text:
Riigikohtu lahendid 02.-08.04.18 - Riigi Teataja
Riigikohtu lahendid 02.-08.04.18
1. Karistusseadustiku (edaspidi KarS) § 372 näeb ette karistuse tegevusloata tegutsemise eest valdkonnas, kus tegevusluba on nõutav. Isikuid ei saa süüdistada KarS § 372 nimetatud süüteo kaastäideviijatena, kuivõrd see on võimalik üksnes isikute vahel, kes on iseseisvalt võimelised süüteokoosseisu kõiki tunnuseid realiseerima. Kui isik ei vasta KarS § 372 objektiivses koosseisus nõutavale erilisele isikutunnusele, milleks on tegevusloata isik, ei ole ka menetlusalustele isikutele väärteo kaastäideviimise omistamine võimalik.
2. Isegi kui asja omand antakse üle lühikeseks ajaks, ei muuda see asjaõiguslepingut näilikuks tsiviilseadustiku üldosa seaduse (edaspidi TsÜS) § 89 lõike 1 mõttes. Asjaõigusleping võib olla tühine vastuolu tõttu heade kommetega, kui lepingu enda eesmärk on ühiskonnas valitsevate arusaamade järgi ebamoraalne ja taunitav. Asjaõigusleping võib olla TsÜS § 89 lõike 1 järgi näilik ka siis, kui pooled on kokku leppinud, et tehingu tegemisel tehtud tahteavaldustel ei ole avaldatud tahtele vastavaid õiguslikke tagajärgi. Asjaõiguslepingu näilisusest ei olene isikute vastutus KarS § 372 järgi.
3. Menetluskulud tuleb hüvitada sõltumata sellest, kas menetluskulu kanti süüdistatava või mõne muu isiku arvel. Menetluskulu tuleb viimasel juhul välja mõista isikule endale, mitte õigusabiarve tasunud menetlusvälise isiku kasuks. Menetlusvälise isiku lepingust või lepinguvälisest võlasuhtest tulenev õigus nõuda kaitsjatasu hüvitamist on võimalik tsiviilkohtumenetluse korras.
Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 03.04.18 määrus nr 2-16-18835/64
Hageja esitas maakohtule hagi kinnisasja omandi tagastamiseks ja vajalike tahteavalduste saamiseks, mille kohus rahuldas. Kostja esitas apellatsioonkaebuse, mille ringkonnakohus jättis menetlusse võtmata. Kostja esitas määruskaebuse Riigikohtule.
1. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 637 lõike 1 punkti 6 alusel on ringkonnakohtul õigus keelduda apellatsioonkaebuse menetlusse võtmisest ainult juhul, kui kaebus on õiguslikult perspektiivitu ning faktilised asjaolud, millele kaebuses tuginetakse, osutuvad tõendatuks. Seega peab kohus apellatsioonkaebuse menetlusse võtmisel analüüsima, kas on olemas faktidele vastavat õigusnormi, mis võiks anda aluse kaebuse rahuldamiseks.
2. Apellatsioonikaebuse rahuldamise eelduseks on ka see, kui tehingu näilikkuse on eesmärgiks seadnud mõlemad tehingupooled, kuid siis tuleb sisulises apellatsioonimenetluses, mitte kaebuse menetlusse võtmise staadiumis, hinnata näilikkuse tuvastamiseks poolte tahteavaldusi.
3. Asjaõigusseaduse § 119 lõike 1 kohaselt peab leping olema tervikuna notariaalselt tõestatud, kui tegemist on nn sale and lease back tüüpi lepinguga. Kui võõrandamise kohustusleping on notariaalselt tõestatud, kuid liisinguleping kinnisasja tagasiomandamiseks on notariaalselt tõestamata, võib see tuua tsiviilseaduse üldosa seadustiku § 85 kohaselt tuua kaasa kogu tehingu tühisuse, kuna üht osa tehingust poleks tehtud ilma teiseta.
Riigikohus rahuldas määruskaebuse, tühistas ringkonnakohtu määruse ning saatis asja samale kohtule menetlusse võtmise otsustamiseks.
Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 04.04.2018 otsus nr 2-16-8246/51
Tellija esitas maakohtule töövõtja vastu hagi põhivõla ja viivise väljamõistmiseks, mille tulemusel arestis kohus kostja kontod. Maakohus jättis hagi rahuldamata ning tühistas hagi tagamise määruse. Hageja esitas apellatsioonkaebuse, mille tulemusel tühistas ringkonnakohus maakohtu otsuse ja rahuldas hagi osaliselt. Kostja esitas Riigikohtule kassatsioonkaebuse.
1. Akende laius mõjutab hoone välisilmet, mille säilimise vastu on tellijal põhjendatud huvi. Selline huvi peab töövõtjale olema lepingu sõlmimisel äratuntav tulenevalt võlaõigusseaduse § 29-st.
2. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 230 lõikest 1 tulenevalt peavad pooled tõendama neid asjaolusid, millele tuginevad nõuded ja vastuväited ning võivad eraldi kokku leppida tõendamiskoormise jaotuse erinevalt seadusest. Seetõttu kui pooled on lepingus kokku leppinud, et lahkhelide korral peab teostatu vastavust lepingu nõuetele tõendama töövõtja, on objekti lepingutingimustele vastavuse tõendamine kostja kohustuseks.
