Rakvere linna jäätmehoolduseeskiri – Riigi Teataja
Rakvere linna jäätmehoolduseeskiri
Rakvere linna jäätmehoolduseeskiri - sisukord
2 Jäätmekäitluse üldnõuded
§ 4 Jäätmevaldaja kohustused
3 Jäätmete sortimine ja kogumine
§ 5 Jäätmete kogumise üldnõuded
§ 6 Paberi ja papi kogumine
§ 7 Probleemtoodete ja nendest tekkivate jäätmete kogumine
§ 8 Ohtlike jäätmete kogumine
§ 9 Pakendite ja pakendijäätmete kogumine
§ 10 Pakendiettevõtja ja taaskasutusorganisatsiooni kohustused
§ 11 Biolagunevate jäätmete kogumise ja kompostimise nõuded
4 Jäätmekäitluse tehnilised nõuded
§ 12 Jäätmemahuti tehnilised nõuded
§ 13 Nõuded jäätmemahutite paiknemiskohale ja juurdepääsuteele
5 Jäätmete vedamine
§ 14 Jäätmeveo nõuded
§ 15 Korraldatud jäätmeveo üldnõuded
§ 16 Jäätmevedaja valik ja jäätmekäitluskoht
§ 17 Korraldatud jäätmeveoga liitunuks lugemine
§ 18 Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
§ 19 Lisateenused
§ 20 Jäätmevaldaja erandkorras vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest
7 Ehitusjäätmete käitlemise nõuded
§ 21 Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
§ 22 Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
§ 23 Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
8 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise nõuded
§ 24 Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
§ 25 Olmejäätmete käitlemise nõuded
§ 26 Bioloogilised jäätmed
§ 27 Teravad ja torkivad jäätmed
§ 28 Nakkusohtlikud jäätmed
§ 29 Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumide jäätmed
§ 30 Ravimijäätmed
§ 31 Elavhõbedajäätmed
§ 32 Kemikaalide jäätmed
§ 33 Tehnilised nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
9 Jäätmekäitluskoha järelhooldus
§ 35 Järelevalve teostajad
Rakvere Linnavolikogu
RT IV, 23.01.2018, 20
Vastu võetud 26.06.2013 nr 15
RT IV, 02.07.2013, 36
jõustumine 15.07.2013
27.11.2013 RT IV, 03.12.2013, 3 06.12.2013
28.10.2015 RT IV, 04.11.2015, 6 07.11.2015
06.07.2016 RT IV, 09.07.2016, 38 01.03.2017
15.02.2017 RT IV, 22.02.2017, 2 01.03.2017
17.01.2018 RT IV, 23.01.2018, 3 26.01.2018
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 1 punktide 365 ja p 366 ning § 22 lõike 2, Jäätmeseaduse § 66 lõike 4, § 67 lõike 6 ning § 71 lõigete 1 ja 2 ning Pakendiseaduse § 15 lõike 1 alusel.
(1) Rakvere linna jäätmehoolduseeskiri (edaspidi: eeskiri) reguleerib jäätmehoolduse korraldamist Rakvere linna haldusterritooriumil.
(2) Käesolevas eeskirjas reguleerimata jäätmete tekke, tervise- ja keskkonnaohu kõrvaldamise ning jäätmehoolduse korraldamise nõuded tulenevad Jäätmeseadusest ja teistest jäätmehooldust reguleerivatest õigusaktidest.
(1) Jäätmehooldust Rakvere linna haldusterritooriumil korraldavad ja kontrollivad eeskirjas sätestud organid ja isikud vastavalt jäätmehooldust reguleerivatele õigusaktidele ja eeskirjale.
(2) Käesolevas eeskirjas kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:
1) Rakvere linnavalitsus- Rakvere linnavolikogu poolt moodustatud täitevorgan;
2) linnavalitsus - Rakvere Linnavalitsus (ametiasutusena) koos struktuuriüksustega.
(3) Rakvere linnavalitsus:
1) otsustab korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamise;
2) otsustab jäätmehoolduse korraldmisega seotud muid küsimusi, mis on õigusaktide alusel tema pädevusse antud.
(4) Linnavalitsus:
1) kontrollib jäätmete liigiti kogumist ja jäätmekäitlustoiminguid Rakvere linna haldusterritooriumil;
2) nõustab jäätmevaldajaid ja levitab jäätmekäitluse alast teavet;
3) korraldab oma pädevuse piires riigihangete seaduses sätestatud korras korraldatud jäätmeveo hanke jäätmevedaja leidmiseks ja sõlmib hankelepingu;
4) informeerib kirjalikult jäätmevaldajat päevast, mil jäätmevaldaja on liitunud korraldatud jäätmeveoga;
5) teostab järelevalvet korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldajate üle;
6) annab jäätmevaldajale kooskõlastuse jäätmemahuti paigutamiseks Rakvere linnale kuuluvale maale;
7) korraldab linna parkides ja haljasaladel tekkivate aia- ja haljastujäätmete kogumist ja üleandmist jäätmevedajale või jäätmekäitlejale;
8) korraldab üldkasutatavatesse kohtadesse (tänavad, parklad, ühistranspordipeatused, pargid, haljasalad, kalmistud) vajalikul hulgal jäätmemahutite paigutamise ning tagab nende regulaarse tühjendamise ja nende ümbruse korrasoleku;
9) teostab järelevalvet eeskirja täitmise üle.
2. peatükk Jäätmekäitluse üldnõuded
(1) Iga tegevuse juures tuleb püüda jäätmeteket vältida või kui see ei ole võimalik, siis vähendada. Tekkinud jäätmeid tuleb taaskasutada, kui see on tehnoloogiliselt võimalik ega ole muude kasutusviisudega võrreldes ülemäära kulukas.
(2) Jäätmeid tuleb taaskasutada või kõrvaldada nende tekkekohale võimalikult lähedal asuvas, tehnoloogiliselt sobivas ning tervisekaitse- ja keskkonnanõuetele vastavas jäätmekäitluskohas.
[RT IV, 03.12.2013, 3 - jõust. 06.12.2013]
(3) Jäätmed tuleb sortida tekkekohas ja seejärel liigiti koguda. Sortimisel eraldatakse taaskasutatavad jäätmed ja ohtlikud jäätmed ülejäänud jäätmetest, kui see on tehniliselt teostatav ja sellega ei kaasne ülemääraseid kulutusi.
(4) Olmejäätmete liigiti kogumine peab vastama õigusaktidele, sh keskkonnaministri 16. jaanuari 2007 määrusele nr 4 “Olmejäätmete sortimise kord ning sorditud jäätmete liigitamise alused”.
[RT IV, 04.11.2015, 6 - jõust. 07.11.2015]
(5) Lõigetes 1, 2, 3 ja 4 sätestatut kohaldatakse ka kaubanduses, teeninduses ja mujal tekkinud, oma koostise ja omaduste poolest kodumajapidamisjäätmetega samalaadsete jäätmete kohta, mis vastavad Jäätmeseaduse §-s 7 sätestatud olmejäätmete mõistele.
(6) Keelatud on jäätmete ladustamine või ladestamine selleks mitteettenähtud kohtadesse.
(7) Jäätmete käitlemine, sh jäätmete põletamine, selleks mitteettenähtud kohas on keelatud. Küttekolletes võib põletada ainult immutamata ja värvimata puitu ning kiletamata paberit või kartongi.
(1) Jäätmevaldajaks on jäätmetekitaja kelleks on:
5) ehitise kui vallasaja juurde kuuluval ehitise teenindamiseks vajalikul maal (edaspidi: krunt) ehitise omanik;
(3) Jäätmevaldaja on kohustatud sortima ja liigiti koguma enda valduses olevaid jäätmeid eeskirja ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuete kohaselt ning korraldatud jäätmeveo piirkonnas andma korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed üle jäätmevedajale.
(4) Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete vedamiseks peab jäätmevaldaja sõlmima jäätmevedajaga või –käitlejaga jäätmekäitluslepingu või vedama tema tekitatud või tema valduses olevad jäätmed ise jäätmekäitluskohta või taaskasutama neid kehtivate nõuete kohaselt. Juhul, kui jäätmevedu on korraldatud Jäätmeseaduse § 66 lõike 1¹ alusel, peab jäätmevaldaja sõlmima jäätmekäitluslepingu Rakvere linnavalitsuse või viimase poolt volitatud mittetulundusühinguga.
(5) Jäätmevaldaja on kohustatud omama või rentima piisavas koguses olmejäätmete ja liigiti kogutavate taaskasutatavate jäätmete mahuteid (sh jäätmekotid) või kasutama ühismahuteid. Mahutid peavad vastama eeskirja nõuetele. Ühismahutit on lubatud kasutada üksnes ühise õuealaga korter- ja ridaelamutes või kõrvuti asetsevatel kinnistutel tekkivate jäätmete kogumiseks. Ühismahuti suurus peab vastama tegelikkuses tekkivatele jäätmekogustele ja ühismahutina ei ole lubatud kasutada jäätmekotti.
(6) Jäätmemahuti, välja arvatud ühismahuti, paigaldamine väljapoole jäätmevaldaja kinnistut tuleb kooskõlastada vastava kinnistu omanikuga.
(7) Jäätmevaldaja on kohustatud tagama jäätmemahuti kättesaadavuse tühjenduspäeval, sh avama lukustatud mahuti, ukse või värava või varustama jäätmevedaja viimase nõusolekul võtmega mahuti, ukse või värava avamiseks.
(8) Jäätmevaldaja peab vältima ohtlike jäätmete segunemist, mitte segama ohtlikke jäätmeid omavahel või tavajäätmetega või mistahes ainega.
(9) Jäätmete nõuetekohase käitlemise eest vastutab jäätmevaldaja, kes on kohustatud käitlema tema valduses olevaid jäätmeid vastavalt käesoleva eeskirjaga ja teiste õigusaktidega kehtestatud nõuetele või andma need käitlemiseks üle selleks õigust omavale isikule.
(10) Kui jäätmevaldajat pole võimalik kindlaks määrata või ta ei täida jäätmete nõuetekohase käitlemise kohustust, korraldab jäätmete kogumist ja vedu jäätmete asukohajärgse kinnisasja omanik või valdaja või krundi valdaja. Kui kinnisasja omanik või valdaja või krundi valdaja ei korralda nimetatud tegevusi, on järelevalvet teostaval ametiisikul õigus kohaldada asendustäitmise ja sunniraha seaduses sätestatut.
3. peatükk Jäätmete sortimine ja kogumine
§ 5. Jäätmete kogumise üldnõuded
(1) Linnavalitsus korraldab jäätmete sortimist ja liigiti kogumist, et võimaldada jäätmete taaskasutamist võimalikult suures ulatuses.
(2) Kinnistul või krundil tekkivad jäätmed, mida ei saa kohapeal taaskasutada, tuleb koguda liigiti. Taaskasutatavad jäätmed tuleb liigiti koguda selleks ettenähtud jäätmemahutitesse, taaskasutatavate jäätmete liigiti kogumisest ülejäänud segaolmejäätmed tuleb koguda selleks ettenähtud jäätmemahutitesse.
(3) Jäätmeid, mille liigiti kogumine on korraldatud, tohib paigutada ainult selleks ettenähtud jäätmemahutisse. Liigiti kogutavaid jäätmeid ei tohi nende kogumisel ja vedamisel teiste jäätmeliikidega segada.
(4) Jäätmeid ei ole lubatud jätta jäätmemahuti lähedusse, välja arvatud suurjäätmeid ja erandkorras segaolmejäätmeid pakendatult, kui mahuti on ületäitunud. Jäätmevaldaja on kohustatud tellima ületäitunud mahuti tühjendamise, et vältida jäätmete mahuti ümbrusesse paigutamist. Suurjäätmeid võib ajutiselt paigutada jäätmemahuti vahetusse lähedusse, kui need veetakse ära kolme kalendripäeva jooksul.
(5) Olmejäätmed, kergesti riknevad, haisvad ja lendlevad jäätmed (nt jahtunud tuhk, tänavapühkmed, koerte väljaheited, kassiliiv) tuleb mahutisse paigutada pakendatult.
(6) Olmejäätmete mahutisse on keelatud panna:
1) ehitus- ja lammutusjäätmeid;
2) tule- ja plahvatusohtlikke jäätmeid;
4) ohtlikke jäätmeid;
5) käimlajäätmeid;
6) kogumiskaevude setteid;
7) erikäitlust vajavaid jäätmeid;
8) probleemtooteid ja nendest tekkinud jäätmeid;
9) aineid ja esemeid, mis võivad ohustada jäätmemahutite hooldajat või jäätmekäitlejat;
10) aineid ja esemeid, mis oma kaalu, mõõtmete või kuju tõttu või muul põhjusel võivad kahjustada mahuteid või jäätmeveokeid või raskendavad märkimisväärselt jäätmete kokkupressimist;
11) taaskasutatavaid jäätmeid, mille kogumine on korraldatud.
(7) Suurjäätmed on olmejäätmed, mis oma suurte mõõtmete tõttu (mööbel jms) ei mahu segaolmejäätmete kogumismahutisse. Suurjäätmed tuleb koguda eraldi ja anda üle vastavat jäätmeluba omavale isikule.
§ 6. Paberi ja papi kogumine
(1) Paber ja papp tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi.
(2) Kui kinnistul on vähemalt kümne korteriga elamu või mõni muu hoone, mille kütmiseks kasutatakse kaugkütet, elektrikütet, vedelkütet või gaasikütet, peab kinnistul olema eraldi kogumismahuti paberi ja papi kogumiseks.
(3) Kui kinnistul on üksikelamu või vähem kui kümne korteriga elamu või mõni muu hoone, mille kütmiseks kasutatakse tahkekütust, tuleb paber ja papp koguda liigiti ning viia selleks ettenähtud avalikku kogumispunkti või jäätmekäitluskohta või põletada küttekoldes.
(4) Kogumismahutisse liigiti kogutav paber ja papp ei tohi olla määrdunud või vettinud ning ei tohi sisaldada muid materjale.
§ 7. Probleemtoodete ja nendest tekkivate jäätmete kogumine
(1) Elektri- ja elektroonikaseadmed, sh külmkapid, elektripliidid, pesumasinad ja telerid ning neist tekkinud jäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia kogumispunkti, Jäätmekeskusesse või uue toote ostmise korral müügikohta kooskõlas Jäätmeseadusega.
(2) Tootja võib jäätmevaldajalt nõuda jäätmekäitluskulude osalist kandmist, kui tootjale tagastatavast elektri- ja elektroonikaseadmest tekkinud jäätmed ei ole algse seadmega võrreldes komplektsed ning neis puuduvad varem seadme komplektis või koostises olnud materjalimahukuselt ja maksumuselt või jäätmete ohtlikkuse seisukohalt olulised osad või kui seadmele on lisatud muid jäätmeid.
(3) Kasutuskõlbmatuks muutunud patareid ja akumulaatorid tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ning viia kogumispunkti, Jäätmekeskusesse või müügikohta kooskõlas Jäätmeseadusega.
