text:
Kohtuasi C‑395/18
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lazio maakonna halduskohus, Itaalia))
Eelotsusetaotlus – Direktiiv 2014/24/EL – Riigihanked – Fakultatiivsed kõrvaldamise alused – Ettevõtja hankemenetlusest kõrvaldamine tema välja pakutud alltöövõtja poolse rikkumise tõttu – Artikli 18 lõike 2 keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse kohustuste täitmata jätmine – Pakkuja hankest kõrvaldamine – Artikkel 71 – Artikli 57 lõike 4 punkt a
1. Itaalia avaliku sektori hankija (Consip SpA)(2) korraldas hanke, et sõlmida hankeleping teatavate teenuste osutamiseks, kusjuures hankedokumentides oli lubatud alltöövõtu võimalus. Selle võimaluse kasutamiseks pidid taotlejad oma pakkumustes märkima, et nad kavatsevad osa teenuste kohta sõlmida alltöövõtulepingu, ning märkima kolm alltöövõtjat.
2. Üks pakkujatest (Tim SpA) avaldas oma pakkumuses, et ta sõlmib lepingu esemeks olevate teatavate teenuste osutamiseks allhankelepingud, ja märkis kolme alltöövõtja nimed. Kuna nendest ühe puhul esines fakultatiivne kõrvaldamise alus (ta oli toime pannud sotsiaal- ja tööõiguse rikkumisi), kõrvaldas avaliku sektori hankija pakkuja hankemenetlusest.
3. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib sisuliselt teada, kas direktiiv 2014/24/EL(3) annab avaliku sektori hankijale õiguse pakkujat pakkumuses välja pakutud alltöövõtjat puudutavatel alustel hankemenetlusest kõrvaldada.
A. Liidu õigus. Direktiiv 2014/24
4. Põhjenduses 101 on märgitud:
„Lisaks tuleks avaliku sektori hankijatele anda võimalus menetlusest kõrvaldada ettevõtjaid, kes on osutunud ebausaldusväärseteks, näiteks keskkonna- või sotsiaalsete kohustuste täitmata jätmise pärast […].
Fakultatiivseid kõrvalejätmise põhjuseid kohaldades peaksid avaliku sektori hankijad pöörama erilist tähelepanu proportsionaalsuse põhimõttele. Väikesed rikkumised peaksid ainult erandjuhtudel viima ettevõtja kõrvaldamiseni. Siiski võivad korduvad väikesed rikkumised seada kahtluse alla ettevõtja usaldusväärsuse ja põhjendada tema kõrvaldamist.“
5. Põhjenduses 105 on ette nähtud:
„On oluline, et [on tagatud] keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse valdkonnas alltöövõtjate poolt nende kohaldatavate kohustuste täitmi[ne], mis on kehtestatud liidu või siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepingutega või käesolevas direktiivis loetletud rahvusvaheliste keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse sätetega, tingimusel et sellised eeskirjad ja nende kohaldamine on kooskõlas liidu õigusega […].
Samuti tuleks selgitada, et alati, kui liikmesriigi siseriiklik õigus näeb ette alltöövõtjate ja peatöövõtja solidaarvastutuse mehhanismi, tuleks kohaldada tingimusi, mis seonduvad nende kohaldatavate kohustuste täitmisega, mis on kehtestatud liidu või siseriiklike õigusaktidega või kollektiivlepingutega või käesolevas direktiivis loetletud rahvusvaheliste keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse sätetega, tingimusel et sellised eeskirjad ja nende kohaldamine on kooskõlas liidu õigusega. Lisaks tuleks sõnaselgelt sätestada, et liikmesriikidel peaks olema võimalik minna kaugemale, näiteks laiendades läbipaistvusega seotud kohustusi, võimaldades alltöövõtjatele otsemaksete tegemist või lubades või nõudes seda, et avaliku sektori hankijad kontrolliksid, et alltöövõtjad ei ole üheski olukorras, mille puhul oleks õigustatud ettevõtjate kõrvaldamine. Kui selliseid meetmeid alltöövõtjate suhtes kohaldatakse, tuleks tagada sidusus peatöövõtjate suhtes kohaldatavate sätetega, nii et kohustusliku kõrvaldamise aluste olemasolule järgneks nõue, et peatöövõtja peab asjaomast alltöövõtjat asendama. Kui sellisel kontrollimisel ilmnevad mittekohustusliku kõrvaldamise alused, tuleks selgitada, et avaliku sektori hankijad võivad nõuda asendamist. Siiski tuleks selgesõnaliselt sätestada ka see, et avaliku sektori hankijad võivad olla kohustatud nõudma asjaomase alltöövõtja asendamist, kui sellisel juhul oleks kohustuslik peatöövõtjad kõrvaldada.
Samuti tuleks sõnaselgelt sätestada, et liikmesriigid võivad oma siseriikliku õiguse alusel kehtestada vastutuse osas rangemad eeskirjad või minna alltöövõtjatele otsemaksete tegemisel kaugemale.“
6. Artiklis 18 („Riigihanke üldpõhimõtted“) on sätestatud:
„1. Avaliku sektori hankijad kohtlevad ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt ning tegutsevad läbipaistvalt ja proportsionaalselt.
2. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, tagamaks, et riigihankelepingute täitmisel täidavad ettevõtjad neid keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse valdkonnas kohaldatavaid kohustusi, mis on kehtestatud liidu või siseriiklike õigusaktidega, kollektiivlepingutega või X lisas loetletud rahvusvaheliste keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguse sätetega.“
7. Artiklis 57 („Kõrvaldamise alused“) on sätestatud:
a) kui avaliku sektori hankija saab mis tahes asjakohaste vahendite abil tõendada artikli 18 lõikes 2 osutatud kohaldatavate kohustuste rikkumist;
8. Artiklis 71 („Allhanked“) on märgitud:
„1. Artikli 18 lõikes 2 osutatud kohustuste täitmine alltöövõtjate poolt tagatakse oma vastutusala ja pädevuse piirides tegutsevate pädevate riiklike asutuste asjakohaste meetmetega.
2. Avaliku sektori hankija võib hankedokumentides paluda või liikmesriik võib nõuda, et pakkuja osutaks oma pakkumuses sellele, milliste lepingu osade suhtes kavatseb ta sõlmida allhankelepingu kolmandate isikutega, ja kõik allhankelepingute kavandatavad täitjad.
4. Lõigete 1–3 kohaldamine ei piira peatöövõtja vastutuse küsimust.
6. Artikli 18 lõikes 2 osutatud kohustuste rikkumise vältimiseks võib võtta asjakohaseid meetmeid, näiteks:
a) kui liikmesriigi siseriiklik õigus näeb ette alltöövõtjate ja peatöövõtja solidaarvastutuse mehhanismi, peab asjaomane liikmesriik tagama asjakohaste eeskirjade kohaldamise vastavalt artikli 18 lõikes 2 sätestatud tingimustele;
b) avaliku sektori hankija võib kooskõlas artiklitega 59, 60 ja 61 kontrollida, kas alltöövõtjate kõrvaldamine artikli 57 kohaselt on põhjendatud või liikmesriigid võivad temalt selle kontrollimist nõuda. Sellistel juhtudel nõuab avaliku sektori hankija, et ettevõtja asendaks alltöövõtjat, kelle puhul kontrollimine näitas kohustusliku kõrvaldamise aluste olemasolu. Avaliku sektori hankija võib nõuda või liikmesriik võib teda kohustada nõudma, et ettevõtja asendaks alltöövõtjat, kelle puhul kontrollimine näitas mittekohustusliku kõrvaldamise aluste olemasolu.
7. Liikmesriigid võivad oma siseriikliku õiguse alusel kehtestada rangemad eeskirjad või minna alltöövõtjatele otsemaksete tegemisel kaugemale, näiteks nähes ette, et alltöövõtjatele on võimalik otse maksta, ilma et nad peaksid otsemaksmist taotlema.