Riigikohus jättis kassatsioonkaebuse rahuldamata ning ringkonnakohtu otsuse rahuldamata.

matches:
§ 372
§ 372
§ 372
§ 89
§ 89
§ 372
kohus
§ 637
kohus
§ 119
§ 85
Riigikohus
kohus
§ 29
§ 230
Riigikohus


RT I, 25.11.2014, 2
Vastu võetud 18.11.2014 nr 65
Määrus kehtestatakse tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 42 lõike 2 ning § 17 lõike 3 punktide 3 ja 4 alusel.
§ 1. Sotsiaalministri 18. septembri 2008. a määruse nr 56 „Tervishoiuteenuse osutamise dokumenteerimise ning nende dokumentide säilitamise tingimused ja kord” muutmine
Sotsiaalministri 18. septembri 2008. a määruses nr 56 „Tervishoiuteenuse osutamise dokumenteerimise ning nende dokumentide säilitamise tingimused ja kord” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 73 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kiirabikaart on kiirabi osutamist tõendav dokument, mis vormistatakse iga väljakutse ja iga patsiendi kohta, kellele osutatakse kiirabiteenust.”;
2) paragrahvi 73 lõiked 2 ja 3 tunnistatakse kehtetuks;
3) määrust täiendatakse §-ga 731 järgmiselt:
„§ 731. Kiirabikaardi vormistamine
5) surma andmed (surma kuupäev ja kelleaeg).”;
4) paragrahvi 74 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Elektrooniliselt vormistatud kiirabikaart säilitatakse tervise infosüsteemis vastavalt tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 592 lõikes 2 sätestatud tingimustes ja korras. Kiirabibrigaadi pidaja säilitab paberkandjal vormistatud kiirabikaardi ja elustamiskaardi 5 aastat.
(3) Kui kiirabibrigaadi pidaja on koostanud paberkandjal kiirabikaardi ja elustamiskaardi ning kiirabi teenuse osutamisele järgneb haiglaravi, siis säilitab tervishoiuteenuse osutaja paberkandjal vormistatud kiirabikaardi ja elustamiskaardi koopia haiglas koos haiguslooga.”;
5) paragrahvid 75–77 ning määruse 3. peatüki 7 jagu tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 107 täiendatakse lõikega 6 järgmiselt:
„(6) Käesoleva määruse § 731 lõige 4 jõustub 1. juulil 2015. a.”;
7) määruse lisad 29 ja 30 asendatakse käesoleva määruse lisadega 1 ja 2;
8) paragrahvi 3 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Andmekogu peetakse kooskõlas «Avaliku teabe seadusega» ja «Isikuandmete kaitse seadusega». Andmeid kogutakse, salvestatakse, korrastatakse, säilitatakse, muudetakse, tehakse päringuid ja väljavõtteid, kasutatakse, antakse üle, ühendatakse, andmekogu likvideeritakse asjaomase andmekogu põhimääruses sätestatud korras.
(2) Käesoleva määrusega kehtestatud dokumentidesse kantavate isiku terviseseisundi andmete ja muu teabe töötlemiseks peab tervishoiuteenuse osutaja kooskõlas «Avaliku teabe seaduse» § 3 lõikega 4 ja § 5 lõikega 1 ning «Isikuandmete kaitse seaduse» § 17 lõikega 1 taotlema andmekaitse järelevalveasutuselt loa andmekogu asutamiseks ning registreerima delikaatsete isikuandmete töötlemise andmekaitse järelevalveasutuses.”.
§ 2. Sotsiaalministri 19. detsembri 2001. a määruse nr 131 „Kiirabibrigaadi koosseisu ja varustuse nõuded ning tööjuhend” muutmine
Sotsiaalministri 19. detsembri 2001. a määruses nr 131 „Kiirabibrigaadi koosseisu ja varustuse nõuded ning tööjuhend” tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 5 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„11) koostab kiirabikaardi ning vastutab dokumenteeritud andmete õigsuse eest.”;
2) paragrahvi 5 punkt 12 tunnistatakse kehtetuks;
„5) annab tervishoiuteenuse osutajale üle patsiendile kuuluvad isiklikud asjad ning märgib sellekohase teabe kiirabikaardile;
6) edastab tervishoiuteenuse osutajale asjakohase suusõnalise teabe patsiendi ja väljasõidu kohta ning täidetud kiirabikaardi ning patsiendi ja haigusega seotud muud dokumendid.”.
Lisa 1 Kiirabikaart
Lisa 2 Elustamiskaart


Käesolev seadus sätestab välismaalasele Eestist väljasõidukohustuse ning Eestisse sissesõidukeelu kohaldamise alused ja korra.
§ 2. Eestis viibimise seaduslikud alused
(1) Eestis viibimiseks peab välismaalasel olema seaduslik alus.
(2) Välismaalase Eestis viibimise seaduslikud alused (edaspidi viibimisalus) on:
5) muu seadusest tulenev või seaduse alusel haldusaktiga antud luba välismaalase Eestis viibimiseks.
(1) Väljasõidukohustus on välismaalase kohustus Eestist lahkuda, mis tuleneb vahetult seadusest või seaduse alusel antud haldusaktist või kohtuotsusest.