(4) Vanarehvid tuleb üle anda tootja või tootjavastutusorganisatsiooni määratud kogumispunkti, Jäätmekeskusesse või uue rehvi ostmise korral müügikohta / rehviettevõttesse kooskõlas Jäätmeseadusega.
(5) Romusõiduk tuleb üle anda tootja või tootja esindaja määratud kogumiskohta või vanametalli kogumiskohta.
(6) Lõigetes 1, 3, 4 ja 5 nimetatud probleemtoodete kogumise ja käitlemise korraldab tootja või tootjavastutusorganisatsioon.
(7) Probleemtoodete kogumispunktide asukohad, nõuded kogumispunktile ja paigaldamise tingimused kooskõlastab tootja või tootjavastutusorganisatsioon linnavalitsusega.
(8) Tootja või tootjavastutusorganisatsioon on kohustatud tühjendama oma vahenditega tema hallatava kogumispunkti, tagades puhtuse ja tehnilise korrashoiu.
§ 8. Ohtlike jäätmete kogumine
(2) Ohtlikke jäätmeid võib jäätmeloa alusel käidelda isik, kellele on väljastatud ohtlike jäätmete käitluslitsents.
(3) Ohtlikud jäätmed tuleb kogumisel, vaheladustamisel ja veol pakendada nii, et vältida neist tulenevat ohtu tervisele ja keskkonnale ning hõlbustada nende taaskasutamist või kõrvaldamist.
(4) Ohtlike jäätmete kogumist korraldav isik peab paigutama nende kogumist reguleeriva juhise kogumispunktis nähtavasse kohta. Juhises peab olema kindlaks määratud ohtlike jäätmete äraveo kord.
(5) Ohtlikke jäätmeid tuleb säilitada nii, et need ei reostaks pinna- ja põhjavett ega põhjustaks teisi keskkonnakahjustusi. Vedelaid ohtlikke jäätmeid peab säilitama kindlalt suletavas mahutis, mis välistab nende sattumise maapinnale, põhjavette või kanalisatsiooni.
(6) Kodumajapidamises tekkinud ohtlikud jäätmed (nt. kasutuskõlbmatuks muutunud õlid, õlifiltrid, ravimid, värvid, lakid ja lahustid ning elavhõbelambid ja - kraadiklaasid) tuleb viia Jäätmekeskusesse.
(7) Ohtlike jäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmekäitlejale. Valdaja peab takistama kõrvaliste isikute ligipääsu ohtlikele jäätmetele.
(8) Avalikus kasutuses või ettevõtja kinnistul või krundil asuv ohtlike jäätmete ajutine säilituspaik peab olema varustatud esmaste avarii likvideerimise ja tulekustutusvahenditega.
§ 9. Pakendite ja pakendijäätmete kogumine
(1) Pakendid ja pakendijäätmed tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi ja panna pakendijäätmete mahutisse (edaspidi: pakendimahuti), viia pakendipunkti, Jäätmekeskusesse või anda üle pakendiettevõtjale / taaskasutusorganisatsioonile.
(2) Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed peavad olema tühjad ja vastama pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsiooni kehtestatud nõuetele. Üleantavad pakendid ja pakendijäätmed ei tohi olla määrdunud, levitada haisu ega määrida teisi pakendimahutis olevaid pakendeid ja pakendijäätmeid
(3) Pakendite ja pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise korraldavad pakendiettevõtjad või nende volituse alusel taaskasutusorganisatsioonid.
(4) Tagatisrahata pakendijäätmete pakendipunktide asukohad, kogumismahutite miinimumarvu ja miinimummahu iga pakendipunkti kohta ning nende tühjendamissageduse määrab Rakvere linnavalitsus. Pakendipunktis peab olema tagatud kõigi pakendimaterjali liikide vastuvõtmine.
(5) Tagatisrahaga pakendi vastuvõtmine peab olema korraldatud vahetult müügikohas või selle teenindusmaa piires. Tagatisrahaga pakendisse pakendatud kaupa müüv isik ei pea tagatisrahaga pakendit tagasi võtma, kui müügikoha suurus on alla 20 m2.
(6) Pakendatud kauba müüja, kelle müügikoha suurus on alla 200 m2, võib sellise pakendi tagasivõtmise, millele on kehtestatud tagatisraha, korraldada väljaspool oma müügikoha teenindusmaa piire, kuid müügikoha kauplemisajal ja ainult kohaliku omavalitsuse nõusolekul.
(7) Pakendimahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas, selgelt loetavalt suurte tähtedega kirjutatud, mis liiki pakendeid või pakendijäätmeid sinna tohib paigutada ja pakendimahuti valdaja või seda teenindava jäätmekäitleja telefoninumber.
§ 10. Pakendiettevõtja ja taaskasutusorganisatsiooni kohustused
(1) Pakendiettevõtja on kohustatud lõppkasutajalt või tarbijalt tasuta tagasi võtma müüdud kauba müügipakendi ja -pakendijäätmed müügikohas või müügikoha kinnistu või teenindusmaa piires olevas pakendipunktis.
(2) Müüdud kauba müügipakendi ja -pakendijäätmete tagasivõtmise nõue hõlmab vaid pakendit, mille tüüp, kuju ja suurus vastavad selles müügikohas müüdava kauba pakendile. Tagasivõtmise kohast teavitatakse müügikohas nähtavale kohale seatud arusaadava kirjaliku teatega.
(3) Pakendiettevõtja võib lõigetes 1 ja 2 nimetatud kohustused lepingu alusel delegeerida taaskasutusorganisatsioonile.
(4) Taaskasutusorganisatsioon on kohustatud sõlmima linnavalitsusega lepingu, milles määratakse kindlaks pakendipunktide asukohad, kogumismahutite miinimumarv ja miinimummaht iga pakendipunkti kohta, tüüp, välimus, tühjendamissagedus, haldamine ja nende korrashoid.
(5) Tagatisrahata pakendi jäätmete kogumisel peab taaskasutusorganisatsioon tagama pakendipunktide tiheduse vastavalt Pakendiseaduse § 17¹ nõuetele.
(6) Pakendite ja pakendijäätmete veo käitluskohta korraldab pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon.
(7) Pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon on kohustatud vältima liigiti kogutud või pakendimaterjalide kaupa sorditud pakendite ja pakendijäätmete segunemist teiste jäätmete või pakendimaterjalidega.
(8) Pakendiettevõtja või taaskasutusorganisatsioon on kohustatud hoidma pakendipunktis olevad mahutid puhta ja tervena, vältima mahutite ületäitumist, koristama pakendipunkti ja selles olevate mahutite ümbruse mahutite tühjendamisel sinna maha kukkunud või paigutatud pakenditest ja pakendijäätmetest. Pakendipunkt või -mahuti tuleb tühjendada kohe, kui see levitab haisu või on ületäitunud.
§ 11. Biolagunevate jäätmete kogumise ja kompostimise nõuded
(1) Biolagunevad aia- ja haljastusjäätmeid ning köögi- ja sööklajäätmeid (edaspidi biolagunevad jäätmed) tuleb koguda muudest jäätmetest eraldi. Biolagunevad jäätmed ulatuses, mida ei kompostita, tuleb anda üle korraldatud jäätmeveo ainuõigust omavale isikule.
[RT IV, 09.07.2016, 38 - jõust. 01.03.2017]
(11) Biolagunevate jäätmete mahuti peab olema elamumaa sihtotstarbega kinnistul, kus on vähemalt 10 korterit, samuti mitteelamumaa sihtotstarbega kinnistul, kus biolagunevaid jäätmeid tekib üle 25 kg nädalas.
[RT IV, 22.02.2017, 2 - jõust. 01.03.2017]
(12) Biolagunevad jäätmed tuleb panna biolagunevast materjalist kotti paigutatuna vastavasse jäätmete mahutisse, kui see on kinnistul olemas. Biolagunevate jäätmete mahutisse on keelatud panna muid jäätmeid kui biolagunevaid jäätmeid.
(2) Elamumaa sihtotstarbega kinnistul tekkivaid biolagunevaid jäätmeid on lubatud kompostida oma kinnistu piirides. Väljaspool oma kinnistut on biolagunevaid jäätmeid lubatud kompostida ainult jäätmeloaga jäätmekäitluskohas.
(4) Keelatud on kompostida jäätmeid, mis kahjustavad komposti või muudavad selle kasutuskõlbmatuks.
(5) Elamumaa sihtotstarbega kinnistul tekkivaid toidujäätmeid võib kohapeal kompostida ainult kinnises kahjurite eest kaitstud kompostimisnõus. Aia- ja haljastujäätmeid võib kompostida lahtiselt aunas.
(6) Kompostimisnõu ja -aun peab paiknema joogiveekaevust vähemalt 15 m kaugusel, naaberkinnistust vähemalt 3 m kaugusel ja ehitisest vähemalt 5 m kaugusel, kui naaberkinnistute või -ehitiste omanikud ei lepi kokku teisiti.
(7) Heitvee kogumis- ja settekaevude setteid ning käimlajäätmeid ei tohi kasutada komposti valmistamiseks ega laotada territooriumile.
(8) Linna haljasaladel, parkides ja kalmistutel tekkivaid biolagunevaid aia- ja haljastujäätmeid ei ole lubatud prügilasse ladestada. Need tuleb koguda liigiti muudest jäätmetest eraldi ja kompostida Jäätmekeskuses või vastavat luba omavasse jäätmekäitluskohta.
4. peatükk Jäätmekäitluse tehnilised nõuded
§ 12. Jäätmemahuti tehnilised nõuded
(1) Jäätmemahuti peab olema valmistatud plastist või metallist või eelnevate materjalide analoogidest, terve, puhas ja veega pestav ning ei tohi põhjustada ohtu tervisele ega keskkonnareostust. Jäätmemahuti korrashoiu ja puhtuse eest vastutab jäätmemahuti omanik, kui jäätmekäitlusleping ei sätesta teisiti.
(2) Olmejäätmete kogumismahutina võib kasutada:
1) üksikelamutes jäätmekotte erinevates suurustes, kuid mitte kaaluga üle 10 kg ja suurusega mitte üle 150 liitrit;
2) 80, 120, 140, 240, 360, 600, 800 ja 1100 liitriseid kaane ja käepidemega mahuteid, mida on tõstemehhanismi abil võimalik jäätmeveokisse tühjendada;
3) 1,5m³, 2,5m³ ja 4,5m³ kaanega mahuteid, mida on võimalik mehhaaniliselt jäätmeveokisse tühjendada;
5) süvakogumismahuteid, mida on võimalik mehaaniliselt jäätmeveokisse tühjendada .
(21) Biojäätmete kogumismahutina võib kasutada:
1) 140 ja 240 liitriseid mahuteid, mis on seestpoolt vooderdatud biolaguneva kotiga ja mida on võimalik tõstemehhanismi abil jäätmeveokisse tühjendada;
2) süvakogumismahutit, mida on võimalik mehaaniliselt jäätmeveokisse tühjendada.
(3) Jäätmekotti ei või jäätmemahutina kasutada korrusmajade elanikud ja jäätmemahuti ühiskasutuskokkuleppe sõlminud jäätmevaldajad.
(4) Jäätmemahutil peab olema kasutajale nähtavas kohas kiri või märk, mis viitab kogutavale jäätmeliigile.
(5) Kokkuleppel jäätmekäitlejaga võib kasutada ka teistsuguseid jäätmemahuteid, mis ei põhjusta ohtu keskkonnale ning vastavad eeskirja nõuetele.
(6) [Kehtetu - RT IV, 04.11.2015, 6 - jõust. 07.11.2015]
§ 13. Nõuded jäätmemahutite paiknemiskohale ja juurdepääsuteele
(1) Jäätmemahutid, mis ei ole käsitsi teisaldatavad, tuleb paigutada selliselt, et neid võiks tühjendada prügiveoautosse vahetult paiknemiskohast.
(2) Ratastel jäätmemahutid tuleb paigutada neid tühjendava jäätmeveokiga samal tasandil paiknevale kõvale pinnasele või kattega alusele.
(3) Kuni 240 liitrine (k.a) käsitsi teisaldatav ratastel jäätmemahuti võib asuda kuni 15 m kaugusel (kaasa arvatud kuni 5 meetrit väravast sissepoole) veoki peatuskohast.
(4) Suuremad kui 240 liitrised jäätmemahutid ei tohi olla jäätmeveoki lähimast võimalikust peatumiskohast üldjuhul kaugemal kui 5 m. Kaugust veokini arvestatakse punktist kuhu vedajal on võimalik sõita. Erandjuhtudel määratakse see vahemaa jäätmeveolepinguga.
(5) Jäätmevaldajale kuuluvad või valduses olevad ligipääsuteed jäätmemahutitele peavad olema piisava kandevõimega, talvisel ajal lumest puhastatud ja vabad muust transporti takistavatest esemetest.
(6) Jäätmemahutite paiknemiskohtade ja juurdesõiduteede korrashoiu eest kinnistul ja krundil vastutab jäätmevaldaja.
(7) Vedaja on kohustatud koristama jäätmemahutite paiknemiskoha, kui see on prahistatud vedaja süül toimumata jäänud tühjenduskorra tõttu.
(8) Jäätmekotid peavad olema kaitstud loomade ja lindude ligipääsu eest ning ei purune enne jäätmeveokisse tõstmist.
(9) Üldkasutatavale territooriumile jäätmemahutite paigaldamist korraldab linnavalitsus.
(10) Kaubandusettevõtted, ametiasutused ja teenindusettevõtted on kohustatud vähemalt lahtioleku ajaks paigaldama olmejäätmete kogumismahutid hoone sissepääsude juurde. Mahuti nõuetekohase paigutamise ja ümbruse korrashoiu tagab jäätmevaldaja.
(11) Avalikel üritustel vastutab jäätmekäitluse, sh. jäätmemahutite paigaldamine eest, ürituse korraldaja.
5. peatükk Jäätmete vedamine
§ 14. Jäätmeveo nõuded
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitunud jäätmevaldaja jäätmete veo jäätmekäitluskohta korraldab jäätmevedaja. Korraldatud jäätmeveoga hõlmamata jäätmete veo jäätmekäitluskohta korraldab jäätmevaldaja.
(2) Kui jäätmevaldaja ei vea ise jäätmeid selleks ettenähtud jäätmekäitluskohta, vaid kasutab selleks veoteenust, peab valdaja jäätmete üleandmisel jäätmevedajale veenduma, et vedajal on olemas vastav jäätmeluba, kompleksluba tõend või ohtlike jäätmete puhul vastav litsents.
(3) Pakendimahutit või paberi ja kartongi mahutit tuleb tühjendada vastavalt vajadusele, vältides selle ületäitumist.
