Parksepa Lasteaia põhimäärus – Riigi Teataja
Parksepa Lasteaia põhimäärus
Parksepa Lasteaia põhimäärus - sisukord
§ 1 Koolieelse lasteasutuse nimetus, asukoht ja tegutsemisvorm
§ 3 Õppekava, õppe- ja kasvatuskorraldus
3 LASTE ÕIGUSED NING VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 4 Laste õigused
§ 5 Vanemate õigused ja kohustused
§ 7 Personali õigused ja kohustused
6 MAJANDAMISE JA ASJAAJAMISE ALUS
§ 11 Vara, finantseerimine, majandamine
7 ARENGUKAVA
§ 13 Põhimääruse muutmine
RT IV, 03.01.2020, 30
Vastu võetud 30.12.2019 nr 13
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seadus § 35 lg 2, koolieelse lasteasutuse seaduse § 9 lg 3 ja Võru Vallavolikogu 14.03.2018 määruse nr 26 „Võru valla põhimäärus“ § 77 lg 3 alusel.
§ 1. Koolieelse lasteasutuse nimetus, asukoht ja tegutsemisvorm
(1) Koolieelse lasteasutuse nimetus on Parksepa Lasteaed (edaspidi lasteasutus).
(2) Lasteasutus asub aadressil Kesk tn 9, Parksepa, Võru vald, Võru maakond 65509.
(3) Lasteasutus on Võru Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) munitsipaallasteasutus.
(4) Lasteasutus on õppeasutus, mis toetades lapse perekonda, võimaldab koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist.
(5) Lasteasutuse liigiks on lasteaed.
(6) Lasteasutus juhindub oma tegevuses koolieelse lasteasutuse seaduses sätestatust ja teistest Eesti Vabariigi seadustest ning õigusaktidest, Võru Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) ja vallavalitsuse õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(7) Lasteasutusel on oma sümboolika, sümboolikaga dokumendiplangid ja pitsat.
(8) Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse ning asjaajamise keel on eesti keel.
(1) Lasteasutuse koosseisus on sõime- ja lasteaiarühmad, vajadusel liitrühmad, sobitusrühm ja teised erirühmad.
(2) Lasteasutuses on kolm või enam rühma lastele vanuses üks kuni seitse eluaastat.
(3) Liitrühmade moodustamise otsustab direktor.
(4) Vallavalitsus võib lasteasutuse direktori ettepanekul moodustada lasteasutuses vastavalt vajadusele sobitusrühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed koos teiste lastega, samuti erirühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed.
(5) Vastavate võimaluste olemasolul ja hoolekogu ettepanekul võib laste arvu aiarühmas suurendada koolieelse lasteasutuse seaduses sätestatud ulatuses.
(6) Huvihariduse korraldamine toimub koostöös lapsevanemate ja huvihariduse teenuse pakkujatega, pidades silmas laste arengut ja soove. Lasteasutuses võivad töötada õppetegevuse välisel ajal huviringid.
(7) Lasteasutus on tegutsev aastaringselt. Lahtioleku aja ja selle erisused otsustab vallavalitsus, lähtudes lasteasutuse hoolekogu ettepanekust.
(8) Vastavalt vajadusele ühendatakse või suletakse rühmi laste arvu vähesuse tõttu või suletakse lasteasutus tervikuna seoses töötajate puhkusega või remondiga või muul mõjuval põhjusel. Sulgemise perioodil kindlustatakse lastele kohad valvelasteasutuses.
§ 3. Õppekava, õppe- ja kasvatuskorraldus
(4) Lasteasutusel on direktori poolt kinnitatud tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse õppekava.
(5) Laste vastuvõtt lasteasutusse ja sealt väljaarvamine toimub vallavalitsuse poolt kehtestatud korras.
(6) Lasteasutuse õppe- ja kasvatuskorralduse üldeesmärk on lapse mitmekülgne ja järjepidev areng kodu ja lasteasutuse koostöös.
(7) Lasteasutuse ja kodu koostöö korraldamiseks toimuvad lasteasutuses rühma lastevanemate koosolekud ning lapse õpetajate ja lapsevanema vahelised tagasiside vestlused lapse arengust.
3. peatükk LASTE ÕIGUSED NING VANEMATE ÕIGUSED JA KOHUSTUSED
§ 4. Laste õigused
(1) Lastel on lasteasutuses õigus vaimselt ja füüsiliselt arendavale tervislikule keskkonnale ja päevakavale, eneseusaldust ja vaimset erksust toetavale tegevusele ning pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel.
(2) Lastel on õigus võtta osa tegevustest, mis tagavad alushar i duse omandamise, sealhulgas kavandada oma tegevust ja osaleda valikute tegemisel.
§ 5. Vanemate õigused ja kohustused
2) teha ettepanekuid tingimuste loomiseks lapse mitmekülgseks arenguks ja turvaliseks kasvamiseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele;
3) saada lasteasutuse pedagoogidelt nõustamist õppe- ja kasvatustegevuse küsimustes;
4) tutvuda õppekava, tegevus- ja päevakavaga ning saada teavet lasteasutuse töö- ja õppekorralduse kohta;
5) pöörduda kasvatamist, õpetamist ja hoidmist puudutavate küsimuste korral õpetaja, lasteaia juhtkonna, hoolekogu või vallavalitsuse poole.
1) looma koostöös lasteasutusega lapsele soodsad tingimused arenemiseks ja alushariduse omandamiseks;
2) järgima lasteasutuse tegevus- ja päevakava, laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõudeid ning kodukorda;
3) tasuma igakuiselt ja õigeaegselt õppemaksu ja toidukulu eest Võru valla õigusaktidega kehtestatud määras ja korras.
1) pedagoogid, kelleks on direktor, direktori asetäitja, õpetajad, logopeed või eripedagoog;
2) lasteasutuse majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad.
(2) Lasteasutuse personali struktuuri ja palgamäärad kinnitab direktori ettepanekul vallavalitsus.
(3) Personali tööülesanded, kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks töötajate töölepingute ja ametijuhenditega ning lasteasutuse töökorralduse reeglitega, mis on kooskõlas töösuhteid reguleerivate riigi ja Võru valla õigusaktidega.
§ 7. Personali õigused ja kohustused
(1) Personalil on õigus saada vajalikku eri-, kutse- ja ametialast täiendkoolitust.
(2) Personal loob tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks, mis põhinevad vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega ning teiste lasteasutuse töötajatega.
(5) Pedagoogid on kohustatud nõustama lapsevanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes.
(6) Lasteasutuse personalil on kohustus hoida oma käitumise ja tegevusega lasteasutuse mainet.
2) koostab lasteasutuse eelarve koostöös hoolekoguga ja esitab selle vallavalitsusele;
3) kannab vastutust lasteasutuse arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest;
4) vastutab volikogu poolt kehtestatud korras lasteasutuse vara säilitamise ja sihtotstarbelise kasutamise eest;
6) sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingud lasteasutuse personaliga;
7) annab välja oma pädevuse piires lasteasutuse töö korraldamiseks käskkirju ja kontrollib nende täitmist;
8) kutsub kokku lasteasutuse tegevust korraldavaid koosolekuid ja nõupidamisi;
9) tagab personalile töötervishoiu ja tööohutuse ning informeerib personali töösisekorra- ja tuleohutuse nõuetest;
10) on aruandekohustuslik hoolekogu ja vallavalitsuse ees.
(2) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss vastavalt vallavalitsuse poolt kehtestatud korrale. Direktoriga sõlmib, muudab ja ütleb üles töölepingu vallavanem või tema volitatud isik.
(3) Direktori äraolekul asendab teda direktori asetäitja, puhkuse või haigestumise korral vallavanema poolt määratud isik.
(1) Pedagoogilise nõukogu liikmeteks on lasteasutuse pedagoogid.
(2) Pedagoogilise nõukogu töövorm on koosolek või e-koosolek, mis toimub direktori ettepanekul vähemalt kolm korda aastas.
(3) Pedagoogilise nõukogu ülesandeks on lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning direktorile, hoolekogule ning vallavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine.
(4) Pedagoogilise nõukogu ülesanded ja tegevus on määratud õigusaktides ning lasteasutuse pedagoogilise nõukogu tegutsemise korras.
(5) Pedagoogilise nõukogu tegutsemise korra kehtestab pedagoogiline nõukogu.
(1) Lasteasutuse hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on jälgida, et lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevus vastaks lapse arengule ja huvidele ning teha sellesuunalist koostööd lasteasutuse personaliga.
(2) Lasteasutuse hoolekogusse kuuluvad õpetajate esindaja, iga rühma vanemate esindaja ja vallavalitsuse esindaja:
1) õpetajate esindajate valimine toimub pedagoogilise nõukogu koosolekul hääletamise teel;
2) iga rühm valib oma esindaja hoolekogusse rühma lastevanemate koosolekul hääletamise teel;
3) valla esindaja hoolekogusse nimetab vallavalitsus.
(3) Direktor esitab vallavalitsusele hoolekogu kinnitamiseks taotluse, milles on märgitud hoolekogusse valitud isikud ja esindamise alus.
(4) Vallavalitsus kinnitab direktori poolt esitatud taotluse alusel lasteasutuse hoolekogu.
1) õpetajate esindaja volitus kestab pedagoogilise nõukogu poolt antud tähtaja lõpuni;
2) lastevanemate esindaja volitus kestab hoolekogu koosseisu kinnitamise päevast kuni selle muutmise või uue hoolekogu koosseisu kinnitamiseni;
3) vallavalitsuse esindaja volitus kestab temale antud tähtaja lõpuni.
(6) Hoolekogu pädevus ja ülesanded on määratud õigusaktides ning lasteasutuse hoolekogu tegutsemise korras.
(7) Lasteasutuse hoolekogu tegutsemise korra võtab vastu hoolekogu.
(8) Hoolekogu töövorm on koosolek, mis toimub vähemalt kord kvartalis hoolekogu esimehe või lasteasutuse direktori ettepanekul.
(10) Kõiki hoolekokku valitud esindajaid on õigustagasi kutsuda ja ümber valida.
(11) Töö korraldamiseks valib hoolekogu oma liikmete hulgast esimehe ja tema asetäitja.
(12) Hoolekogu koosolekut juhatab hoolekogu esimees või tema äraolekul asetäitja. Hoolekogu on otsustusvõimeline, kui koosolekul on kohal vähemalt kolm lapsevanemate esindajat ning hoolekogu esimees või tema äraolekul asetäitja. Hoolekogu otsused võetakse üldjuhul vastu avalikul hääletamisel. Hoolekogu enamuse põhjendatud otsusel võib küsimuse hääletamine olla salajane. Otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega. Häälte võrdsel jagunemisel on otsustavaks hoolekogu esimehe või tema äraolekul asetäitja hääl.
(13) Hoolekogu koosolekust etteteatamise aeg hoolekogu liikmetele ja direktorile on vähemalt seitse (7) kalendripäeva.
(16) Hoolekogul on õigus saada direktorilt ja vallavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni.
(17) Hoolekogu liikmed tutvuvad otsuste tegemiseks vajaliku dokumentatsiooniga neile sobival viisil: elektrooniliselt või paberkandjal.
2) annab direktorile, pedagoogilisele nõukogule ja vallavalitsusele soovitusi lasteasutuse tegevuseks ja arenguks;
3) osaleb oma esindaja (esindajate) kaudu direktori ametikoha täitmiseks korraldatud konkursi komisjoni töös;
4) otsustab lapse toidukulu päevamaksumuse ja teisi seadusega või vallavolikogu või vallavalitsuse poolt hoolekogu pädevusse antud küsimusi.
6. peatükk MAJANDAMISE JA ASJAAJAMISE ALUS
§ 11. Vara, finantseerimine, majandamine
(1) Lasteasutusele sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valdamiseks antud vara valitsemine toimub vallavolikogu poolt kehtestatud korras. Lasteasutuse vara moodustavad talle vallavalitsuse poolt sihtotstarbeliseks valdamiseks ja kasutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Lasteasutusel on oma eelarve. Lasteasutuse eelarve projekti koostab direktor ja esitab vallavalitsusele.
(3) Lasteasutuse eelarvetulu moodustavad eraldised riigi- ja valla eelarvest, lastevanemate poolt kaetavast osast, annetustest, tulud lasteasutuse tasulisest tegevusest.
(4) Lasteasutuse vallaeelarvest kaetavate kulude katmises osalevad täies ulatuses kõik teised omavalitsusüksused proportsionaalselt nende haldusterritooriumil elavate selles lasteasutuses käivate laste arvuga.
7. peatükk ARENGUKAVA
(1) Lasteasutus koostab arengukava eelnõu vastavalt koolieelse lasteasutuse seaduses sätestatule.
(2) Lasteasutuse direktor esitab kolm kuud enne kehtiva arengukava perioodi lõppu vallavalitsusele uue arengukava eelnõu, mille koostab koostöös hoolekogu ja pedagoogilise nõukoguga.
(3) Lasteasutuse arengukava kinnitab vallavalitsus vastavalt kehtivale korrale.
(4) Lasteasutus avalikustab arengukava lasteasutuse tegevust kajastaval veebilehel.
(5) Lasteasutuse sisehindamise läbiviimise korra kehtestab lasteasutuse direktor.
§ 13. Põhimääruse muutmine
(1) Lasteasutuse põhimääruse kinnitab ning selle muutmise otsustab vallavalitsus.
(2) Lasteasutuse põhimäärus avalikustatakse lasteasutuse veebilehel, valla veebilehel ja Riigi Teatajas.
(3) Kõik käesolevas põhimääruses määratlemata juhud lahendatakse vastavalt kehtivale seadusandlusele.
Juris Juhansoo


Noorteühingu aastatoetuse taotlemise, eraldamise ja eraldamisest keeldumise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Noorteühingu aastatoetuse taotlemise, eraldamise ja eraldamisest keeldumise tingimused ja kord
Noorteühingu aastatoetuse taotlemise, eraldamise ja eraldamisest keeldumise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Aastatoetuse taotlemine
§ 3 Aastatoetuse eraldamine ja selle eraldamisest keeldumine
§ 4 Lepingu sõlmimine, aruandlus ja kontroll
RT I, 05.08.2016, 2
Vastu võetud 29.07.2016 nr 52
Määrus kehtestatakse noorsootöö seaduse § 15 lõike 4 alusel.
Määrusega kehtestatakse noorteühingu aastatoetuse taotlemise, eraldamise ja toetuse eraldamisest keeldumise täpsemad tingimused ja kord.
§ 2. Aastatoetuse taotlemine
(1) Aastatoetust on võimalik taotleda üheks või kaheks kalendriaastaks.
(2) Aastatoetust üheks kalendriaastaks võib taotleda noorteühing, mis lähtub oma tegevuses noorsootöö seadusest ja mille tegevus panustab vähemalt kahe Vabariigi Valitsuse 19. detsembri 2013. a korraldusega nr 572 kinnitatud „Eesti noortevaldkonna arengukava 2014–2020” (edaspidi noortevaldkonna arengukava) alaeesmärgi saavutamisse.
