text:
Milline on mõistlik hüvitis konkurentsipiirangu eest? - Raamatupidaja
Milline on mõistlik hüvitis konkurentsipiirangu eest?
18. jaanuar 2013 18:17
Lugeja küsis: Millistest kriteeriumitest lähtuvalt peaks hindama konkurentsipiirangu eest makstava tasu mõistlikkust?
Tänapäeval on töölepingutes väga laialt levinud konkurentsipiirangu kokkulepped, millega kitsendatakse töötaja õigusi töökohavalikul peale töölepingu lõppemist teatud ajaperioodi vältel (vt täpsemalt ka töölepingu seadus § 23 lg 1; edaspidi TLS). Konkurentsipiirangu kokkulepped kehtivad aga ainult juhul kui nende sõlmimisel on järgitud seaduse nõudeid (TLS §23, 24). Kuna seadusandja pole määratlenud mõistliku tasu suurust ega selle arvutamise põhimõtteid, siis põhjustab praktikas endiselt palju vaidlusi konkurentsipiirangu järgimise eest makstava tasu suurus ja piirangu kehtivus.
Konkurentsipiirangu kokkuleppe kehtivuse üheks eelduseks on, et tööandja peab töötajale piirangu järgimise eest pärast töölepingu lõppemist igakuist mõistlikku hüvitist maksma (TLS § 24 lg 3). Oluline on märkida, et tööandjal tekib tasu maksmise kohustus isegi siis kui konkurentsipiirangu kokkulepe ei vasta TLS § 24 lg 1 nõuetele, kuid töötaja on seda siiski järginud (vt ka TLS § 24 lg 2). Näiteks ei saa tööandja keelduda tasu maksmisest viidates selle ebamõistlikkusele kui töötaja on tegelikult konkurentsipiirangut järginud.
Riigikohus on konkurentsipiirangu eest makstava hüvitise suurust analüüsides leidnud, et tegemist on Eesti Vabariigi Põhiseaduse (edaspidi PS) § 29 lõikest 1 tuleneva põhiõiguse riivega, mille eest tuleb isikule õiglast kompensatsiooni maksta korvamaks töökohavaliku piirangud. Seega tuleb konkurentsipiirangu kokkuleppe järgimise eest makstava mõistliku hüvitise määramisel analüüsida eelkõige piirangu ulatust (nii geograafilist kui ka ajalist) ja intensiivsust (nt, kas see keelab töötamise ainult otseste konkurentide juures või keelab töötamise juhtival ametikohal või igasuguse konkurentsi osutamise jne). Üldistades võib väita, et paljud vaidlused puhkevad just seetõttu, et töötaja on rikkunud konkurentsipiirangut kuna selle järgimise eest makstav tasu on niivõrd väike ehk töötajal puudub motivatsioon kokkuleppe täitmiseks.
TLS-i väljatöötamisel pakuti, et õiglase hüvitise määraks peaks olema u 60 % töötaja palgast, kuid seadusandja ei pidanud otstarbekaks hüvitise suuruse numbrilist määratlemist. Selline lähenemine on ka arusaadav, sest tasu kindlaks määramine muudaks regulatsiooni liialt jäigaks ja pigem soodustaks ulatuslike ja pikaajaliste konkurentsipiirangute kasutamist. Arvestades, et paljudes ettevõtetes on konkurentsipiirangud tavalised (nt pangandussektor) suurendaks eelviidatud nõue märkimisväärselt ettevõtete tööjõukulusid, mis võiks omakorda seada surve alla töötajate palgad. Kuna seadusandja pole määranud arvutusmudelit ega konkreetset numbrilist väärtust saab mõistliku tasu hindamisel lähtuda eelkõige kohtupraktikas väljendatud seisukohtadest ja põhimõtetest.
Riigikohus analüüsis töötajale makstud eritasu suurust olukorras, kus töötaja kuu sissetulek oli 52 200 krooni (palk 40 200 krooni ja töötajale makstav eritasu 12 000 krooni) ning leidis, et sellist tasu ei saa pidada õiglaseks (vt RK 3-2-1-39-11). Riigikohtu hinnangul ei olnud eelnimetatud hüvitis piisav kompenseerimaks ulatuslikust konkurentsipiirangust ja lojaalsuskohustusest tingitud valikuvabaduste kitsendamist kahe aasta kestel peale töölepingu lõppu (leping oli sõlmitud 2007. aastal TLS regulatsiooni alusel, milles polnud ühe aasta piirmäära nõuet sätestatud). Seega on Riigikohus leidnud, et ulatusliku konkurentsikeelu ja lojaalsuskohustuse puhul ei ole ka töötaja palgast ca 30% moodustav eritasu õiglane ja tuvastas kokkuleppe tühisuse. Samas puudub endiselt ühene arusaam sellest, millist tasu tuleks käsitleda mõistlikuna.
Töötajale makstava tasu suuruse määramisel võiks lisaks kõigele eeltoodule arvestada töötajale reaalselt tekkida võivat rahalist kahju ehk sisuliselt peaks tööandja kompenseerima töötajale võimaliku sissetuleku vähenemise terve piirangu kehtivuse aja jooksul. Tööandjal oleks enda riskide maandamise huvides mõistlik kaaluda eritasu suurust ja pigem maksta töötajale natuke rohkem kui vähem, sest tööandja huvi on suunatud eelkõige sellele, et töötaja ka reaalselt piirangut järgiks. Vaatamata sellele, et puudub kindel arvutusmetoodika saab Riigikohtu praktika ja seisukohtade pinnalt järeldada, et konkurentsipiirangu eest makstav eritasu peab moodustama märkimisväärse osa töötaja palgast ning pakkuma õiglast kompensatsiooni töötaja valikuvabaduste kitsendamise eest.
URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2013/01/18/milline-on-moistlik-huvitis-konkurentsipiirangu-eest

matches:
§ 23
§23
§ 24
§ 24
§ 24
Riigikohus
§ 29
Riigikohus
Riigikohus


Kaitseväelase teenistusülesannete täitmise tõttu hukkumise või töövõimetuks jäämise korral antava ühekordse hüvitise maksmiseks taotluste esitamise, hüvitise määramise ja väljamaksmise kord – Riigi Teataja
Kaitseväelase teenistusülesannete täitmise tõttu hukkumise või töövõimetuks jäämise korral antava ühekordse hüvitise maksmiseks taotluste esitamise, hüvitise määramise ja väljamaksmise kord
Kaitseväelase teenistusülesannete täitmise tõttu hukkumise või töövõimetuks jäämise korral antava ühekordse hüvitise maksmiseks taotluste esitamise, hüvitise määramise ja väljamaksmise kord - sisukord
§ 2 Hüvitise maksmine
§ 3 Hüvitise taotlemine
§ 4 Ülema kohustused
§ 6 Otsus hüvitise maksmise kohta ja hüvitissumma arvutamine mitme õigustatud isiku puhul
[RT I 2010, 34, 185 - jõust. 25.06.2010]
Vastu võetud 16.08.2007 nr 208
RT I 2007, 50, 347
17.07.2008 RT I 2008, 35, 216 26.07.2008
17.06.2010 RT I 2010, 34, 185 25.06.2010[läbivalt asendatud sõna «toetus» sõnaga «hüvitis»]
Määrus kehtestatakse «Kaitseväeteenistuse seaduse» § 164 lõike 5 alusel.
(1) Määrus reguleerib kaitseväelase teenistusülesannete täitmise tõttu hukkumise või töövõimetuks jäämise korral asjaomase ministri käskkirja alusel antava ühekordse hüvitise (edaspidi hüvitis) maksmiseks taotluste esitamise, hüvitise määramise ja väljamaksmise korda.
(2) Määruses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse «Haldusmenetluse seaduse» sätteid, arvestades «Kaitseväeteenistuse seadusest» tulenevaid erisusi.
§ 2. Hüvitise maksmine
(1) Hüvitist makstakse asjaomase ministri käskkirja alusel selle ministeeriumi eelarvest, kelle valitsemisalas asub kaitseväelase teenistuskoht.
(2) Kaadrikaitseväelasele, kelle teenistuskoht asub rahvusvahelise kaitseorganisatsiooni struktuuriüksuses, rahvusvahelises sõjaväelises õppeasutuses või üksuses või välisriigi sõjalises õppeasutuses, makstakse asjaomase ministri käskkirja alusel hüvitist selle ministeeriumi eelarvest, kelle valitsemisalast kaadrikaitseväelane sinna lähetati.
(1) Kaitseväelase hukkumise või püsiva töövõimetuse tuvastamise korral esitab isik, kellel on õigus hüvitist saada, kaitseväelase teenistust korraldavale ülemale (edaspidi ülem) kaitseväelase teenistussuhte lõppemise või töövõime kaotuse tuvastamise otsuse tegemise päevast kuue kuu jooksul:
2) dokumendi alkohoolse, narkootilise või psühhotroopse joobe tuvastamise kohta, kui on tehtud joobeseisundi kontroll;
3) raviasutuse dokumendid, mis kajastavad vigastuse või haiguse ravi kulgu;
4) püsiva töövõimetuse tuvastamise otsuse;
5) kaitseväelase hukkumise korral dokumendid, mis tõendavad, et isikul on õigus saada hüvitist.
(2) Kaitseväelase ajutise töövõimetuse korral esitab isik, kellel on õigus hüvitist saada, tööst vabastamise 31. päevast kuni kuue kuu möödumiseni teenistuskohustuste täitmisele asumise päevast pärast ajutise töövõime kaotuse lõppu:
1) lõike 1 punktides 1, 2 ja 3 nimetatud dokumendid;
2) töövõime ajutist kaotust tõendava dokumendi;
3) kaitseväe arstliku komisjoni otsuse kehavigastuse ja teenistusülesannete täitmise vahelise põhjusliku seose kohta.
[RT I 2008, 35, 216 - jõust. 26.07.2008]
§ 4. Ülema kohustused
(1) Ülem informeerib temale teadaolevaid õigustatud isikuid ühekordse hüvitise saamise õigusest alates vastava õiguse tekkimisest.
(2) Ülem kontrollib, kas kõik vajalikud §-s 3 nimetatud dokumendid on esitatud. Kui kõiki vajalikke dokumente ei ole esitatud või dokumendid on vormistatud puudulikult, siis teavitab ülem sellest taotluse esitajat kirjalikult. Puuduste kõrvaldamiseks määrab ülem kuni 14 kalendripäeva pikkuse tähtaja.
(3) Ülem koostab oma kirjaliku seisukoha taotluse põhjendatuse kohta.
(4) Ülem lisab §-s 3 nimetatud dokumentidele:
1) teenistusliku juurdluse kokkuvõtte või muud vigastuse või haiguse tekkimise asjaolusid iseloomustavad dokumendid;
2) ärakirja kaitseväelase teenistuskäiku kajastavast dokumendist;
3) muud dokumendid, mis tõendavad taotluses esitatud asjaolusid või lükkavad need ümber;
4) oma kirjaliku seisukoha taotluse põhjendatuse kohta.
(5) Ülem esitab §-s 3 ja käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud dokumendid hüvitise maksmise otsustamiseks asjaomasele ministeeriumile 7 kalendripäeva jooksul nõuetekohaselt esitatud dokumentide laekumise päevast arvates.
(6) Kui kaitseväelase teenistust korraldab «Kaitseväeteenistuse seaduse» § 18 lõike 3 alusel minister, siis täidab määruses sätestatud ülema kohustusi asjaomase ministri määratud taotlusi läbivaatav struktuuriüksus.
(1) Taotluse vaatab läbi asjaomase ministri määratud struktuuriüksus, kontrollides esitatud taotluse põhjendatust ja vastavust õigusaktidele ning nõudes vajaduse korral lisainformatsiooni.
(2) Kui dokumendid on vormistatud puudulikult või mõni §-s 3 või § 4 lõikes 4 nimetatud dokumentidest puudub, teatatakse sellest dokumendid esitanud ülemale või taotluse esitajale ning määratakse kuni 14 kalendripäeva pikkune tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks.
§ 6. Otsus hüvitise maksmise kohta ja hüvitissumma arvutamine mitme õigustatud isiku puhul
(1) Otsus hüvitise maksmise kohta tehakse 40 kalendripäeva jooksul, arvates nõuetekohaselt esitatud dokumentide asjaomasele ministeeriumile laekumise päevast.
(2) Kui kaitseväelase hukkumise korral teenistusülesannete täitmise tõttu on olemas mitu isikut, kellel on õigus hüvitist saada, kuid nad ei ole taotlust esitanud või ei ole kõik need isikud teada ja taotluse esitamise tähtaeg ei ole veel möödunud, siis tehakse otsus hüvitise osalise maksmise kohta.
(3) Hüvitise osalise maksmise otsuse kohaselt makstakse taotluse esitanud isikutele kokku esialgu hüvitist Statistikaameti poolt avaldatud viimase kuukeskmise brutopalga 20-kordses ulatuses.
(4) Taotluse esitamiseks ettenähtud tähtaja lõppemisel tehakse lõplik otsus hüvitise maksmise kohta, mille alusel makstakse taotluse esitanud isikutele välja ülejäänud osa hüvitisest.
(5) Kui seoses kaitseväelase hukkumisega taotleb hüvitist mitu õigustatud isikut, jagatakse hüvitissumma nende vahel võrdselt.
(1) Hüvitise maksab välja asjaomase ministri poolt määratud struktuuriüksus.
(2) Hüvitis kantakse hüvitise saamiseks õigustatud isiku poolt taotluses näidatud kontole.


§ 2 Konkursiteade
§ 3 Dokumentide esitamine
§ 4 Konkursikomisjoni moodustamine
§ 5 Komisjoni töökord
§ 7 Töölepingu sõlmimine
RT IV, 23.12.2016, 49
Vastu võetud 20.12.2016 nr 2
Määrus kehtestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 71 lõike 6, koolieelse lasteasutuse seaduse § 21 lõike 5 ja huvikooli seaduse § 15 lõike 1 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Kehtna valla haridusasutuse direktori (edaspidi direktor) vaba ametikoha täitmiseks avaliku konkursi (edaspidi konkurss) läbiviimise kord.
(2) Konkurss kuulutatakse välja direktori vaba ametikoha täitmiseks vallavanema käskkirja alusel.
(3) Käesolevat korda rakendatakse teiste vallaasutuste juhtide vabade ametikohtade täitmiseks korraldatava konkursi korral.
§ 2. Konkursiteade
(1) Konkursi väljakuulutamise kohta avaldatakse teade vähemalt ühes üleriigilises päevalehes või ühes internetipõhises töökuulutuse portaalis ja Kehtna valla veebilehel arvestusega, et konkursil osalejal (edaspidi kandidaat) oleks alates konkursi ajalehes avaldamise päevast avalduse esitamiseks aega vähemalt viisteist kalendripäeva.