§ 4. Ettekirjutus Eestist lahkumiseks
Ettekirjutus Eestist lahkumiseks (edaspidi ettekirjutus) on haldusaktiga välismaalase kohustamine Eestist lahkuda ettekirjutuse täitmise tähtaja (edaspidi ettekirjutuse tähtaeg) jooksul.
§ 5. Väljasaatmine ja väljasaadetav
(1) Väljasaatmine on halduskohtuniku otsusest tulenev väljasõidukohustuse täideviimine käesolevas seaduses sätestatud korras.
(2) Väljasaadetav on välismaalane, kelle suhtes tehtud väljasaatmise otsus on täide viimata.
§ 7. Ettekirjutuse tegemise alused ja ettekirjutuse tähtajad
(1) Ilma viibimisaluseta Eestis viibivale välismaalasele tehakse ettekirjutus tähtajaga kuni 60 päeva.
(2) Ebaseaduslikult piiri ületades Eestisse saabunud välismaalasele tehakse ettekirjutus tähtajaga kuni 15 päeva.
(3) Eestis viibivale välismaalasele, kelle viibimisalus on lõppenud või tühistatakse, tehakse ettekirjutus tähtajaga kuni 15 päeva.
(4) Eestis viibivale välismaalasele, kelle elamisluba tühistatakse, tehakse ettekirjutus tähtajaga kuni 60 päeva.
§ 8. Ettekirjutuse tähtaja määramine
(1) Ettekirjutuse tähtajaks määratakse käesoleva seaduse §-st 7 lähtudes lühim ajavahemik, mille jooksul välismaalasel on võimalik Eestist lahkuda, arvestades kogumis järgmisi asjaolusid:
3) välismaalase Eestist lahkumise tagajärjed välismaalase perekonnaliikmetele;
5) välismaalase vanus ja tervislik seisund;
6) muud asjassepuutuvad kaalutlused.
(2) Ettekirjutuse tähtaeg hakkab kulgema ettekirjutuse tegemise päevast. Ettekirjutuse, mille tegemise aluseks on viibimisaluse tühistamine, tähtaeg hakkab kulgema viibimisaluse lõppemise päevale järgnevast päevast.
(3) Kui ettekirjutuse tegemisel on ilmne, et ettekirjutuse täitmine on käesoleva seaduse §-s 7 sätestatud tähtaja jooksul käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaolude tõttu võimatu, võidakse ettekirjutus teha tähtajaga kuni kuus kuud.
§ 9. Järelevalvemeetmed
(1) Ettekirjutuse tähtaja jooksul Eestis viibimise ajaks võib Kodakondsus- ja Migratsiooniamet motiveeritud otsusega kohustada välismaalast järgima üksikult või kombineeritult järgmisi järelevalvemeetmeid:
2) ilmumine ettekirjutuse tegemisel määratud ajavahemike järel Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse registreerimisele;
3) Kodakondsus- ja Migratsiooniameti teavitamine oma elukohavahetusest;
4) Kodakondsus- ja Migratsiooniameti teavitamine kindlaksmääratud elukohast ettekirjutuse tegemisel määratud ajast pikemast eemalviibimisest.
(2) Politseiametnikul on õigus kontrollida välismaalase elamist ettekirjutuse tegemisel kindlaksmääratud elukohas.
(3) Piirivalveasutus teavitab siseministri kehtestatud korras Kodakondsus- ja Migratsiooniametit ettekirjutuse täitmisest välismaalase poolt.
(4) Kodakondsus- ja Migratsiooniamet töötleb ettekirjutuse täitmise tagamiseks välismaalase kohta, kellele on tehtud ettekirjutus, järgmisi andmeid:
3) sotsiaalsed sidemed Eestis ja välisriigis;
§ 10. Ettekirjutuse tähtaja pikendamine
(1) Välismaalane, kellel ei ole ettekirjutuse tähtaja jooksul võimalik Eestist lahkuda, on kohustatud pöörduma Kodakondsus- ja Migratsiooniametisse enne ettekirjutuse tähtaja möödumist.
(2) Ettekirjutuse tähtaega pikendatakse kuni 15 päeva võrra, kui välismaalasel puudus võimalus Eestist lahkuda mõjuval põhjusel.
(3) Kui ettekirjutuse tähtaja pikendamisel on ilmne, et ettekirjutuse täitmine on käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul käesoleva seaduse § 8 lõikes 1 nimetatud asjaolude tõttu võimatu, võidakse ettekirjutust pikendada kuni kuue kuu võrra.
(4) Käesoleva seaduse § 8 lõikes 3 ja käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud ettekirjutuse mittetäitmise võimatuse äralangemisel tehakse välismaalasele uus ettekirjutus vastavalt käesoleva seaduse §-le 7.
(2) Enne ettekirjutuse tegemist on välismaalasel õigus suulisele ärakuulamisele ametniku poolt ning esitada vastuväiteid ja taotlusi. Ärakuulamisest ja ettekirjutuse tegemisest võib osa võtta välismaalase esindaja.
(3) Välismaalane kutsutakse ettekirjutuse tegemisele kirjaliku kutsega. Kutse antakse välismaalasele kätte allkirja vastu või edastatakse posti teel väljastusteatega. Kui ettekirjutuse tegemisele kutse saanud välismaalane ei ilmu ettekirjutuse tegemisele, võidakse välismaalase suhtes kohaldada politseiga sundtoomist.