(4) Olme-, sh segaolmejäätmete äravedu peab toimuma vähemalt üks kord nelja nädala jooksul. Biolagunevate jäätmete äravedu peab toimuma vähemalt üks kord kahe nädala jooksul. Elamumaa sihtotstarbega kinnistutel, kus biolagunevate jäätmete kompostimine on jäätmetekke kohas tagatud, võib olmejäätmeid regulaarselt ära vedada üks kord 12 nädala jooksul. Kompostimise nõuded on kirjeldatud §-s 11. Mahuti ületäitumise ja/või haisu tekke korral peab jäätmete äravedu olema tagatud sagedamini
(5) Jäätmevedaja tohib jäätmed üle anda käitlemiseks selleks vastavat luba omavale isikule.
(6) Jäätmed, mille säilitamine jäätmevaldaja territooriumil kujutab endast vahetut ohtu inimeste tervisele, tuleb ära vedada koheselt.
(7) Jäätmeid tuleb vedada kas kinnises veovahendis, pakitult või muul asjakohasel viisil nii, et jäätmed, sealhulgas nendest imbuvad vedelikud ning nõrgvesi, ei satuks laadimise ja transpordi ajal keskkonda.
(8) Jäätmevedaja on kohustatud ära koristama jäätmete laadimisel ja vedamisel maha kukkunud jäätmed.
(9) Jäätmete vedu on keelatud kella 22.00-st kuni 06.00-ni.
§ 15. Korraldatud jäätmeveo üldnõuded
(1) Rakvere linna haldusterritoorium on tiheasustusalana tervikuna piirkond, kus korraldatud jäätmeveoga liitumine on kohustuslik ning jäätmevaldaja on kohustatud andma korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed üle eeskirjas sätestatud tingimustel.
(2) Korraldatud jäätmeveoga on hõlmatud segaolmejäätmed (sh määrdunud pakendid), biolagunevad jäätmed (biolagunevad köögi- ja sööklajäätmed ning aia- ja haljastusjäätmed selles ulatuses, mida kogutakse biolagunevate jäätmete mahutisse), paber ja papp. Korraldatud jäätmeveoga võidakse hõlmata ka teisi jäätmeliike, kui seda tingib oluline avalik huvi.
(3) Korraldatud jäätmeveoga ei ole hõlmatud:
1) ühissõidukipeatustes, tänavatel, parkides, kalmistutel ning haljasaladel paiknevate avalikult kasutatavate jäätmemahutite tühjendamine ja nendes jäätmemahutites asuvad jäätmed;
(4) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on jäätmeseaduse § 69 lõike 41 alusel vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või kompleksluba.
§ 16. Jäätmevedaja valik ja jäätmekäitluskoht
(1) Korraldatud jäätmeveo teenuse osutaja (jäätmevedaja) leidmine toimub Jäätmeseaduses ja Riigihangete seaduses sätestatud alustel ja korras.
(2) Jäätmevedaja peab korraldatud jäätmeveo piirkonnast korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmed vedama hankija määratud jäätmekäitluskohta või -kohtadesse. Jäätmeseaduse § 66 lõikes 1 nimetatud jäätmekäitluskoha või -kohtade määramiseks võib hankija korraldada riigihanke. Kui ei ole otsustatud teisiti, siis on hankija määratud jäätmekäitluskohaks MTÜ Lääne-Viru Jäätmekeskus asukohaga Kõrtsi, Piira küla, Vinni vald, Lääne-Viru maakond, 44305.
(3) Juhul, kui hankija ei ole määranud jäätmeseaduse § 66 lõikes 1 nimetatud jäätmekäitluskohta või -kohtasid, peab vedaja vedama ja koguma jäätmed kohta, millel on sellekohane jäätmeluba. Kui jäätmevaldaja veab ise oma jäätmeid, tuleb need vedada kohta, millel on sellekohane jäätmeluba.
§ 17. Korraldatud jäätmeveoga liitunuks lugemine
(1) Jäätmevaldaja loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks Jäätmeseaduse § 69 lõike 1 alusel. Korraldatud jäätmeveoga liitunud jäätmevaldajal ei ole lubatud anda korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeid üle vedajale, kes ei ole Rakvere linna haldusterritooriumil korraldatud jäätmeveo teenuse osutaja.
(2) Asjaolu, kas kohalik omavalitsus on jäätmevaldajat kirjalikult informeerinud päevast, mil jäätmevaldaja on liitunud korraldatud jäätmeveoga, või mitte, ja kas jäätmevaldaja on sõlminud jäätmeveolepingu või mitte, ei avalda mõju jäätmevaldaja korraldatud jäätmeveoga liitunuks lugemisele.
§ 18. Jäätmeveolepingu sõlmimine jäätmevaldajaga
(1) Jäätmevaldaja ja jäätmevedaja (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul jäätmevaldaja ja Rakvere linnavalitsus või viimase poolt volitatud mittetulundusühing) juhinduvad vastastikuste õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel käesolevast eeskirjast ja teistest korraldatud jäätmevedu reguleerivatest õigusaktidest.
(2) Juhul kui jäätmevaldaja avaldab soovi sõlmida jäätmekäitlusleping, peab jäätmevedaja (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul aga Rakvere linnavalitsus või viimase poolt volitatud mittetulundusühing) tagama lepingu sõlmimise. Jäätmekäitluslepinguga täpsustatakse korraldatud jäätmeveoga seonduvat.
(3) Jäätmevaldajad, kes kasutavad ühismahutit, on kohustatud sõlmima ühismahuti kasutamise kirjaliku kokkuleppe ja volitama esindama ühte jäätmevaldajat jäätmevedajaga (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul aga Rakvere linnavalitsust või viimase poolt volitatud mittetulundusühingut) jäätmekäitluslepingu sõlmimiseks. Ühismahutit on lubatud kasutada kõigi korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmeliikide kogumiseks. Ühismahuti kasutamisel on jäätmekäitluslepingu sõlmimine kohustuslik. Ühismahuti kasutaja loetakse korraldatud jäätmeveoga liitunuks.
§ 19. Lisateenused
(1) Lisateenus korraldatud jäätmeveo tähenduses on korraldatud jäätmeveoga hõlmamata tasuline jäätmekäitlusteenus (toiming), mida vedaja (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul aga Rakvere linnavalitsus või viimase poolt volitatud mittetulundusühing) jäätmevaldajale osutab. Lisateenusega peab kaasnema jäätmevaldajale lisahüve. Lisateenuseid osutatakse kokkuleppel jäätmevaldajaga. Lisateenuse osutamisel on jäätmevedajal (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul aga Rakvere linnavalitsus või viimase poolt volitatud mittetulundusühing) õigus võtta teenustasu.
(2) Korraldatud jäätmeveo teenuse osutamisel võib vedaja (Jäätmeseaduse § 66 lg-s 11 sätestatud juhul aga Rakvere linnavalitsus või viimase poolt volitatud mittetulundusühing) osutada jäätmevaldajale lisateenuseid ainult jäätmevaldaja nõusolekul ja kirjaliku jäätmekäitluslepingu olemasolul, milles on jäätmevaldajat teavitatud osutatavate lisateenuste tingimustest ja hinnakirjast.
§ 20. Jäätmevaldaja erandkorras vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest
(1) Jäätmevaldaja võib taotleda teatud tähtajaks korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastamist, kui kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata. Taotluses märgitakse:
1) korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise alus (kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata);
2) periood, mille kestel jäätmevaldaja soovib olla vabastatud korraldatud jäätmeveoga liitumisest;
3) andmed jäätmevaldaja kohta.
(2) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest erandkorras vabastatud jäätmevaldaja esitab üks kord aastas, järgmise aasta 20. jaanuariks, Rakvere Linnavalitsusele Jäätmeseaduse § 69 lõikes 5 nimetatud kirjaliku kinnituse, et kinnistul ei ole aasta kestel elatud või kinnistut ei ole kasutatud. Kui vabastatud jäätmevaldaja 20. jaanuariks kinnitust ei esita, loetakse ta korraldatud jäätmeveoga liitunuks 21. jaanuarist arvates.
(3) Vabastatud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama Rakvere Linnavalitsust korraldatud jäätmeveoga erandkorras liitumisest vabastamise asjaolude muutumisest või äralangemisest hiljemalt kolmekümne päeva jooksul alates nende asjaolude talle teatavaks saamisest.
7. peatükk Ehitusjäätmete käitlemise nõuded
§ 21. Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemise üldnõuded
(1) Ehitusjäätmete hulka kuulub pinnas ning puidu, metalli, betooni, telliste, ehituskivide, klaasi ja muude ehitusmaterjalide jäätmed (sh asbesti ja teisi ohtlikke jäätmeid sisaldavad materjalid), mis tekivad ehitamisel, remontimisel ja lammutamisel (edaspidi ehitamine). Ehitus- ja lammutusjäätmete käitlemine peab olema kirjeldatud iga ehitusprojekti või lammutusprojekti seletuskirjas, mis tugineb Majandus-ja kommunikatsiooniministri 17.09.2010 määrusele nr 67 „Nõuded ehitusprojektile“
(2) Tekkinud ehitusjäätmed taaskasutatakse või kõrvaldatakse sellekohase jäätmeloaga ehitusjäätmete käitluskohas.
(3) Ehitusjäätmeid ei tohi anda vedamiseks, kõrvaldamiseks ega taaskasutamiseks üle isikule, kellel puudub sellekohane jäätmeluba või kes ei ole ehitusjäätmete käitlejana registreeritud. Ohtlike ehitusjäätmete üleandmisel peab jäätmevaldaja kontrollima, et isikul, kellele jäätmed üle antakse, on lisaks jäätmeloale ka ohtlike jäätmete käitluslitsents.
§ 22. Mitteohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(1) Ehitusjäätmed tuleb liigiti sortida eraldi vastavalt sorditavatele jäätmeliikidele tähistatud mahutitesse nende tekkekohal, lähtudes jäätmete taaskasutusvõimalustest. Eraldi tuleb sortida:
2) kiletamata paber ja papp;
4) mineraalsed jäätmed (kivid, ehituskivid ja tellised, krohv, betoon, kips, lehtklaas jne);
(2) Kui ehitusjäätmete tekkekohas puudub võimalus neid sortida või see osutub majanduslikult ebaotstarbekaks, tuleb jäätmed anda käitlemiseks üle sellekohase jäätmeloaga jäätmekäitlejale.
(3) Jäätmed tuleb koguda liikide kaupa eraldi mahutitesse, taaskasutada või anda taaskasutamiseks üle sellekohase jäätmeloaga jäätmekäitlejale. Ehitusjäätmed, mida ei saa materjali või tootena taaskasutada, kõrvaldatakse läheduse põhimõtet järgides jäätmeloaga jäätmekäitluskohas.
(4) Mahukad ehitusjäätmed, mida kaalu või mahu tõttu pole võimalik paigutada mahutisse ja mida ei anta kohe üle jäätmekäitlejale, paigutatakse krundi piires selleks eraldatud territooriumile nende hilisemaks transportimiseks jäätmekäitluskohta. Mahukad ehitusjäätmed on suuregabariidilised ja raskemad ehitus- ja lammutustöödel tekkinud jäätmed (vannid, raudbetoon- ja betoondetailid, palgid, metall- ja puittalad jne).
(5) Sortimisel üle jäänud mineraalsete püsijäätmete segu (kivid, tellised, betoon) taaskasutamine väljaspool ametlikke ladestuspaiku, sh territooriumi heakorrastamiseks, on lubatud ainult kehtivate nõuete kohaselt vormistatud ehitusprojekti alusel.
(6) Raudbetoon- ja betoondetaile, asfalti, eelsorditud ehituskive ja telliseid ning puitu ei ole lubatud ladestada prügilas ega kasutada pinnasetäiteks väljaspool prügilat. Raudbetoon- ja betoondetailid ning tõrva mittesisaldav asfalt tuleb üle anda purustamiseks ja materjalide taaskasutamiseks. Eelsorditud ehituskivid ja tellised tuleb korduskasutada. Puhas puit tuleb kasutada küttena või anda puiduhakke valmistamiseks üle. Tõrva sisaldavat asfalti tuleb käidelda ohtliku ehitusjäätmena. Käesolevas lõikes nimetatud jäätmed tuleb üle anda jäätmeluba omavale isikule või jäätmeseaduse § 74 lõike 1 punkti 1 alusel registreeritud isikule, kui isik teostab jäätmete taaskasutamist vastavalt keskkonnaministri 21. aprilli 2004 määrusele nr 21 “Teatud liiki ja teatud koguses tavajäätmete, mille vastava käitlemise korral pole jäätmeloa omamine kohustuslik, taaskasutamise või tekkekohas kõrvaldamise nõuded”.
(7) Kasvupinnas tuleb koorida eraldi ja kasutada samal ehitusel haljastamiseks. Ülejäävat kasvupinnast käsitatakse kaevisena ning selle kasutamine toimub vastavalt maapõueseaduse nõuetele.
§ 23. Ohtlike ehitusjäätmete käitlemine
(1) Ohtlikud ehitusjäätmed on ehitamisel tekkivad jäätmed, mis ohtlike omaduste tõttu võivad põhjustada kahju tervisele ja keskkonnale ning nõuavad käitlemisel erimenetlust. Ohtlikud ehitusjäätmed selgitatakse välja jäätmenimistu ja Vabariigi Valitsuse 6. aprilli 2004 määruse nr 103 “Jäätmete ohtlike jäätmete hulka liigitamise kord” alusel.
(2) Ohtlikud ehitusjäätmed, välja arvatud saastunud pinnas, tuleb koguda liikide kaupa eraldi mahutitesse, mis on märgistatud keskkonnaministri kehtestatud korra kohaselt. Ohtlike ehitusjäätmete kogumiseks kasutatavad mahutid peavad olema lukustatavad või valvatavad.
(3) Asbestitööde tegemisel tuleb järgida keskkonnaministri 21. aprilli 2004 määrust nr 22 “Asbesti sisaldavate jäätmete käitlusnõuded” ja tööandjal peab olema Tööinspektsiooni luba.
(4) Vedelad ohtlikud jäätmed, nagu kasutuskõlbmatud värvid, lakid, lahustid ja liimid ning nende jäägid tuleb koguda algpakendisse või vastavalt märgistatud kindlalt suletavasse mahutisse.
(5) Ohtlikud ehitusjäätmed ja saastunud pinnas tuleb üle anda ettevõtjale, kellele on väljastatud sellekohane jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsents.
(6) Ohtlike ehitusjäätmete valdaja vastutab nende ohutu hoidmise eest kuni jäätmete üleandmiseni jäätmekäitlejale.
8. peatükk Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmete käitlemise nõuded
§ 24. Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja jäätmekäitlus
(1) Käesolevas peatükis sätestatud kord on kohustuslik kõikidele tervishoiu-, hoolekande- ja veterinaarasutustele, nende laboratooriumidele ja uurimisasutustele ning muudele asutustele (edaspidi tervishoiuasutused), kus tekivad jäätmed, mis on jäätmenimistus määratletud inimeste ja loomade tervishoiul või sellega seonduvatel uuringutel tekkinud jäätmetena.