(3) Aastatoetust kaheks kalendriaastaks võib taotleda noorteühing, mis lähtub oma tegevuses noorsootöö seadusest ja mille tegevus panustab kõigi nelja noortevaldkonna arengukava alaeesmärgi saavutamisse.
(4) Aastatoetuse saamiseks esitab taotleja 1. novembriks Haridus- ja Teadusministeeriumile elektrooniliselt taotluse määruse lisas 1 oleval vormil.
(5) Aastatoetuse taotlemisel lisatakse taotlusele:
1) noorteühingu tegevuskava toetuse taotlemise aastateks;
2) toetuse kasutamise eelarve aastate lõikes vormil, mis on avalikustatud Haridus- ja Teadusministeeriumi kodulehel;
3) noorteühingu arengukava, mis kehtib toetuse taotlemise aastate kohta;
4) 7–26-aastaste noorte liikmelisus noorteühingus kohaliku omavalitsuse üksuste lõikes vormil, mis on avalikustatud Haridus- ja Teadusministeeriumi kodulehel;
5) juhul kui taotluse allkirjastanud isik tegutseb volituse alusel, siis tema esindusõigust tõendavad dokumendid.
(6) Aastatoetuse taotlused, mille hindamisel leitakse, et nende tegevus ei panusta kõigi nelja noortevaldkonna arengukava alaeesmärgi saavutamisse, kuid panustab vähemalt kahe alaeesmärgi saavutamisse, hinnatakse kui aastatoetuse taotlusi üheks kalendriaastaks.
(7) Haridus- ja Teadusministeeriumil on õigus aastatoetuse taotlejatelt vajadusel küsida lisateavet taotleja ja taotluse vastavuse kohta noorsootöö seaduses ja käesolevas paragrahvis kehtestatud nõuetele.
§ 3. Aastatoetuse eraldamine ja selle eraldamisest keeldumine
(1) Aastatoetust eraldatakse riigieelarves selleks ette nähtud vahendite ulatuses, lähtudes:
1) noorsootöö ja noortepoliitika riiklikest eesmärkidest, mis on kehtestatud noortevaldkonna arengukavaga;
2) noorteühingu taotletavateks aastateks kehtivast arengukavast;
3) noorteühingu tegevuse ulatusest, selle kvaliteedist ja sisust;
4) noorteühingu sihtgrupist ja liikmeskonnast, sealhulgas liikmete arvust;
5) noorteühingu suutlikkusest, sealhulgas noorteühingu varasemate kohustuste täitmisest ja eelmisel aastal eraldatud aastatoetuse kasutamise sihipärasusest;
6) aastatoetuse taotleja ja taotluse vastavusest kehtestatud nõuetele.
(2) Aastatoetuse taotluste hindamiseks kehtestab valdkonna eest vastutav minister taotluste hindamise kriteeriumid ja hindamisjuhise käskkirjaga.
(3) Aastatoetuse taotluste hindamiseks moodustab valdkonna eest vastutav minister nõuandva õigusega hindajate kogu käskkirjaga.
(4) Hindajate kogu hindab esitatud aastatoetuse taotlusi ja eelneva kalendriaasta toetuse kasutamise aruandeid ning teeb Haridus- ja Teadusministeeriumile hiljemalt 10. veebruariks aastatoetuse eraldamise ja selle suuruse või aastatoetuse eraldamisest keeldumise ettepanekud koos põhjendustega.
(5) Valdkonna eest vastutav minister otsustab aastatoetuse eraldamise või aastatoetuse eraldamisest keeldumise käskkirjaga, määrates aastatoetuse eraldamisel konkreetsel kalendriaastal eraldatava toetuse suuruse.
(6) Noorteühingu puhul, kes on taotlenud aastatoetust kaheks kalendriaastaks, võetakse teise aasta toetuse eraldamise otsustamisel arvesse esimese kalendriaasta sisulise tegevuse ja aastatoetuse kasutamise aruande andmed. Aastatoetuse mittesihipärase kasutamise või aastatoetuse kasutamise aruande tähtaegselt esitamata jätmise korral on valdkonna eest vastutaval ministril õigus keelduda järgneva toetuse eraldamisest.
(7) Aastatoetuse eraldamise või aastatoetuse eraldamisest keeldumise otsusest teavitatakse taotlejat kirjalikult taasesitatavas vormis viie tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
§ 4. Lepingu sõlmimine, aruandlus ja kontroll
(1) Aastatoetuse saajaga sõlmib Haridus- ja Teadusministeerium või Eesti Noorsootöö Keskus igal kalendriaastal aastatoetuse kasutamiseks lepingu.
(2) Aastatoetuse saaja esitab Haridus- ja Teadusministeeriumile või Eesti Noorsootöö Keskusele hiljemalt 15. jaanuariks sisulise tegevuse ja finantsaruande aastatoetuse kasutamise kohta.
(3) Haridus- ja Teadusministeeriumil ja Eesti Noorsootöö Keskusel on õigus kontrollida aastatoetuse sihipärast kasutamist ning küsida vajadusel aastatoetuse saajalt lisateavet.
(1) Aastatoetuse saamiseks 2017. aastal esitab taotleja käesoleva määruse § 2 lõikes 4 nimetatud taotluse koos lisadega Haridus- ja Teadusministeeriumile hiljemalt 1. detsembriks 2016. a.
(2) Hindajate kogu hindab 2017. aastaks esitatud aastatoetuse taotlusi ning teeb Haridus- ja Teadusministeeriumile toetuse eraldamise ning toetuse eraldamisest keeldumise ettepanekud koos põhjendustega hiljemalt 15. jaanuariks 2017. a.
(3) Kuni uue riikliku valdkondliku arengukava kehtestamiseni lähtutakse noortevaldkonna arengukava alaeesmärkidest noorteühingu aastatoetuse taotlemisel ja hindamisel ka peale 31. detsembrit 2020. a.
(4) Haridus- ja teadusministri 3. novembri 2010. a määrus nr 66 „Noorteühingu aastatoetuse taotlemise, eraldamise ja eraldamisest keeldumise tingimused ja kord” tunnistatakse kehtetuks.
Üld- ja kutsehariduse asekantsler kantsleri ülesannetes
Lisa 1 Noorteühingu toetuse taotlusvorm


Kokku: 369| Näitan: 81 - 100
3-2-1-167-15 Riigikohus 10.02.2016
TsMS § 378 lg 1 p 3
Kui kostja on kohtuvaidluse suhtes kõrvaliste osaühingute osanik, ei vasta hagi tagamise eesmärgile olukord, kus kostjal keelatakse nende äriühingute suhtes osaniku pädevuses olevate nõusolekute andmine ja otsuste tegemine. Selline olukord on üksnes formaalselt paigutatav TsMS § 378 lg 1 p-s 3 märgitud tagamisabinõu alla. (p 7)
TsMS § 377 lg 1 ja § 378 lg 1 p 3 kohaselt saab hagi tagamise korras keelata kostjal tema vastu esitatud rahanõude korral selliste tehingute ja toimingute tegemine, mis võivad vahetult mõjutada kostja vara, mille arvel oleks võimalik kohtuotsust täita. (p 7)
tehingute ja toimingute tegemise keelamine
Kui kostja on kohtuvaidluse suhtes kõrvaliste osaühingute osanik, ei vasta hagi tagamise eesmärgile olukord, kus kostjal keelatakse nende äriühingute suhtes osaniku pädevuses olevate nõusolekute andmine ja otsuste tegemine. Selline olukord on üksnes formaalselt paigutatav TsMS § 378 lg 1 p-s 3 märgitud tagamisabinõu alla. (p 7) TsMS § 377 lg 1 ja § 378 lg 1 p 3 kohaselt saab hagi tagamise korras keelata kostjal tema vastu esitatud rahanõude korral selliste tehingute ja toimingute tegemine, mis võivad vahetult mõjutada kostja vara, mille arvel oleks võimalik kohtuotsust täita. (p 7) Kui kohus keelab kostjal kui äriühingu ainuosanikul ja juhatuse liikmel täita seaduse kohaselt tema pädevusse kuuluvaid ülesandeid, siis on tegu ulatuslike piirangute seadmisega äriühingu juhtimisel ja põhjendamatu sekkumisega äriühingu majandustegevusse. Selline hagi tagamise abinõu ei ole lubatav. TsMS § 378 lg 1 p 3 ei anna alust sekkuda kostja vastu esitatud hagi tagamiseks vaidluse suhtes kõrvaliste isikute majandustegevusse. (p 7) TsMS § 378 p-des 1-9 sätestatud hagi tagamise abinõude loetelu ei ole kinnine. Diskretsiooniõiguse kasutamine ei tähenda siiski täielikku valikuvabadust hagi tagamise üle otsustamisel, vaid selle sisustamisel on kohtud seotud mh hagi tagamise instituudi üldise olemuse ning piirangutega, mis on välja kujunenud kohtupraktikas. Samuti peaks TsMS § 378 lg 1 p 10 alusel kohaldatud hagi tagamise abinõul olema vähemalt üldjuhul üldine seos lg 1 p-des 1-9 sätestatud abinõudega (vt RKTKm nr 3-2-1-101-14, p 13). (p 8)
TsMS § 175 lg-s 2 sätestatud erireegel menetlusosalise töötaja kulude hüvitamata jätmise kohta ei ole laiendatav menetlusosalise ema- või tütarettevõtja töötajatele. Kontserni kuuluvad ema- ja tütarettevõtjad on iseseisvad juriidilised isikud, kellel kõigil on oma vara, õigused, kohustused ja võlausaldajad. Sealhulgas ei ole kolmandate isikutega tehtavatest tütarettevõtja tehingutest tekkivad õigused ja kohustused omistatavad emaettevõtjale ning see seisukoht on kohaldatav ka menetluskulude kindlaksmääramisel (vt RKTKo nr 3-2-1-154-15, p 9). (p 11) Kohus peab õigusabikulude hüvitamise (menetluskulude kindlaksmääramise) määruses, sõltumata sellest, kas ta kohaldas TsMS § 176 lg 6 esimest lauset või mitte, tuvastama õigusabikulude tasumise kohustuse olemasolu. See tähendab mh selle tuvastamist, kellele ja missugusel õiguslikul alusel on õigustatud pool kohustatud õigusabikulusid maksma. (p 13) Kontsernisiseses suhtes korraldatud õigusabi osutamise juhul (ühe juriidilise isiku töötaja osutab kohtumenetluses õigusabi teisele juriidilisele isikule) tuleb TsMS § 176 lg-t 6 tõlgendada nii, et tekkinud menetluskulude vastaspoolelt väljamõistmiseks peab olema üks juriidiline isik esitanud teisele juriidilisele isikule arve õigusabikulude tasumiseks. Vastasel korral ei saa eeldada, et menetlusosalisel oleks tekkinud õigusabikulude eest tasumise kohustus. (p 14) Õigusabi osutamise eest esitatud arvet saab pidada piisavaks tõendiks kulude tasumise kohustuse olemasolu tõendamisel (RKTKm nr 3-2-1-154-15, p 11). (p 15)
TsMS § 175 lg-s 2 sätestatud erireegel menetlusosalise töötaja kulude hüvitamata jätmise kohta ei ole laiendatav menetlusosalise ema- või tütarettevõtja töötajatele. Kontserni kuuluvad ema- ja tütarettevõtjad on iseseisvad juriidilised isikud, kellel kõigil on oma vara, õigused, kohustused ja võlausaldajad. Sealhulgas ei ole kolmandate isikutega tehtavatest tütarettevõtja tehingutest tekkivad õigused ja kohustused omistatavad emaettevõtjale ning see seisukoht on kohaldatav ka menetluskulude kindlaksmääramisel (vt RKTKm nr 3-2-1-154-15, p 9). (p 11) Kontsernisiseses suhtes korraldatud õigusabi osutamise juhul (ühe juriidilise isiku töötaja osutab kohtumenetluses õigusabi teisele juriidilisele isikule) tuleb TsMS § 176 lg-t 6 tõlgendada nii, et tekkinud menetluskulude vastaspoolelt väljamõistmiseks peab olema üks juriidiline isik esitanud teisele juriidilisele isikule arve õigusabikulude tasumiseks. Vastasel korral ei saa eeldada, et menetlusosalisel oleks tekkinud õigusabikulude eest tasumise kohustus. (p 14)
3-2-1-139-15 Riigikohus 09.12.2015
KOS § 15 lg 2
AÕS § 72 lg 4 ja KOS § 15 lg 2 alusel on hagejal kaasomanikuna õigus teha kaasomandi eseme säilitamiseks vajalikke toiminguid teiste kaasomanike nõusolekuta ja sellist kaasomaniku õigust ei ole vaja eraldi tuvastada. Kui tegu on vajalike kulutustega TsÜS § 63 p 1 mõttes, tuleneb teistele korteriomanikele kui kaasomanikele KOS § 15 lg-st 2 ja AÕS § 72 lg-st 4 kohustus ühiselt need kulud hüvitada kulutusi teinud korteriomanikule sõltumata oma nõusolekust kulutuste tegemiseks (vt RKTKo nr 3-2-1-31-15, p 10). Selliste kulutuste tegemiseks ei ole vaja korteriomanike kokkulepet või KÜ üldkoosoleku otsust ning need kulud ei pea olema iseenesest hõlmatud KÜS §-s 151 nimetatud majandamiskuludest. (p 10)
3-2-1-138-15 Riigikohus 09.12.2015
Varaline diferents VÕS § 127 lg 1 mõttes eeldab varalise olukorra võrreldavat halvenemist - äriühing peab olema sattunud juhatuse liikme kohustuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 19; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p-d 13 ja 15-16; RKTKo nr 3-2-1-197-13, p 22; RKTKo nr 3-2-1-38-15, p 21). Äriühingult maksuintresside sissenõudmise korral väheneb ühingu vara ja see tähendab varalist diferentsi VÕS § 127 lg 1 mõttes ehk varalise olukorra võrreldavat halvenemist – äriühing satub juhatuse liikme kohutuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt nt RKTKo nr 3-2-1-85-09, p 22; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p 16). (p 12-13)
Maksuintresse saab lugeda äriühingule tekkinud kahjuks üksnes juhul, kui maksuintressid, mida äriühing ei oleks pidanud maksma, kui juhatuse liige oleks toiminud kooskõlas seadusega, on äriühingult välja mõistetud (RKTKo nr 3-2-1-110-13, p 16). (p 13) Kui võlgnik on pankrotis, tuleb silmas pidada, et raha, mille võlausaldaja eelduslikult pankrotimenetlusest saab, muutub võlgniku pankrotivaraks. Seepärast tuleb võlausaldaja poolt võlgnikule kahju tekitamise tuvastamisel arvestada lisaks Maksu- ja Tolliameti nõudele ka teiste võlausaldajate nõuetega pankrotimenetluses. Võlgniku kahjuks maksuintresside puhul saab pidada üksnes seda osa pankrotivara väljamaksetest, mille võrra õnnestub Maksu- ja Tolliameti nõuet hageja pankrotimenetluses maksuintresside osas eelduslikult rahuldada. Olukorras, kus maksuintressid ei ole äriühingult välja mõistetud ja äriühingu vara ei ole nende võrra vähenenud, ei satu ühing vastavas osas varaliselt halvemasse olukorda ning intresside kahjuna väljamõistmine viiks kannatanu rikastumiseni, mis oleks aga vastuolus VÕS § 127 lg-s 5 sätestatuga. (p 13)