8. Liikmesriigid, kes on otsustanud näha lõike 3, 5 või 6 kohased meetmed ette õigus- või haldusnormidega ning liidu õigust arvestades, täpsustavad nende meetmete rakendamise tingimused. Seejuures võivad liikmesriigid piirata nende meetmete kohaldatavust, näiteks teatavatele lepinguliikidele, avaliku sektori hankijate või ettevõtjate kategooriatele või teatavatele summadele.“
B. Itaalia õigus. Seadusandlik dekreet nr 50/2016(4)
9. Artikli 80 lõikes 5 on sätestatud:
„Hankija kõrvaldab ettevõtja hankemenetlusest, kui esineb mõni järgmistest olukordadest, sealhulgas artikli 105 lõikes 6 nimetatud juhtudel mõnel tema alltöövõtjal:
i) ettevõtja ei esita 12. märtsi 1999. aasta seaduse artiklis 17 nimetatud tõendit ega kinnita selle nõude täitmist ise;[(5)]
10. Artiklis 105 on ette nähtud:
6. Kui ehitustööde, teenuste või asjade hanke maksumus on artiklis 35 nimetatud piirmääraga võrdne või ületab seda ning kui hanke jaoks ei ole vaja erilist spetsialiseerumist, on kolme alltöövõtja nimetamine kohustuslik. Sellisel juhul on selline kohustus hanketeates sätestatud. Hanketeates võib hankija ette näha ka muid juhtusid, mil kolme alltöövõtja nimetamine on kohustuslik, isegi kui hange jääb alla artiklis 35 nimetatud piirmäära.
12. Lepingu sõlminud ettevõtja peab asendama alltöövõtjad, kelle kohta on kontrollimisel selgunud, et esinevad artiklis 80 ette nähtud kõrvaldamisalused.
II. Kohtuvaidluse faktilised asjaolud ja eelotsusetaotlus
11. Consip avaldas 29. juulil 2016 „RGSi, DT ja DAGi osakondade andmekeskuse (CED) sidumiseks mõeldud WDM-süsteemi tarnimise hanketeate“.(6) Lepingu eeldatav maksumus oli 1 420 785,60 eurot ilma käibemaksuta.
12. Hankedokumentide klausli 11 kohaselt oli lubatud allhange. Selleks pidid taotlejad oma pakkumustes välja tooma, et nad kavatsevad osa teenuste kohta sõlmida allhankelepingu, ning märkima kolm alltöövõtjat.
13. Tim esitas oma pakkumuse, märkides kolm alltöövõtjat, keda ta kavatses lepingu sõlmimise korral kasutada. Ta lisas nende kõigi kohta Euroopa ühtse hankedokumendi (ESPD).
14. Avaliku sektori hankija tuvastas alltöövõtjate tingimuste kontrollimisel, et üks neist (äriühing Maticmind, Spa) ei olnud täitnud Milano linnavalitsuse 5. aprilli 2017. aasta tunnistuse kohaselt õigusnorme, mis käsitlevad puuetega inimeste õigust tööd saada.
15. Seepärast kõrvaldas Consip vastavalt CCP artikli 80 lõike 5 punktile i äriühingu Tim hankemenetlusest.
16. Tim esitas selle otsuse peale kaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule, väites kokkuvõttes, et:
– hankest kõrvaldamine oli ebaõiglane ja ebaproportsionaalne, sest direktiivi 2014/24 kohaselt võib alltöövõtja kõrvaldamise alus tingida ainult selle alltöövõtja asendamise;
– lepingu täitmiseks oleks ta võinud kasutada igal juhul ülejäänud kahte alltöövõtjat, kelle puhul ei esinenud kõrvaldamise aluseid;
– allhange ei olnud lepingu täitmiseks tingimata vajalik, kuna ta täitis kõiki teenuste ise osutamiseks vajalikke tingimusi.
17. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul vastab äriühingu Tim hankest kõrvaldamine CCP artikli 80 lõikele 5. CCP artikli 105 lõigete 6 ja 12 põhjal eristatakse siiski, mida tuleb alltöövõtja puhul kõrvaldamise aluse tuvastamise korral teha:
– kui see tuvastatakse hankemenetluse ajal, sest loetellu kantud alltöövõtjatest ühe puhul esineb kõrvaldamise alus, on tagajärjeks pakkuja hankest kõrvaldamine (CCP artikli 80 lõige 5);
– kui see tuvastatakse pärast lepingu sõlmimist, peab avaliku sektori hankija taotlema eduka pakkuja alltöövõtja asendamist (CCP artikli 105 lõige 12).
18. Sellist erinevat kohtlemist arvestades kahtleb asja arutav kohus, kas pakkuja hankest kõrvaldamine juhtumi asjaoludel on kooskõlas direktiivi 2014/24 artikli 71 lõikega 6 ja vastab proportsionaalsuse põhimõttele.
19. Nendel asjaoludel esitab Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lazio maakonna halduskohus, Itaalia) Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on sätestatud 2016. aasta seadusandliku dekreedi nr 50 artikli 80 lõikes 5 ning mis näevad ette, et kui hankemenetluse staadiumis tuvastatakse kolmest pakkumuses nimetatud alltöövõtjast ühel mõni kõrvaldamisalus, siis kõrvaldatakse selle pakkumuse esitanud ettevõtja hankemenetlusest, selle asemel et kohustada teda oma pakkumuses nimetatud alltöövõtjat asendama, on direktiivi 2014/24/EL artikliga 57 ja artikli 71 lõikega 6 vastuolus?
2. Teise võimalusena, kui Euroopa Kohus peaks leidma, et pakkuja kõrvaldamise võimalus kuulub liikmesriigile lubatud valikuvõimaluste hulka, siis kas sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on sätestatud 2016. aasta seadusandliku dekreedi nr 50 artikli 80 lõikes 5 ning mis näevad ette, et kui hankemenetluse staadiumis tuvastatakse ühel pakkumuses nimetatud alltöövõtjal mõni kõrvaldamisalus, siis kõrvaldatakse pakkumuse esitanud ettevõtja igal juhul, isegi kui tal on teisi alltöövõtjaid, keda ei ole kõrvaldatud ja kes vastavad allhangitavate ülesannete täitmiseks nõutavatele tingimustele, või isegi kui pakkuja teatab, et loobub allhanke kasutamisest, kuna ta vastab ise selle ülesande täitmiseks nõutavatele tingimustele, on vastuolus ELi lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega, millele viidatakse direktiivi 2014/24/EL põhjenduses 101 ning mida Euroopa Liidu Kohus on käsitanud Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõttena?“
20. Eelotsusetaotlus registreeriti Euroopa Kohtus 14. juunil 2018.
21. Euroopa Kohus taotles vastavalt kodukorra artiklile 101 eelotsusetaotluse esitanud kohtult hankemenetluse kohta teatavaid selgitusi. Oma 26. märtsi 2019. aasta vastuses eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustas, et:
– kui Tim kavatses kasutada allhanget, oli ta kohustatud märkima oma pakkumuses kolm alltöövõtjat. Teise võimalusena oleks ta võinud märkida mitte ühtegi, loobudes seeläbi allhanke võimaluse kasutamisest;
– Tim ei olnud kohustatud, juhul kui temaga oleks hankeleping sõlmitud, loetelus märgitud alltöövõtjaid või mõnda nendest kasutama. Ta võis allhankest loobuda ja täita lepingu ise;
– pakkumuse koostamisel ei olnud Tim kohustatud kontrollima, kas välja pakutud alltöövõtjate puhul esineb direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkti a fakultatiivseid hankemenetlusest kõrvaldamise aluseid, sest tal paluti edastada ainult iga alltöövõtja esindaja väljastatud ESPD.
22. Kirjalikud seisukohad on esitanud Tim, Consip, Austria valitsus ja komisjon. 2. mail 2019 peetud kohtuistungil osalesid kõik peale Austria valitsuse.
A. Käsitlusviis
23. Itaalia õigusaktides on ette nähtud, et alltöövõtja toimepandud rikkumised võivad mõjutada pakkujat, kes on alltöövõtja oma pakkumuses välja pakkunud, mille tõttu kõrvaldatakse pakkuja hankemenetlusest.
24. Samades õigusaktides nähakse siiski ette erinev kohtlemine kahel juhul:
– kui alltöövõtja rikkumine ilmneb pärast hankelepingu sõlmimist, peab edukas pakkuja ta asendama;
– seevastu, kui see rikkumine tuleb välja töövõtjate valimise etapis, on tulemus radikaalsem, sest see tähendab pakkuja enda hankest kõrvaldamist.
25. Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb niisuguse erineva kohtlemise kooskõlas direktiiviga 2014/24. Tema küsimustele vastamiseks on minu arvates vaja kõigepealt analüüsida, kas direktiivi artikli 57 kohaselt on lubatud alltöövõtja toime pandud rikkumine hõlmata pakkuja hankest kõrvaldamise aluste hulka, ja seejärel kontrollida, kas selle direktiivi artikli 71 allhankekord sellist hankest kõrvaldamist võimaldab.
26. Mõlemal juhul on äriühingu Tim kõrvalejätmise põhjuseks (alltöövõtja poolt) sotsiaal- või tööõiguse kohustuste täitmata jätmine. Konkreetselt ei järginud ta riigisiseseid puuetega inimeste töötamist käsitlevaid õigusnorme.
27. Direktiiviga 2014/24 kohustatakse liikmesriike(7) artikli 18 lõikes 2 võtma asjakohaseid meetmed selleks, et tagada, et riigihankelepingute täitmisel täidavad ettevõtjad (muu hulgas) oma keskkonna-, sotsiaal- või tööõigusest tulenevaid kohustusi, mis on kehtestatud riigisiseses õiguses.
28. See nõue laieneb nii peatöövõtjatele (töövõtjatele) kui ka alltöövõtjatele, sest mõlemad on ettevõtjad. Sellega tahtis liidu seadusandja muuta haldussektori riigihankelepingud vahendiks, mis teenib muid avalikke eesmärke teatud üldist huvi pakkuvates valdkondades, kajastades seda direktiivi 2014/24 artiklites 57 ja 71.
29. Konkreetselt tuleks nende „keskkonna-, sotsiaal- ja tööõigusealaste sätete järgimist […] kontrollida hankemenetluse asjaomastes etappides, st kui kohaldatakse osalejate valikut ja lepingute sõlmimist reguleerivaid üldpõhimõtteid, kõrvaldamise aluseid […]“(8).
B. Direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkti a tõlgendamine
30. Liidu seadusandja seob direktiivi 2014/24 artikli 18 lõike 2 sama direktiivi artikli 57 lõike 4 punktis a ette nähtud fakultatiivse kõrvaldamise alusega. Viimane viitab konkreetselt nimetatud artiklitest esimeses kehtestatud kohaldatavate kohustuste täitmata jätmisele.
31. Kahtlus on selles, kas alltöövõtja tegevus võib õigustada pakkuja (fakultatiivset) menetlusest kõrvaldamist või kas, vastupidi, selline menetlusest kõrvaldamine on võimalik ainult pakkujale endale omistatavate tegude alusel.
32. Kui vaadelda direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkti a sõnastust, saab kinnitust, et see on tahtlikult üldine. Selles kasutatakse sotsiaal- või tööõiguse kohustuste rikkumisele viidates toimepanijaid nimetamata umbisikulist väljendit („kohustuste rikkumi[ne]“)(9). See artikkel vastandub seega sõnastuse poolest teiste sätetega, kus on niisuguste tegude, mis põhjustavad hankest kõrvalejätmise, võimalikud toimepanijad välja toodud.
33. See grammatiline ülesehitus võimaldab seega, et rikkumise eest (ja seega hankest kõrvaldamise aluse eest) vastutav isik võib olla ka alltöövõtja kui lepingupool, kes võtab ise riigihankelepingu raames töötajaid tööle ja kelle suhtes kehtivad riigisisesed sotsiaal- või tööõiguse normid.
34. Kui lähtuda süstemaatilise tõlgendamise kriteeriumist, on algses valikuetapis alltöövõtja rikkumise laiendamine pakkujale kooskõlas direktiivi 2014/24 põhjendusega 40, mille alusel tuleks „[n]ende keskkonna-, sotsiaal- ja tööõigusealaste sätete järgimist […] kontrollida hankemenetluse asjaomastes etappides“.(10)
35. Seda kriteeriumi kohaldades kinnitatakse direktiivi 2014/24 artikli 57 lõikes 5, et iga ettevõtja (seega ka pakkuja) võib „enne menetlust või menetluse käigus toimepandud teost või tegematajätmisest tulenevalt“ hankest kõrvaldada. Asjaolu, et pakkuja oma pakkumuses alltöövõtjat välja pakkudes ei kontrolli, kas see alltöövõtja on jätnud artikli 18 lõikest 2 tulenevad kohustused täitmata, näitab vähemalt hooletut tegevusetust.
36. Lõpuks on direktiivi 2014/24 artikli 71 lõike 6 punktis a seoses artikli 18 lõike 2 kohaldamisega sõnaselgelt nimetatud „alltöövõtjate ja peatöövõtja solidaarvastutust“ ühena mehhanismidest, mida liikmesriigid võivad kasutada.
37. Seda ühtede ja teiste vastutust kinnitab ka direktiivi 2014/24 põhjendus 105, milles on lubatud liikmesriigil kehtestada „alltöövõtjate ja peatöövõtja solidaarvastutuse mehhanism“. Teatavasti võib nõude, et solidaarvõlgnikud oma kohustused täidaksid ja et kohustuste täitmata jätmisest tehtaks järeldused, esitada vahet tegemata kummagi solidaarvõlgniku vastu, olenemata nende omavahelistest suhetest.
38. Direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkti a eesmärk kinnitab selle lähenemisviisi asjakohasust, mida pean kõige õigemaks, arvestades liidu seadusandja ühest eesmärki kaitsta sotsiaal- ja tööõigusi, ka nende kaitse tugevdamisega riigihangete valdkonnas.
39. Samas suunas viitab eesmärk, et pakkujate vahel valitseb terve konkurents. Sellist konkurentsi moonutaks see, kui samas kui teised järgivad eeskirju, esitab üks pakkuja oma pakkumuse, teades, et üks selle põhikomponentidest (alltöövõtja, kellele on kavas usaldada lepingu oluline osa) lähtub ebaseaduslikust eelisest seoses kuludega, just seetõttu, et ta ei täida oma kohustusi sotsiaalvaldkonnas. See asjaolu mõjutab selle pakkuja enda usaldusväärsust, kes püüab sellist ebaõiglast eelist kasutada.
40. Antud eeldusel on siiski loogiline, et alltöövõtja toimepandud rikkumised võivad kahjustada pakkuja võimet hankelepinguid sõlmida. Kuna pakkuja on see, kes otsustab vabalt kasutada allhankemehhanismi ja pakub välja alltöövõtjad, kes osalevad lepingu täitmisel, ei takista miski seda, et tema vastutust (ehkki ainult culpa in eligendo) laiendatakse nimetatud lepingu raames ka alltöövõtjate käitumisele.
41. Lisaks on riigihanked soodne pinnas vastutusest kõrvalehoidmise ja põhitöövõtja tööjõukulude põhjendamatu vähendamise manöövriteks, mida võidakse sepitseda juba hanke algetapis (pakkumine).
42. On tõsi, et riigihangete üldises kontseptsioonis on liidu õiguses omistatud suurt tähtsust asutamisvabadusele ja teenuste osutamise vabadusele, samuti konkurentsi soodustamisele ettevõtjate vahel. Selle eesmärgiga püütakse tagada, et hankemenetlused on võimalikult avatud, ning fakultatiivsete kõrvaldamisaluste liigne kohaldamine võiks sellele takistuseks olla.
43. Siiski võimaldavad fakultatiivsed hankest kõrvaldamise alused liikmesriikidel täita üldist huvi pakkuvaid eesmärke ja nendega püütakse igal juhul tagada pakkuja usaldusväärsus, hoolsus, ametialane ausus ja tõsine suhtumine.(11)
44. Nagu ma märkisin oma ettepanekus kohtuasjas Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93(12), on direktiivis 2014/24 usaldusväärsus ette nähtud suhte ühe põhikomponendina. Vastavalt põhjenduse 101 esimesele lõigule võivad hankijad hankemenetlusest kõrvaldada „ettevõtjaid, kes on osutunud ebausaldusväärseteks“. Usaldusväärsuse komponent on seega iseloomulik kõrvaldamisalustele, mis puudutavad nii taotleja kui ka ülejäänud selliste ettevõtjate subjektiivseid tingimusi, keda taotleja kavatseb lepingu täitmisel alltöövõtjatena kasutada.
45. Sellest on mõjutatud ka direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkt a. Põhjenduse 101 alguses seevastu on nimetatud ettevõtja ebausaldusväärsust just nimelt „keskkonna- või sotsiaalsete kohustuste täitmata jätmise pärast, sealhulgas puudega inimeste juurdepääsu nõude eiramise pärast”.