(2) Tervishoiu- ja veterinaarteenuse osutaja tegevuse tulemusena tekkinud radioaktiivsete jäätmete käitlemine toimub kiirgusseaduses ja selle alusel vastuvõetud õigusaktides sätestatud korras.
§ 25. Olmejäätmete käitlemise nõuded
(1) Olmejäätmed käesoleva peatüki tähenduses on tervishoiuasutuses tekkinud sellised jäätmed, mida ei ole võimalik taaskasutada ning mis ei vaja erikäitlust, sh koristusjäätmed.
(3) Väiksemad jäätmekotid tuleb vajaduse korral pakkida suuremasse sama värvi jäätmekotti, mis suletakse ning asetatakse olmejäätmete mahutisse.
§ 26. Bioloogilised jäätmed
(1) Bioloogilised jäätmed on operatsiooni käigustekkinud jäätmed (amputeeritud kehaosad ja elundid), vananenud verekotid verega, verekomponendid, vereülekandesüsteemid, verine või niiske sidumismaterjal, aspiratsioonitorud, kateetrid jt patsiendi kehavedelikega kokkupuutunud meditsiinitarbed, elusvaktsiinid ja katseloomade jäänused.
(2) Bioloogilised jäätmed tuleb pakkida tekkekohas vastavalt kehtivatele nõuetele ohumärgistusega jäätmekotti, millel on markeering “Bioloogilised jäätmed”. Jäätmekoti kaal ei tohi ületada 15 kg. Jäätmekotid märgistatakse vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“.
(3) Pakitud jäätmed hoitakse teistest jäätmetest eraldi ning paigutatakse liigiti selleks ettenähtud jäätmete hoiuruumi (sh elundid ja kehaosad sügavkülmas). Jäätmed antakse üle vastavalt tegevusluba omavale jäätmekäitlejale.
§ 27. Teravad ja torkivad jäätmed
(2) Teravad ja torkivad jäätmed tuleb tekkekohal asetada raskesti läbitorgatavast materjalist suletavasse konteinerisse, millel on markeering “Teravad ja torkivad jäätmed”. Konteineri kaal ei tohi ületada 15kg. Konteinerid varustatakse märgistusega vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“.
(3) Suletud konteinereid teravate ja torkivate jäätmetega tuleb hoida selleks kohandatud ja nõuetele vastavas jäätmehoidlas. Vajaduse korral võib konteinerid asetada vaheladustamiseks suuremasse kogumiskonteinerisse, millel on silt “Teravad ja torkivad jäätmed”.
(4) [Kehtetu - RT IV, 04.11.2015, 6 - jõust. 07.11.2015]
(5) Konteinerid teravate ja torkivate jäätmetega antakse üle veoks luba omavale jäätmekäitlejale.
§ 28. Nakkusohtlikud jäätmed
(1) Nakkusohtlikud jäätmed, mis on märgitud jäätmenimistus üldkoodi 18 all tärniga, tuleb pakkida nõuetele vastavasse jäätmekotti, millel on markeering “Nakkusohtlikud jäätmed”. Jäätmekotid varustatakse märgistusega vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“. Pakitud jäätmed hoitakse teistest jäätmetest eraldi ning paigutatakse selleks ettenähtud jäätmete hoiuruumi.
(2) [Kehtetu - RT IV, 04.11.2015, 6 - jõust. 07.11.2015]
(3) Nakkusohtlikke jäätmeid märgistatakse ja käideldakse tekkekohas vastavalt kehtivatele nõuetele ning antakse üle veoks luba omavale jäätmekäitlejale.
(5) Eriolukorras (näiteks epideemiapiirkondades), tuleb järgida Sotsiaalministeeriumi ja Terviseameti korraldusi.
§ 29. Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumide jäätmed
(1) Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumide jäätmed on neis laboratooriumides tekkinud tervisele ohtlikud jäätmed, mis koosnevad patogeensete mikroobide kultuuridest ja muudest ohtlikest jäätmetest.
(2) Mikrobioloogia ja viroloogia laboratooriumides tekkinud ohtlikud jäätmed tuleb tähistada märgistusega vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“ ning käidelda vastavalt Sotsiaalministri 01.01.2010 määrusele nr 119 „Nakkusohtliku materjali käitlemise kord”.
§ 30. Ravimijäätmed
(1) Ravimijäätmed on ravimid, mis ei vasta kvaliteedi nõuetele, mille kõlblikkuse aeg on lõppenud, mille kasutamine on Eestis keelatud või mis mõnel muul põhjusel ei leia sihipärast kasutamist.
(2) Ravimeid ei eemaldata originaalpakendist. Ravimijäätmed korjatakse kokku, sorteeritakse vastavalt ohtlike ravijäätmete koodinumbritele, pakitakse, tähistatakse vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“, vaheladustatakse muudest ravimitest eraldi lukustatud kapis või ruumis ja antakse üle veoks luba omavale jäätmekäitlejale.
(3) [Kehtetu - RT IV, 04.11.2015, 6 - jõust. 07.11.2015]
§ 31. Elavhõbedajäätmed
(2) Eri kujul esinevat elavhõbedat sisaldavad jäätmed tuleb hoida üksteisest eraldi. Need pakitakse plast- või klaaskonteinerisse, mis suletakse tihedalt.
(3) Aurustumise vältimiseks kaetakse metalliline elavhõbe veega.
(4) Konteiner elavhõbedajäätmetega tähistatakse märgistusega vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“.
(5) Konteinerid elavhõbedajäätmetega vaheladustatakse jäätmehoidlas ning antakse üle veoks luba omavale jäätmekäitlejale.
§ 32. Kemikaalide jäätmed
(2) Kemikaalide jäätmed tuleb koguda suletud, purunematusse, vastava märgistusega anumasse, mis ei reageeri kemikaaliga. Võimalusel tuleb kasutada kemikaali originaalpakendit, millel on vastavad märgistused.
(3) Konteiner märgistatakse vastavalt Keskkonnaministri 29.04.2004 määrusele nr 39 „Ohtlike jäätmete ja nende pakendite märgistamise kord“.
(4) Kemikaalide jäätmeid tuleb vaheladustada ohtlike jäätmetena jäätmehoidlas.
(5) Kemikaalide jäätmed antakse üle veoks luba omavale jäätmekäitlejale.
§ 33. Tehnilised nõuded tervishoiuasutuse jäätmehoidlale
(1) Tervishoiuteenust osutava asutuse jäätmehoidla on ruum või ruumide kompleks (koos või eraldi asuvad), mis peab vastama Terviseameti poolt kehtestatud nõuetele.
(2) Veterinaarteenust osutava asutuse jäätmehoidla all mõistetakse muust ruumist eraldatud ruumiosa, milles on loodud jäätmete hoidmiseks ja säilitamiseks vajalikud tingimused. Veterinaarteenust osutava asutuse jäätmehoidla peab vastama Veterinaar- ja Toiduameti esitatud nõuetele.
9. peatükk Jäätmekäitluskoha järelhooldus
(5) Jäätmekäitluskoha järelhoolduse konkreetsed nõuded esitatakse jäätmekäitluskohale väljastatavas jäätme- või kompleksloas.
§ 35. Järelevalve teostajad
Järelevalvet käesolevast eeskirjast tulenevate nõuete täitmise üle teostavad linnavalitsuse keskkonnaspetsialist ja järelevalvespetsialist.
[RT IV, 23.01.2018, 3 - jõust. 26.01.2018]
Määrus jõustub 15.juulil 2013. aastal.


Kokku: 84| Näitan: 1 - 20
Parkimisteenuse osutamisel leppetrahvinõuete kättesaamist tuleb hinnata TsÜS § 70 alusel.
Leppetrahvi tegija peab tõendama, et ta on valinud tahteavalduse edastamiseks mõistliku viisi.
Parkimisteenuse osutamisel leppetrahvinõude panemist sõiduki esiklaasile kojamehe vahele võib pidada tahteavalduse edastamise mõistlikuks viisiks TsÜS § 70 mõttes. Selle sätte mõtte kohaselt tuleb tahteavaldus lugeda kättesaaduks juhul, kui selle edastamiseks on kasutatud mõistlikku viisi, arvestades tavaliste asjaoludega. Kui esinevad erandlikud asjaolud (nt orkaan, muu looduskatastroof vms), siis võib tavapäraselt mõistlik tahteavalduse edastamise viis osutuda ebamõistlikuks. (p 12)
Kuna töölepingu ülesütlemise õigust teostatakse ühe poole tahteavaldusega, st tegemist on töösuhet lõpetava kujundusõigusega, piisab töölepingu lõppemiseks tahte väljendamisest (VÕS § 1 lg 1, § 195 lg-d 1 ja 2). Töölepingu ülesütlemise avaldus, mida teine pool ei ole kätte saanud, ei ole kehtivaks muutunud (TsÜS § 1 ja § 69 lg 1). Sellisel juhul tuleb lugeda, et töölepingu ülesütlemise avaldust ei ole tehtud. (p 18.1)
Töölepingu ülesütlemisavalduse kättesaamine ja jõustumine sõltub sellest, kas avalduse saaja on kohal- või eemalviibija. (p 18.5)
Töösuhtes tehtavate avalduste kättetoimetamist töökohal ei saa eeldada. Töölepingu ülesütlemise avaldust ei tule teha ja teisele poolele kätte toimetada üksnes töökohal, vaid seda võib teha ka adressaadi muus viibimiskohas TsÜS §-s 69 sätestatu kohaselt. (p 18.6)
Ka töölepingu ülesütlemise avalduse kättesaamine või kättesaaduks lugemine TsÜS § 69 lg-te 1 ja 2 järgi mõjutab töölepingu lõppemise aega, kuid see, et eemalviibiv töötaja on töölepingu ülesütlemise avalduse kätte saanud avalduses märgitud kuupäevast hiljem, ei tähenda iseenesest, et tööleping oleks üles öeldud tagasiulatuvalt (vt ka Riigikohtu 2. mai 2019. a otsus tsiviilasjas nr 2-17-6057/45, p 15.2). (p 18.8)
TLS § 107 lg 2 järgi lõpetab kohus töölepingu kooskõlas TLS § 107 lg-ga 2 ja § 97 lg-tega 1 ja 2 ajast, kui see oleks lõppenud etteteatamistähtaja möödumisel. (p 18.3)
Olukorras, kus ülesütlemise vaidlustamise avaldus või hagi jääb rahuldamata, sõltub töölepingu lõppemise aeg ülesütlemisavalduse kättesaamise ja kehtivaks muutumise ajast. (p 18.4)
2-15-17677/33 Riigikohtu tsiviilkolleegium 01.11.2017
TsÜS § 69
TsÜS § 70
TMS § 212
TsÜS § 70 on TsÜS § 69 suhtes erinormiks, mis sätestab erisused (rikkuja kannab tahteavalduse kättesaamisega seotud riski) tahteavalduse jaoks, millega lepingupool teatab teisele poolele, et viimane on lepingulist kohustust rikkunud (vt Riigikohtu 25. aprilli 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-11, p 12). (p 11.2)
Kui laenulepingu ülesütlemisteates on korraga esitatud nii teave võlgnevuse kohta kui ka tehtud lepingu ülesütlemise tahteavaldus, ei saa teate kättesaaduks lugemisele kohaldada TsÜS §-s 70 sätestatut. Sellist tagajärge TsÜS § 70 ette ei näe. Vastasel korral pandaks laenusaajale ebamõistlik tahteavalduse kättesaamise risk, kuna lepingu ülesütlemisele võib kohe järgneda laenuandja avaldus kohtutäiturile täitemenetluse alustamiseks ja laenusaaja tagatisvara täitemenetluses müümiseks. (p 12)
TsÜS § 69 lg 3 paneb lepinguga seotud ja eemalviibijale tehtud tahteavalduse kättesaamise tõendamise riski tahteavalduse saatjale ning et vaidluse korral tuleb tahteavalduse saatjal lisaks saatmisele tõendada ka seda, et saadetis on jõudnud tahteavalduse saaja tegevuskohta ning saajal on olnud mõistlik võimalus sellega tutvuda (vt Riigikohtu 25. aprilli 2012. otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-11, p 12). (p 13)
Tähitud kirja saabumise ja postiasutusse hoiustamise teatis ei sisalda teavet saabunud kirja sisu kohta ning seetõttu puudub tahteavalduse saajal mõistlik võimalus tahteavalduse sisuga tutvuda (vt nt Riigikohtu 17. märtsi 2009. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-8-09, p 11 ja Riigikohtu 25. aprilli 2012. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-151-11, p 14). Nimetatud põhimõttest kõrvalekaldumine saaja pahatahtlikkuse eeldamise kaudu (saadetisele postiasutusse järele minemata jätmine) ei oleks õigustatud ja tähendaks tahteavalduse kättesaamise riski teistsugust jaotamist, kui seaduse eesmärgipärasest tõlgendamisest tuleneb. Kostjal kui krediidiasutusel on võimalik kasutada tahteavalduse kättetoimetamiseks erinevaid võimalusi, sh nt ka kohtutäituri teenuseid (vt täitemenetluse seadustiku § 212 jj ja kohtutäituri seaduse § 8 lg 1 p 2) või fikseerida saadetise saaja postkasti paneku fakt ja aeg ka muul vaidluse tekkimise korral kontrollitaval viisil. (p 13.1-13.2)
Seadusega kooskõlaks olevaks (VÕS § 42 lg 1) ega sisust lähtuvalt osaliselt kehtivaks (VÕS § 39 lg 2) ei saa pidada krediidiasutuse kasutatavat tüüptingimust, mis paneb igasuguse krediidiasutuse saadetava teate kättesaamise riski saajale olenemata sellest, mis on teate sisu (lepingu rikkumine, lepingu ülesütlemine vms). TsÜS § 69 lg-s 3 ja §-s 70 on riski jaotus sätestatud erinevalt olenevalt tahteavalduse sisust. (p 14)
Hagi tagamise menetluses tuleb hinnata hagi lubatavust, sh küsimust, kas hageja väidete õigsuse korral oleks tema hagil üldse edulootust ja kas hagiga on üldse võimalik hageja soovitavat eesmärki saavutada. Hageja nõue oleks õiguslikult perspektiivitu juhul, kui hagis esitatud asjaolude tõendatuse korral ei oleks nõuet võimalik rahuldada ühelgi materiaalõiguslikul alusel.