(2) Konkursiteade peab sisaldama andmeid:
1) asutuse nimi ja aadress;
§ 3. Dokumentide esitamine
(1) Kandidaat peab Kehtna Vallavalitsusele (edaspidi vallavalitsus) esitama konkursiteates nõutud dokumendid. Esitatud dokumendid registreeritakse vastavalt asjaajamiskorrale ning dokumente ei avalikustata.
(2) Konkursil saavad osaleda isikud, kelle dokumendid laekuvad esitamise tähtpäevaks või mille postitamise kuupäev on esitamise tähtpäev.
§ 4. Konkursikomisjoni moodustamine
(1) Konkursi läbiviimiseks moodustab vallavalitsus viieliikmelise ajutise konkursikomisjoni (edaspidi komisjon). Komisjoni liikmed valivad komisjoni esimehe.
(2) Komisjon moodustatakse hiljemalt konkursiteates märgitud avalduste esitamise tähtpäevaks. Komisjoni volitused kestavad konkursi alusel valitud isikuga töölepingu sõlmimise päevani.
§ 5. Komisjoni töökord
(1) Komisjoni töövormiks on kinnine koosolek. Komisjoni koosoleku kutsub kokku ja koosolekut juhib komisjoni esimees.
(2) Komisjon on otsustusvõimeline, kui komisjoni koosolekust võtavad osa üle poole komisjoni liikmetest, sh komisjoni esimees.
(3) Kandidaatide osalemiseks komisjoni koosolekul saadab komisjon kandidaadile kutse.
(4) Komisjoni koosolekud protokollitakse. Protokolli koostamise ja komisjoni asjaajamise tagab vallavalitsuse kantselei.
(5) Protokollile kirjutavad alla komisjoni esimees ja protokollija.
(1) Konkursi läbiviimisel komisjon:
1) tutvub esitatud dokumentidega;
2) määrab kindlaks kandidaatide hindamisvoorud ja kriteeriumid (dokumendivoor, vestlusvoor jm);
3) tunnistab kandidaadi vastavaks ja lubab järgmisse vooru;
4) tunnistab kandidaadi mittevastavaks;
5) viib läbi vestlusvooru.
(2) Kandidaadil on õigus:
1) saada komisjoni liikmetelt täiendavat teavet ja selgitusi konkursi tingimuste kohta;
2) anda komisjonile enda kohta selgitusi;
3) loobuda kandideerimisest konkursi igas etapis.
(3) Ametikohale vastavaks tunnistatud kandidaatide hulgast valitakse salajasel hääletamisel ametikoha kandidaat. Ametikoha kandidaadi ametisse kinnitamise kohta teeb komisjon vallavalitsusele ettepaneku.
(4) Kui kaks edukamat kandidaati saavad võrdsel arvul hääli, viiakse nende vahel läbi kordushääletamine. Kui kordushääletamisel ei kogu ükski kandidaat vajalikku arvu hääli, esitatakse vallavalitsusele mõlemad kandidaadid. Kui komisjoni enamuse hinnangul ei ole enim hääli saanud kandidaat piisavalt hea täidetavale ametikohale, siis loobub komisjon kandidaadi esitamisest.
(5) Kui konkursil osalemiseks ei esitatud ühtegi avaldust või kui ükski kandidaat ei vasta konkursitingimustes esitatud nõuetele või muudel kaalukatel põhjustel kuulutab vallavanem komisjoni ettepanekul konkursi luhtunuks ning kuulutab välja uue konkursi.
(6) Konkursi lõpptulemustest teavitatakse kirjalikult konkursi võitnud isikut ja valituks mitteosutunud kandidaate otsuse tegemise päevale järgneva 14 kalendripäeva jooksul.
(7) Kõik käesoleva korraga sätestamata menetlusküsimused lahendab komisjon.
§ 7. Töölepingu sõlmimine
(1) Direktori kinnitab ametisse komisjoni ettepanekul vallavalitsus korraldusega. Vallavalitsus jätab komisjoni poolt esitatud kandidaadi ametisse kinnitamata, kui kandidaat ei vasta ametikohale esitatud nõuetele või kui komisjon on rikkunud käesolevat korda või muudel kaalukatel põhjustel.
(2) Edukaks tunnistatud kandidaadiga sõlmib vallavalitsuse korralduse alusel töölepingu vallavanem.
(3) Konkursi võitnud kandidaadi loobumise korral töölepingu sõlmimisest otsustab vallavalitsus komisjoni ettepanekul, kas kinnitada ametisse paremuselt järgmine samal konkursil osalenud kandidaat tema nõusolekul või korraldada uus konkurss.
(4) Konkursi ebaõnnestumisel võib vallavalitsus määrata vallavanema ettepanekul direktori kohusetäitjaks nõuetele vastava isiku kuni üheks õppeaastaks, mille järel kuulutatakse välja uus konkurss.
Määrus jõustub 5. jaanuaril 2017. a.


RDR-i tasuta DLC "Myths & Mavericks" ilmub septembris
Eelnevalt avalikustatud Red Dead Redemption'i tasuta DLC ilmub septembris ning kannab nime "Myths & Mavericks".
Uus DLC sisaldab nii fännide poolt soovitud uusi multiplayer'i tegelasi kui ka uusi asukohti Deathmatch'i, Grab the Bag'i, Gang match'i ja teistelegi multiplayer'i mängudele.
Kirjutas j2mm, neljapäeval 28. juulil 2011 01:08
Mafia II Special Edition'i PC loos lõppenud!
Palju õnne võitjale ning täname kõiki osalemast!
Viide: Facebook'i loosibänner
Kirjutas j2mm, esmaspäeval 18. juulil 2011 02:13
Rockstar Leeds töötab järjekordse DS-tiitli kallal?
SystemLink leidis huvitava CV endiselt Rockstar Leeds'i töötajalt, kus on NDS, PSP ja iPhone'i GTA: Chinatown Wars'i ning L.A. Noire'i PS3-e versiooni vahel ära märgitud ka "avalikustamata DS-tiitel 3D ja avatud maailmaga".
Kuna Leeds töötab hetkel L.A. Noire'i PC-versiooni kallal, võime momendil ainult oletada, kas jutuks olev tiitel on veel tegemises ning kas see on tegemises ainult Nintendo DS-ile või ka värskelt avalikustatud PS Vita'le.
Viide: RockstarWatch
Kirjutas j2mm, reedel 15. juulil 2011 16:01
Grand Theft Auto evolutsioon
Üha uuemate spekulatsioonidega järgmise Grand Theft Auto valdkonnas, on CarInsurance.org valmistanud GTA ajatabeli, mis jagab informatsiooni alates esimesest Grand Theft Auto-st kuni IV ja selle lisadeni välja, pakkudes ka huvitavaid fakte, milles ülimenukat videomänguseeriat süüdistatud on:
Research and design from Car Insurance Site
Kirjutas j2mm, teisipäeval 12. juulil 2011 14:17
OXM: "GTA V" hiljem sel suvel?
Ametlik Xbox'i ajakiri, Official Xbox Magazine, poetas oma viimases numbris sõnakese uuest GTA-st:
Time's up, says The Ball. Expect Grand Theft Auto V to be announced later this summer.
Rockstar on viimasel ajal trendiks võtnud mitte osaleda suurematel mängumessidel, nii nagu nad on seda teinud viimase kahe E3-ga, kuid sel suvel on mängumaailmas veel ees GamesCom (17-21 august), Penny Aracade Expo (26-28 august) ja Rockstar North'ile ligedam Eurogamer Expo (22-25 september).
GTA IV ilmumisest on möödunud juba üle kolme aasta, mis peaks reaalselt olema piisav aeg uue Grand Theft Auto valmistamiseks, kuna San Andreas'e ja IV ilmumise vahele jäänud aeg oli kolm ja pool aastat (arvestades ka, et hüpe San Andreases'e mootorilt uuestisündinud Liberty City'sse oli kindlasti suurem, kui valmistada uus mäng juba omaks võetud mootoril).
Tänud kasutajale m2giorav uudise vihje eest, teema arutelu meie foorumis.
Kirjutas j2mm, esmaspäeval 11. juulil 2011 21:07
LA Noire'i "Reefer Madness" DLC treiler
"Reefer Madness" Vice Case on saadaval alates 12. juulist nii Xbox Live'ist kui PlayStation Network'ist.
Kirjutas j2mm, reedel 08. juulil 2011 01:36
RDR 4XP nädalavahetus
Ameerika iseseisvuspäeva auks korraldab Rockstar Games oma metsikus läänes quadruple, ehk neljakordse XP nädalavahetuse.
4-kordne XP kestab alates tänasest 4. juulini välja.
Rockstar mainis lisaks veel ka oma twitter'i konto vahendusel, et täpsem informatsioon varasemalt väljakuulutatud uue tasuta DLC kohta ilmub lähinädalate jooksul.
Kirjutas j2mm, reedel 01. juulil 2011 04:20
LA Noire ilmub PC-le sel sügisel!
Tähelepanu kõik PC omanikest L.A. Noire'i huvilised, enam ei pea te kaua ootama, kuna kõrgelt hinnatud detektiivitriller ilmub sel sügisel ka PC platvormile!
Täpsem informatsioon PC ilmumiskuupäeva osas peatselt tulekul!
Algselt arendatud küll Team Bondi poolt, avardab Rockstar Leeds mängu platvormi ka laiemale mängijaskonnale.
Rockstar Games on L.A. Noire'i PC versioonile kinnitanud ka 3D kasutuselevõtu.
Kirjutas j2mm, neljapäeval 23. juunil 2011 21:21
LA Noire'i "Nicholson Electroplating" DLC treiler
"Nicholson Electroplating" DLC tulekahjude juhtum on saadaval 21. juunist Playstation Network'ist ja Xbox Live Marketplace'ist.
Kirjutas j2mm, neljapäeval 16. juunil 2011 22:11
Agent ei ole enam PS3-eksklusiiv?
Geoff Keighley'l avanes tänavusel E3-l võimalus maha istuda Jack Tretton'i, Sony Computer Entertainment America presidendiga, ning üheks tema poolt esitatud küsimuseks oli, kas Rockstar Games'i Agent on veel tegemisel ning kas see on siiani PS3-eksklusiiv.
Tretton ei maininud sõnakestki PS3-eksklusiivsusest või selle olematusest, lisades ainult et neil on väga hea meel PS3-e pakkumise üle.
Jack Tretton: It's probably a better question for the Rockstar guys but Agent is in development. We still have every intention of working together.
Geoff Keighley: Still exclusive to PS3 though?
Jack Tretton: I'm not sure where we're going to end up on that. Again, that's probably a better question for Rockstar but I think we'll be very pleased with the PS3 offering when it comes to market.
Kirjutas j2mm, neljapäeval 09. juunil 2011 21:35
Lehekülg 15 / 41


text:
12. oktoober 2016(*)
Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Määrus (EÜ) nr 44/2001 – Artikli 6 punkt 3 – Mõiste „vastuhagi“ – Alusetul rikastumisel põhinev nõue – Tühistatud lahendi alusel maksmisele kuuluva summa tasumine – Ajaline kohaldamine
Kohtuasjas C‑185/15,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Vrhovno sodišče (ülemkohus, Sloveenia) 15. jaanuari 2015. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. aprillil 2015, menetluses
– F&S Leasing GmbH, esindajad: odvetnik M. Rihtar ja odvetnik B. Potočan,
– Sloveenia valitsus, esindaja: T. Mihelič Žitko,
– Hispaania valitsus, esindaja: M. J. García‑Valdecasas Dorrego,
– Euroopa Komisjon, esindajad: M. Wilderspin ja M. Žebre,
1 Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 punkti 1, artikli 6 punkti 3 ja artikli 15 lõiget 1.
2 Taotlus on esitatud Marjan Kostanjeveci, kelle elukoht on Sloveenias, ja F&S Leasing GmbH (edaspidi „F&S“), kelle asukoht on Austrias, vahelises vaidluses seoses liisingulepingu täitmata jätmisega.
3 Määruse nr 44/2001 põhjendusest 2 nähtuvalt on määruse eesmärk siseturu häireteta toimimise huvides kehtestada „sätted, millega ühtlustataks eeskirjad kohtualluvuse konflikti kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ning lihtsustataks vorminõudeid, et käesoleva määrusega seotud liikmesriikide kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine oleks kiire ja lihtne“.
(15) Harmoonilise kohtumõistmise huvides tuleb samaaegsete menetluste võimalust võimalikult vähendada ja tagada, et kahes liikmesriigis ei tehta vastuolulisi kohtuotsuseid. [...]“.
5 Kõnealuse määrusega kehtestatud kohtualluvuse eeskirjad sisalduvad määruse II peatükis. See peatükk hõlmab muu hulgas 1., 2. ja 4. jagu, mille pealkirjad on vastavalt „Üldsätted“, „Kohtualluvus erandjuhtudel“ ja „Kohtualluvus tarbijalepingute puhul“.
6 Määruse nr 44/2001 artikli 2 lõige 1, mis kuulub selle peatüki 1. jakku, on sõnastatud järgmiselt:
7 Määruse artikli 3 lõikes 1, mis asub samuti selles jaos, on sätestatud:
„Isikuid, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, saab teise liikmesriigi kohtusse kaevata üksnes käesoleva peatüki 2.–7. jaos sätestatud korras.“
8 Määruse artikkel 5, mis on esitatud sama peatüki 2. jaos, näeb ette:
1) a) lepingutega seotud asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita lepingus asjaomane kohustus;
9 Vastavalt määruse artikli 6 punktile 3, mis samuti asub 2. jaos, võib isiku, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, kaevata ka „vastuhagi puhul, mille aluseks on sama leping või samad asjaolud, mis põhihagi puhul, põhihagi menetlevasse kohtusse“.