(4) Ettekirjutus vormistatakse kirjalikult, selles märgitakse ettekirjutuse tegemise aeg ja koht, ettekirjutuse teinud ametniku ametinimetus, ees- ja perekonnanimi, välismaalase ees- ja perekonnanimi, sünniaeg ja -koht, isikuttõendava või reisidokumendi väljaandmise kuupäev ja koht, kodakondsus- või asukohariik, elukoht, ettekirjutuse tähtaeg ja selle jooksul kohaldatavad järelevalvemeetmed, ettekirjutuse tegemise aluseks olevad faktilised asjaolud ja kohaldatavad õigusnormid. Ettekirjutusele kirjutab alla ettekirjutuse teinud ametnik.
(5) Ettekirjutus antakse välismaalasele kätte allkirja vastu. Ettekirjutuse tegemisel selgitatakse välismaalasele õigust ettekirjutuse tegemise peale edasi kaevata ning ettekirjutuse täitmata jätmise tagajärgi. Ettekirjutuse sisu selgitatakse välismaalasele talle arusaadavas keeles. Kui välismaalane keeldub ettekirjutuse kättesaamise kohta allkirja andmast või kui välismaalane ei ilmunud ettekirjutuse tegemisele, tehakse ettekirjutuse ärakirjale või vastavasse raamatusse keeldumise ja selle motiivide või mitteilmumise kohta märge.
(6) Kui välismaalane on saanud kutse ilmuda ettekirjutuse tegemisele ning välismaalane ei ilmu mõjuva põhjuseta määratud ajaks, võidakse otsus teha ilma välismaalase juuresolekuta. Sellisel juhul edastatakse ettekirjutus välismaalasele tähitud postiga, otsuse postiga edastamise kuupäev märgitakse ettekirjutusele.
(7) Ettekirjutuse tegemise kohta kannab Kodakondsus- ja Migratsiooniamet vastavalt siseministri kehtestatud vormile märke välismaalase reisidokumenti, mis on aluseks piiri ületamisel.
(1) Kui välismaalasega, kellele tehakse ettekirjutus, viibib Eestis koos alaealine välismaalane, kellel puudub viibimisalus või kelle viibimisalus tühistatakse, tehakse sama ettekirjutusega kohustus Eestist lahkumiseks ka alaealisele.
(2) Eestis vanema, eestkostja või muu saatjata (edaspidi vanem) viibivale alaealisele ettekirjutuse tegemisel korraldab tema Eestist lahkumise hoolekandeasutus kooskõlastatult vastuvõtva riigi pädevate riigiasutustega.
(3) Alaealisele ettekirjutuse tegemisel on käesoleva seaduse § 11 lõikes 2 sätestatud õigused ka alaealise vanemal.
§ 13. Ettekirjutuse tühistamine ja vaidlustamine
(1) Käesoleva seaduse §-s 7 sätestatud aluste äralangemisel tühistab Kodakondsus- ja Migratsiooniamet ettekirjutuse.
(2) Ettekirjutuse tegemise, ettekirjutuse tähtaja määramise ja järelevalvemeetmete kohaldamise, pikendamise, tühistamise ja nimetatud toimingutest keeldumise peale võib esitada kaebuse halduskohtumenetluse seadustikus (RT I 1993, 50, 694; 1994, 16, 290; 28, 425; 1995, 29, 358 ja 359; 1996, 37, 739; 1997, 16, 260; 30, 472; 87, 1468; 93, 1557; 95/96, 1575; 1998, 17, 265; 61, 981) sätestatud korras.
(1) Välismaalane saadetakse Eestist välja:
1) ettekirjutuse mõjuva põhjuseta mittetäitmisel või käesoleva seaduse §-s 9 sätestatud järelevalvemeetmetele mitteallumisel;
2) viibimisaluse puudumisel või tühistamisel, kui välismaalase lahkumine Eestist on Eesti Vabariigi julgeoleku, avaliku korra, tervise või kõlbluse kaitse tagamiseks või õiguserikkumise ärahoidmiseks vaja tagada haldussunnivahenditega.
(2) Väljasaatmise otsustamisel arvestatakse kogumis järgmisi asjaolusid:
3) väljasaatmise tagajärjed välismaalase perekonnaliikmetele;
6) väljasaatmise täideviimise võimalikkus;
7) muud asjassepuutuvad kaalutlused.
(1) Väljasaatmise otsustab halduskohtunik Vabariigi Valitsuse volitatud valitsusasutuse taotlusel haldusõiguserikkumiste seadustikus (RT 1992, 29, 396; RT I 1997, 66--68, 1109; 73, 1201; 81, 1361 ja 1362; 86, 1459 ja 1461; 87, 1466 ja 1467; 93, 1561, 1563, 1564 ja 1565; 1998, 2, 42; 17, 265; 23, 321; 30, 410; 34, 484; 36/37, 552 ja 553; 38, 562; 51, 756 ja 759; 52/53, 771; 60, 951 ja 952; 64/65, 1004; 86/87, 1409) sätestatud korras. Väljasaatmise otsusele võib esitada apellatsioonkaebuse haldusõiguserikkumiste seadustikus sätestatud korras.
(2) Kodakondsus- ja Migratsiooniamet töötleb väljasaatmise täideviimise tagamise eesmärgil väljasaadetava kohta järgmisi andmeid:
§ 16. Väljasaatmise otsuse tühistamine
(1) Käesoleva seaduse §-s 7 sätestatud aluste äralangemisel tühistab halduskohtunik välismaalase või Vabariigi Valitsuse volitatud valitsusasutuse taotlusel väljasaatmise otsuse.