Hinnates hagi tagamisel hagi õiguslikku perspektiivi, peab kohus kontrollima, kas hageja on nõuet ja tagamise aluseks olevaid asjaolusid põhistanud. Väite põhistamine tähendab, et põhjenduse õigsust eeldades saab kohus lugeda väite usutavaks. Väite põhistamisele ei esitata samasuguseid formaalseid ja sisulisi nõudmisi nagu faktiliste asjaolude tõendamisele hagimenetluses. Hagi ja hagi tagamise taotluse usutavuse hindamine ei eelda, et kohus kontrolliks, kas kõikide hagis nimetatud asjaolude tõendamiseks on esitatud tõendid, ega ka tõenditele hinnangu andmist. (p 9)
Hagi tagamise taotluse menetlemisel ei saa lahendada küsimust, kas hagejal on kostja vastu kahju hüvitamise nõue. (p 11)
3-2-1-53-17 Riigikohus 14.06.2017
VÕS § 220 lg 1
VÕS § 221 lg 1 p 2
TsÜS § 70 on TsÜS § 69 suhtes erinormiks ja reguleerib tahteavalduse kättetoimetamisega seotud riski üldnormiga võrreldes erinevalt. Seda eesmärgil, et kaitsta enam lepingupoolt, kelle suhtes on teine lepingupool oma kohustusi rikkunud. Niisuguses olukorras pannakse TsÜS § 70 järgi tahteavalduse hilinemise või kaotsimineku risk rikkunud lepingupoolele (vt ka RKTKo nr 3-2-1-151-11, p 12). Selleks, et rikkuja kannaks TsÜS § 70 järgi tahteavalduse kättesaamisega seotud riski, tuleks tahteavalduse tegijal tõendada, et ta on tahteavalduse väljendanud ning valinud selle edastamiseks mõistliku viisi. Tahteavalduse edastamise mõistlikuks ja tavapäraseks viisiks saab pidada ka kirja saatmist posti teel. Sellisel juhul tuleb TsÜS § 70 järgi lugeda tahteavaldus kättesaaduks ajal, mil kiri pidanuks tavapäraselt saaja postkasti jõudma. (p 13)
Kui elamiseks mõeldud lepinguese ei vasta elementaarsetele elamistingimustele, on tegemist eelduslikult lepingueseme puudusega VÕS § 217 lg 2 p 2 järgi (st tegemist ei ole eritingimustega, milles pooled peavad kokku leppima) ning müüja saab oma vastutuse selle eest välistada üldjuhul üksnes siis, kui ta on puuduse enne müügilepingu sõlmimist ostjale avaldanud (vt ka RKTKo nr 3-2-1-129-12, p 23 ja 26). Sellisteks elementaarseteks tingimusteks on üldjuhul töökorras pliit, vee kasutamise võimalus ja muude võimaluste puudumisel töökorras kogumiskaev, mille olemasolu korral oleks võimalik elamut pidevalt kasutada (vt puudusega küttekolde lugemise kohta lepingutingimustele mittevastavaks VÕS § 217 lg 2 p 2 järgi – RKTKo nr 3-2-1-115-04, p 21). (p 11)
VÕS § 221 lg 1 p 2 kohaldamisel on müüja teadma pidamise hindamisel oluline arvestada mh asjaolu, kui kaua on asi müüja omandis olnud (sõltumata sellest, kas asja omanik on ka selle kasutajaks). Arvestades omaniku staatusest tulenevaid õigusi ja kohustusi, saab pikemat aega asja omanud müüja puhul eeldada, et ta peab teadma vähemalt asja sellistest puudustest, mis on selle tavapärasel kasutamisel igale kasutajale hõlpsasti äratuntavad. Tavapärasele kasutajale on hõlpsasti äratuntavaks puuduseks see, kui asi ei vasta selle elementaarsele kasutusotstarbele (asi ei kõlba selleks, milleks seda liiki asju tavaliselt kasutatakse). Seega tuleb pikka aega kinnistut omanud müüja puhul (sõltumata sellest, kas ta on ka selle kasutajaks) eeldada, et ta peab teadma vähemalt sellest, et kinnistul asuv elamu ei vasta elementaarsetele elamistingimustele. (p 14)
2-16-123/49 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegium 03.04.2017
TsÜS § 69 lg 2 mõttes ei pea tahteavalduse saaja olema tahteavaldust igal juhul kätte saanud ja sellega tutvunud. Selleks, et saaks lugeda tahtavalduse kättesaaduks, peab tahteavalduse saajal olema sellega mõistlik võimalus tutvuda. TsÜS § 69 lg 2 reguleerib muu hulgas riski, mis jääb tahteavalduse tegija ja selle saaja kanda seoses tahteavalduse kättesaamisega. Kui tahteavaldus on jõudnud isiku mõjusfääri, on tahteavalduse tegijal mõistlik ootus eeldada, et tahteavalduse saaja tutvub tahteavaldusega ja sellisel juhul on taheavalduse tegeliku kättesaamise risk tahteavalduse saajal (p 9).


Lisa 5 Hindamisjuhend | sillamaegymnaasium
Sillamäe Gümnaasiumi õppekava LISA 5
Sillamäe Gümnaasiumi Hindamisjuhend (edaspidi hindamisjuhend) on koostatud lähtudes Haridus- ja teadusministri 16.11.2006 määruse nr 41 “Õpilase hindamise, järgmisse klassi üleviimise, täiendavale õppetööle ning klassikursust kordama jätmise alused, tingimused ja kord“ nõuetest.
Hindamisjuhend täpsustab hindamise korralduse ning õpetajate ja õpilaste tegevuse seoses hindamisega.
Hindamisjuhend on õppekava osa.
1. Hindamise eesmärgid
1.1 Koolis järgitakse õpilase hindamisel „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses“ § 29 sätestatut ning juhindutakse „Gümnaasiumi riiklikust õppekavast“ § 15 – § 18.
1.2 Hindamise eesmärgid on seotud eelkõige õpilase arenguga:
1) toetada õppimist ja individuaalset arengut;
2) anda tagasisidet õppeedukuse kohta;
3) innustada ja suunata sihikindlalt õppima;
4) suunata enesehinnangu kujunemist,
5) suunata ja toetada edasise haridustee valikul;
6) anda alus kooli lõpetamise otsuse tegemiseks.
1.3 Hindamise, „Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses“ § 29 lõikes 2 sätestatud hindesüsteemist erineva hindesüsteemi kasutamise, hindamisest teavitamise, täiendavale õppele jätmise, järgmisse klassi üleviimise ning klassikursust kordama jätmise üldised tingimused ja kord on sätestatud riiklikes õppekavades.
1.4 Hindamisest teavitamine on sätestatud kooli kodukorras.
2.1 Kujundava hindamisega analüüsitakse õpilase teadmisi, oskusi, hoiakuid, väärtushinnanguid ja käitumist, antakse tagasisidet õpilase seniste tulemuste ning vajakajäämiste kohta, innustatakse ja suunatakse õpilast edasisel õppimisel ning kavandatakse edasise õppimise eesmärgid ja teed.
2.2 Kujundav hindamine keskendub eelkõige õpilase arengu võrdlemisele tema varasemate saavutustega. Tagasiside kirjeldab õigel ajal ja võimalikult täpselt õpilase tugevaid külgi ja vajakajäämisi ning sisaldab ettepanekuid edaspidisteks tegevusteks, mis toetavad õpilase arengut.
2.3 Õppetunni vältel saab õpilane enamasti suulist või kirjalikku sõnalist tagasisidet õppeainet ja ainevaldkonda puudutavate teadmiste ja oskuste (sealhulgas üldpädevuste, kooliastme õppe- ja kasvatuseesmärkide ja läbivate teemade) kohta.
2.4 Kogu õppepäeva vältel annavad pedagoogid õpilasele tagasisidet, et toetada õpilase käitumise, hoiakute ja väärtushinnangute kujunemist. Kool reageerib juhtumitele, mis on vastuolus üldtunnustatud väärtuste ning heade tavadega.
2.5 Õpilane kaasatakse enese ja kaaslaste hindamisse, et arendada oskust eesmärke seada ning oma õppimist ja käitumist eesmärkide alusel analüüsida ning tõsta õpimotivatsiooni.
2.6 Kujundava hindamise ühe vahendina võib kasutada õpimappi. Õpimapp õppimise päevikuna sisaldab nii õppetöid kui ka tööde analüüsi ja tagasisidet. Õpimappe võib koostada aine- ja valdkonnapõhiselt, läbivate teemade või üldpädevuste kohta.
3. Kokkuvõttev hindamine
3.1 Õpilase (ainealaseid) teadmisi ja oskusi võrreldakse õppe aluseks olevas ainekavas (õppekavas) toodud oodatavate õpitulemustega ja tema õppele püstitatud eesmärkidega.
3.2 Ainealaseid teadmisi ja oskusi võib hinnata nii õppe käigus kui ka õppeteema lõppedes.
3.3 Ainealaste teadmiste ja oskuste hindamise tulemusi väljendatakse vastavalt kinnitatud hindamissüsteemile vastavate numbriliste hinnetega.
3.4 Õpitulemusi ühe kursuse õppeaines hinnatakse kokkuvõtvalt kursusehindega viie palli süsteemis ning kursusehinnete alusel kooliastmehinnetega viie palli süsteemis.
3.5 Kokkuvõtva hindamist rakendatakse samuti õppekavavälise õppimise või tegevuse arvestamise puhul koolis õpetatava osana.
4. Hindesüsteem ja hinnete viie palli süsteemi teisendamise põhimõtted
4.1 Õpilaste teadmisi, oskusi ja vilumusi hinnatakse viiepallisüsteemis, kus hinne «5» on «väga hea», «4» – «hea», «3» – «rahuldav», «2» – «puudulik» ja «1» – «nõrk».
4.2 Hindamisel viie palli süsteemis:
3) hindega „3” ehk „rahuldav” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused võimaldavad gümnaasiumi õpilasel saavutatud õpitulemused vastavad üldiselt õpilase õppe aluseks olevatele taotletavatele õpitulemustele, kuid esineb puudusi ja vigu;
4) hindega „2” ehk „puudulik” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui gümnaasiumi õpilasel saavutatud õpitulemustes esineb olulisi puudusi;
5) hindega „1” ehk „nõrk” hinnatakse vaadeldava perioodi või vaadeldava temaatika õpitulemuste saavutatust, kui saavutatud õpitulemused ei võimalda gümnaasiumi õpilasel saavutatud õpitulemustes esineb olulisi puudusi ja areng puudub.
4.3 Viie palli süsteemis hinnatavate kirjalike tööde koostamisel ja hindamisel lähtutakse põhimõttest, et kui kasutatakse punktiarvestust ja õpetaja ei ole andnud teada teisiti, koostatakse tööd nii, et hindega „5” hinnatakse õpilast, kes on saavutanud 90–100% maksimaalsest võimalikust punktide arvust, hindega „4” 75–89%, hindega „3” 50–74%, hindega „2” 20–49% ning hindega „1” 0–19%.
4.4 Kool kasutab gümnaasiumis valikkursuste hindamisel hinnanguid „arvestatud” ja „mittearvestatud”, neid hinnanguid ei teisendata viie palli süsteemi.
5. Tulemuse hindamine hindega „nõrk“, kui hindamisel tuvastatakse kõrvalise abi kasutamine või mahakirjutamine
Kui hindamisel tuvastatakse kõrvalise abi kasutamine või mahakirjutamine, võib kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust hinnata hindega „nõrk”.
6. Järelevastamise ja järeltööde sooritamise kord
6.1 Kui kirjalikku või praktilist tööd, suulist vastust (esitust), praktilist tegevust või selle tulemust on hinnatud hindega „puudulik” või „nõrk” või on hinne jäänud panemata, antakse õpilasele võimalus järelevastamiseks või järeltöö sooritamiseks.
6.2 Õpilasel on üldjuhul õigus järele vastata 10 päeva jooksul pärast mitterahuldava hinde saamist või puudumise korral kooli tulemise esimesest päevast alates.
6.3 Õpetajal lähtub ajaliste piirangute seadmisel õpilase soovile järele vastata või sooritada järeltööd mõistlikkuse põhimõttest, kusjuures õpilase hindamisel ei ole määravaks asjaolu, et hinne on saadud järelevastamise või järeltöö kaudu.
6.4 Järelevastamine ja järeltöö asendab eelneva hinde, tingimusel, et järelevastamise või järeltöö käigus saadud hinne väljendab õpilase õpitulemuste paranemist.
6.5 Koolis järgitakse põhimõtet, et õpilaste soovi õppida tuleb toetada kogu aeg ning eriti toetatakse õppimist, mis püüdleb senisest parema tulemuse suunas.
6.6 Kursusehinne pannakse välja e-kooli päevikus õpetaja poolt kursusehinde arvestuspäevaks.
6.7 Tegemata hindeline töö või hindamata jäänud hinnatav töö märgitakse e-koolis märgiga „0“.
6.8 Õpetajatel on mahukamate tööde (kirjand, essee, mitmetunniline kontrolltöö) läbivaatamiseks ja hindamiseks aega 10 päeva, lühemate hinnatavate tööde puhul 5 päeva.
7. Hinnete ja hinnangute vaidlustamise kord
Hinnete ja hinnangute vaidlustamine ning vaidemenetlus toimub „Haldusmenetluse seaduses“ § 71 – § 87 sätestatud kohaselt.
WordPress.com	Blog Stats	55,189 hits


Müüa sõiduauto Audi 80 ja BMW 316 - Eelinfo - Valga Maavalitsus
Müüa sõiduauto Audi 80 ja BMW 316
Konfiskeeritud vara võõrandamine avalikul enampakkumisel
Maavanema korraldus 20.01.2017 nr 1-1/17-35
Võttes aluseks riigivaraseaduse § 4 lg 3, § 30 lg 1 p 1, § 37 lg 1, § 38 lõike 1, § 48 lg 1, § 60 lg 1 ja lg 2, § 68 lg 2 p 2 ning Vabariigi Valitsuse 30.07.2004 määrusega nr 263 kehtestatud „Konfiskeeritud vara võõrandamise, üleandmise ja hävitamise, vara võõrandamisest saadud raha eelarvest seaduslikule valdajale tagastamise, asitõendite arvelevõtmise ja hävitamise, arestitud vara hoidmise, hindamise ja võõrandamise ning kiiresti riknevate asitõendite hindamise, võõrandamise ja hävitamise korra" § 3 lg 3 ning Valga Maavalitsuse riigivaraga tehingute teostamise komisjoni 19.01.2017.a. protokollist nr.7-3-2/2 :
1.Tunnistan nurjunuks 19.01.2017 toimunud avaliku kirjaliku enampakkumise konfiskeeritud vara osas:
1.1 sõiduauto Audi 80, registreerimismärk 244 ASM osas, kuna enampakkumisele ei esitatud ühtegi pakkumist;
1.2 sõiduauto BMW 316i, registreerimismärk 773 AYZ, kuna enampakkumisel ei esitatud ühtegi pakkumist.
2. Kuulutan välja :
2.1 viienda avaliku kirjaliku enampakkumise konfiskeeritud vara sõiduauto Audi 80, registreerimismärk 244 ASM (VIN – kood WAUZZZ8CZNA102512, esmane registreerimine 1992, mootori tüüp bensiin, kere tüüp sedaan, istekohti koos juhiga 5), osas.
2.2. Kuulutan välja teise avaliku kirjaliku enampakkumise konfiskeeritud vara sõiduauto BMW 316i, registreerimismärk 773 AYZ, (esmane registreerimine 01.09.1995.a., mootori tüüp bensiin, kere tüüp sedaan, istekohti koos juhiga 5), osas.