10 Määruse nr 44/2001 artikli 15 lõike 1 punktis c, mis asub II peatüki 4. jaos, on ette nähtud:
c) kõigil ülejäänud juhtudel lepinguga, mis on sõlmitud isikuga, kes tegeleb tarbija alalise elukoha liikmesriigis kutse- või äritegevusega või kelle selline tegevus on mis tahes vahenditega suunatud nimetatud liikmesriiki või mitme liikmesriigi hulgas ka nimetatud liikmesriiki, ning kui leping kuulub sellise tegevuse raamesse.“
11 Määruse artiklis 16 on sätestatud:
12 Määruse artikkel 30 on sõnastatud järgmiselt:
1) kuupäeval, mil kohtule esitatakse menetluse algatamist käsitlev dokument või võrdväärne dokument, tingimusel et hageja astub pärast seda vajalikud sammud, et dokumendid kostjale kätte toimetada; või
2) kui dokument tuleb kätte toimetada enne kohtule esitamist, ajal, mil kättetoimetamise eest vastutav asutus selle kätte saab, tingimusel et hageja teeb pärast seda vajaliku, et dokument kohtule esitada.“
13 Määruse VI peatükis asuv artikkel 66 „Üleminekusätted“ näeb ette:
„1. Käesoleva määruse sätteid kohaldatakse üksnes kohtumenetluste suhtes, mis on algatatud pärast määruse jõustumist, ning dokumentide suhtes, mis on ametlikult koostatud või ametlike dokumentidena registreeritud pärast määruse jõustumist.
b) kõigil muudel juhtudel, kui kohtualluvuse aluseks olid sätted, mis olid kooskõlas kas II peatüki või otsuse teinud liikmesriigi ja taotlusesaaja liikmesriigi vahel sõlmitud konventsiooniga, mis oli menetluse algatamise hetkel kehtiv.“
14 Zakon o pravdnem postopku (tsiviilkohtumenetluse seadustik) artikkel 183, mis käsitleb vastuhagi, näeb ette:
„Kostja võib kuni põhikohtuasja menetlemise lõpuni esitada samale kohtule vastuhagi:
1) kui vastuhagi on põhihagiga seotud või
2) kui põhihagi ja vastuhagi ei ole vastuolulised või
3) kui vastuhagi nõuab niisuguse õiguse või õigussuhte tuvastamist, mille olemasolu või puudumine mõjutab täielikult või osaliselt otsust põhihagi kohta.
Vastuhagi ei saa esitada, kui vastuhagi on sisuliselt lahendama pädev muu kohus või kui vastuhagi lahendamiseks on ette nähtud muud liiki menetlus.
Vastuhagi võib esitada ka juhul, kui selle peab lahendama sama kohus muus koosseisus.“
15 F&S, kelle asukoht on Austrias, sõlmis 14. jaanuaril 1994 M. Kostanjeveciga liisingulepingu. Kuna lepingu alusel tasumisele kuuluvaid liisingumakseid ei tasutud, nõudis F&S temalt 26. oktoobril 1995 16 692,22 euro suuruse summa tasumist, kusjuures selle täitmise taotluse aluseks oli tõendatud dokument. Vastavalt siseriiklikele õigusnormidele algatati Okrožno sodišče v Ptuju’s (Ptuj esimese astme kohus, Sloveenia) menetlus selle täitmistaotluse peale M. Kostanjeveci esitatud vastuväite alusel ja täitmistaotluse alusel.
16 Viimati nimetatud kohus mõistis 28. aprilli 2004. aasta otsusega M. Kostanjevecilt välja 16 692,22 euro suuruse summa koos lepingujärgse intressi ja menetluskuludega.
17 Višje sodišče v Mariboru (Maribori apellatsioonikohus, Sloveenia) 11. aprilli 2006. aasta kohtuotsusega, millega jäeti M. Kostanjeveci apellatsioonkaebus rahuldamata, esimese astme kohtu 28. aprilli 2004. aasta otsus jõustus ja muutus täitmisele pööratavaks.
18 M. Kostanjevec esitas selle kohtuotsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule Vrhovno sodišče (ülemkohus, Sloveenia) teistmisavalduse. Enne kui see kohus avalduse kohta otsuse tegi, sõlmisid F&S ja M. Kostanjevec 31. juulil 2006 kohtuvälise kokkuleppe, millega nad leppisid kokku, et viimane tasub hiljemalt 30. augustil 2006 põhisumma ehk 16 692,22 eurot ning menetlus- ja täitmiskulud.
19 Eelotsusetaotluse esitanud kohus tühistas 9. juuli 2008. aasta määrusega Okrožno sodišče v Ptuju (Ptuj esimese astme kohus) 28. aprilli 2004. aasta otsuse ja Višje sodišče v Mariboru (Maribori apellatsioonikohus) 11. aprilli 2006. aasta otsuse ning saatis kohtuasja esimese astme kohtusse tagasi uueks arutamiseks.
20 Pärast tagasisaatmist esitas M. Kostanjevec Okrožno sodišče v Ptujule (Ptuj esimese astme kohus) vastuhagi, milles nõudis F&Silt 18 678,45 euro suuruse summa tagasimaksmist, mis vastab selle äriühinguga 31. juulil 2006 sõlmitud kokkuleppe alusel 30. augustil 2006 makstud summale, koos viivisega.
21 Asja uuesti arutades jättis Okrožno sodišče v Ptuju (Ptuj esimese astme kohus) 4. novembri 2009. aasta otsusega F&Si maksenõue rahuldamata ja rahuldas M. Kostanjeveci vastuhagi, kuna viimane ei olnud saanud liisingulepingu esemeks olevat asja, mistõttu F&S ei olnud täitnud oma lepingujärgset kohustust asi üle anda.
22 F&S esitas selle otsuse peale apellatsioonkaebuse Višje sodišče v Mariborule (Maribori apellatsioonikohus), kes 31. märtsi 2010. aasta otsuses leidis, et M. Kostanjeveci vastuhagi oli vastuvõetamatu, kuna „hagid on vastastikku nii seotud, et välistavad teineteist“. Kohus asus siiski seisukohale, et Sloveenia kohtud on määruse nr 44/2001 artikli 15 lõike 1 punkti b alusel pädevad.
23 Viimase kohtuotsuse kohta, mille alusel esimese astme kohtuotsus jõustus, esitati eelotsusetaotluse esitanud kohtule teistmisavaldus küsimuses, kas Sloveenia kohtud on pädevad vastuhagi lahendama. F&S leiab, et vastuhagi esitamise tingimused ei ole täidetud ja täidetud ei ole ka tarbijalepingutega seotud vaidlusi käsitlevate sätete kohaldamise tingimused, sest põhikohtuasja vaidluse aluseks ei ole liisinguleping või tarbijaleping, vaid selle ese on alusetul rikastumisel põhinev nõue.
24 Neil asjaoludel otsustas Vrhovno sodišče (ülemkohus) menetluse peatada ja esitada järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas mõistet „vastuhagi“ määruse nr 44/2001 artikli 6 punkti 3 tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka nõuet, mis on esitatud vastavalt siseriiklikule õigusele vastuhagina pärast seda, kui kostja põhihagi alusel algatatud menetluses tehtud jõustunud ja täitmisele pööratav kohtuotsus teistmismenetluses tühistati ja kohtuasi saadeti esimese astme kohtule uueks arutamiseks, kuid hageja nõuab alusetu rikastumise nõudel põhinevas vastuhagis selle summa tagastamist, mille ta oli kohustatud maksma tühistatud kohtuotsuse alusel, mis tehti kostja põhihagi alusel algatatud menetluses?
2. Kas määruse nr 44/2001 artikli 15 lõikes 1 sätestatud mõistet „küsimused, mis on seotud lepinguga, mille tarbija on sõlminud“, tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka olukorda, kus tarbija esitab oma hagi, milles ta tugineb alusetust rikastumisest tulenevale nõudele, siseriikliku õiguse tähenduses vastuhagina, mis on seotud põhihagiga, mis puudutab määruse nr 44/2001 nimetatud sätte kohaselt siiski tarbijalepinguga seotud vaidlust, ning milles hageja – tarbija – nõuab selle summa tagastamist, mille ta oli kohustatud maksma (hiljem) tühistatud kohtuotsuse alusel, mis tehti kostja põhihagi alusel algatatud menetluses, ning seega selle summa tagastamist, mis tuleneb tarbijalepinguga seotud asjast?
3. Kas juhul, kui ülalkirjeldatud olukorras ei ole võimalik määrata kohtualluvust kindlaks vastuhagi puhul kohaldatavate kohtualluvuse eeskirjade ega tarbijalepingute puhul kohaldatavate kohtualluvuse eeskirjade alusel:
a) tuleb määruse nr 44/2001 artikli 5 punktis 1 sätestatud mõistet „lepingutega seotud asjad“ tõlgendada nii, et see hõlmab ka hagi, milles hageja tugineb alusetust rikastumisest tulenevale nõudele, kuid mis on siseriikliku õiguse järgi esitatud vastuhagina kostja – pooltevahelist lepingulist suhet käsitleva – põhihagiga seoses, ning mille puhul on alusetust rikastumisest tuleneva nõude eesmärk selle summa tagastamine, mille hageja oli kohustatud maksma (hiljem) tühistatud kohtuotsuse alusel, mis tehti kostja põhihagi alusel algatatud menetluses, ning seega selle summa tagastamine, mis tuleneb lepinguga seotud asjast;
juhul kui eelmisele küsimusele on võimalik vastata jaatavalt:
b) kas ülalkirjeldatud olukorras tuleb kohtualluvust, mis määratakse määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 1 kohaselt täitmise koha järgi, hinnata nende sätete alusel, mida kohaldatakse alusetust rikastumisest tulenevast nõudest lähtuvate kohustuste täitmisele?“
25 Euroopa Komisjon väidab oma kirjalikes seisukohtades, et eelotsusetaotlus on vastuvõetamatu. Ta meenutab, et määruse nr 44/2001 artikli 66 lõike 1 alusel on määruse sätted kohaldatavad üksnes pärast selle jõustumist algatatud kohtumenetluste suhtes. Sloveenia Vabariigi puhul on need sätted selle liikmesriigi territooriumil seega kohaldatavad alles pärast tema ühinemist Euroopa Liiduga ehk alates 1. maist 2004.
26 Komisjon on seisukohal, et kui põhikohtuasjas pooleliolevat menetlust tuleb pidada F&Si 26. oktoobri 1995. aasta sundtäitmistaotluse alusel algatatud menetluse jätkuks, ulatub see ilmselgelt tagasi Sloveenias määruse nr 44/2001 jõustumisest palju varasemale kuupäevale. Määrus on kohaldatav ainult juhul, kui M. Kostanjeveci hagi nõudes tagastada talle summa, mille ta maksis kokkuleppe alusel, mille ta sõlmis F&Siga 31. juulil 2006 kohtuotsuse alusel, mis hiljem tühistati, on omaette „kohtumenetlus“ määruse nr 44/2001 artikli 66 lõike 1 tähenduses.
27 Kuid nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 34, tuleb tagastamistaotlus, mis on esitatud algse hagi uue hindamise raames, kuna selle hagi kohta tehtud jõustunud lahend tühistati, kvalifitseerida „kohtumenetluseks“ määruse nr 44/2001 artikli 66 lõike 1 tähenduses.
28 Nimelt, kuigi kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte rakendamise korra osas võivad liikmesriikide siseriiklikus õiguses kasutatavad lahendused olla erinevad, on see, et vastavalt asjassepuutuvatele siseriiklikele menetlusnormidele on selline lahend jõustunud, piisav, et asuda seisukohale, et hilisem hagi, milles tuginetakse kohtus teise poole vastu alusetust rikastumisest põhinevale õigusele, kuulub mõiste „kohtumenetlus“ alla selle sätte tähenduses.
29 Lisaks, mis puudutab määruse nr 44/2001 ratione temporis kohaldatavust põhikohtuasjas, siis nähtub Euroopa Kohtule esitatud toimikust, et kõik eelotsusetaotluses esitatud küsimused puudutavad alusetul rikastumisel põhinevat hagi, mille M. Kostanjeveci esitas 2008. aastal, mistõttu kuulub see hagi määruse nr 44/2001 ajalisse kohaldamisalasse.
30 Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et eelotsusetaotlus on vastuvõetav.
31 Oma esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas määruse nr 44/2001 artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega määratud vastuhagi lahendav kohus on pädev lahendama nõuet maksta alusetu rikastumise alusel tagasi summa, mis vastab kohtuvälise kokkuleppe raames kokku lepitud summale, kui see nõue on esitatud samade poolte vahelises uues kohtumenetluses, mis on algatatud pärast lahendi tühistamist, mis tehti nendevahelise esialgse menetluse tulemusel ja mille täitmiseks kohtuväline kokkulepe sõlmiti.
32 Sellega seoses tuleb meenutada esiteks, et 13. juuli 1995. aasta otsuse Danværn Production (C‑341/93, EU:C:1995:239) punktis 12 on Euroopa Kohus mõistet „vastuhagi“ määruse nr 44/2001 artikli 6 punkti 3 tähenduses juba tõlgendanud kui sisuliselt eraldi väljamõistmistaotlust hageja kahjuks, millega võib vajaduse korral ka nõuda suuremat summat kui hageja nõutav summa ja seda võib järgnevalt nõuda isegi siis, kui hageja hagi jäetakse rahuldamata.
33 Nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 39, peab vastuhagi olema seega võimalik eraldada hageja taotlusest ja see peab puudutama eraldi väljamõistmist.
34 Põhikohtuasja asjaoludel kujutab esialgse lahendi alusel enne selle lahendi tühistamist makstu tagastamise nõue endast liisinguvõtja eraldiseisvat nõuet, mille eesmärk on mõista liisinguandjalt eraldi välja talle alusetult makstu. Selline nõue ei ole seega pelgalt kaitsevahend vastaspoole esitatud maksenõude vastu.
35 Teiseks, määruse nr 44/2001 artikli 6 punkt 3 nõuab lisaks, et vastuhagi „aluseks on sama leping või samad asjaolud, mis põhihagi puhul“.
36 Nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 43, tuleb seda väljendit tõlgendada autonoomselt, võttes arvesse määruse nr 44/2001 eesmärke.
37 Sellega seoses tuleb märkida, et hea õigusmõistmise huvides on see, et vastuhagi valikuline kohtualluvus võimaldab pooltel sama menetluse käigus ja samas kohtus lahendada kõik oma vastastikused nõuded, millel on ühine alus. Nii välditakse ülemääraseid ja mitmeid menetlusi.
38 Põhikohtuasja asjaoludel tuleb alusetu rikastumise alusel esitatud vastuhagi tagastamise nõude aluseks lugeda liisingulepingut, mis oli liisinguandja esialgse nõude alus. Nimelt ei oleks ilma selle lepinguta väidetavat rikastumist vahepeal tühistatud kohtuotsuse alusel makstud summa ulatuses toimunud.
39 Järelikult tuleb asuda seisukohale, et neil asjaoludel on määruse nr 44/2001 artikli 6 punkti 3 tähenduses vastuhagi aluseks alusetu rikastumise alusel saadu tagastamise nõudes põhikohtuasja poolte vahel sõlmitud liisinguleping.
40 Eeltoodut arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et määruse nr 44/2001 artikli 6 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega määratud vastuhagi lahendav kohus on pädev lahendama nõuet maksta alusetu rikastumise alusel tagasi summa, mis vastab kohtuvälise kokkuleppe raames kokku lepitud summale, kui see nõue on esitatud samade poolte vahelises uues kohtumenetluses, mis on algatatud pärast lahendi tühistamist, mis tehti nendevahelise esialgse menetluse tulemusel ja mille täitmiseks kohtuväline kokkulepe sõlmiti.
