text:
3-2-1-53-12 Riigikohus 23.05.2012
Kuigi TsÜS § 132 lg 1 ja VÕS § 1054 reguleerivad teise isiku vastutamist, ei välista need teise isiku enda deliktilist vastutust kannatanu ees. Kui kahju tekitavad mitu isikut, peavad nad selle solidaarselt hüvitama Enne 1. juulit 2009 kolmandale isikule tekitatud kahju hüvitamise korral on töötajal tagasinõudeõigus tööandja vastu ulatuses, mille eest töötaja TööK §-de 127-1281 järgi ei vastuta. Pärast 1. juulit 2009 kolmandatele isikutele tekitatud kahju eest vastutab töötaja TLS §-s 76 sätestatud tingimustel.
Olukorras, kus kannatanu saab valida, kas ta nõuab kahju hüvitamist lepingu või kahju õigusvastase tekitamise sätete alusel, võib ta esitada oma nõuded alternatiivselt või paluda kontrollida nõude rahuldamise eeldusi mõlemal alusel. Kui hageja ei ole oma nõuet selgelt määranud, peab kohus eelmenetluses selgitama hageja nõuet ning juhtima tähelepanu õigussuhte võimalikule õiguslikule kvalifikatsioonile, sh selgitama välja, kas hageja järjestab võimalikud nõude alused või jätab kohtu valida, millisel õiguslikul alusel on hagi võimalik hageja esitatud ja tõendatud asjaolude alusel rahuldada. Kui hageja ei ole selgelt üht või teist nõuet välistanud, tuleb kontrollida nõude rahuldamise eeldusi mõlemal alusel . Hageja hüvitisnõude õigusliku aluse määramine tähendab nõuete kvalifitseerimist, mis on kohtu ülesanne sõltumata poolte väidetest. Asja lahendades tuleb selgeks teha, mida hageja täpselt soovib ja millised on mingi õigusnormi järgi nende nõuete rahuldamise eeldused. Õigusliku hinnangu andmisel on pooltest sõltumatud ka kõrgema astme kohtud. Siiski ei tohi kohtu antav õiguslik hinnang tulla pooltele üllatuslikult, st kohus peab võimaluse korral juhtima poolte tähelepanu õigussuhte võimalikule kvalifikatsioonile ja võimaldama neil avaldada selle kohta arvamust.
Kahju õigusvastasest põhjustamisest tuleneva deliktilise vastutuse kohaldamiseks peab hageja tõendama objektiivse teokoosseisu, st kostja teo, kahju, põhjusliku seose kostja teo ja kahju vahel ning teo õigusvastasuse. Kostja vabaneb vastutusest, kui ta tõendab mõne õigusvastasust välistava asjaolu esinemise või süü puudumise. Kui kostja tõendab, et osaliselt tekkis kahju hagejast tulenevatel asjaoludel või ohu tagajärjel, saab kohus kahjuhüvitist vähendada kostja taotlusel.
Kuigi TsÜS § 132 lg 1 ja VÕS § 1054 reguleerivad teise isiku vastutamist, ei välista need teise isiku enda deliktilist vastutust kannatanu ees. Kui kahju tekitavad mitu isikut, peavad nad selle solidaarselt hüvitama
Olukorras, kus kannatanu saab valida, kas ta nõuab kahju hüvitamist lepingu või kahju õigusvastase tekitamise sätete alusel, võib ta esitada oma nõuded alternatiivselt või paluda kontrollida nõude rahuldamise eeldusi mõlemal alusel. Kui hageja ei ole oma nõuet selgelt määranud, peab kohus eelmenetluses selgitama hageja nõuet ning juhtima tähelepanu õigussuhte võimalikule õiguslikule kvalifikatsioonile, sh selgitama välja, kas hageja järjestab võimalikud nõude alused või jätab kohtu valida, millisel õiguslikul alusel on hagi võimalik hageja esitatud ja tõendatud asjaolude alusel rahuldada. Kui hageja ei ole selgelt üht või teist nõuet välistanud, tuleb kontrollida nõude rahuldamise eeldusi mõlemal alusel .
3-2-1-121-02 Riigikohus 14.11.2002
Tulenevalt TsMS § 73 lg-s 1 sätestatud poolte võrdsuse põhimõttest on TsMS § 319 lg-s 2 esimene lause kohaldatav nii hageja kui kostja suhtes, kui apellatsioonkaebuse esitab tema.
ITVS § 24 lg 1 võimaldab pooltel töövaidluskomisjonis lahendatud töövaidluse läbivaatamiseks pöörduda kohtusse üksnes komisjoni otsusega mittenõustumise korral. Kuna hagejal puudus alus taotleda töövaidluskomisjonis läbivaadatud nõude uuesti läbi vaatamist kohtus pidanuks kohus jätma selle nõude TsMS § 149 lg 2 p 3 analoogiat kasutades menetlusse võtmata. Kui kohus võttis avalduse menetlusse, oleks menetlus tulnud TsMS § 217 p 3 analoogiat kohaldades lõpetada.
Pooled saavad töövaidluskomisjoni otsusega mittenõustumisel esitada kohtusse ühekuulise tähtaja jooksul, arvates töövaidluskomisjoni otsuse ärakirja saamisest, üksnes neid töölepingu lõpetamise vaidlustamisega seotud nõudeid, mis olid esitatud töövaidluskomisjonile läbivaatamiseks ja mille kohta töövaidluskomisjon tegi otsuse. Kui kohtusse pöördutakse nõudega, mida ei ole eelnevalt töövaidluskomisjonis läbi vaadatud, hakkab sellise nõude aegumise ühekuuline tähtaeg kulgema ajast, mil töötaja või tööandja sai või pidi saama teada oma õiguste rikkumisest, mitte aga ITVS § 24 lg-s 1 sätestatud töövaidluskomisjoni otsuse kättesaamise ajast.
Kuna töötaja töövaidluskomisjonis tööle ennistamist ei nõudnud, siis lõpetas töövaidluskomisjon ITVS § 29 lg 2 kohaselt töölepingu ja luges töötaja omal algatusel lahkunuks. Loobumine ennistamisest ei ole tagasivõetav, kui töövaidlusorgan on selle nõude osas oma otsuse teinud ning töötaja ei saa esitada kohtule tööle ennistamise nõuet.
3-2-1-41-99 Riigikohus 15.04.1999
TLS § 144 kohaselt on vaidluse korral töölepingu lõpetamise üle § 86 p 6 alusel kohtul õigus hinnata töötaja süüteo asjaolusid ja töölepingu lõpetamise otstarbekust ning töötaja tööle ennistada,kuid töötajal ei ole sel juhul õigust hüvitisele. Kuna linnakohus ennistas vastustaja tööle TLS § 144 sätete alusel, ning ringkonnakohus selles osas linnakohtu otsust ei muutnud,siis on ringkonnakohtu otsus hüvitise väljamõistmises vastuolus TLS § 144 lg 2, mille kohaselt neil asjaoludel tööle ennistatud töötajal ei ole õigust hüvitisele.
3-2-1-124-98 Riigikohus 08.12.1998
Kui töölepingu ebaseadusliku lõpetamise korral töötaja loobub tööle ennistamisest, on tööandja kohustatud TLS § 117 lg 2 kohaselt maksma töötajale hüvitist kuni töötaja kuue kuu keskmise palga ulatuses. Töölepingu seadus sätesta, et tööandja poolt muudel põhjustel makstud hüvitist saaks arvestada töötajaga ebaseaduslikult töölepingu lõpetamise hüvitiseks.
Kui töölepingu ebaseadusliku lõpetamise korral töötaja loobub tööle ennistamisest, on tööandja kohustatud TLS § 117 lg 2 kohaselt maksma töötajale hüvitist kuni töötaja kuue kuu keskmise palga ulatuses. Töölepingu seadus sätesta, et tööandja poolt muudel põhjustel makstud hüvitist saaks arvestada töötajaga ebaseaduslikult töölepingu lõpetamise hüvitiseks. Kuigi TLS § 20 lg 2 sätestab tööandjale kõigi põhikohaga töötajate kohta tööraamatu pidamise kohustuse, ei saa olukorras, kus töötaja ei esitanud tööandjale tööraamatut, kohaldada tööandja suhtes TLS § 119 lg 1 sätestatud vastutust.
3-2-1-106-97 Riigikohus 02.10.1997
Kohus peab vaidlust lahendades välja selgitama pooltevahelise õigussuhte ja selle õiguslikult kvalifitseerima. Töölepingu lõpetamine on ebaseaduslik siis, kui puuduvad asjaolud, mille esinemine on seaduse järgi töölepingu lõpetamise põhjuseks või kui seaduses näidatud töölepingu lõpetamise alust on kohaldatud selleks kehtestatud protsessireegleid oluliselt rikkudes. Kui töölepingu lõpetamise asjaolud (põhjused) erinevad töölepingusse tehtud kandest töölepingu lõpetamise kohta, siis peab kohus andma õigusliku hinnangu, kas töölepingu lõpetamine oli ebaseaduslik või oli tegemist eksliku kandega töölepingus.
3-2-1-30-97 Riigikohus 13.03.1997
Kohus peab lugema töötaja omal soovil töölt lahkunuks, kui töölepingu lõpetamine oli ebaseaduslik ning töötaja ei soovi tööle ennistamist.
3-2-1-7-97 Riigikohus 23.01.1997
Kui tööleping on lõpetatud ebaseaduslikult, siis kohus ei saa kohaldada TLS § 144 lg 2 ja töötajat ilma jätta töölepingu ebaseadusliku lõpetamise eest ettenähtud hüvitusest.
3-2-1-90-96 Riigikohus 11.09.1996
Töölepingu ebaseaduslikul lõpetamisel on tööandja TLS §-st 117 lg 2 tulenevalt kohustatud maksma töötajale, kes ei soovi tööle ennistamist, hüvitist kuni töötaja kuue kuu keskmise palga ulatuses. Vaidluse korral hüvitise suuruse üle on kohtul õigus hüvitise suurus TLS § 117 lg 2 piires kindlaks määrata.
3-2-1-58-96 Riigikohus 24.04.1996
Töölepingu ebaseadusliku lõpetamise korral tuleb vastavalt TLS §-le 117 töötaja tööle ennistada ja sunnitud töölt puudumise aja eest maksta keskmine palk. TLS §-d 117 ja 144 ei ole samaaegselt kohaldatavad.
3-2-1-41-96 Riigikohus 20.03.1996
Tööandja poolt töölepingu lõpetamine TLS § 86 p 6 ja 7 alusel oli ebaseaduslik, tööandja ei jälginud distsiplinaarkaristuse määramise korda. Vastavalt TLS §-le 117 tuleb töötaja tööle ennistada ja välja mõista keskmine palk sunnitud töölt puudumise aja eest.
III-2/1-60/95 Riigikohus 26.10.1995
III-2/1-61/95 Riigikohus 26.10.1995
III-2/1-51/94 Riigikohus 15.11.1994

matches:
Riigikohus
§ 132
§ 1054
kohus
kohus
kohus
§ 132
§ 1054
kohus
Riigikohus
§ 73
§ 319
§ 24
kohus
§ 149
kohus
§ 217
§ 24
§ 29
Riigikohus
§ 144
§ 86
§ 144
§ 144
Riigikohus
§ 117
§ 117
§ 20
§ 119
Riigikohus
Kohus
kohus
Riigikohus
Kohus
Riigikohus
kohus
§ 144
Riigikohus
§ 117
Riigikohus
Riigikohus
§ 86
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus


2-17-18531/37 Riigikohtu tsiviilkolleegium 27.11.2019
TsMS § 371 lg 2 p-s 2 ja § 423 lg 2 p-s 2 sätestatud alustel võib kohus vastavalt jätta hagiavalduse menetlusse võtmata või jätta hagi läbi vaatamata. Viidatud sätetest tuleneb kohtule võimalus, mitte aga kohustus selliselt toimida (Riigikohtu 24. septembri 2014. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-72-14, p 14). Olukorras, kus hagejal ei ole tuvastusnõuete esitamiseks tuvastushuvi TsMS § 368 lg 1 mõttes, tuleb tuvastusnõuded jätta TsMS § 371 lg 2 p 2 alusel menetlusse võtmata või menetlusse võetud nõuded TsMS § 423 lg 2 p 2 alusel läbi vaatamata (Riigikohtu 3. mai 2016. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-20-16, p 24). Kuna tuvastushagi, mille esitamiseks hagejal ei ole õiguslikku huvi, ei saa TsMS § 368 lg 1 kohaselt rahuldada, on menetlusökonoomia põhimõttega kooskõlas juhised, mille kohaselt tuleks alama astme kohtul kaaluda hagi menetlusse võtmata või läbi vaatamata jätmise võimalust. (p 19)
TsMS § 162 lg 4 kohaldamiseks ei piisa üksnes ebaõiglusest või ebamõistlikkusest, vaid seadusandja on siin kehtestanud kõrgendatud standardi, mille järgi peab olema äärmiselt ebaõiglane või ebamõistlik kohtukulude väljamõistmine poolelt, kelle kahjuks otsus tehti. TsMS § 162 lg 4 lubab erandlikel asjaoludel jätta kohtukulud täielikult või osaliselt poolte endi kanda (Riigikohtu 26. jaanuari 2011. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-142-10, p 10). Tegemist on kohtu diskretsiooniotsusega. (p 20)
Pankrotimenetluses esineb erinevaid nõudeid - osa neist kaitstakse PankrS §-s 103 sätestatud korras nõuete kaitsmise koosolekul, teised loetakse seaduse alusel tunnustatuks ilma kaitsmiseta ning nende tunnustatuks lugemist ei mõjuta see, kas nõude tunnustamisele vaieldakse vastu, kas nõude tunnustamiseks esitatakse hagi või kas selline hagi rahuldatakse. Olukorras, kus nõue loetakse PankrS § 119 lg 5 alusel tunnustatuks ja rahuldatakse samas järgus PankrS § 153 lg 1 p-s 3 nimetatud nõuetega, puudub hagejal tuvastushagi esitamisel õiguslik huvi ning kui hagejal ei võimaldata pankrotimenetluses tunnustatud nõude võlausaldaja õigusi realiseerida, oleks tal võimalik kasutada protsessuaalseid õiguskaitsevahendeid sarnaselt võlausaldajatega, kelle nõue kaitsmise koosolekul tunnustati või kelle nõude tunnustamise hagi rahuldati. (p 18)
2-17-9571/11 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 13.12.2017
Maakohtu otsuses vea avastamine pärast otsuse jõustumist ei ole asjakohane ega piisav alus TsMS § 459 lg 1 ja VÕS § 136 lg 4 kohaldamiseks. Kui menetlusosaline ei vaidlusta õigeaegselt ekslikul arvutuskäigul põhinevat kohtulahendit, ei pea sellest tulenevat riski kandma teine menetlusosaline (p 9).