Kui võlgnik on pankrotis, tuleb silmas pidada, et raha, mille võlausaldaja eelduslikult pankrotimenetlusest saab, muutub võlgniku pankrotivaraks. Seepärast tuleb võlausaldaja poolt võlgnikule kahju tekitamise tuvastamisel arvestada lisaks Maksu- ja Tolliameti nõudele ka teiste võlausaldajate nõuetega pankrotimenetluses. Võlgniku kahjuks maksuintresside puhul saab pidada üksnes seda osa pankrotivara väljamaksetest, mille võrra õnnestub Maksu- ja Tolliameti nõuet hageja pankrotimenetluses maksuintresside osas eelduslikult rahuldada. Olukorras, kus maksuintressid ei ole äriühingult välja mõistetud ja äriühingu vara ei ole nende võrra vähenenud, ei satu ühing vastavas osas varaliselt halvemasse olukorda ning intresside kahjuna väljamõistmine viiks kannatanu rikastumiseni, mis oleks aga vastuolus VÕS § 127 lg-s 5 sätestatuga. (p 13)
Enne VÕS-i jõustumist ehk enne 1. juulit 2002. a toimunud juhatuse liikme kohustuste rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise nõude puhul tuleb kohaldada TsK § 222 lg-t 1 ja § 227 ning ÄS § 187 lg 1 kuni 1. juulini 2002. a kehtinud redaktsiooni. (p 11) Varaline diferents VÕS § 127 lg 1 mõttes eeldab varalise olukorra võrreldavat halvenemist - äriühing peab olema sattunud juhatuse liikme kohustuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 19; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p-d 13 ja 15-16; RKTKo nr 3-2-1-197-13, p 22; RKTKo nr 3-2-1-38-15, p 21). Äriühingult maksuintresside sissenõudmise korral väheneb ühingu vara ja see tähendab varalist diferentsi VÕS § 127 lg 1 mõttes ehk varalise olukorra võrreldavat halvenemist – äriühing satub juhatuse liikme kohutuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt nt RKTKo nr 3-2-1-85-09, p 22; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p 16). (p 12-13) Maksuintresse saab lugeda äriühingule tekkinud kahjuks üksnes juhul, kui maksuintressid, mida äriühing ei oleks pidanud maksma, kui juhatuse liige oleks toiminud kooskõlas seadusega, on äriühingult välja mõistetud (RKTKo nr 3-2-1-110-13, p 16). (p 13)
3-2-1-133-15 Riigikohus 02.12.2015
TsÜS § 63 lg 1 p 1
MTÜS § 32 lg 2
Tööde tellimine ja nende eest tasumine ilma üldkoosoleku otsuseta tähendab juhatuse liikme hoolsuskohustuse rikkumist. Kuna korteriühistu eesmärgiks on KÜS § 2 lg 1 järgi mh korteriomandite eseme osaks olevate ehitiste ja maatüki mõtteliste osade majandamine ühiselt, on juhatusel õigus teha ilma üldkoosoleku otsuseta üksnes selliseid kulutusi, mis on TsÜS § 63 p 1 mõttes vajalikud kaasomandi eseme säilitamiseks (vt RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 19). (p 14)
Varaline diferents VÕS § 127 lg 1 mõttes eeldab varalise olukorra võrreldavat halvenemist – korteriühistu peab olema sattunud juhatuse liikme kohustuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 19; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p-d 13 ja 15-16; RKTKo nr 3-2-1-197-13, p 22; RKTKo nr 3-2-1-38-15, p 21). (p 16)
Kahjuna saab käsitada ainult seda osa kahjust, mille võrra korteriühistule tehtud vastusoorituse väärtus on kahjuna nõutavast summast väiksem (vt RKTKo nr 3-2-1-197-13, p 13; RKTKo nr 3-2-1-134-09, p 11; RKTKo nr 3-2-1-41-05, p 55). (p 16) Kahjunõude arvutamisel tuleb arvestada kõiki asjaolusid, mh VÕS § 127 lg 5. Vastasel juhul oleks tegemist karistusliku hüvitisega, mis võiks viia korteriühistu põhjendamatu rikastumiseni (vt nt RKTKo nr 3-2-1-115-04, p 26; RKTKo nr 3-2-1-137-05, p 11; RKTKo nr 3-2-1-45-08, p 16; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p 15; RKTKo nr 3-2-1-20-14, p 12; RKTKo nr 3-2-1-38-15, p 21; RKTKo nr 3-2-1-60-15, p 16). (p 17) VÕS § 127 lg 5 alusel tuleb kaaluda, kas kannatanu suhtes on õiglane arvata maha kasu olukorras, kus kannatanul ei ole objektiivselt võimalik kasu saamist kahju hüvitamise käigus vältida (vt RKTKo nr 3-2-1-115-04, p 26). (p 17)
Korteriühistu puhul on vastutusest vabanemise alus sätestatud MTÜS § 32 lg 2 teises lauses ja selle järgi vabaneb juhatuse liige vastutusest, kui ta tõendab, et on oma kohustusi täitnud juhatuse liikmelt tavaliselt oodatava hoolsusega (vt RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 11). (p 11) MTÜS § 32 lg-s 2 sätestatud nõude tõendamiskoormus jaguneb selliselt, et korteriühistu peab nõude maksmapanekul tõendama, et juhatuse liige on rikkunud oma kohustusi ja et just nende rikkumiste tulemusena on korteriühistule tekkinud kahju. Seejärel on juhatuse liikmel omakorda võimalus tõendada, et ta on tegutsenud korteriühistu juhatuse liikmelt tavaliselt oodatava hoolsusega (vt RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 12). (p 12) Korteriühistu juhatuse liikme hoolsuskohustus tähendab seda, et juhatuse liige peab tegutsema heas usus ja korteriühistu huvides, samuti olema otsuste vastuvõtmiseks piisavalt informeeritud ega tohi ühistule võtta põhjendamatuid riske. Korteriühistu juhatuse liige peab toimima kooskõlas üldkoosoleku otsustega, põhikirja ja seaduse nõuetega. Lepingute sõlmimisel peab ta arvestama nii korteriühistu huvide kui ka ühistu käsutuses oleva raha ja muude vahenditega (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 12; RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 13). (p 13) Tööde tellimine ja nende eest tasumine ilma üldkoosoleku otsuseta tähendab juhatuse liikme hoolsuskohustuse rikkumist. Kuna korteriühistu eesmärgiks on KÜS § 2 lg 1 järgi mh korteriomandite eseme osaks olevate ehitiste ja maatüki mõtteliste osade majandamine ühiselt, on juhatusel õigus teha ilma üldkoosoleku otsuseta üksnes selliseid kulutusi, mis on TsÜS § 63 p 1 mõttes vajalikud kaasomandi eseme säilitamiseks (vt RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 19). (p 14) Kulutatud summade sisaldumine majandusaasta aruandes ei kujuta endast kulutuste heakskiitmist, vaid üksnes faktilist olukorda. Kulutuse majandusaasta aruandes kajastamine ei välista korteriühistu kahju hüvitamise nõude esitamist juhatuse liikme vastu, kui kulutust võib pidada ühistule tekkinud kahjuks. Korteriühistu üldkoosoleku pädevuses olevate majandamiskulude tegemise saab mh heaks kiita üldkoosoleku otsusega majandustegevuse aastakava vastuvõtmisel (vt RKTKo nr 3-2-1-89-13, p 11; RKTKo nr 3-2-1-61-14, p 18). (p 15) Varaline diferents VÕS § 127 lg 1 mõttes eeldab varalise olukorra võrreldavat halvenemist – korteriühistu peab olema sattunud juhatuse liikme kohustuse rikkumise tulemusena halvemasse olukorda võrreldes olukorraga, milles ta oleks olnud, kui rikkumist ei oleks toimunud (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 19; RKTKo nr 3-2-1-110-13, p-d 13 ja 15-16; RKTKo nr 3-2-1-197-13, p 22; RKTKo nr 3-2-1-38-15, p 21). (p 16) Korteriühistu juhatuse liikme poolt tehtud tehingu vajalikkuse ja majandusliku otstarbekuse hindamisel tuleb eelkõige hinnata tehinguga saadud vastusoorituse väärtust. Selle kaudu on võimalik hinnata, mis oli tehingu tegelik majanduslik sisu ning kas juhatuse liige on ühistusse tehinguga kahju tekitanud (vt nt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 19; RKTKo 3-2-1-110-13, p 16; RKTKo nr 3-2-1-20-14, p 12). (p 16)
mittetulundusühingu organi otsuse vaidlustamine
MTÜS § 32 lg-s 2 sätestatud nõude tõendamiskoormus jaguneb selliselt, et korteriühistu peab nõude maksmapanekul tõendama, et juhatuse liige on rikkunud oma kohustusi ja et just nende rikkumiste tulemusena on korteriühistule tekkinud kahju. Seejärel on juhatuse liikmel omakorda võimalus tõendada, et ta on tegutsenud korteriühistu juhatuse liikmelt tavaliselt oodatava hoolsusega (vt RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 12). (p 12) Korteriühistu juhatuse liikme hoolsuskohustus tähendab seda, et juhatuse liige peab tegutsema heas usus ja korteriühistu huvides, samuti olema otsuste vastuvõtmiseks piisavalt informeeritud ega tohi ühistule võtta põhjendamatuid riske. Korteriühistu juhatuse liige peab toimima kooskõlas üldkoosoleku otsustega, põhikirja ja seaduse nõuetega. Lepingute sõlmimisel peab ta arvestama nii korteriühistu huvide kui ka ühistu käsutuses oleva raha ja muude vahenditega (vt RKTKo nr 3-2-1-33-10, p 12; RKTKo nr 3-2-1-169-14, p 13). (p 13)
3-2-1-129-15 Riigikohus 24.11.2015
ÄS § 159 lg 2
TsÜS § 69 lg 2 teise lause järgi loetakse eemalviibijale tehtud tahteavaldus kättesaaduks, kui see on jõudnud tahteavalduse saaja elu- või asukohta ja tal on mõistlik võimalus sellega tutvuda. E-kirjaga tekib majandus- ja kutsetegevuses tegutseval isikul üldjuhul mõistlik võimalus tutvuda hiljemalt järgmisel päeval pärast e-kirja saabumist saaja või tema valitud teenusepakkuja serverisse (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-123-07, p 12). (p 18)
Äriühingu juhatuse liikme vastu esitatava kahju hüvitamise nõude tõendamisel jaguneb tõendamiskoormus selliselt, et osaühing peab nõude maksmapanekul tõendama, et juhatuse liige on rikkunud oma kohustusi ja et kahju on osaühingule tekkinud just selle rikkumise tulemusena. Seejärel on juhatuse liikmel omakorda võimalus tõendada, et ta on tegutsenud korraliku ettevõtja hoolsusega (vt nt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 3. märtsi 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-197-13, p 14 ja aktsiaseltsi kohta analoogselt ka nt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 6. mai 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-38-15, p 13; 30. aprilli 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-20-14, p 11). (p 13)
Kontsernihuvist lähtumine ja emaühingu antud juhiste järgimine võib välistada tütarühingu juhatuse liikme vastutuse olukorras, kus tegu on selgelt tuvastatava kontsernisuhtega, ja eeldusel, et tegevus, mille hoolsusstandardile vastavust hinnatakse, on äratuntavalt kontserni kui terviku huvides (st ei piisa, kui see on ühe ühingu, nt ainult emaühingu huvides). Lisaks peab niisuguses olukorras tehtud tehing olema tehtud vastusooritusega. Kontsernihuvi järgimisega ei saa õigustada lojaalsuskohustust rikkuvaid kuritarvitusi ega ühtegi sellist tehingut, mis tehakse hoolsuskohustust rikkudes juba maksejõuetu ühingu arvel (vt ÄS § 180 lg 5^1) või millega põhjustatakse tütarühingu maksejõuetus. Seega võib kontserni kuuluva tütarühingu juhatuse liige vabaneda vastutusest, kui ta teeb tehingu, mis esmapilgul ei ole küll tütarühingu huvides, kuid mis kõiki asjaolusid kogumis kaaludes on kontserni kui terviku (ja seega lõppastmes ka tehingu teinud tütarühingu huvides), eeldusel et tehinguga ei tehta hoolsuskohustust rikkudes sooritust mõne teise kontserni kuuluva ühingu kasuks maksejõuetu tütarühingu arvel ega põhjustata tütarühingu maksejõuetust. (p 17)
ÄS § 187 lg-s 2 sätestatud nõude eeldused on: • juhatuse liige on rikkunud juhatuse liikme kohustusi (ÄS § 187 lg 1, TsÜS § 35); • osaühingule on tekkinud või tekib varaline kahju (VÕS § 127 lg 1 ja § 128); • rikkumise ja kahju vahel on põhjuslik seos (VÕS § 127 lg 4); • juhatuse liige vastutab oma kohustuste rikkumise eest, st ta ei ole järginud korraliku ettevõtja hoolsusstandardit (ÄS § 187 lg 2 teine lause). (p 13) Kui osaühingul on mitu juhatuse liiget, siis tuleb ÄS § 187 lg 2 nõude eeldused teha kindlaks iga juhatuse liikme kohta eraldi, st tuleb tuvastada, milles seisnes tema kohustuste rikkumine ja kas selle rikkumise ja osaühingule tekkinud kahju vahel on põhjuslik seos. (p 14)
ÄS § 187 lg-s 2 sätestatud nõude eeldused on: • juhatuse liige on rikkunud juhatuse liikme kohustusi (ÄS § 187 lg 1, TsÜS § 35); • osaühingule on tekkinud või tekib varaline kahju (VÕS § 127 lg 1 ja § 128); • rikkumise ja kahju vahel on põhjuslik seos (VÕS § 127 lg 4); • juhatuse liige vastutab oma kohustuste rikkumise eest, st ta ei ole järginud korraliku ettevõtja hoolsusstandardit (ÄS § 187 lg 2 teine lause). (p 13) Kui osaühingul on mitu juhatuse liiget, siis tuleb ÄS § 187 lg 2 nõude eeldused teha kindlaks iga juhatuse liikme kohta eraldi, st tuleb tuvastada, milles seisnes tema kohustuste rikkumine ja kas selle rikkumise ja osaühingule tekkinud kahju vahel on põhjuslik seos. (p 14) Juhatuse liikme kohustuste täitmise hindamisel ja rikkumise tuvastamisel tuleb seda, kuidas kohustus täideti, võrrelda sellega, kuidas see tulnuks täita. Selliseks võrdlemiseks peab lisaks sellele, mida juhatuse liige tegi, olema tuvastatud ka see, mida ta pidanuks tegema. Seega ei saa rikkumist järeldada üksnes sellest, et saabus negatiivne tagajärg. Kohtulahendist peab olema jälgitav, milline pidanuks olema kostjate käitumine ilma rikkumiseta ehk kuidas neil tulnuks käituda. Vähemalt üldjuhul ja olukorras, kus tegu on ühe väidetavalt kahjuliku tehingu tegemisega, ei saa asjaolu, et juhatuse liige teab, et teine juhatuse liige tegi sellise tehingu ja rikkus sellega oma kohustust, olla piisav, et pidada ka tegevusetut juhatuse liiget oma kohustust rikkunuks. (p 15) Juhatuse liikme hoolsusstandardi sisustamisel tuleb arvestada ka kontsernisuhteid. Ärilise kaalutluse reegli nõudeid saab lugeda täidetuks juhul, kui juhatuse liige ei ole oma tegevusest isiklikult huvitatud, ta on informeeritud määral, mida saab vastavalt asjaoludele pidada mõistlikuks, ja kui sarnases olukorras tegutsev heauskne juhatuse liige võib ratsionaalselt uskuda, et tema tegevus või otsus on ühingu parimates huvides. Kui eelnimetatud nõuded on täidetud, tuleb juhatuse liikme tegevus lugeda osaühingu suhtes põhjendatuks sõltumata sellest, milline on tegelik tagajärg. Kontserni kuuluva tütarühingu juhatuse liige vabaneda vastutusest, kui ta teeb tehingu, mis esmapilgul ei ole küll tütarühingu huvides, kuid mis kõiki asjaolusid kogumis kaaludes on kontserni kui terviku (ja seega lõppastmes ka tehingu teinud tütarühingu huvides), eeldusel et tehinguga ei tehta hoolsuskohustust rikkudes sooritust mõne teise kontserni kuuluva ühingu kasuks maksejõuetu tütarühingu arvel ega põhjustata tütarühingu maksejõuetust. (p 17)