(2) Käesoleva seaduse § 14 lõike 1 punktis 2 sätestatud aluste äralangemisel tühistab halduskohtunik välismaalase või Kodakondsus- ja Migratsiooniameti taotlusel väljasaatmise otsuse. Kui ettekirjutuse tegemiseks on alus, teeb Kodakondsus- ja Migratsiooniamet väljasaatmise otsustamise taotluse rahuldamata jätmise või väljasaatmise otsuse tühistamise korral välismaalasele ettekirjutuse vastavalt käesoleva seaduse §-dele 7, 8 ja 10.
(2) Välismaalast ei tohi välja saata riiki, kuhu väljasaatmine võib kaasa tuua välismaalase piinamise, ebainimliku või alandava karistamise või kohtlemise, surma või tagakiusamise rassilistel, usulistel, sotsiaalsetel või poliitilistel motiividel.
§ 18. Väljasaatmise täideviimise tähtaeg
(1) Väljasaatmise otsus viiakse täide 48 tunni jooksul otsuse tegemisest arvates. Halduskohtunik võib seaduses sätestatud juhtudel väljasaatmise täideviimise peatada.
(2) Kui väljasaadetavat karistatakse haldusarestiga, viiakse väljasaatmine täide 48 tunni jooksul pärast haldusaresti lõppemist.
(3) Väljasaadetav, kes on kriminaalasjas kahtlustatav, süüdistatav või kohtualune, saadetakse välja 48 tunni jooksul pärast asja menetluse lõpetamist või kohtuotsuse jõustumist. Kohtuotsuse edasikaebamise korral saadetakse väljasaadetav välja 48 tunni jooksul kaebuse tagastamisest või kõrgemalseisva kohtu otsuse jõustumisest arvates. Kuni menetluse lõpetamiseni või otsuse tegemiseni kohaldatakse väljasaadetava suhtes kriminaalmenetluse koodeksis (ENSV Ülemnõukogu Teataja 1961, 1, 4 ja lisa; RT I 1998, 82--84, 1385) sätestatud tõkendit või paigutatakse ta halduskohtuniku otsuse alusel väljasaatmislaagrisse.
(4) Kui väljasaadetavat karistatakse aresti või vabadusekaotusega või kui väljasaatmise otsus tehakse välismaalase suhtes, kes kannab aresti või vabadusekaotust, viiakse väljasaatmise otsus täide 48 tunni jooksul pärast aresti või vabadusekaotuse ärakandmist.
(1) Kuni väljasaatmise lõpuleviimiseni peetakse välismaalane käesoleva seaduse §-s 18 sätestatud tähtaegadeks halduskorras kinni.
(4) Väljasaatmise kohta teeb väljasaatmist täideviiv valitsusasutus vastavalt siseministri poolt kehtestatud korrale märke välismaalase reisidokumenti, mis on aluseks piiri ületamisel.
Alaealise väljasaatmisel korraldatakse kooskõlastatult vastuvõtva ning vajadusel transiitriigi pädevate riigiasutustega alaealise üleandmine vanematele või eestkostjale.
Kui vastuvõttev riik keeldub väljasaadetavat vastu võtmast või väljasaadetava piiripunkti toimetamise ajal või piiripunktis selguvad muud väljasaatmise lõpuleviimist takistavad asjaolud, peetakse väljasaadetav halduskorras kinni kuni tema väljasaatmise lõpuleviimiseni või väljasaatmislaagrisse paigutamiseni, kuid mitte kauem kui 48 tundi.
VÄLJASAATMISLAAGRIS KINNIPIDAMINE
§ 23. Väljasaatmislaagrisse paigutamine
(1) Kui väljasaatmist ei ole võimalik lõpule viia käesolevas seaduses sätestatud tähtaja jooksul, paigutatakse väljasaadetav väljasaatmist taotlenud või väljasaatmist täideviiva valitsusasutuse taotlusel halduskohtuniku otsuse alusel väljasaatmislaagrisse kuni väljasaatmiseni, kuid mitte kauemaks kui kaheks kuuks.
(2) Kui väljasaatmise võimatus on teada väljasaatmise otsuse tegemise hetkel, paigutatakse väljasaadetav halduskohtuniku otsusega väljasaatmislaagrisse väljasaatmist taotleva valitsusasutuse taotlusel.
(3) Väljasaatmise täideviimise peatamise korral paigutatakse väljasaadetav väljasaatmise täideviimise peatamise tähtajaks väljasaatmislaagrisse.
§ 24. Väljasaatmislaagrist vabastamine
(1) Kui osutub võimalikuks väljasaatmislaagris viibiva välismaalase väljasaatmise täideviimine, vabastatakse välismaalane halduskohtuniku otsuse alusel väljasaatmislaagrist ning saadetakse käesolevas seaduses sätestatud korras välja.
(2) Kui väljasaadetav võetakse kriminaalasjas kahtlustatava või süüdistatavana vahi alla, vabastatakse väljasaadetav väljasaatmislaagrist vahi alla võtmise määruse alusel.
(3) Väljasaatmise otsuse tühistamise korral vabastatakse välismaalane väljasaatmislaagrist väljasaatmise otsuse tühistamise otsuse alusel.