TsMS § 371 lg 2 p 2 ei sätesta hagi menetlusse võtmisest keeldumise alusena hagi esitamist vale kostja vastu. Samuti ei saa kohtud TsMS § 371 lg 2 p 2 kohaldamisel hinnata tõendeid ning kui hagiavalduses esitatud asjaoludel ei saa tõendeid hindamata otsustada selle üle, kas kostja vastutab hageja nõude eest, tuleb see, kas hagi on esitatud õige kostja vastu, välja selgitada asja sisulisel läbivaatamisel (vt nt Riigikohtu 11. veebruari 2015. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-14, p-d 13, 14). (p 10) TsMS § 371 ei võimalda jätta hagi menetlusse võtmata põhjendusel, et kostja on teatanud kohtule aegumise vastuväite esitamise kavatsusest. Aegumise vastuväite esitamine võib osal juhtudel olla hea usu põhimõttest lähtuvalt lubamatu (vt Riigikohtu 11. veebruari 2015. a määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-14, p 15). (p 11)
Eesti kaubamärgist tulenevalt esitatud nõuded on hinnatavad lepinguvälise kahju hüvitamise nõuetena Brüsseli I bis määruse art 7 p 5 kontekstis, kuigi Eesti õiguse kohaselt võib rahaliste nõuete näol olla tegu alusetust rikastumisest tulenevate nõuetega. Brüsseli I bis määruse art 7 p 2 raames tuleb lepinguvälist kahju sisustada autonoomselt määruse kontekstis (vt nt Euroopa Kohtu 17. septembri 2002. a otsus asjas nr C-334/00 (Tacconi), p-d 19 ja 21; 13. märtsi 2014. a otsus asjas nr C-548/12 (Brogsitter), p-d 18 ja 20). Euroopa Kohtu praktika kohaselt hõlmab termin „lepinguväline kahju" selle sätte tähenduses kõiki nõudeid, milles taotletakse kostja vastutuse tuvastamist ja mis ei ole „lepinguga seotud" (vt nt Euroopa Kohtu 27. septembri 1988. a otsus asjas nr C-189/87 (Kalfelis), p-d 16˗18; nr C-548/12 (Brogsitter), p 20; 21. aprilli 2016. a otsus asjas nr C-572/14 (Austro-Mechana), p 32). Kuigi Brüsseli I bis määrus ei reguleeri eraldi alusetust rikastumisest tulenevate nõuete kohtualluvust, sarnanevad rikkumiskondiktsioonist tulenevad nõuded olemuslikult kahju hüvitamise nõuetele, mistõttu on põhjendatud lugeda need hõlmatuks määruse art 7 p-ga 2 (sellist seisukohta on väljendatud ka õiguskirjanduses, vt S. Leible, art 7, rn 112. - T. Rauscher (Hrsg). Europäisches Zivilprozess- und Kollisionsrecht EuZPR/EuIPR. Kommentar. Band I Brüssel Ia-VO. 4 Aufl. Verlag Dr. Otto Schmidt 2016). Ka rikkumisest hoidumise nõuded on hõlmatud Brüsseli I bis määruse art 7 p-ga 2 (vt ka Euroopa Kohtu 1. oktoobri 2002. a otsus asjas nr C-167/00 (Henkel), p-d 46 ja 48; 5. veebruari 2004. a otsus asjas nr C-18/02 (DFDS Torline), p-d 27 ja 33). (p 17.3.) Olukorras, kus isik tugineb Eesti kaubamärgist tulenevate õiguste rikkumisele ja seega oma Eestis kehtiva kaubamärgi kahjustamisele, on võimaliku kahju tekkimise paik Brüsseli I bis määruse art 7 p 2 tähenduses Eestis. Kahju või selle tekkimise oht saab tuleneda näiteks asjaolust, et Eestis väidetavalt turustatakse, sh müüakse ja reklaamitakse tooteid, mis rikuvad isiku Eesti kaubamärgist tulenevaid õigusi. See, kas isiku kaubamärki ka tegelikult on rikutud, selgub alles hagi sisulisel läbivaatamisel (vt Euroopa Kohtu otsused asjades nr C-523/10 (Wintersteiger), p 26; nr C-170/12 (Pinckney), p 40). (p 28)
Kuna hagi menetlusse võtmisel üksnes otsustatakse, kas kohtul on alust selle hagiga tegelda, ei lahendata menetlusse võtmisel üldjuhul hageja nõudega seotud keskseid küsimusi. Menetlusse võtmisest keeldumise üle otsustades ei saa kohtud üldjuhul hinnata tõendeid ega lahendada asja sisuliselt (vt nt RKTKm nr 3-2-1-151-14, p 14; RKTKm nr 3-2-1-73-15, p 18). Osa hagi menetlusse võtmisest keeldumise aluste hindamiseks tuleb aga paratamatult ka tõendeid hinnata. Nii on see nt hindamaks, kas hagilt on tasutud riigilõiv (TsMS § 371 lg 1 p 10) või kas sama asi on juba lahendatud või kohtu menetluses (TsMS § 371 lg 1 p-d 4 ja 5). Ka kohtualluvuse kindlakstegemiseks (TsMS § 371 lg 1 p 2) võib olla vajalik tõendeid hinnata. Esmajoones võib see olla vajalik rahvusvahelise kohtualluvuse kindlakstegemiseks, milleks võib kohtul TsMS § 75 lg 1 järgi olla vaja analüüsida ka hageja nõude õiguslikku kvalifikatsiooni ja selle aluseks olevaid asjaolusid (vt RKTKm nr 3-2-1-130-08, p 13). Ulatuses, mis on vajalik kohtualluvuse kindlaksmääramiseks, võib kohus seega nõuda pooltelt oma väidete tõendamist, lähtudes TsMS § 230 lg 1 esimesest lausest tulenevast kummagi poole kohustusest tõendada hagimenetluses neid asjaolusid, millele tema väited tuginevad (vt nt RKTKm nr 3-2-1-14-15, p 10). Eelkõige võivad niisugusteks tõendatavateks asjaoludeks olla kostja elu- või asukoht, viibimis- või tegevuskoht, isiku staatus tarbijana või tema vara asukoht Eestis, kohtualluvuse kokkuleppe olemasolu ja muud sellised asjaolud, millest on seatud sõltuvusse Eesti kohtu rahvusvaheline kohtualluvus (vt kostja elukoha kohta nt RKTKm nr 3-2-1-179-14, p 12). (p 29.1.-29.2.) Kui kohtualluvus sõltub hagis esitatud nõude sisuliste eelduste täidetusest, mh lepingust poolte vahel või kahju tekitamisest, ei saa kohus kohtualluvuse kontrollimise staadiumis kontrollida hageja väidete tõendatust ning esitatud nõude põhjendatuse eelduste täidetust TsMS § 230 lg 1 esimesest lausest tuleneva standardi kohaselt, kuna see tähendaks asja sisulist lahendamist juba enne, kui kohus on asja menetlusse võtnud. Olukorras, kus vaidluse allumine Eesti kohtule sõltub asjaoludest, mille tuvastamine on ühtlasi ka hagi sisulise põhjendatuse eelduseks, piisab kohtualluvuse kindlakstegemise staadiumis nende asjaolude põhistamisest TsMS § 235 tähenduses. Hageja peab väiteid, millest tema arvates tuleneb Eesti kohtu rahvusvaheline kohtualluvus, põhistama kohtule selliselt, et põhjenduse õigsust eeldades saab kohus lugeda need väited usutavaks. (p 29.3.)
Ehkki lepinguvälise vastutuse tekkimiseks on vajalik põhjuslik seos kahju ja kahju aluseks oleva sündmuse vahel, ei kontrollita põhjuslikku seost juba kohtualluvuse üle otsustamise käigus. Kuna hagi menetlusse võtmisel üksnes otsustatakse, kas kohtul on alust selle hagiga tegelda, ei lahendata menetlusse võtmisel üldjuhul hageja nõudega seotud keskseid küsimusi. Menetlusse võtmisest keeldumise üle otsustades ei saa kohtud üldjuhul hinnata tõendeid ega lahendada asja sisuliselt (vt nt RKTKm nr 3-2-1-151-14, p 14; RKTKm nr 3-2-1-73-15, p 18). (p 29) Kuna hagi menetlusse võtmisel üksnes otsustatakse, kas kohtul on alust selle hagiga tegelda, ei lahendata menetlusse võtmisel üldjuhul hageja nõudega seotud keskseid küsimusi. Menetlusse võtmisest keeldumise üle otsustades ei saa kohtud üldjuhul hinnata tõendeid ega lahendada asja sisuliselt (vt nt RKTKm nr 3-2-1-151-14, p 14; RKTKm nr 3-2-1-73-15, p 18). Osa hagi menetlusse võtmisest keeldumise aluste hindamiseks tuleb aga paratamatult ka tõendeid hinnata. Nii on see nt hindamaks, kas hagilt on tasutud riigilõiv (TsMS § 371 lg 1 p 10) või kas sama asi on juba lahendatud või kohtu menetluses (TsMS § 371 lg 1 p-d 4 ja 5). Ka kohtualluvuse kindlakstegemiseks (TsMS § 371 lg 1 p 2) võib olla vajalik tõendeid hinnata. Esmajoones võib see olla vajalik rahvusvahelise kohtualluvuse kindlakstegemiseks, milleks võib kohtul TsMS § 75 lg 1 järgi olla vaja analüüsida ka hageja nõude õiguslikku kvalifikatsiooni ja selle aluseks olevaid asjaolusid (vt RKTKm nr 3-2-1-130-08, p 13). Ulatuses, mis on vajalik kohtualluvuse kindlaksmääramiseks, võib kohus seega nõuda pooltelt oma väidete tõendamist, lähtudes TsMS § 230 lg 1 esimesest lausest tulenevast kummagi poole kohustusest tõendada hagimenetluses neid asjaolusid, millele tema väited tuginevad (vt nt RKTKm nr 3-2-1-14-15, p 10). Eelkõige võivad niisugusteks tõendatavateks asjaoludeks olla kostja elu- või asukoht, viibimis- või tegevuskoht, isiku staatus tarbijana või tema vara asukoht Eestis, kohtualluvuse kokkuleppe olemasolu ja muud sellised asjaolud, millest on seatud sõltuvusse Eesti kohtu rahvusvaheline kohtualluvus (vt kostja elukoha kohta nt RKTKm nr 3-2-1-179-14, p 12). (p 29.1.-29.2.) Kui kohtualluvus sõltub hagis esitatud nõude sisuliste eelduste täidetusest, mh lepingust poolte vahel või kahju tekitamisest, ei saa kohus kohtualluvuse kontrollimise staadiumis kontrollida hageja väidete tõendatust ning esitatud nõude põhjendatuse eelduste täidetust TsMS § 230 lg 1 esimesest lausest tuleneva standardi kohaselt, kuna see tähendaks asja sisulist lahendamist juba enne, kui kohus on asja menetlusse võtnud. Olukorras, kus vaidluse allumine Eesti kohtule sõltub asjaoludest, mille tuvastamine on ühtlasi ka hagi sisulise põhjendatuse eelduseks, piisab kohtualluvuse kindlakstegemise staadiumis nende asjaolude põhistamisest TsMS § 235 tähenduses. Hageja peab väiteid, millest tema arvates tuleneb Eesti kohtu rahvusvaheline kohtualluvus, põhistama kohtule selliselt, et põhjenduse õigsust eeldades saab kohus lugeda need väited usutavaks. (p 29.3.) Hagi menetlusse võtmist, sh kohtualluvuse üle otsustamist ei saa seada sõltuvusse sellest, kas kostja vastutab hageja nõude eest või mitte, sh kas hagi on esitatud õige kostja vastu (vrd RKTKm nr 3-2-1-151-14, p 14; RKTKm nr 3-2-1-2-16, p 22). Tegemist on küsimusega hagi põhjendatusest, mis tuleb välja selgitada asja sisulisel läbivaatamisel, hinnates asjakohaseid tõendeid. (p 29.4.)


Parkimistasu kehtestamine Toila vallas – Riigi Teataja
KO 2007, 114, 1374
Vastu võetud 16.05.2007 nr 20
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 2, kohalike maksude seaduse § 2 lõike 1, § 4 lõike 1, § 5 punkti 10 ja § 141 ning liiklusseaduse § 50 lõike 5, § 501 ja § 502 alusel.
(1) Parkimistasu on kohalik maks, mis kehtestatakse Toila valla Toila aleviku avalikul tasulisel parkimisalal parkimise korraldamise eesmärgil.
1) parkimisala – Toila aleviku territooriumil asuv avalik tänav, väljak või selle osa, kus parkimine ei ole keelatud;
(1) Avalik tasuline parkimisala Toila alevikus on jagatud kolme tsooni (tsoneering lisatud*):
1) Sadama tsoon;
2) Ranna tsoon;
3) Mere tsoon.
(2) Parkimistasu makstakse parkimise eest avalikul tasulisel parkimisalal alates 1 juunist kuni 31. augustini iga päev kella 10.00-18.00
(1) Parkimistasu määr parkimisalal on:
1) Sadama tsoon 1 tund – 25 krooni;
2) Ranna tsoon 1 päev – 25 krooni;
3) Mere tsoon - tasuta
(3) Parkimistasu laekub Toila valla eelarvesse.
1) parkimispilet
4) armatuurlauale nähtavale kohale paigaldatud parkimiskell;
(3) Mootorsõiduki juht peab parkimistasu maksma enne või vahetult pärast parkimise alustamist. Kui mootorsõiduki juht on parkimise algusaja kirjalikult või parkimiskella abil teada andnud, siis tekib parkimistasu maksmise kohustus 15 minuti möödumisel parkimise alustamise hetkest.
(5) Mobiilside vahendusel parkimistasu maksmiseks tuleb parkimisaeg käivitada vastavat teenust pakkuva ettevõtja juhise järgi.
(1) Parkimistasu maksmata jätmise või tasutud parkimisaja ületamise korral teeb parkimisjärelevalve ametiisik (sh § 9 lõikes 1 nimetatud eraõigusliku juriidilise isiku töötaja) viivistasu määramise otsuse vastavalt liiklusseaduse §-le 502.
4) tasulise parkimise õigust tõendav dokument ei ole paigaldatud vastavalt § 4 lõigetes 2.
1) parkimistasu maksmata jätmise eest – 400 krooni;
(6) Viivistasu laekub Toila valla eelarvesse.
(1) Parkimistasu vabastust antakse füüsilisele isikule ühe A- või B-kategooria sõiduki parkimiseks tasulises parkimisalas tähtajaga kuni üks kalendriaasta, kui isiku elukohana on Eesti rahvastiku-registrisse kantud tasulises parkimisalas paikneva ehitise aadress ja sõiduk on isiku omandis või kasutuses tema nimel sõlmitud liisingulepingu alusel ning elukohaks oleva ehitise juurde kuuluval maa-alal (nt hoovis) ei ole võimalik korraldada sõidukite parkimist.
(2) Parkimistasu vabastust tõendavaks dokumendiks lõikes 1 sätestatud juhul on vallavalitsuse väljastatav parkimisluba, mis antakse konkreetse sõiduki parkimiseks konkreetselt piiritletud teelõigul.
