text:
personalivaliku, edutamis- ja distsiplinaarotsused
prognoosi- ja riskiotsused
planeerimisotsused
ekspertiisiotsused
3-3-1-68-12 Riigikohus 04.03.2013
PS § 37
HMS § 52 lg 1 p 2
HKMS § 41 lg 4
ÜKS § 2 lg 1 p 14
õpitulemuste hindamine
Eksamitulemused, millega tehakse siduvalt kindlaks sellised asjaolud, millel on möödapääsmatu mõju ülikooli edaspidistele, õppijat puudutavatele otsustele õppetöö korraldamisel, vastavad eelhaldusakti tunnustele. Avalik-õiguslik ülikool väljastab riiklikke lõpudokumente teostades sellega avalikku võimu ning üliõpilane on kõrg¬haridust omandades ülikooliga avalik-õiguslikus suhtes. Seetõttu toimub avalik-õigusliku suhte raames ka õpitulemuste kontroll ja hindamine. Hindamisprotsessi ja –otsustuse olemuse tõttu puudub hindamistulemustel kõrgkooliõppe protsessis regulatiivsus selle traditsioonilises tähenduses. Hindamistulemus ei ole üldjuhul suunatud otse õigussuhte tekkimisele, muutmisele või lõppemisele, kuid asjaolu (eksamihinde) õiguslikult kindlakstegemisega mõjutatakse ülikooli järgnevaid otsustusi riiklike lõpudokumentide väljaandmisel. Eksamitulemusele kui hindamisotsustusele on omane ka välismõju. Kohtupraktikas (määrus nr III 3/1 10/94) on avalik-õiguslikku kõrgkooli vastuvõtmise ja eksmatrikuleerimise otsusteid tunnustatud välismõju omava haldusaktina. Selline mõju on ka eelhaldusaktidena mõistetavatel hindamisotsustustel. Üliõpilane ja kõrgkool ei ole õppe- ja õppetulemuste hindamise protsessis sisesuhtes. Hindamisotsustuste iseärasusest tulenevalt võib eksamitulemus olla vormistatud haldusaktile tavapärasest erineval moel (vt nt määrus haldusasjas nr 3-3-1-97-08, p 11). Sellistele otsustustele ei pea laiendama eelkõige põhjendamisnõudeid haldusmenetluse seaduse tavapärases tähenduses. Eksamitulemuste õiguspärasuse hindamisel tuleb lähtuda ka ülikooli enda poolt kehtestatud normidest (nt õppekorralduseeskirjas sätestatust) ning väljakujunenud akadeemilistest tavadest. Hindamisprotseduuri ja –otsustuste eripära tõttu on piisav kirjalikul eksamitööl vigade äranäitamine või tagantjärele selgituste andmine.
Halduskohtus on vaidlustatavad sellised haridusalased otsustused, mis takistavad isiku juurdepääsu hariduse omandamisele. Samuti on vaidlustatavad haridustaseme omandamise lõpetamist tingivad otsustused või otsustused, mis piiravad isiku valikuvõimalusi haridustee jätkamisel või soovitud erialal tööle asumisel. Kohtupraktikas on peetud halduskohtus tühistamiskaebusega vaidlustaks vandetõlgi eksami komisjoni otsuseid (otsus asjas nr 3-3-1-87-04), pankrotihaldurite eksami- ja atesteerimiskomisjoni otsuseid (otsus asjas nr 3-3-1-20-00, p 1) ning gümnaasiumi riigieksami (kirjand) tulemust (määrus asjas nr 3-3-1-97-08, p 10). Ülikoolis bakalaureuseastme mõne eksami sooritamine positiivsele hindele võib olla vältimatu eeldus bakalaureuseastme õppe läbimiseks. Bakalaureuseastme ainete läbimine võib olla vältimatu eeldus magistriastme õpingute alustamiseks ja magistriastme eksamitele registreerumiseks. Ka juba teistkordne negatiivse eksamitulemuse saamine avaldab otsest mõju üliõpilase õigustele, kuna selle tõttu võib pikeneda õppeaeg. Riigieelarvevälisel õppekohal õppivale üliõpilasele aga võivad kaasneda rahalised kohustused täiendava õppeteenustasu näol. Sellised kõrgharidustaseme õppe raames tehtavad hindamisotsustused vastavad eelhaldusakti tunnustele HMS § 52 lg 1 p 2 tähenduses ning neid on võimalik vaidlustada tühistamiskaebusega taotledes tühisuse tuvastamist ning muu, tõhusama õiguskaitsevõimaluse puudumisel õigusvastasuse tuvastamist.
Pedagoogiliste hinnanguliste otsustuste sisuline kontroll on võimalik piiratud ulatuses. Õpiväljundite hindamisel on õppejõul kindlaksmääratud kriteeriumite ulatuses oluline otsustusruum. Haldusasjas nr 3-3-1-97-08 on väljendatud seisukohta, et hindamisotsustus, s.o gümnaasiumi riigieksami tulemus, peab tõhusa õiguskaitse tagamiseks olema ka sisuliselt kontrollitav. Nimetatud seisukoht ei ole täies mahus kohaldatava kõrgkoolis õppeprotsessi jooksul tehtavate hindamisotsustuste puhul. Nimetatud eksamite puhul peab kohus saama kontrollida nende läbiviimise ja hindamise menetluslikku külge ning ilmselgeid sisulisi vigu. Asjaolu, et hindamisel on tehtud sisuline viga, peab HKMS § 59 lg 1 lg-st 1 tulenevalt tõendama eksamitulemuse vaidlustaja. Vajadusel tuleb hindamisotsustuse õiguspärasuse sisulisel kontrollimisel lisaks muudele tõenditele kasutada eksperdi arvamust (vt ka määrus haldusasjas nr 3-3-1-97-08, p 14).
autonoomia ja enesekorraldusõigus
Tuginedes põhiseadusest tulenevale ülikooli autonoomia põhimõttele ja enesekorraldusõigusele, tuleneb ülikooliseadusest kõrgkooli õigus kehtestada eeldusaineteks konkreetseid õppeaineid. Ülikoolide institutsionaalne autonoomia hõlmab eelkõige teadus- ja õpetustegevuse vabadust, samuti sisemist organisatsiooni, juhtimisstruktuuri, töökorraldust ja tingimuste seadmist õppetööks. See võimaldab ülikoolil näha ette tingimused mõne õppeaine või õppekava läbimiseks (eeldusainete kehtestamine), kehtestada reeglid õppeainetele ja eksamitele registreerumiseks. Magistriastme õppeainetele registreerumise eeltingimusena eeldusainete läbimise kohustust ei saa pidada õigusvastaseks.
Õigus haridusele hõlmab ka kõrgharidust, kuid sõltuvalt haridustasemest erinevad selle õiguse ulatus ja avaliku võimu positiivne tegutsemiskohustus. Kõrgema haridustaseme puhul on lubatavad suuremad piirangud ja avaliku võimu kohustused on väiksemad. Riik ei ole kohustatud võimaldama kõrghariduse omandamist piiramata ulatuses. Piirangute piisavaks õigustuseks võivad olla ka finantskaalutlused ja ülikooli efektiivse funktsioneerimise vajadus ning ülikooli autonoomia.
3-3-1-20-00 Riigikohus 30.05.2000
Kuna pankrotihalduri eksami tulemustest sõltub isiku võimalus realiseerida tema Põhiseaduse §-st 29 tulenevat õigust vabalt valida tegevusala, elukutset ja töökohta, peab isikul olema sellise õiguse riivamise korral võimalus kohtulikuks kaitseks.
Kuna pankrotihalduri eksami tulemustest sõltub isiku võimalus realiseerida tema Põhiseaduse §-st 29 tulenevat õigust vabalt valida tegevusala, elukutset ja töökohta, peab isikul olema sellise õiguse riivamise korral võimalus kohtulikuks kaitseks. Kohtuliku kontrolli võimaluse tagamiseks peavad eksami kulg, selle tulemused ja komisjoni otsus olema kontrollitavad.

matches:
Riigikohus
§ 37
§ 52
§ 41
§ 2
§ 52
kohus
§ 59
Riigikohus


text:
3-1-1-90-10 Riigikohus 29.11.2010
Vastavalt VTMS § 199 lg-le 1 jõustub kohtuvälises menetluses tehtud otsus, kui selle peale ei ole kaebust esitatud ja kaebuse esitamise tähtaeg on möödunud. Kaebuse esitamise tähtaega hakatakse lugema alates päevast, mil kohtuvälise menetleja otsus on menetlusosalisele kohtuvälise menetleja juures kättesaadav (VTMS § 114 lg 4). Tulenevalt VTMS § 118 lg 2 p-st 1, § 38 lg-st 1 ja KrMS §-st 172 võib maakohus kohtuvälise menetleja otsuse peale mittetähtaegselt esitatud kaebuse sisuliselt läbi vaadata üksnes juhul, kui kaebuse esitaja on taotlenud kaebetähtaja ennistamist, kaebetähtaja ennistamiseks on mõjuv põhjus ja kohus on seda teinud vormikohase otsustusega.
Riigikohtu kriminaalkolleegium on korduvalt väljendanud seisukohta, et möödalastud kaebetähtaja ennistamisel tuleb mõjuva põhjusena mõista vaid sellist objektiivset takistust, mis tegi isikul võimatuks kaebuse tähtaegse esitamise. Siia kuuluvad nii isikuvälised asjaolud - loodusõnnetus, transpordi- või sidehäire jms, kui ka isikuga vahetult seotud asjaolud - raske haigus, ajutine vaimutegevuse rike jms (Vt nt RKKKm nr 3-1-1-152-05 ja nr 3-1-1-5-07). Väide, et kaebemenetlus väärteomenetluses on eksitav, ei ole mõjuv põhjus (vt ka RKKKo nr 3-1-1-55-10, p-d 11 ja 14). Kui maakohtu määrus on põhjendamata, sest selles puudub kohtu argumentatsioon, miks ja millisel õiguslikul alusel ennistamise taotlus rahuldati ning milliseid objektiivseid takistusi loeti mõjuvaks põhjuseks kaebetähtaja ületamisel, siis rikub maakohus oluliselt menetlusõigust VTMS § 199 lg 2 ja § 193 lg 1 mõttes.
3-1-1-84-07 Riigikohus 07.12.2007
Väärteomenetluse seadustiku § 69 lg 2 p-s 1 sätestatud nõue, mille kohaselt tuleb väärteoprotokollis märkida väärteo lühike kirjeldus, tähendab, et väärteoprotokollis peavad olema kajastatud andmed, mille alusel on võimalik hinnata, kas süüteokoosseis on täidetud. Teisisõnu, väärteoprotokollist peab nähtuma, milles menetlusalust isikut süüdistatakse ja millest lähtuvalt väärteoprotokolli koostaja leiab, et väärteokoosseis on täidetud. Vastasel juhul on rikutud VTMS § 19 lg 1 p-s 1 sätestatud menetlusaluse isiku õigust teada, millist väärteoasja tema suhtes menetletakse, s.t teada süüdistuse sisu. (Vt 3-1-1-80-06, p 6.3.) Seega määratleb väärteoprotokolli teokirjeldus analoogiliselt süüdistusaktile kriminaalmenetluses ammendavalt menetluse eseme.
Sarnaselt kohtule on VTMS §-s 87 sätestatud väärteoasja arutamise piirid siduvad ka karistusotsust tegevale kohtuvälisele menetlejale. See tähendab, et ka kohtuväline menetleja on otsuse tegemisel seotud teokirjeldusega, mis tuleneb menetlusalusele isikule VTMS §-s 70 sätestatud korras teatavaks tehtud väärteoprotokollist. Kui pärast väärteoprotokolli koostamist ilmneb, et teokirjeldust on vaja korrigeerida, tuleb VTMS § 68 lg 2 alusel väärteoprotokolli muuta või koostada uus väärteoprotokoll ja teha see isikule VTMS §-s 70 sätestatud korras teatavaks, tagades ühtlasi uue või täiendava vastulause esitamise võimaluse. Lubamatu on aga olukord, kus kohtuvälise menetleja otsuses VTMS § 74 lg 1 p 6 kohaselt märgitav väärteo lühikirjeldus sisaldab faktilisi asjaolusid, mida väärteoprotokollis ega selle täiendustes VTMS § 69 lg 2 p 1 alusel nimetatud ei ole.