Alghind: 250 eurot.
3. Kirjalik pakkumine esitada kinnises ümbrikus hiljemalt 20.02.2017. a kella 9.30-ks Valga Maavalitsusse aadressil Kesk 12, 68206 Valga, kabinet 215, millele on märgitud enampakkumise objekti nimetus ja tehtud märge „MITTE AVADA ENNE ENAMPAKKUMISE AVAMIST ".
7. Pakkumised avatakse 20.02.2017. a kell 10.00 Valga Maavalitsuses.


1-16-5213/61 Riigikohtu kriminaalkolleegium 15.12.2017
KarS § 118 lg 1 p 2
KarS § 5 lg 3
Täiend- või kordusekspertiisi korraldamine ringkonnakohtus ei ole nõutav olukorras, kus maakohus on ekspertiisi määranud ja ekspert on maakohtus üle kuulatud, ning kaitsja ei põhjenda, miks ta ei taotlenud uue tõendi kogumist, sh täiend- või kordusekspertiisi korraldamist juba maakohtus (p 9).
enamohtlik tagajärg
Tahtliku tervisekahjustuse tekitamine, millega põhjustati kannatanule ettevaatamatusest üle nelja kuu kestev tervisehäire, vastab KarS § 118 lg 1 p 2 tunnustele. Seda tulenevalt KarS §-st 19, mille kohaselt vastutab isik seaduses sätestatud enamohtliku tagajärje eest, kui ta põhjustas selle vähemalt ettevaatamatusest. Võttes arvesse, et KarS § 118 lg 1 p-s 2 on kirjeldatud KarS §-s 121 sisalduva süüteokoosseisu enamohtlik tagajärg, rakendub põhimõte, et tagajärje suhtes piisab ettevaatamatusest. Karistusseadustiku kõnealused sätted on kohaldatavad ka enne 1. jaanuari 2015 toimepandud tegudele. (p 16)
Raskendava karistusseaduse tagasiulatuva jõu keelul on kaks eesmärki: kaitsta isikut riigivõimu omavoli eest ja tagada võimalus veenduda oma teo seaduslikkuses või näha ette võimaliku õigusrikkumisega kaasnevaid tagajärgi. (p 11)
Isiku olukorda raskendava karistusseadusena ei saa üldjuhul käsitada kohtupraktikas ette võetavaid muutusi seaduse tõlgendamisel (vt ka Riigikohtu kriminaalkolleegiumi 4. mai 2006. a otsus asjas nr 3-1-1-5-06, p 14.) Isiku olukorda raskendava seadusena ei ole käsitatav kohtupraktikas KarS § 118 rakendusala senisest erinev tõlgendus, mille kohaselt isik vastutab KarS § 118 järgi ka siis, kui tekitab tahtlikult tervisekahjustuse ja põhjustab ettevaatamatusest § 118 lg 1 p-des 1–6 nimetatud tagajärje. (p 12.3 ja p 14)
LS § 50 lg 3 p 2 räägib sõidukiiruse valikust ja vajadusel peatumisest olukorras, kui „tingimused seda nõuavad, eriti siis, kui nähtavus on halb“. Seega käsitleb see alternatiiv kiiruse valikut eelkõige johtuvalt ilmastikuoludest, mitte kaasliikleja ootamatust õigusvastasest ja ohtlikust käitumisest. (p 13)
Kui isik sai liiklusõnnetuse tagajärjel tervisekahjustuse, mille paranemine ei kestnud kauem kui 4 nädalat, ei vasta talle põhjustatud kahju KarS § 422 lg 1 koosseisu tagajärje kirjeldusele, milleks on raske tervisekahjustus. Sellisel juhul pole tegemist kannatanuga kriminaalmenetluses KarS § 422 lg 1 järgi. (p 15)
KrMS §-s 268 nähakse ette nõuded, millest lähtudes määratakse kindlaks kohtus arutatava kriminaalasja ese, s.t need faktilised asjaolud ja õiguslikud küsimused, mida tuleb kohtumenetluses isiku süü tuvastamiseks käsitleda ning millele saab rajada kohtuotsuse. Eeskätt peavad kõnealused nõuded piiritlema kohtumenetluse eseme (piiritlemisfunktsioon) ja tagama KrMS §-s 14 ette nähtud kohtumenetluse võistlevuse põhimõtte järgimise ning süüdistatava kaitseõiguse (informeerimisfunktsioon). Isiku karistusõigusliku vastutuse eelduseks saavad olla vaid süüdistuses kirjeldatud faktilised asjaolud, mis määravad ära piiri, millest kohus asja arutamisel väljuda ei saa. Kaitseõiguse tagamiseks peavad süüdistuse tekstis piisava selguse ja täpsusega kajastuma kõik faktilised asjaolud, mis on isiku karistusõigusliku vastutuse eelduseks. Süüdistusakti lõpposas sisalduvas süüdistatava tegevuse kirjelduses tuleb näidata kõik need isiku käitumise aspektid, mis prokuratuuri hinnangul moodustavad kuriteokoosseisu. Olukorras, kus süüdistus on koostatud puudulikult, ei ole kohtul võimalik süüdistuses nimetamata vastutuse eeldusi isikule omistada. (RKKK 3-1-1-70-15, p 11.1.) (p 7)
KrMS § 37 lg 1 sätestab, et kannatanu on füüsiline või juriidiline isik, kellele on kuriteoga või süüvõimetu isiku poolt õigusvastase teoga vahetult tekitatud füüsilist, varalist või moraalset kahju. See tähendab, et kannatanu kahju ja kriminaalmenetluse eseme vahel on nõutav ka õiguslik seos. Esiteks peab kannatanu kahju olema tekkinud sellistel asjaoludel, mis olulises osas kattuvad menetletava kuriteo koosseisulistele tunnustele vastavate faktiliste asjaoludega. Kuriteokoosseis, mille järgi kriminaalmenetlus toimub, peab olema määratud kaitsma sedasama õigushüve, mille rikkumisest kannatanu kahju tuleneb. Nii on KarS § 422 järgi toimuvas kriminaalmenetluses kannatanuks isik, kes sai süüdistatava poolt liiklusnõuete rikkumise tõttu raske tervisekahjustuse, mitte aga isik, kes kandis sama liiklusõnnetuse tagajärjel üksnes varakahju (nt hävis talle kuuluv mootorsõiduk). (RKKK 3-1-1-97-10, p-d 18‒19 ja 22.) (p 14)


Palgaseadus - sisukord
§ 1 Palgaseaduse eesmärk ja rakendusala
§ 3 Palgatingimuste mõiste ja kindlaksmääramine
§ 4 Palgatingimuste muutmine
§ 5 Palga seadusevastane vähendamine või suurendamine
§ 51 Võrdse tasustamise põhimõte
§ 6 Palga arvutamine ja maksmine rahas
§ 7 Soodsamate palgatingimuste kehtestamine
§ 8 Andmete avaldamine töötaja palga kohta
II PALGAMÄÄRADE JA PALGASÜSTEEMIDE KEHTESTAMINE
§ 9 Palgamäärade kehtestamine ettevõttes, asutuses
§ 10 Töötaja palgamäära kindlaksmääramine
§ 11 Palgasüsteemide kehtestamine
III TÖÖTASUSTAMINE ERITINGIMUSTES
§ 12 Lisatöö tasustamine
§ 13 Tasustamine töö eest, milles töölepingus ei ole kokku lepitud
§ 14 Ületunnitöö tasustamine
§ 15 Puhkepäevadel töötamise hüvitamine
§ 16 Riigipühal tehtud töö tasustamine
§ 17 Lisatasu õhtuse ja öötöö eest
§ 18 Tasustamine tööülesannete täitmata jätmise korral
§ 19 Tasustamine praagi korral
§ 20 Tasustamine tööseisaku aja eest
§ 21 Palga säilitamine alatiseks üleviimisel teisele, vähemtasustatavale tööle või ümberpaigutamisel teisele töötamiskohale
§ 22 Tasustamine ajutise üleviimise korral teisele tööle tootmishädavajaduse tõttu
§ 23 Tasustamine ajutise üleviimise korral teisele tööle tööseisaku tõttu
§ 231 Maanteeveo mootorsõiduki juhi palga arvutamise ja maksmise eritingimused
IV TAGATISED JA HÜVITUSED
§ 24 Tagatis lapse toitmise vaheaegade kasutamiseks
§ 241 Tagatised rasedale sünnituseelseks läbivaatuseks
§ 242 Tagatised ajutise töövõimetuse korral
§ 25 Tervisekontrollile suunatud töötaja tagatised
§ 26 Tagatised taseme- ja tööalase koolituse puhul
§ 27 Töölähetuse tagatised ja hüvitused
§ 29 Hüvitised tööraamatu andmisega ja lõpparve maksmisega viivitamise aja eest
§ 30 Tagatised töötajate riiklike või omavalitsuslike kohustuste täitmise ajaks
§ 301 Tagatis usaldusisiku ülesannete täitmise ja koolituse ajaks
§ 302 Tagatis ametiühingu usaldusisiku ülesannete täitmise ajaks
V PALGA ARVUTAMINE JA MAKSMINE
§ 31 Palga maksmise kord ja tähtajad
§ 32 Lõpparve maksmise tähtaeg
§ 33 Palga maksmine palgapäeva langemise korral puhkepäevale
§ 34 Arvutamata või ettenähtust vähem arvutatud palga ja hüvituse nõudmine
§ 35 Tööandja vastutus palga maksmise või ülekandmisega viivitamise eest
VI KINNIPIDAMISED PALGAST
§ 36 Kinnipidamised palgast
§ 37 Töötajale ekslikult väljamakstud summade tagasinõudmine
VI1 RIIKLIK JÄRELEVALVE
§ 371 Riikliku järelevalve teostamine
§ 372 Ettekirjutuse vaidemenetlus
§ 38 Vaidluste lahendamise kord
Vastu võetud 26.01.1994
RT I 1994, 11, 154
jõustumine 01.03.1994
16.01.1995 RT I 1995, 12, 120 01.01.1995
18.02.1999 RT I 1999, 29, 397 01.04.1999
26.01.2000 RT I 2000, 10, 59 25.02.2000
09.05.2000 RT I 2000, 40, 248 01.07.2000
16.05.2001 RT I 2001, 50, 287 11.06.2001
04.05.2005 RT I 2005, 29, 213 05.06.2005
24. 12. 2002. a (avaldatud 13. 01. 2003 – RT III 2003, 2, 16 ) Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi kohtuotsuse resolutsioon on alljärgnev:
(2) [Kehtetu – RT I 2001, 50, 287 - jõust. 11.06.2001]
(32) [Kehtetu – RT I 2004, 71, 504 - jõust. 29.10.2004]
(3) Töölähetuse hüvituste ja päevaraha alammäärad ning maksmise tingimused määrab kindlaks Vabariigi Valitsus .
§ 28. [Kehtetu – RT I 2001, 50, 287 - jõust. 11.06.2001]
§ 301. Tagatis usaldusisiku ülesannete täitmise ja koolituse ajaks
Usaldusisiku ülesannete täitmise ja koolituse aja eest säilitatakse usaldusisikule keskmine palk.
§ 302. Tagatis ametiühingu usaldusisiku ülesannete täitmise ajaks
Ametiühingu usaldusisiku ülesannete täitmise aja eest vastavalt ametiühingute seaduse §-le 211 säilitatakse ametiühingu usaldusisikule keskmine palk.
(4) [Kehtetu – RT I 2001, 50, 287 - jõust. 11.06.2001]
(6) [Kehtetu – RT I 2001, 50, 287 - jõust. 11.06.2001]
11) täitemenetluse seadustikus ettenähtud täitedokumentides märgitud summasid;
(3) Palgale sissenõude pööramise ulatuse sätestab täitemenetluse seadustik.


text:
"Mõne lapse puhul on kulud suuremad ja teise puhul väiksemad kui riiklik elatisraha miinimum. Tänasel päeval on see viinud olukorrani, et lahus elav vanem peab sama elatusraha maksma lapsele, kes tegeleb nii kalleid kulutusi nõudva tippspordiga kui lapsele, kellega koos elav vanem saadud raha kõrist alla kallab või kunstküüntele kulutab. [RT I, 29.12.2011, 1 - jõust. 01.01.2012] (3) Kohus võib lapse heaolu ohustamise korral teha vanema asemel lapse kohta hooldusõigusest tulenevaid otsuseid, teha hoiatusi ja ettekirjutusi ning kehtestada keelde, samuti kohustada vanemaid järgima kohtu määratud asutuse hooldusjuhiseid. Kohus võib isiku- või varahooldusõigust piirata ... Järgneb Lõuna-Eesti, kus lapse kulude suurus on juba vaid 238 eurot kuus ning Lääne-Eesti, kus vastav hinnang on 213 eurot kuus. Kõige väiksemad on lastele tehtavad kulutused Kirde-Eestis – 203 eurot kuus. Aastatel 2010-2012 oli keskmine kulu lapse kohta 280 eurot kuus. Kulud mis kirja panin, hetkel meenusid on täiesti igapäevane elu lastega. Kui kuu lõpul lapse söögiraha on otsas, siis ema ütleb lapsele, et sinule pole sellel kuul enam ette nähtud toitu kuna sinu söögiraha 2€ päevas 60€ kuus on otsas, lapse tuppa paned voolumõõtja ka ja näed sinule ettenähtud raha selles osas samuti otsas.
Välja kuulutanud Vabariigi President 12.03.2007 otsus nr 131. Elatisabi seadus. Vastu võetud 21.02.2007 § 1. Seaduse eesmärk ja reguleerimisala (1) Käesolev seadus sätestab lapsele, kelle vanem ei täida ülalpidamiskohustust, elatisabi saamise tingimused ja korra kohtumenetluse alustamise korral ning reguleerib riigi makstud elatisabi sissenõudmist lapse ülalpidamiseks elatist maksma ... Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt. Loe lähemalt. Alimente maksvad Eesti mehed: last võin ju toetada, aga eksi isiklikke rõõme küll kinni ei maksa! Kas keegi oskab öelda, kas elatisraha, mis laekub iga kuu 10. kuupäeval mu pangaarvele oleks pidanud suurenema juba jaanuaris, või peab see olema suurem alles veebruaris ??? Küsimus tekkis sellest, et tegelikult maksab ju lapse isa elatisraha küll jaanuari kuus, aga detsembris teenitud palga eest.
Elatisraha miinimum on 2018. aastal 250 eurot kuus. 02.01.2018. Alates 1. jaanuarist 2018. a tõusis Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud kuupalga alamäär, milleks on 500 eurot kuus ja seega on miinimumsummas elatisraha ühe lapse kohta 250 eurot kuus (perekonnaseaduse kohaselt pool Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud kuupalga alammäära). 2015. aastal on hinnanguline mediaannetopalk Eestis 650 eurot (summa, millest suuremaid ja madalamaid väljamakseid on võrdselt) ja kuna minimaalne elatiskohustus kahe lapse eest on töötasu alammäär ehk 390 eurot, siis jääks mediaanpalga teenijal enda vajadusteks kätte 260 eurot. Pooltel palgasaajatel seega veelgi vähem.
