustada, et eelotsuse küsimused käsitlevad 22. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42), kuid põhikohtuasja kohtuvaidluse suhtes kohaldatakse määrust nr 1215/2012 (vt käesoleva ettepaneku punkt 16).
5 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10).
6 Vt käesoleva ettepaneku punkt 24.
7 Konkreetsemalt nõuavad Adriano Guaitoli jt selle kohtu sõnul, et ettevõtjalt easyJet mõistetaks välja „vastavalt määruse [nr 261/2004] artiklitele 5, 7, 9 ja 12 [esiteks] rahalised hüvitised, hüvitised kulude ja muu kahju eest, mis on tingitud [sinna] lennu tühistamisest (kahju summa on igaühe puhul 815,00 eurot) ning [teiseks] rahalised hüvitised [tagasi]lennu hilinemise eest (250,00 eurot igale hagejale), […] kokku 7455,00 eurot (1065,00 eurot igale hagejale) ja hüvitis mittevaralise kahju eest, mis määratakse õiglaselt“. Hagejad „arvavad erinevate kahjude hulka, mille nad paluvad endale sinnalennu tühistamise tõttu hüvitada (lisaks kindlasummalistele hüvitistele), ka kulud, mida nad kandsid lennujaama minekuks ja sealt tulekuks, eined ja asjaolu, et nad ei saanud kasutada broneeringut majutusasutuses, Korfult väljuva broneeritud laevareisi päevakulu, mis oli tasutud, kuid mis kaotati, 200 eurot inimese kohta hüvitisena kaotatud puhkusepäeva eest ja mittevaralise kahju, mis tuleb määrata kindlaks õiglaselt“ (kohtujuristi kursiiv).
8 Vt käesoleva ettepaneku punkt 1 jj.
9 Alates käesoleva ettepaneku punktis 7 nimetatud jõustumiskuupäevast.
10 23. mai 1969. aasta rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsioon (Recueil des traités des Nations unies, 1155. kd, lk 331).
11 Vt eelkõige 22. novembri 2012. aasta kohtuotsus Espada Sánchez jt (C‑410/11, EU:C:2012:747, punktid 20–22), 17. veebruari 2016. aasta kohtuotsus Air Baltic Corporation (C‑429/14, EU:C:2016:88, punktid 23 ja 24) ning 12 aprilli 2018. aasta kohtuotsus Finnair (C‑258/16, EU:C:2018:252, punktid 19–22).
12 Vt selle kohta 6. mai 2010. aasta kohtuotsus Walz (C‑63/09, EU:C:2010:251, punktid 21 ja 22). Vt ka analoogia alusel määruses nr 44/2001 sisalduvate mõistete kohta 16. mai 2013. aasta kohtuotsus Melzer (C‑228/11, EU:C:2013:305, punkt 34 jj) ning 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus flightright jt (C‑274/16, C‑447/16 ja C‑448/16, EU:C:2018:160, punktid 56 ja 58). Ma tulen selle kohtupraktika mõju juurde tagasi käesoleva ettepaneku punktis 58 ja järgmistes punktides.
13 Nende kahe artikli, ennekõike nende artiklite punkti 1 sõnastuse sarnasuse kohta ning asjaolu kohta, et Euroopa Kohtu antud määruse nr 44/2001 sätete tõlgendus kehtib ka määruse nr 1215/2012 samaväärsete sätete puhul, vt eelkõige 15. juuni 2017. aasta kohtuotsus Kareda (C‑249/16, EU:C:2017:472, punktid 8 ja 27); 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus flightright jt (C‑274/16, C‑447/16 ja C‑448/16, EU:C:2018:160, punktid 13, 57, 61, 70 ja 78) ning 15. novembri 2018. aasta kohtuotsus Kuhn (C‑308/17, EU:C:2018:911, punkt 31).
14 Vt ka käesoleva ettepaneku punkt 16.
15 Vt eelkõige 22 oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Impresa Edilux ja SICEF (C‑425/14, EU:C:2015:721, punkt 20) ning 19. detsembri 2018. aasta kohtuotsus AREX CZ (C‑414/17, EU:C:2018:1027, punktid 34 ja 35).
16 Eelotsusetaotluse esitanud kohtule esitatud haginõuete eri aspektide täpse sisu kohta vt käesoleva ettepaneku 7. joonealune märkus.