Juhatuse liikme kohustuste täitmise hindamisel ja rikkumise tuvastamisel tuleb seda, kuidas kohustus täideti, võrrelda sellega, kuidas see tulnuks täita. Selliseks võrdlemiseks peab lisaks sellele, mida juhatuse liige tegi, olema tuvastatud ka see, mida ta pidanuks tegema. Seega ei saa rikkumist järeldada üksnes sellest, et saabus negatiivne tagajärg. Kohtulahendist peab olema jälgitav, milline pidanuks olema kostjate käitumine ilma rikkumiseta ehk kuidas neil tulnuks käituda. Vähemalt üldjuhul ja olukorras, kus tegu on ühe väidetavalt kahjuliku tehingu tegemisega, ei saa asjaolu, et juhatuse liige teab, et teine juhatuse liige tegi sellise tehingu ja rikkus sellega oma kohustust, olla piisav, et pidada ka tegevusetut juhatuse liiget oma kohustust rikkunuks. (p 15)
3-2-1-110-15 Riigikohus 14.10.2015
ÄS § 181 lg 2
ÄS § 181 lg 2, mis välistab juhatuse liikmete esindusõiguse sisepiirangute kehtivuse väljapoole, ei ole TsÜS § 131 suhtes erinorm. Viidatud sätted reguleerivad erinevaid õiguslikke olukordi – ÄS § 181 lg 2 sätestab põhimõtte, et kõik juhatuse liikmete esindusõiguse piirangud kehtivad üldjuhul vaid ühingu sisesuhtes. TsÜS § 131 seevastu reguleerib olukorda, kus esindaja (olgu selleks siis seaduslik või lepinguline esindaja) teeb tehingu, mis on vastuolus esindatava huvidega, ja tehingu teine pool teab või peab teadma, et tehing on esindatava huvidega vastuolus. (p 11) Kuigi üldiselt tuleb kõiki juhatuse liikme esindusõiguse piires tehtud tehinguid lugeda kolmandate isikute suhtes kehtivaks, saavad äriühingu sisesuhtes toimunud rikkumised omada siiski tähendust ka ühingust väljapoole ja mõjutada kolmandate isikutega sõlmitud tehingute kehtivust juhul, kui tehing tehakse vastuolus esindatava huvidega ja kolmas isik on rikkumise suhtes pahauskne, st teab või peab rikkumisest teadma. (p 12)
ÄS § 181 lg 2, mis välistab juhatuse liikmete esindusõiguse sisepiirangute kehtivuse väljapoole, ei ole TsÜS § 131 suhtes erinorm. Viidatud sätted reguleerivad erinevaid õiguslikke olukordi – ÄS § 181 lg 2 sätestab põhimõtte, et kõik juhatuse liikmete esindusõiguse piirangud kehtivad üldjuhul vaid ühingu sisesuhtes. TsÜS § 131 seevastu reguleerib olukorda, kus esindaja (olgu selleks siis seaduslik või lepinguline esindaja) teeb tehingu, mis on vastuolus esindatava huvidega, ja tehingu teine pool teab või peab teadma, et tehing on esindatava huvidega vastuolus. (p 11) Kuigi üldiselt tuleb kõiki juhatuse liikme esindusõiguse piires tehtud tehinguid lugeda kolmandate isikute suhtes kehtivaks, saavad äriühingu sisesuhtes toimunud rikkumised omada siiski tähendust ka ühingust väljapoole ja mõjutada kolmandate isikutega sõlmitud tehingute kehtivust juhul, kui tehing tehakse vastuolus esindatava huvidega ja kolmas isik on rikkumise suhtes pahauskne, st teab või peab rikkumisest teadma. (p 12) Esimese äriühinguõiguse direktiivi ehk avalikustamisdirektiivi sätted ei takista TsÜS § 131 kohaldamist äriühingu juhtorgani liikmete tehtud tehingutele. TsÜS § 131 võimaldab tühistada ka äriühingu juhatuse liikme tehtud tehinguid. (p 13)
3-2-1-75-15 Riigikohus 23.09.2015
KÜS § 13 lg 1
KÜS § 13 lg 2
MTÜS § 24 1 lg 2
KÜS § 15 lg 1 p 1
KÜS § 15 1 lg 1
Korteriomanikul on võimalik tasaarvestuseks korteriühistu majandamiskulude nõudega kasutada lisaks võimalikele nõuetele korteriühistu vastu ka oma võimalikke nõudeid kaasomanike kui korteriühistu liikmete vastu (vt Riigikohtu 8. oktoobri 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-61-14, p 32). Kui korteriomaniku tegevus on hõlmatav KOS § 15 lg-ga 2, on tal õigus kantud kulutused tasaarvestada korteriühistu majandamiskulude nõudega. Samasugune õigus tuleneb asja kaasomanikule AÕS § 72 lg-st 4. (p 11) Kulusid, mis tekivad korteriühistu tegevuse tõttu korteriühistu ja tema liikmete vahelises kohtuvaidluses õigusabi teenuse kasutamise tõttu, saab lugeda KÜS § 15-1 lg 1 mõttes korteriühistu majandamiskuludeks. Kui õigusabikulu sisaldub tavapärastes majandamiskuludes, mida nõutakse igakuiselt ühistu kehtestatud tariifide alusel, siis maksavad neid kõik ühistu liikmed. Ühistu liikmelt ei saa aga sisse nõuda taolisi kulusid, mida korteriomanikud kannavad ühistu kaudu just selle liikmega peetavas kohtuvaidluses ja mida ei kaeta ühistu liikmete tavapäraste igakuiste maksete arvel, vaid kogutakse üldkoosoleku otsuse alusel ettenägematuteks juhtudeks lisaks juba teada olevatele ja majandustegevuse aastakava järgi otsustatud majandamiskuludele või nõutakse vastavalt ühistu aastakavas ettenähtule sisse korteriühistu liikmelt (vt ka Riigikohtu 6. novembri 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-89-13, p 11). (p 12)
Korteriomanikul on võimalik tasaarvestuseks korteriühistu majandamiskulude nõudega kasutada lisaks võimalikele nõuetele korteriühistu vastu ka oma võimalikke nõudeid kaasomanike kui korteriühistu liikmete vastu (vt Riigikohtu 8. oktoobri 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-61-14, p 32). Seega eeldusel, et korteriomanik on teinud kaasomandi eseme säilitamiseks vajalikke toiminguid teiste korteriomanike nõusolekuta tulenevalt KOS § 15 lg-st 2, on tal õigus kantud kulutused tasaarvestada korteriühistu majandamiskulude nõudega. Samasugune õigus tuleneb asja kaasomanikule AÕS § 72 lg-st 4. (p 11)
Juriidilise isiku puudustega üldkoosoleku otsus võib olla kas tühine või kehtetuks tunnistatav, kusjuures tühisuse aluseks saab olla mõni MTÜS §-s 24^1 sätestatud puudus (vt Riigikohtu 27. märtsi 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-16-13, p 12). MTÜS § 24^1 lg 1 esimese lause kohaselt on üldkoosoleku otsus muu hulgas tühine, kui otsuse vastuvõtmisel rikuti üldkoosoleku kokkukutsumise korda. Lisatingimusi sellise otsuse tühisusele seadus ei sea. MTÜS § 24 lg 1 esimese lause järgi võib kohus mittetulundusühingu vastu esitatud hagi alusel kehtetuks tunnistada seaduse või põhikirjaga vastuolus oleva üldkoosoleku otsuse. Sellisel juhul võib MTÜS § 24 lg 3 teise lause järgi otsuse tegemisel osalenud mittetulundusühingu liige nõuda otsuse kehtetuks tunnistamist üksnes juhul, kui ta on lasknud protokollida oma vastuväite otsusele (vt Riigikohtu 27. märtsi 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-16-13, p 16). (p 14)
3-2-1-71-15 Riigikohus 17.06.2015
Kontserni kuuluvad juriidilised isikud vastutavad ainult nende endi võetud kohustuste eest. (p 11) TsÜS § 132 lg 2 reguleerib vastutust kohustuse täitja ja kohustuse täitmise nõude võlausaldaja vahelises suhtes, eelkõige juhul, kui lepingupool kasutab teist isikut enda asemel lepingu täitmiseks ja selle raames tekitatakse kahju teisele lepingupoolele (vt Riigikohtu 5. oktoobri 2005. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-75-05, p 15). TsÜS § 132 lg-st 2 tuleneva kaitsekohustuse eesmärgiks on kohustuste täitmine selliselt, et kohustuse täitmisest ei tekiks teisele lepingupoolele kahju ning sätte rakendamine seisneb ühe lepingupoole vastutuses isiku eest, keda see lepingupool oma kohustuste täitmisel kasutas (vt Riigikohtu 17. juuni 2009. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-73-09, p 11). TsÜS § 132 lg 2 eesmärk ei ole luua õiguslik alus eelnimetatud isikute samastamiseks nende endi poolt eraldi sõlmitud lepinguliste kohustuste täidetuks lugemisel. Kui isikud täidavad nende endi lepingulisi kohustusi, puudub alus TsÜS § 132 lg 2 kohaldamiseks. (p 12)
Kontsern ema- ja tütarettevõtjate ühendusena ei ole juriidiline isik, teda ei kanta äriregistrisse ja ta ei saa omada tsiviilõigusi ja kanda tsiviilkohustusi (TsÜS § 25 lg 1, ÄS § 2 lg 2, TsÜS § 26 lg-d 1 ja 2). Kui üks äriühing emaettevõtjana omab teises äriühingus (tütarettevõtja) aktsionärina valitsevat mõju (omades 100% aktsiaid) ja koostab konsolideerimisgrupi ning esitab majandusaasta aruande, mis koosneb konsolideerimisgrupi raamatupidamise aastaaruandest ja tegevusaruandest, ei tähenda see, et konsolideerimisgrupi liikmed juriidiliste isikutena ei omaks iseseisvaid rahaliselt hinnatavaid õigusi ja kohustusi (TsÜS § 66) või et ema- ja tütarettevõtja vastutaksid teineteise kohustuste eest. Kontserni käsitatakse kui ühte tervikut majanduslikus mõttes, samuti võidakse seda teha muudel, nt maksunduslikel või raamatupidamislikel eesmärkidel, kuid kontserni kuuluvad ema- ja tütarettevõtjad on iseseisvad juriidilised isikud, kellel kõigil on oma vara, õigused, kohustused ja võlausaldajad. Kontserni kuuluvad juriidilised isikud vastutavad ainult nende endi võetud kohustuste eest. Kontserni liikmete ühine ja koordineeritud tegevus, sh nn komplekssete finantseerimisskeemide realiseerimisel, ei muuda kontserni liikmeid üheks juriidiliseks isikuks. (p 11)
Emaettevõtja ja tütarettevõtja omavad konsolideerimisgrupi liikmetena iseseisvaid rahaliselt hinnatavaid õigusi ja kohustusi ega vastuta teineteise kohustuste eest (AÕS § 6 lg 2 teine lause ja äriseadustiku § 221 lg-d 2 ja 3). AÕS § 6 lg 2 teisest lausest tulenevalt omavad emaettevõtja ja tütarettevõtja konsolideerimisgrupi liikmetena iseseisvaid rahaliselt hinnatavaid õigusi ja kohustusi ega vastuta teineteise kohustuste eest. (p 11) Konsolideerimisel ühendatakse ema- ja tütarettevõtja aruanded nii, nagu oleks tegemist ühe ettevõtjaga (raamatupidamise seaduse § 27 lg 4). Selline raamatupidamisalane aruannete konsolideerimine ja finantsnäitajate kokkuliitmine ei tähenda aga ema- ja tütarettevõtjate vara, rahaliselt hinnatavate õiguste ja kohustuste ühendamist. (p 11)
Kui üks äriühing on teises äriühingus osanik või aktsionär ning omab seal häälteenamust, nimetatakse osalevat ühingut emaettevõtjaks ja ühingut, kus ta osaleb, tütarettevõtjaks. Emaettevõtja koos tütarettevõtjatega moodustab kontserni (ÄS § 6 lg-d 1 ja 3). Kontsern ema- ja tütarettevõtjate ühendusena ei ole aga juriidiline isik, teda ei kanta äriregistrisse ja ta ei saa omada tsiviilõigusi ja kanda tsiviilkohustusi (TsÜS § 25 lg 1, ÄS § 2 lg 2, TsÜS § 26 lg-d 1 ja 2). Kontserni käsitatakse kui ühte tervikut majanduslikus mõttes, samuti võidakse seda teha muudel, nt maksunduslikel või raamatupidamislikel eesmärkidel, kuid kontserni kuuluvad ema- ja tütarettevõtjad on iseseisvad juriidilised isikud, kellel kõigil on oma vara, õigused, kohustused ja võlausaldajad. Kontserni kuuluvad juriidilised isikud vastutavad ainult nende endi võetud kohustuste eest. Kolmandate isikutega tehtavatest tütarettevõtja tehingutest tekkivad õigused ja kohustused ei ole samastatavad emaettevõtja õiguste ja kohustustega. Seega ei ole kolmandate isikutega tehtud Liisingu tehingutest tekkinud õigused ja kohustused hageja soovitud viisil kostjale omistatavad. Kontserni liikmete ühine ja koordineeritud tegevus, sh nn komplekssete finantseerimisskeemide realiseerimisel, ei muuda kontserni liikmeid üheks juriidiliseks isikuks. (p 11)
3-2-1-50-15 Riigikohus 25.05.2015
VÕS § 10 lg 1
VÕS § 224 lg 1 p 3
VÕS § 14 lg 2 järgi on teatamiskohustus nii lepingueelseid läbirääkimisi pidaval kui ka muul viisil lepingu sõlmimist ettevalmistaval isikul. Seega on enampakkumise korraldajal VÕS §-st 14 tulenevad kohustused juba enampakkumise väljakuulutamisel. (p 17) VÕS § 14 lg-st 2 ei tulene kohustust teavitada teist lepingupoolt kõigest, mida teine pool otsuse tegemiseks või tingimustest arusaamiseks võiks vajada. Lepingueelsetel läbirääkimistel tekkivat teavitamiskohustust reguleerib ka tsiviilseadustiku üldosa seaduse (TsÜS) § 95 (vt Riigikohtu 28. märtsi 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-17-12, p 15). Nii müüja antud kinnituste kui ka VÕS § 14 lg 2 kohaldamisel tuleb arvestada sellega, kas ostja võinuks saada andmeid (mh avastada puudusi) temalt eeldatava hoolsusega üldiselt väliselt müügieset ja müüja esitatud andmeid üle vaadates ehk kas puudused, mida ostja oleks saanud ise avastada, olid varjatud puudused või mitte (vt ka Riigikohtu 12. juuni 2006. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-50-06, p 19). Sealjuures kannab varjatud puudustest tulenevat müügieseme lepingutingimustele mittevastavuse riski müüja, st asi ei vasta lepingutingimustele ka juhul, kui müüja samuti puudustest ei teadnud. (p 18) Pooled võivad kokkuleppel välistada või piirata müüja vastutust muuhulgas VÕS §-st 14 tulenevate kohustuste rikkumise eest. Kas konkreetne kokkulepe hõlmab ka VÕS §-st 14 tulenevaid kohustusi, peab kokkuleppe tõlgendamise reegleid (VÕS § 29) arvestades hindama kohus. Sealjuures tuleb arvestada seadusest tulenevate piirangutega vastutuse piiramisel, eelkõige VÕS § 106 lg-ga 2 ja § 221 lg-ga 2. Eelnimetatud sätete kohaldumise eelduseks vajalikud asjaolud peab esitama pool, kes kokkuleppe tühisusele või sellele tuginemise lubamatusele tugineb. (p 20)