2018. aastal on elatise miinimum 250 eurot kuus lapse kohta. Elatise miinimumi nõude sätestab perekonnaseaduse § 101 lõige 1 , mille kohaselt: “Igakuine elatis ühele lapsele ei või olla väiksem kui pool Vabariigi Valitsuse kehtestatud kuupalga alammäära”.
Milline on neto tunnitasu? Neto tunnitasu ei saagi otseselt arvutada. Ligikaudu saab seda teada nii, kui teame, et aasta töötundide arv 2017. a on üldjuhul 2026 tundi ja kuu keskmine töötundide arv on 2026 / 12 = 168,83 tundi, siis on kuu töötasu 168,83 * 2,78 = 469,35 eurot ehk kuu töötasu alammäär tabelis ongi sisuliselt sama e 470 eurot bruto. [RT I, 29.12.2011, 1 - jõust. 01.01.2012] (3) Kohus võib lapse heaolu ohustamise korral teha vanema asemel lapse kohta hooldusõigusest tulenevaid otsuseid, teha hoiatusi ja ettekirjutusi ning kehtestada keelde, samuti kohustada vanemaid järgima kohtu määratud asutuse hooldusjuhiseid. Kohus võib isiku- või varahooldusõigust piirata ...
Kui suur on elatisraha miinimum?Küsimus: Kui suur on Eestis praegu elatisraha miinimum?seadused.
Elatisabile on õigus Eestis elaval alaealisel lapsel või kuni 21-aastasel lapsel, kui ta õpib. Elatisabi saamiseks peab olema kohus väljastanud lapse kasuks kohtumääruse. Alaealise lapse eest esitab elatisabi taotluse tema seaduslik esindaja. Seaduslikuks esindajaks saab olla lapse vanem või eestkostja, sealhulgas ka juriidiline isik. Ühes lahendis (1 RKTK 22.märtsi 2017.a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-174-16) on Riigikohus teinud ka põhimõttelise märkuse seadusandjale suunitlusega kontrollimaks praeguse regulatsiooni efektiivsust. RAKE tehtud uuringu kohaselt oli aastatel 2010-2012 keskmise lapse tegelik ülalpidamiskulu 280 eurot ühe lapse kohta. Tartu Ülikooli sotsiaalteaduslike rakendusuuringute keskus RAKE tegi mõne aasta eest uuringu, milles leidis, et keskmine lapse ülalpidamiskulu Eestis oli 2012. aastal 280 eurot kuus ühe lapse kohta. Miinimumpalk oli 2012. aastal 290 eurot kuus, mistõttu elatise suuruse sidumine miinimumpalgaga peegeldas tol ajal lapse kasvatamise tegelikke ...
Elatisraha on lapse isalt kohtumäärusega välja nõutud 8 aastat tagasi kokkuleppemenetlusega (2011 a. laps oli siis 4 aastane). Kuna kokkuleppemenetluse summa oli väiksem kui riiklik miinimum ning lapse isa tema enda välja pakutud kokkuleppest kinni ei pidanud (sellele tugines ka kokkuleppemenetlus, kahjuks tingimused pole kirjalikult vormistatud) oli ta vahepeal nõus maksma ...
Sep 10, 2014 · «Kunagi 10 aastat tagasi leppisime lapse isaga kokku, et ta maksab vabatahtlikult 2000 krooni kuus. Eurole üle minnes hakkas maksma 127 eurot kuus. Kui aga elatisraha miinimum tõusis ja raha juurde küsisin, siis sain ainult räige sõimu osaliseks. Sinna see ka jäi, enda meelerahu huvides. Kuna miinimum on juba 177,5 euroni tõusnud, siis lapse suhtes oleks siiski õiglane, et isa poolne ... Stabimer Õigusbüroo OÜ. Individuaalne lähenemine, vastastikku kasulikud koostöötingimused ja range konfidentsiaalsus võimaldavad meil pakkuda laia teenuste valikut. 1. jaanuarist 2017 käivitus uus elatisabiskeem, millega tagatakse üksinda last kasvatava vanema lapsele igakuine, üldjuhul saja euro suurune elatisraha.Elatisabi maksmine ei vabasta elatisvõlglast tema kohustustest, vaid riik nõuab võlgnevuse kohustusi rikkunud vanemalt välja. 2015. aasta lõpu seisuga käis täitemenetlus enam kui 8000 elatisvõlgnikust vanema suhtes, kes olid oma ...
Elatisabile on õigus Eestis elaval alaealisel lapsel või kuni 21-aastasel lapsel, kui ta õpib. Elatisabi saamiseks peab olema kohus väljastanud lapse kasuks kohtumääruse. Alaealise lapse eest esitab elatisabi taotluse tema seaduslik esindaja. Seaduslikuks esindajaks saab olla lapse vanem või eestkostja, sealhulgas ka juriidiline isik. Elatisabile on õigus Eestis elaval alaealisel lapsel või kuni 21-aastasel lapsel, kui ta õpib. Elatisabi saamiseks peab olema kohus väljastanud lapse kasuks kohtumääruse. Alaealise lapse eest esitab elatisabi taotluse tema seaduslik esindaja. Seaduslikuks esindajaks saab olla lapse vanem või eestkostja, sealhulgas ka juriidiline isik.
Helsingi lähedane Kauniainen maksab igas kuus kuntalisä 252 eurot kuni lapse 3-aastaseks saamiseni. Eestis maksab riik emapalka lapse 1,5-aastaseks saamiseni, Soomes makstakse seda raha (äitiysraha, vanhempainraha) kuni lapse 9-kuuseks saamiseni. Eestis on emapalga miinimum 400 eurot kuus, Soomes 600 eurot kuus. Stabimer Õigusbüroo OÜ. Individuaalne lähenemine, vastastikku kasulikud koostöötingimused ja range konfidentsiaalsus võimaldavad meil pakkuda laia teenuste valikut. kuni kolmeaastase lapse vanem või eestkostja ja sa ei tööta. Toitjakaotuspensionit saab taotleda igal ajal pärast pereliikme surma. Pensioni maksame tagasiulatuvalt alates pereliikme surmapäevast, kuid mitte rohkem, kui 12 kuu eest enne avalduse esitamist. to kahtlane värk 10. juuli 2012, kl 16.16 Kui isa väidab, et elatis oli neidl kokku lepitud ja maksis ka käest kätte siis loomulikult kohus seda ka usub, sest ema ju elatist välja ei nõudnud. No siis pidi ta ju lapse emal vähemalt külas käima (kui ise elas eemal) ja keegi pidi seda ka nägema ja see keegi tuleb nüüd tunnistajaks tuua.
Tere! Kui palju hakkab olema uuest aastast miinimumpalk Eestis. Seoses sellega ka küsimus, kui palju on 1 lapse pealt elatusraha miinimum kuus? Riik tõmbab elatisraha maksmisest hoiduvad vanemad ... et vanema ja lapse kohtumist tagav seadustik on puudulik. ... Nimelt visati naine 2012. suvel oma mehe ...

matches:
Kohus
Kohus
§ 1
§ 101
Kohus
Kohus
kohus
Riigikohus
kohus
kohus
kohus


Elamureformiga seonduvate seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Vabariigi Presidendi 24. novembri 2000. a otsusega nr 928
I. Eluruumide erastamise seaduses (RT I 1993, 23, 411; 1995, 44, 671; 57, 979; 1996, 2, 28; 1997, 13, 210; 1999, 27, 386) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
« (1) Erastamise objektiks on elamu või korter koos sellele vastava muu osaga ehitisest või ehitusjärgus olev elamu või korter, mis on riigi või riigi äriühingu omandis (edaspidi riigile kuuluvad eluruumid) või kohaliku omavalitsusüksuse või aktsiaseltsi, kelle kõik aktsiad kuuluvad kohalikule omavalitsusüksusele, või osaühingu, kelle ainuke osa kuulub kohalikule omavalitsusüksusele, omandis (edaspidi munitsipaalomandisse kuuluvad eluruumid).»;
2) lõike 5 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« 7) erastatud eluruumid, mille kohalik omavalitsusüksus on saanud oma omandisse pärast käesoleva seaduse jõustumist;»;
« (9) Kohustatud subjektil on keelatud kehtestada piiranguid erastatava eluruumi suuruse või erastamise tingimuste kohta.»
§ 2. Paragrahvi 18 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Erastatavate eluruumide alune ja nende teenindamiseks vajalik maa erastatakse või antakse lepingulisse kasutusse.»
§ 3. Seadust täiendatakse §-dega 211–2112 järgmises sõnastuses:
« § 211. Korteriomandi tekkimine erastamisel
(3) Kui korterivaldajate koosolek otsustab elamu baasil asutada uue ühistu, on senise elamuühistu (-kooperatiivi) juhatus kohustatud kuu aja jooksul pärast uue ühistu registreerimist kirjaliku akti alusel üle andma elamu ja uue ühistu liikmete osamaksud senises elamuühistus (-kooperatiivis), samuti muud üleantava elamu ja osamaksudega seotud varalised õigused ja kohustused. Kui pooled ei saavuta kokkulepet üleantava vara koosseisus, lahendab vaidluse kohus ühe poole nõudel. Kui jõustunud kohtuotsusega kohustatakse senise elamuühistu juhatust andma elamu üle asutatud ühistule, loetakse elamu üleantuks kohtuotsuse jõustumisest.
Erastatava korteriomandi registriosa ja moodustatava korteriomandi registriosa avamine ning avalik-õigusliku reaalkoormatise sissekandmine on riigilõivuvaba.»
§ 4. Paragrahvi 22:
1) täiendatakse lõigetega 61 ja 62 järgmises sõnastuses:
« (61) Avaldusi üürilepingu alusel kasutatavate eluruumide erastamiseks vastavalt käesoleva paragrahvi 5. lõikele saab esitada 2001. aasta 1. juunini, välja arvatud käesoleva paragrahvi 62. lõikes nimetatud juhul. Kohustatud subjektidel tuleb erastamise toimingud nimetatud tähtpäevaks esitatud avalduste osas lõpetada 2001. aasta 31. detsembriks, välja arvatud juhul, kui eluruumi erastamisel on esitatud kohtule kaebus ja kohtuvaidlus ei ole lõppenud.
(62) Käesoleva paragrahvi 61. lõikes sätestatud avalduste esitamise tähtpäev ei kehti õigusvastaselt võõrandatud eluruumide puhul, mis kuni nimetatud tähtpäevani ei kuulu erastamisele vastavalt käesoleva seaduse § 3 5. lõike punktile 4.»;
« (11) Kui õigusaktidest tulenevalt ei ole korterile või mitteeluruumile vastava elamu muu osa kindlaksmääramisel lähtutud korteri või mitteeluruumi üldpinna osakaalust kogu hoone korterite ja mitteeluruumide üldpinnas või kui eluruumide erastamisel määratud mõtteliste osade summa erineb ühest, siis on kohustatud subjektil kohustus Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras ühepoolselt lihtkirjalikult parandada tekkinud viga. Vea parandamisest tingitud mõttelise osa suuruse muutuse registreerib kohustatud subjekt hooneregistris, kuid mitte enne kahe kuu möödumist korteriomanike teavitamisest. Mõttelise osa suurus väljendatakse hariliku murruna.»
§ 5. Seadust täiendatakse §-ga 23 järgmises sõnastuses:
« § 23. Seaduse rakendamine
(2) Kui korteriomandi seadmine või elamuühistu (-kooperatiivi) poolt maa erastamine on algatatud enne 2001. aasta 1. jaanuari, viiakse see lõpule enne 2001. aasta 1. jaanuari kehtinud alustel ja korras. Korteriomandi seadmise või elamuühistu (-kooperatiivi) poolt maa erastamise algatamiseks loetakse eluruumide erastamise kohustatud subjekti, korteriühistu, eluruume vallasasjana omavate isikute või elamuühistu (-kooperatiivi) avalduse esitamist valla- või linnavalitsusele korteriomandi seadmiseks või maa ostueesõigusega erastamiseks.»
II. Korteriomandiseaduse (RT I 1994, 28, 426; 1997, 13, 210; 93, 1566; 1998, 59, 941; 107, 1764; 108/109, õiend; 1999, 27, 386) §-d 14, 15, 16–22 ja 24 tunnistatakse kehtetuks, kusjuures §-de 16, 18 ja 24 osas jõustub kehtetuks tunnistamine käesoleva seaduse §-s 34 sätestatud ajal.
III. Mitteeluruumide erastamise seaduses (RT I 1995, 57, 979; 1996, 2, 27; 1997, 13, 210; 1999, 27, 386; 82, 754) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 6. Paragrahvi 2:
« (2) Käesoleva seaduse mõttes loetakse mitteeluruumideks elamutes paiknevaid kontoriruume, kultuurhariduslikke ruume, ateljeesid (loominguliste töötajate tööruume), kaubandusruume, kommunaal-elutarbelisi ruume, laoruume, tööstusruume ja muid elamutes paiknevaid ruume, mis on vastavalt ehitus(ümberehitus-)projektile, kasutusloale või elamuseaduse (RT 1992, 17, 254; RT I 1998, 71, 1199) § 3 2. lõike kohaselt valla- või linnavalitsuse loal ette nähtud alatiselt kasutamiseks mitteeluruumina. Enne mitteeluruumi erastamist tuleb mitteeluruum kanda hooneregistrisse.
(4) Vabariigi Valitsuse poolt määratud valitsusasutusel või kohaliku omavalitsusüksuse volikogul on õigus määrata vastavalt riigi või kohaliku omavalitsusüksuse omandis olevad mitteeluruumid, mida ei erastata mõjuvatel põhjustel üldistes huvides. Nimetatud valitsusasutus või volikogu on kohustatud mitteerastamise otsuse ja erastamisest keeldumise põhjuse avalikustama ajalehes, kus avaldatakse kohaliku omavalitsusüksuse ametlikud teated.»
1) lõiked 2–4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Erastatava mitteeluruumi alghind on turuhind, mis määratakse kindlaks antud piirkonna samalaadsete ruumide müügihindade alusel. Alghinna määrab erastamise kohustatud subjekt.
(4) Kui mitteeluruumi ostueesõigust omav isik puudub või ta ei kasuta oma ostueesõigust, erastatakse mitteeluruum avalikul enampakkumisel.»;
« (7) Muus osas kohaldatakse eluruumide erastamise seadust.»
§ 8. Paragrahvi 6 lõiked 2 ja 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Rahas tuleb tasuda vähemalt 20 protsenti müügihinnast. Nimetatud summa jääb erastamise kohustatud subjektile erastamisega seotud kulude katteks.
(3) Kui müügihinnas tasutakse rahas enam kui 20 protsendi ulatuses, jaotatakse raha, mis ületab nimetatud protsenti, erastamisest laekuva raha kasutamise seaduse (RT I 1996, 26, 529; 1997, 13, 210; 28, 424; 1998, 97, 1521; 1999, 23, 352 ja 356; 54, 583; 95, 841) kohaselt.»