17 Need väited on minu arvates asjakohasemad pigem teise eelotsuse küsimuse puhul, mida analüüsitakse punktis 53 jj, kui esimese küsimuse puhul.
18 See tähendab, et reisijad ei peaks kannatama ebamugavust, mis paratamatult kaasneb kahju hüvitamise hagide esitamisega riigisisestes kohtutes.
19 Vt eelkõige 9. juuli 2009. aasta kohtuotsus Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439, punkt 27), 23 oktoobri 2012. aasta kohtuotsus Nelson jt (C‑581/10 ja C‑629/10, EU:C:2012:657, punktid 46, 49–55, 57 ja 74), 22. novembri 2012. aasta kohtuotsus Cuadrench Moré (C‑139/11, EU:C:2012:741, punkt 32) ning 10. märtsi 2016. aasta kohtuotsus Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, punkt 46).
20 Vt eelkõige 10. jaanuari 2006. aasta kohtuotsus IATA ja ELFAA (C‑344/04, EU:C:2006:10, punkt 42 jj), 10. juuli 2008. aasta kohtuotsus Emirates Airlines (C‑173/07, EU:C:2008:400, punkt 42) ning 22. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Wallentin-Hermann (C‑549/07, EU:C:2008:771, punkt 32). Selle kohta vt Grigorieff, C.‑I., „Le régime d’indemnisation de la convention de Montréal“, Revue européenne de droit de la consommation, 2012, nr 4, lk 670 jj.
21 Tuleb rõhutada, et määruse nr 261/2004 artikli 12 eesmärk ei ole iseenesest kujutada endast hüvitise maksmise nõude õiguslikku alust, vaid selgitada selle määruse alusel nõutavate hüvitiste ja muude hüvitiste omavahelisi seoseid.
22 Sellest tuleneb, et reisijad võivad samal ajal saada nii määruse nr 261/2004 sätetega ette nähtud ühtlustatud hüvitist kui ka hüvitist oma tegelike kahjude hüvitamiseks, ilma et seejuures oleks siiski lubatud ülemäärane hüvitamine.
23 Vt 10. jaanuari 2006. aasta kohtuotsus IATA ja ELFAA (C‑344/04, EU:C:2006:10, punkt 47) ning 13. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus Sousa Rodríguez jt (C‑83/10, EU:C:2011:652, punktid 37 ja 38).
24 Vt 6. mai 2010. aasta kohtuotsus Walz (C‑63/09, EU:C:2010:251, punktid 29 ja 39) ning 13. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus Sousa Rodríguez jt (C‑83/10, EU:C:2011:652, punkt 41).
25 Tuleb märkida, et eelotsusetaotlusest ilmneb, et põhikohtuasja hagejatele sai osaks tagasilennu oluline hilinemine, kuid nad ei osutanud sõnaselgelt määruse nr 261/2004 artiklile 6, milles nähakse ette õigus lennuettevõtja hoolitsusele sellistel juhtudel. Lisaks sellele on Euroopa Kohus tõlgendanud sama määruse artikleid 5, 6 ja 7 „nii, et hüvitise saamise õiguse kohaldamise eesmärgil võib hilinenud lendude reisijaid võrdsustada tühistatud lendude reisijatega ja seega võivad nad tugineda õigusele saada hüvitist, mis on ette nähtud selle määruse artiklis 7, kui nad hilinenud lennu tõttu kaotavad aega kolm tundi või rohkem“ (vt eelkõige 19. novembri 2009. aasta kohtuotsus Sturgeon jt (C‑402/07 ja C‑432/07, EU:C:2009:716, punkt 69) ning 26. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Folkerts (C‑11/11, EU:C:2013:106, punkt 32).
26 Vt eelkõige 9. juuli 2009. aasta kohtuotsus Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439, punkt 27); 22. novembri 2012. aasta kohtuotsus Cuadrench Moré (C‑139/11, EU:C:2012:741, punkt 28) ning 10. märtsi 2016. aasta kohtuotsus Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, punkt 45).
27 Vt 13. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus Sousa Rodríguez jt (C‑83/10, EU:C:2011:652, punktid 38, 42–44 ja 46) ning 31. jaanuari 2013. aasta kohtuotsus McDonagh (C‑12/11, EU:C:2013:43, punktid 19–24).
28 Vt eelkõige 9. juuli 2009. aasta kohtuotsus Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439, punktid 27 ja 28) ning 10. märtsi 2016. aasta kohtuotsus Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, punktid 43 ja 46).