Lähtuvalt KarS § 14 lg-st 1 tuleb juriidilise isiku vastutus avada tema organi liikmete või juhtivtöötaja tegevuse kaudu. Seejuures peab asjaolu, milline juhtivtöötaja või organi liige on pannud juriidilise isiku huvides toime koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo, olema ära toodud juba väärteoprotokollis, kiirmenetluse puhul aga kiirmenetluse otsuses. Seejuures kehtib taoline nõue nii tegevus- kui tegevusetusdeliktide puhul. Viimaste puhul tuleb ära näidata, millest tulenevalt menetleja leidis, et tegutsemiskohustus oli just konkreetsel füüsilisel isikul ja milline oli nõutav tegu, mille ta tegemata jättis, samuti see, millises vormis oli täidetud subjektiivne koosseis. (Vt nt RKKKo nr 3-1-1-82-04, p 11; nr 3-1-1-9-05, p-d 8 ja 10; nr 3-1-1-22-05, p 12; nr 3-1-1-4-06, p 5; nr 3-1-1-7-06, p 10 ja nr 3-1-1-19-07).
Konkurentsiametile koondumisest tähtajaks teatamata jätmist sai tulenevalt KonkS § 73^6 lg-st 1 (enne 15. märtsi 2007 kehtinud redaktsioonis) füüsilise isikuna toime panna üksnes juriidilise isiku juhatuse, seda asendava organi või nõukogu liige.
Ainuüksi aktsiate ostu-müügilepingu allkirjastamise fakt ei anna alust heita isikule ette koondumisest tähtajaks teatamata jätmist seetõttu, et aktsiate ostu-müügilepingu allkirjastamine, isegi kui allkirjastamise hetkest läheb ostjale üle aktsiate omandiõigus, ei tähenda veel koondumist KonkS § 19 lg 1 p 2 mõttes. Üksnes aktsiate omandamine ei anna isikule võimalust oma aktsionäriõigusi teostada ja aktsiaseltsi tegevust mõjutada. Nimelt sätestab äriseadustiku § 229 lg 4 teine lause, et aktsiaseltsi suhtes loetakse aktsia üleläinuks omandaja kandmisest aktsiaraamatusse. See tähendab, et isik saab teostada oma aktsionäriõigusi arvates hetkest, mil ta on kantud aktsionärina aktsiaraamatusse (vt 3-2-1-113-03, 353, p 16). Äriseadustiku § 233 lg 2 esimene lause näeb ette, et aktsiaraamatut peab Eesti väärtpaberite keskregistri pidaja (vt ka 3-2-1-22-06, p 10). Seega ei saa KonkS § 19 lg 1 p 2 mõttes koondumisest rääkida enne ettevõtja kandmist aktsionärina Eesti väärtpaberite keskregistris peetavasse aktsiaraamatusse. Aktsiaraamatu kande tegemine eeldab aga aktsiad omandanud isiku sellesisulist taotlust (vt ka 3-1-1-24-05, p 13).
3-1-2-2-06 Riigikohus 13.06.2006
Tulenevalt väärteoasjas tehtud kohtuvälise menetleja otsuse ja kohtuotsuse sisulisest lähedusest oleks meelevaldne seada isiku õigus vaidlustada teatud uute asjaolude ilmnemisel tema suhtes kohaldatud väärteokaristus sõltuvusse sellest, kas karistusotsuse on teinud kohtuväline menetleja või kohus. VTMS §-s 180 sätestatuga analoogiliste asjaolude ilmsikstulekul on süüdlasel või tema kaitsjal VTMS §-s 182 sätestatud tähtaja jooksul õigus esitada kohtuvälise menetleja jõustunud otsuse peale kaebus VTMS 12. peatükis sätestatud korras. Seejuures tuleb taotleda kaebetähtaja ennistamist. Kaebetähtaja möödalaskmist on võimalik õigustada asjaoluga, et kaebuse esitamise aluseks olev VTMS §-s 180 sätestatuga analoogiline asjaolu (nt jõustunud kohtuotsusega tuvastatud kohtuvälise menetleja ametniku kuritegu), sai teatavaks alles pärast kohtuvälise menetleja otsuse jõustumist. Kui maakohus leiab, et asjas on piisavalt andmeid mõne VTMS §-s 180 sätestatuga analoogilise asjaolu esinemise kohta, tuleb kaebetähtaeg ennistada, kaebus sisuliselt läbi vaadata ja teha üks VTMS §-s 132 sätestatud lahenditest.
Olemuslikult ja funktsionaalselt on kohtuvälise menetleja karistusotsus lähedane väärteoasjas tehtavale kohtuotsusele. Sarnaselt kohtuotsusele on ka kohtuvälise menetleja otsuse põhisisuks koosseisupärase, õigusvastase ja süülise teo tuvastamine ning teo toimepanija süüle vastava karistuse kohaldamine. Kohtuvälise menetleja jõustunud otsuse tähendus ja mõju süüdlase jaoks õiguslike tagajärgede poolest sarnane jõustunud kohtuotsuse tähendusele ja mõjule. Mõlema aktiga on lõplikult tuvastatud isiku poolt väärteo toimepanemine ning kohaldatud selle eest sundkorras täidetav karistus. Olles küll formaalses mõttes haldusakt on kohtuvälise menetleja otsus sisuliselt ehk materiaalselt käsitatav jurisdiktsioonilise aktina.
teistmisavaldus
VTMS § 179 lg 1 kohaselt on teistmismenetlus Riigikohtus teistmisavalduse läbivaatamine, mille eesmärk on otsustada jõustunud kohtulahendiga väärteoasja menetluse uuendamine. Seadusandja tahte kohaselt on väärteomenetluses võimalik teista üksnes formaalses mõttes kohtulahendit. Väärteomenetluse eripärana on selles menetluses teatud juhtudel karistuse kohaldamine usaldatud kohtuvälise menetlejana tegutsevale haldusorganile. Kuigi olemuslikult ja funktsionaalselt on kohtuvälise menetleja karistusotsus lähedane väärteoasjas tehtavale kohtuotsusele, on formaalses mõttes kohtuvälise menetleja otsus haldusakt, mitte kohtulahend. Järelikult ei ole ka võimalik uute asjaolude ilmnemisel kohtuvälise menetleja otsust VTMS 15. peatükis sätestatud korras teista.
Haldusõiguserikkumiste seadustik ei näe ette võimalust tühistada haldusõiguserikkumise protokoll. Haldusõiguserikkumise asjas tehtav otsus on sisuline lahend, mis peab karistamismenetluses tooma kaasa kas karistusotsuse või menetluse lõpetamise. Olukord, kus menetlus lõppeks lahendiga, millest ei selgu, kas isik on süüdi rikkumise toimepanemises, rikub õiguskindluse ja süütuse presumptsiooni põhimõtteid, sest lahtiseks jääb küsimus, kas menetlusalusele isikule on alust tegu ette heita või mitte.
Kuna haldusõiguserikkumise protokoll ei ole tühistatav ja kohtuvälise menetleja ametnik on teinud oma pädevusest väljudes otsuse, mida ei ole võimalik täita, on tegemist tühise otsusega, mis ei saa endaga kaasa tuua õiguslikku tagajärge, s.o haldusõiguserikkumise protokolli äralangemist.

matches:
Riigikohus
§ 199
§ 114
§ 118
§ 38
kohus
§ 199
§ 193
Riigikohus
§ 69
§ 19
§ 68
§ 74
§ 69
§ 14
§ 73
§ 19
§ 229
§ 233
§ 19
Riigikohus
§ 179


Välisriigi lippu kandvate laevade kontrollimise kord – Riigi Teataja
Välisriigi lippu kandvate laevade kontrollimise kord
Välisriigi lippu kandvate laevade kontrollimise kord - sisukord
§ 2 Konventsioonid
§ 3 Laeva riskiprofiil ja kontrollimise prioriteetsus
2 Kontrolli protseduurid
§ 4 Kontrollisüsteem ja iga iga-aastane kontrollikohustus
§ 5 Kontrollimise üldised kriteeriumid
§ 6 Kontrolli edasilükkamine
§ 7 Tunnistuste, dokumentide ja laeva seisukorra kontroll ja üksikasjalikum kontroll
§ 8 Põhjendatud alused üksikasjalikuma kontrolli läbiviimiseks
§ 9 Laiendatud kontroll
§ 10 Laiendatud kontrolli alla kuuluva välisriigi lippu kandva laeva saabumisel esitatavate andmete loetelu
§ 11 Kolmandalt isikult laekunud teave laeva ohutuse kohta
§ 12 Teabevahetus ja koostöö
RT I, 11.11.2014, 13
Välisriigi lippu kandvate laevade kontrollimise kord1
Vastu võetud 14.07.2011 nr 75
RT I, 15.07.2011, 14
06.11.2014 RT I, 11.11.2014, 1 14.11.2014
Määrus kehtestatakse „Meresõiduohutuse seaduse” § 533 lõike 7 ja § 76 lõike 6 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Eesti sadamat ja ankruala külastava välisriigi lippu kandva laeva (edaspidi laev) kontrollimise kord ning laiendatud kontrolli alla kuuluva välisriigi lippu kandva laeva saabumisel esitatavate andmete loetelu.
(2) Määrust kohaldatakse välisriigi lippu kandvale laevale, mis külastab Eesti sadamat või ankruala ja osaleb laeva ja sadama vahelises liideses. Ankrualaks käesoleva määruse tähenduses on sadama akvatoorium. Ankrualas viibimiseks ei loeta laeva seismist sadama akvatooriumis kai ääres. Laeva ja sadama vaheline liides käesoleva määruse tähenduses on vastastikune mõju, mis tekib ajal, mil laev on otseselt ja vahetult seotud tegevusega, mis hõlmab inimeste või kaupade liikumist või sadamateenuste osutamist laevale või laevalt.
(3) Määrust ei kohaldata sõjalaevale, riigihaldusülesandeid täitvale laevale, kalalaevale, lihtsa konstruktsiooniga puulaevale ja väikelaevadele.
§ 2. Konventsioonid
(1) Laeva kontrollimisel kontrollib Veeteede Ameti järelevalveametnik (edaspidi järelevalveametnik) järgmiste konventsioonide nõuete täitmist:
1) „1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon” koos „1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni 1988. aasta protokolliga” ja kehtivate muudatustega;
2) „1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel” koos „1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel 1988. aasta protokolliga” ja kehtivate muudatustega;
3) „1973. aasta rahvusvaheline konventsioon merereostuse vältimiseks laevadelt” koos kehtivate protokollide ja muudatustega;
4) „Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon, 1978” koos kehtivate muudatustega (edaspidi STCW konventsioon);
5) „Laevakokkupõrgete vältimise 1972. aasta rahvusvahelise eeskirja kehtestamise konventsioon” koos kehtivate muudatustega;
6) „1969. aasta rahvusvaheline laevade tonnaaži mõõtmise konventsioon” koos kehtivate muudatustega;
7) „Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioon nr 147 „Kaubalaeva miinimumstandardid”” koos kehtivate muudatustega;
8) „1969. aasta rahvusvaheline konventsioon tsiviilvastutusest naftareostusest põhjustatud kahju korral” koos kehtivate protokollide ja muudatustega;
9) „Laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsioon” koos kehtivate muudatustega;
10) „Punkrireostusest põhjustatud kahju eest kantava tsiviilvastutuse 2001. aasta rahvusvaheline konventsioon” koos kehtivate muudatustega.
11) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni meretöö konventsioon (edaspidi meretöö konventsioon) koos kehtivate muudatustega.
[RT I, 11.11.2014, 1 - jõust. 14.11.2014]
(2) Kui konventsioonide nõuded otseselt laevale ei laiene, peab järelevalveametnik veenduma, et laeva, inimeste ja merekeskkonna ohutus on tagatud.
§ 3. Laeva riskiprofiil ja kontrollimise prioriteetsus
(1) Laeva riskiprofiil on „26. jaanuari 1982. aasta Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi laevakontrolli kohta” (edaspidi Paris MOU) liikmesriikide kasutatavas laevakontrolli andmebaasi- ja teabesüsteemis THETIS (edaspidi kontrollandmebaas) toodud profiil, mis määrab laeva kontrolliprioriteedi, kontrolli ulatuse ja kontrollidevahelised ajavahemikud.
(2) Riskiprofiili aluseks on laeva tüüp, vanus, lipuriik, klassifikatsiooniühingud, reederi tegevusnäitajad, eelnevate kontrollide käigus avastatud puudused ja varasemad laeva kinnipidamised.
(3) Laeva riskiprofiilid ja kontrollimise prioriteetsus määratakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57–100), lisade I ja II kohaselt.
(4) Riskiprofiil jaguneb järgmiselt:
1) kõrge riskiprofiil;
2) standardriskiprofiil;
3) madal riskiprofiil.