(3) Põhjendatud taotluse alusel võib vallavalitsus parkimistasust vabastada:
1) isiku, kes Toila vallaga sõlmitud lepingu alusel teeb Toila alevikus liikluskorraldustöid;
(4) Parkimistasust on vabastatud liikumispuudega juht või pimedat inimest teenindava sõiduki juht liiklusseaduse §-s 54 sätestatud parkimiskaardi olemasolul.
(5) Vallavalitsusel on õigus ilmastikuoludest, operatiivülesannetest või muust liikluskorralduse muutmise vajadusest tulenevalt ajutiselt peatada tasulisel parkimisalal parkimistasu maksmise kohustus.
(3) Parkimistasu vabastust tõendavaks dokumendiks on vallavalitsuse poolt konkreetse sõiduki parkimiseks väljastatav parkimisluba või §-s 6 lõikes 4 nimetatud parkimiskaart.
§ 8. Parkimisjärelevalve teostamine
(1) Parkimisjärelevalvet korraldab vallavalitsus. Parkimisjärelevalvet teostava ametiisiku õigused on vallavalitsuse ehitus- ja majandusnõunikul. Vallavalitsus võib parkimisjärelevalve teostamise, parkimistasu maksmise kontrollimise ning liiklusseaduse §-s 502 sätestatud viivistasu määramise üle anda eraõiguslikule juriidilisele isikule. Eraõiguslik juriidiline isik osaleb menetluses oma töötaja kaudu, kellel laienevad liiklusseaduses ametiisiku kohta käivad sätted.
(1) Määrus jõustub kolmandal päeval pärast avalikustamist vallamaja infotahvlil.
Volikogu esimees Tauno VÕHMAR
* tsoneeringuga saab tutvuda Toila Vallavalitsuses


Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise kord – Riigi Teataja
Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise kord
Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise kord - sisukord
§ 4 Eluruumi kohandamise taotluste vastuvõtmisest teavitamine
§ 5 Eluruumi kohandamise taotlemine
§ 6 Taotluste menetlemine ja toetuse saajate nimekirja koostamine
§ 7 Eluruumi kohandamise kulu hüvitamise määramine
§ 8 Lepingu sõlmimine ja kohanduse elluviimine
§ 9 Eluruumi kohandustööde eest tasumine
RT IV, 09.01.2019, 19
Vastu võetud 20.12.2018 nr 31
Määrus kehtestatakse sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lg 1, § 42 lg 1 ning sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määruse nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine” § 24 lg 1 p 1 alusel.
(1) Käesolev määrus sätestab puuetega inimeste eluruumi kohandamisega seotud kulude hüvitamise tingimused ja korra „Ühtekuuluvuspoliitika fondide rakenduskava 2014–2020“ prioriteetse suuna 2 „Sotsiaalse kaasatuse suurendamine“ meetme 2.5 „Hoolekande taristu arendamine, keskkonna kohandamine puuetega inimeste vajadustele vastavaks“ tegevuse 2.5.2 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ raames.
(2) Määrusega reguleeritakse puuetega inimeste teavitamist, eluruumi kohandamiseks taotluste vastuvõtmist ja menetlemist, eluruumi kohanduse saajate nimekirja koostamise aluseid, kohanduste tegemiseks vajalike kokkulepete, lepingute sõlmimist, kohanduse saajale või tegijale lepingu kohaselt tööde eest tasumist, dokumentide säilitamist ning projektidele järelkontrolli ja kohanduse mõju hindamise tegemist.
(3) Puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamisega seotud kulude hüvitamise eesmärk on tagada puuetega inimestele paremad elamis-, õppimis-, ja töötamistingimused. Vähendada inimeste puudest tingitud raskusi eluruumis liikumise, endaga toimetuleku või suhtlemisega.
(4) Käesoleva korra alusel hüvitatakse eluruumi kohandamist puudega isiku:
(5) Eluruumide kohandamist rahastatakse Vinni valla eelarvest. Riik hüvitab Euroopa Regionaalarengu Fondist Vinni vallale 85% eluruumide kohandamise abikõlblikest kuludest.
Määruses kasutatakse mõisteid sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määruses nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine“ sätestatu tähenduses.
Eluruumi kohandamisega seotud kulude hüvitamist on õigus taotleda isikul kelle rahvastikuregistrijärgne ja tegelik elukoht on Vinni vald ning kellele on Sotsiaalkindlustusameti otsusega määratud puude raskusaste ning kes vajab eluruumi kohandamist puudest tulenevate erivajaduste tõttu.
§ 4. Eluruumi kohandamise taotluste vastuvõtmisest teavitamine
Rahandusministeeriumi poolt puuetega inimeste eluaseme füüsilise kohandamise meetme kohalike omavalitsuste taotlusvooru väljakuulutamise järgselt avaldab Vinni Vallavalitsus (edaspidi ametiasutus) eluruumi kohandamiseks taotluste vastuvõtu algusest ja esitamise tähtajast valla veebilehel ja ajalehes.
§ 5. Eluruumi kohandamise taotlemine
(1) Eluruumi kohandamise kulude hüvitamiseks esitab taotleja või tema seaduslik esindaja ametiasutusele kirjaliku taotluse, milles märgitakse:
2) taotleja esindaja ees- ja perekonnanimi, isikukood ja kontaktandmed;
3) kohandatava eluruumi aadress ja kasutamise alus (leping, omand, kaasomand);
4) eluruumi kohandamise põhjendus;
5) planeeritava kohanduse kirjeldus;
6) otsuse ja lepingu kättesaamise viis.
1) Sotsiaalkindlustusameti otsus puude raskusastme kohta;
2) eluruumi omaniku kirjalik nõusolek eluruumi kohandamiseks, kui kohanduse saaja ei ole kohandatava eluruumi omanik;
3) eluruumi kaasaomaniku kirjalik nõusolek eluruumi kohandamiseks, kui taotleja ei ole kohandatava eluruumi ainuomanik;
4) korteriühistu nõusolek, kui eluruumi kohandamisega seonduvad tööd teostatakse väljaspool eluruumi;
5) esindusõigust tõendava dokumendi koopia, kui taotluse on esitanud taotleja esindaja;
6) vajadusel taotleja, tema seadusjärgsete ülalpidajate majanduslikku seisundit tõendavad dokumendid (kuue kuu pangakontode väljavõtted taotleja ja taotlejale ülalpidamist andma kohustatud isikutelt);
7) Sotsiaalkindlustusameti hinnang eluruumi kohandamise kohta (olemasolul);
8) vajadusel ehitusteatis ja ehitusprojekt;
9) kohanduse puhul, mille maksumus ilma käibemaksuta on väiksem kui 5000 eurot, üks hinnapakkumine;
10) kohanduse puhul, mille maksumus ilma käibemaksuta on 5000 eurot või rohkem, kaks hinnapakkumist.
§ 6. Taotluste menetlemine ja toetuse saajate nimekirja koostamine
(1) Vallavalitsuse sotsiaalteenistus koostöös majandusteenistusega kontrollib taotleja ja taotluse nõuetele vastavust, hindab eluruumi kohandamise võimalikkust, vajadust ja otstarbekust.
(2) Sotsiaalteenistusel on õigus nõuda lisadokumente, kontrollida kohandamist vajavat eluruumi ning töö ja materjali hinnapakkumusi ja teha säästlikumate lahenduste kasutamise ettepanekuid.
(3) Kui taotluses esineb puudusi või on otsustamiseks vaja esitada lisadokumente ja/või kooskõlastusi, määrab sotsiaalteenistus esimesel võimalusel taotluse esitajale tähtaja puuduste kõrvaldamiseks.
(4) Kui puudusi ei ole tähtajaks vaatamata meeldetuletusele kõrvaldatud, võib jätta taotluse läbi vaatamata.
(5) Taotluse hindamisel arvestatakse kohanduse põhjendatust, vajadust ja otstarbekust. Eelistatakse suurema abivajadusega taotlejaid. Arvestada võib ka üksi elava taotleja või temaga seadusjärgsete ülalpidajate majanduslikku olukorda.
(6) Esitatud taotluste alusel kinnitab Vinni Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus) korraldusega eluruumi kohanduse saajate nimekirja, arvestades eelnevalt sotsiaalteenistuse hindamistulemuste ja ettepanekutega.
(7) Isikut, kelle taotlus jäetakse läbi vaatamata või rahuldamata teavitatakse sotsiaalseadustiku üldosa seaduses sätestatud korras.
(8) Nõuetele vastavate taotluste põhjal esitab ametiasutus koondtaotluse rahandusministeeriumile, võttes aluseks sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määruse nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine” lisas 1 määratud standardiseeritud ühikuhinnad või vastava ühikuhinna puudumise korral eeldatava eelarve.
§ 7. Eluruumi kohandamise kulu hüvitamise määramine
(1) Otsuse eluruumi kohandamise kulude hüvitamise kohta teeb vallavalitsus 10 tööpäeva jooksul pärast Rahandusministeeriumilt koondtaotluse rahuldamise otsuse saamist.
(2) Taotluse võib osaliselt rahuldada, kui eluruumi kohanduse tulemused on saavutatavad ka taotletust väiksema toetuse summaga.
(3) Eluruumi kohandamise maksumuse tasumisel lähtutakse sotsiaalkaitseministri 26.02.2018 määruse nr 4 „Puuetega inimeste eluaseme füüsiline kohandamine” lisas 1 nimetatud standardiseeritud ühikuhindadest, nende puudumise korral tegelikest ja põhjendatud kuludest.
§ 8. Lepingu sõlmimine ja kohanduse elluviimine
(1) Eluruumi kohanduste tegemiseks sõlmitakse vajalikud ehitustööde kokkulepped ja kahe- või kolmepoolsed lepingud ehitustööde teostamiseks.
(2) Lepingu sõlmimisel ja kulude hüvitamisel arvestatakse ka ehitusteatise olemasolu juhul, kui see on tööde teostamiseks nõutav.
2) osapoolte rahalised kohustused, samuti vahe- ja/või lõpparuande esitamine, tööde ja väljamaksete tähtajad jm);
(4) Eluruumi kohandamiseks on aega kuni 12 kuud taotluse rahuldamise otsusest. Mõjuval põhjusel võidakse lepingus leppida kokku pikemas tähtajas.
§ 9. Eluruumi kohandustööde eest tasumine
(1) Hüvitise väljamaksmiseks esitab kohanduse saaja või ehitustööde teostaja ametiasutuse vastutavale ametnikule kulu tõendavad dokumendid, mis peavad olema kooskõlas taotlusega koos esitatud hinnapakkumustega ja ehitustööde kokkuleppe/lepinguga.
(2) Pärast kuludokumentide saamist kontrollib sotsiaalteenistus koostöös majandusteenistusega eluruumi kohandamiseks tehtud tööd ja kuludokumentide vastavust sellele ning koostab kontrollakti, milles märgitakse muuhulgas eluruumi kohandamiseks tehtud tööd, hinnang tehtud tööde ja kuludokumentide vastavusele ning hüvitamisele kuuluv lõplik summa.
(3) Hüvitis makstakse üldjuhul pärast kohanduste teostamist ja kontrollakti koostamist lepingus näidatud arvelduskontole 30 kalendripäeva jooksul.
(4) Lepingu või ehitustööde kokkuleppe kohaselt tehtud tööde eest tasub vallavalitsus.
Ametiasutus säilitab kohandamisega seotud dokumente vastavalt perioodi 2014-2020 struktuuritoetuse seadusele ja vallavalitsuse kehtestatud asjaajamise korrale.
Sotsiaalteenistus annab eluruumi kohandamise kohta kogutud ja analüüsitud teabe põhjal hinnangu meetme tegevuse tulemuslikkusele ja elluviimisele. Info kogumiseks on sotsiaalteenistusel koos majandusteenistusega õigus teha kohandatud eluruumis paikvaatlusi, küsitleda kohanduse saajat ja tema lähedasi.


Tarbijakaitseameti järelevalve infosüsteemi põhimäärus – Riigi Teataja
Tarbijakaitseameti järelevalve infosüsteemi põhimäärus
Tarbijakaitseameti järelevalve infosüsteemi põhimäärus - sisukord
§ 1 Andmekogu nimetus
§ 2 Andmekogu vastutav töötleja
§ 3 Andmekogu pidamine
§ 4 Andmekogu ülesehitus
§ 5 Selgitustaotluse, teabenõude ja kaebuse menetlemise andmestikku kantavad andmed
§ 6 Haldusmenetluse andmestikku kantavad andmed
§ 7 Väärteomenetluse andmestikku kantavad andmed
§ 8 Toote ohutuse alasesse andmestikku kantavad andmed
§ 9 Andmekogusse kantavate andmete õiguslik tähendus
§ 10 Andmete andmekogusse kandmine ja andmekogudevaheline andmevahetus
§ 11 Andmete töötlemine
§ 12 Juurdepääs andmekogule ja andmekogusse kantud andmetele
§ 13 Andmekogu andmete avalikustamine ja väljastamine
§ 14 Andmete säilitamine
§ 15 Andmekogu pidamise finantseerimine
§ 16 Andmekogu likvideerimine
RT I, 12.02.2014, 19
Vastu võetud 11.02.2014 nr 11
Määrus kehtestatakse tarbijakaitseseaduse § 171 lõike 5 alusel.
§ 1. Andmekogu nimetus
(1) Andmekogu ametlik nimetus on „Tarbijate teeninduskeskkonna infosüsteem” (edaspidi andmekogu).
(2) Andmekogu nimetus inglise keeles on „Consumer Service Environment Data System”.
§ 2. Andmekogu vastutav töötleja
Andmekogu vastutav töötleja on Tarbijakaitseamet (edaspidi vastutav töötleja). Andmekogu arendamise ja infoturbega tegeleb Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium vastavalt Tarbijakaitseameti ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vahel 28. detsembril 2009. a sõlmitud infotehnoloogiaalase koostöö kokkuleppele.
§ 3. Andmekogu pidamine
(1) Andmekogu peetakse ühetasandilise infotehnoloogilise andmekoguna.
(2) Andmekogu pidamisel kasutatakse automatiseeritud andmetöötlust ning kõik andmed säilitatakse elektroonsel andmekandjal.
(3) Andmekogu andmete turbeaste on keskmine (M) ja andmekogu turvaklass on K2T2S2.
§ 4. Andmekogu ülesehitus
Andmekogu koosneb järgmistest andmestikest:
1) selgitustaotluse, teabenõude ja kaebuse menetlemise andmestik;
2) haldusmenetluse andmestik;
3) väärteomenetluse andmestik;
4) toote ohutuse alane andmestik.
§ 5. Selgitustaotluse, teabenõude ja kaebuse menetlemise andmestikku kantavad andmed
(1) Selgitustaotluse, teabenõude ja kaebuse menetlemise andmestikku kantakse andmed pöörduja kohta, pöördumisega seotud toote või teenuse liik ja pöördumise sisu.
(2) Kui pöördujaks on füüsiline isik, siis vastutav töötleja kannab andmestikku järgmised andmed pöörduja kohta:
3) kontakttelefon;
4) elukoha aadress;
5) elukoha riik.