29 Erinevate kohtualluvuse eeskirjade kohta sõltuvalt materiaalõiguse normist, millele nõude esitaja tugineb olenevalt sellest, kas on tegemist hagiga, mis on seotud vastutusega „lepinguid puudutavates asjades“ ja/või „lepinguvälise kahjuga“ määruse nr 44/2001 artikli 5 tähenduses, vaata analoogia alusel minu ettepanek kohtuasjas Bosworth ja Hurley (C‑603/17, EU:C:2019:65, punktid 70–90).
30 Tuleb täpsustada, et määruse nr 1215/2012 artikli 17 lõike 3 kohaselt tarbijate suhtes kohaldatavaid kohtualluvuse määramise erieeskirju, mis võimaldavad ennekõike esitada hagi „selle paiga kohtutes, kus on tarbija […] alaline elukoht“, ei kohaldata, kui ostetud teenuse näol ei ole tegemist, nagu on põhikohtuasjas, reisiga, mille puhul osutatakse summaarhinna eest kombineeritud veo- ja majutusteenust (vt ka 11. aprilli 2019. aasta kohtuotsus Ryanair, C‑464/18, EU:C:2019:311, punkt 28).
31 Vt 3. mai 2007. aasta kohtuotsus Color Drack (C‑386/05, EU:C:2007:262, punkt 30).
32 Vt eelkõige 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus flightright jt (C‑274/16, C‑447/16 ja C‑448/16, EU:C:2018:160, punktid 67 ja 68) ning 11. juuli 2018. aasta kohtuotsus Zurich Insurance ja Metso Minerals (C‑88/17, EU:C:2018:558, punktid 15–18).
33 Vt sellega seoses kohtujurist Szpunari ettepanek kohtuasjas Prüller-Frey (C‑240/14, EU:C:2015:325, punkt 29) ja kohtujurist Sharpstoni ettepanek kohtuasjas Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2015:723, punkt 52).
34 Vt ka käesoleva ettepaneku punkt 29.
35 Vt 10. juuli 2008. aasta kohtuotsus Emirates Airlines (C‑173/07, EU:C:2008:400, punkt 43) ning 22. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Wallentin-Hermann (C‑549/07, EU:C:2008:771, punkt 28).
36 Võttes arvesse põhikohtuasja asjaolusid, tuleb täpsustada, et see konventsioon ei sisalda sätteid, mis on seotud lennu tühistamisega (vt ka kohtujurist Sharpstoni ettepanek kohtuasjas Emirates Airlines, C‑173/07, EU:C:2008:145, punkt 58).
37 See tähendab kohtule, mis asub asjaomase vedaja „põhitegevuskohas“ või „selles tegevuskohas, mille kaudu leping sõlmiti“.
38 Sellega seoses, osutades kohtujurist Sharpstoni ettepanekule kohtuasjas Emirates Airlines (C‑173/07, EU:C:2008:145, punkt 47 jj), leiab komisjon, et mõistet „sihtkoht“ Montréali konventsiooni artikli 33 tähenduses ei tuleks tõlgendada liiga kitsas tähenduses, kuna edasi-tagasi lennu puhul, nagu on põhikohtuasjas, võib see hõlmata ka tagasilennu sihtkohta. Vaatamata sellele, et ma nõustun sellise lähenemisega, tuleb märkida, et selle mõiste tõlgendamine ei ole käesoleval juhul vajalik, kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus ei saa selle kriteeriumi kohaselt mitte kuidagi olla menetlemiseks pädev kohus, kuna Fiumicino lennujaam ei asu tema tööpiirkonnas.
39 Seevastu tuleb rõhutada, et asjaomase lennu lähtekohta, mis on Euroopa Kohtu tõlgenduse kohaselt määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktis 1 osutatud teine seostamiskriteerium, ei ole Montréali konventsiooni artiklis 33 ette nähtud.
40 On selge, et kõik kolm küsimust hõlmavad „Montréali konventsiooni artiklit 33“ tervikuna. Samas leian ma, et käesoleval juhul ei ole vajadust tõlgendada selle artikli lõikeid 2 ja 3, kuna need käsitlevad üksnes „reisija surma või vigastuse tõttu tekkinud kahju“, võttes arvesse nii põhikohtuasja kohtuvaidluse eset, mis hõlmab kahju, mis on seotud lennu tühistamisega ja lendude hilinemisega, kui ka eelotsusetaotluse esitamise põhjuseid, milles osutatakse üksnes selle artikli 33 lõikele 1. Seevastu tuletaksin ma põgusalt meelde selle artikli lõiget 4 kui lõike 1 tõlgendamise konteksti üht tegurit (käesoleva ettepaneku punkt 70 jj).