(5) Laeva kontrollimise prioriteetsus jaguneb I prioriteediks ja II prioriteediks.
2. peatükk Kontrolli protseduurid
§ 4. Kontrollisüsteem ja iga iga-aastane kontrollikohustus
(1) Veeteede Amet teostab kontrolle vastavalt § 5 lõigetes 1–4 kirjeldatud valikuskeemile.
(2) Iga-aastase kontrollikohustuse täitmiseks kontrollib Veeteede Amet:
1) paragrahvi 5 lõikes 3 nimetatud kontrolli alla kuuluvaid I prioriteedi laevu, mis külastavaid Eesti sadamaid ja ankrualasid;
2) paragrahvi 5 lõikes 3 ja 4 nimetatud kontrolli alla kuuluvaid I ja II prioriteedi laevu, mille koguarv aastas vastab vähemalt Eesti osakaalule Euroopa Liidus ja Paris MOU liikmesriikides aastas tehtavate kontrollide koguarvust. Eesti kontrollide osakaal põhineb Eesti sadamaid külastavate üksikute laevade koguarvu ning Euroopa Liidu ja Paris MOU piirkonna kõikide riikide sadamaid ning ankrualasid külastavate üksikute laevade koguarvu suhtel.
(3) Kontrollikohustus on täidetud, kui vahele jäänud kontrollide hulk ei ületa:
1) viite protsenti Eesti sadamaid ja ankrualasid külastanud kõrge riskiprofiiliga I prioriteedi laevade koguarvust;
2) kümmet protsenti Eesti sadamaid ja ankrualasid külastanud selliste I prioriteedi laevade koguarvust, mis ei ole kõrge riskiprofiiliga.
(4) Olenemata protsendimääradest lõike 3 punktides 1 ja 2, tuleb eelisjärjekorras kontrollida selliseid laevu, mis kontrolliandmebaasist saadava teabe kohaselt külastavad harva Euroopa Liidus asuvaid sadamaid.
(5) Olenemata ankrualasid külastavate I prioriteedi laevade protsendimääradest lõike 3 punktides 1 ja 2 tuleb kontrollida eelisjärjekorras kõrge riskiprofiiliga laevu, mis kontrolliandmebaasist saadava teabe kohaselt külastavad harva Euroopa Liidus asuvaid sadamaid.
(6) Kui I prioriteedi laevade külastuste arv ületab lõike 2 punktis 2 sätestatud kontrollide osakaalu, on iga-aastane kontrollikohustus täidetud, kui Eesti poolt tehtud I prioriteedi laevade kontrollide arv vastab vähemalt lõike 2 punktis 2 sätestatud kontrollide osakaalule ja kui kontrollimata ei jää üle 30 protsendi Eesti sadamaid või ankrualasid külastanud I prioriteedi laevadest.
(7) Kui Eestit külastavate I prioriteedi ja II prioriteedi laevade koguarv on väiksem kui lõike 2 punktis 2 sätestatud kontrollide osakaal, loetakse iga-aastane kontrollikohustus täidetuks, kui on tehtud lõike 2 punktis 1 sätestatud kontrollid ja kontrollitud vähemalt 85% Eesti sadamaid või ankrualasid külastanud II prioriteedi laevade koguarvust.
§ 5. Kontrollimise üldised kriteeriumid
(1) Eesti sadamat või ankruala külastava laeva suhtes kohaldatakse kas korralist või täiendavat kontrolli järgmiselt:
1) laeva korraline kontroll toimub Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I kohaselt kindlaksmääratud ajavahemike järel, mis sõltuvad laeva riskiprofiilist. Kõrge riskiprofiiliga laevade puhul ei tohi see ajavahemik olla pikem, kui kuus kuud;
2) täiendavalt tuleb kontrollida laeva, mille suhtes kohalduvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktis 2A sätestatud esmatähtsad tegurid;
3) täiendavalt võib kontrollida laeva, mille suhtes kohalduvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktis 2B sätestatud ootamatud tegurid.
(2) Veeteede Amet tagab, et kontrollitavad laevad valitakse nende riskiprofiili alusel, nagu see on määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I ja II alusel.
(3) Kui ilmnevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktides 2A ja 2B sätestatud esmatähtsad või ootamatud tegurid, peab Veeteede Amet tegema kohustusliku kontrolli I prioriteedi laevale vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktis 3A sätestatud valikuskeemile.
(4) Kui ilmnevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktides 2A ja 2B sätestatud esmatähtsad või ootamatud tegurid, võib Veeteede Amet teha kontrolli II prioriteedi laevale vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktis 3B sätestatud valikuskeemile.
(5) Kontroll käesoleva määruse tähenduses on järelevalveametniku käik laevale eesmärgiga kontrollida laeva tunnistuste ja teiste laevadokumentide kehtivust, laeva seisukorda ja selle seadmeid ning laevapere liikmeid ja nende elamis- ja töötingimusi. Kontroll jaguneb järgmiselt:
1) tunnistuste, dokumentide ja laeva seisukorra kontroll;
2) üksikasjalikum kontroll;
3) laiendatud kontroll.
(51) Laeva kontrollimisel järgib järelevalveametnik Paris MOU juhendeid.
(6) Järelevalveametnik peab laeva kontrollimisel vältima laeva põhjendamatut kinnipidamist ja viivitust.
(7) Laeva kontrollimisel võib järelevalveametnik kasutada eksperdi abi.
(8) Lõikes 5 sätestatud kontrolli lõpetamisel koostab järelevalveametnik Paris MOU kohasele vormile vastava akti. Kontrollakti koopia antakse laeva kaptenile. Järelevalveametnik annab kaptenile viimase palvel vajalikud selgitused avastatud puuduste olemuse kohta.
(9) Kui järelevalveametnik leiab, et üksikasjalikuma kontrolli käigus leitud laeva elamis- ja töötingimuste alased puudused on märkimisväärsed või kui puudused on seotud kaebusega, et elamis- ja töötingimused laeval ei ole kooskõlas meretöö konventsiooniga, juhib järelevalveametnik puudustele ka sadamariigi asjakohaste meremeeste ja reederite organisatsioonide tähelepanu.
§ 6. Kontrolli edasilükkamine
(1) Esimese prioriteedi laeva kontrolli võib edasi lükata, kui:
1) kontroll saab toimuda laeva järgmisel Eesti sadama või ankruala külastusel, tingimusel, et laev ei külasta vahepeal ühtegi teist Euroopa Liidu või Paris MOU liikmesriigi sadamat ja et edasilükkamise aeg ei ole pikem kui 15 päeva või
2) kontroll saab toimuda 15 päeva jooksul teises Euroopa Liidu või Paris MOU liikmesriigi sadamas või ankrualas, tingimusel et riik, kus see sadam asub, on eelnevalt nõustunud seda kontrolli tegema.
(2) Esimese prioriteedi laev võib jääda kontrollimata laeva toimingutega seotud põhjustel ja seda ei loeta vahele jäänud kontrollimiseks, kui kontrollimata jätmise põhjus registreeritakse kontrolliandmebaasis ja esinesid järgmised erakorralised asjaolud:
1) kontroll võib ohustada järelevalveametnikku, laeva, laevaperet, sadamat või merekeskkonda või
2) laev külastab sadamat või ankruala ainult ööajal.
(3) Ankrualas olev laev võib jääda kontrollimata, kui:
1) laeva on 15 päeva jooksul kontrollitud teises Euroopa Liidu või Paris MOU liikmesriigi sadamas või ankrualas;
2) laev külastab sadamat ainult ööajal, või on külastus rahuldavaks kontrolliks liiga lühike ja kontrollimata jätmise põhjus registreeritakse kontrolliandmebaasis või
3) kontrollimine võib ohustada järelevalveametnikku, laeva, laevaperet, sadamat või merekeskkonda ja et kontrollimata jätmise põhjus registreeritakse kontrolliandmebaasis.
§ 7. Tunnistuste, dokumentide ja laeva seisukorra kontroll ja üksikasjalikum kontroll
(1) Järelevalveametnik peab kontrollima laeva konventsioonidega ettenähtud tunnistuste ja teiste dokumentide kehtivust ning konventsioonide nõuetele vastavust ning veenduma laeva, sealhulgas masinaruumi ja majutustingimuste, heas üldseisukorras ja rahuldavates hügieenitingimustes. Vajadusel kontrollib järelevalveametnik, kas Euroopa Liidu või Paris MOU liikmesriigi teostatud eelmise kontrolli käigus avastatud puudused on kõrvaldatud.
(2) Kui esineb §-s 8 nimetatud kindel põhjus või kui tunnistuste, dokumentide ja laeva seisukorra kontrolli käigus selgub, et laev või selle varustus ei ole nõuetekohases seisukorras ega vasta konventsioonide nõuetele või laevapere liikmed ei vasta neile esitatavatele nõuetele, tuleb läbi viia üksikasjalikum kontroll.
(3) Üksikasjalikum kontroll käesoleva määruse tähenduses on kontroll, mille käigus laeva, selle seadmeid ja laevaperet kontrollitakse põhjalikumalt lõikes 2 nimetatud asjaolude esinemisel.
(4) Laeval, mille lipuriik ei ole käesoleva määruse § 2 lõikes 1 nimetatud konventsioonide osalisriik, viiakse läbi üksikasjalikum kontroll.
§ 8. Põhjendatud alused üksikasjalikuma kontrolli läbiviimiseks
(1) Üksikasjalikum kontroll viiakse läbi järgmiste põhjendatud aluste olemasolu korral:
1) laev kuulub Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktides 2A ja 2B määratletud laevade hulka;
2) laeva naftaraamat ei ole nõuetekohaselt täidetud;
3) laeva tunnistuste ja dokumentide kontrollimisel on avastatud ebatäpsusi;
4) on tõendeid, et laevapere liikmete teadmised ei vasta STCW konventsiooni nõuetele ning laevapere liikmete keeleoskus ei võimalda neil laeval vajalikul määral üksteisega ja teiste isikutega ning kaldaametnikega suhelda;
5) tunnistus on omandatud pettuse teel või tunnistuse omanik ei ole isik, kellele kõnealune tunnistus algselt anti;
6) laeva kapteni, ohvitseri või madruse tunnistuse on välja andnud riik, kes ei ole STCW konventsiooni ratifitseerinud;
7) esinevad tõendid selle kohta, et lastimis- ja muid toiminguid ei ole tehtud ohutult või vastavalt IMO suunistele, näiteks ületab hapnikusisaldus peatoite kaudu lastipaakidesse antavas inertsgaasis ette nähtud piirnormi;
8) naftatankeri kapten ei esita naftalekke seire- ja kontrollisüsteemi andmeid viimase lastiga reisi kohta;
9) puudub ajakohase laevahäirete kava või laevapere liikmed ei tea oma kohustusi tulekahju korral või korralduse puhul laev maha jätta;
10) väärate hädakutsungite saatmise järel ei ole neid nõuetekohaselt tühistatud;
11) konventsioonidega nõutavate peamiste seadmete või abinõude puudumine;
12) laeval on äärmiselt ebasanitaarsed tingimused;
13) järelevalveametniku üldmulje ja tähelepanekud osutavad, et laevakeres või konstruktsioonis on tõsiseid vigu või puudusi, mis võivad ohustada laeva konstruktsiooni vastupidavust, veekindlust või ilmastikukindlust;
14) teave või tõendid selle kohta, et kapten või laevapere ei ole kursis laevaohutuse või reostuse vältimisega seotud elementaarsete laevatoimingutega või ei ole neid toiminguid läbi viidud;
15) puudub laeva töökorraldust käsitlev tabel või meremeeste töö- ja puhketundide protokoll;
16) meretöö konventsiooniga nõutavaid dokumente ei esitata või ei peeta või peetakse neid valesti, esitatud dokumendid ei sisalda meretöö konventsiooniga nõutavat teavet või on muul viisil puudulikud;
17) elamis- ja töötingimused laeval ei ole kooskõlas meretöö konventsiooni nõuetega;
18) on põhjendatud alus arvata, et laev on vahetanud lippu, et mitte järgida meretöö konventsiooni;
19) Veeteede Ametile on esitatud teave, milles väidetakse, et elamis- ja töötingimused laeval ei ole kooskõlas meretöö konventsiooni nõuetega.