(3) Kui pöördujaks on juriidiline isik, siis vastutav töötleja kannab andmestikku järgmised andmed pöörduja kohta:
2) registrikood;
3) esindaja nimi;
4) asukoha aadress;
5) asukoha riik;
6) juriidilise isiku või tema esindaja e-posti aadress.
(4) Andmed toote või teenuse liigi ja pöördumise sisu kohta kannab vastutav töötleja andmestikku vastavalt Euroopa Komisjoni 12. mai 2010. a soovituses „Tarbijakaebuste ja -päringute liigitamise ja nendest teavitamise ühtlustatud metoodika kasutamise kohta” (ELT L 136, 2.06.2010, lk 1–31) toodud klassifikatsioonile.
§ 6. Haldusmenetluse andmestikku kantavad andmed
(1) Haldusmenetluse andmestikku kantakse andmed kontrollkäigu ja ettekirjutuse kohta.
(2) Kontrollkäigu kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) kontrollkäigu sihtkoht – maakond, linn või vald, asula või tänav või maantee kilomeeter;
2) tegemise aeg – kuupäev ja kellaaeg;
3) kontrollobjekti andmed – ettevõtja ärinimi, registrikood ja aadress, tegevuskoha nimi ja aadress;
4) kontrollitud toote või teenuse liik;
5) kontrollkäigul tuvastatud rikkumine;
6) kontrollija andmed – ees- ja perekonnanimi, ametinimetus ja -asutus.
(3) Ettekirjutuse kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) koostaja ees- ja perekonnanimi ning ametikoht;
2) tegemise kuupäev;
3) saaja nimi ja aadress;
4) faktiline ja õiguslik alus;
5) selgelt väljendatud nõue koos viitega asjakohase õigusakti sättele;
6) täitmise tähtaeg;
7) täitmata jätmise korral rakendatava sunniraha määr ja selle määramise õiguslik alus.
§ 7. Väärteomenetluse andmestikku kantavad andmed
(1) Väärteomenetluse andmestikku kantakse andmed menetlusega seotud isikute, menetluse, väärteoteate, menetlusotsustuse ja -toimingu ning maksete kohta.
(2) Menetlusega seotud isikuteks on menetleja, füüsilisest isikust menetlusalune isik, juriidilise isiku esindaja või tunnistaja ning juriidilisest isikust menetlusalune isik.
(3) Menetlusega seotud isiku kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) menetleja kohta ees- ja perekonnanimi, ametinimetus, telefoninumber ja e-posti aadress;
2) füüsilise isiku kohta ees- ja perekonnanimi, isikukood, elu- või asukoha aadress, telefoninumber ja e-posti aadress;
3) juriidilise isiku kohta nimi, registrikood, aadress, telefoninumber ja e-posti aadress.
(4) Menetluse kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) väärteoasja number;
2) alustamise aeg;
3) teoga rikutud õigusnorm ning väärteo kvalifikatsioon;
4) menetluse alustanud ja menetlev ametnik ning menetlev asutus;
5) menetluse seis ja täiendav teave.
(5) Väärteoteate kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) teate number;
2) väärteoga seotud sündmuse toimumise aeg ja koht ning sündmuse liik;
3) väärteo kvalifikatsioon;
4) menetlev asutus;
5) menetlusega seotud isikute andmed vastavalt käesoleva paragrahvi lõigetele 2 ja 3;
6) täiendav teave.
(6) Menetlusotsustuse ja toimingu kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) otsustuse number ja otsustuse või toimingu tegemise aeg;
2) otsustuse liik ja alus;
4) otsustuse või toimingu sisu või kirjeldus;
5) karistuse määr, menetluskulude liik ja summa;
6) viitenumber ja tasumise või täitmise tähtaeg;
7) menetlusega seotud isikute andmed vastavalt käesoleva paragrahvi lõigetele 2 ja 3;
8) dokumendi fail;
9) täiendav teave.
(7) Makse kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) makse tegemise aeg;
2) maksja nimi;
3) viitenumber;
4) summa ja makse selgitus;
5) seotud menetlusotsustus;
§ 8. Toote ohutuse alasesse andmestikku kantavad andmed
(1) Toote ohutuse alasesse andmestikku kantakse andmed toote ohutuse alase teate koostaja, teavitatud toote, tootega seotud ettevõtjate, tootele kohalduvate nõuete ja standardite ning nõuetele vastavuse, testimise ja kontrollide ning tootega seotud õnnetuse ja toote suhtes rakendatud meetmete kohta.
(2) Toote ohutuse alaste andmete või teate koostaja kohta kantakse andmestikku järgmised andmed:
1) andmed või teate koostanud riik ning asutus;
2) koostaja kontaktandmed;
3) koostamise kuupäev.
(3) Teavitatud toote kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) toote EAN kood, nimetus, kategooria, kaubamärk, tüüp või mudel, tootmisaasta ja seerianumber;
2) esmase turustamise aasta;
3) pakendi, mõõtmete ja välimuse kirjeldus või foto;
4) päritolumaa.
(4) Tootega seotud ettevõtjate kohta kannab vastutav töötleja andmestikku tootja või tootja ametliku esindaja või importija ning edasimüüjate andmed, milleks on nimi, aadress, telefoninumber, faks ja e-posti aadress.
(5) Tootele kohalduvate nõuete ja standardite ning nõuetele vastavuse kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) tootele kohalduvad Euroopa Liidu õigusaktid;
2) tootele rakenduvad standardid;
3) CE-vastavusmärgise olemasolu;
4) vastavushindamise deklaratsiooni olemasolu;
5) õigusakt või standard, mille alusel on deklaratsioon koostatud.
(6) Testimise ja kontrolli ning tootega seotud õnnetuse kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) testimise raport;
2) testitud toodete arv;
3) tootevigade tüüp ja sellest tingitud ohu klassifikatsioon ning täpne vea kirjeldus;
4) tootega seotud õnnetuse kirjeldus.
(7) Toote suhtes rakendatud meetme kohta kannab vastutav töötleja andmestikku järgmised andmed:
1) vabatahtlikult või kohustuslikult rakendatud meede;
2) rakendatud meetme õiguslik alus;
3) rakendatud meetme eesmärk ja ulatus;
4) rakendamise alguse kuupäev ja kestus.
§ 9. Andmekogusse kantavate andmete õiguslik tähendus
Andmekogusse kantavatel andmetel on informatiivne tähendus.
§ 10. Andmete andmekogusse kandmine ja andmekogudevaheline andmevahetus
(1) Vastutav töötleja korraldab käesoleva põhimääruse §-des 5–8 sätestatud andmete andmekogusse kandmise.
(2) Andmekogusse andmete kandmise pädevus on vastutava töötleja ametnikel nendele teenistusülesannete täitmiseks määratud ulatuses.
(3) Vastutav töötleja kannab andmed andmekogusse vähemalt kahe tööpäeva jooksul pärast kaebuse või selgitustaotluse laekumist, kaebuse või selgitustaotluse raames dokumendi koostamist, vastuse saatmist, järelevalve teostamist, haldusmenetluse toimingu tegemist, väärteomenetluse toimingu tegemist, väärteo lahendi koostamist või väärteo lahendi jõustumist.
(4) Andmed kantakse andmekogusse veebipõhise kasutajaliidese kaudu või infosüsteemide andmevahetuskihi kaudu teistest riigi, kohaliku omavalitsuse või muu avalik-õigusliku isiku andmekogudest, sealhulgas äriregistrist ja majandustegevuse registrist.
§ 11. Andmete töötlemine
(1) Andmekogu vastutav töötleja tagab andmekogus andmete töötlemise vastavalt käesolevale põhimäärusele, avaliku teabe seadusele ja isikuandmete kaitse seadusele.
(2) Kui vastutav töötleja avastab andmekogus ebaõigeid andmeid või kui õigustatud isik on esitanud avalduse ebaõigete andmete muutmiseks andmekogus, teeb vastutav töötleja andmekogus paranduse ühe tööpäeva jooksul.
(3) Andmekogu andmete kõiki sisestamisi, muutmisi ja vaatamisi logitakse.
§ 12. Juurdepääs andmekogule ja andmekogusse kantud andmetele
(1) Andmekogu on ette nähtud ametialaseks kasutamiseks.
(2) Füüsilisel ja juriidilisel isikul on juurdepääs üksnes isikuga seotud andmetele pärast füüsilise isiku või juriidilise isiku esindaja tuvastamist ja autoriseerimist.
(3) Andmekogule juurdepääsu õigus on andmekogu arendaval või hooldaval isikul tööülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses.
(4) Riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutusel on juurdepääs talle seadusega või seaduse alusel antud ülesande täitmiseks vajalikele andmetele.
(5) Riigiga sõlmitud halduslepingu alusel avalikku ülesannet täitval isikul on juurdepääs andmetele, mis on talle vajalikud avaliku ülesande täitmiseks.
§ 13. Andmekogu andmete avalikustamine ja väljastamine
(1) Andmekogus olevad andmed avalikustatakse vastavalt avaliku teabe seaduse § 28 lõike 1 punktidele 2 ja 14 ning 31. Andmekogus olevatest andmetest avalikustatakse dokumendiregister, väärtegude üldistav statistika ning riikliku või teenistusliku järelevalve ettekirjutused või otsused alates nende jõustumisest.
(2) Andmekogu vastutaval töötlejal on õigus andmekogusse kantud andmeid edastada Euroopa Komisjonile ja avalike ülesannete täitmiseks teise riigi pädevale asutusele otsekohalduva Euroopa Liidu õigusakti või välislepingu alusel kooskõlas isikuandmete kaitse seadusega.
(3) Andmete väljastamine toimub andmekogu vastutava töötleja kehtestatud korras. Andmeid väljastatakse paberkandjal või elektroonilisel kujul.
(4) Andmekogust väljastatakse andmeid teabenõude täitmisel kooskõlas avaliku teabe seadusega ja päringule vastamisel.
(5) Andmekogust väljastatakse andmeid tasuta.
(6) Andmesubjektil on õigus saada tema kohta andmekogusse kantud andmeid.
(7) Muudel isikutel on õigus andmekogust andmeid saada juhul, kui andmete saamiseks on õiguslik alus.
(8) Vastutav töötleja peab arvestust selle üle, kellele, millal ja missuguseid andmeid väljastati.
§ 14. Andmete säilitamine
(1) Paragrahvides 5 ja 8 sätestatud andmeid säilitab vastutav töötleja andmekogus viis aastat andmete andmekogusse kandmise päevast arvates.
(2) Paragrahvides 6 ja 7 sätestatud andmeid säilitab vastutav töötleja andmekogus seitse aastat andmete andmekogusse kandmise päevast arvates.
(3) Pärast käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud tähtaegade möödumist andmed hävitatakse.
§ 15. Andmekogu pidamise finantseerimine
Andmekogu pidamist finantseeritakse riigieelarvest Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi eelarve kaudu.
§ 16. Andmekogu likvideerimine
Andmekogu likvideerimise otsustab majandus- ja kommunikatsiooniminister. Andmekogu likvideerimisel otsustatakse andmete teise andmekogusse või riiklikku registrisse või riiklikku arhiivi üleandmine või andmete hävitamisele kuulumine ja nende üleandmise või hävitamise tähtaeg.


Majandus- ja taristuministri 3. juuni 2015. a määruse nr 55 „Hoone energiatõhususe miinimumnõuded” ja 5. juuni 2015. a määruse nr 58 „Hoone energiatõhususe arvutamise metoodika” muutmine – Riigi Teataja
Majandus- ja taristuministri 3. juuni 2015. a määruse nr 55 „Hoone energiatõhususe miinimumnõuded” ja 5. juuni 2015. a määruse nr 58 „Hoone energiatõhususe arvutamise metoodika” muutmine
RT I, 19.01.2018, 2
Vastu võetud 16.01.2018 nr 5
Määrus kehtestatakse ehitusseadustiku § 64 lõike 5 ja § 65 lõike 3 alusel.
§ 1. Majandus- ja taristuministri 3. juuni 2015. a määruse nr 55 „Hoone energiatõhususe miinimumnõuded” § 19 lõiked 2 ja 3 sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Riigi, kohaliku omavalitsuse üksuse ja avalik-õigusliku juriidilise isiku kasutuses või omandis oleva sisekliima tagamisega hoone energiatõhususarv ei tohi ületada liginullenergiahoonele kehtestatud piirväärtusi, kui hoone ehitusluba antakse või ehitusteatis esitatakse ja hoone püstitatakse pärast 2018. aasta 31. detsembrit.
(3) Kui sisekliima tagamisega hoone ehitusluba antakse või ehitusteatis esitatakse ja hoone püstitatakse pärast 2019. aasta 31. detsembrit, siis ei tohi hoone energiatõhususarv ületada liginullenergiahoonele kehtestatud piirväärtust.”.
§ 2. Majandus- ja taristuministri 5. juuni 2015. a määruse nr 58 „Hoone energiatõhususe arvutamise metoodika” § 6 lõike 2 teine lause sõnastatakse järgmiselt:
„Suurimat soojuseraldust kasutusastmega 1 kasutatakse suvise ruumitemperatuuri ja jahutusvõimsuse arvutuses, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 10 nimetatud hoone ja lõikes 11 nimetatud ja viidatud ruumi puhul.”.


