Lääne-Nigula valla Noortekeskuse põhimäärus – Riigi Teataja
Lääne-Nigula valla Noortekeskuse põhimäärus
Lääne-Nigula valla Noortekeskuse põhimäärus - sisukord
§ 2 Noortekeskuse tegevuse eesmärk
§ 3 Noortekeskuse ülesanded
§ 4 Noortekeskuse tegevuse korraldamine
§ 5 Noortekeskuse töötajad
§ 6 Piirkondlik tegevusjuhendaja
§ 7 Noortekeskuse vara
§ 8 Rahalised vahendid ja finantseerimise korraldamine
§ 10 Noortekeskuse tegevuse ümberkorraldamine ja lõpetamine
RT IV, 17.12.2014, 2
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punkti 34, § 35 lõike 2, noorsootöö seaduse § 3 punkti 2 ning Lääne-Nigula Vallavolikogu 25.03.2014 määruse nr 24 „Lääne-Nigula Vallavalitsuse hallatava asutuse põhimääruse, struktuuri ja koosseisu ning üldhariduskooli ning koolieelse lasteasutuse arengukava kinnitamise kord“ § 2 lõike 4 alusel.
(1) Lääne-Nigula valla Noortekeskus (edaspidi Noortekeskus) on Lääne-Nigula Vallavalitsuse hallatav asutus.
(2) Noortekeskuse postiaadress on Haapsalu mnt 6, Taebla alevik, Lääne-Nigula vald, Lääne maakond 90801.
(3) Noortekeskus juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi õigusaktidest, Lääne-Nigula Vallavolikogu ning Lääne-Nigula Vallavalitsuse õigusaktidest ja käesolevast põhimäärusest.
(4) Noortekeskus kasutab Lääne-Nigula valla ühtset sümboolikat.
(5) Noortekeskus ei taotle oma tegevusega majanduslikku tulu. Noortekeskus kasutab oma tulu üksnes põhimääruses toodud eesmärkide saavutamiseks.
(6) Noortekeskuse struktuuris on järgmised piirkondlikud tegevuskohad:
1) Taebla noortekeskus, asukoht Haapsalu mnt 6, Taebla alevik;
2) Nigula noortekeskus, asukoht Nigula tee 1, Nigula küla;
3) Palivere noortekeskus, asukoht Jaama tn 7, Palivere alevik;
4) Risti noortekeskus, asukoht Tallinna mnt 4, Risti alevik.
(7) Noortekeskusel on Lääne-Nigula valla eelarves alaeelarvena iseseisev eelarve.
§ 2. Noortekeskuse tegevuse eesmärk
(1) Noortekeskuse tegevuse eesmärgiks on noorsootöö korraldamine ja koordineerimine Lääne-Nigula vallas. Noorsootöös lähtutakse võrdse kohtlemise, sallivuse ja partnerluse põhimõttest, noorsootöö põhineb noorte osalusel ja vabal tahtel. Noorsootööd tehakse noorte jaoks ja koos noortega, kaasates neid otsuste tegemisse. Tingimuste loomisel teadmiste ja oskuste omandamiseks lähtutakse noorte vajadustest ja huvidest.
(2) Noortekeskuse tegevus on suunatud Lääne-Nigula valla noortele.
(3) Noortekeskusel võib olla arengukava, mis lähtub valla arengukavas seatud eesmärkidest.
§ 3. Noortekeskuse ülesanded
(1) Noortekeskuse ülesanded on:
1) pakkuda noortele erinevaid huvigruppe hõlmavaid huvitegevusi ja vaba aja veetmise võimalusi;
2) toetada noorte omaalgatust, arengut, sotsialiseerumist ja ühiskonnastumist;
3) korraldada noorte koolitamist, nõustamist ja teavitamist noorsootöö küsimustes;
4) viia läbi noorsoo vajadusi puudutavaid uuringuid ja seostada tegevused tulemustega;
5) korraldada noorte töökasvatust;
6) propageerida noorte ja täiskasvanute spordi-, liikumisharrastuse ning terviseedendusele suunatud tegevusi ning korraldada sellekohaseid piirkondlikke ja ülevallalisi üritusi.
7) teha koostööd erinevate huvikeskustega, laste- ja noorteorganisatsioonidega ning kultuuri-, spordi- ja haridusasutustega;
8) koostada ja juhtida tegevusvaldkonnaga seotud projekte;
9) arendada noorsootööd valla erinevates piirkondades.
(2) Noortekeskusel on oma ülesannete täitmiseks õigus:
1) kasutada sihtotstarbeliselt Noortekeskuse kasutusse antud Lääne-Nigula valla vara;
2) üürile anda ja üürile võtta ühekordseks kasutamiseks rajatisi, ruume ja inventari;
3) osutada tasulisi teenuseid, mille hinna kehtestab Noortekeskuse juhataja ettepanekul Lääne-Nigula Vallavalitsus;
4) teostada Eesti Vabariigi ja Lääne-Nigula valla õigusaktidega kooskõlas olevaid tehinguid;
5) saada Lääne-Nigula Vallavalitsuselt tööks vajalikku abi, teavet ja andmeid;
6) teha koostööd Lääne-Nigula valla asutuste ja teiste organisatsioonidega;
7) osaleda Lääne-Nigula Vallavalitsuse nõusolekul organisatsioonide, liitude ja töögruppide (sealhulgas rahvusvahelised) tegevuses.
§ 4. Noortekeskuse tegevuse korraldamine
(1) Asutust juhib juhataja, kes valitakse avaliku konkursi korras Lääne-Nigula Vallavalitsuse poolt moodustatud 3-liikmelise konkursikomisjoni poolt. Juhataja kinnitab ametisse Lääne-Nigula Vallavalitsus. Juhatajale määrab palga Lääne-Nigula valla vallavanem käskkirjaga.
(2) Asutuse juhataja töölepingu sõlmib, muudab ja lõpetab Lääne-Nigula valla vallavanem.
(3) Asutuse juhataja:
1) juhib asutust, tagades põhimääruses ettenähtud ülesannete täitmise ja kannab vastutust asutuse üldseisundi, vara säilimise, arengu ja rahaliste vahendite õiguspärase kasutamise eest;
2) esindab asutust;
3) teostab tehinguid põhimääruses sätestatud eesmärkide saavutamiseks vastavalt Lääne-Nigula Vallavolikogu ja Lääne-Nigula Vallavalitsuse poolt kehtestatud õigusaktidele;
4) kinnitab asutuse töösisekorraeeskirja arvestades Lääne-Nigula Vallavolikogu poolt ettenähtud korda ja töötajate ametijuhendeid ning sõlmib, muudab ja lõpetab asutuse töötajatega töölepingud;
5) kooskõlastab Lääne-Nigula Vallavalitsusega ürituste plaani ja piirkondlike noortekeskuste lahtiolekuajad;
6) esitab asutuse eelarve projekti Lääne-Nigula Vallavalitsuse poolt kehtestatud korras;
7) annab oma pädevuse piires käskkirju ja suulisi või kirjalikke korraldusi;
8) määrab töötajate töökohustused ja töötasu suuruse vastavalt kinnitatud palgafondile ning määrab palgafondi piires töötajatele lisatasusid, preemiaid.
§ 5. Noortekeskuse töötajad
(1) Noortekeskuse töötajateks on piirkondlike tegevuskohtade tegevusjuhendajad.
(2) Noortekeskuse struktuur ja personali koosseis kehtestatakse volikogu poolt sätestatud korras.
(3) Töötajatega sõlmib, muudab ja lõpetab töölepingud juhataja vastavalt tööõigust reguleerivatele õigusaktidele.
§ 6. Piirkondlik tegevusjuhendaja
(1) Tegevusjuhendaja ülesanded:
1) noorsootöö korraldamine Noortekeskuses;
2) sündmuste ja koolituste korraldamine;
3) noorteprojektide nõustamine, algatamine ja koordineerimine;
4) noorsootööalase info kogumine, haldamine ja teavitus;
5) projektide kirjutamine, elluviimine ja aruandlus.
(2) Tegevusjuhendaja on aruandekohustuslik Noortekeskuse juhataja ees.
(3) Tegevusjuhendajat asendab Noortekeskuse juhataja poolt määratud isik.
§ 7. Noortekeskuse vara
Noortekeskus valdab, kasutab, käsutab oma valduses olevat vara vastavalt Lääne-Nigula Vallavolikogu poolt kehtestatud vallavara valitsemise korrale.
§ 8. Rahalised vahendid ja finantseerimise korraldamine
(1) Raamatupidamisarvestust peetakse tsentraliseeritult Lääne-Nigula Vallavalitsuses.
(2) Noortekeskuse eelarve tuludeks on:
1) eraldised riigieelarvest ja Lääne-Nigula valla eelarvest;
2) laekumised sihtasutustelt ja sihtkapitalidelt;
3) eraldised ja annetused äriühingutelt, organisatsioonidelt ja füüsilistelt isikutelt.
(3) Lääne-Nigula valla eelarvest tagatakse:
1) Noortekeskuse töötajate töötasud;
2) Noortekeskuse eripärale vastavad ruumid, sisustus ja majandamiskulud.
Noortekeskus esitab oma tegevuse kohta õigusaktides ettenähtud aruanded.
§ 10. Noortekeskuse tegevuse ümberkorraldamine ja lõpetamine
(1) Noortekeskuse tegevuse korraldab ümber või lõpetab Lääne-Nigula Vallavolikogu.
(2) Noortekeskuse tegevus lõpetatakse seadusega sätestatud korras ning seda korraldab Lääne-Nigula Vallavalitsus.
Määrus jõustub 1. jaanuaril 2015.


Kohtla-Järve linna eelarvest eraõiguslikele spordiklubidele ja spordikoolidele toetuste andmise kord – Riigi Teataja
Kohtla-Järve linna eelarvest eraõiguslikele spordiklubidele ja spordikoolidele toetuste andmise kord
Jõustumine: 01.01.201730.09.201601.01.2016
RT IV, 09.09.2016, 23
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 3 punkti 1, § 22 lõike 1 punkti 5, spordiseaduse § 3 punktide 2, 21 ja 3 ning isikuandmete kaitse seaduse § 16 lõike 3 alusel.
(1) Kohtla-Järve linna eelarvest eraõiguslikele spordiklubidele (edaspidi spordiklubi) ja spordikoolidele (edaspidi spordikool) toetuste andmise kord (edaspidi kord) sätestab spordiseaduse alusel toetuste andmise tingimused ja korra Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud ja tegutsevatele spordiklubidele ja spordikoolidele.
(2) Toetuste andmise eesmärgiks on arendada harrastus-ja võistlusspordialast tegevust Kohtla-Järve linnas ning süvendada spordialaseid teadmisi, tagamaks Kohtla-Järve linna elanike, eelkõige laste ja noorte kehalist ja vaimset vormisolekut.