Vastutuse piiramise kokkuleppele tugines hageja esimest korda ringkonnakohtu istungil. Ringkonnakohtu istungil vaidles kostja hageja väitele vastu, leides, et hageja on oma taotlusega hiljaks jäänud. Ringkonnakohus ei võtnud seisukohta kokkuleppele tuginemise lubatavuse ega kostja vastuväite kohta. Sellises olukorras ei oleks ringkonnakohus aga tohtinud oma otsuses kokkuleppele tugineda. Ringkonnakohus oleks TsMS § 463 lg 1 esimesest lausest tulenevalt pidanud hageja esitatud väite vastuvõtmise ja arvestamise kohta võtma selge seisukoha määrusega (vt selle kohta Riigikohtu 18. veebruari 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-159-14, p 9). (p 16)
Vastutuse piiramise kokkuleppele tugines hageja esimest korda ringkonnakohtu istungil. Ringkonnakohtu istungil vaidles kostja hageja väitele vastu, leides, et hageja on oma taotlusega hiljaks jäänud. Ringkonnakohus ei võtnud seisukohta kokkuleppele tuginemise lubatavuse ega kostja vastuväite kohta. Sellises olukorras ei oleks ringkonnakohus aga tohtinud oma otsuses kokkuleppele tugineda. Ringkonnakohus oleks TsMS § 463 lg 1 esimesest lausest tulenevalt pidanud hageja esitatud väite vastuvõtmise ja arvestamise kohta võtma selge seisukoha määrusega (vt selle kohta Riigikohtu 18. veebruari 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-159-14, p 9). Hageja väide asetas kostja uude protsessuaalsesse positsiooni, mida oleks pidanud pooltega arutama ja andma pooltele võimaluse esitada oma seisukoht (vt ka Riigikohtu 9. jaanuari 2013. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-166-12, p 15; 5. märtsi 2008. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-144-07, p 16). (p 16)
Enamusosaluse müümisel võõrandatakse äriühingu ettevõtet kui majandusüksust, mistõttu saab ettevõtte omadused lugeda müüdava osaluse omadusteks ja hinnata neid osa lepingutingimustele mittevastavuse hindamisel (Riigikohtu 28. märtsi 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-17-12, p 14–15; Riigikohtu 18. juuni 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-56-14, p 11). Sellisel juhul on alust lugeda aktsiate kui müügilepingu esemete omadusteks äriühingule kuuluvate hoonete omadused, sh puudused. Aktsiate omadusi mõjutab eelkõige puudustega kaasnev olulise investeeringu vajadus. (p 14)
Aktsiad ei saa olla kasutatud asjad VÕS § 224 p 3 mõttes. Seega ei piira VÕS § 224 p 3 ostja õigust alandada enampakkumisel ostetud aktsia hinda. (p 23)
3-2-1-38-15 Riigikohus 06.05.2015
ÄS § 315 lg 3
Kui kahju põhjustab küll võlgniku käitumine, kuid samasugune kahju oleks tekkinud hiljem ka muust asjaolust tulenevalt, tuleb ka muud asjaolu (kahju tekkimise teist põhjust) arvestada. Sellise muu asjaolu esinemise korral on võlgniku kahju hüvitamise kohustus väiksem, kuid võib olla ka välistatud. Tõendamiskoormus on seejuures poolte vahel jagatud. Kui kahju tekkimise põhjuseks võib olla kostja tegu või alternatiivselt asjaolu, mis ei ole seotud kostja tegevusega, peab hageja tõendama üksnes kostja rikkumise kui kahju võimaliku põhjuse ning kostja peab kahju põhjuste konkurentsi korral kahju hüvitamise kohustusest vabanemiseks tõendama, et tema tegu ei olnud kahju tekkimise aluseks. Seega kui hageja tõendab, et kahju võis tekkida kostja rikkumise tagajärjel, on kostja ülesanne tõendada, et kahju võis tekkida ka mingil muul (alternatiivsel) põhjusel. (p 19)
VÕS § 127 lg 6 kohaldamine on kohtu diskretsiooniotsus, millesse kõrgemalseisev kohus saab sekkuda vaid juhul, kui on ületatud diskretsiooni piire. (p 22)
Raamatupidamise korraldamine on juhatuse kohustus. Kui juhatuse liige jätab nõuetekohased raamatupidamisdokumendid vormistamata, siis rikub ta seadusest tulenevat raamatupidamise korraldamise kohustust. (p 16) Tehingute dokumenteerimata jätmise (mh kirjalike müügilepingute sõlmimata jätmise) ja äriühingul kahju tekkimise (üleantud seadmete eest ostuhinna saamata jäämise) vahel ei ole siiski põhjuslikku seost, kui lepingu sõlmimist ja kauba üleandmist ning sellest tulenevat nõuet saab tõendada ka muul viisil. (p 16) Juhatuse liige on kohustatud korraldama äriühingu võlgnike võlgade sissenõudmist. Kui äriühingul on nõue lepingupartneri vastu ja juhatuse liige ei võta pika aja jooksul mitte midagi ette, et seda nõuet maksma panna, siis on juhatuse liige oma hoolsuskohustust rikkunud. Vastutusest vabanemiseks peab juhatuse liige tõendama näiteks seda, et ta on vähemalt üritanud nõuet maksma panna (esitanud mõistliku aja jooksul pärast kauba üleandmist arved, pöördunud nõudega lepingupartneri poole või teinud muid selliseid toiminguid). Korraliku ettevõtja hoolsusega ei ole lepingupartneri vastu olemasoleva nõude täielik tähelepanuta jätmine kooskõlas isegi juhul, kui tegu on äriühingu jaoks olulise ja pikaajalise lepingupartneriga. Pidev kauba juurdeandmine olukorras, kus lepingupartner selle eest mingit vastusooritust ei tee, on juhatuse liikme hoolsuskohustuse rikkumine. (p 17) Juhatuse liikme hoolsuskohustuse rikkumiseks ei saa pidada seda, kui juhatuse liige jätab nõude tunnustamise hagi võlgniku pankrotimenetluses esitamata olukorras, kus on selge, et vara ei jätkuks isegi kõigi eesõigusnõuete rahuldamiseks. Juhatuse liikmel on kohustus arvestada äriühingu huvidega ja vähemalt üldjuhul on hoolsuskohustusega kooskõlas see, kui juhatuse liige ei alusta kohtumenetlust, millega kaasneksid kulud, kuid millest lõpptulemusena ei oleks eelduslikult võimalik mingit varalist hüve saada. (p 18) Vähemalt üldjuhul on juhatuse liikme hoolsuskohustusega kooskõlas see, kui juhatuse liige esitab lepingupartnerile üleantud kauba eest mõistliku aja jooksul arve, võtab iga majandusaasta lõppedes saldokinnituse ja teeb muid võla sissenõudmisele suunatud toiminguid. Jättes selle tegemata, on juhatuse liige rikkunud oma hoolsuskohustust. (p 24)
raamatupidamise korraldamise kohustuse rikkumine
Raamatupidamise korraldamine on juhatuse kohustus. Kui juhatuse liige jätab nõuetekohased raamatupidamisdokumendid vormistamata, siis rikub ta seadusest tulenevat raamatupidamise korraldamise kohustust. (p 16)
Tehingute dokumenteerimata jätmise (mh kirjalike müügilepingute sõlmimata jätmise) ja äriühingul kahju tekkimise (üleantud seadmete eest ostuhinna saamata jäämise) vahel ei ole siiski põhjuslikku seost, kui lepingu sõlmimist ja kauba üleandmist ning sellest tulenevat nõuet saab tõendada ka muul viisil. (p 16)
3-2-1-10-15 Riigikohus 22.04.2015
Kui kohus rahuldas haginõude, peab ta otsuse resolutsiooni formuleerima selliselt, et otsus oleks üheselt arusaadav ja täidetav muu otsuse tekstita. Eriti oluline on resolutsiooni täpsus lahendite puhul, millega kohustatakse isikut midagi faktiliselt tegema või mingist tegevusest hoiduma. Ei ole piisav, kui resolutsioonis märgitakse üksnes kostja kohustus teha midagi või hoiduda mingist tegevusest lepingu, sh kompromissilepingu järgi (p 15).
Korteriühistu ja korteriühistu liikme vahel sõlmitud kompromissilepingut tuleb tõlgendada VÕS § 29 sätete järgi.
3-2-1-31-15 Riigikohus 22.04.2015
KÜS § 15 1 lg 2
Vt Riigikohtu 3. detsembri 2014. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-117-14, p 12; Riigikohtu 14. juuni 2004. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-76-04, p 25; Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p-d 27, 28, 33 ja Riigikohtu 8. oktoobri 2014. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-61-14, p-d 16 ja 17. (p 9) KÜS § 151 lg-s 2 sätestatud tehnosüsteemi asendamiseks saab pidada ka küttesüsteemi asendamist teist liiki küttesüsteemiga, sh elektriküttelt kaugküttele üleminekut. Kolleegiumi varasema praktika järgi kohaldub korteriomanike vahelistes suhetes AÕS § 74 lg 1, mille järgi võib kaasomandis olevat asja oluliselt muuta ainult kõigi kaasomanike kokkuleppel (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 27. märtsi 2015. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-155-14, p-d 10–15). Selle sättega peab arvestama ka KÜ üldkoosolek. See tähendab, et KÜ üldkoosolekul on häälteenamusega õigus otsustada kaasomandis oleva asja oluliseks muutmiseks tööde tegemine vaid juhul, kui kaasomandis oleva asja olulise muutmisega on olnud nõus kõik korteriomanikud. Elektriküttelt kaugküttele ülemineku puhul ei ole tegemist kaasomandis oleva asja olulise muutmisega AÕS § 74 lg 1 mõttes, mistõttu üldkoosolek võis häälteenamusega otsustada elektriküttelt kaugküttele ülemineku ning see otsus on kõigile korteriühistu liikmetele KÜS § 13 lg 4 järgi täitmiseks kohustuslik. Ühelt küttesüsteemilt teisele üleminekuga seoses otsustas korteriühistu üldkoosolek võtta ka laenu ja suurendada remondifondi. Kuna laenu võeti ja remondifondi suurendati tööde tegemiseks, mida kostja liikmed võisid otsustada üldkoosolekul häälteenamusega, võisid nad üldkoosolekul otsustada häälteenamusega ka nende töödega kaasnevaid muid küsimusi, sh laenu võtmist ja remondifondi suurendamist. (p-d 10 ja 11) Riigikohtu 13. veebruari 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-116-11, p 24. (p 12)
3-2-1-29-15 Riigikohus 15.04.2015
MTÜS § 28 lg 5
KOS § 12 lg 1
Osanike, aktsionäride ja liikmete võrdse kohtlemise põhimõte on olemuselt ühinguõigusliku hea usu põhimõtte konkretiseering, mis kohaldub analoogia põhjal ja koostoimes TsÜS §-s 32 väljendatud üldise ühinguõigusliku hea usu põhimõttega ka mittetulundusühingu liikmetele. (p 14)
Üksnes sellega, et teises tsiviilasjas on tehtud jõustunud lahend, millega on sarnase sisuga juhatuse otsuse kehtetuks tunnistamise nõue jäetud läbi vaatamata, ei saa kohus põhjendada sama sisuga üldkoosoleku otsuse läbivaatamata jätmist. See on TsMS § 442 lg-s 8 ja § 654 lg-s 5 sätestatud kohtulahendi põhjendamise kohustuse rikkumine. (p 15)
Juriidiline isik saab küll kehtestada teabenõuetele vastamise korra, kuid seadusega ei tarvitse olla kooskõlas see, kui otsustatakse ühe isiku avalduste lahendamist piirata või kehtestatakse reeglid, mis lähevad vastuollu seaduses sätestatud juhatuse kohustusega anda liikmetele vajalikku teavet või liikmete võrdse kohtlemise põhimõttega. (p 14)
Osanike, aktsionäride ja liikmete võrdse kohtlemise põhimõte on olemuselt ühinguõigusliku hea usu põhimõtte konkretiseering, mis kohaldub analoogia põhjal ja koostoimes TsÜS §-s 32 väljendatud üldise ühinguõigusliku hea usu põhimõttega ka mittetulundusühingu liikmetele. Juriidiline isik saab küll kehtestada teabenõuetele vastamise korra, kuid seadusega ei tarvitse olla kooskõlas see, kui otsustatakse ühe isiku avalduste lahendamist piirata või kehtestatakse reeglid, mis lähevad vastuollu seaduses sätestatud juhatuse kohustusega anda liikmetele vajalikku teavet või liikmete võrdse kohtlemise põhimõttega. (p 14)
Kui korteriühistu üldkoosoleku otsusega otsustatakse laiendada elamu juurde kuuluvat parklat ja teha selleks vajalikke töid, kuid ei määrata kindlaks, kes korteriomanikest võib oma autot kus parkida, ei ole tegemist parkimiskorra määramisega. Parkla laiendamise ja selleks vajalike tööde tegemise küsimusi ei reguleeri korteriomandiseadus, sest tegemist ei ole korteriomandi valitsemise küsimusega ja seega ei kohaldu KOS § 12 lg 1, mille kohaselt võivad korteriomanikud kaasomandi eseme kasutamist reguleerida kokkuleppega. Üldkoosolek võib otsustada parkla laiendamise tööde korraldamist, kui selleks on olemas korteriomanike enamuse otsus AÕS § 72 lg 1 mõttes. (p 11)


Koerte ja kasside pidamise eeskiri Sillamäe linnas – Riigi Teataja
Koerte ja kasside pidamise eeskiri Sillamäe linnas
Koerte ja kasside pidamise eeskiri Sillamäe linnas - sisukord
§ 4 Koerte ja kasside omanikud on kohustatud:
§ 5 Koerte või kasside omanikul on keelatud:
§ 6 Loomade identifitseerimine ja registreerimine
§ 7 Loomast vabanemine
§ 8 Omanikuta või hulkuvate koerte ja kasside püüdmine, pidamine ja hukkamine
§ 9 Ohtliku looma kohtlemine
RT IV, 08.07.2016, 23
Vastu võetud 25.04.2013 nr 102
RT IV, 31.05.2013, 31
28.06.2016 RT IV, 08.07.2016, 3 11.07.2016
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 22 lõike 1 punkti 362 alusel ning kooskõlas „Loomakaitseseaduse“ § 5 lõike 3, „Loomatauditõrje seaduse“ § 11 lõike 1 ja § 12 lõike 3 ning Vabariigi Valitsuse 16. aprilli 2002. a määrusega nr 130 „Hulkuvate loomade püüdmise, pidamise ja nende omaniku kindlakstegemise ning hulkuvate loomade hukkamise kord“.
