2 HOOLDAJATOETUSE TAOTLEMINE JA HINDAMINE
§ 3 Hooldusvajaduse väljaselgitamine
§ 6 Nõuded hooldajale
3 HOOLDAJATOETUSE MÄÄRAMINE JA MAKSMINE
§ 7 Üldpõhimõtted
§ 8 Hooldaja kohustused
§ 9 Hooldajatoetuse mittemaksmise alused
§ 10 Hooldajatoetuse määramine
§ 11 Hooldajatoetuse maksmine
§ 12 Hooldajatoetuste maksmise peatamine
§ 13 Hooldajatoetuse ümberarvestamine
§ 14 Hooldajatoetuse ülevaatamine
§ 15 Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
§ 16 Hooldajatoetuse määr ja suurus
§ 17 Erisätted
§ 18 Sanktsioonid
§ 20 Maksude tasumine
§ 22 Jõustumine
RT IV, 29.03.2016, 190
Vastu võetud 16.02.2009 nr 3
RT IV, 22.03.2013, 51
16.12.2013 RT IV, 20.12.2013, 25 01.01.2014
21.03.2016 RT IV, 29.03.2016, 24 01.04.2016
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse” 22. paragrahvi 1. lõike 5. punkti ja Paikuse Vallavolikogu 21.03.2016 määruse nr 6 „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord“ § 14 lg 2 alusel.
[RT IV, 29.03.2016, 24 - jõust. 01.04.2016]
(1) Määrusega kehtestatakseriigieelarvest valla eelarvesse eraldatud vahendite arvelt hooldajatoetuse maksmise kord ja tingimused isikutele, kes vastavad käesolevas määruses hooldajatoetuse saamise tingimustele. Hooldajatoetus määratakse hooldatava tegeliku elukoha järgi.
(2) Hooldajatoetus määratakse eelarveaasta piires ja vaadatakse igal uuel eelarveaastal üle.
(1) Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi põhimõisteid:
(2) Hooldajatoetus on puudega või toimetulekuraskustes isiku hooldajale antav rahaline toetus või teenus, mille vajadus selgitatakse välja spetsiaalse hindamisinstrumendi abil;
(3) Hooldajatoetuse määr on rahaline suurus ühe isiku hooldamise eest kuus. Hooldajatoetuse määra suurus sõltub eelarve vahenditest;
(4) Klient on vähemalt kolmeaastane isik, kelle hooldusvajaduse väljaselgitamist taotletakse;
(5) Hooldaja on vallavalitsuse korraldusega teist isikut hooldama määratud isik, kes täidab seadustega temale pandud kohustusi, puudega lapse puhul on hooldajaks käesoleva määruse tähenduses üks vanematest või võõrasvanem last kasvatavate vanemate kokkuleppe alusel; juhul, kui vanemad ei jõua hooldaja isiku suhtes omavahel kokkuleppele, määrab puudega lapsele hooldaja vallavalitsus; juhul, kui lapse vanemad ei ole elus või nendega ei saa piisavalt kiiresti ühendust, võib vallavalitsus hooldajaks määrata seda last oma perekonnas kasvatava isiku, kes ei ole lapse vanem;
(6) Hooldatav on isik, kelle hooldusvajadus on välja selgitatud hindamisinstrumendi abil ning tal on ajutiselt või püsivalt vajalik kasutada kõrvalabi;
(7) Hindamisinstrument on ekspertide poolt väljatöötatud küsimustik, mille alusel sotsiaaltöötaja selgitab välja hooldusvajaduse.
2. peatükk HOOLDAJATOETUSE TAOTLEMINE JA HINDAMINE
§ 3. Hooldusvajaduse väljaselgitamine
(1) Hooldusvajadus selgitatakse välja hindamisinstrumendi abil.
(2) Hooldusvajaduse väljaselgitamisel võib arvesse võtta isiku rehabilitatsiooniplaani, geriaatrilise hindamise dokumentatsiooni või arstliku ekspertiisi otsust.
(1) Hooldajatoetuse määramise ja maksmise aluseks on hooldatava või asjast huvitatud isiku (edaspidi: pöörduja) esitatud kirjalik avaldus vallavalitsusele. Hooldajatoetuse taotlemise avalduse alusel (lisa 1) hinnatakse isiku hooldusvajadus.
(2) Avalduse võtab vastu ja registreerib sotsiaaltöötaja.
(3) Sotsiaaltöötajal on õigus nõuda täiendavaid dokumente või selgitusi avalduses esitatud andmete õigsuse tõestamiseks (arstliku ekspertiisi otsust, rehabilitatsiooni plaani, geriaatrilise hindamise tulemusi või muid hindamise teostamiseks vajaminevaid dokumente).
(1) Hooldusvajaduse väljaselgitamiseks täidab sotsiaaltöötaja hindamisinstrumendi.
(2) Hindamise läbiviimiseks ja otsustamiseks on aega 30 päeva alates vastavasisulise avalduse saamisest pöördujalt.
(3) Hindamisinstrumendi täitjal on õigus konsulteerida hinnangu saamiseks teiste spetsialistidega.
(4) Vajadusel võib hindamise ja otsustamise läbiviimise aega pikendada. See võib toimuda vaid juhul, kui objektiivseks hindamiseks on vajalik erialaeksperdi arvamus ja selle saamine viibib. Sotsiaaltöötaja on kohustatud sellest pöördujat koheselt informeerima.
§ 6. Nõuded hooldajale
Hooldajatoetust võib määrata ja maksta:
1) 3- kuni 18-aastase inimese teovõimelisele vanemale, hooldajale või eestkostjale, kes elab koos hooldatavaga Eestis alaliselt või tähtajalise elamisloa alusel ning kellel ei ole puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse mõttes rasket ega sügavat puuet;
2) 18-aastase või vanema inimese teovõimelisele hooldajale või eestkostjale, kes elab Eestis alaliselt või tähtajalise elamisloa alusel ning kellel ei ole puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse mõttes rasket ega sügavat puuet.
3. peatükk HOOLDAJATOETUSE MÄÄRAMINE JA MAKSMINE
§ 7. Üldpõhimõtted
(1) Hooldajatoetust makstakse igakuiselt kuni hooldusvajaduse muutumiseni või hooldusvajaduse äralangemiseni.
(2) Hooldajatoetus võib olla määratud täismääras või osalises määras konkreetsete hooldustoimingute läbiviimiseks.
(3) Hooldajatoetuse määr sõltub sellest, kas hooldatav vajab kõrvalist abi ööpäeva ringselt, igal ööpäeval või harvem.
(4) Hooldajatoetuse määramisel võetakse arvesse hooldust vajava isiku ja tema pereliikmete võimalusi hoolduse korraldamiseks.
(5) Hooldusvajadus hinnatakse hooldatava tegeliku elukoha järgselt.
(6) Hooldajatoetust on õigus saada hooldajal, kelle rahvastikuregistri järgne elukoht on Paikuse vallas.
§ 8. Hooldaja kohustused
Hooldaja on kohustatud:
1) hooldama hooldatavat vastavalt hindamisinstrumendis sisalduvale hooldusplaanile;
2) tegema koostööd sotsiaaltöötajate, vajadusel arstide, õdede jt. spetsialistidega kliendi paremaks hooldamiseks;
3) võimalusel osalema talle pakutavatel koolitustel ja õppustel;
4) teatama vallavalitsusele hiljemalt 10 päeva jooksul kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa hooldajatoetuse maksmise lõpetamise, peatamise või suuruse muutuse.
§ 9. Hooldajatoetuse mittemaksmise alused
(1) Hooldajatoetust ei määrata või selle maksmine peatatakse või lõpetatakse:
1) juhul, kui hooldust vajava isiku toimetulek on võimalik tagada teiste toetuste või toetavate teenuste abil;
2) kui hooldajaks on või taotletakse inimest, kes enda isiklikust hooldusplaanist lähtuvalt vajab ise hooldust, või kellele on määratud puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse alusel raske või sügav puue.
(2) Hooldajatoetust ei maksta piiratud teovõimega isikule.
(3) Hooldajatoetuse määramisest isikule, kes on toetusega seoses esitanud valeandmeid või jätnud täitmata oma kohustusi, võib keelduda.
§ 10. Hooldajatoetuse määramine
(1) Paikuse Vallavalitsuse pereabikomisjon vaatab läbi sotsiaaltöötaja poolt esitatud hindamisinstrumendid ja teeb ettepaneku otsuse tegemiseks vallavalitsusele, kes kinnitab korraldusega hooldajatoetuse määramise või määramata jätmise hiljemalt 30 päeva jooksul hooldajatoetuste taotluse esitamise päevast.
(2) Otsuse tegemisel lähtutakse haldusmenetluse seaduse § 4 ja 6 sätestatud uurimispõhimõttest ja kaalutlusõiguse põhimõttest.
(3) Hooldajatoetus määratakse reeglina tähtajatult.
(4) Vallavalitsuse korraldus hooldajatoetuse määramise või määramata jätmise kohta tehakse teatavaks vastavalt haldusmenetluse seadusele.
§ 11. Hooldajatoetuse maksmine
(1) Hooldajatoetust makstakse igakuiselt jooksva kuu eest. Hooldajatoetuse maksmist alustatakse alates vallavalitsuse vastavasisulise korralduse jõustumisele järgnevast kuust. Hooldajatoetus makstakse hooldajale välja hooldajapoolses avalduses märgitud pangaarvele või sularahas vallavalitsuse raamatupidamisosakonnas.
(2) Hooldajatoetus makstakse välja hiljemalt kahekümnendal kuupäeval jooksva kuu eest pärast vallavalitsuse vastavasisulise korralduse jõustumist.
(3) Pereabikomisjoni ettepanekul võib hooldajale maksta lisakulude kompenseeri‧miseks ühekordset toetust.
§ 12. Hooldajatoetuste maksmise peatamine
(1) Hooldajatoetuse maksmine peatatakse vallavalitsuse korraldusega kui hooldaja või hooldatav viibib järjest üle kahe kuu haiglaravil.
(2) Hooldajatoetuse saaja on kohustatud hiljemalt 10 päeva jooksul teatama vallavalitsusele kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa hooldajatoetuse maksmise peatamise.
§ 13. Hooldajatoetuse ümberarvestamine
(1) Hooldajatoetuse suurendamist tingivate asjaolude tekkimisel arvestatakse toetus ümber. Selleks esitab pöörduja vastava avalduse vallavalitsuse sotsiaaltöötajale, kes selgitab suurenenud hooldusvajaduse välja hindamisinstrumendi abil. Juhul kui hindamine selgitab välja, et hooldusvajadus ja hooldajatoetuse maksmise suurendamine on põhjendatud, makstakse hooldajatoetust suurendatud määras alates vallavalitsuse vastavasisulise korralduse jõustumisele järgnevast kuust.
(2) Hooldajatoetuse vähendamist tingivate asjaolude tekkimisel arvutatakse toetus ümber vastavalt hindamisinstrumendi abil koostatud hooldusplaanile.
§ 14. Hooldajatoetuse ülevaatamine
(1) Hooldajatoetused vaadatakse igal uuel eelarveaastal üle.
(2) Hooldajatoetuse ülevaatamisel võib piirduda olemasolevate andmetega.
(3) Juhul, kui pereabikomisjon otsustab toetuse samaks jätta, ei pea vallavalitsus uut korraldust tegema.
§ 15. Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
(1) Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse hooldajatoetuse maksmise lõpetamist tingivate asjaolude ilmnemise kuule järgnevast kuust.
(2) ooldajatoetuse maksmise lõpetamist tingivateks asjaoludeks loetakse:
1) hooldatava sellekohane kirjalik avaldus;
2) hooldaja sellekohane kirjalik avaldus;
3) hooldatava soovil teise hooldaja määramine;
4) hooldatava elama asumine hoolekandeasutusse;
5) hooldusvajaduse ümberhindamisel selgunud hooldusvajaduse puudumine;
6) hooldajatoetuse saaja teadlik valeandmete esitamine, hooldajatoetuse saamist mõjutavate andmete mitteesitamine või muude hooldajapoolsete kohustuste mittetäitmine;
7) hooldajatoetuse määramine seadusliku aluseta vallavalituse süül;
8) hooldatava või hooldaja surm.
(3) Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse vallavalitsuse korraldusega ning teatatakse sellest hooldajatoetust saanud isikule ja hooldatavale hiljemalt viie tööpäeva jooksul alates otsuse tegemisest.
§ 16. Hooldajatoetuse määr ja suurus
(1) Hooldajatoetuse määr on 30 eurot kuus.
[RT IV, 20.12.2013, 25 - jõust. 01.01.2014]
(2) Hooldajatoetust puudega lapse puhul makstakse järgmistes suurustes:
1) 100 protsenti hooldajatoetuste määrast 16-18-aastase sügava puudega lapse hooldajale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu;
2) 75 protsenti hooldajatoetuste määrast 3-16-aastase keskmise, raske või sügava puudega lapse hooldajale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu;
3) 60 protsenti hooldajatoetuste määrast 16-18-aastase raske puudega lapse hooldajale, kes ei saa töötada puudega lapse kasvatamise tõttu.
(3) Hooldajatoetust puudega täisealise isiku puhul makstakse järgmistes suurustes:
1) 100 - 150 protsenti hooldajatoetuste määrast juhul, kui hooldatav vajab kõrvalabi, juhendamist, järelvalvet või hooldust ööpäevaringselt;
2) 60 protsenti hooldajatoetuste määrast juhul, kui hooldatav vajab kõrvalabi, juhendamist, järelevalvet või hooldust igal ööpäeval või harvem;.
(4) Hooldajatoetuse suurus kantakse hindamisinstrumendis sisalduvasse hooldusplaani.
(5) Hooldajatoetuse asemel võib vallavalitsus määrata:
1) 18-aastasele või vanemale inimesele koduhooldaja, kes täidab isikliku hooldaja kohuseid vastavalt kehtestatud hooldusplaanile või
2) hooldusplaanist tuleneva muu teenuse.