41 Kuna vastavalt esimesele küsimusele antud vastusele on määruse nr 44/2001 artikli 6 punktis 3 määratud vastuhagi lahendav kohus põhikohtuasja asjaoludel pädev ja kuna see vastus võimaldab eelotsusetaotluse esitanud kohtul kohtualluvuse kindlaks teha, ei ole teisele ja kolmandale küsimusele vaja vastata.
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 6 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega määratud vastuhagi lahendav kohus on pädev lahendama nõuet maksta alusetu rikastumise alusel tagasi summa, mis vastab kohtuvälise kokkuleppe raames kokku lepitud summale, kui see nõue on esitatud samade poolte vahelises uues kohtumenetluses, mis on algatatud pärast lahendi tühistamist, mis tehti nendevahelise esialgse menetluse tulemusel ja mille täitmiseks kohtuväline kokkulepe sõlmiti.

matches: kohus kohus kohus kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus kohus kohus kohus


ARVAMUS RASEDUSE KATKESTAMISE JA STERILISEERIMISE SEADUSE MUUTMISE SEADUSE EELNÕU KOHTA
Eesti Kirikute Nõukogu (EKN) on tänulik võimaluse eest avaldada arvamust Raseduse katkestamise ja steriliseerimise seaduse (RKSS) muutmise seaduse eelnõu kohta.
Eesti Kirikute Nõukogu liikmeskirikute poolt 15. juunil 2006 vastu võetud bioeetilistes seisukohtades rõhutatakse: „Elu on Jumala and. Inimelu on püha selle algusest lõpuni. /.../ Inimelu puutumatus on ja jääb inimsust määratleva suurusena jumaliku eluseadustiku eelduseks. Emaüsas kasvava lapse elu on esimeses, kõige kiirema arengu faasis ülimalt haavatav. Inimelu vajab ja väärib igakülgset kaitset juba eostumise hetkest.”
I. Esmalt peame vajalikuks märkida, et probleemid seoses RKSS-ga on tunduvalt laiemad, kui kõnealuses eelnõus käsitletakse. Juba 2002. aastal tõdes õiguskantsler Allar Jõks EKNile saadetud vas- tuskirjas, et riigil on põhiseadusest tulenev kohustus tagada kaitse sündimata laste õigusele elule. Õiguskantsler märkis, et „Riik peab oma kaitsekohustuse täitmiseks võtma tarvitusele piisavad meetmed – ja seda nii normatiivsel tasemel kui tegelikkusesmis tagaks [sündimata laste eluõiguse] proportsionaalse ja efektiivse kaitse.”
Ühe olulisima sammuna tuleks läbi mõelda ning RKSSis sätestada abordieelse nõustamise süstee- mi puutuvad nii põhimõttelised kui konkreetsed küsimused. Õiguskantsler Jõks märkis oma kirjas, et täna kehtiv abordieelse nõustamise süsteem ei toimi piisavalt hästi: „Abordi regulatsiooni puhul esineb nõustamise osas ka puudujääke, mis on tingitud eelkõige riigi piiratud majanduslikest võimalustest. Nõustamine on madalalt tasustatud ja ei täida kohati ka oma eesmärki, sest 2/3 abortidest on kordus- abordid. Probleem on siin inimeste teadlikkuses abordi tähendusest – nii eetilises kui meditsiinilises tähenduses.
Antud küsimuses, nagu kõigi teiste õiguskantsler Jõksi mainitud kitsaskohtade osas, ei ole kehtivas regulatsioonis mingisuguseidki parandusi tehtud. Samas on raseduskriisi nõustajate üle-Eestiline võr- gustik mh ka Eesti Kirikute Nõukogu ja EV Rahvastikuministri büroo koostöös asutatud sihtasutuse tegevuse tulemusena jõudnud reaalselt juba sellisesse arengufaasi, mille puhul oleks vajalik kaaluda nõus- tajate rolli, õiguste ja kohustuste sätestamist seaduse tasandil. Eesti Kirikute Nõukogu on seisukohal, et antud regulatsiooni puudutav nõustamissüsteem peab järgima professionaalse nõustamise häid tavasid – austades inimese isikupuutumatust, kaitstes kliendi enesemääramisõigust ning täites konfidentsiaalsu- se nõudeid.
Peame ka oluliseks, et riik jätkuvalt toetaks naiste varjupaiku ja ema-lapse kodusid, kus vajadusel võimaldataks elamisvõimalust ka neile noortele emadele, kes küll soovivad oma last sünnitada, kuid ei näe selleks võimalust ebapiisava majandusliku olukorra ja toetava lähisuhtevõrgustiku ebapiisavuse tõt- tu. Vajalik on ka jätkuv riigipoolne lahenduste toetamine, mis võimaldaks noortel emadel laste kõrvalt haridusteed jätkata.
Abordieelse nõustamise süsteemi uuesti mõtestades tuleks erilist tähelepanu pöörata alaealiste nõustamisele abordi küsimuse kontekstis.
Kehtiv regulatsioon ei tee nõustamise osas täiskasvanuil ja alaealistel mingit vahet. Kuid just alaealised vajaksid nõustamist, mis oleks eriti põhjalik ning mida viiks nende vanemate osalusel läbi selleks erilise ettevalmistuse saanud spetsialist (ja mitte mingil juhul sama isik, kes teeb aborti). Tõepoolest, tihti vaja- vad asjakohast nõustamist ka vanemad, et nad saaksid nendegi jaoks uues ja segadust tekitavas olukorras jõuda parimate võimalike ja kõiki osapooli rahuldavate lahendusteni.
II. Järgnevalt eelnõust selle sätete järjekorras:
Punktid 1 (RKSS § 5 lg 2) ja 2 (RKSS § 10)
Kirikute Nõukogu tõdeb, et RKSS § 5 lg 2 kehtiv redaktsioon vajab oma mitmetitõlgendatavusega, millele on viidatud ka eelnõu seletuskirjas, muutmist. Samas ei toeta me paragrahvi muutmist eelnõus pakutud kujul ning seletuskirjas toodud põhjendustel.
Peame kahetsusväärseks, kui läbi käesolevate muudatuste menetlemise jõuavad ühiskonda järgmi- sed eetiliselt küsitavad sõnumid:
– Alaealine rase otsustab ja peakski otsustama oma isiklikus valikus alati abordi kasuks.
Kahjuks on käesolevast seaduseelnõust võimalik seda välja lugeda, kuna nõustamiskohustus sisaldab eneses pigem keskendumist abordile, mitte abordi ja sünnituse vahelise dilemma lahendamisele ning sünnitusotsustusega seotud poolt- ja vastuväidete vastutustundelist kaalumist ei peeta seadusepõhiselt oluliseks.
– Vanemad ei peaks sekkuma oma alaealiste laste reproduktiivtervist puudutavatesse küsimustesse. Laste tervise kaitse sõltub perepoolsest toetusest ning lapsevanem on kohustatud vastutama oma lapse tervise eest. Kui arvamusliidrid ühiskonnas võtavad seisukoha, et seda tuge ei ole vaja, siis see kujundab ka valitsevaid trende ja hoiakuid. Seeläbi võib tekkida oht laste ja lapsevanemate vahelise isolatsiooni
suurendamiseks ja Eesti ühiskonnas niigi habraste perekondlike usaldussuhete lõhkumiseks.
Kuivõrd perekond on ühiskonna alusstruktuur, ei saa olla tugevat rahvast ja riiki, ilma et eksisteeriks palju tugevaid perekondi. Seda tõsiasja silmas pidades on Eesti Vabariigi põhiseaduse § 27 lg 1 sätestatud, et „Perekond rahva püsimise ja kasvamise ning ühiskonna alusena on riigi kaitse all.” Üheks kõige olu- lisematest perekonna kompetentsi kuuluvatest küsimustest – kui mitte kõige olulisemaks küsimuseks –, millesse riik ei tohiks sekkuda, on vanemate õigus ja kohustus hoolitseda oma laste eest ning neid kasva- tada. Sedagi inim- ja ühiskondliku vabaduse seisukohast üliolulist põhimõtet on tunnustatud meie põhi- seaduses, mille § 27 lg 3 kohaselt on „Vanematel on õigus ja kohustus kasvatada oma lapsi ja hoolitseda nende eest.” Ning perekonnaseaduse § 50 lisab: „Vanem on kohustatud oma lapse õigusi ja huve kaitsma.
Vanem on oma lapse seaduslik esindaja. Seadusliku esindajana on vanemal eestkostja volitus.”
Eelpool mainitud seadusesäte reguleerib sellisena muuhulgas ka alaealiste õigusi kõikide Eestis saada- olevate tervishoiuteenuste, sh näiteks arsti ja psühholoogi teenuste tarbimisel. Näitena võiks välja tuua juhtumi, kui üks hambaarst puuris koolis õpilasel hambaid, ilma et vanemad oleksid selleks eelnevalt loa andnud (vt Madis Filippov, Arst talitas lapse hammast loata puurides vales- ti, Postimees 18.03.2009). Vanemad pöördusid õiguskantsleri poole, kes asus seisukohale, et hambaarst talitas vääralt, kuna alaealise patsiendi võib läbi vaadata ja talle tervishoiuteenust osutada vaid tema esin- daja (vanema) nõusolekul. Õiguskantsler Indrek Tederi seisukoht oli järgmine: „Alaealisele osutatavate tervishoiuteenuste puhul tuleb kindlasti saada kõigiks sekkumisteks iga kord vanema nõusolek.”
Lähtudes eesmärgist säilitada alaealise vanemate õigused ja vastutus ning pidades vajalikuks, et sea- duse tasandil sätestataks ka raseduskriisi nõustajate roll, teeb Eesti Kirikute Nõukogu ettepaneku sõnastada RKSS § 5 järgmiselt:
"(1) Keegi ei tohi sundida ega mõjutada naist oma rasedust katkestama. Sooviavaldus oma raseduse katkestamiseks peab olema vormistatud kirjalikult.
(2) Piiratud teovõimega isiku raseduse katkestamiseks on lisaks tema vabale tahteavaldusele tarvis registreerida tema eestkostjate kirjalik nõusolek. Kui eestkostjad raseduse katkestamisega ei nõus- tu, võib vähemalt 16-aastane sündimata lapse ema taotleda endale TsÜSis sätestatud korras kohtu poolt täieliku teovõime omistamist. Kui raseduse viivitamatu katkestamine on hädavajalik piiratud teovõimega isiku elu päästmiseks ning eestkostjate nõusolekut ei õnnestu operatiivselt saada, võib raseduse katkestada viimaste nõusolekuta.
(3) Piiratud teovõimega alaealine abielus isik ei vaja raseduse katkestamiseks eestkostjate nõusole- kut.
(4) Naistearst kaasab raseduse katkestamise küsimuse otsustamisse koheselt raseduskriisi nõustaja ning alaealise soovil ka sündimata lapse isa.”
Punkt 3 (RKSS § 12 lg 1)
Selle sätte kommentaarides seletuskirjas märgitakse, et sättes ei ole tehtud nõustamiskohustuse sisu osas muudatusi.
Näeme siinkohas vastuolu naistearsti kutse-eetikast lähtuvate heade tavade, mis eeldab vajadusel eest- kostja kaasamist, ellurakendumise ja RKSS-s ette nähtud nõustamiskohustuse sisu vahel.
Meile teeb muret, et alaealisel, kuid arsti poolt teovõimeliseks tunnistatud patsiendil, olukorras, kus ta peab suhteliselt lühikese ajavahemiku jooksul otsustama sünnituse või abordi kasuks, ei aidata nõus- tamise käigus lahti mõtestada lapsevanemaks saamisega seotud aspekte ja vastutuse määra. Arst peab lähtuvalt RKSS-s sisalduvast nõustamiskohustusest selgitama raseduse katkestamise bioloogilist ja me- ditsiinilist olemust ning sellega seonduvaid riske, sealhulgas võimalikke tüsistusi, ehk teisisõnu kesken- duma peamiselt abordi olemusele, mitte sotsiaalpsühholoogilise nõustamise headele tavadele, mis aitaks patsiendil kujundada parimat võimalikku otsustust, vaagides seejuures eesmärgipäraselt kõiki olemas- olevaid asjaolusid.
Nõustamiskohustuse sisu RKSS-s ei näe ette sotsiaalpsühholoogilist nõustamist ja sättes, nagu juba eelnevalt mainitud, ei ole tehtud ka nõustamiskohustuse sisu osas muudatusi.
Siinkohal kerkibki küsimus, kas ja mil moel jõuaks näiteks alaealine rase kujundada oma teadlikku nõusolekut üheainsa naistearsti vastuvõtu jooksul sünnituse kasuks? Kas selline otsustus saab ikkagi olla kujunenud patsiendi poolsest vastutustundlikust poolt- ja vastuväidete kaalumisest, nagu seadus seda ette näeb? Võttes seejuures arvesse tõika, et kõne all oleva elutähtsa otsustuse kujundamisele ei pruugi olla kaasatud esindajaid tulevase lapsevanema lähisuhte- ja tugivõrgustikust.
Oleme sunnitud möönma, et ehkki seaduseelnõu püüab vältida naiste õiguste piiramist üksnes ea või tervise seisundi tõttu ja viitab usalduslikule arsti – patsiendi suhte tekkele, mis võimaldab eelkõige vaagida naise võimet iseseisvalt poolt- ja vastuväiteid vastutustundlikult kaaluda, ei pruugi antud seadusemuudatus tagada piiratud teovõimega naisele ja/või alaealisele rasedale piisavalt turvalist aega ja kohta, vältimaks igasugust välist ja sisemist survet iseseisva teadliku otsustuse kujundamisel. Juhime Teie tähelepanu asjaolule, et uuringutepõhiselt tekitab suurimat psühholoogilist stressi raseduse katkestamise juures selle esimesel trimestril just abordi või sünnituse kasuks otsustamisega seotud dilemma (http:// www.prochoiceforum.org.uk/psy_research1.asp).
Otsustusprotsessiga kaasneva stressiga toimetulek ning vajadusel eestkostja kaasamine nõusta- misprotsessi eeldab põhjalikumat ja sisulisemat sotsiaalpsühholoogilist nõustamisprotsessi, mida hetkel kehtivas RKSS-s sisalduv nõustamiskohustus ette ei näe.
Palume käesoleva seaduseelnõu koostajaid jälgida, et lisaks abordi olemuse avamisele pöörataks abor- di ja sünnituse vahelise dilemma lahendamisel nõustamisprotsessis tähelepanu muu hulgas nii lapseva- nemaks saamise positiivsetele kui ka väljakutset pakkuvatele külgedele, andmaks seega kogu nõustamis- protseduurile tasakaalustatuma raamistiku ja vältimaks võimalusi, et alaealistele rasedatele ei asetataks liiga suurt vastutust olukorras, kus neile ei ole veel täies mahus antud riigi poolt (ja täiesti põhjendatult) teisi elu jätkamisega seotud õigusi, k.a õigust abielluda, luua oma pere ja võtta selle eest täielikku vastutust.