(1) Sillamäe linna koerte ja kasside pidamise eeskirja (edaspidi eeskirja) nõuded on kohustuslikud kõikidele juriidilistele ja füüsilistele isikutele, kes peavad koeri ja kasse Sillamäe linnas.
2) omanikuta koer või kass – koer või kass, kes on identifitseerimata ja kelle omanikku ei ole võimalik tuvastada.
(3) Koerte ja kasside pidamisel lähtutakse „Loomakaitseseadusest“, „Loomatauditõrje seadusest“ ja muudest loomapidamist reguleerivatest õigusaktidest ja käesolevast eeskirjast.
(1) Koeri ja kasse võib pidada piiratud territooriumil selle territooriumi omaniku loal, erilistes teenistusruumides või korterites, kus elab üks perekond. Paljukorterilise elamu ühes korteris võib pidada kuni kahte täiskasvanut looma. Rohkema arvu loomade pidamine on võimalik ainult trepikoja enamiku korteriomanike kirjalikul nõusolekul. Kaasomandis olevas korteris võib looma pidada kõigi korteris elavate täisealiste isikute nõusolekul. Ühiselamus võib looma pidada ainult juhtkonna loal.
(2) Loomaomanik peab kindlustama inimeste ohutuse ja kindlustama, et koer või kass ei rikuks kaaskodanike rahu ja välistatud oleks looma ärajooksmine omaniku juurest ja tagatud kallaletungi võimalused inimestele ja loomadele.
(3) Korterelamu üldkasutatavates ruumides ja territooriumil loomaga viibides on loomapidaja kohustatud järgima avalikku korda ja korteriomanike poolt kehtestatud nõudeid.
(4) Piiratud eramaa sissepääsu juures peab koera olemasolu korral olema hoiatussilt.
(5) Koera või kassi omanik peab tagama looma vaktsineerimise loomataudide vastu kehtivat tegevusluba, mis on välja antud vastava ameti poolt, omava veterinaararsti juures ning järgima loomataudist teatamise nõudeid.
(6) Loomade pidamisel on keelatud neid piinata, haavata ja jätta kauaks ajaks ilma joogi ja toiduta ning jätta maha haiges või abitus seisundis.
(7) Koer tuleb nõuete kohaselt registreerida (Lemmikloomaregister LLR). Omanik on kohustatud koera registreerima hiljemalt kümne kalendripäeva jooksul pärast koera kolmekuuseks saamist. Hulkuva koera omandamisel või muudel juhtudel, kui omandatakse vanem koer, tuleb koer registreerida kümne tööpäeva jooksul koera omandamisest. Kasside registreerimine on vabatahtlik.
(8) Looma üleandmisel on loomaomanik kohustatud jälgima, et loomapidajast füüsilise isiku või looma pidamise eest vastutava isiku vanus, oskused ja võimed võimaldaksid pidada looma kontrolli all.
(1) Koera on lubatud viia avalikku kohta jalutusrihma või keti otsas. Ümbritsevatele inimestele kas suurusest või käitumisest tulenevalt ohtu kujutav koer peab kandma suukorvi.
(2) Teenistus-, valve- ja võitluskoeri võivad jalutama viia ainult täiskasvanud isikud lühikese rihma otsas (kuni 60 cm) ja suukorviga.
(3) Koeral peab olema nahaalune mikrokiip, mis on paigaldatud kehtivat tegevusluba omava veterinaararsti poolt.
(4) Omanik peab tagama järelevalve oma koera või kassi üle vältimaks nende lahtipääsemist. Koeraga avalikus kohas viibimisel, kui läheduses on teisi inimesi või koeri, peab koer olema lühikese, omanikust maksimaalselt 1 m raadiuses liikumist võimaldava keti või rihma otsas. Nimetatud nõue ei kehti spetsiaalselt koerte treeninguks, jooksutamiseks jm eraldatud ja tähistatud territooriumil.
(5) Omanik on viivitamatult kohustatud tagama oma koera või kassi väljaheidete koristamise, kui see toimus üldkasutatavas ruumis, transpordivahendis, hoovis, tänaval, trepikojas või muus avalikus kohas.
(6) Koerte ja kasside omanikel on lubatud vedada koeri ja kasse ühissõidukis, täites järgmisi kehtestatud nõudeid:
1) suured ja keskmised koerad peavad olema suukorviga ja lühikese rihma otsas;
2) väikesed koerad suletud korvis või kandmiskotis;
3) kassid suletud korvis või kandmiskotis.
§ 4. Koerte ja kasside omanikud on kohustatud:
(1) Tagama teenistuskohustusi täitvale isikule ohutu sissepääsu korterisse ja eraterritooriumile.
(2) Viima läbi koerte ja kasside esmane vaktsineerimine (vanuses 8 nädalat kuni 3 kuud) marutaudi vastu. Järgmist vaktsineerimist teostada mitte hiljem kui 24 kuu möödumisel, arvestades viimase vaktsineerimise kuupäeva.
(3) Registreerima kolme kuu vanuse koera ja omandatud üle kolme kuu vanuse koeri – kümne päeva jooksul soetamise momendist arvates Lemmikloomaregistris LLR.
(4) Kandma vaktsineerimise ja mikrokiibi paigaldamisega seotud kulud.
(5) Looma teadmata põhjusel hukkumisel pöörduma vastavat tegevusluba omava veterinaarasutuse või veterinaararsti poole hukkumise põhjuste selgitamiseks.
(6) Teavitama inimest või teist looma hammustanud loomast kohe lähimat veterinaarasutust või veterinaararsti.
(7) Tagama haiguskahtlase looma uurimise ja haige looma ravi.
(8) Korraldama lahtipääsenud looma kinnipüüdmise.
(9) Korraldama ja kandma matmise või kremeerimise kulud.
(10) Looma surma juhul teatada 10 päeva jooksul Lemmikloomaregistrisse LLR.
§ 5. Koerte või kasside omanikul on keelatud:
(1) Siseneda loomadega kaupluste ruumidesse ja avalikesse söögikohtadesse, ravi- ja muude linnaasutuste ruumidesse, mis on varustatud hoiatussiltidega, aga samuti viibida loomadega kooli-, koolieelse- ja huviasutuste territooriumidel, spordiväljakutel ja laste mänguväljakutel, supelranna aladel ja muudel üldkasutatavatel territooriumidel, mis on varustatud vastavate infosiltidega antud territooriumidel loomade jalutamise/viibimise keelust. Trepikodades keelatakse loomi rihmast lahti lasta ja jätta järelevalveta. Antud nõue ei laiene pimedate juhtkoertele ja töötavatele teenistuskoertele.
[RT IV, 08.07.2016, 3 - jõust. 11.07.2016]
(2) Võtta koeri kaasa suure rahvahulga kogunemisega seotud üritustele, va selleks ettenähtud üritustele.
(3) Ujutada koera või kassi supelrannas.
(4) Uputada looma korjuseid ja loomseid jäätmeid veekogudesse.
(5) Matta looma korjuseid Sillamäe linna territooriumil.
§ 6. Loomade identifitseerimine ja registreerimine
(1) Loomaomanik peab tagama koera kiibistamise vastavalt kehtivatele nõuetele ja koera registreerimise Lemmikloomaregistris. Registreerimine Lemmikloomaregistris LLR on tasuta. Koera kiibistamiskulud kannab koeraomanik.
(2) Koeraomanik peab koera kiibistama kümne kalendripäeva jooksul alates päevast, mil koer sai kolmekuuseks.
(3) Omandatud täiskasvanud koer tuleb kiibistama ja registreerida kümne kalendripäeva jooksul alates omandamise päevast. Varem mikrokiibiga märgistatud koera omandamisel tuleb koer registreerida registris, alates koera omandamise päevast kümne kalendripäeva jooksul.
(4) Koera kiibistamisel esitab koeraomanik veterinaararstile koera vaktsineerimisdokumendi, kui koer on vaktsineeritud. Vaktsineerimisdokumendi puudumisel on koeraomanik kohustatud vaktsineerima looma.
(5) Koera kiibistamine on kohustuslik tingimus koera andmete Lemmikloomaregistrisse LLR kandmiseks.
§ 7. Loomast vabanemine
(1) Loomaomanik, kes soovib oma loomast vabaneda, peab tagama looma varjupaika viimise või looma nõuetekohase hukkamise veterinaararsti järelvalve all. Loomaomanikul ning kõigil teistel isikutel on keelatud iseseisvalt looma hukata.
(2) Loomapidaja, kes ei ole loomaomanik, võib loomast vabaneda ainult loomaomaniku kirjalikul nõusolekul.
§ 8. Omanikuta või hulkuvate koerte ja kasside püüdmine, pidamine ja hukkamine
(1) Omanikuta või hulkuvate koerte ja kasside püüdmist, pidamist ning hukkamist korraldab linnavalitsus Vabariigi Valitsuse kehtestatud korras.
(2) Kui omaniku juurest lahti pääsenud koera või kassi kinnipüüdmise korraldas linnavalitsus, kannab nimetatud koera või kassi püüdmise ja pidamisega seotud kulud loomaomanik.
§ 9. Ohtliku looma kohtlemine
Omaniku kontrolli alt väljunud, ohtlikuks muutunud või ilmsete ohtliku haiguse tunnustega koera võib politseinik hukata kohapeal.
Eeskirja rikkumisel vastutab rikkuja „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ §-s 663 sätestatud korras.


Re: küsimus PS3 uue karbi peal oleva kirja kohta ? Oli markeriga peidetud !
Siiamaani kõik toimib õnneks väga hästi Aga üks mäng - Godfather - loeb koduaeg plaati, aga see peaks olema mängu enda viga vist ?
Postitas Mikelowr
Teema: küsimus PS3 uue karbi peal oleva kirja kohta ? Oli markeriga peidetud !
eks tekkis paranoia peale ostu, et miks küsiti sula raha, et nii on parem ja tšekk ka mingi kahtlane käsitsi kirjutatud. Ja lõpuks siis plesa karp ka vale ja mingi vettind ingliskeelne kasutusjuhend sees Aga lõpp tulemus hea, mängud ja konsool ise väga mõnusad ja toimivad ilusti
08 Nov 2009, 11:50
Re: PS3 slimi ühendamine Samsung LCD tv.ga ja Sony home theatriga- 5.1Ch.ei toimi:(
lõpuks suutsin ka asja omale selgeks teha. Et siis DAV sony home theathre on ilma Opticali ja Choral lisamise võimaluseta.ja ei saa ka soundi HDMI kaudu sisse tuua. Nii ei jäägi muud üle kui pean ostma korraliku ressiiveri ja kõllid :( Praegu ajab stereo heli ka asja ära, aga tahaks ikka...
08 Nov 2009, 11:47
Teema: PS3 slimi ühendamine Samsung LCD tv.ga ja Sony home theatriga- 5.1Ch.ei toimi:(
Idakeskusest Gamepood. Hind 5000.- nädal tagasi. Sony poes oli 5400.-. sain siis 400 odavamalt. Samas Sony ütles , et neil garantii 2.a ja Gamepood annab 1.a aga õnneks on seadusega see paigas, et pretensioone saab esitada 2.a
PS3 slimi ühendamine Samsung LCD tv.ga ja Sony home theatriga- 5.1Ch.ei toimi:(
Uurisin ja mässasin, aga hakkama ei saanud. Et siis on 120gb slim PS3. Tv on Samsung LE37S81B http://img406.imageshack.us/img406/3937/a011p.jpg ja Sony home theatre DAV-DZ230 http://img94.imageshack.us/img94/3493/a002s.jpg . Asi toimib nii, et hmdi kaabliga on ps ja tv ühendatud. aga sound on läbi a...
05 Nov 2009, 21:24
küsimus PS3 uue karbi peal oleva kirja kohta ? Oli markeriga peidetud !
http://img217.imageshack.us/img217/1869/ps3005.jpg ostsin alles hiljuti uue ps3.e slim 120gb. Ja nüüd avastasin, et karbil oli markeriga mustaks värvitud 4 kohta. proovin foto juurde lisada, seal näha veel markeri jäljed. Äkki keegi teab mis need tähendavad ? Vaatasin ka PS3 alla ja seal oli CECH-...