§ 17. Erisätted
(1) Teisest omavalitsusest hooldajatoetust saanud ja Paikuse valda elama asunud isik esitab kõik antud määruses nõutavad dokumendid vallavalitsuse sotsiaaltöötajale, kes hooldajatoetuse määramise ettevalmistamisel ja maksmisel võib arvesse võtta eelnevalt koostatud hindamisinstrumenti.
(2) Täidetud hindamisinstrumenti hoitakse vallavalitsuses ja selle eest vastutab humanitaarosakonna juhataja. Hindamisinstrumendi koopiat või väljavõtet on õigus saada ainult hooldataval ning seadusega selleks õigustatud isikutel.
§ 18. Sanktsioonid
Vallavalitsusel on õigus liigselt makstud hooldajatoetus tagasi nõuda.
Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kohta võib esitada vaide, mis lahendatakse haldusmenetluse seaduses sätestatud korras.
§ 20. Maksude tasumine
Hooldajatoetusega kaasnevad riiklikud maksud tasub vallavalitsus riigieelarvest eraldatud vahenditest.
§ 22. Jõustumine
Määrus jõustub 01. märtsist 2009.a.


Konkurentsiseadus - sisukord
§ 2 Ettevõtja
§ 3 Kaubaturg
2 KOKKULEPPE, KOOSKÕLASTATUD TEGEVUSE JA ETTEVÕTJATE ÜHENDUSE OTSUSE KEELD
§ 4 Konkurentsi kahjustava kokkuleppe, kooskõlastatud tegevuse ja ettevõtjate ühenduse otsuse keeld
§ 5 Vähese tähtsusega kokkulepe, tegevus või otsus
§ 6 Kokkuleppe, tegevuse ja otsuse lubatavus
§ 7 Grupierand
§ 8 Kokkuleppe ja otsuse kehtetus
4 TURGU VALITSEVAT SEISUNDIT OMAV ETTEVÕTJA
§ 13 Turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja
§ 14 Eri- või ainuõigust omav ettevõtja
§ 15 Olulist vahendit omav ettevõtja
§ 16 Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine
§ 17 Eri- või ainuõigust või olulist vahendit omava ettevõtja tegevuse piirangud
§ 18 Eri- või ainuõigust või olulist vahendit omava ettevõtja kohustused
5 KOONDUMISE KONTROLLIMINE
§ 19 Koondumine
§ 20 Koondumise osalised
§ 21 Koondumise kontrollimise kohaldamine
§ 22 Koondumisele hinnangu andmine
§ 23 Koondumise osaliste käive
§ 24 Käibe arvutamine
§ 25 Koondumisest teatamine
§ 26 Koondumise teade
§ 27 Koondumise menetlemine
§ 28 Selgituskohustus ja suuline ärakuulamine
§ 29 Koondumise kehtetus
6 RIIGIABI
§ 30 Riigiabi
§ 301 Riigiabi andja
§ 31 Avalik ettevõtja ja üldist huvi pakkuvat teenust osutav ettevõtja
§ 33 Vähese tähtsusega abi
§ 341 Riigiabi teatise esitamine Euroopa Komisjonile
§ 342 Grupierandiga hõlmatud riigiabi
§ 42 Ebaseadusliku riigiabi ja väärkasutatud riigiabi tagastamine
§ 49 Riigiabi aruandlus
§ 491 Koostöö Euroopa Komisjoniga järelevalve ja kohapealse kontrolli teostamisel
§ 492 Riigiabi ja vähese tähtsusega abi register
7 KÕLVATU KONKURENTS
§ 50 Kõlvatu konkurentsi keeld
§ 51 Eksitava teabe avaldamine, avaldamiseks esitamine, tellimine, konkurendi või tema kauba halvustamine
§ 52 Konfidentsiaalse teabe kuritarvitamine, teise ettevõtja töötaja või esindaja ärakasutamine
§ 53 Kõlvatu konkurentsi tuvastamine
§ 54 Riikliku järelevalve korraldus
§ 55 Konkurentsiameti pädevus
§ 56 Konkurentsiameti koostöö Euroopa Liidus
§ 57 Konkurentsiameti õigus nõuda teavet
§ 58 Konkurentsiametisse kutsumine
§ 59 Konkurentsiameti õigus nõuda materjale
§ 60 Ettevõtja asukoha ja tegevuskoha kontrollimine
§ 61 Soovituste andmine
§ 62 Ettekirjutus ja sunniraha määramine
§ 63 Ärisaladuse hoidmise kohustus
§ 631 Taotlus
§ 632 Taotluse läbi vaatamata jätmine
§ 633 Menetluse peatamine
§ 634 Menetluse lõpetamine
§ 635 Kohtu luba kontrolli teostamiseks
§ 731 Riikliku järelevalve teostamise takistamine
§ 732 Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine
§ 733 Koondumisest teatamata jätmine, koondumise jõustamine koondumiseks loa puudumisel ja konkurentsi kahjustav koondumine
§ 734 Eri- ja ainuõigust ning olulist vahendit omava ettevõtja kohustuste täitmata jätmine
§ 735 Menetlus
§ 78 Kahjude hüvitamine
§ 781 Leebuse kohaldamise taotlus
§ 87 Seaduse rakendamine
RT I, 23.02.2011, 11
jõustumine 01.10.2001
09.10.2002 RT I 2002, 87, 505 23.10.2002, vt. muutva akti § 2. (1) Majandusministeerium ning Teede- ja Sideministeerium reorganiseeritakse ning ühendatakse Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiks alates 2002. aasta 1. novembrist.
28.06.2004 RT I 2004, 56, 401 01.08.2004, osaliselt 01.01.2005
08.11.2007 RT I 2007, 60, 384 01.01.2008, osaliselt 01.01.2009
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus, lisatud sõna “ja“, Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 4 alusel.
(1) Grupierand on majandus- ja kommunikatsiooniministri ettepanekul Vabariigi Valitsuse määrusega antud üldine luba käesoleva seaduse §-s 6 sätestatud tingimustele vastavate teatud liiki konkurentsi kahjustavate või kahjustada võivate kokkulepete sõlmimiseks, kooskõlastatud tegevuseks või otsuse vastuvõtmiseks.
Kokkulepe ja otsus või nende osa, millel on käesoleva seaduse §-s 4 nimetatud eesmärk või tagajärg ning millele ei ole § 7 alusel antud üldist luba, on tühine, välja arvatud §-dele 5 ja 6 vastav kokkulepe ja otsus.
(1) Eri- või ainuõigust omavale ettevõtjale võib talle selle õiguse andnud riigiasutus või kohaliku omavalitsuse üksus määrata kasutatavad hinnad, arvestades ettevõtja põhjendatud kulusid, või kehtestada muid tingimusi või kohustusi, et selle ettevõtja kaupade ostjad või sellele ettevõtjale kaupade müüjad ei satuks oluliselt halvemasse olukorda kui vaba konkurentsi puhul antud valdkonnas.
(2) Olulist vahendit omavale ettevõtjale võib Vabariigi Valitsus, seadusega määratud riigiasutus või kohaliku omavalitsuse territooriumi piires tegutseva olulist vahendit omava ettevõtja korral kohaliku omavalitsuse üksus määrata kasutatavad hinnad, arvestades ettevõtja põhjendatud kulusid, või kehtestada muid tingimusi või kohustusi, et selle ettevõtja kaupade ostjad või sellele ettevõtjale kaupade müüjad ei satuks oluliselt halvemasse olukorda kui vaba konkurentsi puhul antud valdkonnas.
(1) Konkurentsiamet kontrollib koondumist, kui koondumise osaliste eelnenud majandusaasta käibed Eestis kokku ületavad 6 391 200 eurot ja vähemalt kahe koondumise osalise käibed Eestis ületavad kummalgi 1 917 350 eurot.
(8) Käibe arvutamise juhendi kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega. Määruses sätestatakse käibe arvutamise kord, kusjuures eri majandusharudes tegutsevate koondumise osaliste käibe arvutamisel võib ette näha erinevaid metoodikaid.
10) nimekiri teiste riikide konkurentsiküsimustega tegelevate organite kohta, kellele on koondumisest teatatud või kavatsetakse teatada.
(5) Koondumise teate esitamise juhendi kehtestab majandus- ja kommunikatsiooniminister määrusega.
(5) Koondumise osaliste taotlusel või Konkurentsiameti initsiatiivil viiakse koondumise osaliste suuliseks ärakuulamiseks läbi istung. Istung toimub Konkurentsiameti poolt ettenähtud päeval ja kohas, millest teatatakse ärakuulamisele kutsutavale isikule haldusmenetluse seaduse §-s 26 sätestatud viisil vähemalt 10 kalendripäeva enne ärakuulamist. Istungile kutsutud isiku kirjaliku põhjendatud taotluse alusel võib Konkurentsiamet ettenähtud tähtaega või kohta muuta.
(2) Riigiabi antakse turutõrke kõrvaldamiseks kindlaksmääratud perioodiks ja ulatuses, mis on vajalik asutamislepingu artikli 87 lõigetes 2 ja 3 nimetatud eesmärgi saavutamiseks.
(3) Käesolevas peatükis sätestatut, välja arvatud § 49 lõikes 5 ja §-s 492 sätestatut, ei kohaldata:
§ 32. [Kehtetu - RT I 2004, 25, 168 - jõust. 01.05.2004]
(1) Vähese tähtsusega abiks loetakse komisjoni määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5–10), artiklis 2 nimetatud abi.
(3) Vähese tähtsusega abi antakse komisjoni määruses (EÜ) nr 1998/2006 sätestatud korras.
(4) [Kehtetu - RT I 2007, 60, 384 - jõust. 01.01.2008 - § 33 lõige 4 kehtis 2011. aasta 31. detsembrini.]
§ 34. [Kehtetu - RT I 2007, 60, 384 - jõust. 01.01.2008]
(1) Riigiabi andja esitab komisjoni määrusele (EÜ) nr 794/2004, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (ELT L 140, 30.04.2004, lk 1–134), vastava riigiabi teatise koos kogu vajaliku teabega kirjalikult ja Euroopa Komisjoni poolt ettenähtud veebirakenduse kaudu elektrooniliselt Rahandusministeeriumile läbivaatamiseks.
(3) Kui riigiabi andja jätab nõutud andmed riigiabi teatises esitamata, teatis ei vasta nõuetele või teatises või koos sellega esitatud teabes esineb puudusi, on Rahandusministeeriumil 20 tööpäeva jooksul alates teatise kättesaamisest õigus küsida riigiabi andjalt lisateavet või teha ettepanek teatist täiendada.
(1) Grupierandiga hõlmatud riigiabiks loetakse nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (EÜT L 142, 14.05.1998, lk 1–4), artiklis 1 nimetatud abi, mille kohta Euroopa Komisjon on kehtestanud vastava grupierandi määruse.
(3) Grupierandiga hõlmatud riigiabi andmise korral esitab riigiabi andja hiljemalt 20 tööpäeva enne kavandatava individuaalse riigiabi andmist või abikava rakendamist Euroopa Komisjoni kehtestatud nõuetele vastava grupierandiga hõlmatud riigiabi andmise kokkuvõtliku teabelehe (edaspidi grupierandi teatis) kirjalikult ja Euroopa Komisjoni poolt ettenähtud veebirakenduse kaudu elektrooniliselt Rahandusministeeriumile läbivaatamiseks. Koos grupierandi teatisega esitatakse Rahandusministeeriumile individuaalse riigiabi või abikava andmise aluseks olev õigusakt või selle eelnõu ja vajaduse korral abi kirjeldus, mis tõendab kavandatava riigiabi kokkusobivust Euroopa Komisjoni kehtestatud vastavas grupierandi määruses sätestatud tingimustega.
(71) Kui riigiabi andja jätab nõutud andmed grupierandi teatises esitamata, grupierandi teatis ei vasta nõuetele või teatises või koos sellega esitatud teabes esineb puudusi, on Rahandusministeeriumil 10 tööpäeva jooksul alates grupierandi teatise kättesaamisest õigus küsida riigiabi andjalt lisateavet või teha ettepanek grupierandi teatist täiendada.
(1) Ebaseaduslikuks riigiabiks loetakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.03.1999, lk 1–9), artikli 1 punktis f nimetatud abi.
(2) Riigiabi väärkasutamiseks loetakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punktis g sätestatut.
(1) Rahandusministeerium edastab Euroopa Komisjoni saadetud eeltäidetud riigiabi aruandetabelid elektrooniliselt riigiabi andjatele iga aasta 31. märtsiks. Riigiabi andja on kohustatud eeltäidetud riigiabi aruannet enda antud abi osas kontrollima, vajaduse korral muutma või täiendama ning tagastama selle elektrooniliselt Rahandusministeeriumile iga aasta 30. aprilliks.
(2) Kui Euroopa Komisjon on oma otsusega kehtestanud riigiabi andjale kohustuse esitada komisjonile vastava riigiabi kohta täiendav aruanne või kui komisjon nõuab riigiabi andjalt täiendavat aruandlust antud riigiabi kohta, esitab riigiabi andja selle Rahandusministeeriumile iga aasta 30. aprilliks või hiljemalt 20 tööpäeva enne Euroopa Komisjoni otsuses nimetatud tähtpäeva.
(3) [Kehtetu - RT I 2007, 60, 384 - jõust. 01.01.2008 - § 49 lõige 3 kehtis 2011. aasta 31. detsembrini.]
(4) Rahandusministeerium edastab käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud aruanded elektrooniliselt Eesti Vabariigi Alalisele Esindusele Euroopa Liidu juures, kes edastab need Euroopa Komisjonile hiljemalt 30. juuniks või komisjoni poolt kehtestatud tähtpäevaks.