§ 9. Seadust täiendatakse §-dega 61 ja 62 järgmises sõnastuses:
« § 61. Erastatud mitteeluruumide haldamise korraldamine
Korteriomandi seadmisel kohaldatakse eluruumide erastamise seaduse sätteid.»
§ 10. Seadust täiendatakse §-ga 11 järgmises sõnastuses:
« § 11. Seaduse rakendamine
Kui mitteeluruumid on ehitatud enne planeerimis- ja ehitusseaduse (RT I 1995, 59, 1006; 1996, 36, 738; 49, 953; 1999, 27, 380; 29, 398 ja 399; 95, 843; 2000, 54, 348) jõustumist ja nende kohta puuduvad käesoleva seaduse § 2 2. lõikes ettenähtud dokumendid, on kohustatud subjektil õigus ühe aasta jooksul, elamureformiga seonduvate seaduste muutmise seaduse jõustumisest, kanda nimetatud ruumid mitteeluruumidena hooneregistrisse valla- või linnavalitsuse otsuse alusel.»
IV. Asjaõigusseaduse rakendamise seaduses (RT I 1993, 72/73, 1021; 1999, 44, 510; 2000, 51, 325) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 11. Paragrahvi 13 lõiked 3 ja 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Ehitise omanikul on õigus saada maa omanikuks maareformi seaduses sätestatud alustel ja korras. Kui eluruumi või elamus asuva mitteeluruumi juurde ei ole maakorralduslikel või ehitustehnilistel tingimustel võimalik iseseisva kinnistu moodustamine, on eluruumi või elamus asuva mitteeluruumi omanikul õigus saada maa omanikuks eluruumide erastamise seaduses (RT I 1993, 23, 411; 1995, 44, 671; 57, 979; 1996, 2, 28; 1997, 13, 210; 1999, 27, 386) sätestatud alustel ja korras. Ehitisealune maa ei kuulu teistele isikutele tagastamisele, erastamisele, munitsipaalomandisse andmisele ega riigi omandisse jätmisele, kui seadusest ei tulene teisiti.
(4) Asjaõigusseaduse rakendamisega seotud õigusaktide muutmise seaduse jõustumisel loetakse tsiviilkäibes olevad ehitise reaalosad mõttelisteks osadeks, kui käesolev seadus ei sätesta teisiti. Mõttelise osa suuruseks on ehitise reaalosa üldpinna ja ehitise reaalosade üldpinna suhe. Ehitise reaalosa võib tsiviilkäibes olla vaid korteriomandina, korterihoonestusõigusena, erastatud eluruumina, elamus asuva erastatud mitteeluruumina, elamuühistu liikme omandisse antud korterina, endise korteriühingu liikme omandisse antud korterina või ehitise kaasomandi lõpetamisel tekkiva ehitise reaalosana. Ehitise jagamine kaasomandi lõpetamisel ei või olla vastuolus ehitise olemusega ja maakorralduse nõuetega. Ehitist võib reaalosadeks jagada vaid tervikuna.»
§ 12. Paragrahvi 133:
1) lõikest 3 jäetakse välja lause:
«Pandipidajal on õigus eelnevalt avaldada märke kandmist kinnistusraamatusse.»;
« (31) Pandiga koormatud ehitise juurde kuuluva maa esmakinnistamisel kantakse maa erastamise või tagastamise korraldaja avalduse alusel esimesele järjekohale või riigi kasuks seatavale hüpoteegile järgnevale järjekohale eelmärge riiklikust hooneregistrist nähtuva pandipidaja kasuks. Eelmärke sissekandmiseks ei ole vaja kinnisasja omaniku nõusolekut. Eelmärke kinnistamine ja hooneregistri tõendi väljastamine erastamise või tagastamise korraldajale on riigilõivuvaba.»
V. Korteriühistuseaduses (RT I 1995, 61, 1025; 1999, 42, 498) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 13. Seadust täiendatakse §-ga 51 järgmises sõnastuses:
« § 51. Korteriühistu liikme õiguste ja kohustuste üleminek
Korteriühistu olemasolul lähevad korteriomandi võõrandamisel või pärimisel korteriomandi võõrandajale või pärandajale kuuluvad korteriühistu liikme õigused ja kohustused üle korteriomandi omandajale korteriomandi ülemineku hetkest.»
§ 14. Paragrahvi 6 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Korteriühistul on osakapital.»
§ 15. Paragrahvi 8 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Korteriomanikud võivad teha korteriühistule ettemakseid korteriühistu valduses olevate ehitiste mõtteliste osade remondiks ja muudeks põhikirjas ettenähtud kulutuste katmiseks.»
§ 16. Seadust täiendatakse §-ga 101 järgmises sõnastuses:
« § 101. Osalemine üldkoosolekul
Üldkoosolekul võib osaleda ja hääletada korteriühistu liige või tema esindaja, kellele on antud lihtkirjalik volikiri. Esindajaks võib olla korteriomaniku abikaasa, täisealine perekonnaliige, korteri kaasomanik või teine ühistu liige.»
§ 17. Paragrahvi 15:
« § 15. Majandustegevuse aastakava ja majandusaasta aruanne»;
« (3) Korteriühistu põhikirjas võib ette näha, et majandusaasta aruandele lisatakse audiitori otsus.»
§ 18. Seadust täiendatakse §-ga 151 järgmises sõnastuses:
« § 151. Majandamiskulud
(2) Eluruumi hoolduseks käesoleva seaduse tähenduses loetakse töid, millega hoitakse elamu kasutuskõlblikus seisukorras ja tagatakse elamu ümbruse korrashoid. Eluruumi remondiks käesoleva seaduse tähenduses loetakse ehituskonstruktsioonide, tehnosüsteemide või nende osade paigaldamist, eemaldamist, asendamist või ennistamist. Remondi käigus võib tõsta elamu heakorrataset ning paigaldada täiendavaid seadmeid.»
§ 19. Paragrahvi 16:
« (1) Erastatud eluruumidega elamutes lähtutakse korteriühistu asutamisel eluruumide erastamise seaduse §-s 15 sätestatust.
(2) Enam kui poolte korteriomandite erastamise järel võivad korteriühistu liikmed korteriühistu likvideerida ja valida korteriomandite eseme mõtteliste osade majandamise muu vormi. Erastamise kohustatud subjekt sellisel hääletamisel ei osale ja nõustub enamuse otsusega.»;
« (4) Senine elamu haldaja on kohustatud kolme kuu jooksul, arvates korteriühistu registrisse kandmisest, korteriühistule üle andma Vabariigi Valitsuse korras loetletud dokumendid elamu kohta. Vajaliku dokumentatsiooni puudumisel tuleb see vastava elamu remondirahade eest taastada ja korteriühistule üle anda. Kõik elamu majandamiseks sõlmitud lepingud lõpevad kolme kuu jooksul pärast nende üleandmist ühistule, kui ühistu neid ei pikenda. Kui vastava elamu remondirahade summa ei ole piisav dokumentatsiooni taastamiseks, hüvitab korteriühistu dokumentatsiooni taastamise kulud. Korteriühistu üldkoosoleku otsusega on ühistul õigus loobuda nimetatud dokumentide taastamise nõudest.»;
« (5) Eluruumide erastamise kohustatud subjekt määrab volitatud isiku, kes vastutab korteriühistu moodustamise eest, kui korteriühistu moodustatakse kohustatud subjekti initsiatiivil. Volitatud isik esindab kohustatud subjekti korteriühistus, mille liikmeks ta on juhul, kui eluruum on erastamata.»
§ 20. Paragrahvis 17:
« (2) Käesoleva paragrahvi 1. lõikes nimetatud korteriühistu liikmeks erastamata eluruumide osas on eluruumide erastamise kohustatud subjekt.»;
« (7) Elamuühistust korteriühistu moodustamine toimub eluruumide erastamise seaduse §-des 218 ja 219 sätestatud korras, kuni 2001. aasta 1. jaanuarini korteriomandiseaduse §-s 18 ja eluruumide erastamise seaduse §-s 219 sätestatud korras, välja arvatud käesolevas paragrahvis sätestatud juhul. Elamuühistu tegevuse lõpetamisel võivad omanikud asutada elamu ühiseks majandamiseks korteriühistu või valida elamu mõtteliste osade majandamise muu vormi.»
§ 21. Paragrahvi 18 senine tekst nimetatakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
« (2) Korteriühistus, kus kõik korterid ei ole kinnistatud, on korteriomanik kohustatud pärast omandiõiguse ülemineku päeva omandiõiguse üleminekust korteriühistut teavitama.»
VI. Mittetulundusühingute seaduse (RT I 1996, 42, 811; 1998, 96, 1515; 1999, 10, 155; 23, 355; 67, 658; 2000, 55, 365) § 95 täiendatakse lõigetega 121 ja 122 järgmises sõnastuses:
« (121) Kui pärast ühenduse lõppenuks lugemist ja registrist kustutamist ilmneb, et ühendusel on täiendavat vara, mida likvideerimismenetluses ei käsitletud, algatab kohus registrist kustutatud ühenduse liikme avalduse alusel likvideerimise järelmenetluse, millele rakendatakse likvideerimismenetluse kohta käivaid sätteid. Järelmenetluse algatamisel tuleb algatamise teates märkida, et tegemist on järelmenetlusega. Järelmenetluses ei ole registrist kustutatud ühenduse võlausaldajatel õigust esitada jagatava vara suhtes nõudeid.
(122) Kui pärast ühenduse lõppenuks lugemist ja registrist kustutamist ilmneb, et ühendusel on vara, kuid likvideerimismenetlus on läbi viimata või on vara ettevõtteregistris registreerimata mittetulundusühistul, mis on asutatud enne mittetulundusühingute ja nende liitude seaduse jõustumist kehtinud õigusaktide kohaselt, algatab kohus huvitatud isiku avalduse alusel likvideerimismenetluse, millele kohaldatakse käesoleva paragrahvi sätteid.»
VII. Elamuseaduses (RT 1992, 17, 254; RT I 1998, 71, 1199) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 22. Paragrahv 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 6. Omaniku kohustused eluruumi korrashoiul
Omanik peab tagama talle kuuluva eluruumi hoolduse ja remondi vastavalt seadustele ja teistele õigusaktidele.»
§ 23. Seadust täiendatakse §-ga 261 järgmises sõnastuses:
« § 261. Elamuühistu (-kooperatiivi) vara jaotamine
Elamuühistu (-kooperatiivi) lõpetamisel jaotatakse elamuühistu (-kooperatiivi) vara selle liikmete vahel vastavalt liikme kasutuses oleva eluruumi suurusele notariaalselt tõestatud jaotusplaani alusel.»
§ 24. Paragrahvi 28 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Üürilepingu järgi võib üürileandjaks olla eluruumi omanik.»
§ 25. Paragrahvi 32 lõiked 2 ja 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (2) Kui enne üürilepingu tähtaja möödumist kumbki pool ei teavita teist poolt kirjalikult üürilepingu lõpetamisest või uue üürilepingu sõlmimisest, loetakse see pikenenuks viieks aastaks, kui lepingus ei ole ette nähtud teisiti.
(3) Kui üürnik, vaatamata üürileandja poolt enne lepingutähtaja möödumist tehtud ettepanekule, hoiab kõrvale uue lepingu sõlmimisest, kuid jätkab eluruumi kasutamist, on üürileandjal õigus kolme kuu möödumisel pärast kirjaliku teate väljastamist pöörduda kohtusse uue üürilepingu sõlmimiseks või selle lõpetamiseks. Selle õiguse mittekasutamise korral loetakse üürileping pikenenuks esialgses lepingus näidatud tähtajaks. Pikenenud lepingule ei kohaldata käesoleva paragrahvi 1. lõike sätteid.»
§ 26. Paragrahv 34 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 34. Üürilepingu kehtivus eluruumi üleminekul teisele omanikule
Eluruumi omandiõiguse üleminekul teisele isikule jääb varem sõlmitud üürileping koos selle lahutamatuks osaks olevate pooltevaheliste kirjalike kokkulepetega jõusse ka uue omaniku suhtes.»
§ 27. Paragrahvi 374 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
« (3) Nõuetekohase üüriarve vastuvõtmisest keeldumine ei vabasta üürnikku lepingujärgsete kohustuste nõuetekohasest täitmisest.»
§ 28. Paragrahvi 57 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (1) Käesoleva seaduse või muude seadustega vastuolus sõlmitud üürilepingu tunnistab tühiseks kohus.»
§ 29. Paragrahv 75 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« § 75. Üüri piirmäära ei rakendata nende elamute suhtes, mida omanik on renoveerinud, viies üürnikud ajutiselt välja, ja kus teostatud tööde tagajärjel on elamistingimused oluliselt paranenud.»
VIII. Maareformi seaduses (RT 1991, 34, 426; RT I 2000, 70, 441) tehakse järgmised muudatused ja täiendused:
§ 30. Paragrahvi 20 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
« (3) Kui elamus vallasasjana omatava eluruumi või mitteeluruumi juurde ei ole iseseisva kinnistu moodustamine maakorralduse nõuetest või ehitustehnilistest tingimustest tulenevalt võimalik või otstarbekas, on eluruumi või mitteeluruumi omanikul õigus saada maa omanikuks eluruumide erastamise seaduses (RT I 1993, 23, 411; 1995, 44, 671; 57, 979; 1996, 2, 28; 1997, 13, 210; 1999, 27, 386) sätestatud alustel ja korras.»
§ 31. Paragrahvi 223 lõike 1 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kuni 2002. aasta 1. jaanuarini on maa ostueesõigusega erastamisel müügihinnaks 1993. aasta maa maksustamishind.»
§ 32. Paragrahvi 23:
1) lõiget 51 täiendatakse punktiga 6 järgmises sõnastuses:
« 6) kinnistamisavaldus pandipidaja kasuks eelmärke kandmiseks kinnistusraamatusse, kui riikliku hooneregistri tõendilt nähtub erastataval maal paiknevat ehitist koormav pandiõigus.»;
2) lõiget 53 täiendatakse lausega järgmises sõnastuses:
«Hüpoteegi seadmisel ei või kokku leppida asjaõigusseaduse (RT I 1993, 39, 590; 1999, 44, 509) § 332 1. lõikes sätestatud nõude mittekehtimise suhtes.»
IX. Seaduse rakendamine
§ 33. Käesolev seadus jõustub Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
§ 34. Käesoleva seaduse II osas nimetatud korteriomandiseaduse §-de 16, 18 ja 24 kehtetuks tunnistamine jõustub 2001. aasta 1. jaanuaril.
§ 35. Vabariigi Valitsus tagab käesoleva seaduse jõustumisest alates ühe kuu jooksul eluruumide erastamise seaduse tervikteksti avaldamise Riigi Teatajas koos kõigi selles tehtud muudatuste ja täiendustega.