Kokku: 109| Näitan: 1 - 20
3-3-1-60-16 Riigikohus 14.12.2016
Kaebetähtaega reguleerivad erinevad õigusaktid (RVastS § 18 lg 2; HKMS § 47 lg-d 2 ja 3). Kaebetähtaja kulgema hakkamise regulatsioon ei pruukinud olla isikule selge (vt RKHK määrus asjas nr 3-3-1-18-16). Sellest, et isik on halduskohtule esitatud kaebuses märkinud kohtusse pöördumise aluseks VangS § 1^1 lg 8 ning RVastS § 18 lg 1, ei saa järeldada, et ta oli endale sisuliselt teadvustanud RVastS § 18 lg‑s 2 sätestatud kaebetähtaja regulatsiooni ning et ta lähtus sellest ka enne kaebetähtaja möödumist. (p 11-12)
HuviKS § 17 lg 3 p 1 ja noortemaja põhimääruse § 21 lg 5 kohaselt teeb huvikooli hoolekogu vajadusel kooli pidajale ettepaneku teha järelevalvet huvikooli tegevuse üle. Kui isik esitab hoolekogu nimel haridusametile taotluse tagandada huvikooli direktor ja korraldada konkurss uue direktori leidmiseks, saab sellist taotlust käsitada järelevalve algatamise taotlusena (ehk ettepanekuna teha järelevalvet huvikooli tegevuse üle). Sellega on hoolekogu täitnud oma avalik-õiguslikku ülesannet. (p 14) RVastS § 1 lg 3 p-de 1 ja 4 kohaselt loetakse kahju tekitatuks eraõiguslikus suhtes, kui avaliku võimu kandja rikkus võlaõigussuhtest tulenevat kohustust või tegutses muul viisil eraõiguslikus vormis. Põhjendatuks ei saa pidada huvikooli hoolekogu poolt esitatud järelevalve tegemise taotluse osade eristamist – s.o noortemaja protokollist otsust taotleda isiku tagandamist ning taotluses kasutatud väärtushinnanguid. Hoolekogu taotlus kui järelevalve algatamise taotlus on üks tervik, mida ei esitata haridusametile eraõiguslikus suhtes. (p 15) Huvikooli seaduses ei ole erisätteid selle kohta, et hoolekogu liige vastutaks mittevaralise kahju tekitamise korral kannatanu ees solidaarselt avaliku võimu kandjaga. Hoolekogu liikme vastutuse tekkimise võimalikuks aluseks on VÕS § 1043 jj. VÕS § 1043 jj ei ole eriseaduseks RVastS § 12 lg 2 teise lause tähenduses (vt RKTKm nr 3-2-1-40-16, p 14). Kui RVastS § 1 lg-st 1, § 7 lg-st 1, ja § 12 lg-st 2 tulenevalt ei teki poolte vahel eraõiguslikku õigussuhet, ei ole maakohus pädev asja lahendama. Juhul kui ühe poole tegu oli õigusvastane ja süüline VÕS § 1043, § 1045 lg 1 p 4, § 1046, § 1047 lg-te 1-3 ja § 1050 järgi, siis vastutab RVastS § 9 lg-st 1 ja § 12 lg 2 esimesest lausest tulenevalt teisele isikule tekitatud mittevaralise kahju eest avaliku võimu kandja (vt RKTKm nr 3-2-1-40-16, p 18). (p 16)
RVastS § 1 lg 3 p-de 1 ja 4 kohaselt loetakse kahju tekitatuks eraõiguslikus suhtes, kui avaliku võimu kandja rikkus võlaõigussuhtest tulenevat kohustust või tegutses muul viisil eraõiguslikus vormis. Põhjendatuks ei saa pidada huvikooli hoolekogu poolt esitatud järelevalve tegemise taotluse osade eristamist – s.o noortemaja protokollist otsust taotleda isiku tagandamist ning taotluses kasutatud väärtushinnanguid. Hoolekogu taotlus kui järelevalve algatamise taotlus on üks tervik, mida ei esitata haridusametile eraõiguslikus suhtes. (p 15) Huvikooli seaduses ei ole erisätteid selle kohta, et hoolekogu liige vastutaks mittevaralise kahju tekitamise korral kannatanu ees solidaarselt avaliku võimu kandjaga. Hoolekogu liikme vastutuse tekkimise võimalikuks aluseks on VÕS § 1043 jj. VÕS § 1043 jj ei ole eriseaduseks RVastS § 12 lg 2 teise lause tähenduses (vt RKTKm nr 3-2-1-40-16, p 14). Kui RVastS § 1 lg-st 1, § 7 lg-st 1, ja § 12 lg-st 2 tulenevalt ei teki poolte vahel eraõiguslikku õigussuhet, ei ole maakohus pädev asja lahendama. Juhul kui ühe poole tegu oli õigusvastane ja süüline VÕS § 1043, § 1045 lg 1 p 4, § 1046, § 1047 lg-te 1-3 ja § 1050 järgi, siis vastutab RVastS § 9 lg-st 1 ja § 12 lg 2 esimesest lausest tulenevalt teisele isikule tekitatud mittevaralise kahju eest avaliku võimu kandja (vt RKTKm nr 3-2-1-40-16, p 18). (p 16)
3-3-1-64-16 Riigikohus 07.12.2016
RVastS § 18 lg-s 2 sätestatud tähtaeg on HKMS § 47 lg 3 suhtes eriregulatsioon (vt RKHK määrused asjades nr 3-3-1-18-16 ja 3-3-1-86-12). (p 13)
Kaebetähtaega reguleerivad erinevad õigusaktid (RVastS § 18 lg 2; HKMS § 47 lg-d 2 ja 3). Vanglalt kahjunõudele vastust oodates võis kinnipeetav ületada kaebetähtaega mõjuval põhjusel, sest kaebetähtaja kulgema hakkamise regulatsioon ei pruukinud olla talle selge (vt RKHK määrus asjas nr 3-3-1-18-16). Alus kaebetähtaja ennistamiseks on olemas ka juhul, kui isikul oli haldusmenetluses advokaadist esindaja. Vastuoluline õiguslik regulatsioon võis olla ebaselge nii isikule kui ka tema esindajale. (p 14-15)
3-3-1-46-16 Riigikohus 17.11.2016
Hüvitamiskaebuse esitamise tähtaja regulatsioon kohtueelse menetluse läbimisel ei ole selge. HKMS § 47 lg-te 2 ja 3 tõttu võib isikul tekkida mulje, et 30-päevane kaebetähtaeg hakkab kulgema kahju hüvitamise taotluse kohta otsuse saamisest ning vastustaja jätkuva viivituse korral on tal kaebuse esitamiseks üks aasta taotluse lahendamiseks ettenähtud tähtaja möödumisest arvates (vt ka RKHK määrused asjades 3-3-1-18-16 ja 3-3-1-39-16). (p 12)


ehituspõhikiri
Narva Linnavolikogu määrusega 15.03.2007. nr 6 muuta Narva Linnavolikogu määruse 30.11.2006. a nr 48 “Narva Linna Ehitusmääruse kinnitamine” § 26 lõige 1 ja § 26 lõige 4 (märgitud sinise värviga)
Narva 30.11.2006. a nr 48 Narva Linna ehitusmääruse kinnitamine Juhindudes Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punktist 29 ja Planeerimisseaduse § 5 ja Ehitusseaduse § 19 lõikest 4 I OSA ÜLDOSA 1. peatükk Üldsätted § 1. Ehitusmääruse ülesanded Narva linna ehitusmääruse (edaspidi ehitusmäärus) eesmärgiks on linna ruumiline planeerimine, ehitusliku planeerimise ja ehitamise üldiste põhimõtete ja eeskirjade sätestamine ning Narva Linnavolikogu (edaspidi Linnavolikogu) ja Narva Linnavalitsuse (edaspidi Linnavalitsus) sellealaste ülesannete jaotamine ja täitmise tähtaegade määramine. § 2. Planeerimis- ja ehitusalase tegevuse avalikkus
(1) Planeerimis- ja ehitusalane tegevus on avalik. Linnavalitsus kindlustab juurdepääsu planeeringutele, projekteerimistingimustele ja ehitusprojektidele ning kõigile planeerimisega seotud materjalidele, avalikustab planeeringuga seotud materjalid alates planeeringu algatamise otsuse vastuvõtmisest. (2) Linnavalitsus avaldab vastavalt kehtiva seadusandluse nõuetele informatsiooni järgmiste planeeringutega seotud toimingute kohta: 1) planeeringu algatamine; 2) planeeringu avaliku väljapaneku aeg, koht ja tulemused; 3) planeeringu avaliku arutelu aeg, koht ja tulemused; 4) planeeringu kehtestamine ja planeeringu kehtetuks tunnustamine; 5) kehtestatud planeeringu ülevaatamise tulemused.
§ 3. Ülesannete jaotamine planeerimis- ja ehitusvaldkonna korraldamisel (1) Planeerimis- ja ehitusvaldkonna küsimusi otsustavad Linnavolikogu ja Linnavalitsus, kui seaduses või ehitusmääruses ei ole sätestatud teisiti. (2) Linnavalitsus võib linna sihipärase ruumilise arengu tagamiseks, linnalise tähtsusega planeeringute ja ehitiste eskiislahenduste läbivaatamiseks ja arhitektuurikonkursside korraldamiseks ning ehitusprojektide läbivaatamiseks moodustada nõuandvaid töögruppe. Nõuandvate töögruppide koosseisu ja tegutsemise alused kinnitab Linnavalitsus. (3) Linnavalitsus annab linnavalitsuse poolt määratud Narva linna Ametiasutuse (edaspidi Ametiasutus) ettepanekul seaduses sätestatud juhtudel loa detailplaneeringut koostamata hoone ehitusprojekti koostamiseks, krundi sihtotstarbe muutmiseks, mitmete hoonetega hoonestatud krundi jaotamiseks nende hoonete omanike vahel mitmeks krundiks.
II OSA PLANEERIMINE 2. peatükk Ruumiline planeerimine § 4. Ruumilise planeerimise põhimõtted
Ruumiline planeerimise Narva linna territooriumil tagatakse: 1) linna arengukavadega; 2) linna üldplaneeringuga; 3) detailplaneeringutega; 4) linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsustega ühiselt koostatavate üldplaneeringute ja teemaplaneeringutega; 5) osalemisega linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsuste territooriumile koostatavate üldplaneeringute koostamisel ja nende kooskõlastamisel; 6) osalemisega maakonnaplaneeringu koostamisel; 7) osalemisega riikliku tähtsusega ehitise asukohta määrava planeeringu koostamisel. § 5. Planeeringu koostamise algatamine (1) Linna või selle osa üldplaneeringu, teemaplaneeringu ja linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsuste territooriumile koostatava ühise üldplaneeringu algatamise ettepanek esitatakse Linnavalitsusele. Nimetatud planeeringu lähteülesande koostab kooskõlastatult vastavate Linnavalitsuse osakondadega Ametiasutus.
(2) Detailplaneeringu koostamise algatamise ettepanek esitatakse Ametiasutusele. Ametis tutvustatakse ettepaneku tegijale planeeringuga seotud organisatsioonilisi, sisulisi ja tehnilisi üksikasju ning väljastatakse detailplaneeringu koostamise algatamise taotluse vorm. Taotluse vormi kinnitab Linnavalitsus. (3) Ametiasutus koostab detailplaneeringu lähteülesande või detailplaneeringu algatamisest keeldumise põhjenduse. (4) Linna või selle osa üldplaneeringu, teemaplaneeringu ja linna naabrusesse jäävate kohaliku omavalitsuse territooriumile koostatava ühise üldplaneeringu lähteülesandes sätestatakse: 1) linna arengukavadest ja planeeringu algatamise ettepanekust tulenevad eesmärgid pikaajalise ruumilise arengu kavandamiseks; 2) planeeritava ala piirid ja suurus; 3) nõuded olemasoleva olukorra analüüsiks; 4) planeeringu koostamiseks vajalikud uuringud; 5) planeeringu ülesannetest tulenevad täpsustustused üldplaneeringu eesmärkide lahendamiseks; 6) planeeringu vormistamise nõuded; 7) planeeringu kooskõlastajad. (5) Detailplaneeringu lähteülesandes sätestatakse: 1) käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud planeeringutest tulenevad nõuded; 2) planeeringu eesmärgid ja vormistamise nõuded; 3) planeeritava ala piirid ja suurus; 4) kehtivad kitsendused, kui need eksisteerivad või tekivad; 5) täiendavate uuringute või muinsuskaitse eritingimuste koostamise vajadus miljööväärtuslikes piirkondades või muinsuskaitsealal; 6) planeeringu kooskõlastajad; 7) arvestamisele kuuluvad algatatud, vastuvõetud ja kehtestatud planeeringud; 8) planeeringu ja eskiisprojekti materjalide koosseis. (6) Ametiasutusel on põhjendatud vajaduse korral õigus küsida planeeringu koostamisest huvitatud isikult täiendavaid materjale seoses planeeringuga. Kui detailplaneeringuga taotletakse linna või selle osa üldplaneeringu muutmist, siis peab huvitatud isik kirjalikult esitama üldplaneeringu muutmise vajaduse põhjenduse. (7) Ametiasutus esitab Linnavalitsusele detailplaneeringu koostamise algatamise ja lähteülesande kinnitamise või planeeringu koostamise algatamisest keeldumise otsuse haldusakti eelnõu. (8) Linnavolikogu algatab: 1) linna või selle osa üldplaneeringu; 2) ühise üldplaneeringu linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsustega; 3) detailplaneeringud. (9) Põhjendatud juhtudel võib Linnavolikogu võtta vastu detailplaneeringu koostamise algatamisest loobumise otsuse, kui: 1) algatamise ettepanek on vastuolus linna piirkonna väljakujunenud linnaehitusliku miljööga; 2) maa-ala kohta on kehtiv detailplaneering; 3) algatamise ettepanek on vastuolus linna või selle osa üld- ja teemaplaneeringuga; 4) detailplaneeringu kehtestamine võib avalikule sektorile kaasa tuua põhjendamatuid kulutusi või kaasneb oluline negatiivne keskkonnamõju; 5) muudel juhtudel, lähtudes avalikest huvidest. (10) Linnavalitsus sõlmib detailplaneeringu koostamisest huvitatud isikuga detailplaneeringu koostamise ja finantseerimise lepingu. (11) Vastavalt käesoleva ehitusmääruse § 5 lõike 5 punktile 6 kooskõlastatud detailplaneering tuleb esitada Ametiasutusele 24 kuu jooksul arvates detailplaneeringu algatamise haldusakti vastuvõtmise päevast. Kui nimetatud tähtaja jooksul ei ole detailplaneeringu koostamisele asutud, siis kaotab lähteülesanne kehtivuse. Haldusakti kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu koostab ja esitab Linnavalitsusele Ametiasutus. Detailplaneeringu koostamisest huvitatud isiku põhjendatud taotluse alusel võib Linnavalitsus otsustada detailplaneeringu koostamise tähtaja pikendamise. Kirjalik taotlus tuleb esitada Ametiasutusele 30 päeva enne käesolevas lõikes sätestatud tähtaja lõppemist. § 6. Planeeringutest teavitamine
(1) Algatatud planeeringust teavitatakse avalikkust ühe kuu jooksul pärast planeeringu algatamise otsuse tegemist. Algatatud planeeringu kohta avaldatav teade peab sisaldama: 1) teavet planeeritava ala suuruse ja asukoha kohta; 2) algatatud planeeringu eesmärkide tutvustamist. (2) kui detailplaneeringu algatamisel on teada, et detailplaneeringu kehtestamine võib kaasa tuua kinnisasja või selle osa võõrandamise vajaduse, siis Ametiasutus teatab tähitud kirjaga detailplaneeringu algatamisest vastava kinnisasja omanikule kahe nädala jooksul planeeringu algatamise otsuse vastuvõtmisest. § 7. Planeeringu koostamise õigus ja planeeringu vormistamine