Tegevteenistusse võtmise kord – Riigi Teataja
Tegevteenistusse võtmise kord
Tegevteenistusse võtmise kord - sisukord
§ 1 Tegevteenistusse võtmise taotlemine
§ 2 Taotlusele lisatavad dokumendid
§ 3 Taotluse kontroll
§ 4 Tegevteenistusse võtmise nõuetele vastavuse kontrollimine
§ 5 Tegevteenistusse asuda sooviva isiku füüsilise ettevalmistuse hindamine
§ 6 Tegevteenistusse asuda sooviva isiku tervisenõuetele vastavuse hindamine
§ 7 Taotluse edastamine Kaitseväele
§ 8 Täiendava nõusoleku või kinnituste võtmine
§ 9 Tegevteenistusse võtmise otsustamine
§ 10 Sõjaväelise auastmega rahuaja ametikoha nõuetele vastavuse hindamine ja sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamine
§ 11 Kaitseväelase tõotuse andmine
RT I, 08.05.2020, 17
Vastu võetud 22.03.2013 nr 21
RT I, 25.03.2013, 8
02.05.2020 RT I, 08.05.2020, 5 11.05.2020
Määrus kehtestatakse kaitseväeteenistuse seaduse § 83 lõike 4 alusel.
§ 1. Tegevteenistusse võtmise taotlemine
(1) Tegevteenistusse asuda sooviv isik esitab Kaitseväe juhatajale tegevteenistusse võtmise kirjaliku taotluse sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale asumiseks (edaspidi taotlus) Kaitseressursside Ameti kaudu.
(2) Tegevväelane, kes soovib katkematult jätkata tegevteenistuses (edaspidi tegevväelane), võib Kaitseväe juhatajale esitada taotluse Kaitseväe või Kaitseressursside Ameti kaudu.
(3) Tegevteenistusest vabastatud isik, kes soovib uuesti tegevteenistusse asuda ning kelle tegevteenistusest vabastamise ja tegevteenistusse asuda soovimise aja vahe ei ole pikem kui 60 kalendripäeva (edaspidi teenistusse naasev isik), võib Kaitseväe juhatajale esitada taotluse Kaitseväe või Kaitseressursside Ameti kaudu.
(4) Kaitseväe Akadeemias rakenduskõrghariduseõppesse või kutseõppesse õppima asuda sooviv isik võib esitada Kaitseväe juhatajale taotluse Kaitseväe Akadeemia kaudu.
[RT I, 08.05.2020, 5 - jõust. 11.05.2020]
(5) Koos taotlusega peab käesoleva paragrahvi lõigetes 1–4 nimetatud isik esitama kirjaliku kinnituse, et ta vastab tegevteenistusse võtmisel seaduses sätestatud nõuetele ning ta on nõus esitatud andmete õigsuse kontrolliga taotlust läbivaatava ametiasutuse poolt vastavalt kaitseväeteenistuse seaduse §-le 14 ja Kaitseväe korralduse seaduse §-le 415.
§ 2. Taotlusele lisatavad dokumendid
(1) Taotlusele tuleb lisada:
2) tunnistus või diplom sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohal nõutava kvalifikatsiooni või hariduse kohta;
3) isikuttõendav dokument;
4) isikuankeet Kaitseväe korralduse seaduse § 414 kohaselt.
(2) Tegevteenistusse asuda sooviv isik, kes ei ole omandanud haridust eesti keeles vähemalt ühel keeleseaduse § 26 lõikes 3 sätestatud tasemel, peab esitama lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud dokumentidele ka ametikohal nõutava eesti keele tasemele vastava eesti keele tasemetunnistuse.
(3) Tegevväelane ja teenistusse naasev isik ei pea esitama käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 1 ja 2 ja lõikes 2 sätestatud dokumente, kui selles olevad andmed ei ole muutunud tegevteenistuse ajal või tegevteenistusest vabastamise järel. Dokumentide esitamata jätmisel peab tegevteenistusse asuda sooviv isik taotluses esitama kinnituse, et andmed ei ole muutunud.
(4) Kaitseväe Akadeemiasse rakenduskõrghariduseõppesse või kutseõppesse õppima asuda sooviv isik peab lisaks käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud dokumentidele esitama Kaitseväe Akadeemia nõukogu poolt kehtestatud vastuvõtutingimustes ja -korras ettenähtud dokumendid.
(5) Tegevteenistusse asuda sooviv isik, kellel puudub kaitseväekohustus, peab koos tegevteenistusse asuda soovimise taotlusega esitama kirjaliku taotluse kaitseväekohustuse võtmiseks.
(6) Taotluse ja muud nõutavad dokumendid võib esitada kirjalikus või elektroonilises vormis.
(7) Kaitseväe Akadeemias vastuvõetud dokumendid edastatakse Kaitseressursside Ametile viie kalendripäeva jooksul kõigi vastuvõtmisetingimustes ja -korras nõutud dokumentide esitamisest arvates. Edastamisele ei kuulu tegevväelase ja tegevteenistusse naasta sooviva isiku dokumendid.
§ 3. Taotluse kontroll
(1) Taotluse vastuvõtmise järel peab käesoleva määruse § 1 lõigetes 1–4 nimetatud ametiasutus kontrollima 30 kalendripäeva jooksul taotluse ning esitatud dokumentide nõuetele vastavust.
(2) Puuduste ilmnemisel võib taotluse vastuvõtnud ametiasutus anda kuni 30 kalendripäeva aega puuduste kõrvaldamiseks.
§ 4. Tegevteenistusse võtmise nõuetele vastavuse kontrollimine
Taotlust läbivaatav ametiasutus peab kontrollime kaitseväeteenistuse seaduse § 83 lõike 1 punktides 1–4 ning 7–8 sätestatud tegevteenistusse võtmise nõuetele vastavust ning kaitseväeteenistuse seaduse § 86 punktides 1–7 sätestatud tegevteenistusse võtmise keelu mitteesinemist.
§ 5. Tegevteenistusse asuda sooviva isiku füüsilise ettevalmistuse hindamine
(1) Tegevteenistusse asuda sooviva isiku füüsilist ettevalmistust hindab Kaitsevägi.
(2) Füüsilist ettevalmistust ei pea hindama, kui:
1) isik on ajateenistuses läbinud füüsilise ettevalmistuse hindamise ning hindamisest ei ole möödunud rohkem kui 180 kalendripäeva ja ta vastab füüsilise ettevalmistuse nõuetele;
2) tegevväelase või teenistusse naasva isiku füüsilise ettevalmistuse hindamisest ei ole möödunud rohkem kui 180 kalendripäeva ja ta vastab füüsilise ettevalmistuse nõuetele.
(3) Tegevteenistusse asuda soovivat isikut teavitab füüsilise ettevalmistuse hindamise ajast ja kohast Kaitseressursside Amet, tegevväelast ja tegevteenistusse naasvat isikut taotlust läbivaatav ametiasutus.
(4) Kaitseväe Akadeemiasse rakenduskõrghariduseõppesse või kutseõppesse õppima asuda soovivat isikut teavitab füüsilise ettevalmistuse kontrollimise hindamise ajast ja kohast taotlust läbivaatav ametiasutus.
(5) Kaitsevägi peab iga kalendrikuu 20-ks päevaks teavitama Kaitseressursside Ametit järgmise kalendrikuul tegevteenistusse asuda soovivate isikute füüsilise ettevalmistuse hindamise läbiviimise ajast ja kohast.
(6) Kaitseressursside Amet peab hiljemalt eelneval tööpäeval enne Kaitseväe teatatud füüsilise ettevalmistuse hindamise aega teavitama Kaitseväge tegevteenistusse asuda soovivatest isikutest, kes on suunatud füüsilise ettevalmistuse hindamisele.
(7) Kaitsevägi peab Kaitseressursside Ametit tegevteenistusse asuda sooviva isiku füüsilise ettevalmistuse hindamise tulemustest kirjalikult teavitama kümne kalendripäeva jooksul hindamise läbiviimise päevast või käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud asjaoludest teadasaamisest arvates.
§ 6. Tegevteenistusse asuda sooviva isiku tervisenõuetele vastavuse hindamine
(1) Tegevteenistusse asuda sooviva isiku terviseseisundi vastavust tegevväelase tervisenõuetele hindab Kaitseväe arstlik komisjon.
(2) Kaitseväe arstlik komisjon ei pea hindama tegevteenistusse asuda sooviva isiku, teenistusse naasva isiku ja tegevväelase tervisenõuetele vastavust, kui kehtiva Kaitseväe arstliku komisjoni otsusega vastab isik tegevväelase tervisenõuetele ning vastavast Kaitseväe arstliku komisjoni otsusest ei ole möödas rohkem kui:
1) 180 kalendripäeva tegevteenistusse asuda sooviva isiku korral;
2) kaks aastat teenistusse naasva isiku korral;
3) kolm aastat tegevväelase korral.
(3) Tegevteenistusse asuda soovivat isikut teavitab tegevväelase tervisenõuetele vastavuse hindamise ajast ja kohast Kaitseressursside Amet, tegevväelast ja tegevteenistusse naasvat isikut taotlust läbivaatav ametiasutus.
(4) Kaitseväe Akadeemiasse rakenduskõrghariduseõppesse või kutseõppesse õppima asuda soovivat isikut teavitab tegevväelase tervisenõuetele vastavuse hindamise ajast ja kohast isiku taotlust läbivaatav ametiasutus.
(5) Kaitseressursside Amet teavitab Kaitseväe arstlikku komisjoni tegevteenistusse asuda soovivast isikust kuni viis kalendripäeva enne Kaitseväe arstlikku komisjoni määratud aega.
(6) Kaitseväe arstlik komisjon peab tegevteenistusse asuda sooviva isiku terviseseisundi hindamise otsusest teavitama kirjalikult taotlust läbivaatavat ametiasutust viie tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates. Kaitseväe Akadeemia poolt komisjoni saadetud isiku, väljaarvatud tegevväelane ja tegevteenistusse naasev isik, kohta tehtud otsusest teavitatakse kirjalikult Kaitseressursside Ametit.
§ 7. Taotluse edastamine Kaitseväele
Kaitseressursside Amet edastab tegevteenistusse asuda sooviva isiku, kes vastab tegevteenistuse võtmise nõuetele, dokumendid Kaitseväele 30 kalendripäeva jooksul füüsilise ettevalmistuse hindamise ja tervisenõuete vastavuse hindamise tulemuste teatavaks saamisest arvates.
§ 8. Täiendava nõusoleku või kinnituste võtmine
(1) Tegevteenistusse asuda soovivat isikut, kes tegevteenistusse võtmise järel vahetult lähetatakse ressursimahukale koolitusele, teavitab Kaitsevägi enne tegevteenistusse võtmise otsustamist ressursimahuka koolituse kulude hüvitamise kohustusest ning teenistuses olemise kohustusest vastavalt kaitseväeteenistuse seaduse § 87 lõikes 3 ja §-s 156 sätestatule ning võtab isikult kirjalikult taasesitamist võimaldavas vormis nõusoleku ressursimahukale koolitusele lähetamiseks.
(2) Kadeti ametikohale asuda soovivat isikut teavitab Kaitsevägi enne teenistusse võtmise otsustamist tegevteenistuses olemise kohustusest ning kohustusest hüvitada pool õppekava maksumusest vastavalt kaitseväeteenistuse seaduse § 140 lõikele 4, kui ta lahkub teenistusest enne õppekava kahekordset nominaalkestus aega.
(3) Kaitseväeteenistuse seaduse § 92 lõike 6 kohaldamisel võtab Kaitsevägi tegevteenistusse asuda soovivalt isikult enne tegevteenistusse võtmise otsustamist kirjaliku kinnituse, et isik on teadlik kohustusest omandada sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohal nõutav sõjaväeline väljaõpe või haridus ühe aasta jooksul sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamisest arvates.
§ 9. Tegevteenistusse võtmise otsustamine
(1) Tegevteenistusse võtmine otsustatakse 15 kalendripäeva jooksul Kaitseressursside Ametilt käesoleva määruse §-s 7 sätestatud dokumentide saamisest arvates. Tegevteenistusse asuva isiku kohta, keda soovitakse tegevteenistusse võtmisel nimetada sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale, millel on nõutav riigisaladusele juurdepääsu luba, võib tegevteenistusse võtmise otsuse teha pärast ettenähtud tasemega riigisaladusele juurdepääsu loa väljastamist.
(2) Tegevteenistusse asuda sooviva isiku, kes soovib asuda Kaitseliidus asuvale sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale, tegevteenistusse võtmise otsustab Kaitseväe juhataja, misjärel edastatakse dokumendid Kaitseliidule sõjaväelise auastmega rahuaja ametikoha nõuetele vastavuse hindamiseks ja isiku sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamiseks.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud Kaitseväe juhataja tegevteenistusse võtmise otsuses tuleb ette näha vähemalt järgmine:
1) teenistusse võetava isiku ees- ja perekonnanimi ning isikukood;
2) otsuse jõustumise tähtaeg, mis ei või erineda sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamise tähtajast;
3) teenistusse asumise kuupäev;
4) teenistuse tähtaeg;
(4) Tegevteenistusse võtmisest teavitatakse taotluse esitanud isikut ja Kaitseressursside Ametit kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis kahe tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates.
(5) Tegevteenistusse võtmisest keeldumisel teavitab Kaitseväe juhataja või tema volitatud ülem isikut keeldumisest kirjalikult taasesitatavas vormis, kuid mitte hiljem, kui 30 kalendripäeva Kaitseressursside Ametilt käesoleva määruse §-s 7 sätestatud dokumentide saamisest arvates.
§ 10. Sõjaväelise auastmega rahuaja ametikoha nõuetele vastavuse hindamine ja sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamine
(1) Tegevteenistusse asuda sooviva isiku vastavust kaitseväeteenistuse seaduse § 92 lõikes 3 sätestatud nõuetele hindab:
1) Kaitsevägi, kui isik soovib asuda Kaitseväes asuvale sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale;
2) Kaitseliit, kui isik soovib asuda Kaitseliidus asuvale sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale.
(2) Sõjaväelise auastmega rahuaja ametikohale nimetamise otsustab:
1) Kaitseväe juhataja või tema volitatud ülem, kui sõjaväelise auastmega rahuaja ametikoht asub Kaitseväe koosseisus;
2) Kaitseliidu ülem, kui sõjaväelise auastmega rahuaja ametikoht asub Kaitseliidu koosseisus.
§ 11. Kaitseväelase tõotuse andmine
(1) Tegevteenistusse esmakordselt võetud isik peab andma kaitseväelase tõotuse. Kaitseväelase tõotuse andja allkirjastab tõotuse teksti, märkides ka tõotuse andmise kuupäeva.
(2) Kaitseväelase tõotus antakse tegevteenistusse võtmisel ja sõjaväelise asuastmega rahuaja ametikohale nimetamisel, kuid mitte hiljem kui 15 kalendripäeva ametikohale nimetamisest arvates.