41 Sellega seoses viitab eelotsusetaotluse esitanud kohus kõnealuse kohtu kahele otsusele, millele osutatakse järgmiselt: otsus nr 15028/05 ja kohtumäärus nr 11183/05.
42 Adriano Guaitoli jt leiavad, et nii Itaalia tsiviilseadustiku (codice di procedura civile) kui ka Itaalia tarbimisseadustiku (codice del consumo) kohaldamisel oleks käesoleval juhul pädevaks kohtuks Tribunale ordinario di Roma (Rooma kohus), kelle tööpiirkonnas on asukoht, kus vaidlusalune kohustus tekkis või kus seda tuli rakendada, ning asjaomaste tarbijate elukoht.
43 Vt Dettling-Ott, R., „Article 33“, Montreal Convention, toim Giemulla, E. ja Schmid, R., Kluwer, Madalmaad, 2010, punkt 21 jj, ning Dettling-Ott, R., „Artikel 33“, Montrealer Übereinkommen, toim Giemulla, E. ja Schmid, R., Luchterhand, Saksamaa, 2016, punkt 21 jj.
44 Itaalia valitsus märgib, et selline tõlgendus vastab Corte suprema di cassazione (kassatsioonikohus) valdavale kohtupraktikale, osutades 4. mai 2016. aasta kohtumäärusele nr 8901, mille kohaselt „Montréali konventsiooni artikli 33 lõike 1 sätted […], nagu see tuleneb selle artikli pealkirjast („Kohtualluvus“), ei käsitle sisulist pädevust, mis on seotud reisija ja lennuettevõtja vaheliste kohtuvaidlustega, vaid reguleerib […] eri riikide kohtute pädevuse jagunemist. Seda kinnitab selle artikli lõige 4, milles on ette nähtud, et lennuettevõtjate ja reisijate vaheliste kohtuvaidluste puhul „kohaldatakse asja arutava kohtu asukohariigi seadust“, sealhulgas järelikult ka õigust, mille alusel toimub kohtualluvuse määratlemine sama riigi erinevate kohtute vahel lähtuvalt hagihinnast. Adriano Guaitoli jt osutavad samuti sellele ja teistele otsustele järgmiselt: „Cass. S.U. 6630/1993, Cass. Ord.za 11183/2005, Cass. 15028/2005, Cass. S.U. 13689/2006, Cass. S.U. 22035/2014 ja Cass. Ord.za 8901/2016“.
45 Vt käesoleva ettepaneku punkt 29.
46 Kuue keeleversiooni, milles Montréali konventsioon on koostatud (st araabia, hiina, hispaania, inglise, prantsuse ja vene keeleversioon) arvessevõtmise kohta vt 6. mai 2010. aasta kohtuotsus Walz (C‑63/09, EU:C:2010:251, punkt 24) ning 17. veebruari 2016. aasta kohtuotsus Air Baltic Corporation (C‑429/14, EU:C:2016:88, punktid 23 ja 31–34).
47 Vt selle kohta 6. mai 2010. aasta kohtuotsus Walz (C‑63/09, EU:C:2010:251, punktid 21 ja 22).
48 Vt käesoleva ettepaneku 44. joonealuses märkuses viidatud kohtupraktika.
49 Vastavalt „Jurisdiction“, „Jurisdicción“ ja „Juridiction compétente“. Tuleb täpsustada, et kõnealuse artikli 33 pealkirja tõlkimiseks itaalia keelde (tegemist ei ole autentse versiooniga), on valitud „Competenza giurisdizionale“.
50 Lõike 1 tõlgendus on vaadeldaval juhul eriti oluline käesoleva ettepaneku 40. joonealuses märkuses viidatud põhjustel.
51 Samuti ka ingliskeelses versioonis: „the territory of one of the States Parties“ ja hispaaniakeelses versioonis: „el territorio de uno de los Estados Partes“.