(2) Nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 22 lõikes 6 sätestatud juhul esitab rahandusminister või tema poolt volitatud isik kirjaliku taotluse Tallinna Halduskohtule anda Euroopa Komisjoni volitatud ametnikele ja ekspertidele kontrolli teostamiseks luba. Koos taotlusega esitatakse Tallinna Halduskohtule kirjalik volitus, milles on täpsustatud kontrollimise põhjus ja eesmärk.
(2) Registri pidamise põhimääruse kehtestab ning vastutava ja volitatud töötleja määrab Vabariigi Valitsus rahandusministri ettepanekul.
(3) Riigiabi ja vähese tähtsusega abi andjad on kohustatud registrisse kandma andmed kogu nende poolt antava riigiabi ja vähese tähtsusega abi kohta.
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatut ei kohaldata käesoleva seaduse § 30 lõike 3 punktides 2 ja 3 nimetatud riigiabi ning vähese tähtsusega abi suhtes, mis sisaldub põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registris. Riigiabi ja vähese tähtsusega abi registri ning põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registri riigiabi ja vähese tähtsusega abi andmed on registrite vahel ristkasutatavad.
[RT I 2007, 60, 384 - jõust. 01.01.2009]
(3) Reklaamina käsitatava eksitava, kõlvatu või halvustava teabe puhul rakendatakse reklaamiseaduse sätteid.
(6) [Kehtetu - RT I 2002, 61, 375 - jõust. 01.08.2002]
(1) Konkurentsiametil on õigus käesoleva seaduse rikkumise või võimaliku rikkumise tuvastamise eesmärgil kontrollida ettevõtja asukohta ja tegevuskohta, sealhulgas ettevõtet, territooriumi, hoonet, ruumi ja transpordivahendit ilma eelneva hoiatuse või eriloata nii tööajal kui ka tegevuskoha kasutamise ajal. Ettevõtja nõusolekul võib tema asukohta, tegevuskohta või ettevõtet kontrollida ka muul ajal.
(3) Kontrollitava ettevõtja asukohas või tegevuskohas esitab kontrollimist teostav isik sellele ettevõtjale, tema esindajale või töötajale Konkurentsiameti volitusi tõendava dokumendi kontrollimist teostava isiku volitamise kohta.
Konkurentsiamet võib anda riigiasutusele ja kohaliku omavalitsuse üksusele, füüsilisele ja juriidilisele isikule soovitusi konkurentsiolukorra parandamiseks.
28.11.2013 12:00
(1) Konkurentsiametil on õigus teha ettekirjutus füüsilisele või juriidilisele isikule, kui nimetatud isik:
4) jõustas koondumise, mis kuulub kontrollimisele ning mille kohta ei ole käesoleva seaduse § 27 lõike 1 punkti 1 ja lõike 2 punkti 1 alusel tehtud vastavat otsust või on tehtud koondumist keelav otsus § 27 lõike 2 punkti 2 alusel või milleks antud loa on Konkurentsiamet tunnistanud kehtetuks, või rikkus koondumise loa tingimusi või ei täitnud § 28 lõikest 4 tulenevat teavitamise kohustust;
(3) Konkurentsiamet võib määrata ettekirjutuse täitmata jätmise korral sunniraha asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatud korras füüsilistele isikutele kuni 3200 eurot ja juriidilistele isikutele kuni 6400 eurot.
(1) Ärisaladuseks loetakse niisugune teave ettevõtja äritegevuse kohta, mille avaldamine teistele isikutele võib selle ettevõtja huve kahjustada, eelkõige oskusteavet puudutav tehniline ja finantsteave ning teave kulude hindamise metoodika, tootmissaladuste ja -protsesside, tarneallikate, ostu-müügi mahtude, turuosade, klientide ja edasimüüjate, turundusplaanide, kulu- ja hinnastruktuuride ning müügistrateegia kohta. Ärisaladus ei ole avalikustamisele kuuluv või avalikustatud teave, Konkurentsiameti tehtud otsus ja ettekirjutus ning Konkurentsiameti peadirektori või Konkurentsiameti muu ametniku koostatud dokument, millest on ärisaladused välja jäetud.
(2) Konkurentsiameti ametnikul ei ole õigust avaldada teistele isikutele ega avalikustada ettevõtja nõusolekuta ärisaladusi, sealhulgas pangasaladusi, mida ta on teada saanud oma teenistuskohustuste täitmise käigus, kui käesoleva seadusega ei ole ette nähtud teisiti. Ettevõtja määrab kindlaks ja märgib ära teabe, mida ta põhjendatult loeb oma ärisaladuseks. Konkurentsiameti nõudmisel peab ettevõtja põhjendama teabe määramist ärisaladuseks. Muud teavet ei loeta ärisaladuseks, välja arvatud teave, mis õigusaktide kohaselt avaldamisele ei kuulu. Konkurentsiameti nõudel on ettevõtja kohustatud koostama dokumendist ärisaladust mittesisaldava kokkuvõtte.
(3) Konkurentsiameti ametnik võib avaldada ja kasutada ettevõtja ärisaladust, mis on vajalik konkurentsialase süüteo toimepanemise, käesoleva seaduse või asutamislepingu artiklite 81 ja 82 rikkumise tõendamiseks. Konkurentsiameti ametnik võib esitada ärisaladust sisaldavad dokumendid üksnes kohtule kriminaal-, tsiviil- või haldusasja või väärteo arutamise ettevalmistamiseks, arutamiseks ja kohtulahendi tegemiseks.
(3) Konkurentsiamet võib taotluse esitaja nime tema põhjendatud avalduse alusel tunnistada teistele isikutele avaldamisele mittekuuluvaks.
(1) Menetluse võib lõpetada Konkurentsiamet, kui:
Juriidilise isiku poolt Konkurentsiametile järelevalve teostamiseks vajalike dokumentide või andmete esitamisest keeldumise, tähtaegselt esitamata jätmise või valeandmete esitamise eest või dokumentide või andmete esitamise eest sellisel kujul, mis ei võimaldanud järelevalvet teostada, –
§ 732. – § 734. [Kehtetud - RT I 2004, 25, 168 - jõust. 01.05.2004]
§ 736. Koondumisest teatamata jätmine, koondumise jõustamine koondumiseks loa puudumisel ja konkurentsi kahjustav koondumine
(1) Koondumisest teatamata jätmise eest, koondumiseks loa puudumisel koondumise jõustamise eest, samuti koondumise keelu või koondumise loa tingimuste rikkumise eest –
(1) Teisele ettevõtjale mõistlikel või mittediskrimineerivatel tingimustel võrgustikule, infrastruktuurile või muule olulisele vahendile juurdepääsu mittelubamise eest, samuti muu tegevuse eest, millega on kaasnenud eri- või ainuõigust või olulist vahendit omava ettevõtja seaduses sätestatud kohustuste rikkumine, –
(1) Käesoleva seaduse §-des 731 ja 735–737 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku sätteid.
§ 88. [Kehtetu - RT I 2004, 25, 168 - jõust. 01.05.2004]
§ 89. [Käesolevast tekstist välja jäetud.]


Lüganuse valla jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Lüganuse valla jäätmehoolduseeskiri - sisukord
§ 7 Paberi ja kartongi, biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete ning haljastusjäätmete kogumine
4 Biolagunevate jäätmete kompostimine
5 Jäätmete vedamine ja kõrvaldamine
6 Nõuded jäätmemahutile, selle asukohale ja juurdepääsuteele ning jäätmeveokile
§ 23 Jäätmevedaja ja jäätmekäitluskoha valik
§ 26 Avalikkuse teavitamine
§ 27 Jäätmekäitluslepingud
§ 28 Jäätmeveo sagedus
§ 30 Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine
§ 31 Jäätmemahutite tühjendamine
8 Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
9 Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise kord
§ 33 Ehitusjäätmed
§ 34 Ehitusjäätmete valdaja kohustused jäätmekäitlusel
§ 35 Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
§ 36 Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
10 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise kord
§ 37 Tervishoiujäätmete käitlemise üldnõuded
§ 39 Loomsed jäätmed
§ 40 Teravad ja torkivad jäätmed
§ 41 Ohtlikud jäätmed
11 Järelevalve ja vastutus
RT IV, 21.09.2018, 11
Vastu võetud 12.09.2018 nr 37
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 365, jäätmeseaduse § 66 lõike 4 ja § 71 lõigete 1 ja 2 ning pakendiseaduse § 15 lõike 1 alusel.
(1) Jäätmehoolduseeskiri (edaspidi eeskiri) sätestab jäätmehoolduse korralduse ja määrab kindlaks jäätmeseaduse § 71 lõikes 2 sätestatud jäätmehoolduse korraldamise nõuded, jäätmeliigid, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, veopiirkonnad, vedamise sageduse ja aja, jäätmeveo teenustasu suuruse määramise korra ning järelevalve jäätmekäitluse üle Lüganuse valla haldusterritooriumil.
(2) Juriidilistele ja füüsilistele isikutele on eeskirja täitmine omavalitsuse haldusterritooriumil kohustuslik.
(3) Teavet Lüganuse valla haldusterritooriumil asuvate pakendipunktide, kogumispunktide, jäätmejaamade ning korraldatud jäätmeveo ja jäätmekäitlejate kohta saab kohaliku omavalitsuse veebilehelt.
2) biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed – kodumajapidamises, jaemüügikohas ja toitlustusasutuses tekkinud toidu- ja köögijäätmed;
3) jäätmekäitluskoht – tehniliselt varustatud rajatis või ehitis jäätmete kogumiseks, taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks;
4) jäätmetekkekoht – jäätmevaldaja valduses olev ehitis või territoorium, kus jäätmed vahetult tekivad;
5) jäätmejaam – üldjuhul detailplaneeringu ja projekti alusel rajatud ning tehniliselt varustatud jäätmekäitluskoht, kuhu on paigutatud taaskasutatavate jäätmete kogumiseks ja esmaseks töötlemiseks kogumismahutid, sh ohtlike jäätmete kogumismahutid;
6) jäätmekäitleja – juriidiline või füüsiline isik, kes kogub, veab, taaskasutab või kõrvaldab jäätmeid majandus- või kutsetegevusena ja kellel on selleks tegevuseks jäätmeluba või kes on registreeritud Keskkonnaametis;
7) jäätmekäitlusleping – jäätmevaldaja ja jäätmekäitleja või jäätmevedaja vahel sõlmitud leping, millega jäätmekäitleja või jäätmevedaja võtab endale jäätmete osalise või täieliku käitlemise kohustuse ning millega jäätmekäitleja muutub jäätmevaldajaks pärast seda, kui jäätmevaldaja on jäätmed üle andnud, kui leping ei näe ette teisiti;
8) ehitus- ja lammutusjäätmed – puidu, metalli, betooni, telliste, ehituskivide, klaasi ja muude ehitusmaterjalide jäätmed, sh need, mis sisaldavad asbesti ja teisi ohtlikke jäätmeid ning mittekasutatav äraveetav pinnas, mis tekib ehitamisel, remontimisel ja lammutamisel ning mida ehitusobjektil tööde tegemiseks ei kasutata;
9) kompostimine – biolagunevate jäätmete looduslik biokeemiline lagundamine mikroorganismide toimel maapinnal või kompostris;
10) pakendipunkt – pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsiooni hallatav avalik pakendite ja pakendijäätmete mahutite komplekt, mis on mõeldud tasuta kasutamiseks kõigile Lüganuse valla haldusterritooriumil viibivatele füüsilistele isikutele;
11) probleemtoode–toode, mille jäätmed põhjustavad või võivad põhjustada tervise- või keskkonnaohtu, keskkonnahäiringuid või keskkonna ülemäärast risustumist. Probleemtoodete hulka kuuluvad patareid, akud, PCB-sid sisaldavad seadmed, mootorsõidukid ja nende osad, vanarehvid, elektri- ja elektroonikaseadmed ja nende osad;
12) segaolmejäätmed ehk prügi – olmejäätmed, mida ei ole liigiti kogutud või liigiti kogutud olmejäätmetest üle jäänud sortimisjääk;
13) suurjäätmed – olmejäätmed, mida kaalu või mahu tõttu ei ole võimalik paigutada segaolmejäätmete kogumismahutisse (mööbliesemed, vaibad, madratsid, kardinapuud, kraanikausid jms). Suurjäätmetena ei käsitata ehitusjäätmeid ning probleemtooteid (autoromud või nende osad, vanarehvid, elektri- ja elektroonikaseadmeid või nende jäätmeid, pesumasinad, telerid, külmkapid, elektripliidid) ja muid tootjavastutusega hõlmatud jäätmeid;
14) tühisõit – vedaja poolt jäätmevaldaja kinnistule või krundile tehtud sõit, mille eesmärk oli osutada jäätmeveo teenust, kuid mille käigus ei olnud võimalik jäätmeid ära vedada jäätmevaldaja poolse eeskirjas sätestatud nõuete täitmata jätmise tõttu;
15) vedaja – jäätmekäitleja, kellele kohalik omavalitsus on riigihanke tulemusena andnud teenuste kontsessiooni korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete vedamiseks Lüganuse valla haldusterritooriumil.
(5) Jäätmete käitlemine selleks mitteettenähtud kohas on keelatud. Jäätmete põletamine on keelatud. Küttekolletes võib põletada ainult immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit või kartongi.
4) korteriomandite või korterihoonestusõiguse korral korteriühistu;
(2) Kui jäätmetekitaja ja käesoleva paragrahvi lõike 1 punktides 2–6 nimetatud isikud on erinevad, määratakse nendevaheline kohustuste jaotus üüri-, rendi- või jäätmekäitluslepinguga. Selle puudumisel korraldab jäätmete käitlemise jäätmete asukohajärgse kinnistu omanik.