(2) Järelevalveametnik võib § 5 lõike 5 punktis 1 nimetatud kontrolli jooksul leida põhjendatud aluse täiendavateks turvalisusealasteks kontrollimeetmeteks järgmistel põhjustel:
1) rahvusvaheline laeva turvatunnistus ei ole nõuetekohane või on kehtivuse kaotanud;
2) laeva turvalisuse tase on madalam kui sadamal;
3) laeva turvalisusega seotud õppusi ei ole korraldatud;
4) viimase kümne laeva ja sadama või laeva ja laeva vahelise liidese protokollid ei ole täielikud;
5) esinevad tõendid või tähelepanekud selle kohta, et laevapere põhiliikmed ei suuda üksteisega laeva käitamiseks ja ohutuse tagamiseks vajalikul tasemel suhelda;
6) esinevad tõendid selle kohta, et turvakorralduses esineb tõsiseid puudusi;
7) kolmandatelt isikutelt on laekunud teave, mis käsitleb turvalisusega seotud võimalikke puudusi;
8) laeval on järjestikuselt pikendatud ajutine rahvusvaheline laeva turvatunnistus (ISSC) ning järelevalveametniku ametialase arvamuse alusel võib kõnealuse tunnistuse taotlemise põhjuseks olla laeva või reederi soov vältida SOLAS konventsiooni XI-2 peatüki ning ISPS-koodeksi A osa tingimuste täielikku täitmist pärast esialgse ajutise turvatunnistuse kehtivusaja lõppu. ISPS-koodeksi A osas on täpsustatud asjaolud, millega seoses võib ajutist turvatunnistust väljastada.
§ 9. Laiendatud kontroll
(1) Laiendatud kontroll on ette nähtud järgmistele laevadele:
1) kõrge riskiprofiiliga laev;
2) reisilaev, naftatanker, gaasi- või keemiatanker või puistlastilaev, mis on vanem kui 12 aastat;
3) kõrge riskiprofiiliga laev või reisilaev ning rohkem kui 12 aastat vana nafta-, gaasi- või keemiatanker ja puistlastilaev, millel esinevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ lisa I osa II punktides 2A ja 2B sätestatud esmatähtsad või ootamatud tegurid;
4) pärast sadamasse sisenemise keelu kehtetuks tunnistamist uuesti kontrollitav laev.
(2) Laeva kasutaja või kapten tagab, et sõidugraafikus on laiendatud kontrolli teostamiseks piisavalt aega.
(3) Korraliseks laiendatud kontrolliks valitud laevalt eelteatise saamisel teavitab Veeteede Amet laeva, kui laiendatud kontrolli ei teostata.
(4) Laiendatud kontroll puudutab eelkõige laeva dokumentatsiooniga, ehitusliku seisundiga, ilmastikukindlusega, avariisüsteemidega, raadiosidega, lastimistoimingutega, tuleohutusega, häireseadmetega, elu- ja töötingimustega, navigatsiooniseadmetega, päästevahenditega, ohtliku lastiga, peajõuseadmetega ja lisaseadmetega ning reostuse vältimisega seotud nõuete täitmist.
(5) Kui praktilisest otstarbekusest ja inimeste, laeva või sadama ohutusega seotud piirangutest ei tulene teisiti, hõlmab laiendatud kontroll ohualade konkreetsete detailide kontrollimist, mis sõltuvad kontrollitavast laevatüübist ja mis viiakse läbi Paris MOU nõuetele vastavas mahus.
§ 10. Laiendatud kontrolli alla kuuluva välisriigi lippu kandva laeva saabumisel esitatavate andmete loetelu
Laiendatud kontrolli alla kuuluva välisriigi lippu kandva laeva puhul on reeder, kapten või laevaagent kohustatud edastama Veeteede Ametile „Meresõiduohutuse seaduse” § 533 lõike 2 kohaselt järgmised andmed:
1) laeva identifitseerimisandmed – nimi, kutsung, Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni identifitseerimisnumber;
2) külastuse kavandatav kestus;
3) tankeri puhul: laeva konfiguratsioon – ühekordse põhjaga, ühekordse põhja ja eraldatud ballastitankidega, topeltpõhjaga; lasti- ja ballastimahutite seisund – täis, tühi, inertne; lasti kogus ja liik;
4) kavandatavad toimingud sihtsadamas või ankrualas – lastimine, lossimine, muud toimingud;
5) sihtsadamas viibimise ajal läbiviidavad kohustuslikud ülevaatuslikud kontrollid ja olulised hooldus- või remonditööd;
6) eelmise laiendatud kontrolli kuupäev Paris MOU liikmesriigis.
§ 11. Kolmandalt isikult laekunud teave laeva ohutuse kohta
(1) Kolmandalt isikult saabunud teabe laeva ohutuse, sealhulgas reostuse vältimise, laevapere ohutuse, laeva pardal olevate elu- ja töötingimuste kohta, vaatab Veeteede Amet läbi ja teavitab teabe esitajat oma seisukohast esitatud teabe suhtes.
(2) Teabe esitanud isikut ei avalikusta Veeteede Amet teavet puudutava laeva kaptenile, omanikule ja reederile.
(3) Veeteede Amet teavitab lipuriigi ametiasutusi talle laeva kohta teatavaks saanud olulisest teabest ja ohtude vältimiseks võetud järelmeetmetest ning teavitab vajadusel Rahvusvahelist Tööorganisatsiooni.
3. peatükk Koostöö
§ 12. Teabevahetus ja koostöö
(1) Veeteede Amet teeb informatsiooni vahetamisel igakülgset koostööd teiste asjaomaste riikide ametivõimude ja pädevate asutustega, sealhulgas ka juhtudel, kui merereostuse põhjustamises kahtlustatav välisriigi lippu kandev laev ei külasta Eesti sadamaid.
(2) Kontrollitavate laevade kohta informatsiooni saamiseks peavad järelevalveametnikud kasutama lisaks siseriiklikele andmekogudele kontrollandmebaasi ja avalikke muid andmebaase (näiteks Equasis).
(3) Veeteede Amet peab tagama, et teave kontrollide kohta kantakse kontrollandmebaasi kohe, kui laevakontrolli akt lõpetatakse või kui laeva kinnipidamine kehtetuks tunnistatakse. Kontrollandmebaasi kantud teabe kinnitab Veeteede Amet selle avalikustamise eesmärgil 72 tunni jooksul arvates teabe kontrollandmebaasi lisamisest.
(4) Veeteede Amet teatab Euroopa Komisjonile hiljemalt aruandeaastale järgneva aasta 1. aprilliks:
1) kontrolli raames tegutsevate järelevalveametnike arvu;
2) Eesti sadamaid ja ankrualasid külastanud laevade üldarv, kui neid andmeid ei ole edastatud SafeSeaNet’i kaudu.
(5) Iga kuue kuu tagant esitab Veeteede Amet Euroopa Komisjonile nimekirja Eesti sadamaid ja ankrualasid külastanud laevadest, kui neid andmeid ei ole edastatud SafeSeaNet’i kaudu.
(6) Veeteede Amet teeb laevakontrollialast koostööd Euroopa Komisjoniga ja Paris MOU liikmesriikide pädevate asutustega, et tagada puudustega laevade väljaselgitamist võimaldavate meetmete rakendamine.
1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.05.2009, lk 57–100), muudetud direktiiviga 2013/38/EL (ELT L 218, 14.08.2013, lk 1–7). Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest (ELT L 255, 30.09.2005, lk 11–21), muudetud direktiiviga 2009/123/EÜ (ELT L 280, 27.10.2009, lk 52–55).


text:
MKS § 83 lg 3 annab edasi maksuõiguse üldise põhimõtte lähtuda mitte õigussuhte kehtivusest, vaid õigussuhte täitmisel tehtavast majanduslikust sooritusest ning on laiendatav lisaks tühistele tehingutele ka võlasuhte lõpetamise olukorrale. (p 12.2) KMS § 2 lg 5 rõhutab samuti, et võlasuhte tekkimise ja lõppemise aeg ei ole maksukohustuse tekkimisel määrav. (Vt ka nõukogu 28.11.2006. a direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (käibemaksudirektiiv) art 14.) (p 12.3) Kui kauba võõrandamine KMS § 2 lg 5 tähenduses on toimunud, siis on ka tekkinud käive KMS § 4 lg 1 p 1 tähenduses ning hilisemad võimalikud muudatused lepingu kehtivuse osas (nt lepingust taganemine, lepingu muutmine või võlasuhte lõpetamine poolte kokkuleppel, lepingu tühisuse tuvastamine või lepingu tühistamine kohtulahendiga) on uus asjaolu, mis ei saa juba tekkinud maksukohustusi tagasiulatuvalt muuta. Küll võib see kaasa tuua maksukohustuse jooksva ümberarvutamise KMS § 29 lg 7 alusel. (12.4) Riigikohus on selgitanud, et KMS § 29 lg 7 kohaldamine ei ole seotud maksudeklaratsiooni parandamise aegumistähtajaga, sest ei toimu tagasiulatuvat eelmise maksustamisperioodi andmete parandamist, samuti ei ole vaja tehtud maksuotsust muuta (vt RKHK otsus nr 3-17-2005/23, p 12). Ka käesoleval juhul on tegu sellise olukorraga, kus pärast kinnisasja maksuvaba võõrandamist (millega kaasnes sisendkäibemaksu korrigeerimise kohustus) aset leidev sündmus ei anna õigust parandada kinnisasja maksuvaba võõrandamise kuul deklareeritud sisendkäibemaksu. (p 12.6) KMS § 29 lg 7 on esmajoones mõeldud maksustatava käibe kohta, nähes ette, et maksustatava väärtuse vähenemise korral peab kauba võõrandaja või teenuse osutaja deklareerima negatiivses väärtuses käivet ning kauba soetaja või teenuse saaja (kui ta oli algselt maha arvanud sisendkäibemaksu) peab deklareerima negatiivses väärtuses sisendkäibemaksu. Siiski on see säte kohaldatav ka muudele maksukohustuste juhtudele, mis võivad hiljem aset leidva sündmuse tulemusel muutuda. (p 12.7) Õige ei ole maksuhalduri seisukoht, et tehingu hilisemat tagasitäitmist tuleks maksustamisel kohelda nagu algsele tehingule vastupidist tehingut. Käibemaksuseaduses ja -direktiivis on eriregulatsioon, mis nõuab sellistel juhtudel just nimelt maksukohustuse tagasiarvestamist, mitte uue käibena maksustamist. Tagasitäitmise uue käibena maksustamine võib teatud olukordades tuua kaasa käibemaksu kumulatsiooni (näiteks kui tehingupooled rakendavad sisendkäibemaksu osalist mahaarvamist). (p 12.8)
Euroopa Kohus on selgitanud, et käibemaksudirektiivis ette nähtud korrigeerimise mehhanismi eesmärk on suurendada mahaarvamiste täpsust, et tagada käibemaksu neutraalsus nii, et varem teostatud tehingud annavad jätkuvalt mahaarvamisõiguseainult selles osas, milles need on seotud maksustatavate tehingutega. Käibemaksudirektiivi artiklis 187 ette nähtud mahaarvamisekorrigeerimisperiood võimaldab vältida mahaarvamise arvutamisel ebatäpsusi ja maksukohustuslasele põhjendamatute soodustuste andmist või neile ebasoodsa olukorra tekkimist juhul, kui mahaarvamise summa kindlaksmääramisel algselt arvesse võetud asjaolud pärast deklaratsiooni esitamist muutuvad. Taoliste muudatuste tõenäosus on eriti oluline kapitalikaupade puhul, mida kasutatakse sageli mitme aasta kestel, mille käigus võib nende kasutusotstarve muutuda. (Vt 16.06.2016. a otsus asjas C-229/15, Mateusiak, p-d 28 ja 30.) (p 13.1) Tulenevalt eelpool viidatud kohtupraktikas väljatoodud põhimõtetest tuleb kolleegiumi hinnangul KMS § 29 lg-t 7 ja § 32 lg-t 5 koostoimes tõlgendada selliselt, et pärast kinnisasja tagasisaamist jätkab müüja sisendkäibemaksu korrigeerimist iga kalendriaasta lõpus. Periood kinnisasja maksuvabast võõrandamisest kuni tagastamiseni tuleb võrdsustada põhivara maksuvabas käibes kasutamisena ning selle perioodi eest sisendkäibemaksu maha arvata ei saa. Samuti ei pikenda see periood 10-aastast korrigeerimisperioodi kestust. (p 13.2) Erinevalt KMS § 32 lg-s 4 toodud üldnormist tuleb praegusel juhul korrigeerimine läbi viia mitte algselt maha arvatud sisendkäibemaksuga võrreldes, vaid põhivara maksuvaba võõrandamise kuul läbiviidud korrigeerimise tulemusega võrreldes. Järelikult, kui kaebaja kasutab pärast kinnistu tagasisaamist seda maksuvaba käibe tarbeks, siis kalendriaasta lõpul korrigeerimist ei ole vaja teha. Kui aga kinnistut kasutatakse täies ulatuses maksustatava käibe tarbeks, siis saab vastava aasta detsembri käibedeklaratsioonis deklareerida 1/10 sisendkäibemaksust täiendavalt mahaarvatava sisendkäibemaksuna ning maksukohustuslasel tekib tagastusnõue. (p 13.3)