46. Euroopa Kohtu praktikas on liikmesriikidele usaldatud suur kaalutlusruum fakultatiivsete hankest kõrvaldamise aluste visandamisel.(13) Direktiivi 2014/24 artikli 57 lõikes 7 on siiski selgitatud, et liikmesriigid täpsustavad nende aluste kohaldamise tingimused, „võttes arvesse liidu õigust“.
47. Minu arvates on õigustatud, et liikmesriik kasutab seda kaalutlusruumi, et võimaldada oma avaliku sektori hankijatel kasutada pakkuja vastu fakultatiivseid hankest kõrvaldamise aluseid, mis on ette nähtud artikli 57 lõike 4 punktis a, kui sotsiaal- või tööõiguse kohustuste täitmata jätmine on omistatav pakkuja poolt välja pakutud alltöövõtjale.
48. See hankest kõrvaldamise võimalus ei toimi siiski automaatselt, vaid sõltub konkreetsetest asjaoludest, mida kaalutakse vastavalt riigihangete juhtpõhimõtetele, mille hulgas on proportsionaalsuse põhimõte.(14)
49. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt on selleks, et alltöövõtja väärteod võiksid puudutada pakkujat sel määral, et pakkuja hankest kõrvaldatakse, üldjuhul vaja, et alltöövõtja toimepandud rikkumised muudaksid pakkuja avaliku sektori hankija jaoks ebausaldusväärseks. Käsitlen seda aspekti hiljem.
C. Direktiivi 2014/24 artikli 71 tõlgendamine
50. Direktiivi 2014/24 artikli 71 lõige 1 kohustab pädevaid asutusi tagama „[a]rtikli 18 lõikes 2 osutatud kohustuste täitmi[se] alltöövõtjate poolt“ (s.t muu hulgas sotsiaal- või tööõiguse kohustuste täitmise).
51. Sama artikli 71 lõikega 6 lubatakse liikmesriikidel „[a]rtikli 18 lõikes 2 osutatud kohustuste [alltöövõtjate poolt] rikkumise vältimiseks […] võtta asjakohaseid meetmeid“.
52. Mõned menetlusse astujad(15) on pooldanud seisukohta, et direktiivi 2014/24 artiklit 71 ei kohaldata taotlejate valimise etapis, vaid lepingu täitmise etapis. Nad toovad oma seisukoha põhjenduseks direktiivi põhjenduse 105, milles on nimetatud ainult peatöövõtjat ja alltöövõtjat, mitte aga lihtsalt pakkujaid.
53. Ma ei usu, et selline terminoloogiline vastuväide on otsustava tähtsusega. Tegelikult kasutatakse direktiivi 2014/24 artiklis 71 lisaks sõnadele „peatöövõtja“ (kelle all mõeldakse „ettevõtjat, kellega riigihankeleping sõlmiti“), sõnu „alltöövõtja“, „pakkuja“ (kes on esitanud pakkumuse) ja „ettevõtja“. Viimati nimetatud termin on kõige laiem ja hõlmab kõiki ettevõtjaid, kes tarnivad turul oma kaupu või teenuseid,(16) hõlmates loogiliselt ka alltöövõtjaid.
54. Põhjendust 105 tuleb lugeda koos direktiivi 2014/24 artiklis 71 tehtud sõnaselgete viidetega pakkujale, peatöövõtjale ja ettevõtjatele. Sellest tulenevalt ei takista miski kohaldada seda sätet nii lepingu sõlmimisele eelnevas etapis (s.t pakkujatele) kui ka hilisemas etapis (s.t töövõtjatele), et mõjutada nii ühtede kui ka teiste suhet alltöövõtjatega.
55. Direktiivi 2014/24 artikli 71 lõike 6 punktis b, mis käsitleb konkreetselt alltöövõtja hankest kõrvaldamist artikli 18 lõikes 2 ette nähtud kohustuste täitmata jätmise tõttu, on konkreetselt juttu „ettevõtjast“, mistõttu selle mõju avaldub valikuetapis ja lepingu täitmise etapis.
56. On loogiline, et see on nii, kuna teave, mida peab ettevõtja avaliku sektori hankijale alltöövõtjate seotuse kohta lepinguga andma, on direktiivis 2014/24 kesksel kohal. Viitan siinkohal sellele, mida ma selgitasin ettepanekus kohtuasjas Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93(17).
57. Seadusandja selle soovi väljendus õigusnormides on kirjas direktiivi 2014/24 artikli 71 lõigetes 2 ja 5, milles käsitletakse vastavalt pakkuja ja peatöövõtja kohustust teavitada avaliku sektori hankijat kavandatavast (valikuetapis) või juba toimuvast allhankest (pärast hankelepingu sõlmimist).
58. Artikli 71 lõike 6 punkt b seondub selle teavitamiskohustusega, kui selles punktis antakse avaliku sektori hankijatele õigus kasutada selle kontrollimisel, kas esineb aluseid mõne alltöövõtja vastavalt artiklile 57 hankest kõrvaldamiseks, direktiivi 2014/24 artiklites 59, 60 ja 61 ette nähtud mehhanisme.
59. Artikli 71 viide artiklile 57 hõlmab nii kohustuslikke kui ka fakultatiivseid kõrvaldamisaluseid seoses artikli 18 lõikes 2 sätestatud kohustuste täitmata jätmisega. Tagajärjed on aga erinevad:
– kui alltöövõtja puhul esineb kohustuslik kõrvaldamisalus,(18)nõutakse ettevõtjalt tema asendamist;
– kui tegemist on mittekohustusliku kõrvaldamisalusega,(19)võib avaliku sektori hankija nõuda, et ettevõtja asendaks alltöövõtja. See on, nagu ma järgnevalt selgitan, veel üks lubatud meetmetest ebasobivate alltöövõtjate kasutamisele reageerimiseks.
60. Sellega seoses tuleb välja tuua kaks regulatiivset elementi:
– ühelt poolt direktiivi 2014/24 artikli 71 lõikes 6 kasutatud avatud sõnastus („[a]rtikli 18 lõikes 2 osutatud kohustuste rikkumise vältimiseks võib võtta asjakohaseid meetmeid, näiteks: […]“);
– teiselt poolt liikmesriikidele jäetud õigus kehtestada „rangemad eeskirjad“ (artikli 71 lõige 7).
61. Minu arvates toetavad need kaks elementi ühendatult seda, mis järeldub juba direktiivi 2014/24 artikli 57 lõike 4 punkti a tõlgendusest, s.o liikmesriikide õigus kehtestada sellistel juhtudel nende pakkujate otsene vastutus, kes on välja pakkunud alltöövõtjaid, kes on toime pannud selle direktiivi artikli 18 lõike 2 rikkumisi.
62. Direktiivi 2014/24 artikli 71 lõike 6 sõnastus jätab nimelt võimaluse kehtestada muid riigisiseseid meetmeid. Liidu seadusandja on näiteks toonud ainult mõne nendest meetmetest, selleks et reageerida sotsiaal- ja tööõiguse kohustuste täitmata jätmisele, näiteks alltöövõtja, kelle puhul esineb (kohustuslik või fakultatiivne) kõrvaldamisalus, asendamine, kuid ei välista muid meetmeid. Liikmesriigid peavad artikli 71 lõike 8 kohaselt täpsustama nende meetmete rakendamise tingimused.
63. Sama käsitusviis kehtib ka artikli 71 lõikes 7, kui selles lubatakse liikmesriikidel otsustada kehtestada oma õiguses allhangete kohta „rangemad eeskirjad“. Selle lõike tõlgendusest selgub minu arvates, et need eeskirjad ei piirdu ainult „alltöövõtjatele otsemaksete tegemisega“ (mille kohta on tekstis kasutatud väljendit „kaugemale minema“), vaid need võivad olla üldisemad.
64. Nii nähtub selgemini direktiivi 2014/24 põhjendusest 105, kus on märgitud, et „liikmesriigid võivad oma siseriikliku õiguse alusel kehtestada vastutuse osas rangemad eeskirjad või minna alltöövõtjatele otsemaksete tegemisel kaugemale“. See alternatiiv näitab, et tegemist on kahte liiki (võimalike) erinevate sekkumistega.