§ 25. Väljasaatmislaagris kinnipidamise tähtaja pikendamine
Kui väljasaatmislaagris kinnipidamise tähtaja jooksul ei ole võimalik väljasaatmist täide viia, pikendab halduskohtunik Kodakondsus- ja Migratsiooniameti taotlusel väljasaadetava väljasaatmislaagris kinnipidamise tähtaega kuni kahe kuu kaupa kuni väljasaatmise täideviimiseni või välismaalase vabastamiseni käesoleva seaduse § 24 lõigete 2 ja 3 järgi.
§ 26. Otsuse tegemise kord
Käesolevas peatükis sätestatud otsused teeb halduskohtunik haldusõiguserikkumiste seadustikus sätestatud korras.
(4) Sissesõidukeelu kehtivusaeg lõpeb selle möödumisel või sissesõidukeelu tühistamisel.
(2) Välismaalasele, kelle suhtes kehtib sissesõidukeeld, ei anta ja ei pikendata sissesõidukeelu kehtivusaja jooksul viibimisalust, samuti ei ole tal lubatud Eestis viibida sõltumata viibimisaluse omamisest.
(3) Sissesõidukeelu kohaldamisel välismaalase suhtes, kellel on elamisluba, viisa või muu haldusaktiga antud luba Eestis viibimiseks, vastav viibimisalus tühistatakse.
2) välismaalase kohta on andmeid või on põhjendatult alust arvata, et ta kuulub kuritegelikku ühendusse, et ta on seotud narkootikumide või psühhotroopsete ainete või isikute ebaseadusliku toimetamisega üle riigipiiri, et ta kuulub terroristlikku ühendusse või on toime pannud terroristliku akti või et ta on seotud rahapesuga;
4) välismaalane on saanud või on põhjendatult alust arvata, et ta on saanud eriväljaõppe või eriettevalmistuse dessantoperatsioonideks või diversiooni või sabotaaþi alal või muu eriväljaõppe, mille käigus omandatud teadmisi ja oskusi saab vahetult rakendada illegaalsete relvaformeeringute ülesehitamisel või väljaõppel;
8) välismaalane on rikkunud välismaalaste Eestis viibimist või riigipiiri ületamist reguleerivaid õigusakte.
(2) Alalist sissesõidukeeldu võidakse kohaldada käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1--6 sätestatud juhtudel.
(3) Kui välismaalase perekonnal ei ole võimalik koos elada väljaspool Eestit või kui perekonna ümberasumine välisriiki oleks sissesõidukeelu kehtestamise vajadusega võrreldes seotud ebaproportsionaalselt suurte raskustega, võib välismaalase suhtes kohaldada sissesõidukeeldu üksnes käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1--6 sätestatud juhtudel.
(1) Sissesõidukeelu kohaldamise otsustab Vabariigi Valitsuse poolt selleks volitatud kollegiaalne organ.
(2) Sissesõidukeelu kohaldamise otsustamise korra ning volitatud kollegiaalse organi liikmete määramise korra kehtestab Vabariigi Valitsus.
(4) Sissesõidukeelu kohaldamise otsus vormistatakse käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kollegiaalse organi istungi protokolli kantava otsusena, kuhu tehakse viide sissesõidukeelu kohaldamise aluse kohta. Eestis viibiva või elava välismaalase suhtes sissesõidukeelu kehtestamise otsus vormistatakse kirjalikult motiveeritud haldusaktina.
(5) Sissesõidukeelu kohaldamise otsuse peale võib välismaalane või tema esindaja esitada kaebuse halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras, kui sissesõidukeelu kohaldamine rikub välismaalase seaduses ettenähtud õigusi või piirab talle seadusega antud vabadusi.
(1) Sissesõidukeelu kohaldamise otsustanud kollegiaalne organ tühistab või lühendab sissesõidukeelu kehtivusaega välismaalase taotlusel või valitsusasutuse algatusel, kui sissesõidukeelu kohaldamise alus on muutunud või ära langenud.
(2) Sissesõidukeelu kohaldamise otsustanud kollegiaalne organ võib välismaalase taotlusel või valitsusasutuse algatusel sissesõidukeelu tühistada või lühendada selle kehtivusaega:
1) kui käesoleva seaduse § 31 lõikes 3 loetletud asjaolud on muutunud;
2) humaansetel kaalutlustel, kui sellega ei ohustata riigi julgeolekut ega avalikku korda.
(3) Sissesõidukeelu kohaldamise otsustanud kollegiaalne organ võib valitsusasutuse algatusel pikendada sissesõidukeelu kehtivusaega või asendada tähtajalise sissesõidukeelu alalisega, kui välismaalase suhtes ilmnevad täiendavad käesoleva seaduse § 29 lõikes 1 sätestatud sissesõidukeelu kohaldamise alused. Tähtaja pikendamise või tähtajalise sissesõidukeelu alalisega asendamise suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 31 lõigetes 3--5 sätestatut.
(2) Väljavõtet sissesõidukeeldude registrist võib kasutada viibimisaluse andmisest või pikendamisest keeldumisel, samuti viibimisaluse tühistamisel ning välismaalase Eestisse sisenemise tõkestamisel.