(1) Planeeringuid võib koostada planeerimisseaduses sätestatud nõuetele vastav planeeringu koostaja, kellele Linnavalitsus või planeeringu koostamisest huvitatud isik on planeeringu koostamise ülesandeks teinud. (2) Linna üldplaneeringu tellib Ametiasutus. (3) Planeeringu koostamise aluskaardiks on Ametiasutuse poolt kooskõlastatud geodeetiline plaan. (4) Geodeetilise plaani, planeeringu koosseisu ja vormistamise nõuded kehtestab Linnavalitsus. Vastavad materjalid valmistab ette Ametiasutus. § 8. Koostöö planeeringu koostamisel (1) Planeeringu koostaja kaasab planeeringu koostamisse: 1) planeeritava ala kinnisasjade omanikud; 2) planeeringualal asuvate ja/või kavandatavate tehnovõrkude ja -rajatiste omanikud; 3) riigiasutused või kaitseala valitseja, kui planeeritaval alal asub riikliku kaitse alla võetud maa-ala või üksikobjekt või planeeringuga tehakse ettepanek selle kaitse alla võtmiseks; 4) vajadusel teised huvitatud isikud, sh planeeritava ala naaberkinnistute omanikud. (2) Koostööd maakonnaplaneeringu, linna või selle osa üldplaneeringu ja linna naabruses asuvate kohalike omavalitsustega ühise üldplaneeringu koostamisel korraldab Linnavalitsus Ametiasutuse kaudu. (3) Linna üldplaneeringu või selle osa, teemaplaneeringu, linna naabruses asuvate kohalike omavalitsuste alade ühise planeeringu ja kaitse alla võetud ala detailplaneeringu või muude lähteülesandega määratud juhtude osas korraldab Ametiasutus koostöös planeeringu koostajaga vähemalt ühe avaliku arutelu planeeringu ja eskiislahenduste lähtepunktide tutvustamiseks. (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetamata jäänudteiste planeeringute lähteseisukohad ja eskiislahendused kiidab heaks ja vajaduse korral suunab need tutvumiseks avalikule arutelule Ametiasutusele. (5) Ametiasutus teatab ajalehes käesolevas paragrahvis nimetatud avaliku arutelu toimumise aja ja koha. Teade peab olema avaldatud ajalehes vähemalt 1 nädal enne arutelu algust. (6) Ametiasutus koostab arutelu protokolli. § 9. Planeeringu eskiisi läbivaatamine ja kooskõlastamine
(1) Planeeringu koostaja esitab kooskõlastusteta planeeringu eskiisprojekti paberkandjal Ametiasutusele. Detailplaneeringu eskiis peab olema koostatud sellise detailsusega, mis võimaldab koostada selle alusel ehitusprojekti vastavalt detailplaneeringu eesmärkidele. (2) Ametiasutus: 1) kontrollib detailplaneeringu eskiisi vastavust lähteülesandele ja detailplaneeringu lahenduste sobivust piirkonda; 2) tagastab hiljemalt ühe kuu jooksul detailplaneeringu eskiisi planeeringu koostajale puuduste kõrvaldamiseks, kui need esinevad; 3) kui puudusi ei esine, tagastab detailplaneeringu eskiisi kooskõlas käesoleva määruse ja lähteülesandega detailplaneeringu vormistamiseks ja kooskõlastamiseks. (3) Linna või selle osa üldplaneeringule, linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsuste alade ühisele üldplaneeringule või linna üldplaneeringut või selle osa muutvale detailplaneeringule taotleb maavanemalt kooskõlastuse vajaduse määramise Ametiasutus. (4) Maavanema poolt määratud kooskõlastused hangib planeeringu koostaja. § 10. Planeeringu vastuvõtmine ja avaliku väljapaneku korraldamine (1) Planeeringu koostaja esitab käesoleva määruse nõuetele ja lähteülesandele vastava ning kooskõlastatud planeeringu paberkandjal ja digitaalselt Ametiasutusele. (2) Ametiasutus esitab planeeringu koos vastava haldusakti eelnõuga Linnavalitsusele, kes: 1) esitab haldusakti eelnõu Linnavolikogule planeeringu vastuvõtmiseks; 2) korraldab vastuvõetud planeeringu avaliku väljapaneku ja avaliku arutelu. (3) Ametiasutus teatab ajalehes planeeringu avaliku väljapaneku aja ja koha. Teade peab ilmuma ajalehes vähemalt üks nädal enne väljapaneku alguskuupäeva. (4) Avaliku väljapaneku ajal tagatakse tööaja jooksul juurdepääs planeeringule ja sellega seotud kõikidele materjalidele. (5) Kui detailplaneering toob kaasa kinnisasja sundvõõrandamise vajaduse või muudab omaniku tahte vastaselt senist maakasutust või krundi hoonestuse õigust, teatab Ametiasutus tähitud kirjaga kinnisasja omanikule planeeringu avaliku väljapaneku aja ja koha hiljemalt kaks nädalat enne avaliku väljapaneku algust. (6) Linna või selle osa üldplaneeringu, linna naabrusesse jäävate kohalike omavalitsuste territooriumile koostatava ühise üldplaneeringu ja detailplaneeringu, mis muudab linna või selle osa üldplaneeringut, avaliku väljapaneku kestus on neli nädalat. Muude avalikule väljapanekule suunatud detailplaneeringute avaliku väljapaneku kestus on kaks nädalat. § 11. Ettepanekute ja vastuväidete esitamise kord, seisukoha võtmine avalikul väljapanekul laekunud ettepanekute ja vastuväidete kohta ning avalike arutelude korraldamine (1) Avaliku väljapaneku jooksul esitatud kirjalikud ettepanekud ja vastuväited registreeritakse Ametiasutuses. Ettepanekud ja vastuväited registreeritakse, kui neil on nimi ja autori kontaktandmed. (2) Planeeringu avaliku väljapaneku ajal ettepanekuid ja vastuväiteid teinud isikutele teatab Linnavalitus kahe nädala jooksul pärast planeeringu avaliku väljapaneku lõppemist oma arvamuse ettepanekute ja vastuväidete suhtes ning avaliku arutelu läbiviimise aja ja koha. Kui avaliku väljapaneku ajal ettepanekuid ja vastuväiteid ei esitatud, siis avalikku arutelu ei korraldata. (3) Ametiasutus avaldab ajalehes avaliku arutelu läbiviimise aja ja koha vähemalt 2(kaks) nädalat enne selle läbiviimist. (4) Avaliku väljapaneku tulemuste tutvustamiseks korraldab Ametiasutus avaliku arutelu. (5) Juhul kui avaliku väljapaneku käigus kirjalikke vastuväiteid esitanud isik ei loobu oma vastuväidetest planeerimisseaduses sätestatud korras ja tähtaja jooksul, saadab Ametiasutus detailplaneeringu koos lahendamata vaidlustega maavanemale järelevalve teostamiseks. (6) Ametiasutus teatab ajalehes avaliku arutelu tulemustest hiljemalt 2(kahe) nädala jooksul selle lõppemise päevast. (7) Juhul kui avaliku arutelu käigus arvestati esitatud vastuväiteid ja ettepanekuid, edastab Ametiasutus arvestatud vastuväited ja ettepanekud vajalike muudatuste ja täienduste tegemiseks planeeringu koostajale. § 12. Järelevalve planeeringute koostamise üle
(1) Ametiasutus esitab seadusest tulenevatel juhtudel planeeringu koos teabega arvestamata jäänud vastuväidete kohta järelevalve teostamiseks maavanemale. Vastavad materjalid valmistab ette Ametiasutus. (2) Narva linna esindajaks planeeringu järelevalve küsimustes on linna peaarhitekt või teda asendav isik.
(1) Kui kehtestatav detailplaneering sisaldab ettepanekut muudatuste tegemiseks linna või selle osa üldplaneeringusse ning maavanem oli järelevalve käigus muudatustega nõus, teeb Ametiasutus muudatused vastavas planeeringus. (2) Planeeringud kehtestab Linnavolikogu. (3) Linnavalitsus avaldab ajalehes planeeringu kehtestamise teate. Teade peab olema avalikustatud ühe kuu jooksul pärast planeeringu kehtestamist. (4) Ametiasutus teatab tähitud kirjaga üld- või detailplaneeringu kehtestamisest ühe nädala jooksul pärast planeeringu kehtestamist: a) isikutele ja kinnisasja omanikele, kelle ettepanekuid ja vastuväiteid planeeringu kehtestamisel ei arvestatud; b) kinnisasja omanikele, kelle senist maakasutust või ehitusõigust planeeringu alusel kitsendatakse; c) kinnisasja omanikele, kelle kinnistu suhtes kehtestati planeeringu koostamise ajal ehituskeeld. § 14. Planeeringu kehtetuks tunnistamine
(1) Planeeringu kehtetuks tunnistamise ettepaneku Linnavolikogule teeb Linnavalitsus. Sellekohase otsuse haldusakti eelnõu valmistab ette Ametiasutus. (2) Kehtestatud planeeringu või selle osa tunnistab kehtetuks Linnavolikogu. (3) Linnavalitsus korraldab teavitamise planeeringu kehtetuks tunnistamisest ja sellise otsuse põhjustest ajalehes ühe kuu jooksul planeeringu kehtetuks tunnistamise päevast arvates.
(1) Huvitatud isikud võivad tutvuda kehtestatud planeeringutega ja kõikide planeeringutega seotud ning Linnavalitsuse käsutuses olevate materjalidega Ametiasutuse tööajal. (2) Ametiasutus: 1) peab planeeringute lähteülesannete ja planeeringute elektroonilist andmekogu; 2) tagab planeeringute ja planeeringutega seotud materjalide säilitamise. § 16. Riikliku tähtsusega ehitise asukohta määrava planeeringu koostamine (1) Linnavolikogu võtab vastu otsuse: 1) riikliku tähtsusega ehitise asukohast keeldumise kohta; 2) riikliku tähtsusega ehitise asukohta määrava üldplaneeringu kooskõlastamise kohta. (2) Linnavalitsus: 1) esitab kirjaliku põhjenduse riikliku tähtsusega ehitise Narva linna territooriumile paigutamisest keeldumise kohta; 2) määrab vajaliku ala suuruse üldplaneeringu koostamiseks, mis on aluseks vastava ehitise lõpliku asukoha valikul; 3) teeb koostööd riikliku tähtsusega ehitise asukohta määrava üldplaneeringu koostamisel; 4) kooskõlastab riikliku tähtsusega ehitise asukohta määrava detailplaneeringu. (3) Materjalid käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud otsuste kohta valmistab ette Ametiasutus.
(1) Linnavalitsus võib planeerimisseaduses sätestatud juhtudel loobuda ehitusmääruse §-des 10 ja 11 toodud nõuete täitmisest ja asendada need planeeritava krundi ja naaberkruntide omanike kooskõlastustega. (2) Lihtsustatud korras koostatava detailplaneeringu kooskõlastab planeeritava krundi ja naaberkruntide omanikega planeeringu koostaja. III Osa EHITAMINE
3. peatükk Ehitamise üldnõuded
§ 18 Üldmõisted (1) Ehitamine on: 1) ehitise püstitamine; 2) ehitise laiendamine; 3) ehitise rekonstrueerimine; 4) ehitise tehnosüsteemide muutmine; 5) ehitise lammutamine. (2) Ehitise laiendamine toimub juurde-, peale- või allaehitamise teel. (3) Ehitise rekonstrueerimine on ehitise piirdekonstruktsioonide muutmine ning kande- ja jäigastavate konstruktsioonide muutmine ja asendamine. Oluliseks rekonstrueerimiseks loetakse sellist rekonstrueerimist, mille maksumus on suurem kui üks kolmandik rekonstrueeritava ehitisega samaväärse ehitise keskmisest ehitusmaksumusest.
§ 19. Nõuded ehitisele (1) Ehitis peab olema projekteeritud ja ehitatud heade ehitustavade ja üldtunnustatud linnaehituslike põhimõtete järgi. (2) Projekteerimisel ja ehitamisel on vaja arvestada ehitisele seadustes ja nende alusel kehtestatud õigusaktides sätestatud kohustuslike nõuetega ning asjaõigusseaduses sätestatud naabrusõigustega. (3) Hoone põhimaht paigutatakse planeeringuga või projekteerimistingimustega ette nähtud kohustuslikule ehitusjoonele. Ehitusjoonest ei tohi üle ulatuda ükski ehitise osa, välja arvatud trepp, trepi varikatus, rõdu, lodža, ärkel või katuseräästas, mis ei ulatu kõnniteele. (4) Ehitis peab olema projekteeritud ja ehitatud nii, et oleks tagatud vaba juurdepääs selle ehitise ja vahetus läheduses asuvate teiste ehitiste remondiks, hoolduseks, tulekahjude ja muude avariide ning õnnetuste likvideerimiseks. (5) Projekteerimisel ja ehitamisel ei või ehitiste vahelised kaugused olla vastuolus ohutuse nõuetega ja peavad olema heaks kiidetud päästeteenistuse poolt. (6) Kõik väljaulatuvad osad peavad paiknema kinnisasja (krundi) piirides, millel ehitis asub; välja arvatud juhud, kui kinnisasja kasuks on seatud servituut. Hoone fassaadi paiknemisel tänava ehitusjoonel võivad hoone väljaulatuvad osad peale treppide, s.o keldriakna valguskaev, rõdud, karniisid ulatuda üldkasutatavale kõnniteele nii, et oleks tagatud kõnnitee normaalne kasutamine. (7) Korterhoonete abiehitiste rajamine tuleb lahendada kompleksselt, kõikide korterite vajadusi arvestades.
(8) Ehitise omanik on kohustatud tagama ehitise juurde kuuluval krundil korrashoiu ja ohutuse ehituse ajal, ehitise kasutamisel ja selle lammutamisel vastavalt Narva linna heakorraeeskirjadele. Kui ehitustööde läbiviimiseks on vaja kasutada naaberkrundi territooriumit, siis lähtudes asjaõigusseaduse § 147, võib seda teha ainult naaberkrundi omaniku kirjalikul nõusolekul. Omanik on kohustatud taotlema Ametiasutuselt kirjaliku kooskõlastuse: 1) ehitise välisviimistluse muutmiseks, välja arvatud individuaalelamu, kui see ei ole muinsuskaitse all või ei asu miljööväärtuslikul hoonestusalal või linna üldkeskuses; 2) hoone akende, rõdude ja välisuste kujunduse muutmiseks; 3) krundi tänavapoolse piirde muutmiseks või uue ehitamiseks ning kruntide vahelised piirded rajatakse ja vajadusel muudetakse naabrite kokkuleppel. Selleks on vaja Ametiasutusele esitada: 1) krundi geodeetilisel mõõdistusel põhinev asendiplaan, märkides ära piirde rajamise kohad; 2) piirde fragmendi eskiis, näidates ära konstruktsioonide mõõtmed ja materjalid. (9) Hoone uus arhitektuuriline lahendus, lodžade kinnitegemine, ehitise värvilahenduse muutmine, elementide paigutamine fassaadile (sildid, viidad, päikesekarniisid jne) või muul viisil hoone välisilme muutmine võib toimuda ainult peaarhitekti eelneval loal. Peaarhitekt kooskõlastab välisviimistluse passi või muud projekti muudatused. Muinsuskaitse tsoonis ja selle kaitsevööndis asuvate ehitiste-mälestusmärkide jaoks on vajalik Muinsuskaitseameti eelnev kooskõlastus. Ehitusloa väljaandmise tingimuseks on peaarhitekti kirjaliku kooskõlastuse olemasolu. Fassaadi välisilme ja värvilahenduse muutmise loa saamiseks on vaja esitada Ametiasutusele vabas vormis avaldus, millele lisatakse fassaadi joonis, värvilahenduse eskiis ja kasutatava värvi number kataloogi järgi. Kui hoone asub mälestusmärkide kaitsetsoonis, siis tuleb Muinsuskaitseametiga kooskõlastada ka värvilahenduse muudatused. (10) Välikohvikute laudade ja toolide paigaldamiseks tuleb esitada Ametiasutusele kooskõlastamiseks asendiplaan, kus on näidatud tänavakohviku asukoht, paigaldatavate konstruktsioonide joonis või foto. 4. peatükk Projekteerimine, ehitusluba ja kasutusluba § 20. Ehitusprojekti koostamise alused Ehitusprojekti koostamise aluseks on: 1) vajaduse korral kehtiv detailplaneering; 2) projekteerimistingimused; 3) miljööväärtuslike hoonestusalade ehitamise põhimõtted ja nõuded; 4) ehitise arhitektuursed ja ehituslikud lisatingimused; 5) vajadusel muinsuskaitse eritingimused; 6) projekteeritava ehitise asukoha maaüksuse ehitusgeoloogiliste ja -geodeetiliste tööde tulemused; 7) ehitusmäärus; 8) Eesti Vabariigis juhtivad standardid § 21. Projekteerimistingimuste taotlemine
(1) Enne projekteerimistööde alustamist esitatakse Linnavalitsusele vastavas vormis taotlus. Taotluse vormi võib saada Ametiasutuses. (2) Ehitiste püstitamiseks, laiendamiseks, rekonstrueerimiseks ja lammutamiseks esitatakse Ametiasutusele projekteerimistingimuste taotlus. (3) Ehitiste insener-tehniliste süsteemide projekteerimine toimub vastavate isikute poolt väljaantud tehniliste tingimuste alusel. § 22. Projekteerimistingimuste määramine ja avalikustamine
(1) Projekteerimistingimused kinnitab korraldusega Linnavalitsus. (2) Projekteerimistingimuste koostamise vajaduse määrab Ametiasutus. (3) Projekteerimistingimustega võib tutvuda vastuvõtu aegadel Ametiasutuses, kes kindlustab nende säilitamise.