Äriühingu juhatuse liikmete poolt elamu kasutamine üüri maksmata on elamu kasutamine omatarbeks KMS § 2 lg 6 tähenduses. Praegusel juhul on tegu kauba tasuta kasutamisega, mille puhul kehtib lisatingimus, et seda käsitatakse omatarbena siis, kui maksukohustuslane on selle kauba või selle kauba osa sisendkäibemaksu oma arvestatud käibemaksust täielikult või osaliselt maha arvanud. (p 10.1) Omatarve on maksustatava käibe eriliik (KMS § 4 lg 1 p 2) ning seda ka juhul, kui omatarve seisneb sisuliselt kinnisasja üürimises, mis tavaolukorras on KMS § 16 lg 2 p 2 järgi maksuvaba (vt ka Euroopa Kohtu 18.07.2013. a otsus liidetud kohtuasjades C-210/11 ja C-211/11, Medicom ja Maison Patrice Alard, p-d 20 jj). (p 10.2) Omatarbe maksustamisel kehtib tavapärane kalendrikuu pikkune maksustamisperiood (KMS § 27 lg 1). Kuna põhivara omatarbeks kasutamisel ei ole tegu selle maksuvabas käibes kasutamisega, siis ei too see kaasa ka sisendkäibemaksu korrigeerimist KMS § 32 alusel. Omatarbe maksustatav väärtus on KMS § 12 lg 6 kohaselt kauba soetusmaksumus või selle puudumisel omahind või teenuse omahind. Euroopa Kohus on oma praktikas aktsepteerinud, et ettevõtte vara omatarbena kasutamise puhul võib maksustatava väärtuse arvutamisel kasutada metoodikat, mille järgi kauba soetamise kulu jagatakse sisendkäibemaksu korrigeerimisperioodiga (vt 14.09.2006. a otsus asjas C-72/05, Wollny). (p 10.3)
Käibemaksuseadus ei defineeri, mida tähendab KMS § 32 lg-s 4 kasutatud termin „põhivara“. Arvestades, et samas lõikes on mainitud „põhivara raamatupidamislikku väärtust“ ja lõige 4^1 seob korrigeerimisperioodi alguse põhivara raamatupidamises arvele võtmise ajaga, tuleb kolleegiumi hinnangul võtta maksustamisel aluseks see, kas ja millal on maksukohustuslane kinnisasja või selle parendused oma raamatupidamises põhivarana arvele võtnud. (p 11.1) Põhivarana kasutamine tähendab kinnisasja puhul selle tasu eest kasutada andmist üüri- või rendilepingu alusel või pikaajalist kasutamist oma ettevõtte majandustegevuses näiteks büroo-, lao-, või tootmishoonena. Müügi eesmärgil ehitatud hoone kajastatakse seevastu käibevarana ning sisendkäibemaksu mahaarvamine toimub vastavalt sellele, kas kinnistu müügist tekib maksustatav või maksuvaba käive. Seejuures ei ole oluline, kui pikk on hoone ehitamise ja müügi ettevalmistamise ning müügi vaheline ajavahemik. Põhivara tarbeks soetatud hoone sisendkäibemaks aga kuulub 10 aasta jooksul korrigeerimisele lähtuvalt sellest, kui suures ulatuses konkreetsel kalendriaastal on põhivara kasutatud maksustatava või maksuvaba käibe tarbeks (vt ka selgitusi RKHK otsuses asjas nr 3-3-1-19-16). Pärast korrigeerimisperioodi lõppu toimuv kasutus või müük enam sisendkäibemaksu suurust ei mõjuta. (p 11.2) Kui algselt ehitatakse hoonet müügi eesmärgil, aga hiljem see eesmärk muutub ning hoonet hakatakse kasutama üürimiseks või oma majandustegevuses muul viisil, siis tuleb algselt käibevarana arvele võetud objekt võtta arvele põhivarana ning sellest hetkest algab 10-aastase korrigeerimisperioodi arvestamine. Sellele põhimõttele viitab otseselt KMS § 32 lg 4^1 teine lause, mille kohaselt loetakse korrigeerimisperioodi esimeseks kalendriaastaks ajavahemik päevast, millal põhivara või põhivara tarbeks soetatud kaup või saadud teenus võetakse „kasutuses oleva põhivarana“ raamatupidamises arvele, kuni jooksva kalendriaasta lõpuni. (p 11.3)

matches:
§ 83
§ 2
§ 2
§ 4
§ 29
Riigikohus
§ 29
§ 29
Kohus
§ 29
§ 32
§ 32
§ 2
§ 4
§ 16
§ 27
§ 32
§ 12
Kohus
§ 32
§ 32


26.06.2013 otsus nr 291
§ 1. Välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse muutmine
1) paragrahvi 11 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Kui varjupaigataotlejal oli ajal, kui ta kasutas käesoleva seaduse § 32 lõikes 1 nimetatud teenuseid, välja arvatud vältimatu abi osutamine, piisavalt rahalisi vahendeid nimetatud teenuste eest tasumiseks, on ta kohustatud vastavad kulutused hüvitama.”;
2) paragrahvi 11 lõikes 7 asendatakse tekstiosa „§ 10 lõikes 4” tekstiosaga „§-s 101”;
3) paragrahvi 11 täiendatakse lõigetega 8–10 järgmises sõnastuses:
„(8) Varjupaigataotleja tervisekontrolli ja talle osutatavate vajalike tervishoiuteenuste riigieelarvest rahastamise ulatuse ja korra kehtestab sotsiaalminister määrusega.
(10) Varjupaigataotleja isikut tõendava dokumendi hoiule võtmisel kohaldatakse väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduses välisriigi reisidokumendi ja isikut tõendava dokumendi hoiule andmise kohta sätestatut.”;
4) paragrahv 12 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 22 lõike 3 punktis 5 asendatakse sõnad „vabadusekaotuslik karistus” sõnaga „vangistus”;
6) paragrahvi 29 lõiget 1 täiendatakse punktiga 4 järgmises sõnastuses:
„4) välisriigi reisidokumendi või muu isikut tõendava dokumendi Politsei- ja Piirivalveametile hoiule andmine.”;
7) paragrahvid 32 ja 33 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 32. Varjupaigataotlejate majutuskeskus
(3) Sotsiaalminister võib varjupaigataotlejate majutuskeskuse ülesannete täitmise halduskoostöö seaduses sätestatud korras sõlmitud halduslepingu alusel üle anda füüsilisest isikust ettevõtjale või juriidilisele isikule (edaspidi varjupaigataotlejate majutuskeskuse teenuse osutaja).
(6) Riiklikku järelevalvet varjupaigataotlejate majutuskeskuse teenuse osutaja üle teostab sotsiaalminister.
(8) Varjupaigataotlejate majutuskeskuse sisekorraeeskirja kehtestab sotsiaalminister määrusega.
(3) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 5 nimetatud toiduraha maksmise korra ja määrad kehtestab siseminister määrusega.
(5) Ametiruumide sisekorraeeskirja kehtestab siseminister määrusega.
(8) Halduslepingu alusel üleantud ülesannetega kaasnevad käesolevas seaduses sätestatud õigused ja kohustused ning vastutus.”;
8) paragrahvi 36 lõiked 1–3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse § 32 lõike 1 punktis 2 nimetatud varjupaigataotlejate majutuskeskuse poolt pakutavad teenused, välja arvatud varustamine esmavajalike riietus- ja muude tarbeesemetega, võib asendada rahalise toetusega käesoleva paragrahvi lõigetes 4 ja 5 sätestatud määras.
(3) Varjupaigataotlejate majutuskeskuses elavale taotlejale, kes töötab Eestis käesoleva seaduse § 101 alusel, ei maksta rahalist toetust ega võimaldata varjupaigataotlejate majutuskeskuse poolt § 32 lõike 1 punktide 2 ja 6 alusel pakutavaid teenuseid.”;
9) seaduse 2. peatüki 2. jagu täiendatakse §-dega 361–364 järgmises sõnastuses:
„§ 361. Kinnipidamise alused
7) isiku üleandmine nõukogu määruses (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 50, 25.02.2003, lk 1–10), sätestatud korras.
(2) Kui varjupaigataotleja võetakse kriminaalasjas kahtlustatavana või süüdistatavana vahi alla, vabastatakse ta kinnipidamiskeskusest vahi alla võtmise määruse alusel.”;
10) paragrahvi 64 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse § 32 lõike 1 punktis 2 sätestatud varjupaigataotlejate majutuskeskuse poolt pakutavad teenused, välja arvatud varustamine esmavajalike riietus- ja muude tarbeesemetega, võib asendada rahalise toetusega käesoleva paragrahvi lõigetes 3 ja 4 sätestatud määras.
(2) Väljaspool varjupaigataotlejate majutuskeskust või Sotsiaalministeeriumi määratud kohta käesoleva seaduse § 62 lõike 2 punktide 1 ja 2 alusel elavale elamisloa taotlejale ei maksta rahalist toetust ega võimaldata varjupaigataotlejate majutuskeskuse poolt § 32 lõike 1 punktide 1 ja 2 alusel pakutavaid teenuseid.”;
11) paragrahvi 73 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Sotsiaalministeerium või Sotsiaalministeeriumi valitsemisala asutus sõlmib kohaliku omavalitsuse üksusega või eraõigusliku juriidilise isikuga halduslepingu rahvusvahelise kaitse saaja vastuvõtmiseks ja talle käesoleva paragrahvi lõikes 4 loetletud teenuste osutamiseks.”;
12) paragrahvi 73 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
5) rahvusvahelise kaitse saajale võimaldatava tõlketeenuse kulu kuni kahe aasta vältel.”;
13) paragrahvi 73 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Käesoleva paragrahvi lõikes 5 sätestatud kulude katmise perioodi võib pikendada kohaliku omavalitsuse üksuse või eraõigusliku juriidilise isiku põhjendatud taotluse alusel.”;
14) paragrahvi 73 lõige 6 tunnistatakse kehtetuks;
15) seadust täiendatakse §-dega 731 ja 732 järgmises sõnastuses:
„§ 731. Rahvusvahelise kaitse saaja kohaliku omavalitsuse üksusesse elama asumisel tekkinud kulude katmise määrad
Veaparandus - Parandatud ilmne ebatäpsus sõnas "omavalitsuse" Riigi Teataja seaduse § 10 lõike 3 alusel arvestades Riigikogu Kantselei 14.11.2013 taotlust nr 4-14/13-24/13.
(4) Sotsiaalministeeriumil on õigus kontrollida teenuste ja kaasabi osutamist ja eraldatava summa sihipärast kasutamist ning määrata tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks. Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud arve tasutakse pärast puuduste kõrvaldamist.”;
16) seadust täiendatakse §-ga 871 järgmises sõnastuses:
„§ 871. Väljasaatmiskeskuse ümbernimetamine kinnipidamiskeskuseks
Käesolevas seaduses sätestatud nimetuse „kinnipidamiskeskus” asemel võib kuni 2015. aasta 1. juulini kasutada nimetust „väljasaatmiskeskus”.”;
17) seaduses asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes;
18) seaduses asendatakse läbivalt sõnad „esmane vastuvõtukeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes;
19) seaduses asendatakse läbivalt sõna „vastuvõtukeskus” sõnadega „varjupaigataotlejate majutuskeskus” vastavas käändes.
§ 2. Väljasõidukohustuse ja sissesõidukeelu seaduse muutmine
1) paragrahvi 262 lõikest 3 jäetakse välja teine lause;
2) paragrahvi 269 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Väljasaadetavale tagatakse tervisekontrolli ja vajalike tervishoiuteenuste kättesaadavus.”;
3) paragrahvi 269 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Väljasaadetava tervisekontrolli ja talle osutatavate vajalike tervishoiuteenuste riigieelarvest rahastamise ulatuse ja korra kehtestab sotsiaalminister määrusega.”;
4) paragrahvi 2610 täiendatakse lõikega 8 järgmises sõnastuses:
„(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud asjaolu esinemisel võib erandina kokkusaamist lubada, kui väljasaadetaval on kokkusaamiseks eraeluline või muu kaalukas põhjus.”;
5) paragrahvi 2621 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Kinnipidamiskeskuses on keelatud hoida esemeid, mis võivad ohustada isiku enda või teiste isikute elu või tervist või kinnipidamiskeskuse turvalisust.”;
6) seaduses asendatakse läbivalt sõna „väljasaatmiskeskus” sõnaga „kinnipidamiskeskus” vastavas käändes.