52 Samuti ka ingliskeelses versioonis: „the court“ ja hispaaniakeelses versioonis: „el tribunal“.
53 Tuleb märkida, et see sõnastus on üle võetud 1929. aasta 12. oktoobril Varssavis alla kirjutatud rahvusvaheliste õhuvedude reeglite ühtlustamise konventsiooni (edaspidi „Varssavi konventsioon“) artikli 28 lõike 1 sõnastusest, mille asendas Montréali konventsioon (vt Montréali konventsiooni preambuli esimene lõik ja artikkel 55).
54 Tuleb juhtida tähelepanu, et nõude esitajal on õigus esitada hagi „ühe osalisriigi territooriumil kohtule, mis asub kas vedaja alalises asukohas, tema põhitegevuskohas või selles tegevuskohas, mille kaudu leping sõlmiti, või sihtkohas asuvale kohtule“.
55 Brüsselis 27. septembril 1968 alla kirjutatud konventsioon kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 1972, L 299, lk 32), millele järgnesid määrused nr 44/2001 ja nr 1215/2012.
56 Vt Jenardi aruanne Brüsseli konventsiooni kohta (EÜT 1979, C 59, lk 22) seoses „kohtualluvusega erandjuhtudel“, mis on konventsiooni artikli 5 punktis 1 ja mille kohaselt „[i]siku, kelle alaline asukoht on osalisriigis, võib teise osalisriigi kohtutesse kaevata […] lepingutega seotud asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane kohustus“, mis on erinev artiklis 2 toodud üldisest kohtualluvuse eeskirjast, milles kasutatakse väljendit „riigi [, kus isik elab,] kohtud]“ (kohtujuristi kursiiv) Sama kehtib ka määruse nr 44/2001 ja nr 1215/2012 kohta.
57 Määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 1 kohta (mis vastab Brüsseli konventsiooni artikli 5 punktile 1) vt 3. mai 2007. aasta kohtuotsus Color Drack (C‑386/05, EU:C:2007:262, punkt 30) ning nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes (ELT 2009, L 7, lk 1) artikli 3 punkti b kohta vt 18. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Sanders ja Huber (C‑400/13 ja C‑408/13, EU:C:2014:2461, punkt 30).
58 Montréali konventsiooni artikli 33 lõikega 4 riigisisestele menetlusnormidele jäetud täiendava rolli kohta vt käesoleva ettepaneku punkt 70 jj.
59 Eeskätt võttes arvesse kõnealuse preambuli kolmandat ja viiendat lõiku.
60 Vt 6. mai 2010. aasta kohtuotsus Walz (C‑63/09, EU:C:2010:251, punkt 30 jj); 22. novembri 2012. aasta kohtuotsus Espada Sánchez jt (C‑410/11, EU:C:2012:747, punktid 29 ja 30), 17. veebruari 2016. aasta kohtuotsus Air Baltic Corporation (C‑429/14, EU:C:2016:88, punktid 38 ja 48) ning 12. aprilli 2018. aasta kohtuotsus Finnair (C‑258/16, EU:C:2018:252, punktid 34 ja 43).
61 Tuleb arvestada, et Montréali konventsiooniga püütakse ühtlustada konventsiooni kohaldamisalaga kaetud võimalikult palju tegureid, mis hõlmavad samal ajal materiaalõigust ja kohtualluvuse küsimusi.
62 Vt selle kohta Jenardi aruanne Brüsseli konventsiooni kohta (lk 22), op. cit. 56. joonealuses märkuses.
63 Vt analoogia alusel seoses määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 1 ja määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktiga 1 3. mai 2007. aasta kohtuotsus Color Drack (C‑386/05, EU:C:2007:262, punktid 22–30), 9. juuli 2009. aasta kohtuotsus Rehder (C‑204/08, EU:C:2009:439, punkt 45), 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus flightright jt (C‑274/16, C‑447/16 ja C‑448/16, EU:C:2018:160, punktid 70–75), 11. juuli 2018. aasta kohtuotsus Zurich Insurance ja Metso Minerals (C‑88/17, EU:C:2018:558, punktid 15–24) ning 4. oktoobri 2018. aasta kohtuotsus Feniks (C‑337/17, EU:C:2018:805, punkt 44).