(2) Ehitusprojekt peab vastama järgmistele vormistamisnõuetele: 1) arhiveerimise nõuetele vastav köide formaadis A4; 2) asendiplaan, mille mõõtkava määratakse projekteerimistingimustega; 3) arhitektuursed joonised (plaanid, vaated, lõiked) mõõtkavas 1:100, erandjuhtudel 1:50 või 1:200; 4) uusehitise ja juurdeehitise puhul asendiplaan geodeetilisel alusplaanil mõõtkavas M 1:500, mis on koostatud vastavalt geodeetiliste, kartograafiliste ja maakorralduslike tööde nõuetele Narva linnas ning kooskõlastatud Ametiasutuse geodeesia- ja maakorralduse osakonna spetsialistiga. Alusplaan peab kajastama vahetult projekteerimiseelset olukorda; 5) Projekti seletuskirjas peab olema viide kasutatud standarditele; 6) uusehitise ja juurdeehitise puhul esitada projekti koosseisus 3-D joonised; 7) olemasoleva hoone mahus toimuvate ehitustööde puhul võib asendiplaani vormistada olemasoleval geodeetilisel alusel; 8) digitaalsel kujul esitatud lisadena projekti hindamiseks vajalikud materjalid (väljavõte detailplaneeringust, projekteerimistingimused, mõõtmisjoonised nende olemasolul) ja olemasoleva hoone tehnilise seisukorra ekspertiisiakt; 9) Ehitustööde korraldamise projekt, mis vajadusel määratakse projekteerimistingimustega. (3) Ehitusloa taotlemiseks esitatav ehitusprojekt peab olema eelnevalt kooskõlastatud seadustes ja projekteerimistingimustes ettenähtud ametiasutuste ja isikutega ning kooskõlastatud linna peaarhitekti poolt. (4) Ehitisega seotud tehnovõrkude, juurdepääsuteede ja parkimiskohtade lahendused on ehitusprojekti lahutamatud osad. (5) Keskkonnamõju hindamise vajaduse otsustab Linnavara- ja Majandusamet. Vajadus määratakse detailplaneeringu või projekteerimistingimustega. (6) Ehitusprojekti sõltumatu ekspertiis on kohustuslik kõikide avalikule kasutamisele suunatud ehitiste (välja arvatud väikeehitised) puhul. § 24. Ehitusluba (1) Ehitusloa saamiseks esitatakse peaarhitekti poolt kooskõlastatud ehitusprojekti põhiprojekti staadium Ametiasutuse ehitusjärelevalve osakonnale (edaspidi ehitusjärelevalve osakond) kahes eksemplaris koos taotlusega, mille vorm on kehtestatud kehtiva seadusandlusega. (2) Ametiasutus kontrollib projekti vastavust detailplaneeringule, projekteerimistingimustele ja muudele nõuetele. (3) Ehitusjärelevalveosakonnale esitatakse kaasomandis oleva ehitise kaasomanike luba enne ehitustööde algust koos ehitamise alustamise teatisega. (4) Läbivaatuse tulemuste alusel koostab ehitusjärelevalveosakond haldusakti eelnõu ehitusloa väljastamise või sellest keeldumise kohta ning esitab selle Linnavalitsusele. (5) Korralduse ehitusloa väljastamise või sellest keeldumise kohta annab Linnavalitsus. Ehitusloa väljastab ehitusjärelevalve osakond pärast riigilõivu tasumist Linnavalitsuse korralduse alusel 20 päeva jooksul ehitusloa taotluse ja nõuetekohaselt vormistatud ehitusprojekti saamise päevast. (6) Kaasomanikel on õigus esitada 30 päeva jooksul ehitusjärelevalveosakonda ehitusloa tühistamiseks põhjendatud taotlus. (7) Ametiasutus tagab ehitusloa väljastamisega seotud dokumentide säilitamise kuni ehitise lammutamiseni või dokumentide arhiivi üleandmiseni. § 25. Väikeehitis (1) Ehitusseaduse § 15 lõikes 1 nimetatud tunnustele vastavat väikeehitist ning olemasolevate ehitiste teenindamiseks vajalikke rajatisi, laste mänguväljakuid, kvartalisiseseid spordiplatse, väikevorme, heakorrastuse elemente, piirdeid jne võib ehitada kirjalikul nõusolekul. Kirjaliku nõusoleku saamiseks esitatakse ehitusjärelevalve osakonnale kehtiva seadusandlusega kehtestatud vormikohane taotlus. Taotlusele lisatakse ehitise välismõõtudega varustatud ja peaarhitektiga kooskõlastatud eskiis, millel näidatakse väikeehitise soovitav asukoht, põhiplaan, vähemalt kaks vaadet ja seletuskiri. (2) Ehitusjärelevalve osakonnal on põhjendatud juhtudel õigus nõuda enne kirjaliku nõusoleku väljastamist ehitusprojekti esitamist. (3) Väikeehitise püstitamiseks on vaja ehitise asukoht ja arhitektuuriline lahendus kooskõlastada linna peaarhitektiga, esitades asendiplaani krundi geodeetilise mõõdistuse alusel, kandessellele hoonestuse kohad ja näidates ära ehitise mõõtmed ning kauguse lähimate piiride ja ehitisteni. Kuni 20 m2 ehitusaluse pinnaga väikeehitist, mis ei ole mõeldud avalikuks kasutamiseks, võib ehitada ilma ehitusloata ja kirjaliku nõusolekuta. Selline väikeehitis ei või paikneda eespool tänava ehitusjoont ega naaberkinnistu piiri vahetus läheduses kui puudub naaberkinnistu omaniku kooskõlastus. Sellist väikeehitist on õigus püstitada aiandusühistutes ja individuaalelamurajoonides va Kerese, Pähklimäe ja Kalevi linnaosades. (4) Väikeehitise ehitamisel tuleb arvestada tuleohutusnõudeid. Hoone peab olema arhitektuurses kooskõlas krundi ja eelneva hoonestusega. Ehitise omanik peab ehitusjärelevalve osakonda informeerima püstitatud väikeehitistest, millele ei taotleta kasutusluba, esitades teate ehitisest viie tööpäeva jooksul. (5) Laste mänguväljakute projekteerimisel ja ehitamisel tuleb järgida Eestis kehtivate standardite nõudeid. Nõuete täitmist projekteerimisel ja ehitamisel jälgib Linnavara- ja Majandusamet. § 26. Ajutine ehitis (1) Ajutine ehitis on hoone või rajatis, mis ehitatakse piiratud ajaks, kuid mitte kauemaks kui viieks aastaks. 1) Teisele isikule kuuluvale krundile ajutise ehitise ehitamiseks nõutakse krundi omaniku kirjalikku nõusolekut.
(2) linnavalitsus määrab ajutise ehitise ehitusloas ja kasutusloas või kirjalikus nõusolekus: 1) ehitise kasutamise tähtaja; 2) ehitise lammutamise tähtaja. (3) Kui ehitis ei ole ehitusloas ja kasutusloas või kirjalikus nõusolekus määratud tähtajaks lammutatud, korraldab Ametiasutus Linnavalitsuse korralduse alusel ehitise likvideerimise asendustäitmise ja sunniraha seaduses ettenähtud korras. (4) Ajutisi ehitisi ei tohi olla järgmistes linna osades (linna osad on määratud Narva linna üldplaneeringu alusel): 1)Vanalinnas, Kerese, Joaorus, Tallinna mnt ääres kuni 5. Rohelise tänava ristmikuni, välja arvatud nendes linna osades asuvad ajalehekioskid ja autobussipeatused. 2)Teel ja teekaitsevööndis tee omaniku loata.
(5) Ajutise ehitise ehitamise all mõeldakse selle püstitamist, laiendamist, rekonstrueerimist ja lammutamist. Ajutise väikeehitise rekonstrueerimine on piirdekonstruktsioonide muutmine ning kande- ja jäigastavate konstruktsioonide muutmine ja asendamine. (6) Ajutine ehitis peab olema projekteeritud ja ehitatud hea ehitustava ning ehitamist ja ehitusprojekti käsitlevate õigusaktide kohaselt ning vastama Ehitusseaduse § 3 ehitisele esitatud nõuetele. (7) Ajutist ehitist võib ehitada ehitusseadusega ettenähtud korras väljastatud ehitusloa alusel. Ehitusloa saamiseks tuleb esitada Arhitektuuri-ja linnaplaneerimise ameti ehitusjärelevalve osakonda ehitusloa taotluse koos projekteerimistingimuste alusel koostatud ja kooskõlastatud ehitusprojekti, makstud riigilõivu ning krundi omanikuga sõlmitud rendilepingu koopiaga. (8) Projekteerimistingimuste saamiseks esitatakse Arhitektuuri- ja linnaplaneerimise ametile taotluse koos lisadega kavandatava ajutise ehitise asukoha skeemi ning krundi omaniku nõusoleku kavandatava ajutise ehitise ehitamiseks. Lisaks võib Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet vajadusel nõuda muude dokumentide esitamist. (9) Projekteerimistingimustes määrab Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet arhitektuursed ja ehituslikud tingimused ning vajalikud kooskõlastused. Projekteerimistingimused on kehtivad üks aasta. (10) Ajutise ehitise ehitamise tähtaja lõppemisel, samuti juhul, kui linnavalitsus on tühistanud ajutise ehitise ehitamise loa ennetähtaegselt, on ajutise ehitise valdaja kohustatud objekti viie päeva jooksul teisaldama. Nimetatud kohustuse täitmata jätmisel võib linnavalitsus korraldada ajutise ehitise äravedamise või hoiustamise valdaja kulul. (11) Ajutist ehitist võib ehitada ehitusettevõtja, kes vastab Ehitusseaduse § 41 sätestatud nõuetele.
(12) Ajutise ehitise omanik on kohustatud tagama: 1) enne ehitamise alustamist ehitusloa olemasolu; 2) ehitusprojektikohase ehitamise; 3) ajutise ehitise ning selle asukoha maaüksuse korrashoiu ehitamise ja selle kasutamise ajal; 4) kasutusloa olemasolu;
5) kohaliku omavalitsuse poolt kasutusloas määratud tähtajaks ajutise ehitise lammutamise või muul viisil likvideerimise. (13) Pärast ehitustööde lõpetamist on ajutise ehitise omanik kohustatud taotlema kasutusluba. 1) Kasutusloa saamiseks tuleb esitada Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ameti ehitusjärelevalve osakonda Ehitusseaduse § 33 sätestatud dokumentide kogumi ning kohalik omavalitsus väljastab ehitusseadusega ettenähtud korras kasutusloa. (14) Kui ajutise ehitise omanik soovib pikendada kasutamise tähtaega, on tal õigus, mitte hiljem kui kaks kuud enne kasutamise tähtaja lõppemist, esitada vabas vormis Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ametile taotluse selle pikendamiseks. 1) Kui Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet rahuldab taotluse, esitab ajutise ehitise omanik Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ameti ehitusjärelevalve osakonda kasutusloa taotluse koos kooskõlastatud ehitusprojekti ja maaomaniku nõusolekuga.
§ 27. Kasutusluba (1) Kasutusloa saamiseks esitatakse Ametiasutusele vormikohane taotlus koos seaduses ja selle alusel kehtestatud õigusaktides nõutud dokumentidega ning tasutud riigilõiv. (2) Ehitusjärelevalve osakond: 1) korraldab ehitise vastavuse kontrollimise õigusaktidega ettenähtud nõuetele; 2) kaasab ehitise ülevaatusele pädevaid isikuid ja asutusi; 3) esitab Linnavalitsusele haldusakti eelnõu kasutusloa väljastamise või sellest keeldumise kohta. (3) Ehitise kasutusloa väljastamise või väljastamisest keeldumise ja kehtetuks tunnistamise otsustab Linnavalitsus. (4) Ehitise püstitamisel ja laiendamisel ehitise kohta esitatakse lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud dokumentidele geodeetiline teostusmõõdistus paberkandjal ja digitaalsel kujul. (5) Käesolevas paragrahvis nimetatud dokumente hoitakse Ametiasutuse arhiivis. (6) Olemasoleva ehitise või tema osa otstarbe muutmiseks, kui see ei too kaasa ehitustöid, peab omanik taotlema uue kasutusloa. Ehitise omanik esitab kasutusloa saamiseks Ametiasutusele kasutusloa saamise taotluse koos nõutavate lisadega: projektiga, arvestades ehitise või selle osa sihtotstarbe muutmist, mis on kooskõlastatud seadusega kehtestatud juhtudel vormikohase taotluse ja riigilõivu tasumisega. § 28. Ehitise lammutamine (1) Ehitise lammutamiseks esitab omanik Ametiasutusele taotluse ehitusloa väljastamiseks. Taotlusele tuleb lisada tegelikkusele vastav geodeetiline alusplaan või krundi plaan, kus on ära näidatud lammutatav ehitis ja ehitusprojekt ehitise lammutamiseks. Geodeetiline alusplaan või krundi plaan peab olema registreeritud Ametiasutuse geodeesia- ja maakorralduse osakonnas (edaspidi geodeesiaosakond). (2) Ehitusjärelevalve osakonnal on õigus nõuda lammutusprojekti. Selle projektiga lahendatakse tehnovõrkudest lahtiühendamine, lammutusplatsi piire, tööde tehnoloogiline käik, ehitusjäätmete käitlemine ja platsi heakorrastamine pärast lammutamist. (3) Inimese elule ja tervisele või varale ja keskkonnale ohtlikuks muutunud ehitise omanik peab viima nimetatud ehitise vastavusse ehitisele esitatud nõuetega või lammutama selle tähtajaks ettekirjutuses määratud viisil ja tingimustel. Ettekirjutuse tingimuste täitmata jätmisel kasutatakse omaniku suhtes seadusega kehtestatud mõjutusvahendeid.