§ 3. Vangistusseaduse muutmine
Vangistusseaduse § 75 lõikes 5 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskusesse” sõnadega „kinnipidamiskeskusesse”.
§ 4. Välismaalaste seaduse muutmine
1) paragrahvi 281 lõikes 2 ja § 292 lõikes 6 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskuses” sõnaga „kinnipidamiskeskuses”;
2) paragrahvi 290 lõikes 3 ja § 291 lõikes 3 asendatakse sõna „väljasaatmiskeskuse” sõnaga „kinnipidamiskeskuse”.
§ 5. Õiguskantsleri seaduse muutmine
Õiguskantsleri seaduse § 27 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Õiguskantsleril on õigus teha kontrollkäiku vanglasse, väeossa, arestimajja, kinnipidamiskeskusesse, varjupaigataotlejate majutuskeskusesse, Politsei- ja Piirivalveameti ametiruumidesse, kus ajutiselt majutatakse varjupaigataotlejaid, psühhiaatriahaiglasse, erihooldekodusse, erivajadustega õpilaste kooli, üldhooldekodusse, asenduskodusse, noortekodusse ja muusse järelevalvealusesse asutusse.”
Käesolev seadus jõustub 2013. aasta 1. oktoobril.


Täpsustavad juhised ajutise ladustamise, tolliladustamise ja vabatsoonis tegutsemise kohta – Riigi Teataja
Täpsustavad juhised ajutise ladustamise, tolliladustamise ja vabatsoonis tegutsemise kohta
Täpsustavad juhised ajutise ladustamise, tolliladustamise ja vabatsoonis tegutsemise kohta - sisukord
§ 2 Kauba vastuvõtmine maantee- ja raudteeveol
§ 3 Tollilao, ajutise ladustamise koha pidamise või vabatsoonis tegutsemise loa taotlemine
§ 4 Heakskiidetud koht
§ 5 Tollilao pidamise luba
§ 6 Ajutise ladustamise koha pidamise luba
§ 7 Vabatsoonis tegutsemise luba
§ 8 Loa kehtetuks tunnistamisel tähtaja määramine
3 Kauba paigutamine ajutise ladustamise kohta
§ 9 Kauba ajutisele ladustamisele paigutamine
§ 10 Ladustamisteate lahtrite täitmine
§ 11 Ladustamisteate tühistamine
4 Kauba tolliladustamise, ajutise ladustamise ja vabatsoonis ladustamise üldnõuded
§ 12 Kauba ladustamine
§ 13 Arvestus
§ 14 Arvestuses kajastatavad andmed
§ 15 Liidu kauba arvestus
§ 16 Arvestuse aruanne
§ 17 Kauba arvestusse kandmine
§ 18 Erinevused
§ 19 Kauba omaniku vahetus tollilaos ja vabatsoonis
§ 20 Kauba arvestusest mahakandmine
§ 21 Kahjustunud kaup
§ 22 Enne määruse jõustumist väljastatud lubade erisused
§ 23 Rakendamine
RT I, 04.07.2017, 139
Vastu võetud 03.07.2017 nr 58
Määrus kehtestatakse tolliseaduse § 24 lõike 2, § 44 lõike 4 ja § 46 alusel.
Määrusega sätestatakse täiendavad nõuded Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269/1, 10.10.2013, lk 1–101) (edaspidi tolliseadustik), artiklis 147 sätestatud ajutiselt ladustatud kauba hoidmise kohale ja artiklis 240 sätestatud tollilaole, nende pidamise loa väljastamisele, kehtivuse peatamisele ja kehtetuks tunnistamisele ning seal kauba ladustamisele. Samuti sätestatakse määruses täiendavad nõuded tolliseadustiku artiklis 244 sätestatud vabatsoonis tegutsemisele, tegutsemise loa väljastamisele, kehtivuse peatamisele ja kehtetuks tunnistamisele ning seal kauba ladustamisele.
§ 2. Kauba vastuvõtmine maantee- ja raudteeveol
Transiidi tolliprotseduuril oleva maantee- või raudteetranspordivahendiga veetava kauba vastuvõtmiseks peab tollilao, ajutise ladustamise koha ja heakskiidetud koha pidajal ning vabatsoonis tegutsemise loa omanikul olema tolliseadustiku artikli 233 lõike 4 punktis b sätestatud volitatud kaubasaaja staatus.
2. peatükk Load
§ 3. Tollilao, ajutise ladustamise koha pidamise või vabatsoonis tegutsemise loa taotlemine
(1) Isik esitab tollilao, ajutise ladustamise kohta pidamise või vabatsoonis tegutsemise loa saamiseks tollile taotluse tolli elektroonilise andmetöötlussüsteemi kaudu.
(2) Kuni tolliseadustiku kohase tolliotsuste süsteemi kasutuselevõtu kuupäevani märgitakse tollilao loa taotluses komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2016/341, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavate sätete üleminekueeskirjadega, kui vajalikud elektroonilised süsteemid veel ei toimi, ja muudetakse komisjoni delegeeritud määrust (EL) 2015/2446 (ELT L 69, 15.03.2016, lk 1–313) (edaspidi tolliseadustiku üleminekueeskirjad), lisas 12 sätestatud vormil märgitud andmed.
(3) Kuni tolliseadustiku kohase tolliotsuste süsteemi kasutuselevõtu kuupäevani märgitakse ajutise ladustamise koha pidamise loa taotluses:
1) loa taotleja nimi, EORI-number, isiku- või registrikood ja aadress;
2) põhjendus ajutise ladustamise koha pidamise loa taotlemiseks;
3) loa taotleja kontaktandmed.
(4) Vabatsoonis tegutsemise loa taotluses märgitakse:
2) selle vabatsooni nimetus, milles soovitakse tegevust alustada;
3) tegevuse liik ja põhjendus vabatsoonis tegutsemise loa taotlemiseks;
4) loa taotleja kontaktandmed.
(5) Taotlusele lisatakse tollilaos, ajutise ladustamise kohas või vabatsoonis kavandatavate toimingutega seotud järgmised dokumendid:
1) tollilao või ajutise ladustamise koha pidamise loa taotleja valduses oleva territooriumi, ehitiste ja ruumide asendiplaan, koos pindala ning juurdepääsuteedega;
2) vabatsooni asendiplaan kuhu on märgitud kauba ladustamiseks ette nähtud loa taotleja valduses oleva territooriumi ja ehitiste pindalad ning juurdepääsuteed;
3) territooriumi, ehitiste, mahutite või punkrilaeva omandi- või kasutusõigust tõendavad dokumendid;
4) territooriumi, ehitiste, mahutite või punkrilaeva omaniku kirjalik nõusolek nende kasutamiseks tollilao või ajutise ladustamise kohana;
5) vedelike ladustamiseks ette nähtud mahutipargi ja torustike skeem koos tehnoloogilise protsessi kirjelduse ning mõõtmiseks sobivate mõõtevahendite loeteluga;
6) Tehnilise Järelevalve Ameti teatis metroloogilise kontrolli läbinuks tunnistatud mõõtemahutite ja torustiku kohta;
7) mõõtevahendi taatlustunnistus, vastavusdeklaratsioon või kalibreerimistunnistus;
8) kaupade käitlemise kirjeldus, vastates komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid täpsustavate üksikasjalike eeskirjadega (ELT L 343, 29.12.2015, lk 1–557, edaspidi komisjoni delegeeritud määrus 2015/2446), artikli 26 lõikes 1 nimetatud enesehindamise küsimustiku asjakohastele punktidele;
9) komisjoni delegeeritud määruse 2015/2446 lisas 71-03 nimetatud tavaliste käitlemistoimingute kirjeldus, mida soovitakse vabatsoonis ladustamisel oleva kaubaga teha;
10) tolliseadustiku artiklites 148 ja 214 nimetatud arvestuse andmekoosseis.
(6) Taotleja võib tollile esitada kauba laadist tingitud kaaluliste muutuste piirnormid, mis peavad olema tolli rahuldavalt tõendatud. Kauba kaaluliste muutuste piirnormid nähakse ette loas.
(7) Kütuseaktsiisiga maksustatavate pakendamata vedelike kao korral kohaldatakse rahandusministri 19. juuni 2006. a määrust nr 37 „Aktsiisikauba kao piirnorm aktsiisikauba ladustamisel ja veol”.
§ 4. Heakskiidetud koht
(1) Tolliseadustiku artikli 139 lõikes 1 ja artikli 147 lõikes 1 nimetatud kauba esitamise ja selle lühiajalise ajutise ladustamise koha heakskiitmiseks esitatakse taotlus tolli elektroonilise andmetöötlussüsteemi kaudu.
(2) Taotlusele lisatakse taotletava territooriumi asendiplaan koos pindala ja juurdepääsuteedega ning territooriumi omandi- või kasutusõigust tõendavad dokumendid.
(3) Koha heakskiitmisel omistab toll nimetatud kohale identifitseerimise numbri tolli elektroonilises andmetöötlussüsteemis.
§ 5. Tollilao pidamise luba
Tollilao pidamise loale kantakse lisaks tolliseadustiku üleminekueeskirjade lisas 12 ettenähtule vähemalt järgmised andmed:
1) loa omaniku tööaeg;
2) loa omaniku ja tolli kontaktandmed;
3) arvestuse andmekoosseis;
4) tollijärelevalve teostamiseks vajalikud nõuded.
§ 6. Ajutise ladustamise koha pidamise luba
Ajutise ladustamise koha pidamise loale märgitakse vähemalt järgmised andmed:
1) loa nimetus;
2) loa omaniku nimi, EORI-number või isiku- või registrikood ja aadress;
3) loa registreerimisnumber;
4) järelevalve tolliasutuse nimetus;
5) ajutise ladustamise koha aadress;
6) loa omaniku tööaeg;
7) loa omaniku ja tolli kontaktandmed;
8) arvestuse andmekoosseis;
9) tollijärelevalve teostamiseks vajalikud nõuded;
10) loa väljastamise kuupäev;
11) loa kehtima hakkamise kuupäev;
12) loa väljastanud tolliasutuse nimetus;
13) teave loa kehtivuse kohta teistes liikmesriikides.
§ 7. Vabatsoonis tegutsemise luba
Vabatsoonis tegutsemise loale märgitakse vähemalt järgmised andmed:
2) vabatsooni nimetus;
3) loa omaniku nimi, EORI-number või isiku- või registrikood ja aadress;
4) loa registreerimisnumber;
5) järelevalve tolliasutuse nimetus;
6) vabatsoonis tegevuskoha aadress;
7) loa omaniku tööaeg;
8) loa omaniku ja tolli kontaktandmed;
9) arvestuse andmekoosseis;
10) lubatud käitlemistoimingud;
11) tollijärelevalve teostamiseks vajalikud nõuded;
12) loa väljastamise kuupäev;
13) loa kehtima hakkamise kuupäev;
14) loa väljastanud tolliasutuse nimetus.
§ 8. Loa kehtetuks tunnistamisel tähtaja määramine
Loa kehtetuks tunnistamisel tolli algatusel määrab toll tähtaja kauba ladustamise kohast väljatoimetamiseks.
3. peatükk Kauba paigutamine ajutise ladustamise kohta
§ 9. Kauba ajutisele ladustamisele paigutamine
(1) Kaup paigutatakse ajutisele ladustamisele tolliseadustiku artiklis 145 nimetatud ajutise ladustamise deklaratsiooniga, milleks on:
1) sisenemisel väljastpoolt Euroopa Liitu sisenemise ülddeklaratsioon, kaupade loend või transiidi tollideklaratsioon, kui sellele on märgitud ajutise ladustamise koha loa number, või
2) sisenemisel teisest Euroopa Liidu liikmesriigist kauba manifest või transiidi tollideklaratsioon, kui sellele on märgitud ajutise ladustamise koha loa number, või
3) lõikes 3 nimetatud ladustamisteade, kui sisenemise ülddeklaratsioonile, kaupade loendile või kauba manifestile ei ole märgitud ajutise ladustamise koha loa numbrit. Ladustamisteade peab sisaldama viidet eelnevale dokumendile.