RT I, 20.11.2015, 2
Vastu võetud 13.11.2015 nr 42
Määrus kehtestatakse tulumaksuseaduse § 40 lõike 5, § 54 lõike 3, § 561, § 562 lõike 2, § 571 lõike 6, sotsiaalmaksuseaduse § 9 lõike 7, töötuskindlustuse seaduse § 42 lõike 2 ning kogumispensionide seaduse § 11 lõike 12 punktide 1 ja 2 alusel.
Rahandusministri 29. novembri 2010. a määruse nr 60 „Tulumaksuseadusest, sotsiaalmaksuseadusest, kogumispensionide seadusest ja töötuskindlustuse seadusest tulenevate deklaratsioonide ja tõendite vormide kinnitamine ning nende täitmise ja esitamise korrad” lisad 1–6, 8, 15 ja 22 kehtestatakse uues sõnastuses (lisatud).
Enne 2016. aasta 1. jaanuari tehtud väljamaksete, erisoodustuste, annetuste ja välja viidud kasumi deklareerimisel ja informatsiooni esitamisel kohaldatakse kuni 2015. aasta 31. detsembrini kehtinud lisasid 1–6, 8, 15 ja 22.


§ 91 Arengukava2 ASUTAMINE JA KOOLITUSLUBA
§ 15 Teeninduspiirkond3 ÕPPE- JA KASVATUSKORRALDUS
§ 19 Lasteasutuse tööaeg4 JUHTIMINE JA PERSONAL
§ 241 Lasteasutuse tegevusnäitajad41 LASTEASUTUSE SISEHINDAMINE JA LASTEASUTUSE NÕUSTAMINE SISEHINDAMISE KÜSIMUSTES
§ 243 Lasteasutuse nõustamine sisehindamise küsimustes5 RAHASTAMINE
§ 27 Rahastamine6 RIIKLIK JÄRELEVALVE JA DOKUMENTIDE HALDUS
§ 32 Dokumentide haldus7 LASTEASUTUSE ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE
§ 34 Tegevuse lõpetamine8 SEADUSE RAKENDAMINE
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:terviktekstRedaktsiooni jõustumise kp:03.11.2006Redaktsiooni kehtivuse lõpp:19.07.2007Avaldamismärge:
Koolieelse lasteasutuse seadusVastu võetud 18.02.1999RT I 1999, 27, 387jõustumine 27.03.1999, osaliselt 1.01.2000.Muudetud järgmiste aktidega (näita)VastuvõtmineAvaldamineJõustumine14.06.2000RT I 2000, 54, 34916.07.2000
, osaliselt 1.09.2000 ja 1.07.2002
22.11.2000RT I 2000, 95, 61101.01.200129.08.2001RT I 2001, 75, 45421.09.200119.06.2002RT I 2002, 61, 37501.08.200216.10.2002RT I 2002, 90, 52101.01.200328.01.2003RT I 2003, 18, 9907.03.200312.11.2003RT I 2003, 75, 49613.12.200307.04.2004RT I 2004, 27, 18001.05.200414.04.2004RT I 2004, 30, 20607.05.200421.04.2004RT I 2004, 41, 27605.07.200415.06.2006RT I 2006, 32, 24617.07.2006
, osaliselt 1.09.2006 ja 1.09.2007
28.09.2006RT I 2006, 46, 33403.11.20061. peatükk ÜLDSÄTTED § 1. Koolieelse lasteasutuse mõiste (1) Koolieelne lasteasutus (edaspidi lasteasutus) on koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist võimaldav õppeasutus. (2) Lasteasutus toetab lapse perekonda, soodustades lapse kasvamist ja arenemist ning tema individuaalsuse arvestamist.§ 2. Alusharidus (1) Alusharidus on teadmiste, oskuste, vilumuste ja käitumisnormide kogum, mis loob eeldused edukaks edasijõudmiseks igapäevaelus ja koolis. (2) Alusharidus omandatakse lasteasutuses või kodus.§ 3. Põhiülesanne Lasteasutuse põhiülesanne on lapse ealisi, soolisi, individuaalseid vajadusi ja iseärasusi arvestades: 1) luua võimalused ja tingimused tervikliku isiksuse kujunemiseks, kes on sotsiaalselt tundlik, vaimselt erk, ennastusaldav, kaasinimesi arvestav ja keskkonda väärtustav; 2) hoida ja tugevdada lapse tervist ning soodustada tema emotsionaalset, kõlbelist, sotsiaalset, vaimset ja kehalist arengut.§ 4. Õiguslik seisund (1) Lasteasutused jagunevad munitsipaal- ja eralasteasutusteks. (2) Käesolev seadus reguleerib munitsipaallasteasutuste tegevust. (3) Käesolevat seadust kohaldatakse eralasteasutustele ja eralasteaed-algkoolidele niivõrd, kuivõrd erakooliseadus (RT I 1998, 57, 859) ei sätesta teisiti. (4) Käesolevas seaduses ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse (RT I 2001, 58, 354) sätteid, arvestades käesoleva seaduse erisusi.[RT I 2002, 61, 375 - jõust. 01.08.2002] § 5. Lasteasutuse liigid (1) Lasteasutuse liigid on laste vanust ja erivajadusi arvestades järgmised: 1) lastesõim - kuni kolmeaastastele lastele; 2) lasteaed - kuni seitsmeaastastele lastele; 3) erilasteaed - kuni seitsmeaastastele erivajadustega lastele. (2) Lasteaiaga võib olla ühendatud algkool (lasteaed-algkool) või põhikool (lasteaed-põhikool). (3) Lasteaed-algkooli ja lasteaed-põhikooli puhul kohaldatakse lasteaia osale käesolevas seaduses sätestatut ning alg- või põhikooli osale põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatut. Lasteaed-algkooli ja lasteaed-põhikooli ümberkorraldamise, ümberkujundamise, munitsipaal- või eraomandisse andmise, tegevuse lõpetamise ning hoolekogu koosseisu osas kohaldatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses sätestatut.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 6. Rühmad (1) Lasteasutuse juhataja (edaspidi juhataja) moodustab käesoleva seaduse alusel vastavalt vajadusele ja võimalusele sõime- ja lasteaiarühmad. (2) Sõimerühmas on kuni kolmeaastased lapsed. (3) Lasteaiarühmad jagunevad: 1) noorem rühm - kolme- kuni viieaastased; 2) keskmine rühm - viie- kuni kuueaastased; 3) vanem rühm - kuue- kuni seitsmeaastased; 4) liitrühm - kahe- kuni seitsmeaastased. (4) Liitrühma moodustamiseks võivad ettepaneku teha lapsevanemad või neid asendavad isikud (edaspidi vanemad). (5) Valla- või linnavalitsus võib lasteasutuse juhataja ettepanekul moodustada lasteasutuses vastavalt vajadusele sobitusrühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed koos teiste lastega, samuti erirühmi, kuhu kuuluvad erivajadustega lapsed. (6) Erivajadustega laps võetakse sobitus- või erirühma vastu vanema kirjaliku avalduse ja nõustamiskomisjoni otsuse alusel. Nõustamiskomisjoni moodustamise kord ja selle pädevus sätestatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses. (7) Lapse erilasteaeda või -rühma vastuvõtmise ning sealt väljaarvamise alused ja korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.[RT I 2004, 27, 180 - jõust. 01.05.2004] § 7. Laste arv rühmades (1) Rühma registreeritud laste arv lasteasutuses on järgmine : 1) sõimerühmas kuni 14 last; 2) lasteaiarühmas kuni 20 last; 3) liitrühmas kuni 18 last. (11) Lasteasutuse hoolekogu ettepanekul on valla- või linnavalitsusel õigus lapse arenguks vajalike tingimuste olemasolu korral suurendada laste arvu sõimerühmas kuni kahe lapse võrra, lasteaiarühmas kuni nelja lapse võrra ning liitrühmas kuni kahe lapse võrra. (2) Laste arv erirühmas on järgmine: 1) kehapuudega laste rühmas kuni 12 last; 2) tasandusrühmas, kus käivad spetsiifiliste arenguhäiretega lapsed, kuni 12 last; 3) arendusrühmas, kus käivad vaimse alaarenguga lapsed, kuni 7 last; 4) meelepuudega laste rühmas kuni 10 last; 5) liitpuudega laste rühmas kuni 4 last; 6) pervasiivsete arenguhäiretega laste rühmas kuni 4 last. (3) Sobitusrühmas on laste suurim lubatud arv väiksem kui teistes lasteasutuse rühmades, arvestades, et üks erivajadusega laps täidab kolm kohta.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 8. Keel (1) Lasteasutuses toimub õppe- ja kasvatustegevus eesti keeles. Teises keeles võib õppe- ja kasvatustegevus lasteasutuses või lasteasutuse rühmas toimuda kohaliku omavalitsuse volikogu otsusel. (2) Kohaliku omavalitsuse volikogu tagab kõikidele eesti keelt kõnelevatele lastele võimaluse käia sama valla või linna eestikeelses lasteasutuses või lasteasutuse rühmas, kus õppe- ja kasvatustegevus toimub eesti keeles. (3) [Kehtetu – RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] (4) Lasteasutuses või selle rühmas, kus õppe- ja kasvatustegevus ei toimu eesti keeles, on eesti keele õpe alushariduse raamõppekavas ettenähtud mahus kohustuslik.§ 9. Põhimäärus (1) Lasteasutus juhindub käesolevast seadusest, kohaliku omavalitsuse korralduse seadusest (RT I 1993, 37, 558; 1994, 12, 200; 19, 340; 72, 1263; 84, 1475; 1995, 16, 228; 17, 237; 23, 334; 26-28, 355; 59, 1006; 97, 1664; 1996, 36, 738; 37, 739; 40, 773; 48, 942; 89, 1591; 1997, 13, 210; 29, 449 ja 450; 69, 1113; 1998, 28, 356; 59, 941; 61, 984; 1999, 10, 155), teistest õigusaktidest ja oma põhimäärusest. (2) Lasteasutuse põhimääruses märgitakse: 1) lasteasutuse nimetus; 2) lasteasutuse asukoht; 3) lasteasutuse struktuur; 4) hoolekogu ja juhataja pädevus; 5) hoolekogu liikmete valimise kord ja volituste kestus; 6) põhimääruse muutmise kord; 7) lasteasutuse liik; 8) õppe- ja kasvatuskorralduse alused; 9) laste ja vanemate õigused ja kohustused; 10) õpetajate ja teiste töötajate õigused ja kohustused. (3) Lasteasutuse põhimääruse kinnitamine ja selle muutmine toimub valla- või linnavolikogu sätestatud korras.[RT I 2001, 75, 454 - jõust. 21.09.2001] § 91. Arengukava (1) Lasteasutuse järjepideva arengu tagamiseks koostab lasteasutus koostöös hoolekogu ja pedagoogilise nõukoguga lasteasutuse arengukava. (2) Arengukavas määratakse: 1) lasteasutuse arenduse põhisuunad ja -valdkonnad; 2) tegevuskava kolmeks aastaks; 3) arengukava uuendamise kord. (21) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 nimetatud arengukava tegevuskava koostamisel arvestatakse käesoleva seaduse § 242 lõikes 3 nimetatud sisehindamise aruandes väljatoodud lasteasutuse tegevuse tugevuste ja parendusvaldkondadega. (3) Arengukava kinnitamine toimub lasteasutuse pidaja sätestatud korras. (4) Lasteasutuse pidaja korraldab arengukava avalikustamise avaliku teabe seaduse alusel lasteasutuse tegevuse kajastamiseks peetaval veebilehel (edaspidi lasteasutuse veebileht).[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 17.07.2006; 1. 09. 2006] 2. peatükk ASUTAMINE JA KOOLITUSLUBA § 10. Kohaliku omavalitsuse kohustus (1) Valla- või linnavalitsus loob kõigile ühe- kuni seitsmeaastastele lastele, kelle elukoht on antud valla või linna haldusterritooriumil ning kelle vanemad seda soovivad, võimaluse käia teeninduspiirkonna lasteasutuses. (2) Käesolevas seaduses ja selle alusel antud määrustes käsitletakse isiku elukohana rahvastikuregistrisse kantud elukoha aadressi. Kui isikul ei ole registrijärgset elukohta, määratleb isik oma elukoha ise.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 11. Asutamise ja tegevuse kohustuslikud tingimused (1) Lasteasutuse asutab valla- või linnavalitsus kohaliku omavalitsuse volikogu otsusel ja haridus- ja teadusministri antud koolitusloa alusel. (2) Lasteasutuse asutamiseks ja tegevuseks on vajalikud: 1) pedagoogid, kes vastavad haridus- ja teadusministri määrusega kehtestatud lasteasutuse pedagoogide kvalifikatsiooninõuetele; 2) ruumid (hooned) ja maa-ala, mis on laste arenguks ja mänguks sobiva sisustusega ja vastavad sotsiaalministri kehtestatud tervisekaitse nõuetele ning õigusaktidega kehtestatud tuleohutuse ja päästealade nõuetele ; 3) lasteasutuse õppekava, mis vastab Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud alushariduse raamõppekavale. (3) Andmed lasteasutuse kohta kantakse Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemi.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 12. Koolitusluba (1) Koolitusloa vormi kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega. (2) Koolitusluba on tähtajatu. (3) Valla- või linnavalitsus esitab haridus- ja teadusministrile taotluse koolitusloa saamiseks vähemalt neli kuud enne õppe- ja kasvatustegevuse algust lasteasutuses. (4) Koolitusloa taotlusele lisatakse: 1) andmed käesoleva seaduse § 11 lõikes 2 esitatud tingimuste täitmise kohta; 2) lasteasutuse põhimäärus. (5) Pärast käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud andmete esitamist on koolitusloa taotluse läbivaatamise tähtaeg Haridus- ja Teadusministeeriumis kaks kuud. (6) Haridus- ja teadusminister ei anna koolitusluba, kui käesoleva paragrahvi lõikes 4 ettenähtud andmed tingimuste täitmise kohta puuduvad või ei vasta õigusaktidega kehtestatud nõuetele. Koolitusloa andmise või selle andmisest keeldumise otsus tehakse valla- või linnavalitsusele teatavaks posti teel või elektrooniliselt kümne tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates. (7) Enne koolitusloa taotluse esitamist tasub valla- või linnavalitsus riigilõivu.[RT I 2004, 41, 276 - jõust. 05.07.2004] § 13. Koolitusloa kehtetuks tunnistamine (1) Haridus- ja teadusminister tunnistab kehtetuks koolitusloa, kui: 1) riikliku järelevalve käigus ilmneb, et lasteasutuse tegevus on vastuolus seadusega, selle alusel väljaantud õigusaktidega või lasteasutuse põhimäärusega; 2) lasteasutus või lasteasutuse pidaja ei ole ettenähtud tähtajaks ja korras täitnud riikliku järelevalve läbiviimisel tehtud ettekirjutust; 3) lasteasutus ei ole ühe aasta jooksul pärast koolitusloa väljaandmist alustanud tegevust, on tegevuse peatanud või lõpetanud; 4) kohaliku omavalitsuse volikogu on teinud otsuse lasteasutuse tegevuse lõpetamise kohta. (2) Haridus- ja teadusminister teeb koolitusloa kehtetuks tunnistamise otsuse valla- või linnavalitsusele teatavaks posti teel või elektrooniliselt viie tööpäeva jooksul otsuse tegemisest arvates. (3) Koolitusloa kehtetuks tunnistamise ettepaneku teeb käesoleva paragrahvi lõike 1 alusel valla- või linnavalitsus või maavanem.