65. Need liikmesriikide volitused ei piirdu ainult peatöövõtja ja alltöövõtjate vahelise suhtega, vaid võivad laieneda ka avaliku sektori hankija ja selle pakkuja vahelisele suhtele, kes on oma pakkumuses teinud ettepaneku kasutada alltöövõtja teenuseid, kelle puhul esineb kõrvaldamisalus. Ma viitan nende kahe solidaarvastutusele, mida ma eespool nimetasin.
66. Kuna direktiivi 2014/24 artikliga 57 on kõrvaldamisalused konkreetselt reguleeritud, kinnitatakse artikli 71 lõigetega 6 ja 7 eelmainitud artiklile viidates võimalust pakkujad hankest kõrvaldada nende alltöövõtjate poolt toime pandud rikkumiste tõttu, kes on artikli 18 lõikest 2 tulenevatest kohustustest kõrvale hoidnud. Rõhutan, et taotlejate hankest kõrvaldamine ise on ette nähtud artiklis 57, kuid artiklis 71 nimetatud allhankekord kinnitab seda võimalust.
D. Alltöövõtja väärtegude tõttu hankemenetlusest kõrvaldamise Itaalia süsteem seoses kohtuvaidluse asjaoludega
67. CCP artikli 80 lõike 5 ja artikli 105 lõike 12 kohaldamine koostoimes tähendab, et kui pakkumuses esitatakse alltöövõtja, kes on rikkunud sotsiaal- ja tööõiguse kohustusi seoses puuetega inimestega, on selle tagajärjeks, et pakkuja, kes on selle alltöövõtja vabalt välja pakkunud, kõrvaldatakse automaatselt hankest, kui see tuvastatakse enne lepingu sõlmimist.
68. See radikaalne tagajärg ei pruugi olla kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Euroopa Kohus on seoses direktiiviga 2004/18(20) fakultatiivsete hankest kõrvaldamise aluste üle otsustades välistanud selle direktiivi automaatse kohaldamise. Kohtuotsusest Forposta ja ABC Direct Contact(21) järeldub, et automaatne kohaldamine võib ületada liikmesriikidele direktiivi 2004/18 artikli 45 lõikega 2 (nüüd direktiivi 2014/24 artikli 57 lõikega 7) antud kaalutlusõiguse piire.
69. Selle kohtuotsuse kohaselt tuleb kõigepealt hinnata „asjaomase ettevõtja käitumist konkreetselt ja individuaalselt“(22). Sellele kriteeriumile mittevastavuse tõttu tunnistas Euroopa Kohus liidu õigusega vastuolus olevaks liikmesriigi seaduse, mille alusel on „hankijal kohustus kõrvaldada ettevõtja automaatselt hankemenetlusest, andmata sellele hankijale võimalust hinnata asjaomase ettevõtja väidetavalt süülist käitumist juhtumipõhiselt […]“.
70. Kohtuotsuses Connexxion Taxi Services Euroopa Kohus aga seda varasemates kohtuotsustes sedastatud kohtupraktikat ei järginud. Võrreldes seni nõutavat pakkuja poolt toime pandud väärteo hindamist proportsionaalsuse põhimõtte seisukohast ning läbipaistvuse ja võrdsuse põhimõtete järgimist, otsustas Euroopa Kohus viimase kasuks. Ta järeldas, et need on ülekaalukad juhul, kus vastavalt „hanke hanketeate tingimuste kohaselt tuleb pakkuja, kes on raskelt eksinud ametialaste käitumisreeglite vastu, tingimata hankemenetlusest kõrvaldada, kaalumata seda, kas selline sanktsioon on proportsionaalne või mitte“.(23)
71. Seepärast näib, et hindamismeetod võib erineda sõltuvalt sellest, kas automaatne kõrvaldamine on olemas ainult seaduses (sel juhul tuleks proportsionaalsuse kontrolli lubada isegi juhul, kui riigisiseses eeskirjas ei ole seda ette nähtud) või see on sõnaselgelt kehtestatud hankedokumentides.
72. Eelotsusetaotlusest ja sellele järgnenud selgitustest(24) ei järeldu, et automaatne hankemenetlusest kõrvaldamine oli kehtestatud hankedokumentides. Liikmesriigi kohtu ülesanne on välja selgitada, kas hankedokumentide klausel 11 või mõni muu klausel sisaldas sellist kohustust. Kui see on nii, siis on kohtuotsuse Connexxion Taxi Services(25) tähenduses ülimuslikult kohaldatavad läbipaistvuse ja pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtted. Selliselt välditakse, et pakkuja, kes on täitnud hankedokumentide klausleid, võidaks hankemenetlusest välja jätta, neid klausleid eiranud pakkuja kasuks.
73. Vastasel juhul tulevad mängu proportsionaalsuse põhimõtte nõuded. Jällegi tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul hinnata kõiki esinevaid tegureid, nüüd selleks, et välja selgitada, kas pakkuja hankemenetlusest kõrvaldamine on tema käitumise raskusastmele vastav karistus.
74. Nende tegurite hulgas võib hinnata seda, mida nimetab eelotsusetaotluse esitanud kohus oma kirjalikes selgitustes, s.t et hankemenetlusest kõrvaldatud pakkujal ei olnud kohustust kontrollida, kas alltöövõtja esitatud ESPD vastas tegelikkusele, mis võiks leevendada tema hooletust. Pakkuja on sellegipoolest hooletu, ehkki vähemal määral, kuna miski ei takista pakkujal (nagu hiljem tegi avaliku sektori hankija) eelnevalt kontrollida muul viisil, kas alltöövõtja on kohustused täitmata jätnud.
75. Asjaolust, et kolme alltöövõtja loetelus on lisaks õigusrikkujale veel kaks süüst puhast ettevõtjat, ei piisa pakkuja vastutuse vähendamiseks. Kui niisugune tava oleks lubatud, võiks see soodustada pettusi, mis seisnevad selles, et alltöövõtjaks määratakse õigusrikkuja (kellel, nagu ma ütlesin, on tavaliselt tööjõu- või sotsiaalkulud väiksemad), kelle teenuseid oleks vaja, kui tema rikkumisi ei avastata, ja ülejäänud kaks oleksid lihtsalt saatjateks.
76. Pakkuja vastutust ei vähenda ka see, et ta oleks võinud ise lepingukohustusi täita, ühte alltöövõtjat kasutamata. Arvestades, et pakkuja sai vabalt valida, kas ta kasutab allhankemehhanismi, ja et ta teatas pakkumuses avaliku sektori hankijale, et ta kavatseb seda võimalust kasutada ja esitada kolm alltöövõtjat, oli pakkuja vastutav selle eest, et selles loetelus ei oleks ühtegi, kes on rikkunud puuetega inimeste tööõiguse alaseid riigisiseseid õigusnorme.
77. Esitatut arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunale Amministrativo Regionale per il Laziole (Lazio piirkondlik halduskohus, Itaalia) järgmiselt:
„1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 57 lõike 4 punktiga a ei ole põhimõtteliselt vastuolus, et hankemenetlusest kõrvaldatakse pakkuja, kes on oma pakkumuses väljendanud kavatsust kasutada alltöövõtjana ettevõtjat, kui see on riigisiseses õiguses kehtestatud töö- ja sotsiaalõiguses kohaldatavad kohustused täitmata jätnud.
2. Avaliku sektori hankijal peab hankemenetlusest kõrvaldamise üle otsustamisel olema õigus hinnata selle meetme proportsionaalsust igal üksikjuhul eraldi, hinnates kõiki esinevaid asjaolusid, et otsustada pakkuja usaldusväärsuse üle, välja arvatud juhul, kui hankemenetlusest kõrvaldamine on hankedokumentides kohustuslikult ette nähtud, võtmata arvesse selle karistuse proportsionaalsust.“
2 Consip on aktsiaselts, mille aktsiakapitalis kuulub 100% osalus Itaalia majandus- ja rahandusministeeriumile. Ta tegutseb ainult avaliku halduse teenistuses.
3 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 94, lk 65).