(1) Ehitusjärelevalvet ehitusseaduse § 59 mõistes teostab Linnavalitsus ehitusjärelevalve osakonna ja ehitusjärelevalvet teostavate ametnike kaudu. (2) Kui ehituse käigus tekib vajadus ehitusprojekti muuta, pöördub ehitusluba omav isik ettepanekuga Ametiasutusse, kus otsustatakse olenevalt muudatuse olemusest ja ulatusest, kas: 1) kooskõlastatakse ehitusprojekti muudatus vastavate isikutega ja muudatus lisatakse esialgse ehitusprojekti kõikidele eksemplaridele ilma uue ehitusloa väljaandmiseta või 2) tuleb koostada uus ehitusprojekt ja taotleda uut ehitusluba vastavalt Ehitusseaduse § 23. (3) Ehitise omanik esitab ehitusjärelevalve osakonnale ehitise alustamise kohta vormikohase teatise vähemalt kolm päeva enne ehitamise algust. Kui on tegemist ühe ehitusloaga hoonele ja seda teenindavatele rajatistele, siis tuleb ehitamise alustamise teatis esitada iga ehitise kohta eraldi. (4) Ehitusplats tuleb piirata kogu ehituse ajaks, kaasa arvatud tööde ettevalmistamise etapp (taimkatte eemaldamine, arheoloogilised uuringud jne). (5) Ameti ehitusjärelevalvet teostav ametiisik kontrollib ehitustöid ehituslehes määratud ulatuses ning kontrollib ehitustööde alustamise seaduslikkust. § 30. Ehitustööde registreerimine
(1) Amet väljastab ehitise alustamise teatise esitamisel omanikule ehituslehe, millega on kindlaks määratud ehitustööde korralise kontrolli etapid (2) Amet kannab ehitusregistrisse andmed ehitustööde registreerimise kohta ja ehitise ehitamise alustamise teatise andmed. Andmed väikeehitise püstitamise kohta kannab Amet ehitisteregistrisse ehitise teatise alusel. (3) Registreeritud ehitustöid kontrollib Ameti ehitusjärelevalvet teostav ametiisik ehituslehes määratud ulatuses ning kontrollib ehitustööde alustamise seaduslikkust. IV Osa LINNA MILJÖÖVÄÄRTUSLIK ALA 6. peatükk Üldsätted
(1) Linna miljööväärtuslike hoonestusalade piirid ja üksikobjektide asukohad määratakse linna üldplaneeringute ja detailplaneeringutega. (2) Linna miljööväärtuslikel hoonestusaladel tuleb ehitustegevuses järgida hoonestuse ja ehituse traditsioone (kinnistute suurus, ehitusjoon, hoonete korruselisus, paigutus ja mastaap, traditsioonilised ehitusmaterjalid ja kujundusvõtted, haljastustavad jms) ning soodustada hoonestusala terviklikkuse säilimist ja taastamist. (3) Linna miljööväärtuslikule hoonestusalale on keelatud projekteerida ja ehitada hoonestusala arhitektuuri ja hoonestustavadega kokkusobimatuid ehitisi. (4) Ehitise vahetusse lähedusse ja ehitistele paigaldatav reklaam ei tohi varjata ega segada vaadet arhitektuuriväärtuslikele hoonetele ja detailidele. 7. peatükk Planeerimine miljööväärtuslikel hoonestusaladel § 32. Planeerimise nõuded (1) Kvartalite hoonestuspõhimõtete muutmise otstarbekuse otsustab detailplaneeringu kehtestamisel Linnavolikogu, arvestades algset planeeringut ja hiljem kehtestatud planeeringut. Linnavolikogu otsustab samuti täiendavate uuringute või muinsuskaitse eritingimuste koostamise vajaduse miljööväärtuslikes piirkondades või muinsuskaitsealal. (3) Linna miljööväärtuslikele hoonestusaladele on keelatud rajada ehitisi, mille kasutamisega kaasnevad kahjulikud mõjud keskkonnale. (4) Uute ehitusalade ja kruntide ehitusaluse pinna määramisel lähtutakse kruntide ajaloolise struktuuri säilitamisest. (5) Planeeringus: 1) esitatakse graafiliselt kaitsealuste objektide asukohad, säilitatavad ning avatavad vaated ning esitatakse tingimused väärtusliku haljastuse säilitamiseks; 2) määratakse säilitatavad ja restaureeritavad ehitised, tänavate ristumiskohtade hoonestamise põhimõtted, üldised arhitektuurinõuded (katusekalded, katuseharja joon, välisviimistluse materjalid, säilitatavad väikevormid hoonetel, piirete tüübid ja kõrgus); 3) vajadusel tehakse ettepanekud uute objektide või alade kaitse alla võtmiseks.
8. peatükk Projekteerimine ja ehitamine linna miljööväärtuslikul alal § 33. Projekteerimise nõuded
(2) Uuringute alusel koostatakse eritingimused, mis on projekteerijale ja ehitajale täitmiseks kohustuslikud. Uuringute aruannete ja eritingimuste üks eksemplar esitatakse Ametiasutusele, kus korraldatakse nende säilitamine. § 34. Ehitamise nõuded (1) Hoonete remontimisel, rekonstrueerimisel ja laiendamisel tuleb tagada arhitektuuriväärtuslike objektide ja nende osade (fassaad, välis- ja sisekujunduse detailid, sh aknad ja uksed, dekoratiivsed vormid, piirded jms) säilimine, restauratsioon ja võimalusel ka eksponeerimine. Hoone lammutamisel tuleb arhitektuuriväärtuslikud detailid pildistada ja dokumenteerida ning dokumentaalne materjal esitada Ametiasutusele. (2) Linna miljööväärtuslikul alal on väikeehitise püstitamiseks vaja ehitusprojekti. (3) Akende ja uste vahetamisel peavad uued olema analoogsed esialgsetega, säilitades materjalid, gabariidid, akende ja uste ruudujaotuse ja profiilid. Lubatud on ühekordne sisemine klaas vahetada klaaspaketi vastu. Akende ja uste vahetamiseks ning uute avade tegemiseks on vajalik iga kord Ametiasutuse kirjalik nõusolek. (4) Linna miljööväärtuslike hoonete seinakatte või katuse remontimisel või uuendamisel tuleb kasutada algseid või algsele lähedasi materjale. (5) Väljakaevamistööde käigus ilmnenud kultuuriväärtuslikud esemed ja ehitiste säilmed dokumenteeritakse vastavates aruannetes ja markeeritakse või säilitatakse oma asukohal vastavalt ehitusprojekti eritingimustele. (6) Ehitus- või remonditööde käigus ehitusajaloolise väärtusega leidude ilmnemisel tuleb peatada tööd ja teavitada Ametiasutust. V Osa RAKENDUSSÄTTED
9. peatükk Ehitusmääruse rakendamine § 35. Riiklik ehitusregister Riiklikusse ehitusregistrisse edastab andmeid ja väljastab kinnitatud väljavõtteid Linnavalitsus ehitusjärelevalve osakonna kaudu. § 36. Linnavalitsusele volituste andmine Narva Linnavolikogu delegeerib Narva Linnavalitsusele õiguse võtta vastu otsuseid maakatastriseaduse § 18 lõigetes 4 ja 5 nimetatud küsimustes. § 36. Määruse rakendamine (1) Narva Linnavolikogu 24.09.1997 määrus nr 20/15 “Narva linna ehitusmääruse kinnitamine” tunnistatakse kehtetuks. (2) Määrus jõustub 01.12.2006.
Narva linna ehitusmäärus 2006 PDF formaadis
Endine linna Ehituspõhikiri
© 2009 Narva Linnavalitsuse Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet. Tel. +372 35 99050


Ametiautode ja isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kord – Riigi Teataja
Ametiautode ja isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kord - sisukord
§ 3 Ametiauto garažeerimine
§ 4 Isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise tingimused
RT IV, 19.04.2018, 3
Vastu võetud 04.04.2018 nr 1
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lõike 1 punkti 3, tulumaksuseaduse § 13 lõike 3 punkti 2, § 48 lõike 4 punkti 5, § 48 lõike 8 ning Vabariigi Valitsuse 14.07.2006. a määruse nr 164 ”Teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel isikliku sõiduauto kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord” alusel.
(1) Määrus kehtestab Tori valla ametiasutuse Tori Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ja hallatavate asutuste kasutuses olevate sõidukite (edaspidi ametiauto) kasutamise korra ning vallavalitsuse ametnikele ja töötajatele teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel isikliku sõiduauto kasutamise kulude maksuvaba hüvitise maksmise tingimused.
(2) Vallavanemale ametiauto kasutada andmise ja selle kasutamise korra määrab volikogu oma otsusega.
(3) Käesolev kord ei reguleeri palgalisele vallavalitsuse liikmele volikogu otsuse alusel sõiduauto kasutamise kulude hüvitamist.
(1) Vallavalitsuse ja hallatavate asutuste kasutuses olevate sõidukite kasutamise õigus teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel on vallavalitsuse teenistujatel, hallatavate asutuste töötajatel, kellel on kehtiv juhiluba ja kellele on ametiauto kasutamiseks ametiasutuse või hallatava asutuse juhi luba.
(2) Reeglina kasutatakse ametisõidukeid ainult ametisõitudeks. Vastavad märked tehakse Maanteeameti e-süsteemis. Kui ametisõidukit soovitakse vähesel määral kasutada erasõiduks, on selleks vajalik vallavanema luba. Ametnikul või töötajal tuleb teha sellekohane avaldus vallavanemale, vallavanem annab nõusoleku ametiauto erasõitudeks kasutamiseks. Ametiauto erasõiduks kasutamise eest makstakse erisoodustusmaksu vastavalt kehtivale regulatsioonile. Ametisõidukit erasõiduks kasutanud ametnik hüvitab tasutud erisoodustusmaksu vallale.
(3) Ühiskasutuses oleva ning N1-kategooria ametisõiduki erasõitudeks kasutamise kohta peetakse sõidupäevikut (Lisa 1). Iga kuu viimase kuupäeva seisuga esitab ametiauto vastutav kasutaja eelpool nimetatud sõidupäeviku kantseleile iga järgneva kuu viiendaks kuupäevaks.
(4) Vallavalitsuse kasutuses olevate ametiautode vastutavad kasutajad määrab vallavanem käskkirjaga.
(5) Hallatava asutuse kasutuses oleva ametiauto vastutava kasutaja määrab hallatava asutuse juht käskkirjaga.
(6) Vastutav kasutaja peab tagama ametiauto tehnohoolduse vastavalt ettenähtud läbisõidu vahemikule, tagama tähtaegse tehnilise ülevaatuse läbimise ning vastavalt vajadusele korraldama ametiauto remondi.
(7) Ametiauto kasutajad on kohustatud:
1) kasutama ametiautot hoolikalt, heaperemehelikult ja säästlikult ning kooskõlas ametiauto kasutusse andmise eesmärgiga;
2) mitte andma ametiautot kolmandate isikute kasutusse, v. a selleks õigustatud isikutele;
3) teavitama vastutavat kasutajat mõistliku aja jooksul ametiauto korrasolekuks vajalikest hooldus- ja remonditöödest ning ametiautoga seotud probleemidest;
4) viivitamatult informeerima vallavanemat ametiauto hävimisest, kaotsiminekust, olulisest kahjustumisest, valdus- või kasutusõiguse rikkumisest või piiramisest kolmandate isikute poolt ja võtma tarvitusele esmased abinõud edasiste kahjude ärahoidmiseks ja tagajärgede likvideerimiseks;
5) täitma sõidupäevikut, kui see on käesoleva paragrahvi alusel nõutud;
6) ametiauto osalise või täieliku hävimise korral kasutaja süül hüvitama vallale ametiauto osalise või täieliku hävimisega seotud kulud, kui nimetatud kulud ei kuulu hüvitamisele kindlustuslepingu alusel;
7) tasuma ametiauto kasutamisel õigusaktide nõuete rikkumisest tulenevad trahvid ja muud kulud, samuti nende sissenõudmisega seotud kulud, leppetrahvid ja viivised.
(8) Ametiauto hoolduskulud kaetakse valla eelarvest ametiautode ülalpidamiseks ettenähtud vahenditest.
§ 3. Ametiauto garažeerimine
(1) Ametiautode garažeerimise kohaks on asutuse territoorium, kui asutuse juht ei ole määranud teisiti. Sotsiaalosakonna kasutuses olevate ametiautode garažeerimise kohaks on vastava ametniku elukoht või ametiasutuse territoorium.
(2) Ametiautot võib garažeerida väljaspool määratud asukohta, kui see on seotud teenistus-, töö või ametiülesannete täitmisega. Materiaalset vastutust ametiauto säilimise ja korrasoleku eest kannab garažeerija.
(3) Sõitu garažeerimise kohast töökohta ja tagasi loetakse ametisõiduks.
§ 4. Isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise tingimused
(1) Vallavalitsuse ametnikule või töötajale ning vallavalitsuse hallatava asutuse juhile ja töötajale makstakse hüvitist tema isiklikus omandis oleva või kasutusõiguse alusel kasutatava sõiduauto kasutamisel teenistus-, töö-või ametiülesannete täitmiseks.
(2) Isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitise (edaspidi hüvitis) maksmine võib toimuda ainult eelarves sõiduautode ülalpidamiseks ettenähtud vahendite piires.
(3) Hüvitise maksmise aluseks on sõidupäevik (Lisa 2).
(4) Sõidupäevik esitatakse eelneva kuu kohta iga järgneva kuu viiendaks kuupäevaks kantseleisse.
(5) Hallatava asutuse töötaja esitab sõidupäeviku hallatava asutuse juhile.
(6) Isikliku sõiduauto kasutamist ametisõitudeks hüvitatakse 0.30 euro ulatuses ühe sõidukilomeetri kohta, kuid mitte rohkem kui 335 eurot kalendrikuus.
(7) Hüvitis makstakse vallavanema või hallatava asutuse juhi käskkirja alusel, milles näidatakse hüvitist saava isiku ees- ja perekonnanimi, hüvitise suurus ning sõidu kuupäev või periood, mille jooksul tehtud sõitude kulusid hüvitatakse.
(1) Tori Vallavalitsuse 23.01.2014 määrus nr 2 „Tori valla ametiautode ja isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(2) Sindi Linnavalitsuse 22.05.2015 määrus nr 1 „Isikliku sõiduauto teenistus-, töö- või ametiülesannete täitmisel kasutamise kohta arvestuse pidamise ja hüvitise maksmise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(3) Sauga Vallavalitsuse 16.12.2014 määrus nr 2 „Ametiautode ja isikliku sõiduauto ametisõitudeks kasutamise kulude hüvitamise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
Lisa 1 Ametiauto sõidupäevik
Lisa 2 Isikliku sõiduauto kasutamise sõidupäevik