64 Vt käesoleva ettepaneku 44. joonealune märkus.
65 See lõige 4 on sõnastatud ingliskeelses versioonis nii: „[q]uestions of procedure shall be governed by the law of the court seised of the case“, ja hispaaniakeelses versioonis: „[l]as cuestiones de procedimiento se regirán por la ley del tribunal que conoce el caso“. Sõnastus, mis on valitud selle sätte tõlkimiseks itaalia keelde (tegemist ei ole autentse versiooniga), on järgmine: „[s]i applicano le norme procedurali del tribunale adito“. Seejuures on juba Varssavi konventsiooni artikli 28 lõikes 2 sätestatud: „Menetlusele kohaldatakse asja arutava kohtu asukohariigi seadust“.
66 Need hõlmavad vastavalt nõudeõiguse aegumist ja menetlusse kaasamist ning sellega seotud toiminguid.
67 See tähendab, et osalisriigid võivad näiteks rajada spetsialiseeritud kohtud. Vt analoogia alusel seoses nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT 2003, L 338, lk 1), 9. jaanuari 2015. aasta kohtuotsus RG (C‑498/14 PPU, EU:C:2015:3, punktid 41 ja 51–54).
68 Vt analoogia alusel Euroopa Liidu liikmesriikides kohaldatavate menetluseeskirjade ja määruses nr 44/2001 või määruses nr 1215/2012 või määruses nr 4/2009 sätestatud kohtualluvuse eeskirjade koostoime kohta 15. märtsi 2012. aasta kohtuotsus G (C‑292/10, EU:C:2012:142, punkt 44 jj); 18. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Sanders ja Huber (C‑400/13 ja C‑408/13, EU:C:2014:2461, punktid 30–32); 10. märtsi 2016. aasta kohtuotsus Flight Refund (C‑94/14, EU:C:2016:148, punktid 62 ja 66) ning 31. mai 2018. aasta kohtuotsus Nothartová (C‑306/17, EU:C:2018:360, punkt 28).
69 Seevastu põhjustel, mis tulenevad esimesele küsimusele antud vastusest (käesoleva ettepaneku punkt 32 jj), tuleb kohtualluvus kindlaks määrata lähtuvalt määruse nr 1215/2012 sätetest, kui tegemist on kohtu kaudu esitatud nõudega saada kindlasummalist ja ühtlustatud hüvitist, mis tuleneb määruse nr 261/2004 sätetest.
70 Vt käesoleva ettepaneku 41. ja 44. joonealuses märkuses viidatud kohtupraktika.

matches: kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus kohus Kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus


Palupera piirkonnakogu statuut – Riigi Teataja
Palupera piirkonnakogu statuut - sisukord
§ 2 Piirkonnakogu
§ 3 Piirkonnakogu pädevus
§ 4 Piirkonnakogu moodustamine
§ 5 Piirkonnakogu töökorraldus
§ 6 Piirkonnakogu esimees
§ 7 Otsuste langetamine piirkonnakogu koosolekul
§ 8 Piirkonnakogu liikme õigused
§ 9 Muudatused piirkonnakogu koosseisus
§ 10 Piirkonnakogu tegevuse lõpetamine
RT IV, 20.06.2017, 42
Vastu võetud 13.06.2017 nr 6
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 3 punkti 4 ja § 6 lg 3 punkti 2 alusel.
Käesolev statuut reguleerib piirkonnakogu moodustamist Palupera valla Astuvere, Atra, Hellenurme, Mäelooga, Palupera, Pastaku ja Urmi külade territooriumil (edaspidi piirkond), piirkonnakogu pädevust ja töökorraldust.
§ 2. Piirkonnakogu
Piirkonnakogu on piirkonna elanike ja/või kinnistute omanike ja/või sihtrühmade ja/või asustusüksuste esindajate (edaspidi huvitatud isik) kogu, mis moodustatakse piirkonna huvitatud isikute huvide paremaks arvestamiseks kohaliku omavalitsuse teostamisel.
§ 3. Piirkonnakogu pädevus
(1) Piirkonnakogul on õigus teha kohaliku elu küsimustes volikogule ja -valitsusele ettepanekuid õigusaktide vastuvõtmiseks, muutmiseks või kehtetuks tunnistamiseks.
(2) Piirkonnakogul on õigus olla informeeritud vallaeelarve koostamise protsessist ja esitada ettepanekuid eelarve kujundamiseks.
(3) Piirkonnakogu informeerib vallavolikogu ja -valitsust piirkonna probleemidest ja vajadustest ning teeb ettepanekuid nende lahendamiseks.