(2) Kauba paigutamisel heakskiidetud kohta märgitakse ajutise ladustamise deklaratsioonile ajutise ladustamise koha loa numbri asemel tolli poolt heakskiidetud kohale määratud number.
(3) Kauba paigutamiseks ajutise ladustamise kohta esitab ajutise ladustamise koha pidaja tollile mere- ja õhutranspordivahendiga saabunud kauba korral ladustamisteate elektroonilise andmetöötlussüsteemi kaudu kohe pärast kauba transpordivahendilt mahalaadimisloa saamist.
(4) Ladustamisteate esitamisel registreerib toll selle viivitamata ja annab ladustamisteatele tolli viitenumbri.
§ 10. Ladustamisteate lahtrite täitmine
(1) Kui § 9 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud dokumendile on märgitud ajutise ladustamise koha loa number, genereeritakse tolli elektroonilises andmetöötlussüsteemis ladustamisteade automaatselt ajutise ladustamise ülddeklaratsioonile märgitud andmetest. Ajutise ladustamise koha pidaja täiendab ladustamisteate andmeid järgmiselt:
1) lahtrisse „Ladustamisteate esitaja” märgitakse ajutise ladustamise koha pidaja nimi, registrikood ja loa number;
2) lahtrisse „Viitenumber (LRN)” märgitakse ladustamisteatele ajutise ladustamise koha pidaja antav viitenumber;
3) lahtrisse „Ülddeklaratsiooni liik, number ja kuupäev” märgitakse § 9 lõike 1 punktis 1 või 2 nimetatud dokumendi, liik, number ja ülddeklaratsiooni kuupäev;
4) lahtrisse „Ladustaja” märgitakse kauba saaja nimi, EORI-number või isikukood ja aadress;
5) lahtrisse „Esindaja nimi, telefon ja e-post” märgitakse ladustamisteate täitja ees- ja perekonnanimi, telefoninumber ning e-posti aadress;
6) lahtrisse „Tõkendite seisukord” märgitakse juhul, kui kaubale on paigaldatud tollitõkend, tõkendi number ja tollitõkendi seisukorra kirjeldus;
7) lahtrisse „Imporditolliasutus” märgitakse selle tolliasutuse nimi ja kood, kuhu ladustamisteade esitatakse;
8) lahtrisse „Väljastamise kuupäev” märgitakse kuupäev, mis ajaks peab kaup olema suunatud järgmisele tolliprotseduurile või reekspordile.
(2) Ladustamisteatele, mida ei saa tolli elektroonilises andmetöötlussüsteemis automaatselt genereerida, märgib ajutise ladustamise koha pidaja lisaks lõikes 1 nimetatud andmetele ka andmed § 9 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud dokumentidelt.
§ 11. Ladustamisteate tühistamine
Ajutise ladustamise koha pidaja põhjendatud taotluse korral tühistab toll ladustamisteate elektroonilises andmetöötlussüsteemis.
4. peatükk Kauba tolliladustamise, ajutise ladustamise ja vabatsoonis ladustamise üldnõuded
§ 12. Kauba ladustamine
(1) Kaup ladustatakse viisil, mis võimaldab tollikontrolli läbiviimist.
(2) Kõik tollilattu, ajutise ladustamise kohta ja vabatsooni toimetatud kütuseaktsiisiga maksustatavad pakendamata vedelikud (v.a masuut ja põlevkiviõli) tuleb mõõta üle tollilaos, ajutise ladustamise kohas või vabatsoonis kauba vastuvõtmisel ja väljastamisel.
(3) Mõõtmisele kuuluvad ka lõikes 2 nimetamata pakendamata vedelikud nende vastuvõtmisel tollilattu ja vabatsooni, kui nimetatud kaupa kasutatakse kütuseaktsiisiga maksustatava kaubaga tavaliste käitlemistoimingute tegemisel.
(4) Lõikes 2 nimetatud kauba ladustamisel võib toll määrata ladustatud kauba perioodilise mõõtmise kohustuse.
§ 13. Arvestus
(1) Arvestuses peab igal ajal kajastuma ladustatava kauba tegelik laoseis.
(2) Arvestust peetakse elektrooniliselt. Arvestusse tehtavad muudatused peavad olema jälgitavad.
§ 14. Arvestuses kajastatavad andmed
(1) Lisaks komisjoni delegeeritud määruse 2015/2446 artiklis 178 nimetatud teabele kajastatakse tollilao ja vabatsooni arvestuses:
1) kauba arvestuse kandenumber ja kande kuupäev;
2) kauba omaniku nimi, isiku- või registrikood, liiduvälise isiku korral isiku nimi ja isiku- või registrikood või selle puudumisel aadress;
3) tollilao puhul kauba statistiline väärtus.
(2) Lisaks komisjoni delegeeritud määruse 2015/2446 artiklis 116 nimetatud teabele kajastatakse ajutise ladustamise koha arvestuses kauba arvestuse kandenumber ja kande kuupäev.
(3) Kui arvestusse kantud andmete muutumisel tehakse uus kanne, peab see sisaldama viidet selle kandega seotud eelmisele kandele.
§ 15. Liidu kauba arvestus
(1) Tolliseadustiku artikli 148 lõikes 6, artikli 237 lõikes 3 ja artiklis 246 nimetatud liidu kauba kohta peetakse arvestust. Arvestusse märgitakse kaubaveo saatedokumendi number ja kuupäev ning kauba kirjeldus, kogus ja asukoht.
(2) Kui arvestust peetakse koos §-s 14 nimetatud liiduvälise kauba arvestusega, kajastatakse arvestuses kauba tollistaatus.
§ 16. Arvestuse aruanne
(1) Arvestuse aruanne on väljavõte tollilao, ajutise ladustamise koha ja vabatsooni laoarvestusest selle esitamisele eelneva kalendrikuu kohta.
(2) Loa omanik koostab arvestuse aruande loas määratud vormis ja vormingus.
(3) Arvestuse aruanne esitatakse tollile elektroonilise andmetöötlussüsteemi kaudu iga kuu 15. kuupäevaks.
(4) Toll võib loa omaniku vabastada arvestuse aruande esitamisest, kui arvestus on tollile kättesaadav muul moel ja vabastamise tagajärjel ei ole takistatud tollijärelevalve teostamine.
§ 17. Kauba arvestusse kandmine
(1) Kaup kantakse arvestusse kohe pärast kauba tollilattu, ajutise ladustamise kohta või vabatsooni paigutamist.
(2) Kauba liikumisel tolliladustamise protseduuri alusel protseduurile suunavast tolliasutusest kantakse kaup arvestusse kohe pärast kauba tolliladustamise protseduurile suunamist.
§ 18. Erinevused
(1) Erinevus on kauba koguse, kirjelduse või kaubakoodi mittevastavus tollidokumendile või arvestusse märgitule.
(2) Tuvastatud erinevuste kohta esitab loa omanik tollile akti, välja arvatud puiste- ja mahtkauba vastuvõtmisel, mille koguse mõõtis üle pädev mõõtja. Kui toll on määranud § 12 lõike 4 kohaselt ladustatud kauba perioodilise mõõtmise kohustuse, peab loa omanik esitama akti ainult perioodilise mõõtmise käigus tuvastatud erinevuste kohta.
(3) Akti alusel kantakse kaup arvestusse või muudetakse arvestust, kui toll on kaupa kontrollinud või selle kontrollimisest loobunud. Kauba vastuvõtmisel koguse erinevuste tuvastamisel märgitakse arvestusse lisaks kauba tegelikule kogusele ka eelneval tollidokumendil märgitud kogus. Kui toll on määranud § 12 lõike 4 kohaselt ladustatud kauba perioodilise mõõtmise kohustuse, muudetakse arvestust üksnes perioodilise mõõtmise käigus tuvastatud erinevuste kohta koostatud akti alusel.
(4) Põhjendatud juhul arvestab toll ladustatud kauba erinevuste menetlemisel kauba koguse muutusi, mis on tingitud kauba laadist.
§ 19. Kauba omaniku vahetus tollilaos ja vabatsoonis
Kauba omaniku vahetumisel lisatakse arvestusse järgmised andmed:
1) paragrahvi 14 lõike 1 punktis 2 nimetatud andmed kauba uue omaniku kohta;
2) omaniku vahetust tõendava dokumendi number ja kuupäev;
3) kauba kogus;
4) tollilao puhul kauba väärtus.
§ 20. Kauba arvestusest mahakandmine
(1) Järgmisele tolliprotseduurile või reekspordile suunatud kaup kantakse arvestusest maha kohe pärast kauba väljastamist.
(2) Kauba liikumisel tolliladustamise protseduuri alusel kantakse kaup arvestusest maha pärast:
1) kauba liidu tolliterritooriumilt väljaviimist;
2) teises ladustamisrajatises arvestusse kandmist;
3) kauba järgmisele tolliprotseduurile või reekspordile suunamist loas märgitud tolliasutuses.
(3) Kauba liikumisel vabatsoonis ühelt loa omanikult teisele kantakse kaup arvestusest maha pärast teise loa omaniku poolt arvestusse kandmist.
§ 21. Kahjustunud kaup
Kauba ladustamisel tekkinud jäägid või kahjustunud kaup hävitatakse tolli järelevalve all tollialastes õigusaktides ette nähtud korras, suunatakse järgmisele tolliprotseduurile või reeksporditakse.
§ 22. Enne määruse jõustumist väljastatud lubade erisused
(1) Paragrahvis 2 sätestatud nõude täitmine on vabatsoonis tegutsemise loa omanikul kohustuslik alates 2018. aasta 1. jaanuarist.
(2) Vabatsoonis tegutsemise load viiakse §-s 7 sätestatud nõuetega kooskõlla 2019. aasta 1. maiks.
(3) Enne määruse jõustumist väljastatud lubade puhul loetakse § 3 lõike 5 punktis 8 nimetatud kaupade käitlemise kirjelduseks laoarvestuse sise-eeskirjad ning ladustamise ja muu tegevusprotsessi kirjeldus.
§ 23. Rakendamine
Määrust rakendatakse tagasiulatuvalt alates 2017. aasta 1. juunist.


Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse, kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse, Kohtute Raamatupidamiskeskuse Rahandusministeeriumi valitsemisalasse üleviimisega seotud seaduste, riigieelarve seaduse ning Vabariigi Valitsuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse, kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse, Kohtute Raamatupidamiskeskuse Rahandusministeeriumi valitsemisalasse üleviimisega seotud seaduste, riigieelarve seaduse ning Vabariigi Valitsuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus
19.12.2011 otsus nr 36
Autoriõiguse seaduses (RT I, 06.01.2011, 34) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 27 lõigetes 9 ja 12, § 87 lõikes 1 ning § 88 lõikes 3 asendatakse sõna „Kultuuriministeerium” sõnaga „Justiitsministeerium” vastavas käändes;
2) paragrahvi 27 lõigetes 9, 11 ja 12, § 271 lõikes 4, § 87 lõikes 11, § 89 lõikes 1 ning § 93 lõikes 2 asendatakse sõna „kultuuriminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 2. Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduse muutmine
Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmise ajutise korralduse seaduses (RT I, 28.12.2010, 19) tehakse järgmised muudatused:
„§ 1. Eesti keskmise palgaga seotud ametipalkade maksmine aastatel 2009–2012”;
2) paragrahvi 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kuni 2012. aasta 31. detsembrini on:”;
3) paragrahvi 1 punktist 2 jäetakse välja sõnad „kaitseväe juhataja,”.
§ 3. Euroopa patentide väljaandmise konventsiooni kohaldamise seaduse muutmine
Euroopa patentide väljaandmise konventsiooni kohaldamise seaduse (RT I 2002, 38, 233; 2009, 4, 24) § 20 lõikes 1 asendatakse sõnad „Majandus- ja kommunikatsiooniministri” sõnaga „Justiitsministri”.
§ 4. Geograafilise tähise kaitse seaduse muutmine
Geograafilise tähise kaitse seaduses (RT I 1999, 102, 907; 2009, 34, 224) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 21 lõikes 2 asendatakse sõnad „Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium” sõnaga „Justiitsministeerium”;
2) paragrahvi 24 lõikes 4 ja § 41 lõikes 4 asendatakse sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister”.
§ 5. Halduskohtumenetluse seadustiku muutmine
Halduskohtumenetluse seadustiku (RT I, 23.02.2011, 3) § 109 lõikes 3 asendatakse sõnad „Justiitsministeeriumile või Justiitsministeeriumi määratud asutusele” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutusele”.