(3) Toetust antakse spordiklubidele ja spordikoolidele, kelle põhitegevuseks on spordi arendamine ja kes korraldavad organiseeritud sporditegevust Kohtla-Järve linnas.
(4) Käesoleva korra mõistes toetused spordiklubide ja spordikoolide tegevuse toetamiseks on linnaeelarves ettenähtud rahalised vahendid. Rahaliste vahendite suuruse kinnitab Kohtla-Järve Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu).
(5) Kord ei laiene taotlejatele, kes taotluse esitamise hetkeks on tegutsenud Kohtla-Järve linnas vähem kui kaks aastat.
1) spordiklubi – sportliku tegevuse arendamiseks moodustatud klubi, selts või muu ühing, mis tegutseb mittetulundusühinguna;
2) spordikool – erahuvikool, mis pakub täiendavaid võimalusi spordialase hariduse
omandamiseks kinnitatud õppekava alusel;
3) harrastaja – spordiklubi või spordikooli treeningrühmas regulaarselt tegutsev isik;
4) treeningrühm – spordiklubis või spordikoolis tegutsev isikute ühendus, millel on ühine tegevusala, tegutsemisaeg ja -koht.
2. peatükk Toetuse andmise põhimõtted ja toetuste liigid
§ 3. Toetuse andmise põhimõtted
(1) Toetust antakse Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud spordiklubile või spordikoolile.
(2) Toetust antakse spordiklubile või spordikoolile, mis on vastava spordialaliidu- või föderatsiooni kaudu Eesti Olümpiakomitee liige.
(3) Toetust antakse spordiklubile või spordikoolile, mis on nõuetekohaselt täitnud riiklike maksude ja maksete tasumise kohustused, esitanud aruanded Eesti Spordiregistrile, ei oma võlgnevusi linnavalitsusele ja Eesti Spordiregistrile ning võlgnevusi treeningpaikade rentimisel Kohtla-Järve linna või Kohtla-Järve linnale kuuluvate juriidiliste isikutega sõlmitud lepingute alusel.
(4) Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud ja tegutsevatele spordiklubidele ja spordikoolidele toetuste liikideks on:
1) noortespordi toetus;
2) toetus linna spordiürituse korralduskulude osaliseks hüvitamiseks (edaspidi spordiürituse toetus);
3) toetus spordiklubile ja spordikoolile võistlustel osalemiseks (edaspidi toetus võistlustel osalemiseks).
§ 4. Noortespordi toetus
(1) Noortespordi toetust antakse spordiklubidele või spordikoolidele toimuvaks sporditegevuseks taotleja nimekirja kantud 7-19-aastase (võimlemise-ja iluuisutamisklubile-ja koolile alates 5-aastase) harrastaja kohta, kelle elukohaks Eesti rahvastikuregistris on märgitud Kohtla-Järve linn ning kes maksab spordiklubi või spordikooli liikme-, osalus- või õppemaksu või kes on maksmisest vabastatud. Harrastaja vanust arvestatakse toetuse kasutamise aasta 1. jaanuari seisuga.
(2) Noortespordi toetust antakse spordiklubi või spord ikooli spordiala kohta, millega tegeletakse Kohtla-Järve linnas harrastus-ja võistlusspordi arendamise eesmärgil ning kus harrastajate treeningrühma(de)ga töötavad vähemalt treenerikutse 4. kvalifikatsioonitasemega treener (id) ning tingimusel, et eri spordialadel töötab treeningrühma(de)ga vähemalt üks treenerikutse 5. või kõrgema kvalifikatsioonitasemega treener vastavalt käesoleva korra § 12 lõikes 2 punktides 3, 4 ja 5 märgitud mahus. Treenerikutse ja juhendatav spordiala peavad kattuma.
(3) Noortespordi toetust antakse ja makstakse spordiklubile või spordikoolile sõlmitava lepingu alusel. Noortespordi toetuse andmisel lähtutakse harrastajate arvust, spordialaliidu edetabelist, treeneri (te) kutsekvalifikatsiooni tasemest ning toetuse andmisel arvestatakse käesoleva korra § 7 lõike 4 kohaselt harrastaja poolt valitud treeningrühma.
(4) Noortespordi toetuse suuruse arvutamise alused ja toetatavate spordialade loetelu kehtestab Kohtla-Järve Linnavalitsus (edaspidi linnavalitsus) „Eraõiguslikele spordiklubidele ja spordikoolidele noortespordi toetuse arvutamise juhendis“.
(5) Noortespordi toetuse andmise arvestuslikuks aluseks oleva harrastaja kohta antava toetuse suuruse ja toetatavate harrastajate koguarvu kinnitab linnavalitsus.
(6) Noortespordi toetust antakse spordiklubile või spordikoolile, kus harrastajate arv on vähemalt 20 veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonnas kinnitatud harrastajat, vastavalt § 7 lõikes 4 sätestatule.
(7) Noortespordi toetuse andmisel lähtutakse tingimusest, et ühe treeneri harrastajate arv on vähemalt 10 ning ei ületa 50 harrastajat.
[RT IV, 09.09.2016, 1 - jõust. 01.01.2017]
(8) Noortespordi toetust antakse treenerite ja juhendajate tööjõukulude ning treeningpaikade kasutamise kulude katmiseks. Eelpool nimetatud tingimuste täitmisel saab noortespordi toetust kasutada võistlussõitudeks, spordiinventari- ja varustuse soetamiseks.
(9) Noortespordi toetust ei anta jõusaali, aeroobika, kepi- ja tervisekõnni ning teiste liikumisharrastuste kui spordi valdkonnaga seotud tegevuste toetamiseks.
§ 5. Linna spordiürituste toetus
Linna spordiürituste toetus antakse Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud spordiklubile või spordikoolile, kes korraldavad spordiüritusi Kohtla-Järve linnas.
§ 6. Toetus võistlustel osalemiseks
(1) Toetus võistlustel osalemiseks antakse Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud spordiklubile või spordikoolile konkreetse harrastaja/võistkonna sportliku tegevuse toetamiseks toetuse kasutamise eelnava kalendriaasta tulemuste põhjal.
(2) Toetus võistlustel osalemiseks antakse spordiklubi või spordikooli nimekirja kantud harrastajale, kelle elukohaks rahvastikuregistri andmetel on Kohtla-Järve linn. Toetuse andmise perioodil peab harrastaja/võistkond esindama Kohtla-Järve linna.
(3) Toetust võistlustel osalemiseks võistkondlikel spordialadel antakse kasvava koefitsiendiga vastavalt võistkonna liikmete arvule.
(4) Esmajärjekorras antakse toetust järgmiste saavutuste korral:
1) osalemine olümpiamängudel, maailmameistrivõistlustel, Euroopa meistrivõistlustel, maailma-ja Euroopa karikavõistlustel;
2) 1.-16.koht maailma-ja Euroopa karikavõistluste etappidel või traditsioonilistel ja rahvusvahelistel spordialaliidu kalenderplaani võistlustel;
3) 1.-16.koht noorte või juunioride maailma-ja Euroopa meistrivõistlustel, noorte olümpiamängudel, Euroopa Noorte Olümpiafestivalil, Euroopa Mängudel, universiaadil või üliõpilaste maailmameistrivõistlustel;
4) 1.-6.koht olümpiamängude kavasse mittekuuluvate spordialade tiitlivõistlustel;
5) 1.-5.koht Eesti Meistrivõistlustel täiskasvanute vanuseklassis;
6) 1.-3.koht Eesti Meistrivõistlustel noorte, juunioride või noorsoo vanuseklassides.
§ 7. Toetuste taotlemine
(1) Järgmise kalendriaasta toetuste taotlemise aluseks on elektroonilises vormis esitatud taotlused sporditoetuste taotlemise keskkonnas.
(2) Noortespordi toetuse taotlus esitatakse linnavalitsusele jooksva aasta 1. novembriks. Kahel või enamal erineval spordialal tegutsev taotleja esitab noortespordi toetuse taotluse iga spordiala kohta eraldi.
[RT IV, 09.09.2016, 1 - jõust. 30.09.2016]
(3) Spordiklubi või spordikool esitab linnavalitsusele 1. novembriks spordiklubi või spordikooli treeningrühmade harrastajate nimekirjad veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonna kaudu.
(31) Perioodil 2. november – 1. detsember on spordiklubil või spordikoolil võimalus täiendada või muuta treeningrühmade harrastajate nimekirju ning suurendada või vähendada harrastajate ja treeninggruppide arvu.
(4) Spordiklubile või spordikoolile noortespordi toetuse taotlemisel peab noortespordi toetuse saamiseks nimekirja kantud täisealine harrastaja või harrastaja seaduslik esindaja kinnitama harrastaja osalust vastava spordiklubi või spordikooli treeningrühmas. Tuleb ära märkida üks eelistatud treeningrühm. Kinnitus koos treeningrühma märkimisega esitatakse elektrooniliselt sporditoetuste taotlemise keskkonnas jooksva aasta 2. novembrist - 1. detsembrini. Kui määratud tähtpäevaks kinnitus ja treeningrühma valik puudub, ei arvata nimekirjas esitatud harrastajat noortespordi toetust saavate harrastajate hulka.
(5) Taotlus linna spordiürituste korralduskulude osaliseks hüvitamiseks esitatakse linnavalitsusele hiljemalt jooksva aasta 1. novembriks veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonna kaudu.
(6) Taotlus võistlustel osalemiseks esitatakse linnavalitsusele hiljemalt jooksva aasta 1. novembriks veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonna kaudu. Taotluses märgitakse esitatud harrastaja/võistkonna nimi, tulemuste loetelu ja viited vastavate tulemuste protokollidele.
(7) Teave toetuste taotlemise ning toetuste andmise kohta asub Kohtla-Järve linna veebilehel ning linnavalitsuse sotsiaalteenistuses.
(1) Linnavalitsus kontrollib esitatud taotluste nõuetekohasust, andmete õigsust ja taotleja vastavust käesoleva korra tingimustele.
(2) Toetuste taotluste menetlemisel toimub andmevahetus veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonna kaudu Eesti Spordiregistri-, Maksu- ja Tolliameti-, Äriregistri- ja Eesti rahvastikuregistri andmekogudega.
(3) Kui taotleja ja taotluse nõuetekohasuse kontrollimise käigus selgub, et taotlus või taotleja ei vasta käesoleva korra nõuetele, annab linnavalistus taotlejale tähtaja kuni kümme tööpäeva puuduste kõrvaldamiseks. Kui puudused määratud tähtajaks ei kõrvaldata, jäetakse taotlus läbi vaatamata ning menetlus toetuse andmiseks lõpetatakse.