4 18. aprilli 2016. aasta seadusandlik dekreet nr 50, millega rakendatakse direktiivid 2014/23/EL, 2014/24/EL ja 2014/25/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta, riigihangete kohta ning vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste riigihangete kohta, ning kehtiva ehitustööde, teenuste ja asjade riigihangete regulatsiooni ümberkorraldamise kohta: riigihangete seadustik (Decreto legislativo 18 aprile 2016, n. 50. Attuazione delle direttive 2014/23/UE, 2014/24/UE e 2014/25/UE sull’aggiudicazione dei contratti di concessione, sugli appalti pubblici e sulle procedure d’appalto degli enti erogatori nei settori dell’acqua, dell’energia, dei trasporti e dei servizi postali, nonchè per il riordino della disciplina vigente in materia di contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture: Codice dei contratti pubblici (GURI nr 91, 19.4.2016 – regulaarne lisa nr 10) (edaspidi „CCP“).
5 1999. aasta seaduse nr 68 artikli 17 kohaselt on nii avalik- kui ka eraõiguslikud ettevõtjad, kes osalevad riigihankemenetluses või kellel on kontsessioonisuhted või -lepingud ametiasutustega, kohustatud andma ametiasutustele eelnevalt üle oma seadusliku esindaja avalduse, milles nad kinnitavad, et nad järgivad puuetega inimeste õigust tööd saada käsitlevaid õigusnorme, vastasel korral võidakse nad menetlusest kõrvaldada.
6 Täpsemalt puudutas hankemenetlus sideteenuseid koos hooldus- ja abiteenustega, täiendavaid ribalaiuse suurendamise valikteenuseid koos hooldus- ja abiteenustega ning täiendavaid valikulisi kolimisteenuseid.
7 Kuigi artikli 18 lõige 2 on adresseeritud ainult liikmesriikidele, hõlmab direktiivi 2014/24 põhjendus 37 ka avaliku sektori hankijaid: „Selleks et hankemenetlustesse asjakohaselt integreerida keskkonnaalased, sotsiaalsed ja tööalased nõuded, on eriti oluline, et liikmesriigid ja avaliku sektori hankijad võtavad asjakohaseid meetmeid, mis tagavad kohustuste täitmise, mis on sätestatud keskkonna-, sotsiaal- ja tööõiguses […]“.
8 Direktiivi 2014/24 põhjendus 40.
9 Keeleversioonides, mida ma vaatasin, on tähendus sama: peut démontrer, par tout moyen approprié, un manquement aux obligations, prantsuse keeles; can demonstrate by any appropriate means a violation of applicable obligations, inglise keeles; dimostrare con qualunque mezzo adeguato la violazione degli obblighi applicabili, itaalia keeles; puder demonstrar, por qualquer meio adequado, o incumprimento das obrigações aplicáveis, portugali keeles; või kann auf geeignete Weise Verstöße gegen geltenden Verpflichtungen, saksa keeles.
10 Euroopa Komisjoni poolt nõukogule ja Euroopa Parlamendile saadetud direktiivi ettepanekus (KOM/2011/0896 (lõplik) – 2011/0438 (KOD) oli nimetatud koguni tarneahelas osalejaid (artikkel 55). Avatud sõnastus, mis kehtestati, saavutab vajaduse korral suurema ulatuse.
11 10. juuli 2014. aasta kohtuotsus Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici (C‑358/12, EU:C:2014:2063, punktid 29, 31 ja 32).
12 Kohtuasi C‑267/18, EU:C:2019:393.
13 20. detsembri 2017. aasta kohtuotsus Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani ja Guerrato (C‑178/16, EU:C:2017:1000, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
14 Vastavalt direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikele 1 kohtlevad „[a]valiku sektori hankijad […] ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt ning tegutsevad läbipaistvalt ja proportsionaalselt“.
15 Consip ja Austria valitsus.
16 Direktiivi artikli 2 lõike 1 punktis 10 on „ettevõtja“ määratletud kui „füüsiline või juriidiline isik või avaliku sektori asutus või selliste isikute ja/või asutuste rühm, sealhulgas igasugused ettevõtjate ajutised ühendused, kes pakub turul ehitustööde ja/või ehitustöö tegemist, asju või teenuseid“. Mõiste „pakkuja“ on samuti määratletud kui „pakkumuse esitanud ettevõtja“ (artikli 2 lõike 1 punkt 11).
17 Kohtuasi C‑267/18, EU:C:2019:393.
18 S.t kui tegemist on sotsiaal- või tööõiguse kohustuste täitmata jätmisega, mille kohta on tehtud lõplik kohtuotsus ja mida saab käsitada mõne artikli 57 lõikes 1 nimetatud alusena.
19 Artikli 57 lõike 4 punktis a spetsiaalselt artikli 18 lõikes 2 sätestatud kohustuste täitmata jätmise korral ette nähtud alus.
20 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT 2004, L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132).
21 13. detsembri 2012. aasta kohtuotsus (C‑465/11, EU:C:2012:801), punkt 35.
22 13. detsembri 2012. aasta kohtuotsus Forposta ja ABC Direct Contact (C‑465/11, EU:C:2012:801, punkt 31).
23 14. detsembri 2016. aasta kohtuotsus Connexxion Taxi Services (C‑171/15, EU:C:2016:948), resolutsioon.
24 Kokku võetud käesoleva ettepaneku punktis 21.
25 14. detsembri 2016. aasta kohtuotsus (C‑171/15, EU:C:2016:948).

matches: kohus Kohus Kohus Kohus kohus kohus Kohus Kohus Kohus Kohus kohus


2 PUUDEGA LAPSE HOOLDAJALE HOOLDAJATOETUSE MAKSMINE
§ 3 Hooldajatoetuse mõiste
§ 9 Teavitamiskohustus ja toetuse tagasinõudmine
3 TÄISEALISE ISIKULE HOOLDUSE SEADMINE, HOOLDAJA MÄÄRAMINE JA HOOLDAJATOETUSE MAKSMINE
§ 12 Hooldajatoetuse mõiste
§ 13 Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse taotlemine
§ 14 Hooldusvajaduse hindamine
§ 15 Hooldaja ja hooldajatoetuse määramine
§ 16 Hooldajatoetuse maksmine
§ 17 Hoolduse lõpetamine
§ 18 Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
§ 19 Teavitamiskohustus ja toetuse tagasinõudmine
RT IV, 10.03.2018, 8
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, § 22 lõike 1 punkti 5 ning sotsiaalhoolekande seaduse § 14 ja § 26 alusel.
(1) Hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise kord (edaspidi kord) sätestab puudega lapse hooldajale hooldajatoetuse maksmise ja selle lõpetamise ning täisealise puudega isikule hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hoolduse lõpetamise menetluse, hooldajale või eestkostjale hooldajatoetuse maksmise ja maksmise lõpetamise korra Rõuge vallas.
(2) Hooldajatoetust makstakse hooldajale, kelle hooldatava elukoht rahvastikuregistri andmetel on Rõuge vald.
(3) Hooldajatoetuse määrad puudega lapse hooldajale ning täisealise isiku hooldajale kehtestab Rõuge Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
(4) Hooldaja määramise ja hooldajatoetuse taotluse ning abivajaduse hindamise vormid kehtestab vallavalitsus.
(5) Erijuhtudel võib vallavalitsuse korralduse alusel hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise otsustada käesolevast korrast erinevalt.
2. peatükk PUUDEGA LAPSE HOOLDAJALE HOOLDAJATOETUSE MAKSMINE
§ 3. Hooldajatoetuse mõiste
Hooldajatoetus on igakuiselt makstav sotsiaaltoetus kuni 18-aastase puudega lapse hooldamise eest.
(1) Hooldajatoetuse määramiseks esitab taotleja Rõuge vallavalitsusele (edaspidi: ametiasutus) kirjaliku vormikohase taotluse.
2) eestkoste määramise otsus või perekonnas hooldamise leping, kui hooldajatoetuse taotleja ei ole vanem.
(3) Ametiasutusel on vajadusel õigus nõuda taotlejalt muid täiendavaid andmeid või dokumente, millest taotlejat informeeritakse taotluse vastuvõtmisel või kuni 3 tööpäeva jooksul pärast taotluse vastuvõtmist.
(1) Sotsiaaltöö spetsialist või lastekaitsespetsialist selgitab puudega lapse elukohas vastavalt abivajaduse hindamise vormile välja hooldusvajaduse (sh lapse hooldus-, kõrvalabi-, juhendamis- või järelevalvevajaduse), hooldaja võimalused hoolduse tagamiseks ning puudega lapse vajaduse teiste sotsiaalteenuste ja -toetuste järele. Korduv abivajaduse hindamine viiakse läbi vastavalt vajadusele.