< Eelmine 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Järgmine > (1100 kirjet)
Küsimus: Mida teha, kui esimese korruse korterid on loata ehitanud korterisse wc ja duširuumi, arvestamata, et teine korrus sooviks ka?18.08.2018
Elan kahekorruselises kaheksa korteriga majas, kus on korteriühistu. Algselt on majas ainult kraanivee kanalisatsioon ja kuivkäimla. Ise elan teisel korrusel. Aastaid tagasi ehitati minu all olevasse korterisse elutuppa wc ja duširuum, mind sellest teavitamata. Sellega seoses paigaldati keldrisse eraldi kanalisatsioon. Ehituse käigus lähtuti ainult oma soovidest ja ei arvestatud sellega, et ülemine naaber võiks ka kunagi tahta omale wc korterisse ehitada. Ühistu põhikiri ütleb, et üldkoosoleku kirjaliku loata ei tohi ümber ehitada vee ja kanalisatsiooni süsteemi. Koosolekutel ei ole neid asju arutatud. Viimasel koosolekul tuli välja, et ümberehitusi on teinud peaaegu kõik esimese korruse elanikud. Kas selliseks asjaks peaks olema projekt või teiste korterite kirjalik nõusolek, et pärast oleks võimalik ka teise korruse elanikel liituda kanalisatsiooni süsteemiga? Praegu on kaasomandisse kuuluv kelder täis esimese korruse korteritest tulevaid torusid. Mida ma peaks ette võtma ja kuidas edasi talitama kui selline asi käib juhatuse nõusolekul?
Tere, kirjeldatud olukord, kus korterisse on rajatud kanalisatsioonisüsteem, on korteriomandi- ja korteriühistuseaduse (KrtS) mõistes käsitletav kaasomandi eseme ajakohastamisena . Vastavalt ehitusseadustikule peal selleks nõusoleku andma ka kohalik omavalitsus.
KrtS § 39 kohaselt peavad kaasomandi eseme ajakohastamisega nõus olema üle pooled korteriomanikud, kellele kuulub üle poole kaasomandi esemest. Tulenevalt KrtS § 12 lg-st 2 tulenevalt puudub 1.korruse korteriomanikel võimalus keelduda enda reaalosasse kanalisatsioonipüstiku paigaldamisest.
Küsimus: Mida ette võtta, kui naaber ehitas kortermaja rõdule kraana, millega sikutab asju 3. korrusele?14.08.2018
Meil on väike kortermaja, kus on 7 korterit ja 1 äripind. Naaber, kes elab kõige ülemisel korrusel, ehitas ise käepärastest vahenditest oma rõduserva külge tõstukimehhanismi, millega ta ühisest hoovist 3.korrusele asju üles vinnab. Ilmselt ei viitsi ta autost või panipaigast vajaminevaid asju 3. korrusele tassida ja mõtles enda jaoks lahenduse välja. Ülejäänud majaelanikud selliseid võtteid ei harrasta ja jaksavad kolmandale korrusele asju viia. See isevalmistatud euroalus ei ripu kogu aeg maja küljes, vaid ta hoiab seda ühiskasutatavas rataste ja sporditarvete panipaigas, mis samuti pole kokku lepitud. Saan aru, et selliseid seadmeid ei tohiks ilma teiste kaasomanike ja vastava ametiasutuste nõusolekuta paigaldada ning vastava pädevustunnistuseta kasutada, kuigi ta väidab, et ta on kortermaja ehituse alusel mingi loa saanud. Meil notariaalses lepingus ega muu kokkuleppe alusel sellist asja kokku lepitud pole. Mida teha? Ei oska sellise asja peale tullagi, et keegi võiks oma rõdule lifti hakata ehitama. Isikuga rääkimine paraku ei aita, sest tegemist on välismaalasega ja ta on väga keerulise loomuga ja ta on ennegi omavolitsenud. Ma ei tea, millise ametiasutuse poole ja mille alusel pöörduda. Ma ei soovi, et minu kortermaja küljes oleks üldse mingi tõstuk - see on inetu, võib kahjustada maja fassaadi ja piirdeid ning võib-olla ka ohtlik.
Tere, kaasomandi eseme kasutamist reguleerib korteriomandi- ja korteriühistuseaduse § 30 lg 1 p 2, mille kohaselt on korteriomanikul õigus kasutada kaasomandi eset selle otstarbe kohaselt.
Sama seaduse § 31 lg 1 täpsustab, et korteriomanik on kohustatud hoidma eriomandi eset korras ning seda ja kaasomandi eset kasutades hoiduma tegevusest, mille toime teistele korteriomanikele ületab omandi tavakasutusest tekkivad mõjud.
Juhul, kui korteriomaniku tegevus läheb eeltoodud sätetega vastuolusse, siis tuleks probleemi lahendamist alustada korteriomanike üldkoosoleku otsusest, mille täitmine on korteriomanikule kohustuslik. Juhul, kui korteriomanik koosoleku otsust ei täida, siis on võimalik nõuda, et ta oma korteri võõrandab. Alla 10 korteriga kortermaja, mille korteriühistule ei ole juhatust valitud, saab korteriomanike üldkoosoleku kokku kutsuda ka korteriomanik.
Küsimus: Kuidas on õige arvestada kütet kortermajas, kus on palju küttesüsteemi muudatusi tehtud (ribide arvu muudetud jne)?16.06.2018
Meil on 30 korteriga korteriühistuga paneelmaja. Aastate jooksul on paljudes korterites omavoliliselt ja projektiväliselt lisatud radiaatoritele ribisid. Mõnes korteris on lausa topelt, st. ca 100% radiaatorite küttepindasid suurendatud. Kas on jätkuvalt õige küttearveid arvestada korteri pinna (ruutmeetrite) järgi? Samas on ka korterites olevad temperatuurid talviti väga erinevad. Kuidas saavutada normaalne ja õiglane projektijärgne olukord?
Majal on 20 keskkütte püstakut. Mõnedes püstakutes on muudetud 1-toru süsteem 2-süsteemseks. Kelle loal või nõusolekul on lubatud sellised süsteemi muutmised?
Tere, küttekulu jagamine m2-st, ehk kaasomandi eseme suurusest lähtudes, on kõige õiglasem kulude jagamise viis.
Nimelt ei tarbi korterelamu soojusenergiat reaalosa tarbeks (millega seotud kulusid võib jagada muul alusel), vaid seda ümbritseva kaasomandi eseme säilitamiseks, millega seotud kulusid tulebki jagada kaasomandis eseme suurusest lähtudes.
Asjaolu, millised on küttekehade ja -püstikute erinevused korterite lõikes, eeltoodud põhimõtet ei muuda.
Kui küttesüsteem on tasakaalust väljas ning see tekitab probleeme korteriomandite kasutamisel, siis vastutab probleemi kõrvaldamise eest korteriühistu. Küttesüsteemi korterisisene ümberehitamine on lubatud vaid kõigi korteriomanike poolt sõlmitud kokkuleppe alusel.
Küsimus: Kas korteriühistu saab tagasi küsida väidetavat krooni-aegset võlga korteri kolmandalt omanikult?16.06.2018
Kas korteriühistu saab tagasi küsida väidetavat krooni-aegset võlga korteri kolmandalt omanikult, mis polnud enne ühelgi kommunaalarvel kajastatud. Ja väidetaval see aasta võeti maha võlg.
Tere, küsida ikka saab, kuid kui uus omanik ei soovi seda nõuet täita, siis saab ta tugineda nõude aegumisele. Tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 146 lg 1 kohaselt on tehingust tuleneva nõude aegusmistähtaeg kolm aastat.
Küsimus: Kuidas on sisustatud säte “tasutakse korteriomandi ruutmeetrite järgi” - kas hõlmab ka panipaiku ja garaažikohti?16.06.2018
Kas põhikirjas olev sõnastus, et majanduskulude eest tasutakse “korteriomandi ruutmeetrite järgi” hõlmab ka kinnistusraamatusse kantud panipaiku ja garaažikohti või peaks see olema sõnastatud teisiti?
Tere, kui põhikirjas on sätestatud, et majanduskulud jaotatakse korteriomandi ruutmeetrite järgi, siis tähendab see seda, et kulude jagamisel tuleb arvesse võtta kõiki korteriomandeid - ka panipaiku ja garaazikohti, kui need on eraldi korteriomanditena kinnistusregistrisse kantud.
Küsimus: Kas lifti hoolduskulud ja nüüd ka uue laenu tagasimakse kulud peavad maksma ka 1. korruse korterid, kes lifti ei kasuta?09.06.2018
Meie kortermajas on vanad liftid, mille igakuised hoolduskulud on väga suured. Nüüd plaanitakse liftid välja vahetada ja selleks laenu võtta. Minule kuulub korter hoone esimesel korrusel. Mul ei ole reaalselt võimalik lifti kasutada, kuna lifti sissepääs paikneb minu korteri kõrval ja mul ei ole sellega mitte kuhugi sõita. Kas on õigustatud, et lifti hoolduskulud ja nüüd ka uue laenu tagasimakse kulud on kõikidele korteriomanikele ühiselt kanda?
Tere, arvestades, et lift on korteriomanike kaasomandis, siis lasub selle korrashoiukohustus kõigil korteriomanikel, sõltumata sellest, millises mahus korteriomanik isiklikult kaasomandit kasutab.
Lühidalt kokkuvõttes tekib korteriomaniku kohustus lifti hoolduse ja remondi eest tasuda sellest, et ta on selle kaasomanik.
Küsimus: Kas poole aasta jooksul ilmnenud probleemid korteriga on aluseks lepingu ülesütlemisele?09.06.2018
Ostsin 6 kuud tagasi vanasse majja korteri, mis oli müügiks täielikult ümberehitatud ning korda tehtud. Müüja oli osaühing. Koheselt ilmnes, et vannitoas põrandaküte on valesti tehtud ning ei toimi vajalikul kombel. Nüüd aga ilmnes, et kui kasutada kanalisatsiooni, siis osa äravoolavast veest satub korteri allolevasse keldrisse. Korter on kindlustatud ning pean tõenäoliselt läbi kindlustuse parandama puudused, kuid kas mul on õigus müüjalt nõuda soodustust korteri hinnast või isegi lepingust üles öelda?
kui korter on puudusega, siis annab võlaõigusseadus ostjale
õiguse nõuda puuduse kõrvaldamist või muul viisil heastamist niivõrd, kuivõrd seda võib müüjalt mõistlikult oodata. Alternatiivseks võimaluseks on ostuhinna alandamine võrdeliselt puuduse kõrvaldamisega seotud kuluga.
Tehingu tühistamine tuleb tsiviilseadusti üldosa seaduse kohaselt kõne alla vaid juhul, kui leping on sõlmitud olulise eksimuse, pettuse, ähvarduse või vägivalla mõjul.
Küsimus: Kas korteriühistu saab nõuda keskküttega liitumist, kui meie kütteseadmed on kantud kenasti ehitisregistrisse?05.06.2018
Tere! Kas korteriühistu saab nõuda keskküttega liitumist? Nimelt on neil plaan laenu võtta, et ära vahetada vee- ja küttetorud. Ning nüüd nad tahavad, et kõik korterid oleksid ühe süsteemi peal. Kas nõus peavad olema kõik korteriomanikud, ehk 100% häältest, või piisab 50% häältest? Me aga alles hiljuti ostsime selle korteri (korter ehitatud aastal 1987) ja kütmisvõimalusteks on kamin, elektriküte ja õhksoojuspump (kõik kantud ka ehitisregistrisse). Kui me ei ole nõus keskküttega, kas me siis tõesti peame tegema nii nagu nemad meilt nõuavad? Kas kütmisviisid pole enda valida? Ning kui peame liituma keskküttega, siis kes nüüd teeb vastavad kanded ehitisregistrisse? Kas ühistu ise?
Tere, korterelamu küttesüsteemi ajakohasemaks muutmisel ja energiatõhususe suurendamisel, peab korteriomanike üldkoosolekul otsuse vastuvõtmise poolt olema üle poole kõigist häältest nende korteriomanike poolt, kellele kuulub üle poole kaasomandi osadest. Eeltoodu on sätestatud korteriomandi- ja korteriühistuseadustiku (KrtS) §-s 39.
Mis puutub ehitusregistrisse, siis on mõistlik eeldada, et selles olevate andmete õigsuse tagab korteriühistu. Seda enam, et uue küttesüsteemi rajamine eeldab ehitusloa olemaolu. Kuna aga ehitusseadustik paneb ainuvastutuse ehitise, ehitamise ja ehitise kasutamise vastavuse õigusaktidest tulenevatele nõuete eest selle omanikule, siis on mõistlik selles küttesüsteemi ehitamise otsuse tegemisel veenduda.
Küsimus: Kas korteriühistu tohib otsustada, et parkimiskohtade eest maksaksid need, kes seda kasutavad mitte kõik?03.06.2018
Meie korteri kommunaalmaksed rehkendatakse korteri ruutmeetrite alusel. Garaažis asuvaid kasutuskorra alusel olevaid panipaiku ja parkimiskohti ei arveldada eraldi, ehk iga korteriomanik maksab üld- ja halduskulusid ainult oma korteri suuruse järgi vaatamata sellele kas tal on parkimiskohta. Kas korteriühistul on võimalik otsustada muuta arveldamist nii (ilma et iga omanik oleks nõus), et näiteks ainult inimesed, kes on endale parkimiskoha soetanud, peaks maksma selle eest parkimiskoha ruutmeetrite järgi, s.t parkimiskohtade omanikud peaksid järsku maksma selgelt rohkem?
Tere, asjaõigusseaduse § 223 lg 1 kohaselt tasub kasutusvaldaja kasutusvalduse esemel lasuvad maksud ja võlaintressid ning koormatised, majandamis- ja muud kulud. Sama paragrahvi lõige 2 lisab, et, kui maksud, koormatised või kulutused on sisse nõutud omanikult, on kasutusvaldaja kohustatud talle need samas ulatuses hüvitama.
Eeltoodust tulenevalt on parkimiskohti kasutusvalduse kokkuleppe alusel kasutatavatel isikutel kohustus võtta osa korteriühistu majanduskulude kandmisest, mis on seotud parkimiskohtadega.
Küsimus: Kas on võimalik KÜ registrisse kanne tühistada, kuna põhikiri erineb totaalselt sellest, mis koosolekul arutatud sai?03.06.2018
Korteriühistu asutamiskoosoleku tegelik protokoll erineb kapitaalselt registrisse kandmisel esitatud asutamiskoosoleku protokollist. Kadunud on ebamugav eriarvamus seoses elamu küttesüsteemiga, koosoleku protokollijana on alla kirjutanud hoopis teine kodanik jne. Kas on võimalik registrisse kanne tühistada?
Tere, olukorras, kus korteriomandi- ja korteriühistuseadus sätestab, et korteriühistu otsused jõustuvad alates vastuvõtmisest (mitte registrikande tegemisest), ei oma protokolli registrisse esitamine õiguslikult muud, kui informeerimistähendust.
Eeltoodust tulenevalt tuleks tähelepanu pöörata vastuvõetud otsustele ning sellele, ka need on protokollitud õigesti. Kui vastus on ei, siis tuleks pöörduda kohtu poole ning paluda tuvastada otsuse tühisuse tuvastamist või kehtetuks tunnistamist.