§ 9. Noortespordi toetuse, spordiürituste toetuse ja toetuse võistlustel osalemiseks andmise otsustamine, andmisest keeldumine või noortespordi toetuse muutmise otsustamine
(1) Noortespordi toetuse, spordiürituste toetuse ja toetuse võistlustel osalemiseks andmist otsustab linnavalitsus hiljemalt ühe kuu jooksul pärast eelarve kinnitamist linnavolikogu poolt.
(2) Noortespordi toetuse, spordiürituste toetuse ja toetuse võistlustel osalemiseks andmisest või andmise keeldumisest teavitab linnavalitsus taotlejat kirjalikult hiljemalt kümne tööpäeva jooksul linnavalitsuse vastava otsuse vastuvõtmisest.
(3) Linnavalitsus otsustab noortespordi toetuse, spordiürituste toetuse ja toetuse võistlustel osalemiseks andmisest keelduda, kui taotleja on esitanud teadlikult valeandmeid, kui taotlejal esineb maksuvõlgnevusi, võlgnevusi linnavalitsusele ja Eesti Spordiregistrile ning võlgnevusi treeningpaikade rentimisel Kohtla-Järve linna või Kohtla-Järve linnale kuuluvate juriidiliste isikutega sõlmitud lepingute alusel.
(4) Linnavalitsus otsustab noortespordi toetuse andmisest keelduda, kui vastavalt käesoleva määruse § 1 lõikes 2 punktis 3 sätestatule ei ole taotleja kohta 1. detsembriks täisealine harrastaja või harrastaja seaduslik esindaja noortespordi toetuse andmise soovi kinnitanud.
(5) Linnavalitsusel on õigus muuta noortespordi toetuse suurust, vähendada harrastajate arvu ja suurendada noortespordi toetust teisele spordiklubile või spordikoolile, kui spordiklubi või spordikooli harrastajad lähevad kalendriaasta jooksul, milleks noortespordi toetust anti, üle teise spordiklubisse või spordikooli koos treeneri või juhendajaga.
4. peatükk Toetuste andmine, toetuse saaja õigused ja kohustused
§ 10. Noortespordi toetuse andmise leping
(1) Leping sõlmitakse spordiklubi või spordikooliga (edaspidi toetuse saaja) ühe kuu jooksul noortespordi toetuse andmise otsuse tegemisest. Lepingule kirjutab alla linnapea või tema volitatud isik.
3) noortespordi toetuse suurus ja sihtotstarve ning toetusperiood;
6) toetuse esitamise aruande tähtaeg;
§ 11. Noortespordi toetuse kasutamine
(1) Toetuse saaja on toetusperioodil kohustatud kasutama noortespordi toetust järgmisel sihtotstabel:
1) treeneri (te) kutsekvalifikatsiooni 4. ja kõrgema tasemega treeneri (te) töötasuks. Treeneril peab spordiklubi või spordikooliga olema sõlmitud tööleping, käsundus- või töövõtuleping;
2) harrastajate sporditegevusega seotud spordirajatiste/ehitiste üüri- või rendikuludeks;
3) kuni 30% harrastajate muude sporditegevustega seotud kulude katteks (võistlustel osalemisega seotud kulud: transport, majutus ja osavõtutasud, spordiinventari- ja varustuse soetamise kulud).
(2) Toetusperioodil kasutamata jäänud noortespordi toetuse peab toetuse saaja tagastama linnavalitsusele hiljemalt 10 tööpäeva jooksul pärast aruande esitamise tähtaega. Kui linnavalitsus on tuvastanud toetuse mittesihtotstarbelise kasutamise või toetuse kasutamata jätmise, siis on toetuse saajal kohustus 10 tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise nõude saamist toetus tagastada.
§ 12. Noortespordi toetuse saaja õigused ja kohustused
(1) Noortespordi toetuse saajal on õigus:
1) saada määratud toetust;
2) tutvuda lepingu tingimuste rikkumise kohta koostatud aktiga ja esitada seletusi, arvamusi ja vastuväiteid.
1) korraldama toetusperioodil sporditegevust vähemalt 10 kuud aastas;
2) pidama treeningpäevikut ja seda regulaarselt täitma, märkides sinna treeningul osalenud harrastajate nimed;
3) korraldama 7-9-aastastele (võimlemise-ja iluuisutamisega tegelevatele spordiklubidele ja spordikoolidele 5-6 aastastele) harrastajatele sporditegevust nädalakoormusega minimaalselt 120 minutit;
4) korraldama 10-16-aastastele harrastajatele sporditegevust nädalakoormusega minimaalselt 240 minutit;
5) korraldama 17-19-aastastele harrastajatele sporditegevust nädalakoormusega minimaalselt 360 minutit;
6) moodustama treeningrühmad vastavalt harrastajate vanusele ja meisterlikkuse tasemele ning treeningrühma suurus ei või olla üle 20 harrastaja;
7) tagama ühe treeneri summaarset treeningkoormust vähemalt 720 minutit (16 õppetundi) nädalas;
8) vabastama kuni 10% spordiklubis või spordikoolis tegutsevate harrastajate koguarvust vähekindlustatud peredest harrastajaid liikmemaksu tasumisest 100% ulatuses teovõimelise harrastaja või seadusliku esindaja poolt esitatud Kohtla-Järve Sotsiaalhoolekandekeskuse tõendi alusel;
9) võimaldama kuni 10% spordiklubis või spordikoolis tegutsevate harrastajate koguarvust vähekindlustatud peredest harrastajatele teovõimelise harrastaja või seadusliku esindaja poolt esitatud Kohtla-Järve Sotsiaalhoolekandekeskuse tõendi alusel liikmemaksu soodustust 50% ulatuses;
10) teavitama linnavalitsust kirja, faksi või e-posti teel treening-või tunniplaani muudatustest viie tööpäeva jooksul;
11) kajastama seisuga 1. november veebipõhises sporditoetuste taotlemise keskkonnas spordiklubi või spordikooli treeneri(te) andmed ning treeningrühmade harrastajate nimekirjad;
12) avaldama seisuga 1. november veebipõhises sporditoetuste taotlemise keskkonnas spordiklubi või spordikooli treeningrühmade tunniplaani ja vajadusele tegema selles muudatusi;
13) kasutama toetust vastavalt § 11 lõikes 1 sätestatule;
14) esitama aruande § 16 lõikes 1 määratud tähtajaks.
§ 13. Noortespordi toetuse andmise lepingu lõpetamine
(1) Leping toetuse saajaga lõpetatakse ja toetuse saaja kohustub osaliselt või täies mahus kandma toetuse tagasi, kui:
4) tegevust, mille jaoks toetus eraldati, ei toimunud;
(2) Kui toetuse saajaga lõpetatakse leping toetusperioodi kestel, on toetuse saaja kohustatud esitama linnavalitsusele vormikohase aruande toetuse kasutamise kohta 1 kuu jooksul pärast lepingu lõpetamist.
§ 14. Linna spordiürituste toetuse andmine ja kasutamine, toetuse saaja õigused ja kohustused
(1) Linna spordiürituste toetust on õigus saada Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud spordiklubidel ja spordikoolidel, kes korraldavad spordiüritusi Kohtla-Järve linnas.
(2) Linna spordiürituste toetus kantakse toetuse taotleja arveldusarvele linnavalitsuse korralduse ja taotleja poolt esitatud arve, korraldatava spordiürituse juhendi ja eelarve alusel.
(3) Linna spordiürituste toetust kasutatakse linna spordiürituste korraldamisega seotud kulude katteks.
(4) Toetuse saaja on kohustatud esitama linnavalitsusele spordiürituse toimumise protokolli ning aruande toetuse kasutamise kohta § 16 lõikes 1 määratud tähtajaks.
(5) Toetuse saaja on kohustatud kandma linna spordiürituste toetuse tagasi, kui tegevus, mille jaoks toetus eraldati ei toimunud või toetust ei ole kasutatud sihtotstarbeliselt.
§ 15. Toetuse võistlustel osalemiseks andmine ja kasutamine, toetuse saaja õigused ja kohustused
(1) Toetust võistlustel osalemiseks on õigus saada Kohtla-Järve linna haldusterritooriumil registreeritud spordiklubidel ja spordikoolidel käesoleva määruse § 6 sätestatud korras.
(2) Toetus võistlustel osalemiseks kantakse toetuse taotleja arveldusarvele linnavalitsuse korralduse ja taotleja poolt esitatud arve, harrastaja/võistkonna võistlustel osalemisega või võistlusteks ettevalmistamisega seotud eelarve alusel.
(3) Toetust kasutatakse konkreetse harrastaja/võistkonna võistlustel osalemisega seotud kulude katteks.
(4) Toetuse saaja on kohustatud esitama linnavalitsusele aruande toetuse kasutamise kohta § 16 lõikes 1 määratud tähtajaks.
(5) Toetuse saaja on kohustatud kandma võistlustel osalemise toetuse tagasi, kui tegevus, mille jaoks toetus eraldati ei toimunud või toetust ei ole kasutatud sihtotstarbeliselt.
(1) Toetuse saaja on kohustatud esitama linnavalitsusele aruande noortespordi, linna spordiürituste ja võistlustel osalemise toetuste kasutamise kohta veebipõhise sporditoetuste taotlemise keskkonna kaudu hiljemalt 15. jaanuariks.
(2) Kui toetuste saaja on ilma mõjuva põhjuseta jätnud esitamata toetuste kasutamise aruande käesoleva paragrahvi lõikes 1 määratud tähtajaks, on linnavalitsusel õigustoetus tagasi nõuda ja kahe aasta jooksul toetust mitte anda. Toetuse saaja võib mõjuvate põhjuste olemasolul taotleda linnavalitsuselt aruande esitamise tähtaja pikendamist.
(3) Linnavalitsusel on õigus vajadusel nõuda toetuse saajalt asjakohaste kuludokumentide esitamist ning kontrollida toetuse kasutamise sihipärasust ning nõuda täiendavaid seletusi.
(1) Järelevalvet toetuste sihtotstarbelise kasutamise üle teostab linnavalitsus.
1) võimaldama järelevalve teostajale juurdepääsu toetuse kasutamisega seotud teabele (osalustasust, liikme- või õppemaksust vabastamise ja soodustuse andmisega seotud dokumendid, kassa-ja pangadokumendid toetuse kasutamise kohta, info harrastajate osalemise kohta treeningutel);
2) esitama nõutud informatsiooni ja arundeid linnavalitsusele määratud tähtajaks.
(3) Linnavalitsusel on õigus kohapeal kontrollida:
1) treeningu toimumist treening –või tunniplaanis märgitud ajal ja kohas;
2) treeningutel osalevate harrastajate arvu ja treenerite vastavust lepingule;
3) muid toetuse kasutamise asjaolusid ja dokumente.