4) kasutama piisavas koguses ja suuruses kogumismahuteid segaolmejäätmete ning liigiti kogutavate taaskasutatavate jäätmeliikide kogumiseks või kasutama jäätmekäitluslepingu alusel ühismahuteid. Jäätmevaldajad, kes soovivad kasutada ühist kogumismahutit, taotlevad selleks omavalitsuselt loa;
7) säilitama aasta jooksul dokumendid, mis tõendavad jäätmete nõuetekohast kogumist või üleandmist jäätmekäitlejale ning esitama need dokumendid või jäätmekäitluslepingu järelevalve ametniku nõudel kontrollimiseks.
(2) Juriidilisest isikust jäätmevaldaja (sh korteriühistu, kinnisvarahalduse ja -hooldusega tegelev ettevõtja) on kohustatud teavitama oma hallatava hoone elanikke või oma ettevõtte töötajaid Lüganuse valla jäätmehoolduseeskirja nõuetest.
(3) Kui jäätmevaldaja ei täida jäätmete nõuetekohase käitlemise kohustust, korraldab jäätmete käitlemise jäätmete asukohajärgse kinnistu omanik.
(1) Olmejäätmete sortimisel tekkekohas tuleb liigiti koguda vähemalt järgmised jäätmeliigid (jäätmenimistu jäätmeliikide või alajaotiste koodid):
13) käesolevas lõikes nimetamata ohtlikud jäätmed (jäätmenimistu alajaotises 20 01 tärniga „*” tähistatud jäätmed) ning olmes tekkinud ohtlikke aineid sisaldavad või nendega saastunud pakendid jäätmekoodiga 15 01 10*
(2) Jäätmete liigiti kogumise ja sortimise arendamise nõuded koos tähtaegadega jäätmeliikide kaupa on sätestatud Lüganuse valla jäätmekavas.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut kohaldatakse ka kaubanduses, tööstuses, ametiasutustes ja mujal tekkinud kodumajapidamise jäätmetega samalaadsete jäätmete kohta, mis vastavad jäätmeseaduse §-s 7 esitatud olmejäätmete mõistele.
(4) Jäätmete kogumisel tuleb vältida nende segunemist muude, näiteks tootmistegevuses tekkinud jäätmetega, mida ei hõlma jäätmenimistu jaotis 20, ning olmejäätmete üleandmist jäätmekäitlejale segatult muude jäätmetega.
(5) Liigiti kogutud jäätmeid ei tohi segada teiste jäätmete ega muude materjalidega, millel on liigiti kogutud jäätmetest erinevad omadused.
(6) Suurjäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja võib ajutiselt paigutada kogumismahuti vahetusse lähedusse jäätmeveole eelneval päeval ja anda üle korraldatud jäätmeveo puhul vastavat õigust omavale jäätmekäitlejale või anda üle suurjäätmete kogumisringi käigus. Täpsem informatsioon suurjäätmete kogumise kohta on omavalitsuse veebilehel.
(7) Liigiti kogutavad toidujäätmed tuleb paigutada kogumismahutisse paberist või muust biolagunevast materjalist kotti pakendatult või lahtiselt juhul kui kasutatakse kogumismahutis biolagunevast materjalist vooderduskotti. Toidujäätmete kogumismahutisse ei tohi panna kompostimiseks kõlbmatuid jäätmeid.
(8) Segaolmejäätmed ning muud kergesti riknevad ja haisvad jäätmed tuleb panna mahutisse pakendatult ning need ei tohi levitada haisu, põhjustada ohtu inimestele ega määrida mahutit.
2) tule- ja plahvatusohtlikke jäätmeid, sealhulgas kuuma (temperatuuriga üle 20oC) tuhka;
5) biolagunevaid köögi-ja sööklajäätmed ning aia- ja haljastujäätmeid;
9) ehitus- ja lammutusjäätmeid.
(10) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud jäätmed peab jäätmevaldaja viima selleks ettenähtud kohta (ohtlike jäätmete vastuvõtukoht, pakendijäätmete kogumiskoht, jäätmejaam või muu eraldi määratud vastuvõtukoht) või andma üle asjakohast luba omavale jäätmekäitlejale. Täpsem info jäätmete, s.h. suurjäätmete kogumiskohtade kohta, on omavalitsuse veebilehel.
§ 7. Paberi ja kartongi, biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete ning haljastusjäätmete kogumine
1) paberi- ja kartongi mahuti, kui kinnistul on vähemalt 5 korterit, mis ei ole puuküttega;
2) biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumiseks kogumismahuti toitlustusega tegelevas asutuses ja mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistul, kus tekib üle 20 kg biolagunevaid köögi- ja sööklajäätmeid nädalas ning elamumaa sihtotstarbega kinnistul, kus on 16 või enam korterit. Biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed tuleb vastavasse kogumismahutisse paigutada biolagunevasse kotti või paberkotti pakituna või lahtiselt. Biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumismahuti peab olema vooderdatud biolagunevast materjalist vooderduskotiga.
3) kui lepingu alusel kasutatakse ühismahutit (segaolmejäätmetele), rakenduvad käesoleva paragrahvi lõikes 1 või 2 nimetatud kohustused juhul, kui vastava jäätmeliigi ühismahutit kasutavate korterite arv kokku on suurem kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 või 2 sätestatud korterite arv ning kui ühismahuti kasutamise lepingus ei ole sätestatud teisiti.
(2) Vähem kui 5 korteriga kinnistul tuleb paberit ja kartongi koguda liigiti ning viia avalikku kogumispunkti.
(3) Hoonestatud ja kasutuses oleval kinnistul tuleb haljastusjäätmeid koguda liigiti või kompostida kinnistul.
(4) Kui mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistul tekib paberit ja kartongi või biolagunevaid jäätmeid eraldi üle 20 kg nädalas, tuleb seda liiki jäätmed eraldi koguda ning anda üle asjakohast jäätmeluba omavale isikule. Käesoleva lõike tähenduses ei loeta paberi ja kartongi hulka kuuluvaks dokumente, mis tuleb hävitada õigusaktides sätestatud juhtudel.
(2) Elektri- ja elektroonikaseadmed (sealhulgas külmkapid ja muud külmutusseadmed, elektripliidid, pesumasinad, audio- ja videotehnika, infotehnoloogia- ja kommunikatsiooniseadmed) ning neist tekkinud jäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning üle anda ohtlike jäätmete kogumisjaama, jäätmeluba omavale isikule või uue toote ostmise korral müügikohta kooskõlas jäätmeseadusega.
(3) Kasutuskõlbmatuks muutunud patareid ja akud tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia ohtlike jäätmete kogumisjaama või uue toote ostmise korral müügikohta kooskõlas jäätmeseadusega.
(4) Vanarehvid tuleb üle anda ohtlike jäätmete kogumisjaama või uue rehvi ostmise korral müügikohta või rehviettevõttesse kooskõlas jäätmeseadusega. Rehvide tootja jäätmeseaduse mõistes on kohustatud korraldama enda valmistatud, edasimüüdud või sisseveetud rehvidest tekkivate jäätmete tasuta vastuvõtmise.
(6) Avalike kogumispunktide asukohad, nõuded kogumispunktile ja paigaldamise tingimused kooskõlastab tootja või tootjavastutusorganisatsioon omavalitsusega.
(7) Tootja või tootjavastutusorganisatsioon on kohustatud tema hallatava kogumispunkti hoidma puhta ja jäätmehoolduseeskirja ja heakorra eeskirja nõuetele vastava ning tagama puhastamise illegaalsest graffitist, roostest, jäätmetest jms.
3) ohtlikud jäätmed, välja arvatud kodumajapidamistes tekkinud ohtlikud jäätmed, peab jäätmevaldaja enne üleandmist asjakohast jäätmeluba omavale jäätmekäitlejale märgistama vastavalt keskkonnaministri 29.04.2004 määruses nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“ kehtestatud korrale;
(2) Koduses majapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed, nagu kasutuskõlbmatuks muutunud patareid, akumulaatorid, õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid, asbesti sisaldavad tooted, rehvid ning elavhõbedalambid ja -termomeetrid, tuleb üle anda ohtlike jäätmete kogumispunkti. Erra ohtlike jäätmete kogumispunktis võetakse tasuta ohtlikke jäätmeid vastu ainult elanikelt isikut tõendava dokumendi alusel.
(4) Juriidilisest isikust jäätmevaldaja peab tagama oma territooriumil ohtlike jäätmete kogumiseks mõeldud kogumismahutite olemasolu. Juriidiline isik peab ohtlikud jäätmed üle andma vastavat jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale ettevõtjale.
(3) Pakendijäätmete avalikud kogumispunktid paigutab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon selliselt, et oleks tagatud vähemalt pakendiseaduses sätestatud pakendite kogumisvõrgustiku tihedus ja pakendijäätmete taaskasutamise sihtarvud. Pakendijäätmete veo kogumispunktist käitluskohta korraldab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon.
(4) Pakendipunktide asukohad kooskõlastab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon omavalitsuse organiga. Täpsemat informatsiooni pakendipunktide asukoha kohta saab kohaliku omavalitsuse veebilehelt.
(5) Taaskasutusorganisatsioon tagab pakendikonteinerite tühjendamise selliselt, et oleks välditud ületäitumine või ümbruse reostumine.
(1) Tagatisrahaga pakendit peab tagasi võtma iga müügikoht, mille suurus on 200 ruutmeetrit või üle 200 ruutmeetri, müügikohas või selle teenindusmaal müügikoha kauplemisajal.
(2) Müügikoht, mille suurus on alla 200 ruutmeetri, võib tagatisrahaga pakendi tagasivõtmise korraldada väljaspool oma müügikoha teenindusmaa piire, kuid müügikoha kauplemisajal ja ainult kohaliku omavalitsuse organi nõusolekul. Sealjuures tuleb arvestada, et alal, mille asustustihedus on alla 500 elaniku ühel ruutkilomeetril, oleks vähemalt üks pakendi tagasivõtmise koht kohaliku omavalitsuse territooriumil paiknevates asulates.
(3) Pakendipunktil või -mahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas selgelt loetav suurte tähtedega eestikeelne kiri või märk, mis vastab kogutavale pakendiliigile, ning mahuti valdaja või seda teenindava jäätmekäitleja sidevahendite numbrid.
(4) Tagatisrahaga tagatud pakendi ja pakendijäätmete kogumisel tuleb lähtuda pakendiseaduse nõuetest.
4. peatükk Biolagunevate jäätmete kompostimine
(1) Liigiti kogutud biolagunevad jäätmed tuleb kompostida kohapeal vastavalt eeskirja nõuetele, anda üle korraldatud jäätmeveo teenuse osutajale või vedada kompostimiseks vastavat luba omavasse jäätmekäitluskohta.
(4) Biolagunevaid aja- ja haljastusjäätmeidjäätmeid võib kompostida lahtiselt aunas. Tihe- ja kompaktse asustusega alal võib toidujäätmeid kompostida ainult selleks ettenähtud suletavas kompostris.
(6) Valla haljasaladel, parkides ja kalmistutel tekkivaid biolagunevaid aia- ja haljastujäätmeid ei ole lubatud prügilasse ladestada. Need tuleb koguda liigiti muudest jäätmetest eraldi ja kompostida jäätmekäitluskohas või viia vastavat luba omavasse jäätmekäitluskohta.
(2) Kogumiskaevude fekaale, setteid ja reovett võib vedada reovee vastuvõtu sõlme (purgimissõlm). Fekaale ning kogumis- ja settekaevude setteid ei tohi kasutada komposti valmistamiseks ega laotada maapinnale, välja arvatud asjakohase jäätmeloa olemasolu korral. Teenuse (kogumiskaevude setete ja reovee äravedu) osutaja peab pidama arvestust kogutud jäätmete koguste ja päritolu kohta ning esitama need aruandena igakuuliselt reovee käitlejale.
(3) Rasvapüüniste jäätmete ning biokütuse jäätmete juhtimine ühiskanalisatsiooni, sh purgimissõlme, on keelatud.
5. peatükk Jäätmete vedamine ja kõrvaldamine
(1) Segaolmejäätmete kogumismahutit peab tühjendama sagedusega, mis väldib selle ületäitumist, haisu ja kahjurite teket ning ümbruskonna reostust, kuid tiheasustusalalt mitte harvemini kui üks kord nelja nädala jooksul ja hajaasustusalalt vähemalt üks kord 12 nädala jooksul, v.a omavalitsuse poolt korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud isikud. Kogumisvahendina 50L jäätmekoti kasutamisel tuleb jäätmed üle anda üks kord 4 nädala jooksul või harvem. Jäätmete üleandmiseks sagedamini kui üks kord 4 nädala jooksul tuleb jäätmete kogumiseks kasutada jäätmemahutit.
(2) Pakendimahutit või paberi ja kartongi mahutit peab tühjendama vastavalt vajadusele vältides selle ületäitumist, haisu teket ning ümbruskonna reostust, kuid mitte harvemini kui üks kord 12 nädala jooksul.
(3) Biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumismahuti minimaalne tühjendamissagedus on vähemalt üks kord 14 päeva jooksul.
(4) Kogumismahutite tühjendamine ja jäätmete vedu elamupiirkondades on keelatud ajavahemikul kella 22.00–07.00, välja arvatud omavalitsuse eriloa alusel.
(5) Jäätmed, mille säilitamine kinnistul kujutab endast vahetut ohtu inimeste tervisele või keskkonnale, tuleb kohe ära vedada.
(6) Jäätmevedaja teavitab jäätmevaldajaid jäätmeveo toimumise kuupäeva(de)st kirjalikult või e-posti teel vastavalt kokkuleppele jäätmevaldajaga.
(8) Jäätmete kõrvaldamine väljaspool prügilat või jäätmekäitluskohti on keelatud.