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 14. Erivajadustega lapsed (1) Keha-, kõne-, meele- või vaimupuuetega ning eriabi või erihooldust vajavatele lastele (edaspidi erivajadustega lapsed) loob valla- või linnavalitsus võimalused arenemiseks ja kasvamiseks elukohajärgses lasteasutuses. (2) Erivajadustega lastele luuakse tingimused kasvamiseks sobitusrühmades koos teiste lastega. (3) Kui elukohajärgses lasteasutuses puuduvad võimalused sobitusrühma moodustamiseks, moodustab valla- või linnavalitsus erirühmad või asutab erilasteaiad.[RT I 2004, 27, 180 - jõust. 01.05.2004] § 15. Teeninduspiirkond (1) Lasteasutuse teeninduspiirkonna kinnitab kohaliku omavalitsuse volikogu. (2) Vanematele on lapse jaoks lasteasutuse valik vaba, kui soovitud lasteasutuses on vabu kohti. (3) Pärast teeninduspiirkonnas elavate laste vastuvõttu võetakse vabade kohtade olemasolul lasteasutusse lapsi väljastpoolt teeninduspiirkonda, eelistades esmajärjekorras samas vallas või linnas elavaid lapsi, seejärel teeninduspiirkonnas töötavate vanemate lapsi. Väljaspool teeninduspiirkonda elavate laste vastuvõtul arvestatakse ajaliselt varem esitatud taotlusi. (4) Laste lasteasutusse vastuvõtu ja sealt väljaarvamise korra kehtestab valla- või linnavalitsus.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] 3. peatükk ÕPPE- JA KASVATUSKORRALDUS § 16. Õppekava (1) Lasteasutuse õppe- ja kasvatuskorralduse aluseks on lasteasutuse õppekava, mis vastab Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud alushariduse raamõppekavale. (2) Alushariduse raamõppekava määrab kindlaks: 1) õppe-ja kasvatustegevuse eesmärgid; 2) õppe-ja kasvatuskorralduse põhimõtted; 3) õppe- ja kasvatustegevuse sisu, mahu ja selle ajalise korralduse; 4) lapse arengu hindamise põhimõtted; 5) lapse arengu eeldatavad tulemused õppekava läbimisel; 6) eesti keele õpetamise põhimõtted, sisu ja mahu lasteasutuses või rühmas, kus õppe- ja kasvatustegevus toimub teises keeles. (3) Lasteasutuse õppekava kinnitab juhataja pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse. (4) Lasteasutusel on lasteasutuse tegevus- ja päevakava, mille koostamisel arvestatakse alushariduse raamõppekava ning selle paikkonna, kus lasteasutus asub, kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteasutuse tegevus- ja päevakava kinnitab juhataja. (5) Lasteasutuse õppekava läbinule annab lasteasutus välja sellekohase õiendi.§ 161. Õppeaasta (1) Õppeaasta kestab õppe algusest ühel kalendriaastal uue õppe alguseni järgmisel kalendriaastal. (2) Õppeaasta algab 1. septembril.[RT I 2004, 30, 206 - jõust. 07.05.2004] § 17. Laste õigused Lastel on lasteasutuses õigus vaimselt ja füüsiliselt tervislikule keskkonnale ja päevakavale, eneseusaldust ja vaimset erksust toetavale tegevusele ning pedagoogide igakülgsele abile ja toetusele alushariduse omandamisel.§ 18. Vanemate õigused ja kohustused (1) Vanematel on õigus: 1) tuua last lasteasutusse ja viia sealt ära vanematele sobival ajal lasteasutuse päevakava järgides; 2) nõuda vajalike tingimuste loomist laste mitmekülgseks arenguks ja kasvamiseks, aidates ise kaasa nende tingimuste kujunemisele; 3) tutvuda lasteasutuse õppe- ja päevakavaga; 4) saada teavet lasteasutuse töökorralduse kohta. (2) Vanemad on kohustatud: 1) looma lapsele soodsad tingimused arenemiseks ja alushariduse omandamiseks lasteasutuses; 2) kinni pidama lasteasutuse päevakavast ja laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest.§ 19. Lasteasutuse tööaeg (1) Lasteasutuse aastaringse või hooajalise tegutsemise otsustab valla- või linnavalitsus hoolekogu ettepanekul. (2) Lasteasutuse lahtioleku aja otsustab valla- või linnavalitsus, lähtudes hoolekogu ettepanekust. (3) Kui valla või linna territooriumil on ajutiselt vajadus lasteasutuse koha järele suurem kui olemasolevate lasteasutuste üldkohtade arv, loob valla- või linnavalitsus kõikidele soovijatele võimaluse saada lasteasutuses osaajaline koht.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] 4. peatükk JUHTIMINE JA PERSONAL § 20. Personal (1) Lasteasutuse töötajad (edaspidi personal) on pedagoogid, tervishoiutöötaja ja lasteasutuse majandamist tagavad ning õpetajaid abistavad töötajad. Lasteasutuse personali miinimumkoosseisu kinnitab haridus- ja teadusminister määrusega, millest lähtuvalt määrab lasteasutuse personali koosseisu lasteasutuse juhataja. (2) Personalil on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse perekonna kohta. (3) Personal on kohustatud andma teavet valla- või linnavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitseküsimused, kui on selgunud, et lapsekodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on kehalise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver. (4) Pedagoogidega, tervishoiutöötajaga ja lasteasutuse majandamist tagavate ning õpetajaid abistavate töötajatega sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingud juhataja.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 21. Juhataja (1) Juhataja ülesanne on tagada lasteasutuse tulemuslik töö ja juhtida lasteasutuse tegevust koostöös pedagoogilise nõukogu ja hoolekoguga. Juhataja on lasteasutuse seadusjärgne esindaja oma töölepingu kehtivuse ajal. (2) Juhatajal on käesolevas seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks õigus teha tehinguid lasteasutuse varaga õigusaktidega kehtestatud korras. (3) Juhataja kannab vastutust lasteasutuse arengu ning rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise eest. (4) Juhataja peab kord aastas esitama valla- või linnavalitsusele ja hoolekogule kirjaliku ülevaate lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevusest, majanduslikust seisust ja raha kasutamisest, samuti teatama kirjalikult lasteasutuse majandusliku seisundi olulisest halvenemisest ja järelevalveorgani tehtud ettekirjutustest. (5) Juhataja vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss. Konkursi kuulutab välja ja selle läbiviimise korra kehtestab valla- või linnavalitsus. Konkursi võitnud isiku kinnitab ametisse valla- või linnavalitsus. (6) Juhatajaga sõlmitakse tööleping konkursil väljakuulutatud tähtajaks, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks. (7) Juhatajaga sõlmib, peatab, muudab ja lõpetab töölepingu vallavanem või linnapea või tema volitatud ametiisik.§ 22. Pedagoogid (1) Käesoleva seaduse raames käsitletakse pedagoogidena õpetajaid, juhatajat, tema asetäitjat õppe- ja kasvatusalal ning teisi õppe- ja kasvatusalal töötavaid isikuid. (2) Pedagoogid loovad tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega, samuti hoolitsevad laste elu ja tervise eest lasteasutuses. (3) Pedagoogid on kohustatud nõustama lasteasutuses käivate laste vanemaid ja teeninduspiirkonnas elavate lasteasutuses mittekäivate laste vanemaid nende soovil õppe- ja kasvatusküsimustes. (4) Õpetajate, juhataja asetäitja õppe- ja kasvatusalal ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vaba ametikoha täitmiseks korraldab lasteasutuse juhataja konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab hoolekogu juhataja ettepanekul. (5) Pedagoogide kutseoskuste ja kutsemeisterlikkuse ning nende kvalifikatsioonitaseme üle otsustamiseks korraldatakse atesteerimine. Atesteerimise tingimused ja korra kinnitab haridus- ja teadusminister määrusega. (6) Pedagoogid kuuluvad lasteasutuse pedagoogilisse nõukogusse, mille ülesanne on lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine ning juhatajale, hoolekogule ning valla- või linnavalitsusele õppe- ja kasvatustegevuse parandamiseks ettepanekute tegemine. (7) Pedagoogide andmed kantakse Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemi.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 23. Tervishoiutöötaja (1) Lasteasutuse tervishoiutöötaja: 1) jälgib laste tervist, lähtudes sotsiaalministri määrusega kehtestatud laste tervisekaitse ja tervise edendamise nõuetest ning informeerib lapse tervisehäiretest vanemaid ja lapse arsti; 2) koostab sotsiaalministri määrusega lasteasutuse päevakavale kehtestatud nõuetele vastava lasteasutuse päevakava, mille kinnitab juhataja; 3) kontrollib laste toitlustamise vastavust sotsiaalministri määrusega kehtestatud laste toitlustamise nõuetele; 4) nõustab vanemaid ja pedagooge lapse tervisega seotud küsimustes. (2) [Kehtetu – RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 24. Hoolekogu (1) Hoolekogu on alaliselt tegutsev organ, kelle ülesanne on jälgida, et õppe- ja kasvatustegevus vastaks laste arengule ja huvidele ning teha sellesuunalist koostööd lasteasutuse personaliga. (2) Lasteasutuse iga rühma vanemad valivad õppeaasta algul hoolekogu koosseisu oma esindaja(d). Lisaks neile nimetab valla- või linnavalitsus hoolekogu koosseisu ühe isiku, kes jälgib lasteasutuse tegevuse vastavust valla või linna huvidele. Juhataja esitab hoolekogu koosseisu valla- või linnavalitsusele kinnitamiseks ühe kuu jooksul õppeaasta algusest arvates. (3) Hoolekogu: 1) kuulab ära juhataja aruande lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevusest ning majandamisest; 2) annab juhatajale ja valla- või linnavalitsusele soovitusi lasteasutuse eelarve koostamisel ja eelarvevahendite otstarbekaks kasutamiseks; 3) teeb juhatajale ja valla- või linnavalitsusele ettepanekuid lastele soodsa arengukeskkonna tagamiseks; 4) osaleb oma esindaja (esindajate) kaudu juhataja vaba ametikoha täitmiseks korraldatud konkursi komisjoni töös; 5) otsustab lapse toidukulu päevamaksumuse; 6) otsustab teisi käesoleva seaduse või valla- või linnavolikogu otsusega hoolekogu pädevusse antud küsimusi. (4) Hoolekogul on õigus saada juhatajalt ning valla- või linnavalitsuselt oma tööks vajalikku informatsiooni. (5) Oma töö korraldamiseks valib hoolekogu oma liikmete hulgast esimehe ja tema asetäitja. (6) Hoolekogu töövorm on koosolek, mis toimub vähemalt üks kord kvartalis hoolekogu esimehe või juhataja ettepanekul.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] [Paragrahv 241 jõustub 1. 09. 2007]§ 241. Lasteasutuse tegevusnäitajad Eesti Vabariigi haridusseaduse § 366 lõike 4 alusel asutatud Eesti Hariduse Infosüsteemi kaudu luuakse kõigile soovijaile võimalus lasteasutuse tegevusnäitajatega tutvumiseks.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2007] 41. peatükk LASTEASUTUSE SISEHINDAMINE JA LASTEASUTUSE NÕUSTAMINE SISEHINDAMISE KÜSIMUSTES [RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 242. Sisehindamine lasteasutuses (1) Lasteasutuses viiakse läbi sisehindamist. Sisehindamine on pidev protsess, mille eesmärk on tagada laste arengut toetavad tingimused ja lasteasutuse järjepidev areng, selgitades välja lasteasutuse tugevused ning parendusvaldkonnad, millest lähtuvalt koostatakse käesoleva seaduse § 91 lõike 2 punktis 2 nimetatud arengukava tegevuskava. Nimetatud eesmärgist lähtuvalt analüüsitakse lasteasutuse sisehindamisel õppe- ja kasvatustegevust ja juhtimist ning hinnatakse nende tulemuslikkust. (2) Lasteasutuse sisehindamise läbiviimise korra kehtestab lasteasutuse juhataja. (3) Lasteasutus koostab sisehindamise aruande vähemalt üks kord kolme õppeaasta jooksul . Aruandes tuuakse välja lasteasutuse tegevuse tugevused ja parendusvaldkonnad. Sisehindamise aruanne kooskõlastatakse lasteasutuse hoolekoguga ja lasteasutuse pidajaga ning aruande kinnitab lasteasutuse juhataja.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 243. Lasteasutuse nõustamine sisehindamise küsimustes (1) Lasteasutust nõustatakse sisehindamise küsimustes. Nõustamise eesmärk on anda lasteasutusele soovitusi lasteasutuse sisehindamise kohta, analüüsides, kas sisehindamisel on lähtutud käesoleva seaduse § 242 lõikes 1 sätestatud eesmärgist. (2) Lasteasutuse nõustamise tingimused ja korra sisehindamise küsimustes kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega .[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] 5. peatükk RAHASTAMINE § 25. Vara Lasteasutuse valduses oleva vara valdamine, kasutamine ja käsutamine toimub kohaliku omavalitsuse volikogu kehtestatud korras.§ 26. Eelarve (1) Lasteasutusel on oma eelarve, mille kinnitab kohaliku omavalitsuse volikogu. (2) Lasteasutusel võib olla oma pangakonto.