(2) Sotsiaaltöö spetsialist või lastekaitsespetsialist võib hindamisel lisaks aluseks võtta puudega lapse rehabilitatsiooniplaani, Sotsiaalkindlustusameti otsuse puude määramise osas, puudega last hooldava isiku arvamuse ning võib konsulteerida hinnangu saamiseks teiste erialaspetsialistidega.
(1) Sotsiaaltöö spetsialist või lastekaitsespetsialist teeb vallavalitsuse sotsiaalkomisjonile ettepaneku hooldajatoetuse määramise või selle määramata jätmise kohta.
(2) Sotsiaalosakonna juhataja teeb vallavalitsuse sotsiaalkomisjoni ettepanekul kaalutlusotsuse hooldajatoetuse määramise või määramata jätmise kohta hiljemalt 10 tööpäeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest.
(3) Hooldajatoetus määratakse tähtajaliselt kuni lapse puude lõpptähtajani.
(4) Hooldajatoetus määratakse perekonna ühele liikmele vastavalt kehtestatud määras kuni 18- aastase keskmise, raske või sügava puudega lapse hooldamise eest.
(5) Hooldajatoetuse uueks määramiseks tähtajaliselt määratud puude raskusastme tähtaja möödumisel esitab hooldajatoetuse taotleja ametiasutusele uue taotluse koos korras nõutud dokumentidega. Kui taotleja on esitanud avalduse hiljemalt 30 päeva jooksul puude raskusastme määramise otsuse tegemisest ning puude raskusastme määramise otsus on tehtud tagasiulatuvalt, määratakse hooldajatoetus tagasiulatuvalt puude raskusastme määramise kuupäevast.
Hooldajatoetust makstakse alates hooldajatoetuse määramise taotluse esitamise kuust jooksva kuu eest ja makstakse välja taotluses esitatud arvelduskontole või sularahas hiljemalt kuu 25. kuupäevaks.
Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse sotsiaalosakonna juhataja otsusega, kui on ära langenud hooldajatoetuse määramise alused.
§ 9. Teavitamiskohustus ja toetuse tagasinõudmine
(1) Hooldajatoetuse saaja on kohustatud viivitamatult, kuid mitte hiljem kui 10 tööpäeva jooksul, teavitama ametiasutust kirjalikult asjaoludes, mis toovad kaasa:
1) määratud hooldajatoetuse maksmise lõpetamise või selle suuruse muutumise;
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud asjaoludest mitteteatamisel on vallavalitsusel õigus enammakstud hooldajatoetus toetuse saajalt tagasi nõuda. Enammakstud toetuse tagastamine toimub vabatahtlikult või nõutakse sisse kohtu kaudu.
Otsusega mittenõustumise korral võib vallavalitsusele esitada vaide haldusmenetluse seaduses sätestatud tähtaegadel ja korras või esitada kaebuse Tartu Halduskohtule halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras ja tähtaegadel.
(1) Järelevalvet hooldajatoetuse määramise ja maksmise üle teostavad vallavalitsus ja vallavolikogu revisjonikomisjon.
3. peatükk TÄISEALISE ISIKULE HOOLDUSE SEADMINE, HOOLDAJA MÄÄRAMINE JA HOOLDAJATOETUSE MAKSMINE
§ 12. Hooldajatoetuse mõiste
§ 13. Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse taotlemine
(1) Hoolduse seadmiseks ja hooldaja ning hooldajatoetuse määramiseks esitavad hooldust vajav isik ja potentsiaalne hooldaja ametiasutusele ühise vormikohase taotluse.
(2) Kui hooldaja on määratud eestkostjaks hooldatavale, siis esitatakse ka kohtuotsus eestkostjaks määramise kohta.
(3) Ametiasutusel on vajadusel õigus nõuda taotlejalt muid täiendavaid andmeid või dokumente, millest taotlejat informeeritakse avalduse vastuvõtmisel või kuni 3 tööpäeva jooksul pärast avalduse vastuvõtmist.
§ 14. Hooldusvajaduse hindamine
(1) Sotsiaaltöö spetsialist selgitab abivajava isiku elukohas vastavalt abivajaduse hindamise vormile välja hooldusvajaduse (sh hooldus-, kõrvalabi-, juhendamis- või järelvalvevajaduse) ja hooldaja võimalused hoolduse tagamiseks. Korduv abivajaduse hindamine viiakse läbi vastavalt vajadusele.
(2) Hooldusvajaduse hindamisel võib aluseks võtta lisaks isiku rehabilitatsiooniplaani, arstliku ekspertiisi komisjoni või Sotsiaalkindlustusameti otsuse puude määramise kohta ning võib konsulteerida hinnangu saamiseks teiste erialaspetsialistidega.
(3) Sotsiaaltöö spetsialist koostab arvamuse hooldusvajaduse ja puudega isikule vajalike teenuste ning hooldaja võimaluste kohta, et tagada isiku hooldamine. Kui hindamise käigustaotletava teenuse vajadust ei tuvastata, soovitab sotsiaaltöö spetsialist inimese toimetuleku või hoolduse tagamiseks või kõrvalabi katteks teisi meetmeid.
(4) Abivajaduse hindamisest keeldumise korral hooldust ei seata ja hooldajat ning hooldajatoetust ei määrata.
§ 15. Hooldaja ja hooldajatoetuse määramine
(1) Sotsiaaltöö spetsialist teeb vallavalitsuse sotsiaalkomisjonile ettepaneku hoolduse seadmiseks, hooldaja määramiseks, hooldajatoetuse määramiseks või nende määramata jätmise kohta.
(2) Sotsiaalosakonna juhataja teeb vallavalitsuse sotsiaalkomisjoni ettepaneku alusel kaalutlusotsuse hoolduse seadmise, hooldaja määramise, hooldajatoetuse määramise või selle määramata jätmise kohta hiljemalt 10 tööpäeva jooksul nõuetekohase taotluse esitamisest.
(3) Hoolduse seadmine, hooldaja ja hooldajatoetuse määramine või sellest keeldumine otsustatakse sotsiaalosakonna juhataja otsusega. Otsuses määratakse hooldusvajadus, hooldaja, tema kohustused ja ülesanded või keelduva otsuse korral keeldumise põhjendused.
(4) Hooldajatoetus määratakse:
2) hooldatava tähtajatult määratud puude korral tähtajatult;
3) kuni neljaks kuuks isiku puhul, kes aktiivravi järgselt ei suuda osaleda igapäevastes majapidamistoimingutes ja eneseteeninduses.
(5) Isiku võib määrata hooldajaks enam kui ühele hooldatavale. Kui isik on määratud mitme isiku hooldajaks, on tal õigus saada hooldajatoetust iga hooldatava hooldamise eest.
(6) Hooldus seatakse ja hooldaja määratakse hooldust vajava isiku nõusolekul. Hooldus seatakse, kui isiku toimetulekut ei ole võimalik tagada muude teenuste, täiendavate toetuste või muu abi osutamisega.
(7) Hooldajatoetuse uueks määramiseks tähtajaliselt määratud puude raskusastme tähtaja möödumisel esitab taotleja ametiasutusele uue taotluse koos korras nõutud dokumentidega. Kui hooldajatoetuse taotleja on esitanud avalduse hiljemalt 30 päeva jooksul puude raskusastme määramise otsuse tegemisest ning puude raskusastme määramise otsus on tehtud tagasiulatuvalt, määratakse hooldajatoetus tagasiulatuvalt puude raskusastme määramise kuupäevast.
§ 16. Hooldajatoetuse maksmine
Hooldajatoetust makstakse hooldajatoetuse taotluse esitamise kuust jooksva kuu eest ja makstakse välja taotluses esitatud arvelduskontole või sularahas hiljemalt jooksva kuu 25. kuupäevaks.
§ 17. Hoolduse lõpetamine
(1) Hooldus lõpetatakse sotsiaalosakonna juhataja otsusega hooldatava või hooldaja avalduse alusel või hoolduse seadmise põhjuse äralangemisel.
(2) Hoolduse seadmise põhjuse äralangemise aluseks on:
1) hooldatava elama asumine teise omavalitsusse;
2) hooldatava hoolduse korraldamine väljaspool kodu osutataval üldhooldusteenusel või erihoolekandeteenustel;
5) hooldaja suutmatus hooldust korraldada;
6) hooldaja ei täida või loobub temale hooldaja määramise otsusega pandud kohustustest.