6. peatükk Nõuded jäätmemahutile, selle asukohale ja juurdepääsuteele ning jäätmeveokile
1) suvilate ja 1-2 liikmeliste leibkondade jäätmete kogumiseks kuni 50L mahutavusega jäätmekotti (täitununa maksimaalselt 5kg), mis peab oma vastupidavuselt tagama jäätmete üleandmise ning olema keskkonnaohutu;
2) põhiliselt plastist 80–1100-liitriseid kaane ja käepidemega käsitsi teisaldatav ratastel kogumismahutit, mida on võimalik tõstemehhanismi abil jäätmeveokisse tühjendada;
3) põhiliselt metallist 1,5–4,5 m3 suurust kaanega kogumismahutit, mida on võimalik mehaanilisel teel jäätmeveokisse tühjendada või käitluskohta toimetada;
5) süvakogumismahutit, mida on võimalik mehhaaniliselt jäätmeveokisse tühjendada.
(4) Korraldatud jäätmeveol kasutatavate paberi ja kartongi kogumismahutite vähim suurus jäätmetekkekohtadel on 240 l ning seda peab tühjendama vähemalt kord kvartalis.
(5) Korraldatud jäätmeveol kasutatavate biolagunevate köögi- ja sööklajäätmete kogumismahutite suurus jäätmetekkekohtadel on 140 liitrit või 240 liitrit, mida peab tühjendama vähemalt üks kord 14 päeva jooksul.
(6) Eri jäätmeliikide kogumiseks on soovitav kasutada eri värvi jäätmemahuteid järgmiselt:
1) hall ja tumeroheline – segunenud olmejäätmed;
2) roheline, sinine või kollane - muud taaskasutatavad jäätmed, nagu paber, kartong, klaas ning pakendid;
4) pruun – biolagunevad jäätmed.
(7) Jäätmemahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas suurte tähtedega selgelt loetav ja üheselt mõistetav kiri või märk, mis annab teavet kogutava jäätmeliigi kohta ning mahuti valdaja või seda teenindava jäätmekäitleja telefoninumber.
(8) Kui jäätmemahuti värv ei vasta kogutavale jäätmeliigile, peab mahuti kaanele ja esiküljele olema kõigile nähtavalt, suurte tähtedega kirjutatud kogutava jäätmeliigi nimetus.
(1) Kogumismahuti või kogumismahuti hoiukoha või aiavärava lukustamise korral peab tühjenduspäeval jäätmevaldaja tagama juurdepääsu kogumismahutile. Rajatud piirded, kaitsed ja alused ei tohi takistada kogumismahuti tühjendamist.
(2) Kogumismahuti tuleb paigutada selliselt, et mahutit on võimalik tühjendada liiklust häirimata.
(3) Jäätmevaldaja on kohustatud paigutama jäätmete kogumismahuti tema omandis või kasutuses olevale krundile või kinnistule (va. jäätmete veo päevaks), kus jäätmed on tekkinud, välja arvatud juhul, kui jäätmed paigutatakse lepingu alusel kasutatavasse ühismahutisse vastavalt eeskirja paragrahvile 18.
(4) Jäätmete kogumismahuti peab paiknema naaberkinnistul asuvast eluhoonest vähemalt 3 m kaugusel, välja arvatud juhul, kui naaberkinnistute omanikud ei lepi kokku teisiti.
(6) Jäätmete kogumismahuteid tohib paigutada väljapoole oma kinnistut või krunti ainult jäätmete veo päevaks või vastava kinnistu omanikuga kooskõlastatult.
(7) Kauplused, ametiasutused ja teenindusettevõtted on kohustatud lahtioleku ajaks paigaldama sissekäikude juurde jäätmete kogumismahuti.
(8) Avalike ürituste toimumise paigad varustab kogumismahutitega ürituse korraldaja, kes vastutab ürituse käigustekkinud jäätmete nõuetekohase käitlemise eest.
(9) Kuni 1100 liitrine käsitsi teisaldatav ratastel jäätmemahuti tuleb paigutada selliselt, et tema paiknemise alus ja veeretamise tee jäätmeveokini oleks samal tasandil ja kõva kattega (betoon, asfalt, kiviparkett jms). Mahuti asukoht tuleb valida selliselt, et see ei asuks jäätmeveoki lähimast võimalikust peatumiskohast kaugemal kui 5 m. Pikema vahemaa korral tasub jäätmevaldaja jäätmemahuti vedamise teenustasu vastavalt jäätmeveolepingu lisateenuste hinnakirjale.
(10) Suurem kui 1100-liitrine kogumismahuti paigutatakse jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõva kattega alusele (nt: betoon, asfalt, kiviparkett jms), millele pääseb jäätmeveok vahetult juurde mahuti tühjendusküljelt ja on tagatud liiklusohutus.
(11) Juurdesõidutee ja mahuti veokini veeretamise tee peavad olema piisava kandevõimega ja tasased, talvisel ajal lumest puhastatud ja vabad muudest transporti takistavatest esemetest.
(13) Kogumismahuti paiknemiskoha ja juurdesõidutee korrashoiu eest territooriumil vastutab territooriumi haldaja.
(3) Jäätmevaldaja, kes kasutab lepingu alusel teise jäätmevaldajaga ühismahutit, on kohustatud sellest teavitama omavalitsust.
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitumine Lüganuse valla haldusterritooriumil on kohustuslik. Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga elu- või tegevuskohajärgses jäätmeveo piirkonnas. Jäätmevaldaja on kohustatud korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliigid andma üle eeskirjas sätestatud tingimustel.
(3) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on jäätmeseaduse alusel vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba või eeskirja § 29 kohaselt korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldajad.
(1) Korraldatud jäätmeveoga on hõlmatud järgmised jäätmenimistu jaotiskoodi 20 all toodud olmejäätmed:
1) segaolmejäätmed (prügi), jäätmekood 200301;
2) paber ja kartong (papp), jäätmekood 200101;
3) suurjäätmed, jäätmekood 200307;
4) biolagunevad jäätmed (biolagunevad toidujäätmed (köögi- ja sööklajäätmed), jäätmekood 200108 ning aia- ja haljastujäätmed, jäätmekood 200201, ulatuses, mida kogutakse biolagunevate jäätmete mahutisse ).
Lüganuse valla haldusterritoorium moodustab ühe jäätmeveo piirkonna.
§ 23. Jäätmevedaja ja jäätmekäitluskoha valik
(1) Veopiirkonnas veoettevõtja leidmiseks korraldatud riigihankel edukaks tunnistatud ettevõtjal on määratud veopiirkonnas õigus osutada korraldatud jäätmeveo teenust määratud jäätmeliikide osas ja vastavalt hankedokumentides sätestatud ajaks, kuid mitte rohkem kui viis aastat.
(2) Jäätmevedaja peab korraldatud jäätmeveo piirkonnast korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed vedama taaskasutamiseks hankija poolt määratud jäätmekäitluskohta või -kohtadesse. Juhul kui hankija ei ole määranud jäätmekäitluskohta või -kohtasid, peab vedaja vedama jäätmed jäätmekäitluskohta, millel on asjakohane jäätmeluba.
(4) Jäätmeseaduse § 66 lg 1 nimetatud jäätmekäitluskoha või -kohtade määramiseks võib omavalitsus korraldada riigihanke riigihangete seaduses sätestatud korras. Vedaja on kohustatud veopiirkonnas kogutud korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed andma käitlemiseks üle omavalitsuse poolt määratud käitlejale.
(1) Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete jäätmeveo teenustasu on määratud kindlaks vedaja poolt hankes esitatud ja edukaks tunnistatud pakkumuses. Jäätmete vedamise ja käitlemise teenustasu peab katma jäätmeseaduse § 66 lõikes 5 sätestatu.
(2) Korraldatud jäätmeveo toimingud on:
1) jäätmeveolepingu sõlmimine, peatamine, jätkamine, lõpetamine;
2) jäätmeveolepingu täitmisega seotud teadete, arvete ja veograafikute väljastamine ja edastamine, v.a kordusarvete ja võlateadete väljastamine ja edastamine;
3) jäätmemahuti käsitransport jäätmeveokini kuni 5 m;
4) jäätmevedaja poolt jäätmevaldajale üürile antavate või müüdavate mahutite laialipaigutamine korraldatud jäätmeveo teenuse osutamise alguses kuni ühe kuu jooksul ja mahutite äravedu teenuse osutamise perioodi lõppemisel.
(3) Omavalitsusel on õigus täiendada hankedokumentides korraldatud jäätmeveo toimingute loetelu.
(4) Teenustasude muutmine kontsessiooni perioodi jooksul toimub vedaja põhjendatud taotluse ja käesolevas eeskirjas ning hankedokumentides toodud tingimustel. Vedaja võib taotleda teenustasu muutmist juhul, kui pärast kontsessioonilepingu sõlmimist esinevad objektiivsed asjaolud (nt kütuse hinna muutus, käitluskulude muutus vms), mis mõjutavad märkimisväärselt jäätmete veo- ja/või käitluskulusid. Täpsemad tingimused sätestatakse hankedokumentides.
(5) Vedaja esitab teenustasu muutmise taotluse Lüganuse Vallavalitsusele. Taotlus peab sisaldama hindade muutmise põhjendust ning taotlusele tuleb lisada taotletavate teenustasude kalkulatsioon, näidates ära muudatused võrreldes pakkumuse esitamisel tehtud teenustasude kalkulatsiooniga. Lüganuse Vallavalitsuses on õigus nõuda lisaselgitusi ja -dokumente, mis on vajalikud taotluse hindamiseks. Kui vedaja selgitused ei ole piisavad või ta ei esita lisadokumente nõutud tähtajaks, lõpetatakse taotluse menetlus.
(6) Kehtestatud uus teenustasu rakendub mitte varem kui kolmkümmend päeva pärast seda, kui omavalitsus on avalikustanud uue teenustasu suuruse omavalitsuse veebilehel ja ajalehe kaudu.
§ 26. Avalikkuse teavitamine
Korraldatud jäätmeveo teenuste kontsessiooni riigihanke tulemusena valitud vedajast, jäätmeveo teenustasudest ning korraldatud jäätmeveo olulistest tingimustest teavitatakse avalikkust Lüganuse Vallavalitsuse veebilehe ja Lüganuse valla ajalehe kaudu.
§ 27. Jäätmekäitluslepingud
(1) Jäätmevaldaja loetakse liitunuks korraldatud jäätmeveoga jäätmeseaduse § 69 lõike 1 alusel. Jäätmekäitluslepingu sõlmimine või sõlmimata jätmine jäätmevedaja ja jäätmevaldaja vahel ei avalda mõju jäätmevaldaja liitunuks lugemisele korraldatud jäätmeveoga.
(2) Jäätmevaldajal on õigus sõlmida jäätmeveo tingimuste täpsustamiseks vedajaga jäätmekäitlusleping.
(3) Kui jäätmevaldaja ei ole jäätmekäitluslepingut sõlminud, juhinduvad vedaja ja jäätmevaldaja vastastikuste õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel jäätmehoolduseeskirjast, jäätmeseaduses, korraldatud jäätmeveo hankedokumentides ja muudes korraldatud jäätmevedu reguleerivates õigusaktides sätestatud nõuetest.
(4) Jäätmevaldaja, kes kasutab eeskirja § 16 lõike 2 punktides 1 ja 2 sätestatud nõuetele erinevat jäätmemahutit on kohustatud sõlmima vedajaga jäätmekäitluslepingu.
(5) Jäätmevaldaja, kes kasutab teise jäätmevaldajaga ühismahutit, on kohustatud esitama omavalitsusele taotluse ühismahuti kasutamiseks, mille alusel on omavalitsusel õigus anda nõusolek ühismahuti kasutamiseks või keelduda sellest.
§ 28. Jäätmeveo sagedus
(1) Jäätmemahutite tühjendamise miinimumsagedus on kindlaks määratud eeskirja § 14 lõigetes 1, 2 ja 3. Jäätmemahutite tühjendamise täpne sagedus määratakse vedaja ja jäätmevaldaja vahel sõlmitavas jäätmekäitluslepingus.
(2) Jäätmeveolepingut mitte sõlminud jäätmevaldajatel toimub jäätmekogumisvahendite tühjendamine vähemalt üks kord 12 nädala jooksul hajaasustuses ja üks kord nelja nädala jooksul tiheasustusega aladel, miinimum hinnapaketi (80 liitrit) alusel. Vedaja koostab veograafiku ja edastab selle jäätmevaldajale.
(1) Jäätmevaldajal on õigus esitada omavalitsusele taotlus enda tähtajaliseks ja erandkorras korraldatud jäätmeveost vabastatuks lugemiseks kui kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata.
3) korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise põhjused (kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata ning selgituse);
(3) Omavalitsuse ametnik või volitatud isik kontrollib, et taotluses esitatud korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise asjaolud on tõesed ja vabastamist võimaldavad.
(4) Omavalitsusel on õigus vabastada jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest tema põhjendatud taotluse alusel perioodiliselt kuni kontsessiooniperioodi lõpuni.
(5) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastatud jäätmevaldaja esitab üks kord aastas hiljemalt 20. jaanuariks omavalitsusele jäätmeseaduse § 69 lõikes 5 nimetatud kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Jäätmevaldaja, kes eelnimetatud tähtajaks kinnitust ei esita, loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates.
(6) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastatud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama omavalitsust tema korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest vabastamise aluseks olnud asjaolude muutumisest või äralangemisest hiljemalt 30 päeva jooksul alates nende asjaolude jäätmevaldajale teatavaks saamisest.
(7) Jäätmevaldaja vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest lõpeb omavalitsuse korralduses märgitud tähtaja möödumisel või käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud alusel.