§ 27. Rahastamine (1) Lasteasutuse rahastamine toimub: 1) riigieelarve ja valla- või linnaeelarve vahenditest; 11) riigieelarve vahenditest täiskasvanute koolituse seaduses (RT I 1993, 74, 1054; 1998, 71, 1200; 1999, 10, 150; 60, 617) sätestatud alustel; 2) vanemate poolt kaetavast osast; 3) annetustest. (2) Lapse toidukulu lasteasutuses katab vanem. Lapse toidukulu päevamaksumuse otsustab hoolekogu ja kinnitab juhataja. (3) Muude kulude (lasteasutuse majandamiskulud, personali töötasu ja sotsiaalmaks ning õppevahendite kulud) katmine toimub valla- või linnaeelarve vahenditest ning valla- või linnavolikogu otsusel osaliselt vanemate poolt. Vanemate poolt kaetav osa ühe lapse kohta ei või ületada 20 protsenti Vabariigi Valitsuse kehtestatud palga alammäärast. (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud osaliste kulude katmiseks vanemate poolt kehtestab valla- või linnavolikogu vanemate kaetava osa määra, mis võib olla diferentseeritud sõltuvalt lapse vanusest, lasteasutuse majandamiskuludest või muudest asjaoludest. (5) Lasteasutuse õpetaja palga alammääras lepivad kokku kohalike omavalitsusüksuste esindajad ja lasteasutuste õpetajate esindajad. (51) [Kehtetu – RT I 2003, 75, 496 - jõust. 13.12.2003] (6) Lasteasutuse valla- või linnaeelarvest kaetavate majandamiskulude, personali töötasu ja sotsiaalmaksu ning õppevahendite kulude katmises osalevad täies ulatuses teised vallad või linnad proportsionaalselt nende haldusterritooriumil elavate selles lasteasutuses käivate laste arvuga. (7) Valla- või linnavalitsus kinnitab igaks eelarveaastaks lasteasutuse majandamiskulude, personali töötasu ja sotsiaalmaksu ning õppevahendite kulu arvestusliku maksumuse ühe lapse kohta.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] 6. peatükk RIIKLIK JÄRELEVALVE JA DOKUMENTIDE HALDUS [RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 28. Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse üle riikliku järelevalve teostamine (1) Riiklikku järelevalvet lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse üle teostab Haridus- ja Teadusministeerium või haridus- ja teadusministri ülesandel lasteasutuse asukohajärgne maavanem (edaspidi koos nimetatud järelevalveorgan). (2) Riikliku järelevalve prioriteedid, temaatilise riikliku järelevalve läbiviimise, selle tulemuste vormistamise ning tulemustest teavitamise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega igaks õppeaastaks enne eelmise õppeaasta lõppu. (3) Järelevalveorgan määrab järelevalve läbiviijad, kaasates vajadusel eksperte. (4) Kvalifikatsiooninõuded riikliku järelevalve läbiviijatele kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega .[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 29. Riikliku järelevalve läbiviija ülesanded Riikliku järelevalve läbiviija ülesanded on järgmised: 1) kontrollida õppe- ja kasvatustegevust reguleerivatest õigusaktidest tulenevate nõuete täitmist; 2) analüüsida probleeme õppe- ja kasvatustegevust reguleerivate õigusaktide rakendamisel.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 30. Riikliku järelevalve läbiviija õigused Riikliku järelevalve läbiviijal on õigus: 1) külastada õppe- ja kasvatustegevusi, teavitades eelnevalt juhatajat; 2) osaleda hoolekogu, pedagoogilise nõukogu ja lastevanemate koosolekutel; 3) tutvuda lasteasutuse dokumentidega; 4) saada lasteasutuselt informatsiooni õigusaktide rakendamise kohta; 5) teha lasteasutuse juhatajale ja lasteasutuse pidajale ettepanekuid lasteasutuse tegevuse parendamiseks ning täitmiseks kohustuslikke ettekirjutusi õppe- ja kasvatustegevuses esinevate puuduste kõrvaldamiseks; 6) teha lasteasutuse juhatajale, pedagoogilisele nõukogule, hoolekogule ning lasteasutuse pidajale, välja arvatud valla- või linnavalitsusele või valla- või linnavolikogule, täitmiseks kohustuslikke ettekirjutusi nende antud ja seaduse või seaduse alusel antud muu õigusaktiga vastuolus olevate õppe- ja kasvatustegevust reguleerivate üksikaktide kooskõlla viimiseks seaduse või seaduse alusel antud muu õigusaktiga; 7) teha maavanemale ettepanek riikliku järelevalve teostamiseks valla- või linnavalitsuse või valla- või linnavolikogu üksikaktide seaduslikkuse üle vastavalt Vabariigi Valitsuse seadusele.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 31. Riikliku järelevalve tulemused (1) Riikliku järelevalve tulemused vormistatakse õiendiga. (2) Õiendis esitatakse lühiandmed lasteasutuse kohta, järelevalve läbiviijate ja kaasatud ekspertide nimed, järelevalve kokkuvõte ning tehtud ettekirjutused ja ettepanekud. (3) Ettekirjutuses märgitakse: 1) selle isiku või organi nimi, kellele ettekirjutus on suunatud; 2) õigusrikkumise asjaolude kirjeldus; 3) õigusrikkumise lõpetamiseks vajalike toimingute tegemise kohustus; 4) ettekirjutuse alus; 5) ettekirjutuse tegemise kuupäev; 6) ettekirjutuse täitmise ning täitmisest teavitamise tähtaeg; 7) riikliku järelevalve läbiviijate ja kaasatud ekspertide nimed ja ametikohad; 8) ettekirjutuste vaidlustamise võimalused, tähtaeg ja kord. (4) Õiendi allkirjastavad järelevalve läbiviimises osalenud ametnikud. Õiendi kinnitab kas haridus- ja teadusminister või maavanem. (5) Õiend tehakse lasteasutusele ning lasteasutuse pidajale teatavaks 60 kalendripäeva jooksul järelevalve läbiviimise algusest arvates.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] § 32. Dokumentide haldus Lasteasutuse õppe- ja kasvatustegevuse alaste kohustuslike dokumentide loetelu ja nende täitmise korra kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 01.09.2006] 7. peatükk LASTEASUTUSE ÜMBERKORRALDAMINE, ÜMBERKUJUNDAMINE JA TEGEVUSE LÕPETAMINE [RT I 2001, 75, 454 - jõust. 21.09.2001] § 33. Lasteasutuse ümberkorraldamine ja ümberkujundamine (1) Lasteasutuse korraldab ja kujundab valla- või linnavolikogu otsusel ümber valla- või linnavalitsus. Lasteasutuse ümberkorraldamise või ümberkujundamise otsus tehakse arvestusega, et sellest on võimalik teavitada kirjalikult Haridus- ja Teadusministeeriumi, maavanemat, lasteasutust ja vanemaid (eestkostjaid, hooldajaid) vähemalt neli kuud enne ümberkorraldamise või ümberkujundamise tähtaega. (2) Lasteasutuse ümberkorraldamine käesoleva seaduse tähenduses seisneb lasteasutuste ühinemises või jagunemises. Lasteasutused ühinevad või jagunevad järgmiselt: 1) lasteasutused ühendatakse üheks lasteasutuseks, kusjuures ühendatavad lasteasutused lõpetavad tegevuse ja nende baasil moodustatakse uus lasteasutus; 2) lasteasutus liidetakse teise lasteasutusega ja liidetav lasteasutus lõpetab tegevuse; 3) lasteasutus jaotatakse vähemalt kaheks lasteasutuseks ja jagunev lasteasutus lõpetab tegevuse; 4) lasteasutus eraldatakse teisest lasteasutusest, selle tulemusena moodustatakse uus lasteasutus ja säilib esialgne lasteasutus. (3) Lasteasutuse ümberkujundamine käesoleva seaduse tähenduses on käesoleva seaduse § 5 lõikes 1 nimetatud lasteasutuse liigi muutmine. (4) Lasteasutuse ümberkorraldamise või ümberkujundamise tulemusel moodustatud lasteasutusele taotletakse koolitusluba. (5) Lasteasutuse liitmisel algkooli või põhikooliga kohaldatakse põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses koolide ühinemise kohta sätestatut.[RT I 2006, 46, 334 - jõust. 03.11.2006] § 34. Tegevuse lõpetamine (1) Valla- või linnavalitsus on kohustatud algatama lasteasutuse tegevuse lõpetamise, kui: 1) lasteasutusel puudub kuue kuu jooksul koolitusluba; 2) kohaliku omavalitsuse volikogu on võtnud vastu otsuse, et lasteasutuseedasine tegevus on muutunud ebaotstarbekaks. (11) Lasteasutuse tegevuse lõpetamine toimub käesoleva seaduse § 33 lõikes 1 sätestatud korras. (2) Lasteasutuse tegevuse lõpetamisel tagab valla- või linnavalitsus lastele võimaluse jätkata lasteasutuse teenuse kasutamist teises lasteasutuses.[RT I 2001, 75, 454 - jõust. 21.09.2001] 8. peatükk SEADUSE RAKENDAMINE § 35. Seaduse jõustumise erisused (1) Käesoleva seaduse § 10 jõustub 2002. aasta 1 juulil. (2) Käesoleva seaduse § 27 lõiked 5 ja 6 jõustuvad 2000. aasta 1. jaanuaril. (3) Käesoleva seaduse § 27 lõike 1 punkt 11 jõustub 2001. aasta 1. jaanuaril.§ 36. Tähtajad (1) Tegutsevate lasteasutuste põhimäärused viiakse käesoleva seadusega vastavusse kuue kuu jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates. (2) [Kehtetu – RT I 2004, 30, 206 - jõust. 07.05.2004] (21) Seaduse jõustumise hetkel tegutsenud lasteasutused, kellel puudub koolitusluba, võrdsustatakse koolitusluba omavate lasteasutustega 2007. aasta 31. augustini. Kuni nimetatud tähtajani võib tegutseva lasteasutuse pidaja koolitusloa väljastamiseks esitatavale taotlusele käesoleva seaduse § 12 lõikes 4 nimetatud dokumentide asemel lisada riikliku järelevalve läbiviimise tulemusi kajastavad kontrollaktid, mis on koostatud kuue aasta jooksul enne taotluse esitamist. Kui tegutsevale lasteasutusele ei ole kuue aasta jooksul enne taotluse esitamist riiklik järelevalveorgan kontrollakti koostanud, tuleb koolitusloa taotlusele lisada § 12 lõikes 4 nimetatud dokumendid. (22) 2005. aasta 1. mai seisuga kehtinud tähtajalised koolitusload loetakse väljastatuks tähtajatult. (3) Valla- või linnavolikogu kinnitab käesoleva seaduse § 15 alusel lasteasutuse teeninduspiirkonna kuue kuu jooksul käesoleva seaduse jõustumisest arvates. (4) Vallavanemal või linnapeal või tema volitatud ametiisikul muuta määramata ajaks sõlmitud töölepingu alusel töötava ja tööd jätkata sooviva lasteasutuse juhatajaga tööleping määratud ajaks sõlmitud töölepinguks kestusega viis aastat 2001. aasta 1. jaanuariks. (5) Tegutseva lasteasutuse arengukava kinnitatakse hiljemalt 2002. aasta 1. septembriks. (6) Lasteasutuse arengukava tegevuskava viiakse käesoleva seaduse § 91 lõikega 21 kooskõlla hiljemalt 2010. aasta 1. septembriks. (7) Käesoleva seaduse §-s 242 sätestatut rakendatakse alates 2006. aasta 1. septembrist. (8) Käesoleva seaduse § 242 lõikes 3 nimetatud sisehindamise aruande on lasteasutus kohustatud koostama hiljemalt 2010. aasta 1. septembriks. (9) Riikliku järelevalve prioriteedid, temaatilise riikliku järelevalve läbiviimise, selle tulemuste vormistamise ning tulemustest teavitamise korra 2006/2007. õppeaastaks kehtestab haridus- ja teadusminister määrusega 2006. aasta 1. septembriks.[RT I 2006, 32, 246 - jõust. 17.07.2006] § 37. [Käesolevast tekstist välja jäetud]


RT I, 15.01.2016, 5
Vastu võetud 14.01.2016 nr 3
„5) „Sotsiaalhoolekande seaduse” § 140 alusel määratud sotsiaaltoetust saav isik;”;
2) paragrahvi 2 lõike 1 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 22 tekst sõnastatakse järgmiselt:
„„Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktides 5–7 ja 11 nimetatud isiku sotsiaalmaksu arvestust peab ja täidab vormi ESD Eesti Töötukassa.”;
„(2) „Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 5 nimetatud isiku eest maksab sotsiaalmaksu riik. Maksmise kohustuse tekkimise päevaks loetakse Eesti Töötukassale taotluse esitamise päeva, kuid kohustuse tekkimise päev ei saa olla varasem töötajal osalise või puuduva töövõime tuvastamise päevast ega tema kohta „Maksukorralduse seaduse” §-s 251 sätestatud töötamise registrisse kantud töötamise alustamise päevast.”;
5) paragrahvi 5 senine tekst loetakse lõikeks 2 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 1 järgmises sõnastuses:
„(1) „Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 5 nimetatud äriühing, mittetulundusühing, sihtasutus või füüsilisest isikust ettevõtja esitab Eesti Töötukassale sotsiaalmaksu ülekandmiseks taotluse, kus näidatakse osalise või puuduva töövõimega töötaja ees- ja perekonnanimi, isikukood, töötamise alustamise kuupäev ning kinnitus, et tööandja vastab „Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõikes 3 sätestatud tingimusele.”;
„(4) Käesoleva määruse § 5 lõikes 1 nimetatud tööandja taotluse ja töötamise registri andmete alusel esitab Eesti Töötukassa Maksu- ja Tolliametile vormi ESD, millel näitab andmed iga „Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 5 nimetatud äriühingu, mittetulundusühingu, sihtasutuse või füüsilisest isikust ettevõtja osalise või puuduva töövõimega töötaja kohta. Vormi ESD esitatakse töötamise kuule järgneva kuu 10. kuupäevaks.”;
„§ 91. Üleminekusätted
(2) „Sotsiaalmaksuseaduse” § 6 lõike 1 punktis 5 nimetatud äriühing, mittetulundusühing, sihtasutus või füüsilisest isikust ettevõtja esitab Sotsiaalkindlustusametile sotsiaalmaksu maksmise taotluse hiljemalt 2016. aasta 2. juulil. Taotluse esitamisel tekib riigil sotsiaalmaksu maksmise kohustus tagantjärele, kuid mitte rohkem kui taotluse esitamise kuule eelnenud kolme kalendrikuu eest. Sotsiaalkindlustusamet esitab deklaratsiooni ja kannab tasumisele kuuluva sotsiaalmaksu üle Maksu- ja Tolliametile enne 2016. aasta 1. juulit kehtinud korras.”.
(2) Määruse § 1 punkti 1 rakendatakse 2016. aasta 1. jaanuarist.