(4) Läbiviidud kontrollimise kohta koostab linnavalitsus akti, millele kirjutab alla kontrolli läbi viinud järevalve teostaja ja toetuse saaja esindaja.
6. peatükk Isikuandmete töötlemine
§ 18. Isikuandmete töötlemine
(1) Andmesubjekti nõusolekuta võib linnavalitsus töödelda a ndmesubjekti isikuandmeid juhul, kui linnavalitsus on isikuandmete kaitseks võtnud kasutusele piisavad organisatsioonilised, füüsilised ja infotehnilised turvameetmed.
(2) Linnavalitsus määrab nimeliselt isiku(d), kellel on ligipääs võimaldatavatele andmetele.
(3) Isikuandmeid töötlev isik(ud) on kohustatud hoidma saladuses talle tööülesannete täitmisel taeatavaks saanud andmeid, mida ei ole antud avalikuks kasutamiseks ning täitma isiku andmete kaitse seaduses sätestatud isikuandmete töötlemise nõudeid.
(4) Toetuste andmise menetlemiseks võib linnavalitsus töödelda järgmisi isikuandmeid:
1) toetust taotlevas spordiklubis või spordikoolis treeniva harrastaja nimi;
2) toetust taotlevas spordiklubis või spordikoolis treeniva harrastaja isikukood.
(5) Toetuste taotluste menetlemisel on linnavalitsusel õigus kontrollida käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud isikuandmete õigsust Eesti rahvastikuregistri kaudu.
(1) Määruse § 7 lõikeid 2, 3, 5 ja 6 ning § 12 lõike 2 punkte 11 ja 12 rakendatakse 1. septembrist 2015. a.
(2) Määruse § 7 lõiget 4 rakendatakse 2. oktoobrist 2015. a.


Kindlustustegevuse seaduse, finantsinspektsiooni seaduse ja isikuandmete kaitse seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
Vabariigi Presidendi 12. detsembri 2007. a otsusega nr 218
I. Kindlustustegevuse seaduses (RT I 2004, 90, 616; 2007, 55, 368) tehakse järgmised muudatused:
§ 1. Paragrahvi 2 lõikes 3, § 129 lõikes 2 ja §-s 204 asendatakse sõnad «kindlustus- või edasikindlustusandja» sõnaga «kindlustusandja» vastavas käändes.
« § 3. Kindlustusandja»;
« (4) Kindlustusandja võib tegeleda üksnes kindlustustegevuse, edasikindlustustegevuse ja vahendusega ning teha muid otseselt nendest tulenevaid tehinguid ja toiminguid, kui need abistavad või täiendavad vahetult põhitegevust.»;
3) lõiked 7 ja 8 tunnistatakse kehtetuks.
« § 31. Edasikindlustustegevus ja edasikindlustusandja
(1) Edasikindlustustegevus on edasikindlustuslepingu alusel kindlustusandja kindlustusriskide ülevõtmine, eesmärgiga maksta kindlustusandjale kokkulepitud suuruses hüvitist seoses kindlustusandja ja kindlustusvõtja vahel sõlmitud kindlustuslepingu järgse kindlustusjuhtumiga.
(2) Edasikindlustusandja on kindlustusandja, kes võib tegeleda üksnes edasikindlustustegevuse ja selle vahendusega ning teha muid otseselt nendest tulenevaid tehinguid ja toiminguid, kui need abistavad või täiendavad vahetult põhitegevust.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatu ei mõjuta edasikindlustusandja tehingute ja toimingute kehtivust.
(4) Retrotsessioon on edasikindlustustegevus, mille puhul retrotsessiooniandja võtab edasikindlustuslepingu alusel üle edasikindlustusandja kindlustusriske.
(5) Retrotsessiooniandja on edasikindlustusandja, kelle peamiseks ja püsivaks tegevuseks on kindlustusjuhtumi toimumisel edasikindlustusandjale kindlustusjuhtumi tõttu tekkinud kahju hüvitamine või kokkulepitud rahasumma maksmine.
(6) Eriotstarbeline varakogum, kes ei ole kindlustusandja, kuid tegeleb edasikindlustustegevusega, finantseerides edasikindlustuslepingu alusel ülevõetud kindlustusriske võlaväärtpaberite väljaandmise või mõne muu seesuguse finantsinstrumendi kaudu ning kel ei teki tagasimaksmiskohustust enne edasikindlustuslepingujärgse kohustuse täitmist, võib Eestis tegeleda üksnes piiriülese edasikindlustustegevusega.»
§ 4. Paragrahvid 4 ja 5 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« § 4. Oluline osalus, kontrollitav äriühing, hääleõiguse kuuluvus ja märkimisväärne seos
Olulise osaluse ning selle määratlemise, samuti kontrollitava äriühingu, hääleõiguse kuuluvuse ning märkimisväärse seose ja selle määratlemise suhtes kohaldatakse väärtpaberituru seaduses sätestatut.
§ 5. Emaettevõtja, tütarettevõtja, konsolideerimisgrupp ja valdusettevõtjad
(1) Emaettevõtja käesoleva seaduse tähenduses on isik, kes väärtpaberituru seaduse § 10 lõigete 1 ja 2 kohaselt kontrollib vähemalt ühte äriühingut või muud juriidilist isikut (tütarettevõtja). Emaettevõtja tütarettevõtjate tütarettevõtjaid käsitatakse käesoleva seaduse tähenduses sama emaettevõtja tütarettevõtjatena.
(2) Konsolideerimisgrupi moodustavad käesoleva seaduse tähenduses:
1) emaettevõtja koos tütarettevõtjatega;
2) emaettevõtja ja tema tütarettevõtjad koos emaettevõtja või tema tütarettevõtjate seotud ettevõtjatega käesoleva seaduse § 70 lõike 2 tähenduses;
3) äriühingud või muud juriidilised isikud, kes on ühtse juhtimise all vastavalt sõlmitud lepingule, asutamislepingu või põhikirja sätetele või kelle juhtimis- või järelevalveorganite koosseisu enamuse moodustavad konsolideeritud majandusaasta aruande kinnitamiseni samad isikud.
(3) Kindlustusvaldusettevõtja on emaettevõtja, kes ei ole segafinantsvaldusettevõtja, kuid kelle tütarettevõtjad või enamik neist on kindlustusandjad.
(4) Segakindlustusvaldusettevõtja on emaettevõtja, kes ei ole kindlustusandja, kindlustusvaldusettevõtja ega segafinantsvaldusettevõtja, kuid kelle tütarettevõtjatest vähemalt üks on kindlustusandja.
(5) Segafinantsvaldusettevõtja on emaettevõtja, kes ei ole kindlustusandja, krediidiasutus ega investeerimisühing, kuid kelle tütarettevõtjatest vähemalt üks on mõne Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriigi, välja arvatud Eesti (edaspidi lepinguriik), või Eesti kindlustusandja, krediidiasutus või investeerimisühing, ning kes moodustab koos oma tütarettevõtjate ja teiste ettevõtjatega finantskonglomeraadi.»
« § 141. Kindlustustegevuse liikidega tegelemisele esitatavad nõuded
(1) Erinevused naiste ja meeste individuaalsetes kindlustusmaksetes ja -hüvitistes ei või olla põhjustatud soo teguri kasutamisest kindlustusriskide hindamisel. Rasedus ega emadus ei või mõjutada individuaalsete kindlustusmaksete ja -hüvitiste suurust.
(2) Kui sugu mõjutab kindlustusriski erinevates vanusegruppides erinevalt ja kindlustusandja arvestab kindlustusriskide hindamisel soo ja vanuse teguri koosmõju, võib soo tegurit kasutada käesoleva seaduse §-s 13 nimetatud elukindlustuse liikide puhul suremusriski või üleelamisriski arvestamisel ning järgmiste kahjukindlustuse liikide puhul:
2) haiguskindlustus.
(3) Suremusrisk käesoleva seaduse tähenduses on kindlustusrisk, mis hõlmab kindlustusandja kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste suurenemise võimalust, tulenevalt muutustest suremusmäärades, nende suundumuses või kõikumises, mille korral suremusmäära suurenemine põhjustab kindlustusandja kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste suurenemist.
(4) Üleelamisrisk käesoleva seaduse tähenduses on kindlustusrisk, mis hõlmab kindlustusandja kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste suurenemise võimalust, tulenevalt muutustest suremusmäärades, nende suundumuses või kõikumises, mille korral suremusmäära vähenemine põhjustab kindlustusandja kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste suurenemist.
(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul peab soo teguri kasutamisest tingitud:
1) mõju naiste ja meeste individuaalsetele kindlustusmaksetele ja -hüvitistele põhinema asjakohastel ja täpsetel kindlustusmatemaatilistel ja statistilistel andmetel;
2) erinevus naiste ja meeste individuaalsetes kindlustusmaksetes ja -hüvitistes olema proportsionaalne soo teguri mõju suurusega.
(6) Käesoleva paragrahvi lõike 5 punktis 1 nimetatud andmete kogumise, ajakohastamise ning avalikustamise kord kehtestatakse rahandusministri määrusega.
§ 142. Klient ja tema andmete töötlemine
(1) Kindlustusandja klient käesoleva seaduse tähenduses on isik, kellele kindlustusandja osutab kindlustustegevusega seotud teenust (kindlustusvõtja, kindlustatud isik, soodustatud isik, kahjustatud isik) või kes on kindlustusandja poole pöördunud teenuse kasutamise eesmärgil.
(2) Isikuandmete töötlemine kindlustustegevuses on lubatud üksnes kliendi nõusolekul, kui käesolevas seaduses ei sätestata teisiti. Isikuandmete kaitse seaduse § 12 kohaselt isikuandmete töötlemiseks vajalik kliendi nõusolek võib sisalduda ka kindlustuslepingu tüüptingimustes. Tüüptingimusele, millega kindlustusandja jätab endale õiguse eelnimetatud tüüptingimusi muuta, kohaldatakse võlaõigusseaduse § 43 lõikes 2 sätestatut. Tüüptingimuse muutmine loetakse kliendi suhtes ebamõistlikuks eelkõige juhul, kui muudatusega antakse kindlustusandjale õigus töödelda isikuandmeid ulatuses, mida klient ei võinud lepingu eesmärki arvestades mõistlikult oodata.
(3) Isikuandmete töötlemine kliendi nõusolekuta on lubatud isikuandmete kaitse seaduses sätestatud juhtudel ning kliendi kasuks sõlmitud lepingu täitmiseks või lepingu täitmise tagamiseks, välja arvatud delikaatsete isikuandmete töötlemine, kui käesolevas seaduses ei sätestata teisiti.
(4) Kindlustusandjal on õigus töödelda isikuandmeid, välja arvatud delikaatsed isikuandmed, kliendi nõusolekuta kindlustusriski hindamiseks või muude lepingu sõlmimisele ja poliisi väljastamisele eelnevate toimingute tegemiseks, kui klient on esitanud kindlustuslepingu sõlmimise avalduse ja lepingu sõlmimine eeldab nimetatud toimingu või toimingute teostamist.