Välismaalaste seaduses (RT I 1993, 44, 637; 1994, 41, 658; 1995, 57, 981; 1997, 19, 306; 53, 837; 73, 1202) tehakse järgmised muudatused:
(1) Käesoleva seaduse rikkumise eest kannab välismaalane haldusvastutust haldusõiguserikkumiste seadustikus (RT 1992, 29, 396; RT I 1997, 66--68, 1109; 73, 1201; 81, 1361 ja 1362; 86, 1459 ja 1461; 87, 1466 ja 1467; 93, 1561, 1563, 1564 ja 1565; 1998, 2, 42; 17, 265; 23, 321; 30, 410; 34, 484; 36/37, 552 ja 553; 38, 562; 51, 756 ja 759; 52/53, 771; 60, 951 ja 952; 64/65, 1004; 86/87, 1409) sätestatud korras.
Jälitustegevuse seaduse (RT I 1994, 16, 290; 1995, 15, 173; 1996, 49, 955; 1997, 81, 1361; 93, 1557; 1998, 47, 698; 50, 753; 51, 756; 61, 981) § 16 lõiget 1 täiendatakse pärast sõna «tühistamise» sõnadega «ning sissesõidukeelu kohaldamise».


Allikas: www.riigiteataja.ee2. jagu
§ 897. Laoleping
§ 898. Hoiuleandja kohustused
[RT I 2002, 53, 336 - jõust. 1. 07. 2002]
§ 899. Kahju ja kulude hüvitamine
(1) Hoiuleandja peab hüvitama hoidjale kahju ja kulud, mille põhjustab:1) asja ebapiisav pakkimine või tähistamine hoiuleandja poolt;2) asja ohtlikkusest teatamata jätmine hoiuleandja poolt;3) asjaga seotud ametlike toimingute läbiviimiseks vajalike dokumentide või teabe puudumine, ebatäielikkus või ebaõigsus.
§ 900. Ladustatud asjade segamine
(1) Hoidjal on õigus asendatavaid asju segada sama liiki ja sama kvaliteediga asjadega üksnes juhul, kui nende asjade hoiuleandjad on sellega sõnaselgelt nõustunud.
(2) Alates ladustatud asjade segamisest on segatud asjade omanikel kaasomand segatud asjadele. Hoidja võib igale hoiuleandjale, sõltumata teiste kaasomanike nõusolekust, välja anda temale kuuluvale mõttelisele osale vastava osa segatud asjadest.
§ 901. Saadetud asja vastuvõtmine
§ 902. Asja säilitamine
§ 903. Asja kindlustamine ja ladustamine kolmanda isiku juures
§ 904. Laolepingu ülesütlemine ja ladustamise kestus
§ 905. Vastutus asja kaotsimineku või kahjustumise eest
§ 906. Nõuete aegumine
§ 907. Hoidja pandiõigus
§ 908. Laokiri
(1) Asja väljaandmise kohustuse kohta võib hoidja pärast asja hoiule võtmist välja anda laokirja, mis peab sisaldama järgmisi andmeid:1) laokirja väljaandmise koht ja kuupäev;2) hoiuleandja nimi ja aadress;3) hoidja nimi ja aadress;4) ladustamise koht ja kuupäev;5) asja liigi üldine tähistus ja pakendi liik, ohtliku asja puhul tähistus vastavalt sellise asja kohta kehtestatud nõudmistele, nende nõudmiste puudumisel aga üldiselt tunnustatud tähistus;6) pakkide arv, tähistus ja numbrid;7) asja brutokaal või muul viisil väljendatud kogus;8) ladustatud asjade segamise korral märge selle kohta.
§ 909. Laokirja õiguslik tähendus
§ 910. Asja väljaandmine laokirja tagastamise vastu
(2) Hoidja peab laokirja seaduslikule valdajale hüvitama kahju, mis tekkis sellest, et hoidja andis asja välja laokirja tagastamist nõudmata või laokirjale märget tegemata.