Elektroonilise side seaduse, infoühiskonna teenuse seaduse, karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus – Riigi Teataja
Elektroonilise side seaduse, infoühiskonna teenuse seaduse, karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:16.07.2006Avaldamismärge:RT I 2006, 31, 234
Elektroonilise side seaduse, infoühiskonna teenuse seaduse, karistusseadustiku, kriminaalmenetluse seadustiku ja väärteomenetluse seadustiku muutmise seadusVastu võetud 14.06.2006
Välja kuulutatud Vabariigi Presidendi 29. juuni 2006. a otsusega nr 1046
§ 1. Elektroonilise side seaduses (RT I 2004, 87, 593; 2006, 25, 187) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 102 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud andmeid võib avaldada üksnes kliendile ja kliendi nõusolekul ka kolmandatele isikutele, välja arvatud käesoleva seaduse §-des 112, 113 ja 1141 sätestatud juhul. Kliendil on õigus igal ajal oma nõusolek tagasi võtta.»;
2) seadust täiendatakse paragrahviga 1141 järgmises sõnastuses:
« § 1141. Kohtule teabe andmise kohustus
Sideettevõtja peab esitama kohtule tema kirjaliku üksikpäringu alusel tõe tuvastamiseks tsiviilkohtumenetluse seadustikus ettenähtud alustel ja korras ning kohtu määratud tähtajaks olemasolevat teavet, mis on nimetatud käesoleva seaduse § 112 lõike 1 punktides 1–4. Üksikpäring käesoleva paragrahvi mõttes on päring § 112 lõike 1 punktides 1–4 nimetatud andmete saamiseks konkreetse telefonikõne, konkreetse elektronkirja, konkreetse elektroonilise kommentaari või muu üksiksõnumi edastamisega seotud sideseansi kohta.»
§ 2. Infoühiskonna teenuse seaduses (RT I 2004, 29, 191; 2006, 21, 160) tehakse järgmised muudatused:
2) paragrahvi 11 täiendatakse lõigetega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:
« (4) Teenuse osutaja peab esitama prokuratuurile ja uurimisasutusele tõe tuvastamiseks kriminaalmenetluse seadustikus ettenähtud alustel ja korras ning julgeoleku- ja jälitusasutusele seaduses ettenähtud alustel ja korras nende määratud tähtajaks olemasolevat teavet teenuse kasutaja kohta, kellele ta osutab andmete talletamise teenust.
(5) Teenuse osutaja peab esitama kohtule tema kirjaliku üksikpäringu alusel tõe tuvastamiseks tsiviilkohtumenetluse seadustikus ettenähtud alustel ja korras ning kohtu määratud tähtajaks olemasolevat teavet teenuse kasutaja kohta, kellele ta osutab andmete talletamise teenust. Üksikpäring käesoleva paragrahvi mõttes on päring teenuse kasutaja isikuandmete ja teenuse kasutaja edastatud teabe edastamise fakti, kestuse, viisi ja vormi kohta seoses konkreetse elektronkirja, konkreetse elektroonilise kommentaari või muu üksiksõnumi edastamisega seotud sideseansiga.»
§ 3. Karistusseadustikus (RT I 2001, 61, 364; 2006, 21, 160) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 92 senine tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
« (2) Sama teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse rahalise karistusega.»;
« § 151. Vaenu õhutamine
(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud teo eest, kui selle on toime pannud juriidiline isik, – karistatakse rahalise karistusega.»;
3) paragrahvi 152 teksti täiendatakse pärast sõna «usutunnistuse,» sõnadega «seksuaalse sättumuse,».
§ 4. Kriminaalmenetluse seadustikus (RT I 2003, 27, 166; 2006, 21, 160) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 110 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Käesoleva seadustiku §-s 117 nimetatud jälitustoiminguga on lubatud tõendeid koguda üksikpäringuna käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud tingimustel karistusseadustiku §-de 120, 156, 157, 179 ja 180, § 206 lõike 1, § 207, § 208 lõike 1, § 217 lõike 1, §-de 245, 247, 249, 275, 305 ja 3231, § 377 lõike 1 ning § 398 järgi alustatud kriminaalasjades. Üksikpäring käesoleva paragrahvi mõttes on kirjalik päring § 117 lõikes 1 nimetatud andmete saamiseks konkreetse telefonikõne, konkreetse elektronkirja, konkreetse elektroonilise kommentaari või muu üksiksõnumi edastamisega seotud sideseansi kohta.»;
2) paragrahvi 117 lõikes 1 ja § 118 lõikes 1 asendatakse sõna «telekommunikatsioonivõrgu» sõnadega «elektroonilise side võrgu»;
3) paragrahvi 117 lõikes 1 asendatakse sõna «telekommunikatsiooniteenuse» sõnadega «elektroonilise side teenuse».
§ 5. Väärteomenetluse seadustikus (RT I 2002, 50, 313; 2006, 21, 160) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 52 lõikes 1 asendatakse sõnad «§ 151 lõikes 1,» sõnadega «§ 151 lõigetes 1 ja 3,»;
2) seadustikku täiendatakse §-ga 521 järgmises sõnastuses:
« § 521. Karistusseadustikus sätestatud väärtegude arutamise pädevus
Karistusseadustiku § 151 lõigetes 1 ja 3 ettenähtud väärtegusid arutab maakohus.»


Iseseisvale toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenuse osutamise tingimused ja kord – Riigi Teataja
Iseseisvale toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenuse osutamise tingimused ja kord
Iseseisvale toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenuse osutamise tingimused ja kord - sisukord
§ 2 Teenuse eesmärk ja ülesanne
2 Teenuse osutamine
§ 5 Teenuse osutamise tingimused
§ 7 Määruste kehtetuks tunnistamine ja jõustumine
RT IV, 31.01.2020, 8
Vastu võetud 23.01.2020 nr 100
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 2 ja § 134 lõike 4 p 5 alusel.
(1) Käesolev kord reguleerib iseseisvale toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenuse (edaspidi teenus) osutamist Tori vallas.
(2) Teenuse osutamise korraldab Tori Vallavalitsus.
§ 2. Teenuse eesmärk ja ülesanne
(1) Teenuse osutamise eesmärk:
1) teenuse saajate tööharjumuse taastamine;
2) töövõimelises eas isikute konkurentsivõime tõstmine tööturul;
3) isikute vastutuse suurendamine enda ja oma perekonna toimetuleku eest.
(2) Teenuse osutamise ülesanne:
1) töövõimeliste isikute järjepidev aktiviseerimine;
2) info kogumine teenuse saajate tööalaste ja sotsiaalsete oskuste kohta ning saadud teabe kasutamine edasise tegevuse planeerimisel;
3) toimetuleku õpetamine toimetulekuraskustega isikutele;
4) teenuse saajatele võimaluste loomine lihtsamate, erialast kvalifikatsiooni mittenõudvate töiste tegevustega tegelemiseks;
5) teenuse saajate abistamine tööotsingutel;
6) heitumuse vähendamiseks sotsiaalse suhtlemise võimaldamine.
2. peatükk Teenuse osutamine
(1) Teenust on õigustatud saama täisealine töövõimeline isik:
2) kes ei ole vanaduspensioniealine;
3) kes on olnud hõivamata töö või tööturuteenuste ja -toetuste seaduse § 26 mõistes tööga võrdsustatud tegevusega 12 kuud või kauem ja kelle konkurentsivõime tööturul on seetõttu vähenenud.
(2) Teenust on õigustatud saama ka isik, kelle tegelik elukoht on Tori vallas, kuid rahvastikuregistrijärgne elukoht on teises omavalitsusüksuses, kooskõlastades teenuse osutamise rahastamise eelnevalt vastava omavalitsusüksusega.
(1) Teenuse osutamiseks hindab Tori Vallavalitsuse sotsiaalosakonna vastav spetsialist isiku teenuse vajadust ja hindamise järgselt korraldab teenuse osutamise.
(2) Teenuse mahu ja teenuse eest tasumise otsustab Tori Vallavalitsuse sotsiaalosakonna vastav spetsialist. Teenusel osalemine on kohustuslik teenusele suunatud toimetulekutoetust taotlevatele mittetöötavatele isikutele ning nende täisealistele mittetöötavatele või töötamisega võrdsustatud tegevusega hõivamata leibkonna liikmetele.
(3) Teenuse osutamise otsuse järgselt suunatakse isik teenuse pakkuja juurde vastava suunamiskirjaga, millel on märgitud teenuse saaja andmed ning teenuse maht.
(4) Vallavalitsus võib jätta toimetulekutoetuse määramata töövõimelisele 18-aastasele kuni vanaduspensioniealisele isikule, kes ei tööta ega õpi, kui isik on rohkem kui ühel korral ilma mõjuva põhjuseta keeldunud osalemast vallavalitsuse korraldataval iseseisvale toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenusel.
(5) Teenust osutab asutus, ettevõte või mittetulundusühing, kes omab vastava kvalifikatsiooniga spetsialiste ning kellega vallavalitsus on sõlminud kokkuleppe.
§ 5. Teenuse osutamise tingimused
(1) Teenuse osutaja koostab teenuse saajale vajadusel individuaalse tegevuskava.
(2) Sotsiaalosakonna vastaval spetsialistil on õigus kontrollida individuaalse tegevuskava täitmist.
(3) Teenuse osutaja tagab teenuse saajatele töises tegevuses osalemisel ohutud tingimused ning tööohutusalase juhendamise.
(4) Teenuse osutamise lõpetamise või pikendamise otsustab toimetulekutoetuse määramise eest vastutav spetsialist.
(1) Teenust rahastatakse Tori valla eelarvest.
§ 7. Määruste kehtetuks tunnistamine ja jõustumine
(1) Sauga Vallavolikogu 23.02.2012 määrus nr 1 „Sauga vallas toimetulekule suunatud rehabilitatsiooniteenuse osutamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.


Tallinna Tervisekaitsetalituse põhimääruse kinnitamine – Riigi Teataja
Tallinna Tervisekaitsetalituse põhimääruse kinnitamine
Vastu võetud 20.12.2001 nr 138
RTL 2002, 2, 15
21. 06. 2002/86(RTL 2002, 79, 1223) 21. 07. 2002
Määrus kehtestatakse « Vabariigi Valitsuse seaduse» (RT I 1995, 94, 1628; 1996, 49, 953; 88, 1560; 1997, 29, 447; 40, 622; 52, 833; 73, 1200; 81, 1361 ja 1362; 87, 1468; 1998, 28, 356; 36/37, 552; 40, 614; 107, 1762; 111, 1833; 1999, 10, 155; 16, 271 ja 274; 27, 391; 29, 398 ja 401; 58, 608; 95, 843 ja 845; 2000, 49, 302; 51, 319 ja 320; 54, 352; 58, 378; 95, 613; 102, 677; 2001, 7, 16; 53, 305; 59, 358; 94, 578) § 40 lõike 2, § 42 lõike 1 ja § 49 lõike 1 punktide 10 ja 11 alusel.
§1. Tallinna Tervisekaitsetalitus (edaspidi Tervisekaitsetalitus) on Sotsiaalministeeriumi valitsemisalas tegutsev Tervisekaitseinspektsiooni kohalik asutus, mis teostab riiklikku järelevalvet ning kohaldab riiklikku sundi seaduses ettenähtud alustel ja ulatuses.
§2. Oma ülesannete täitmisel esindab Tervisekaitsetalitus riiki.
§3. (1) Tervisekaitsetalituse kõrgemalseisev valitsusasutus on Tervisekaitseinspektsioon.
§4. Tervisekaitsetalitus on riigieelarvest finantseeritav asutus. Tervisekaitsetalitusel on eelarve ja pangakonto, väikese riigivapi kujutisega pitsat ja sümboolika.
§5. Tervisekaitsetalitus asub Tallinnas. Tervisekaitsetalituse postiaadress on Narva mnt 48, 10150 Tallinn. Tervisekaitsetalituse nende struktuuriüksuste postiaadressid, mis ei paikne Tervisekaitsetalituse asukohas, tuuakse ära nende põhimäärustes.
§6. Tervisekaitsetalituse tegevuspiirkonnaks on Harju maakond (sealhulgas Tallinna linn), Järva maakond ja Rapla maakond.
[RTL 2002, 79, 1223 - jõust. 21. 07. 2002]
§7. Tervisekaitsetalituse tegevusvaldkonnaks on lõpptarbijale üleantava toidu ja selle käitlemise, joogivee ja selle käitlemise, ilu-, isiku- ja turismiteenuse, tarbekaupade, toidu- ja joogiveega kokkupuutuvate materjalide, kosmeetikavahendite, lõpptarbijale üleantavate kemikaalide, lastekaupade, laste-, õppe-, hoolekande-, tervishoiuasutuste ja apteekide, supelrandade ja suplusvee, müra ja mitteioniseeriva kiirguse taseme terviseohutus, nakkushaiguste seire, immunoprofülaktika ning nakkushaiguste leviku tõkestamine.
§8. Tervisekaitsetalitus:
§9. Tervisekaitsetalitusel on temale pandud ülesannete täitmiseks oma pädevuse piires õigus:
§10. Tervisekaitsetalitus on kohustatud:
§11. (1) Tervisekaitsetalituse struktuuri ja teenistujate koosseisu kinnitab sotsiaalminister.
(2) Tervisekaitsetalituse koosseisus on järgmised osakonnad:
1) Harjumaa, Järvamaa ja Raplamaa piirkondlikud osakonnad, mis täidavad Tervisekaitsetalituse ülesandeid oma vastutuspiirkonnas;
2) Eesti Sanitaarkarantiinitalitus, mille põhiülesanne on «Rahvusvaheliste meditsiiniliste sanitaareeskirjade» alusel kehtestatud sanitaarkaitsenõuete täitmise kontrollimine oma vastutuspiirkonna sadamates ja riigipiiri ületavate transpordivahendite peatuskohtades.
§12. Tervisekaitsetalitusel on oma tööülesannete täitmiseks vajalikud ruumid, veo-, side- ja andmetöötlusvahendid.
§13. Tervisekaitsetalituse tööd juhib direktor, kelle nimetab ametisse Tervisekaitseinspektsiooni peadirektor.
§14. Tervisekaitsetalituse direktor allub vahetult Tervisekaitseinspektsiooni peadirektorile.
§15. (1) Direktor:
§16. (1) Tervisekaitsetalituse osakonda juhib osakonnajuhataja.
§17. Tervisekaitsetalitusel on sõõrikujuline 35-mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on väikese riigivapi kujutis ja mööda äärt sõna «Tallinna Tervisekaitsetalitus».
§18. Tervisekaitsetalitusel on oma nimega dokumendiplangid, mille kasutamise kord määratakse asjaajamise korras.
§19. Tervisekaitsetalitusel on kehtestatud korras registreeritud sümboolika, mille kasutamine on kehtestatud õigusaktiga.
§20. Tervisekaitsetalitus moodustatakse, korraldatakse ümber ja tema tegevus lõpetatakse seadusega sätestatud korras.
§22. Määrus jõustub 1. jaanuaril 2002. a.