(5) Kindlustusandjal on lepingu täitmiseks või täitmise tagamiseks õigus kliendi nõusolekuta töödelda täitmise kohustuse ja selle ulatuse kindlaksmääramise eesmärgil isikuandmete kaitse seaduse § 4 lõike 2 punktis 3 nimetatud andmeid, kui kindlustusjuhtumi toimumise tõttu tekkinud kahju seisneb kliendi tervise kahjustamises või talle kehavigastuse tekitamises.
(6) Kindlustusandjal on lepingu täitmiseks või täitmise tagamiseks õigus kliendi nõusolekuta töödelda täitmise kohustuse ja selle ulatuse kindlaksmääramise eesmärgil isikuandmete kaitse seaduse § 4 lõike 2 punktis 8 nimetatud andmeid.
(7) Kindlustusandjal on õigus lepingu täitmise tagamiseks säilitada isikuandmeid kuni lepingust tuleneva nõude aegumistähtaja möödumiseni, kui seaduses ei sätestata teisiti.
(8) Kindlustusandja on kohustatud identifitseerima lepingu sõlmimisel kindlustusvõtja ja tema esindaja või esindajad vastavalt rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduses sätestatule.
(9) Kolmandal isikul on lubatud kindlustusjuhtumi korral kliendi nõusolekuta edastada kindlustusandjale isikuandmeid või võimaldada juurdepääsu isikuandmetele, mis on kindlustusandjale vajalikud kindlustuslepingu täitmise kohustuse või selle täitmise ulatuse kindlakstegemiseks. Nimetatud eesmärgil ei ole kindlustusandjale andmete edastamine lubatud, kui tegemist on delikaatsete isikuandmetega, välja arvatud juhul, kui kindlustusandja vajab delikaatseid isikuandmeid käesoleva paragrahvi lõigetes 5 ja 6 nimetatud juhtudel.
(10) Kindlustusandja juhid, töötajad ning nende volitusel või korraldusel tegutsevad isikud, sealhulgas isikud, kellele käesoleva seaduse § 3 lõike 6 punktides 1–3 nimetatud kindlustustegevusega seotud tegevus on edasi antud, on kohustatud nii töötamise ja tegutsemise ajal kui ka pärast seda tähtajatult hoidma saladuses kõiki andmeid, mis on neile teatavaks saanud ja mis puudutavad kliendi majanduslikku ja tervislikku seisundit, isikuandmeid ning äri- või ametisaladusi, kui seadusega ei ole ette nähtud teisiti.»
1) lõikest 6 jäetakse välja sõnad «tingimusel, et viimaseid pakutakse koos elukindlustusega»;
« (8) Edasikindlustusandja võib tegeleda kahjukindlustuse edasikindlustuse ja elukindlustuse edasikindlustusega.»
§ 7. Paragrahvi 18 lõike 1 punktis 14 asendatakse sõnad «Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriiki, välja arvatud Eesti (edaspidi lepinguriik)» sõnaga «lepinguriiki».
§ 8. Paragrahvi 20 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud nõuetele vastava tegevuskava esitab edasikindlustusandja, peab ta planeeritava edasikindlustuse mahu ja edasikindlustuse põhimõtete asemel esitama iga edasikindlustuse liigi kohta planeeritava retrotsessiooni mahu ja retrotsessiooni põhimõtted.»
§ 9. Paragrahvi 23 lõike 2 punktist 4 jäetakse välja tekstiosa «, raamatupidamise seaduse (RT I 2002, 102, 600; 2003, 88, 588) tähenduses,».
« (2) Eesti kindlustusandja filiaaliks lepinguriigis peetakse käesoleva seaduse tähenduses ka Eesti kindlustusandja poolt teda alaliselt esindama volitatud isiku püsivat tegelemist kindlustustegevusega lepinguriigis ning sellele kohaldatakse käesoleva seaduse §-des 35–37 sätestatut.»;
« (6) Eesti edasikindlustusandja võib tegeleda kolmandas riigis piiriülese edasikindlustustegevusega ning tema suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 30 lõikes 4 ja §-des 38–40 sätestatut.»
« § 30. Eesti kindlustusandja piiriülene kindlustus- ja edasikindlustustegevus»;
« (4) Piiriülene edasikindlustustegevus käesoleva jao tähenduses on Eesti edasikindlustusandja edasikindlustustegevus, mille raames Eesti edasikindlustusandja pakub edasikindlustust välisriigis asutatud kindlustusandjale.»
§ 12. Paragrahvi 35 täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
« (8) Käesoleva paragrahvi lõiget 6 ei kohaldata edasikindlustusandja suhtes, kes võib lepinguriigis filiaali asutada pärast Finantsinspektsioonilt lõikes 3 nimetatud andmete ja dokumentide edastamise otsuse saamist.»
§ 13. Paragrahvi 41:
« (2) Lepinguriigi kindlustusandja filiaaliks Eestis peetakse käesoleva seaduse tähenduses ka lepinguriigi kindlustusandja poolt teda alaliselt esindama volitatud isiku püsivat tegelemist kindlustustegevusega Eestis ning sellele kohaldatakse käesoleva seaduse §-s 46 sätestatut.»;
« (6) Kolmanda riigi edasikindlustusandjal on õigus tegeleda Eestis piiriülese edasikindlustustegevusega ning tema suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 42 lõikes 4 ja §-s 47 sätestatut.»
« § 42. Välisriigi kindlustusandja piiriülene kindlustus- ja edasikindlustustegevus»;
« (4) Piiriülene edasikindlustustegevus käesoleva jao tähenduses on välisriigi edasikindlustusandja edasikindlustustegevus, mille raames välisriigi edasikindlustusandja pakub edasikindlustust Eesti kindlustusandjale.»
§ 15. Paragrahvi 43 lõike 2 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 9) Eesti krediidiasutuse tõend selle kohta, et filiaali asutamise loa taotleja on deponeerinud vähemalt 25 protsenti käesoleva seaduse § 71 lõikes 3 või 31 sätestatud omavahendite miinimumist ning deposiidilepingu kohaselt võib deponeeritud summat koormata, välja maksta või üle kanda üksnes Finantsinspektsiooni kirjalikul loal.»
§ 16. Paragrahvi 46 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
« (7) Käesoleva paragrahvi lõike 2 teises ja kolmandas lauses sätestatut, lõiget 3 ning lõike 4 teises lauses sätestatut ei kohaldata lepinguriigi edasikindlustusandja suhtes, kes võib Eestis filiaali asutada, kui ta on saanud oma asukohariigi finantsjärelevalve asutuselt lõikes 1 nimetatud andmete ja dokumentide Finantsinspektsioonile edastamise otsuse.»
§ 17. Paragrahv 54 tunnistatakse kehtetuks.
§ 18. Paragrahvi 56 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Edasikindlustusandja, kes ei kuulu kindlustusandjaga ühte konsolideerimisgruppi ja kelle omanikuks ei ole kindlustusandja ning kes võtab kindlustusandjalt edasikindlustuslepingu alusel üle üksnes selle ettevõtja või nende ettevõtjate riske, kellele nimetatud edasikindlustusandja kuulub, või selle ettevõtja või ettevõtjate konsolideerimisgrupi riske, kuhu ta ise kuulub, aktsiakapital peab olema vähemalt üks miljon eurot.»
§ 19. Paragrahvi 65 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
« (11) Kolmandale isikule, kellele kindlustusandja on käesoleva seaduse § 3 lõike 6 punktides 1–3 nimetatud kindlustustegevusega seotud tegevuse edasi andnud, kohaldatakse käesoleva seaduse § 142 lõigetes 2 ja 5–10 kindlustusandja kohta sätestatut.»
§ 20. Paragrahvi 67:
1) lõike 3 punktist 6 jäetakse välja sõna «, edasikindlustusandjas»;
2) lõike 5 punktis 2 asendatakse sõnad «kindlustusandja konsolideerimisgruppi» sõnadega «kindlustusandjaga samasse konsolideerimisgruppi».
§ 21. Paragrahvi 70:
1) lõikest 1 jäetakse välja sõnad «, edasikindlustusandjas või kolmanda riigi kindlustusandjas»;
2) lõikest 3 ja lõike 11 punktist 3 jäetakse välja sõna «, edasikindlustusandja»;
3) lõikest 6 jäetakse välja sõnad «edasikindlustusandjas,» ja «või kolmanda riigi kindlustusandjas»;
4) lõikest 7 jäetakse välja sõnad «või edasikindlustusandja» vastavas käändes.
§ 22. Paragrahvi 71:
« (3) Kindlustusandja omavahendite miinimum on 3,2 miljonit eurot, kui kindlustusandjal on õigus tegeleda edasikindlustusega, elukindlustusega või käesoleva seaduse § 12 punktides 10–15 sätestatud kahjukindlustuse liikidega, ning 2,2 miljonit eurot, kui kindlustusandjal on õigus tegeleda käesolevas lõikes nimetamata kahjukindlustuse liikidega.»;
« (31) Käesoleva seaduse § 56 lõikes 21 nimetatud edasikindlustusandja omavahendite miinimum on üks miljon eurot.»;
« (4) Edasikindlustusandja ja kahjukindlustusega tegeleva kindlustusandja omavahendite normatiiv arvutatakse vastavalt käesoleva seaduse §-le 72 ning elukindlustusega tegeleva kindlustusandja omavahendite normatiiv vastavalt §-le 73.»
§ 23. Paragrahvi 72:
« (3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 kohaselt saadud tulemused liidetakse ning korrutatakse koefitsiendiga, mis leitakse eelmisel majandusaastal esinenud nõuete edasikindlustusandja või retrotsessiooniandja osa võrra vähendatud summa ja sama perioodi esinenud nõuete kogusumma suhtena. Nimetatud koefitsiendi minimaalne väärtus on 0,5.»;
« (5) Käesoleva paragrahvi lõike 4 kohaselt saadud tulemused liidetakse ning korrutatakse koefitsiendiga, mis leitakse eelmisel majandusaastal esinenud nõuete edasikindlustusandja või retrotsessiooniandja osa võrra vähendatud summa ja sama perioodi esinenud nõuete kogusumma suhtena. Nimetatud koefitsiendi minimaalne väärtus on 0,5.»;
3) täiendatakse lõigetega 51–54 järgmises sõnastuses:
« (51) Finantsinspektsiooni loal võib käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 5 nimetatud koefitsientide arvutamisel esinenud nõuete edasikindlustusandja või retrotsessiooniandja osana võtta arvesse ka esinenud nõuete eriotstarbeliste varakogumite osa.