28. juuni 2017 22:30


text:
Paadrema looduskaitseala kaitse alla võtmine ja Paadrema looduskaitseala kaitse-eeskiri - sisukord
§ 4 Sihtkaitsevööndi kirjeldus
§ 5 Lubatud tegevused
§ 6 Keelatud tegevused
§ 7 Kaitseala metsa kaitse-eesmärk
§ 8 Teadusalased välitööd
Paadrema looduskaitseala kaitse alla võtmine ja Paadrema looduskaitseala kaitse-eeskiri1
(1) Kaitseala välispiir kulgeb Varbla vallas Parise 86302:001:0092 maaüksuse (ei asu kaitsealal) läänenurgast mööda nimetatud maaüksuse piiri kagu ja ida suunas kuni Parise maaüksuse kagunurgani; edasi ida suunas mööda kraavi põhjakallast läbi riigimaa ja mööda Pajusaare maaüksuse 86302:001:0082 (ei asu kaitsealal) lõunapiiri kuni pinnasteeni, mööda pinnastee lääneserva ja mööda selle sirgjoonelist pikendust lõuna suunas kuni Parise maaüksuse 86302:001:0091 (ei asu kaitsealal) loodenurgani; edasi mööda Parise maaüksuse läänepiiri lõuna, edela ja kagu suunas kuni Parise maaüksust läbiva pinnasteeni; seejärel mööda pinnastee lääneserva edela suunas ja edasi lõuna suunas mööda selle pinnastee mõttelist sirgjoonelist pikendust kuni Kõlliste maaüksuse 86302:001:0070 (ei asu kaitsealal) põhjapiirini; seejärel mööda Kõlliste maaüksuse põhja- ja läänepiiri lääne ja lõuna suunas mööda endise Oti 36 kinnistu läänepiiri kuni Jaani maaüksuse 86302:001:0140 (ei asu kaitsealal) kirdenurgani; edasi mööda endise Varbla metskonna kvartali nr 62 põhjapiiri ida suunas ja idapiiri lõuna suunas kuni Allikivi-Rulli maaüksuse 86302:002:0001 (ei asu kaitsealal) põhjapiirini; sealt edasi kulgeb kaitseala piir mööda nimetatud maaüksuse põhja- ja läänepiiri kuni Allikivi-Rulli maaüksuse 86302:002:0001 (ei asu kaitsealal) edelanurgani ning seejärel mööda mõttelist sirgjoont kuni Rõõmu maaüksuse 86302:002:0009 kirdenurgani; edasi mööda Rõõmu maaüksuse ida- ja lõunapiiri ning Käomardi maaüksuse 86302:002:0278 (ei asu kaitsealal) põhjapiiri ja Varbla metskonna endiste kvartalite 58 ja 57 lõunapiiri lääne suunas kuni Kivise-Matto maaüksuse 86301:004:0015 (ei asu kaitsealal) idapiirini; edasi mööda Kivise-Matto maaüksuse idapiiri ja Suuremetsa maaüksuse 86301:003:0221 (ei asu kaitsealal) idapiiri põhja, lääne ja põhja suunas ning endiste Varbla metskonna kvartalite nr 57 ja 50 läänepiiri põhja suunas kuni Küti ojani; edasi kulgeb piir mööda Küti oja vasakkallast põhja ja loode suunas kuni Tamme maaüksuse (katastritunnuseta, «Eesti NSV taluseaduse» alusel piiritletud ja kasutuses olev maaüksus) kagupiirini ja sealt edasi mööda nimetatud maaüksuse kagupiiri kirdesse kuni ojani; edasi jätkub välispiir mööda oja vasakut kallast lääne suunas kuni Tamme maaüksuse läänepiirini, mööda nimetatud maaüksuse piiri kirde ja loode suunas kuni haritava maa piirdekraavini ja mööda selle idakallast ida, põhja ja lääne suunas kuni Tamme maaüksuse läänepiirini; edasi mööda nimetatud maaüksuse piiri loode ja kirde suunas kuni Tamme maaüksuse loodenurgani; sealt mööda Jõgede maaüksuse (katastritunnuseta, «Eesti NSV taluseaduse» alusel piiritletud ja kasutuses olev maaüksus) haritava maa piirdekraavi idakallast loode, põhja, loode ja edela suunas kuni Toome maaüksuse 86301:003:0218 (ei asu kaitsealal) idanurgani; edasi mööda Toome maaüksuse idapiiri, loode- ja põhjapiiri lääne suunas kuni Suurevälja maaüksuse 86301:001:0143 (ei asu kaitsealal) kagunurgani; edasi mööda Suurevälja maaüksuse idapiiri põhja suunas kuni nimetatud maaüksuse põhjapiiril oleva kraavini; edasi mööda kraavi põhjakallast kagu suunas kuni ristuva kraavini; edasi mööda selle kraavi idakallast kirde suunas kuni Rebaskivi maaüksuse 86301:001:0046 (ei asu kaitsealal) piirini; edasi mööda nimetatud maaüksuse piiri kirde ja kagu suunas kuni Nurme maaüksuse 86301:001:0018 läänepiirini ning mööda Nurme maaüksuse lääne- ja põhjapiiri ning Sepa maaüksuse 86301:001:0015 (ei asu kaitsealal) lõunapiiri kuni Sepa maaüksuse kagunurgani; edasi mõttelise sirgjoonena kuni Paadrema uudismaaobjekti piirdekraavi edelanurgani; edasi mööda uudismaa piirdekraavi põhjakallast kuni turbakaevanduseks ettevalmistatud ala läänepoolseima piirdekraavini ja mööda selle läänekallast edela ja kagu suunas kuni Paadrema uudismaaobjekti edelanurgani ning mööda uudismaa piirdekraavi põhjakallast ida- ja põhjasuunas kuni Parise maaüksuse 86302:001:0092 (ei asu kaitsealal) läänenurgani.
(3) Kaitseala ja selle vööndite piiride kirjeldus on koostatud Maa-ameti põhikaardi (1:10 000), riigiettevõtte Eesti Maauuringud 1994. aasta maakasutuskaardi (mõõtkava 1:10 000), Eesti Metsakorralduskeskuse Varbla metskonna 1988. aasta puistuplaani (mõõtkava 1:20 000) ning talumaade osas Katastri Ameti 1939. aasta skeemkaartide (mõõtkava 1:10 000) ja maakatastri 15. mai 2001. aasta andmete alusel.
(1) Inimestel on lubatud viibida, korjata marju ja seeni kogu kaitseala maa-alal, välja arvatud § 6 lõikes 5 sätestatud juhul. Liikumine eramaal toimub vastavalt «Asjaõigusseadusele» ja «Kaitstavate loodusobjektide seadusele».
4) detail- ja üldplaneering enne nende «Planeerimisseaduse» kohast vastuvõtmist;

matches:
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 6