(8) Omavalitsusel on õigus lõpetada jäätmevaldaja vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest enne tähtaja lõppu, kui:
2) jäätmevaldaja esitab omavalitsusele vastava taotluse;
§ 30. Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete kogumine
(2) Kui mahutis olevad jäätmed ei vasta sellesse mahutisse kogutavale jäätmeliigile, siis on vedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest ja lisaks esitada arve segaolmejäätmete vedamise eest, teavitades sellest eelnevalt jäätmevaldajat. Käesolevas lõikes nimetatud tasu tühisõidu eest on vedajal õigus rakendada üksnes siis, kui vedajal ei ole võimalik mahutis asuvaid jäätmeid vedada sama jäätmeveokiga, millega veetakse liigiti kogutavaid jäätmeid, ning vedaja on täitnud käesoleva paragrahvi lõikes 5 nimetatud tingimuse.
(3) Kui jäätmevaldaja ei ole vedajale võimaldanud juurdepääsu mahutile, siis on vedajal õigus rakendada tasu tühisõidu eest vastavalt teenuste kontsessioonilepingule. Tühisõit on võrdsustatav jäätmekäitluslepingus sätestatud suurusega jäätmekogumisvahendi tühjendamise 50% teenustasuga, kuid mitte vähem kui üks (1) euro. Jäätmeveolepingu puudumisel loetakse tühisõit võrdseks jäätmete vedamisega kõige väiksema jäätmekogumisvahendiga kuid mitte vähemaga kui üks (1) euro.
(4) Teenustasu tühisõidu eest ei rakendata erandlike ilmaolude ja/või vääramatu jõu esinemisel ning kohaliku omavalitsuse poolt kehtestatud tee ajutiste massipiirangute puhul (eelnevalt pakkujale edastatud). Vedaja võib jätta teenuse antud kuupäeval osutamata (nt: tormimurd teel, lumetuisk vms). Vedu teostatakse nädala jooksul peale takistuse likvideerimist.
(5) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2 ja 3 nimetatud asjaolude ilmnemisel on vedaja kohustatud jäätmevaldajaga kokkulepitud viisil jäätmevaldajat teavitama hiljemalt kahe tööpäeva jooksul asjaoludest, mis ei võimaldanud jäätmemahutit tühjendada, ning tagama tühjendamata jäänud mahuti tühjendamise ühe nädala jooksul.
§ 31. Jäätmemahutite tühjendamine
(1) Kui vastavalt käesoleva eeskirja § 14 lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud jäätmemahutite tühjendamise sagedusele vaatamata on jäätmemahuti ületäitunud või levitab tugevat haisu või kui on suurenenud kahjurite tekke või ümbruskonna reostuse oht, tuleb jäätmemahutit tühjendada sagedamini.
8. peatükk Jäätmekäitluskoha järelhoolduse nõuded
9. peatükk Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise kord
§ 33. Ehitusjäätmed
(2) Kui ehitamise käigustekib ehitusjäätmeid üle 10m3 tuleb nende käitlemine enne ehitamise alustamist kooskõlastada omavalitsusega vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 3.
§ 34. Ehitusjäätmete valdaja kohustused jäätmekäitlusel
(5) Ehitusloa alusel toimuva ehitustegevuse lõpetamisel tuleb esitada omavalitsusele tekkinud jäätmete käitlemist või üleandmist tõendavad dokumendid.
(6) Ehitusjäätmete valdaja on kohustatud:
5) valmistama ette tasase piisava kandevõimega aluspinna jäätmemahutite paigutamiseks;
6) kooskõlastama omavalitsusega jäätmemahutite paigutamise sõidu-, kõnni- või kergliiklusteedele, parklatesse, parkidesse või haljasaladele;
7) teavitama oma töötajaid kohaliku omavalitsuse haldusterritooriumil kehtivatest jäätmehoolduse nõuetest.
§ 35. Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
7) plastijäätmed (sh kile);
8) ohtlikud jäätmed.
(5) Kasvupinnas tuleb koorida eraldi ja kasutada samal ehitusel haljastamiseks. Ülejäävat kasvupinnast võib kasutada maa-ala heakorrastamiseks kooskõlastades asukoha eelnevalt omavalitsusega.
§ 36. Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(2) Pinnas loetakse saastunuks, kui see sisaldab ohtlikke aineid üle keskkonnaministri 11.08.2010 määruses nr 38 „Ohtlike ainete sisalduse piirväärtused pinnases“ kehtestatud piirnormide.
(5) Vedelad ohtlikud jäätmed nagu kasutuskõlbmatud värvid, lakid, lahustid ja liimid ning nende jäägid tuleb koguda algpakendisse või vastavalt märgistatud kindlalt suletavasse mahutisse.
10. peatükk Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise kord
§ 37. Tervishoiujäätmete käitlemise üldnõuded
(4) Kõik tervishoiuasutustes tekkivad jäätmed tuleb üle anda isikule, kes omab vastavat luba. Ohtlike jäätmete üleandmisel peab jäätmevaldaja eelnevalt kontrollima, et isikul, kellele ohtlikud jäätmed üle antakse, on lisaks ka ohtlike jäätmete käitluslitsents.
§ 39. Loomsed jäätmed
(1) Hukkunud põllumajandusloomad ja nende kehaosad tuleb käitlemiseks üle anda loomsete jäätmete käitlemise ettevõttesse.
(2) Surnud lemmiklooma võib üle anda loomsete jäätmete käitlemise ettevõttesse, matta lemmikloomade surnuaeda või oma kinnistule.
(3) Metsloomade korjused, nende kehaosad või siseelundid tuleb käitlemiseks üle anda loomsete jäätmete käitlemise ettevõttesse, põletada või matta kohapeal, vastavalt jahipidamise headele tavadele.
§ 40. Teravad ja torkivad jäätmed
§ 41. Ohtlikud jäätmed
11. peatükk Järelevalve ja vastutus
(1) Järelevalvet jäätmeseaduse ning eeskirja nõuete täitmise üle teostab omavalitsus.
(2) Omavalitsusel on õigus määrata ametnik või ametnikud, kelle ülesandeks on käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud järelevalve ülesannete täitmine.
(3) Vastutus jäätmehoolduseeskirja nõuete rikkumise eest on sätestatud jäätmeseaduse § 1207.
(4) Järelevalvet teostaval isikul on õigus teha käesoleva eeskirja täitmise tagamiseks ettekirjutusi. Ettekirjutuse täitmata jätmise korral võib rakendada sunnivahendeid „Asendustäitmise ja sunniraha seaduses“ sätestatud korras.
(5) Jäätmehoolduseeskirjas sätestatud nõuete rikkumise väärtegude kohtuväline menetleja on omavalitsuse poolt määratud isik või isikud.
(1) Lüganuse Vallavolikogu 21.08.2014 määrus nr 37 „Lüganuse valla jäätmehoolduseeskiri“ tunnistatakse kehtetuks.
(2) Lüganuse Vallavolikogu 21.08.2014 määrus nr 39 „Jäätmeliikide, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, jäätmepiirkonna, vedamissageduse ja -aja ning jäätmeveo teenustasu määramise korra kehtestamine” tunnistatakse kehtetuks.
(3) Sonda Vallavolikogu 18.12.2008 määrus nr 15 „Sonda valla jäätmehoolduseeskiri” tunnistatakse kehtetuks.
(4) Kiviõli Linnavolikogu 26.06.2008 määrus nr 41 „Kiviõli linna jäätmehoolduseeskirja kehtestamine” tunnistatakse kehtetuks.
(5) Kiviõli Linnavolikogu 26.06.2008 määrus nr 42 „Korraldatud jäätmeveo rakendamise korra kehtestamine“ tunnistatakse kehtetuks.


3-2-1-162-14 Riigikohus 25.02.2015
KonkS § 50 lg 1 p 1
KaMS § 57 lg 1 p 1
KaMS § 14 lg 1
SAS § 3
TsMS § 418 lg 1
Selleks, et isik saaks tugineda hagis kaubamärgiomaniku ainuõiguse rikkumisele KaMS § 14 lg 1, Euroopa Ühenduse kaubamärgimääruse art 9 lg 1 ning direktiivi art 5 lg 1 mõttes ja esitada KaMS § 57 lg 1 p 1 alusel hagi ainuõigust rikkunud isiku vastu õigusrikkumise lõpetamiseks, peaks ta esitama esiteks asjaolud, millest nähtuks, et kostja kasutab hageja kaubamärgiga identset või sarnast tähist „kaubandustegevuse käigus" (Euroopa Ühenduse kaubamärgimääruse art 9 lg 1, direktiivi art 5 lg 1) või „äritegevuses" (KaMS § 14 lg 1). Euroopa Kohtu praktikas on leitud, et tähist kasutatakse „kaubandustegevuse käigus", kui seda kasutatakse „äritegevuse raames majandusliku kasu saamise eesmärgil, mitte erasfääris". (p 19) Samuti on eelnimetatud sätetest tulenevalt oluline, et tähist kasutataks „kaupade või teenuste suhtes", kuna kaubamärgiomaniku ainuõigus KaMS § 14 järgi ulatub üksnes juhtudele, kui kolmas isik kasutab kaubamärki või sellega identseid või sarnaseid tähiseid majandustegevuses „kaupade või teenuste suhtes" (vt ka Riigikohtu 30. märtsi 2006. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-4-06, p 36). Euroopa Kohtu praktikas on loetud kaubamärgi põhifunktsiooniks tarbijale või lõppostjale märgiga tähistatud kauba või teenuse päritoluidentiteedi garanteerimist, et võimaldada eristada kaupa või teenust teistest kaupadest või teenustest, ilma et tekiks äravahetamisoht. Samuti on Euroopa Kohus leidnud, et ärinime ja ettevõtte nime ülesanne ei ole iseenesest kaupade või teenuste eristamine. Ärinime eesmärk on tegelikult äriühingu samasuse kindlakstegemine, sellal kui ettevõtte nime või sildi ülesanne on tähistada ettevõtet. Seega, kui ärinime, ettevõtte nime või silti kasutatakse ainult äriühingu samasuse kindlakstegemiseks või ettevõtte tähistamiseks, ei saa seda pidada kasutamiseks „kaupade või teenuste puhul" direktiivi art 5 lg 1 tähenduses. Kasutamisega „kaupade puhul" direktiivi art 5 lg 1 tähenduses on Euroopa Kohtu seisukoha järgi seevastu tegemist siis, kui kolmas isik kannab kaupadele, mida ta turustab, oma ärinime, ettevõtte nime või silti kujutava tähise. Lisaks, isegi kui kaupadele või teenustele tähist ei kanta, on tegemist kasutamisega „kaupade või teenuste puhul", kui kolmas isik kasutab seda tähist nii, et ta loob seose tähise – mis kujutab endast tema ärinime, ettevõtte nime või silti – ja tema turustatavate kaupade või osutatavate teenuste vahel. Lisaks on Euroopa Kohus hilisemates lahendites tunnustanud direktiivi art 5 lg 1 p a) ja Euroopa Ühenduse kaubamärgimääruse art 9 lg 1 p a) (sarnane säte KaMS § 14 lg 1 p 1) tõlgendamisel seda, et kaubamärgiomanik saab tugineda oma ainuõigusele kaubamärgi mõne ülesande kahjustamise või kahjustamise ohu korral, olgu siis tegemist kas kaubamärgi peamise ülesandega tähistada kaubamärgiga hõlmatud kauba või teenuse päritolu või siis kaubamärgi muude ülesannetega, nagu kauba või teenuse kvaliteedi tagamine või teabe, investeeringute või reklaamiga seotud ülesanded. Ainuüksi ärinime või muu majandustegevusega tegeleva ettevõtte/isiku nimes (sh ka sihtasutuse nimes, kes tegeleb majandustegevusega) kaubamärgina kaitstud tähise kasutamist ei saa pidada KaMS § 14 lg 1, direktiivi art 5 lg 1 ning Euroopa Ühenduse kaubamärgimääruse art 9 lg 1 järgi kaubamärgiomaniku ainuõiguse rikkumiseks, mis annaks aluse tähise kasutamist nimes KaMS § 57 lg 1 p 1 alusel keelata, kui nime kasutatakse üksnes äriühingu, ettevõtte või juriidilise isiku samasuse kindlakstegemiseks või tähistamiseks ning sellega ei rikuta kaubamärgi ülesandeid. (p 19) Samas tuleb arvestada seda, et direktiiv ei mõjuta selle art 5 lg 5 järgi liikmesriigis kehtivaid õigusnorme, mis reguleerivad kaitset tähise kasutamise vastu muul otstarbel kui kaupade või teenuste eristamiseks, kui sellega kasutataks ebaõiglaselt ära või kahjustataks kaubamärgi eristatavust või mainet. Ka direktiivi preambuli järgi ei välista direktiiv liikmesriikide muude õigusnormide, nt kõlvatut konkurentsi, tsiviilvastutust või tarbijakaitset reguleerivate sätete kohaldamist kaubamärgivaidlustes. Nagu eespool märgitud, ei välista ka Euroopa Ühenduse kaubamärgimääruse art 14 lg 2 ühenduse kaubamärki käsitlevaid õigustoiminguid, eelkõige tsiviilvastutust ja kõlvatut konkurentsi käsitleva siseriikliku õiguse alusel. Ka Euroopa Kohus on ärinime kasutamist puudutavas vaidluses leidnud, et direktiivi art 5 lg 5 järgi võib liikmesriik omal soovil ja enda määratud eeldustel kaitsta kaubamärki tähise kasutamise vastu muul eesmärgil, kui kaupade või teenuste eristamine, kui selle tähise kasutamine kasutab ära või kitsendab kaubamärgi eristatavust või mainet õigustava põhjuseta