(52) Käesoleva paragrahvi lõikes 51 nimetatud loa saamiseks esitab kindlustusandja Finantsinspektsioonile vastava taotluse koos järgmiste andmete ja dokumentidega:
1) eriotstarbelise varakogumiga sõlmitud edasikindlustusleping või selle projekt;
2) eriotstarbelise varakogumi päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse kinnitus selle kohta, et eriotstarbelisel varakogumil on päritoluriigis kehtiv tegevusluba;
3) eriotstarbelise varakogumi päritoluriigi finantsjärelevalve asutuse andmed eriotstarbelise varakogumi varade ja kohustuste struktuuri ja suuruse kohta;
4) muud Finantsinspektsiooni poolt nõutud andmed ja dokumendid.
(53) Finantsinspektsioon teeb otsuse käesoleva paragrahvi lõikes 51 nimetatud loa andmise või sellest keeldumise kohta kümne tööpäeva jooksul, arvates kindlustusandja poolt Finantsinspektsioonile vastavasisulise taotluse ja kõigi nõutavate andmete ja dokumentide esitamisest.
(54) Finantsinspektsioonil on õigus keelduda käesoleva paragrahvi lõikes 51 sätestatud loa andmisest, kui ilmneb, et eriotstarbelisel varakogumil puudub õigus lepinguriigis tegutseda või:
1) Finantsinspektsioonile esitatud andmed või dokumendid ei vasta käesolevas seaduses sätestatud nõuetele või need on ebaõiged, eksitavad või puudulikud;
2) eriotstarbelise varakogumi kasutamisel ei oleks edasikindlustuse kvaliteet samaväärne tavapärase edasikindlustuse kvaliteediga ning kindlustusvõtjate, kindlustatute või soodustatud isikute huvid ei oleks piisavalt kaitstud;
3) riski edastamist ei toimuks või edastatud risk oleks ebaoluline, arvestades edasikindlustuslepingu mahtu.»
« (21) Finantsinspektsiooni loal võib käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud koefitsientide arvutamisel edasikindlustusandja osata elukindlustuse eraldisena ja edasikindlustusandja osa võrra vähendatud riskikapitalina võtta arvesse ka vastavalt eriotstarbeliste varakogumite osata elukindlustuse eraldist ja eriotstarbeliste varakogumite osa võrra vähendatud riskikapitali. Nimetatud loa taotlemisele ning loa andmise või sellest keeldumise korrale kohaldatakse vastavalt käesoleva seaduse § 72 lõigetes 52–54 sätestatut.»
§ 25. Paragrahvi 74 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Kui saneerimisplaani esitab edasikindlustusandja, peab see edasikindlustusprogrammi asemel sisaldama edasikindlustusandja retrotsessiooniprogrammi.»
§ 26. Paragrahvi 752 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Kindlustusandja kindlustustehnilised eraldised ja finantskohustused kokku peavad igal ajahetkel vastama kindlustusandja poolt sõlmitud kindlustuslepingutest tulenevate kohustuste suurusele, mida kindlustusandja saab põhjendatult ette näha.»
§ 27. Paragrahvi 76 lõikest 1 jäetakse välja sõna «tulevikus».
§ 28. Paragrahvi 77:
« (11) Finantsinspektsiooni loal võib käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud edasikindlustusandja osana käsitleda ka eriotstarbeliste varakogumite osa. Nimetatud loa taotlemisele ning loa andmise või sellest keeldumise korrale kohaldatakse vastavalt käesoleva seaduse § 72 lõigetes 52–54 sätestatut.»;
2) lõike 5 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 3) kohustus on võetud Eesti kroonides või lepinguriigi valuutas ning sellele vastav seotud vara investeeritakse eurodes;»;
3) lõiget 6 täiendatakse punktiga 21 järgmises sõnastuses:
« 21) käesoleva lõike punktis 2 nimetamata väärtpaber, mida on võimalik lühikese tähtaja jooksul realiseerida;»;
« (9) Käesoleva paragrahvi lõigetes 3–8 sätestatut ei kohaldata edasikindlustusandja seotud vara suhtes.»
§ 29. Paragrahvi 78:
« (5) Käesoleva seaduse § 77 lõike 6 punktis 21 nimetatud väärtpaberitesse ning investeerimisfondide seaduse §-s 4 nimetamata investeerimisfondide aktsiatesse või osakutesse võib seotud vara investeerida kokku kuni 10 protsenti kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste kogusummast koos edasikindlustusandja osaga.»;
« (8) Käesolevas paragrahvis sätestatut ei kohaldata edasikindlustusandja seotud vara investeerimise suhtes.»
§ 30. Seadust täiendatakse §-ga 781 järgmises sõnastuses:
« § 781. Edasikindlustusandja seotud vara investeerimise piirangud
(1) Edasikindlustusandja on kohustatud edasikindlustuslepingutest tulenevatele kohustustele vastava seotud vara investeerima samas valuutas, milles kohustus on võetud. Kui kohustus on võetud Eesti kroonides või lepinguriigi valuutas, võib kohustusele vastava seotud vara investeerida ka eurodes.
(2) Edasikindlustusandja võib seotud vara investeerimisel kasutada muud valuutat kui võetud kohustuse valuuta tingimusel, et muus valuutas tehtud investeeringud ei ületa 30 protsenti edasikindlustusandja edasikindlustuslepingutest tulenevatele kohustustele vastavas valuutas seotud varast.
(3) Käesoleva seaduse § 77 lõike 6 punktis 2 nimetamata väärtpaberitesse ning investeerimisfondide seaduse §-s 4 nimetamata investeerimisfondide aktsiatesse või osakutesse võib edasikindlustusandja seotud vara investeerida kokku kuni 30 protsenti kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste kogusummast koos retrotsessiooniandja osaga.
(4) Ühe emitendi väärtpaberitesse ja ühe laenuvõtja tagatud laenudesse võib edasikindlustusandja seotud vara investeerida kuni 5 protsenti edasikindlustusandja kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste kogusummast koos retrotsessiooniandja osaga ning samasse konsolideerimisgruppi kuuluvate emitentide väärtpaberitesse ja laenuvõtjate tagatud laenudesse võib seotud vara investeerida kuni 10 protsenti kindlustustehniliste eraldiste ja finantskohustuste kogusummast koos retrotsessiooniandja osaga.»
§ 31. Paragrahvi 80:
« (3) Kindlustusandjal on keelatud sõlmida kahjukindlustuses edasikindlustuslepinguid:
1) mille edasikindlustuspreemia arvutamise aluseks olev kindlustusperiood on pikem kui üks aasta või
2) mille alusel edasikindlustusandjale kindlustusjuhtumi toimumise tõenäolisusest tekkivate kohustuste täitmiseks makstava edasikindlustuspreemia osa ei põhine üldtunnustatud aktuaarsetel arvutuspõhimõtetel või kui need põhimõtted eri aastatel oluliselt erinevad.»;
« (4) Kindlustusandjal on keelatud sõlmida elukindlustuses edasikindlustuslepinguid, mille alusel kindlustusjuhtumi toimumise tõenäolisusest või kindlustussummadest ja tagasiostusummadest tulenevate kohustuste jagamine lepingupoolte vahel ei põhine üldtunnustatud aktuaarsetel arvutuspõhimõtetel või kui need põhimõtted eri aastatel oluliselt erinevad.»
§ 32. Paragrahvi 81 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
« (7) Käesolevas paragrahvis sätestatut ei kohaldata edasikindlustusandja suhtes.»
§ 33. Paragrahvi 82:
« 2) hoidma Eestis vara, mille väärtus on vähemalt pool käesoleva seaduse § 71 lõikes 3 või 31 sätestatud omavahendite miinimumist, sealhulgas omama käesoleva seaduse § 43 lõike 2 punktis 9 sätestatud deposiiti;»;
« 4) hoidma Eestis sõlmitud kindlustuslepingutest tulenevatele kindlustustehnilistele eraldistele ja finantskohustustele vastava seotud vara Eestis, järgides käesoleva seaduse §-des 77 ja 78 või edasikindlustusandja puhul §-des 77 ja 781 sätestatut;».
§ 34. Paragrahv 87 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 87. Kindlustusportfelli mõiste
(1) Kindlustusportfell käesoleva seaduse tähenduses on kindlustuslepingute kogum koos nendest tulenevate õiguste ja kohustustega.
(2) Käesoleva peatüki tähenduses käsitletakse kindlustusportfellina ka edasikindlustuslepingute kogumit koos nendest tulenevate õiguste ja kohustustega.
(3) Edasikindlustusandja kindlustusportfelli üleandmise korral ei kohaldata käesoleva seaduse § 89 lõike 1 teises lauses sätestatut ja lõiget 5, § 92 lõike 1 teises lauses sätestatut ja lõikeid 2–4, § 93 lõikeid 2–6 ning § 94 lõikeid 4 ja 6.»
§ 35. Paragrahvi 88:
« (1) Eesti kindlustusandja või kolmanda riigi kindlustusandja (edaspidi käesolevas peatükis üleandja) võib vastavalt kogu oma kindlustusportfelli või osa sellest või kogu oma Eesti filiaali kindlustusportfelli või osa sellest käesolevas peatükis sätestatud tingimustel üle anda teisele kindlustusandjale (edaspidi käesolevas peatükis vastuvõtja).»;
«Edasikindlustusandja kindlustusportfelli üleandmisel võib vastuvõtjaks olla Eesti või lepinguriigi edasikindlustusandja või kindlustusandja.»;
« (4) Kui antakse üle kolmanda riigi kindlustusandja Eesti filiaali kindlustusportfell või osa sellest, võib vastuvõtja olla ka kolmanda riigi kindlustusandja lepinguriigi filiaal. Edasikindlustusandja kindlustusportfelli üleandmisel käesolevas lõikes sätestatud tingimustel võib vastuvõtjaks olla ka kolmanda riigi edasikindlustusandja või kindlustusandja lepinguriigi filiaal.»
§ 36. Paragrahvi 93 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (5) Kui üleandja on lepinguriigi kindlustusandja, kes annab üle oma Eesti filiaali kindlustusportfelli, või kui üleantavate kindlustuslepingute kindlustusrisk asub Eestis, annab Finantsinspektsioon oma nõusoleku kindlustusportfelli üleandmiseks või keeldub nõusoleku andmisest kolme kuu jooksul lepinguriigi finantsjärelevalve asutuselt vastava taotluse saamisest arvates.»
§ 37. Paragrahvi 127:
« (2) Kindlustusleping lõpeb kindlustusandja pankroti väljakuulutamisega.»;
« (6) Käesoleva paragrahvi lõikeid 1 ja 3–5 ei kohaldata edasikindlustusandja pankroti korral tema edasikindlustuslepingute suhtes.»