§ 6. Kaubamärgiseaduse muutmine
Kaubamärgiseaduses (RT I 2002, 49, 308; 2009, 4, 24) asendatakse läbivalt sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 7. Kasuliku mudeli seaduse muutmine
Kasuliku mudeli seaduses (RT I, 29.11.2011, 2) asendatakse läbivalt sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 8. Kriminaalmenetluse seadustiku muutmine
Kriminaalmenetluse seadustiku (RT I, 21.03.2011, 7) § 411 lõigetes 3 ja 4 ning § 417 lõikes 1 asendatakse sõnad „justiitsministri määratud riigiasutus” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutus” vastavas käändes.
§ 9. Kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduse muutmine
Kõrgemate riigiteenijate ametipalkade seaduses (RT I, 08.07.2011, 45) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvid 5 ja 7 jäetakse välja;
2) paragrahvi 17 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesoleva seaduse § 3 lõigetes 2, 5, 11, 13 ja 15 nimetatud kõrgemate riigiteenijate ametipalgale kohaldatakse indekseerimist alates 2013. aasta 1. aprillist.
(2) Käesoleva seaduse § 3 lõigetes 1, 3, 4, 6–10, 14 ja 16–21 nimetatud kõrgemate riigiteenijate ametipalgale kohaldatakse indekseerimist alates 2014. aasta 1. aprillist.”;
3) paragrahvi 19 senine tekst loetakse lõikeks 1 ja paragrahvi täiendatakse lõikega 2 järgmises sõnastuses:
„(2) Käesoleva seaduse § 3 lõiked 1, 3, 4, 6–10, 14 ja 16–21 ning §-d 6 ja 9–16 jõustuvad 2013. aasta 1. jaanuaril.”
§ 10. Mikrolülituse topoloogia kaitse seaduse muutmine
Mikrolülituse topoloogia kaitse seaduses (RT I 1998, 108, 1783; 2010, 22, 108) asendatakse läbivalt sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 11. Patendiseaduse muutmine
Patendiseaduses (RT I, 29.11.2011, 4) asendatakse läbivalt sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 12. Patendivoliniku seaduse muutmine
Patendivoliniku seaduses (RT I 2001, 27, 151; 2010, 22, 108) tehakse järgmised muudatused:
1) sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” asendatakse läbivalt sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes;
2) sõnad „Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium” asendatakse läbivalt sõnaga „Justiitsministeerium” vastavas käändes;
„(5) Komisjoni töökorra kehtestab justiitsminister.”
§ 13. Riigieelarve seaduse muutmine
Riigieelarve seaduses (RT I, 12.11.2010, 23) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 32 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Rahandusministeerium paigutab riigi raha ja teeb sellega ning selle arvel soetatud väärtpaberite ning muu finantsvaraga tehinguid ja juhib selle tegevusega seonduvaid finantsriske. Rahandusministeeriumile ei kohaldata riigieelarve kassalisel teenindamisel käesoleva seaduse § 29 lõikes 3 nimetatud piiranguid, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti. Vabariigi Valitsus kehtestab määrusega rahavoo ja finantsriskide juhtimise põhimõtted. Rahandusministril on õigus määrusega kehtestada täiendavaid rahavoo ja finantsriskide juhtimise piiranguid ning põhimõtteid.”;
2) paragrahvi 32 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Rahandusministeeriumil on õigus seaduse või lepingu alusel hoida ja paigutada avalik-õiguslike juriidiliste isikute ja riigi poolt asutatud või riigi osalusega eraõiguslike juriidiliste isikute raha.”
§ 14. Riigi õigusabi seaduse muutmine
Riigi õigusabi seaduse (RT I, 14.03.2011, 18) § 26 lõigetes 1 ja 3 asendatakse sõnad „justiitsministri määratud Justiitsministeeriumi valitsemisala asutus” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutus” vastavas käändes.
§ 15. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku muutmine
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (RT I, 10.11. 2011, 6) § 159 lõikes 1, § 161 lõikes 2 ning § 179 lõigetes 3, 4 ja 6 asendatakse sõnad „Justiitsministeerium või justiitsministri määratud Justiitsministeeriumi valitsemisala asutus” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutus” vastavas käändes.
§ 16. Tööstusdisaini kaitse seaduse muutmine
Tööstusdisaini kaitse seaduses (RT I 1997, 87, 1466; 2010, 22, 108) asendatakse läbivalt sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 17. Tööstusomandi õiguskorralduse aluste seaduse muutmine
Tööstusomandi õiguskorralduse aluste seaduses (RT I, 29.11.2011, 5) tehakse järgmised muudatused:
1) sõnad „Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium” asendatakse läbivalt sõnaga „Justiitsministeerium” vastavas käändes;
2) sõnad „majandus- ja kommunikatsiooniminister” asendatakse läbivalt sõnaga „justiitsminister” vastavas käändes.
§ 18. Vabariigi Valitsuse seaduse muutmine
Vabariigi Valitsuse seaduses (RT I, 15.03.2011, 23) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 441 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Kohtus riigi esindamise ja kohtumenetlusega riigile kaasnevate kulude kandmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
2) paragrahvi 441 lõikes 10 asendatakse sõna „märtsiks” sõnaga „juuniks”;
3) paragrahvi 59 lõiget 1 täiendatakse pärast sõna „otsustamine” tekstiosaga „, intellektuaalse omandi valdkonna koordineerimine”;
4) paragrahvi 59 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Justiitsministeeriumi valitsemisalas on järgmised ametid ja inspektsioonid:
2) Patendiamet.”;
5) paragrahvi 63 lõikest 1 jäetakse välja tekstiosa „tööstusomandi kaitse,”;
6) paragrahvi 63 lõike 2 punkt 4 tunnistatakse kehtetuks;
7) paragrahvi 65 lõiget 1 täiendatakse pärast tekstiosa „riigi finantsvarade ja -kohustuste haldamine,” tekstiosaga „seaduse alusel teiste isikute raha hoidmine ning paigutamine,”;
8) paragrahvi 77 lõike 1 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 85 lõikes 5 asendatakse tekstiosa „õiguskantsleri tegevuse korraldamise seaduse § 12” tekstiosaga „õiguskantsleri seaduse § 15”.
§ 19. Vangistusseaduse muutmine
Vangistusseaduse (RT I, 21.03.2011, 44) § 441 lõige 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Andmekogu vastutav töötleja on Justiitsministeerium. Andmekogu volitatud töötlejad on vangla ja muu andmekogu põhimääruses nimetatud asutus või isik.”
§ 20. Väärteomenetluse seadustiku muutmine
Väärteomenetluse seadustikus (RT I, 21.03.2011, 47) tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 202 lõikes 5 asendatakse sõnad „justiitsministri määratud riigiasutus” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutus”;
2) paragrahvi 204 lõikes 2 asendatakse sõnad „justiitsministri määratud asutusele” sõnadega „rahandusministri käskkirjaga määratud asutusele”.
§ 21. Äriseadustiku muutmine
Äriseadustiku (RT I, 02.11.2011, 3) § 520 lõige 42 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(42) Justiitsminister kehtestab määrusega käesoleva paragrahvi lõikes 41 nimetatud tagastamistaotluse esitamise korra ja tehnilised nõuded ning määrab kooskõlastatult rahandusministriga tagastamisi teostama asutuse, kellele tagastamistaotlused esitatakse.”
§ 22. Seaduse jõustumine
(2) Käesoleva seaduse § 2 punktid 1 ja 2, § 13 ning § 18 punkt 7 jõustuvad kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.


Jahipidamise korraldamise alused kaitstaval loodusobjektil, mis ei ole liidetud jahipiirkonnaga, või kasutusse andmata jahipiirkonnas või jahimaal või riigi veekogu osas, mis jääb väljapoole jahipiirkonda
Keskkonnaminister 28.05.2013 määrus number 29; jõustumiskuupäev 01.06.2013
redaktsioon 01.06.2013 [RT I, 29.05.2013, 48]
Vastu võetud 28.05.2013 nr 29
Määrus kehtestatakse jahiseaduse § 23 lõike 5 alusel.
§ 1. Jahipidamine jahiulukite arvukuse reguleerimiseks kaitstaval loodusobjektil, mis ei ole liidetud jahipiirkonnaga
(1) Kaitstaval loodusobjektil, mis ei ole liidetud jahipiirkonnaga, kütitavate ulukite arvu ning vajaduse korral vanuse- ja soovahekorra otsustab kaitse-eeskirjast ja jahiseaduse § 21 lõike 4 alusel koostatud ulukite seirearuandest lähtudes Keskkonnaamet.
(2) Suurulukite arvukust lõikes 1 nimetatud alal reguleerib sellega külgneva jahipiirkonna kasutaja või Riigimetsa Majandamise Keskus, kui külgneva jahipiirkonna kasutaja keeldub.
(3) Väikeulukite arvukust lõikes 1 nimetatud alal reguleerib oma kinnisasja piires omanik või tema nõusolekul muu isik.
§ 2. Jahipidamine jahiulukite arvukuse reguleerimiseks jahipiirkonnas, mis on kasutamiseks välja andmata
(1) Kasutamiseks väljaandmata jahipiirkonnas kütitavate ulukite arvu ning vajaduse korral vanuse- ja soovahekorra otsustab jahiseaduse § 21 lõike 4 alusel koostatud ulukite seirearuandest ja jahindusnõukogu ettepanekutest lähtudes Keskkonnaamet.
(2) Suurulukite arvukust reguleerib lõikes 1 nimetatud alal sellega külgneva jahipiirkonna kasutaja või Riigimetsa Majandamise Keskus, kui külgneva jahipiirkonna kasutaja keeldub.
(3) Väikeulukite arvukust lõikes 1 nimetatud alal asuval oma kinnisasjal reguleerib omanik või tema nõusolekul muu isik.
§ 3. Jahipidamine jahiulukite arvukuse reguleerimiseks avaliku veekogu osas, mis jääb väljapoole jahipiirkonda
(1) Avaliku veekogu osas, mis jääb väljapoole jahipiirkondakütitavate ulukite arvu ning vajaduse korral vanuse- ja soovahekorra otsustab jahiseaduse § 21 lõike 4 alusel koostatud ulukite seirearuandest ja jahindusnõukogu soovitustest lähtudes Keskkonnaamet.
(2) Ulukite arvukust lõikes 1 nimetatud avaliku veekogu osas reguleerib avaliku veekogu osaga külgneva jahipiirkonna kasutaja või Riigimetsa Majandamise Keskus, kui külgneva jahipiirkonna kasutaja keeldub.
§ 4. Suuruluki jahiloa hind ja kehtivusaeg kaitstaval loodusobjektil, mis ei ole liidetud jahipiirkonnaga, või kasutusse andmata jahipiirkonnas või jahimaal või riigi veekogu osas, mis jääb väljapoole jahipiirkonda
(1) Ühe isendi küttimiseks antava suuruluki jahiloa hind jahiulukiliikide kaupa on järgmine:
Suuruluki liik
Jahiulukiliigi ühe isendi küttimiseks antava suurulukiloa hind eurodes
1.1 pull
1.3 vasikas
2. Punahirv
2.1 pull
2.2 lehm
2.3 vasikas
3. Metssiga
3.1 vanusega üle 1 aasta
3.2 vanusega kuni 1 aasta (põrsas)
4. Metskits
4.1 sokk
5. Pruunkaru
8. Hallhüljes
8.1 vanusega üle 2 aasta
8.2 vanusega 1–2 aastat
(2) Suurulukiloa kehtivusaja lubatud jahiaja piires määrab Keskkonnaamet.
(3) Suuruluki jahiloa annab külgneva jahipiirkonna kasutaja või Riigimetsa Majandamise Keskus, kui jahipiirkonna kasutaja on keeldunud suuruluki arvukuse reguleerimise korraldamisest.
(4) Iga antud suuruluki jahiloa eest tasub lõikes 3 nimetatud isik Keskkonnaameti poolt näidatud arveldusarvele.
§ 5. Väikeulukite jahiloa andmine, hind ja kehtivusaeg kaitstaval loodusobjektil, mis ei ole liidetud jahipiirkonnaga, või kasutusse andmata jahipiirkonnas või jahimaal või riigi veekogu osas, mis jääb väljapoole jahipiirkonda
(1) Väikeulukite jahiluba antakse tasuta.
(2) Väikeulukite jahiloa kehtivusaeg on kuni üks aasta.
(3) Kinnisasja omanikule või tema nõusolekul muule isikule annab kehtiva jahitunnistuse alusel väikeuluki jahiloa Keskkonnaamet.
§ 6. Määrus jõustumine
Käesolev määrus jõustub 2013. aasta 1. juunil