ebaõiglasel viisil. (p 20) Kuna praeguses asjas taotleti tähise kasutamise keelamist sihtasutuse nimes, mitte aga äriühingu ärinimes, ei saa tugineda nõude esitamisel ka ÄS § 12 lg-le 3. Sihtasutuste nimedele esitatavaid nõudeid on reguleeritud eraldi SAS §-s 3. SAS § 3 järgi peab sihtasutuse nimi selgesti erinema teistest Eestis registrisse kantud mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimedest (lg 1); see ei või olla eksitav sihtasutuse eesmärgi, tegevuse ulatuse ega õigusliku vormi osas (lg 2); see peab sisaldama täiendit „sihtasutus" (lg 3); sihtasutuse dokumentidel peab olema näidatud sihtasutuse nimi, asukoht ja registrikood (lg 4); sihtasutusel võib olla ainult üks nimi (lg 6); see peab olema kirjutatud eesti-ladina tähestikus (lg 7) ega või olla vastuolus heade kommetega (lg 8). Eelnevast nähtub, et sihtasutuste seadus ei kehtesta sihtasutuse nimele ÄS § 12 lg-ga 3 sarnast piirangut. Kuna seadusest ei tulene, et sihtasutuse nimele kohalduksid ka ÄS-s ärinime reguleerivad sätted, ei saa kolleegiumi arvates ÄS § 12 lg-le 3 nõude põhjendamisel tugineda. (p 22) Samas ei ole välistatud, et sihtasutuse nime kasutamise õigusvastasus võib tuleneda VÕS § 1045 lg 1 p-st 7. Sihtasutuse nimi võib olla eksitav nt seetõttu, et võib tekkida väärarusaam, nagu kuuluks sihtasutus kaubamärgiomanikuga seotud gruppi. See võib aga tähendada ühtlasi vastuolu SAS § 3 lg-ga 2, mille järgi ei või sihtasutuse nimi olla eksitav sihtasutuse eesmärgi, tegevuse ulatuse ega õigusliku vormi osas. Samuti ei ole välistatud, et see võib tähendada KonkS § 50 lg 1 p 1 ja lg 2 ning § 51 järgi keelatud kõlvatut konkurentsi eksitava teabe avaldamise näol. Seejuures on muidugi oluline kohtutel hinnata, kas tegemist on ikka kõlvatu konkurentsiga KonkS § 50 lg 1 p 1 ja § 51 mõttes (ebaaus äritegevus, heade kommete ja tavadega vastuolus olevad teod, sh eksitava teabe avaldamine, avaldamiseks esitamine, tellimine, konkurendi või tema kauba halvustamine). KonkS § 51 lg 1 kohaselt on eksitav teave ebatõesed andmed, mis võivad ostja tavalise tähelepanelikkuse juures tekitada pakkumisest eksliku mulje või millega kahjustatakse või võidakse kahjustada teise ettevõtja mainet või tema majandustegevust. Ainuüksi sihtasutuse nime omamine ei anna aga alust väita, et tegemist oleks kõlvatu konkurentsiga.(p 23)
TsMS § 407 lg 1 kohaselt võib hagi tagaseljaotsusega rahuldada üksnes hagiavalduses märgitud ja asjaoludega õiguslikult põhjendatud ulatuses ning see säte paneb kohtule hagi õigusliku põhjendatuse kontrollimise kohustuse ning hagi õiguslikku põhjendatust tuleb kohtul omal algatusel kontrollida ka kaja lahendamisel, samuti määruskaebuse lahendamisel, mis esitatakse maakohtu määruse peale, millega menetlus jäeti taastamata, ja ringkonnakohtu määruse peale Riigikohtule esitatud määruskaebuse lahendamisel ning seda sõltumata määruskaebuse väidetest. Juhul kui hagi ei ole õiguslikult põhjendatud, ei või tagaseljaotsust teha ning esitatud kaja tuleb TsMS § 417 lg 2 alusel rahuldada ja menetlus taastada. (p 14) Hagi õigusliku põhjendatuse hindamisel saab lähtuda üksnes kostjale kättetoimetatud hagiavalduses toodud asjaoludest, mis loetakse TsMS § 407 lg 1 teise lause kohaselt kostja poolt omaks võetuks. (p 15)
TsMS § 407 lg 1 kohaselt võib hagi tagaseljaotsusega rahuldada üksnes hagiavalduses märgitud ja asjaoludega õiguslikult põhjendatud ulatuses ning see säte paneb kohtule hagi õigusliku põhjendatuse kontrollimise kohustuse ning hagi õiguslikku põhjendatust tuleb kohtul omal algatusel kontrollida ka kaja lahendamisel, samuti määruskaebuse lahendamisel, mis esitatakse maakohtu määruse peale, millega menetlus jäeti taastamata, ja ringkonnakohtu määruse peale Riigikohtule esitatud määruskaebuse lahendamisel ning seda sõltumata määruskaebuse väidetest. Juhul kui hagi ei ole õiguslikult põhjendatud, ei või tagaseljaotsust teha ning esitatud kaja tuleb TsMS § 417 lg 2 alusel rahuldada ja menetlus taastada. (p 14) Hagi õigusliku põhjendatuse hindamisel saab lähtuda üksnes kostjale kättetoimetatud hagiavalduses toodud asjaoludest, mis loetakse TsMS § 407 lg 1 teise lause kohaselt kostja poolt omaks võetuks. (p 15) TsMS § 418 lg 1 järgi menetluse taastamise korral tagaseljaotsus ei jõustu ja seda ei saa täita. Taastatud menetlus jätkub vastavalt kaja ulatusele olukorras, milles see oli enne tagaseljaotsuse põhjustanud toimingu tegemata jätmist. Kohus peab seega viima lõpuni eelmenetluse ja asja sisuliselt lahendama. Menetluse taastamine põhjusel, et kohus ei võinud tagaseljaotsust teha hagi õigusliku põhjendamatuse tõttu, ei anna kohtule õigust ega pane kohustust jätta hagi rahuldamata TsMS § 407 lg 6 järgi. Juhul kui hagi on õiguslikult põhjendamatu, kuid on võimalik seda puudust kõrvaldada hagi täpsustamisega, võib kohus anda hagejale TsMS § 3401 lg 1 järgi tähtaja hagi täpsustamiseks. Kohtu määratud tähtajaks hagi täpsustamata jätmise korral jätab kohus hagi TsMS § 3401 lg 2 ja § 423 lg 2 p 2 järgi läbi vaatamata. (p 25)
Kuna praeguses asjas taotleti tähise kasutamise keelamist sihtasutuse nimes, mitte aga äriühingu ärinimes, ei saa tugineda nõude esitamisel ka ÄS § 12 lg-le 3. Sihtasutuste nimedele esitatavaid nõudeid on reguleeritud eraldi SAS §-s 3. SAS § 3 järgi peab sihtasutuse nimi selgesti erinema teistest Eestis registrisse kantud mittetulundusühingute ja sihtasutuste nimedest (lg 1); see ei või olla eksitav sihtasutuse eesmärgi, tegevuse ulatuse ega õigusliku vormi osas (lg 2); see peab sisaldama täiendit „sihtasutus" (lg 3); sihtasutuse dokumentidel peab olema näidatud sihtasutuse nimi, asukoht ja registrikood (lg 4); sihtasutusel võib olla ainult üks nimi (lg 6); see peab olema kirjutatud eesti-ladina tähestikus (lg 7) ega või olla vastuolus heade kommetega (lg 8). Eelnevast nähtub, et sihtasutuste seadus ei kehtesta sihtasutuse nimele ÄS § 12 lg-ga 3 sarnast piirangut. Kuna seadusest ei tulene, et sihtasutuse nimele kohalduksid ka ÄS-s ärinime reguleerivad sätted, ei saa kolleegiumi arvates ÄS § 12 lg-le 3 nõude põhjendamisel tugineda. (p 22) Samas ei ole välistatud, et sihtasutuse nime kasutamise õigusvastasus võib tuleneda VÕS § 1045 lg 1 p-st 7. Sihtasutuse nimi võib olla eksitav nt seetõttu, et võib tekkida väärarusaam, nagu kuuluks sihtasutus kaubamärgiomanikuga seotud gruppi. See võib aga tähendada ühtlasi vastuolu SAS § 3 lg-ga 2, mille järgi ei või sihtasutuse nimi olla eksitav sihtasutuse eesmärgi, tegevuse ulatuse ega õigusliku vormi osas. Samuti ei ole välistatud, et see võib tähendada KonkS § 50 lg 1 p 1 ja lg 2 ning § 51 järgi keelatud kõlvatut konkurentsi eksitava teabe avaldamise näol. Seejuures on muidugi oluline kohtutel hinnata, kas tegemist on ikka kõlvatu konkurentsiga KonkS § 50 lg 1 p 1 ja § 51 mõttes (ebaaus äritegevus, heade kommete ja tavadega vastuolus olevad teod, sh eksitava teabe avaldamine, avaldamiseks esitamine, tellimine, konkurendi või tema kauba halvustamine). KonkS § 51 lg 1 kohaselt on eksitav teave ebatõesed andmed, mis võivad ostja tavalise tähelepanelikkuse juures tekitada pakkumisest eksliku mulje või millega kahjustatakse või võidakse kahjustada teise ettevõtja mainet või tema majandustegevust. Ainuüksi sihtasutuse nime omamine ei anna aga alust väita, et tegemist oleks kõlvatu konkurentsiga.(p 23)
3-2-1-32-02 Riigikohus 25.03.2002
Kaubamärgi prioriteet määratakse kindlaks tema registreerimise taotluse esitamise kuupäevast, kuid kaubamärgi õiguskaitse tekib registreerimistaotluse saabumise kuupäevast üksnes juhul, kui kaubamärk on registrisse kantud.
Ärinime registreerimiseks on ÄS § 12 lg 3 järgi vajalik kaubamärgi omaniku nõusolek. Kaubamärgi õiguskaitse tekib registreerimistaotluse saabumise kuupäevast üksnes juhul, kui kaubamärk on registrisse kantud.
Kostja kanti kohtunikuabi kandeotsuse alusel äriregistrisse. Hageja esitas ÄS § 73^1 lg 1 kohaselt vastulause kohtunikuabi registritoimingule leides, et kostja ärinime registreerimiseks oli vajalik ÄS § 12 lg-st 3 tulenevalt hageja kui kaubamärgi omaniku nõusolek. Vastulause rahuldamisel tuleb arvestada, et kaubamärgi õiguskaitse tekib registreerimistaotluse saabumise kuupäevast üksnes juhul, kui kaubamärk on registrisse kantud.


text:
auto24.ee - Форум » Vaba teema » Europargi leppetrahv
Главная страница » Форум » Vaba teema » Europargi leppetrahv
ТЕМА: EUROPARGI LEPPETRAHV
Jamiri (незарегистрированный)
SurrMurrataja (незарегистрированный)
Изменено 11.9.19 15:15.
Citypark vms. parkimisfirma müüb andmed inkassole ning see hakkab kirju saatma, helistama ka, kui numbri saab. Ja nii aastaid, kruvides intressi juurde, kuigi seaduse järgi asi aegub vist kolme aastaga - suvalisi "meeldetuletusi" saata seadus ei keela. Mingiks ajaks on inkasso arve 10 eur leppetrahv + 100 eur intress. Ehk siis, kui nahk on paks, võib jätta maksmata.
Inkassol pole mitte mingeid seaduslikke õigusi peale selle paberilipaka saatmise.
Linnamaal parkimine on juriidiliselt kohalik maks ja seda peab asuma sõiduki omanik. Europargi parklas (eremaal) peab parkmise eest tasuma see kes parkis. Sõiduki omaniku andmete teadasaamisest on vähe abi kui see ütleb, mingi hooajatööline Oleksandr Lvovist parkis. Las inkasso otsib siis teda mööda Ukraina avarusi taga.
Europargid ja Citypargid tehku ona mülkad parkimisplatsi sarnaseks siis saab kasutamise eest ka maksta. Täna veel peavad nad linnale peale maksma, sest autos tassivad nende parklatest muda tänavatele ja linn on nagu Kesk-Venemaa.
08:36 29.10.2019
Inkassol on õigus 3 a. jooksul asi kohtusse anda, aga nad ei hakka sellega vaeva nägema, vaid psühhoterroriseerivad 10+ aastat järjepanu auto omanikku, mis sest, et trahvi peaks maksma roolis olnu. Võid ise inkasso kohtusse anda, aga see läheb kokkuvõttes 100+ korda rohkem maksma, kui 10 EUR suurune trahv, isegi, kui kohtus võidad. Nagu juba kirjutasin, kui nahk on paks ja inkasso igakuised võlateated ei koti, jäta maksmata. Kui teated närvi ajavad, on parema enesetunde huvides mõistlik ära maksta.
Inkassodest (незарегистрированный)
Mina arvan et sellised tegelased on inimkonna põhjakiht.
Jah, nad tüütavad inimesi ka 10 aastat ja rohkemgi, omamata selleks väga tihti isegi mitte põhjust.
Nende teema on õngitsemine.
Nad püüavad saata kodanike olematutele aadressidele kirju ja siis ka asja kohtusse anda, lootuses, et saab teha tagaseljaotsuse.
Kohus asja ei aruta ja teeb suva summaga tagaseljaotsuse. Mõni aasta tagasi oli juhus, kus kroonisendistest "võlast", millest inimene ei teadnud, oli tehtud tuhandeid kordi suurem "võlg".
Kohut nad pelgavad, kui inimene teab ja tuleb kohtusse, sest siis nad üldjuhul kaotavad või määrab kohus nende 2000 EUR "võlast" istungil, kus vaieldakse vastu, nt 200 EUR.
Skeem on neil tagaseljaotsuse jaoks lihtne.
Nt leitakse 10 aastat vana "võlg" 10 EUR kusagilt arhiivist. Nüüd lisatakse sinna "menetluskulud" nt 300 EUR ja kasvatatakse "viivist" sekundipealt kuni 3 aastat ja siis antakse asi kohtusse, lisades sinna veel nt 900 EUR "õigusabi".
Kohtusse lähevad nad nõudega ca 1500 EUR kokku.
Kui inimene vastu ei vaidle, teeb kohus tagaseljaotsuse ja lisab kohtukulud, millega on 10 EUR niigi ammu aegunud nõuet muutunud 180 korda suuremaks.