§ 38. Paragrahvi 131:
1) lõikes 2 asendatakse sõnad «Kindlustus- või edasikindlustusandja» sõnaga «Kindlustusandja»;
« (6) Vahendajate nimekirjale lisaks avalikustab Finantsinspektsioon vahendajate nimekirja või registrisse kandmisega tegelevate lepinguriikide pädevate asutuste kontaktandmed või võimaluse korral viited analoogsetele vahendajate nimekirjadele või registritele lepinguriikides, mis võimaldavad kontrollida, kas lepinguriigi vahendaja on oma asukohariigis vahendajate nimekirja või registrisse kantud ning millistes riikides on tal õigus vahendusega tegeleda.»
§ 39. Paragrahvi 136:
« (1) Vahendaja suhtes kohaldatakse käesoleva seaduse § 142 lõigetes 4, 7, 8 ja 10 kindlustusandja kohta sätestatut.»;
§ 40. Paragrahvi 144:
« (4) Finantsinspektsioon kannab taotleja vahendajate nimekirja viivitamata pärast vastava otsuse tegemist, kuid mitte enne käesoleva seaduse §-s 134 sätestatud tingimustele vastava kehtiva vastutuskindlustuslepingu või garantiilepingu ärakirja saamist taotlejalt.»;
§ 41. Paragrahvi 160 lõikes 4 asendatakse tekstiosa «§-des 165 ja 166» tekstiosaga «§-s 165».
§ 42. Paragrahv 166 tunnistatakse kehtetuks.
§ 43. Paragrahvi 182:
1) lõike 1 punktist 1 jäetakse välja sõnad «, edasikindlustusandjas või kolmanda riigi kindlustusandjas»;
2) lõike 1 punktist 2 jäetakse välja sõna «, edasikindlustusandja».
§ 44. Paragrahvi 186 lõikest 1 ja § 192 lõikest 3 jäetakse välja sõna «, edasikindlustusandja».
§ 45. Paragrahvi 187 lõike 5 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks.
§ 46. Seadust täiendatakse §-ga 2031 järgmises sõnastuses:
« § 2031. Kindlustustegevuse liikidega tegelemisele esitatavate nõuete rikkumine
Kindlustusandja poolt käesoleva seaduse §-s 141 kehtestatud nõuete rikkumise eest –
§ 47. Paragrahvi 262 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
« (21) Kindlustusandjad on kohustatud lähtuma kindlustuslepingute sõlmimisel käesoleva seaduse §-s 141 sätestatust alates 2008. aasta 1. jaanuarist.»
§ 48. Seadust täiendatakse normitehnilise märkusega järgmises sõnastuses:
«Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/68/EÜ, mis käsitleb edasikindlustust ja millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 92/49/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2002/83/EÜ (ELT L 323, 09.12.2005, lk 1–50);
nõukogu direktiiv 2004/113/EÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega (ELT L 373, 21.12.2004, lk 37–43).»
II. Finantsinspektsiooni seaduses (RT I 2001, 48, 267; 2007, 58, 380) tehakse järgmised muudatused:
§ 49. Paragrahvi 39:
1) lõike 2 punktid 6 ja 7 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
« 6) kahjukindlustusega tegeleva kindlustusandja ning vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaali korral 0,05 kuni 0,5 protsendiga kindlustusandja või vastava Eesti filiaali brutopreemiatest. Brutopreemiate hulka ei arvata kindlustusandjale või vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaalile makstud edasikindlustuse kindlustuspreemiaid juhul, kui edasikindlustuslepingu järgne edasikindlustusvõtja on Eestis registreeritud kindlustusandja;
7) elukindlustusega tegeleva kindlustusandja ning vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaali korral 0,02 kuni 0,25 protsendiga kindlustusandja või vastava Eesti filiaali vara ja brutopreemiate kogusummast. Brutopreemiate hulka ei arvata kindlustusandjale või vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaalile makstud edasikindlustuse kindlustuspreemiaid juhul, kui edasikindlustuslepingu järgne edasikindlustusvõtja on Eestis registreeritud kindlustusandja;»;
2) lõiget 2 täiendatakse punktiga 71 järgmises sõnastuses:
« 71) edasikindlustusega tegeleva kindlustusandja ning vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaali korral 0,05 kuni 0,5 protsendiga kindlustusandja või vastava Eesti filiaali edasikindlustuse brutopreemiatest. Edasikindlustuse brutopreemiate hulka ei arvata edasikindlustusandjale makstud edasikindlustuse kindlustuspreemiaid juhul, kui edasikindlustuslepingu järgne edasikindlustusvõtja on Eestis registreeritud kindlustusandja;».
1) lõikest 2 jäetakse välja sõnad «või elukindlustuse edasikindlustusega»;
2) lõikest 3 jäetakse välja sõnad «või kahjukindlustuse edasikindlustusega»;
« (31) Edasikindlustusega tegeleva kindlustusandja järelevalvetasu mahuosa ettemakse arvutamisel võetakse aluseks selle isiku või vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaali Inspektsioonile esitatud jooksva aasta esimese kuue kuu kahekordne edasikindlustuse brutopreemiate kogusumma.»
§ 51. Paragrahvi 42:
« (31) Edasikindlustusega tegeleva kindlustusandja järelevalvetasu mahuosa lõppmakse arvutamisel võetakse aluseks selle isiku või vastava välisriigi kindlustusandja Eesti filiaali Inspektsioonile esitatud eelmise aasta edasikindlustuse brutopreemiate kogusumma.»
§ 52. Paragrahvi 54 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
« (6) Inspektsioonil on õigus avalikustada finantsjärelevalve subjektide kohta süstematiseeritud või statistilisi andmeid, mis kajastavad üldistatud kujul järelevalve subjekti finantsseisundit, tema poolt pakutavaid teenuseid või tema tegevust ning selles toimuvaid muutusi. Andmete avalikustamine on lubatud vaid juhul, kui nende põhjal ei ole võimalik kindlaks teha finantsjärelevalve subjekti üksikkliendi andmeid või koondandmetega iseloomustatavasse kogumisse kuuluvat finantsjärelevalve subjekti üksikklienti.»
III. Isikuandmete kaitse seaduses (RT I 2007, 24, 127) tehakse järgmine muudatus:
§ 53. Paragrahvid 54 ja 57 jäetakse välja.
IV. Rakendussäte
(2) Käesoleva seaduse § 53 jõustub Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval.


Karula Vallavalitsuse palgajuhend – Riigi Teataja
Karula Vallavalitsuse palgajuhend
Karula Vallavalitsuse palgajuhend - sisukord
§ 4 Vallavanema palk
§ 6 Põhipalk
§ 11 Tasustamine tasemekoolituse ja tööalase koolitusega seotud õppepuhkuse ajal
§ 12 Palgajuhendi ülevaatamine ja muutmine
RT IV, 18.06.2014, 15
Vastu võetud 16.06.2014 nr 3
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 p 36 ja avaliku teenistuse seaduse § 63 lg 2 alusel.
Karula Vallavalitsuse palgajuhend (edaspidi palgajuhend) reguleerib Karula Vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi vallavalitsus) teenistujate palga ja töötasu, puhkusetasu ja seadusest tulenevate hüvitiste maksmise tingimusi ja korda.
1) teenistuja – vastavalt avaliku teenistuse seaduse § 5 alusel on avalik teenistuja vallavalitsusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes olev ametnik või eraõiguslikus töösuhtes olev (s.o töölepingu alusel töötav) töötaja;
2) ametnik – isik, kes on vallavalitsusega avalik-õiguslikus teenistus- ja usaldussuhtes ning teostab avalikku võimu. Ametnik töötab avaliku teenistuse seaduse alusel ning ametniku teenistuskohta nimetatakse ametikohaks;
3) töötaja – vallavalitsusega eraõiguslikus töösuhtes olev isik, kes ei teosta avalikku võimu, vaid teeb avaliku võimu teostamist toetavat tööd. Töötaja töötab töölepingu alusel ning töötaja teenistuskohta nimetatakse töökohaks;
4) teenistuskoht – vallavalitsuse teenistuskohtade koosseisus ettenähtud ameti- või töökoht;
5) palk - ametnikule makstav põhipalk, muutuvpalk ning eritingimustes töötamise eest makstavad lisatasud (lisatasu öötöö, riiklikel pühadel töötamise ja ületunnitöö eest) ning asendustasu;
6) töötasu – tasu, mis koosneb põhipalgast, muutuvpalgast, eritingimustes töötamise eest makstavatest lisatasudest (lisatasu öötöö, riiklikel pühadel töötamise ja ületunni) ning asendustasust, mida asutus maksab töötajale tehtud töö eest vastavalt töölepingule, õigusaktidele ja tööandja poolt kehtestatud korrale;
8) muutuvpalk – teenistuja palga ebaregulaarne osa, mida võib maksta lisatasuna täiendavate teenistusülesannete täitmise eest või preemiana erakordsete teenistusalaste saavutuste eest;
9) asendustasu – puuduva teenistuja ülesannete täitmise eest makstav lisatasu, mida makstakse ajutiselt äraoleva teenistuja asendamise või ajutiselt vaba teenistuskoha ülesannete täitmise eest.
(4) Tööaja arvestus toimub tööajaarvestuse tabeli alusel. Tööajaarvestuse tabeli koostamise eest vastutab raamatupidamine.
§ 4. Vallavanema palk
(1) Vallavanema põhipalk, muutuvpalk ning soodustused ja muud hüvitised määratakse volikogu otsusega.
(2) Vallavanemale töötasu maksmise aeg ja viis toimub käesoleva palgajuhendiga sätestatud korras.
3) eritingimustes töötamise eest makstavatest lisatasudest (lisatasu ööajal või riigipühal tehtava töö ja ületunnitöö eest) ning
§ 6. Põhipalk
(1) Teenistujate põhipalga suuruse kehtestab oma otsusega volikogu.
(2) Teenistuja põhipalk vaadatakse üle kord aastas.
(1) Teenistujale võib maksta lisatasu täiendavate teenistusülesannete täitmise eest või erakordsete teenistusalaste saavutuste eest.
(2) Lisatasu makstakse eelarvevahendite olemasolul.
(3) Lisatasu täiendavate teenistusülesannete eest makstakse ühekordse või tähtaegse lisatasuna. Lisatasu maksmise aluseks olevas käskkirjas näidatakse täiendavate teenistusülesannete sisu ja periood, mille eest lisatasu makstakse ja lisatasu suurus.
(4) Eritingimustes töötamise eest makstakse teenistujale lisatasu vastavalt avaliku teenistuse seadusele ja töölepingu seadusele, kui eritingimustes tehtud tööd ei ole teenistujale võimalik hüvitada täiendava vaba aja andmisega.
(1) Teenistujale puuduva teenistuja ülesannete andmisel ja asendustasu maksmisel lähtutakse avaliku teenistuse seaduse §-st 57.