(4) Piirkonnakogule esitatakse seisukoha andmiseks:
2) valla üldplaneering ja selle muudatused;
3) muud piirkonna jaoks olulised eelnõud.
(5) Piirkonnakogul on õigus taotleda vallaeelarvest vahendeid oma tegevuse toetuseks.
§ 4. Piirkonnakogu moodustamine
(1) Piirkonnakogu moodustatakse piirkonna huvitatud isikute esindajatest. Piirkonna mitmel huvitatud isikul võib piirkonnakogus olla üks esindaja.
(2) Piirkonnakogu liikmete maksimaalne arv on 7.
(3) Kui liige lahkub piirkonnakogust, asub tema asemele valimistel saadud häälte poolest järgmine huvitatud isiku esindaja.
(4) Piirkonnakogu liikmete nimekirja kinnitab volikogu. Pärast ühinemislepingu jõustumist toimub piirkonnakogu liikmete nimetamine vastavalt käesoleva statuudi §-le 9.
§ 5. Piirkonnakogu töökorraldus
(1) Piirkonnakogu töövormiks on koosolek.
(2) Esimese piirkonnakogu koosoleku kutsub kokku 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimiseni ametis olev volikogu esimees.
(3) Piirkonnakogu koosolekud toimuvad vastavalt vajadusele, kuid mitte harvem kui kord kolme kuu jooksul.
(4) Piirkonnakogu päevakorrapunktide arutelule on piirkonnakogul õigus kaasata valla ametiisikuid jt spetsialiste olenevalt arutlusele tulevatest küsimustest.
(5) Piirkonnakogu koosolekud protokollitakse ja avalikustatakse valla dokumendiregistris.
(6) Piirkonnakogu koosolekute läbiviimiseks on piirkonnakogul õigus tasuta kasutada piirkonnas asuvaid vallale kuuluvaid ruume koos vajalike tehniliste vahenditega.
(7) Piirkonnakogul on õigus oma töökorda täpsustada võttes vastu sellekohase otsuse.
§ 6. Piirkonnakogu esimees
(1) Esimesel koosolekul valib piirkonnakogu oma liikmete hulgast esimehe ja aseesimehe, määrates kindlaks nende volituste kestuse.
(2) Esimees:
1) kutsub kokku piirkonnakogu koosoleku ning juhib selle tööd;
2) esindab piirkonnakogu suhtlemisel vallavolikogu ja -valitsusega;
3) korraldab piirkonnakogu koosoleku protokollimist ja valla dokumendiregistrisse edastamist.
(3) Aseesimees asendab esimeest tema äraolekul.
§ 7. Otsuste langetamine piirkonnakogu koosolekul
(1) Piirkonnakogu on otsustusvõimeline kui koosolekul osaleb vähemalt pool selle koosseisust.
(2) Piirkonnakogu langetab otsuseid konsensuse alusel. Kui arutelust selgub, et konsensust ei ole võimalik saavutada, langetatakse otsus häälteenamusega. Vastuhääletajatel on õigus nõuda oma eriarvamuse protokollimist.
§ 8. Piirkonnakogu liikme õigused
(1) Isiku saab nimetada piirkonnakogu liikmeks tema kirjalikul nõusolekul.
(2) Piirkonnakogu liikmel on õigus teha ettepanekuid koosoleku päevakorra kujundamiseks, osaleda päevakorraküsimuste arutelul ja hääletamisel.
(3) Piirkonnakogu liige võib oma kohast loobuda teatades sellest kirjalikult esimehele.
§ 9. Muudatused piirkonnakogu koosseisus
Piirkonnakogu koosseisus teeb muudatusi piirkonnakogu koosolek, konsulteerides huvitatud isikutega, keda piirkonnakogust lahkunud või tagasikutsutud liige esindas.
§ 10. Piirkonnakogu tegevuse lõpetamine
(1) Piirkonnakogu volitused kestavad 2017. a kohalikel valimistel valitud Elva vallavolikogu volituste lõpuni.
(2) Enne volituste lõppemist võib piirkonnakogu teha ettepaneku valimiste tulemusena moodustuvale Elva vallavolikogule piirkonnakogu tegevuse jätkamiseks.
(3) Piirkonnakogu võib oma tegevuse lõpetada enne tähtaega, kui selle poolt hääletab 3/4 piirkonnakogu koosseisust.