Nüüd tuleb teid tülitama kohtutäitur, kes miskipärast teid erinevalt inkassost ja kohtust koheselt üles leiab ja esitab nõude koos oma "menetlustasudega" ja kuna otsus on jõustunud, siis ongi kõik seaduslik, sest olete kõik kogu ilu, kuna ei vaielnud, omaks võtnud.
See on terve skeem ja töötab, sest Pärnu maakohus, millest on tehtud võlakohus, teeb sarnaseid otsuseid kuus kümneid ja kümneid.
Kuid kui jõuate kohtusse vaidlema, siis kohus määrab teile maksmiseks 20 EUR.
Niipea, kui inkasso saab aru, et osalete kohtumenetluses ja on selge, et tagaselja teilt 150x suuremat summat välja petta ei õnnestu- saate kirja, et inkasso loobus nõudest, ka sellest 10 EUR suurusest. MIKS? Seepärast, et see nõue on õigustühine algusest peale ja õngitseti.
Nii, trikk nr 2.
Ootamatult saate mingi ebaselge kirja, et olete jäänud mingile sideasutusele aastal 2001 võlgu 15 krooni, nüüd esindab seda firmat mingi inkasso, "viivis" on kasvanud meeletult, lisaks menetluskulud. Kiri algab ähvardustega teid võla katteks anatoomikumile müüa, kogu vara äravõtmisega, arvete sulgemisega, välismaale sõidu keeluga, millisteks tõkenditeks väljapressijatel puudub muidu igasugune õigus.
Kirja lõpp läheb leebeks- kui te näitate üles head tahet ja kasvõi 5 EUR selle väljanäitamiseks neile üle kannate, nad viivitavad teie kohtussekaebamisega ja asuvad kompromisse otsima.
Tihti ärahirmutatud inimesed teevadki seda, kannavad üle marginaalse summa, üldse süvenemata sellesse, mis kuradi "võlanõue" see on.
Niipea, kui olete sellele viitenumbrile ja arvele kasvõi 10 senti üle kandnud- olete "võla" täies mahus omaks võtnud ja edasist vaidlust ei toimu! Nüüd kohus mõistab teilt välja kogu olematu "võla" ja edasine on sürrealismi tippklass koos igasugu ikstriimiga, sest sellele saab juurde keevitada veel igasuguseid lisasid.
Kusjuures- taas on see nüüd seaduslik.
Mitte keegi, kes elab mõnes teises riigis ja kellele olen sarnastest seadustega võimaldatud varguseskeemidest riigi abil rääkinud ei usu seda!
Mõistus keeldub vastu võtmast sellist asja!
Meil valitseva justiitsmaffia hoole all on aga selline asi seaduslik, kui õngitsemine ei õnnestu, ei karistata ju kedagi!
Kui teie midagi sarnast teeksite, saaksite KarS § 209 kaela, mis on kelmus.
Nemad ei saa, sest nemad toidavad oma sigadustega justiitsmaffiat, kohtunikke, advokaate, väljapressijaid.
Trikk nr 3.
Nõude 3 aastat hakkab täis saama ja see kehtetuks muutuma.
Nüüd vahetavad inkassofirmad omavahel nõuded ja inimesele tekitatakse mulje, kus asi hakkab otsast peale.
Tegelikult ei saa hakata.
Kindlasti keegi nüüd hõiskab, et "ärge jääge siis võlgu" vms.
A mis teete, kui saate Pärnu maakohtult maksekäsu, kus teie teadmata on asi läbinud menetluse, jõudnud inkassosse, sealt kohtusse ja nüüd õnneks kogemata teile.
Parkimise leppetrahv ikka.
Kõik võiks olla kena, kuid teil pole mitte kunagi sellist sõidukit olnud, te pole selles istunud ja veel vähem seda parkinud.
Kolm aastat tagasi oli mul selline keiss ja see oli koomiline, sest kõik väitsid, et inimene ju süüdi- ta ei vaielnud- seega oli ju nõus!
Kõik lõppes hästi, kuid minu valduses olevad kirjad ja dokumendid on tõelised šedöövrid!
Alljärgnevalt selgitabnt ÜHISPEENIS asja nii:
"Meie ei oska öelda kas Teil on kokkupuude selle leppetrahviga või mitte, kuid kuna see oli tähtaegselt tasumata ja vaidlustatud ka trahvi ei oldud, siis edastasime leppetrahvi sissenõudmiseks inkassole, kes siis selgitab välja võlgniku, mil viisil nad seda teevad seda me öelda ei oska. Seega, kui inkasso on Teid tuvastanud sõiduki omanikuna, siis saame omalt poolt lisada, et trahv on tehtud lXXXXX kinnistul parkimiskorraldusnõuete rikkumise eest.
Olen Teile varemalt ka selgitanud, et Teiega seotud andmeid AS-il Ühisteenused ei ole ja neid me seega inkassole edastanud ei ole. Meile on teada üksnes telefoni number, millelt on sõidukit parkima pandud AS-i Ühisteenused poolt opereeritavatel eraparkimisaladel ja üksnes ainult telefoninumber on ka inkassole edastatud. Telefoni numbri omanikku AS Ühisteenused ei tea.
Kuna AS Ühisteenused ei tegele võlgniku otsimisega, vaid kaasavad selleks inkassoettevõtte, siis me ei oska kommenteerida ega kuidagi öelda, kuidas on saanud inkasso ettevõte Teie isikuga seotud andmed, seda peate küsima nende käest, kuna võlanõue on loovutatud inkassole."
Ma siinkohal lahkaks selle teena ÜHISPEENIS-e kirjalõigu osas lahti:
"Meie ei oska öelda kas Teil on kokkupuude selle leppetrahviga või mitte, kuid kuna see oli tähtaegselt tasumata ja vaidlustatud ka trahvi ei oldud, siis edastasime leppetrahvi sissenõudmiseks inkassole, kes siis selgitab välja võlgniku, mil viisil nad seda teevad seda me öelda ei oska."
Nii- kuidas saab edastada mingile inkassole mingi nõude, kui selles pole subjekti? Lihtsalt lambist? Et otsige loll ja küsige temalt?
"Seega, kui inkasso on Teid tuvastanud sõiduki omanikuna, siis saame omalt poolt lisada, et trahv on tehtud lXXXXX kinnistul parkimiskorraldusnõuete rikkumise eest.
Olen Teile varemalt ka selgitanud, et Teiega seotud andmeid AS-il Ühisteenused ei ole ja neid me seega inkassole edastanud ei ole."
Nii- teist korda väudet korratakse- subjekti pole!
"Meile on teada üksnes telefoni number, millelt on sõidukit parkima pandud AS-i Ühisteenused poolt opereeritavatel eraparkimisaladel ja üksnes ainult telefoninumber on ka inkassole edastatud. Telefoni numbri omanikku AS Ühisteenused ei tea."
Nii- muide keelduti avaldamast numbrit, mida nagu edasi oli saadetud.
"Kuna AS Ühisteenused ei tegele võlgniku otsimisega, vaid kaasavad selleks inkassoettevõtte, siis me ei oska kommenteerida ega kuidagi öelda, kuidas on saanud inkasso ettevõte Teie isikuga seotud andmed, seda peate küsima nende käest, kuna võlanõue on loovutatud inkassole."
Nii- missugune nõue kellele esitati- kolmas kord ühes lõigus sama jutt.
Kui inimene poleks viimasel hetkel saanud teada temale esitatavast "võlanõudest" ja mina poleks kiirkorras alustanud tegevust, oleks EV seaduste järgi muutunud see jama väljanõutavaks.
Saate muidu aru, mis toimus?
Inimene pole omanud, pole kasutanud, pole seeski istunud sõidukis, mida ta on lausa valesti parkinud.
Inimesele ei avaldata ka salapärast telefoninumbrit, mille alusel keegi kusagil, keda ei avaldata, tunnistas asjassepuutumatu isiku suva sõiduki omanikuks.
Ja vaieldakse ohjeldamatult!
See kirjalõik on lõik novellimahus jaburdustest, mis saadeti Ühispeenise ja Creditreform nimelise ilgvärdasutuse poolt.
Kirjeldamatut jampsi kirjutati, sest püüti õngitsemist siiski õigustada.
Muide, mitte keegi ei vabandanud selle sõnniku pärast.
Sõiduk oli olemas, isegi pilt saadeti ja see sõiduk tõepoolest eksisteerib ka registris, AUDI on mark.
Aga seda inimest, kes nagu "võlanõude" sai- teda pole võimalik sellega seostada, sest ta nägi seda sõidukit esimest korda seoses selle jamaga ja sedagi pildilt. Tal pole mitte ühtegi AUDI-t olnudki.
Mis on selle asja puänt?
Kui kodanik oleks maha maganud vaidlustamise tähtaja või poleks üldse asjust teada saanud, siis oleks ta EV seaduste alusel 100% võlgnik asjas, millega temal pole mingit pistmist ja kohtutäitur võib temaga teha seda, mis pähe tuleb, nt arestida ta arve hetkel, kui ta on puhkusereisil ja kodanik ei saa üldse aru, mis toimub.

matches:
Kohus
kohus
kohus
kohus
kohus
§ 209


Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seaduse muutmise seadus
RT I 1995, 29, 357
08.03.1995 otsus nr 512
I. Õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seadusesse (RT I 1993, 30, 509; 1994, 8, 106; 51, 859; 54, 905) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahv 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 3. Vara võõrandamisaegse maksumuse tõendamine dokumentidega
Vara võõrandamisaegset maksumust võib tõendada dokumendiga, mis on välja antud mitte varem kui kolm aastat ja mitte hiljem kui kuus kuud õigusvastase võõrandamise hetkest arvates. Mitme näidatud ajavahemikul väljaantud dokumendi korral eelistatakse muudel võrdsetel asjaoludel dokumenti, mis on välja antud kõige lähemal vara õigusvastase võõrandamise hetkele.»
§ 2. Paragrahvi 4 1. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Kui ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse kohta puuduvad käesoleva seaduse §-s 3 nimetatud dokumendid, kuid on olemas dokumendid, mis kirjeldavad vara suurust, koosseisu ja kasutusotstarvet, määravad vara võõrandamisaegse maksumuse maavanema või kohaliku omavalitsuse poolt moodustatud kolmeliikmelised ekspertkomisjonid, mis on loodud Vabariigi Valitsuse nimetatud omavalitsusüksustes.»
§ 3. Paragrahvi 4 3. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(3) Ekspertkomisjon määrab ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse rahandusministri kehtestatud korras, lähtudes analoogilise vara võõrandamisaegsest maksumusest.»
«§ 41. Ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegse maksumuse määramine dokumentide puudumisel
Kui ehitiste, laevade ja tootmishoonete sisseseade võõrandamisaegset maksumust ei ole võimalik määrata käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud korras, määratakse vara võõrandamisaegne maksumus Vabariigi Valitsuse määratud summa ulatuses.»
§ 5. Paragrahv 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«§ 5. Vara võõrandamisaegse maksumuse määramine kohtu korras
Kui vara võõrandamisaegset maksumust ei ole võimalik määrata käesoleva seaduse §-s 4 sätestatud korras ja õigustatud subjekt ei ole nõus §-s 41 sätestatud kindlasummalise kompensatsiooniga, on tal õigus pöörduda vara võõrandamisaegse maksumuse kindlaksmääramiseks kohtusse.»
§ 6. Paragrahvi 7 1. lõiget täiendatakse 2. lausega järgmises sõnastuses:
«Välisvaluutas väljendatud vara võõrandamisaegne maksumus arvutatakse ümber 1940. aastal kehtinud kroonidesse rahandusministri poolt kehtestatud koefitsientide alusel.»
§ 7. Paragrahvi 8 esimene lause loetakse 1. lõikeks ja paragrahvi täiendatakse 2. lõikega järgmises sõnastuses:
«(2) Ida-Petserimaal ja Narva jõe tagusel Virumaal asuva õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamisnõude õiguse püsimise seaduses (RT I 1994, 51, 859) nimetatud vara maksumuse määramist korraldab ja vara kindlaksmääratud maksumuse kinnitab Ida-Petserimaa osas õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise Võru maakonnakomisjon ning Narva jõe taguse maa osas õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise Ida-Viru maakonnakomisjon.»
§ 8. Paragrahvi 13 1. lõige muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Aktsia või osatäht kompenseeritakse nominaalväärtuse ulatuses vastavalt käesoleva seaduse §-dele 7 ja 14.»
§ 9. Paragrahvi 14 1. lõike teises lauses asendatakse sõna «dividende» sõnaga «intresse».
§ 10. Paragrahvi 15 täiendatakse 3. ja 4. lõikega järgmises sõnastuses:
«(3) Järelevalvet vara maksumuse ja kompensatsiooni määramise üle teostavad maavanem vastavalt maakonna valitsemiskorralduse seadusele (RT I 1993, 51, 696; 1994, 28, 424; 84, 1475) ja rahandusminister.
(4) Vara kompenseerimisega seotud kulud kaetakse analoogselt §-s 9 sätestatuga.»
§ 11. Paragrahvi 16 esimene lause loetakse 1. lõikeks ning paragrahvi täiendatakse 2. lõikega järgmises sõnastuses:
«(2) Vabariigi Valitsusel on õigus anda käesoleva seaduse rakendamiseks õigusakte.»
§ 12. Paragrahvi 4 2. lõikest, § 8 1. lõikest, §-st 9 ja § 15 1. lõikest jäetakse välja sõna «alevi-».
II. § 13. Käesoleva seaduse §-s 8 sätestatud täpsustusest tulenevalt on õigustatud subjektidel, kellele kompensatsioon aktsiate või osatähtede eest ei olnud määratud õigusvastaselt võõrandatud vara maksumuse määramise ja kompenseerimise seaduse § 7 1. lõike kohaselt, õigus taotleda kompensatsiooni määranud organilt selle ümberarvestamist.