(2) Asendustasu puuduva teenistuja ülesannete täitmise eest makstakse lähtuvalt asendatava teenistuja põhipalgast proportsionaalselt asendavale teenistujale antud asendatava teenistuja ülesannete mahuga, kuid mitte rohkem kui 60 protsenti asendatava teenistuja põhipalgast.
(1) Palka ja töötasu makstakse teenistujale üks kord kuus hiljemalt kalendrikuu eelviimasel tööpäeval teenistuja poolt määratud pangakontole, kui erandkorras ei ole kokku lepitud teisiti.
(2) Kui palgapäev langeb riigipühale või puhkepäevale, kantakse palk ja töötasu pangakontole puhkepäevale eelneval tööpäeval.
§ 11. Tasustamine tasemekoolituse ja tööalase koolitusega seotud õppepuhkuse ajal
(1) Tasemekoolitusega ja tööalase koolitusega seotud õppepuhkuse ajal makstakse teenistujale keskmist palka või töötasu 20 kalendripäeva eest aastas. Tasemekoolitusega ja tööalase koolitusega seotud õppepuhkuse ülejäänud võimaliku kümne kalendripäeva eest aastas teenistujale palka või töötasu ei maksta.
(2) Lisaks käesoleva paragrahvi esimeses lõikes märgitule antakse tasemekoolituse lõpetamiseks täiendavalt õppepuhkust 15 kalendripäeva, mille eest makstakse teenistujale töölepingu seaduse § 29 lõike 5 alusel kehtestatud töötasu alammäära.
(3) Tasu õppepuhkuse eest makstakse sarnaselt käesoleva määruse § 8 lõikes 2 kehtestatud korrale.
§ 12. Palgajuhendi ülevaatamine ja muutmine


Individuaalse õppekava järgi õppimise kord – Riigi Teataja
Jõustumine: 01.09.201026.12.2004
RTL 2004, 155, 2329
Määrus kehtestatakse « Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse» (RT I 1993, 63, 892; 1999, 42, 497; 79, 730; 2000, 33, 195; 54, 349; 71, õiend; 95, 611; 2001, 50, 288; 75, 454; 2002, 25, 144; 34, 205; 53, 336; 57, 359; 61, 375; 63, 389; 64, 393; 90, 521; 2003, 21, 125; 2004, 27, 180; 30, 206; 41, 276) § 31 punkti 1 alusel.
§1. Õpilasele individuaalse õppekava koostamise eesmärk ja alused
(1) Individuaalne õppekava on hariduslike erivajadustega õpilase jaoks koostatud õppekava, mis loob õpilasele tingimused võimetekohaseks õppimiseks ja arenemiseks.
(2) Individuaalne õppekava koostatakse õpilasele, kelle eriline andekus, õpi- ja käitumisraskused, terviserikked, puuded või pikemaaegne õpikeskkonnast eemal viibimine põhjustab olulisi raskusi töötada oma klassikaaslastega samal ajal samas ruumis või vastavale klassile koostatud töökava alusel.
(3) Individuaalse õppekava koostamine on lubatud mis tahes kooliastmes ja mis tahes riikliku õppekava järgi õppivale õpilasele.
(4) Individuaalse õppekavaga määratakse vastavalt vajadusele:
1) kooli õppekavaga võrreldes kõrgendatud nõudeid õppesisule gümnaasiumiastmes ning vähendatud või kõrgendatud nõudeid õppesisule ja õpitulemustele ühes või mitmes aines või õppekava üldosa pädevuste osas esimeses kuni kolmandas kooliastmes;
3) õppevara, ruumi- ja inimressursi kaasamise vajadus ja põhimõtted.
§2. Individuaalse õppekava koostamise algatamine õpilase, alaealise õpilase puhul tema seadusliku esindaja taotluse alusel
(1) Individuaalse õppekava koostamise algatamiseks esitab õpilane, alaealise õpilase puhul tema seaduslik esindaja (edaspidi õpilane (esindaja)) vastavasisulise põhjendatud taotluse kirjalikult kooli direktorile.
(2) Kooli direktor vaatab käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotluse läbi 30 päeva jooksul taotluse esitamise päevast arvates ning vajadusel toetudes pedagoogilis-psühholoogilisele või meditsiinilisele uuringule, teeb otsuse rahuldada taotlus ja koostada õpilasele individuaalne õppekava vastavalt käesoleva määruse §-s 4 sätestatule või jätta taotlus rahuldamata.
(3) Individuaalse õppekava koostamisest keeldumise vormistab direktor käskkirjaga, tuues välja keeldumise põhjused ning teeb selle õpilasele (esindajale) posti teel kättetoimetamisega teatavaks.
§3. Individuaalse õppekava koostamise algatamine kooli poolt
(1) Individuaalse õppekava koostamise algatamise kooli poolt otsustab õppenõukogu. Õppenõukogu otsusest teavitatakse viivitamatult õpilast (esindajat) kirjalikult, tuues ära põhjused, mis tingivad individuaalse õppekava koostamise vajaduse.
(2) Õpilasel (esindajal) on 10 tööpäeva jooksul, arvates päevast, millal ta käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud otsusest teada sai või oleks pidanud teada saama, õigus teavitada kooli kirjalikult oma keeldumisest individuaalse õppekava koostamiseks. Nimetatud keeldumise esitamisel lõpetab kool individuaalse õppekava koostamise menetluse.
§4. Individuaalse õppekava koostamine, vormistamine ja rakendamine
(1) Kooli direktor korraldab individuaalse õppekava koostamise 30 päeva jooksul vastava taotluse esitamisest või 30 päeva jooksul alates § 3 lõikes 2 nimetatud keeldumise esitamise tähtaja lõppemisest arvates.
(2) Individuaalse õppekava rakendamise otsuse kinnitab direktor käskkirjaga. Rakendamise otsuses tuuakse ära:
2) individuaalse õppekava rakendamise põhjused;
3) õppetöö korraldamise alused – õpingutel aluseks võetav riiklik õppekava;
4) õppeained ja pädevused, millele individuaalne õppekava koostatakse;
5) rakendatavad tugisüsteemid;
6) kooli õppekavaga võrreldes õppesisule ja õpitulemustele vähendatud või kõrgendatud nõuete rakendamise põhimõtted;
7) individuaalse õppekava rakendamise aeg ja tulemuste hindamise kord;
8) individuaalse õppekava koostamise ja täitmisega seotud isikud ja nende kohustused.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud rakendamise otsuse alusel koostatakse õpilasele õpetajate, õpilase (esindaja), vajadusel eripedagoogi, logopeedi, psühholoogi, kooliarsti ja sotsiaaltöötaja koostöös individuaalne õppekava koos vastavate tegevuskavadega.
(4) Individuaalse õppekava rakendamise otsus tehakse õpilasele (esindajale) posti teel kättetoimetamisega teatavaks 10 päeva jooksul selle kinnitamisest. Rakendamise otsuse alusel koostatud individuaalse õppekavaga on õpilasel (esindajal) õigus tutvuda koolis.
§5. Rakendussäte
Haridusministri 12. septembri 1997. a määrus nr 17 «Individuaalse õppekava koostamise ja rakendamise korralduslike aluste» kinnitamine» (RTL 1997, 161/162, 888; 2002, 8, 68) tunnistatakse kehtetuks.
Kehtetu – RT I 2010, 41, 240 – jõust. 1.09.2010


text:
Katseajal töötaja koondamine eriolukorra tõttu - Tööelu.ee
Seoses eriolukorraga ei ole mu tööandjal hetkel meile tööd anda. Kuna olen alles katseajal, siis ütles tööandja minuga lepingu üles, sest väidetavalt ei täitnud ma katseaja eesmärki. On aga selge, et tegelik põhjus on töömahu vähenemine ning mina kui katseajal töötaja langesin esimeseks valikuks. Kas tööandja ei oleks pidanud mind koondama?
Tööinspektsioon vastus: Katseaja eesmärk on hinnata, kas töötaja tervis, teadmised, oskused, võimed ja isikuomadused vastavad tasemele, mida nõutakse töö tegemisel. Töölepingu seadus (TLS) § 86 lg 4 keelab tööandjal töölepingut üles öelda põhjusel, mis on vastuolus katseaja eesmärgiga.
Katseajal olevale töötajale kehtivad kõik töölepingu seaduses (TLS) sätestatud töölepingu lõpetamise alused. Kui tööandjal ei ole majanduslikel põhjustel võimalik töölepingut jätkata, sest töösuhte jätkamine kokkulepitud tingimustel muutub võimatuks töömahu vähenemise või töö ümberkorraldamise tõttu või muul töö lõppemise juhul, siis on tegemist koondamisega TLS § 89 lg 1 alusel.
Riigikohus on otsuses nr 2-16-9199 samuti välja toonud, et tööandjal tuleb töölepingu ülesütlemise korral katseajal (TLS § 86 lg 1) ülesütlemist põhjendada ja jälgida, et see ei oleks vastuolus katseaja eesmärgiga (TLS § 86 lg 4 ja § 6 lg 1). Näiteks ei ole tööandjal õigust öelda töölepingut üles katseaja eesmärgi täitmata jätmise tõttu, kui ülesütlemise põhjuseks on ainult töötaja lepingurikkumine või koondamine. Sellistel juhtudel on tööandjal õigus öelda tööleping üles töötajast tuleneval põhjusel TLS § 88 lg 1 järgi või tööandja majanduslikel põhjustel TLS § 89 lg-te 1 või 2 kohaselt.
Seega tuleb töölepingu lõpetamisel vaadata konkreetset põhjust ehk miks on töölepingu lõpetamine vajalik. Kui töölepingu lõpetamise põhjuseks on töömahu vähenemine, mille tõttu ei ole töötajale võimalik tööd anda, siis tuleb töötaja koondada. Koondama peab antud olukorras ka töötaja, kellele kohaldub katseaeg. Ei ole korrektne, et tööandja ütleb töölepingu TLS § 86 lg 1 alusel üles katseaja eesmärgi mittetäitmise tõttu, kuigi tegelik põhjus on selles, et tööandjal ei ole võimalik töötajale tööd anda.
Kui tööandja on töölepingu üles öelnud katseaja eesmärgi mittetäitmise tõttu, kuigi tegelikkuses oleks pidanud koondama, on töötajal õigus tööandja esitatud ülesütlemisavaldus töövaidlusorganis (s.o kohus või töövaidluskomisjon) vaidlustada.
Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 1. novembri 2017. aasta otsusega nr 2-16-9199 saab tutvuda siin: https://www.riigiteataja.ee/kohtulahendid/fail.html?fid=216914151.

matches:
§ 86
§ 89
Riigikohus
§ 86
§ 86
§ 6
§ 88
§ 89
§ 86
kohus