(3) Hooldatava või hooldaja surma korral lõpeb hoolduse seadmine ning eraldi sotsiaalosakonna juhataja otsust selle kohta ei tehta.
§ 18. Hooldajatoetuse maksmise lõpetamine
Hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse kui on ära langenud hooldaja määramise ja toetuse maksmise põhjus.
§ 19. Teavitamiskohustus ja toetuse tagasinõudmine
Otsusega mittenõustumise korral võib vallavalitsusele esitada vaide “Haldusmenetluse seaduses” sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates otsuse teadasaamise päevast või päevast, millal oleks pidanud teada saama või esitada kaebuse Tartu Halduskohtule “Halduskohtumenetluse seadustikus” sätestatud korras ja tähtaegadel.
(1) Sotsiaaltöö spetsialistil on õigus kontrollida igal ajal hoolduse toimimist ning vajadusel algatada menetlus hoolduse ümberhindamiseks, lõpetamiseks või uue hooldaja määramiseks.
(2) Järelevalvet hoolduse seadmise ja hooldajatoetuse määramise ja maksmise üle teostab vallavalitsus ja vallavolikogu revisjonikomisjon.
(1) Haanja Vallavolikogu 17.03.2016 määrus nr 7 " Hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord puudega lapse hooldajale" tunnistatakse kehtetuks.
(2) Haanja Vallavolikogu 17.03.2016 määrus nr 8 " Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ning hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord" tunnistatakse kehtetuks.
(3) Misso Vallavolikogu 24.03.2016 määruse nr 8 " Hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise kord" tunnistatakse kehtetuks.
(4) Mõniste Vallavolikogu 30.03.2016 määrus nr 6 " Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse andmise kord" tunnistatakse kehtetuks.
(5) Rõuge Vallavolikogu 23.01.2013 määrus nr 1 „Puudega lapse hooldajale hooldajatoetuse maksmise kord tunnistatakse kehtetuks.
(6) Rõuge Vallavolikogu 23.03.2016 määrus nr 8 „Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(7) Rõuge Vallavolikogu 15.06.2017 määrus nr 8 „Riigieelarvest Rõuge vallale eraldatud sotsiaaltoetuste ja -teenuste osutamise toetuse vahendite kasutamise kord“ § 2 lg 2 tunnistatakse kehtetuks.
(8) Varstu Vallavolikogu 13.11.2012 määrus nr 11 " Hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse maksmise kord" tunnistatakse kehtetuks.
(9) Varstu Vallavolikogu 13.11.2012 määrus nr 12 "Puudega lapse hooldajale hooldajatoetuse määramise ja maksmise kord" tunnistatakse kehtetuks.
Enne 1. aprilli 2018 kehtinud vallavolikogu määruse alusel hoolduse seadmise, hooldaja määramise ja hooldajatoetuse andmise kohta vastu võetud vallavalitsuse korraldused jäävad kehtima kuni korralduses märgitud tähtaja lõpptähtpäeva või hüvitise saamise õiguse lõpetamist tingiva juriidilise asjaolu saabumiseni või kuni korralduse kehtetuks tunnistamiseni.


Vääriselupaiga klassifikaator, valiku juhend, vääriselupaiga kaitseks lepingu sõlmimine ja vääriselupaiga kasutusõiguse arvutamise täpsustatud alused – Riigi Teataja
Vääriselupaiga klassifikaator, valiku juhend, vääriselupaiga kaitseks lepingu sõlmimine ja vääriselupaiga kasutusõiguse arvutamise täpsustatud alused
Vääriselupaiga klassifikaator, valiku juhend, vääriselupaiga kaitseks lepingu sõlmimine ja vääriselupaiga kasutusõiguse arvutamise täpsustatud alused - sisukord
4 VÄÄRISELUPAIGA KAITSEKS LEPINGU SÕLMIMINE, LEPINGU SISUJA VÄÄRISELUPAIGA KASUTUSÕIGUSE TASU ARVUTAMISE ALUSED
[RTL 2009, 18, 218 - jõust. 20.02.2009]
Määrus kehtestatakse «Metsaseaduse» § 23 lõigete 2 ja 10 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse vääriselupaiga väljavaliku protseduurid, vääriselupaiga tüübid ja tüüpide iseloomuliku näitajad, vääriselupaiga kaitseks lepingu sõlmimise kord, lepingu sisu ning vääriselupaiga metsakasutuse kitsendustega põhjustatud kahju ja hooldamise kulu hüvitise (edaspidi vääriselupaiga kasutusõiguse tasu) arvutamise alused.
(2) Vääriselupaiga väljavalikut korraldab Keskkonnaministeerium Keskkonnateabe Keskuse ja Keskkonnaameti kaudu.
(6) Tunnistusega spetsialistid esitavad Keskkonnaametile vääriselupaikade vormikohased digitaalsed kirjeldused ja asukohakaardid. Keskkonnaamet kontrollib andmete õigsust ning edastab nõuetele vastavad andmed Keskkonnateabe Keskusele.
(61) Keskkonnateabe Keskus kannab lõikes 6 nimetatud andmed metsaressursi arvestuse riiklikkusse registrisse kahe nädala jooksul andmete saamisest.
(7) Keskkonnateabe Keskus esitab kord kuus Erametsakeskusele vääriselupaikade andmed ning Keskkonnaametile asjaomase maakonna vääriselupaikade andmed.
(8) Keskkonnateabe Keskus esitab kord kuus Maa-ametile ning metsamajandamiskavade koostajatele andmekogusse kantud ja sealt välja arvatud vääriselupaikade andmekogu andmefaili kirjed.
Ala vastab vääriselupaiga näitajatele, kui sellel esineb vähemalt üks vääriselupaigatüüpi iseloomustav näitaja ja tüübile iseloomulik tunnusliik.
(4) Loometsa vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Aleurodiscus amorphus, Boletus satanas, Clavariadelphus pistillaris, Clavariadelphus truncatus, Geastrum spp., Gomphus clavatus, Hydnellum spp., Phellodon spp., Phellinus chrysoloma, Sarcodon spp., Sowerbyella spp.;
2) samblikud: Lecanactis abietina, Hypogymnia farinacea;
3) sammaltaimedest: Nowellia curvifolia;
4) soontaimed: Cephalanthera rubra, Cypripedium calceolus, Orchis spp.
(4) Männikute ja männisegametsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Asterodon ferruginosus, Diplomitoporus flavescens, Fomitopsis rosea, Leptoporus mollis, Multiclavula mucida, Phellinus ferrugineofuscus, Phellinus nigrolimitatus, Phlebia centrifuga, Pycnoporellus fulgens, Sarcosoma globosum, Skeletocutis stellae;
2) samblikud: Arthonia leucopellea, Evernia divaricata, Evernia mesomorpha, Frullania dilatata, Hypogymnia farinacea, Icmadophila ericetorum, Lecanactis abietina, Ramalina thrausta;
3) sammaltaimed: Anastrophyllum hellerianum, Bazzania trilobata, Geocalyx graveolens, Hylocomium umbratum, Jamesoniella autumnalis, Jungermannia leiantha, Lepidozia reptans, Leucobryum glaucum, Neckera pennata; Nowellia curvifolia, Odontoschisma denudatum, Plagiothecium undulatum, Riccardia latifrons, Sphagnum wulfianum, Ulata crispa;
4) mardikad: Ampedus sanguineus, Calitys scabra, Callidium coriaceum, Ceruchus chrysomelinus, Dendrophagus crenatus, Nothorhina punctata, Ostoma ferruginea, Peltis grossa;
5) soontaimed: Corallorhiza trifida, Cypripedium calceolus, Listera cordata.
(4) Kuusikute ja kuusesegametsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Asterodon ferruginosus, Dentipellis fragilis, Diplomitoporus flavescens, Fomitopsis rosea, Ganoderma lucidum, Geastrum spp., Hericium coralloides, Leptoporus mollis, Multiclavula mucida, Perenniporia subacida, Phellinus chrysoloma, Phellinus populicola, Phellinus ferrugineofuscus, Phellinus nigrolimitatus, Phlebia centrifuga, Pycnoporellus fulgens, Sarcosoma globosum, Skeletocutis odora, Skeletocutis stellae, Tremiscus helvelloides, Xylaria polymorpha;
2) samblikud: Arthonia leucopellea, Bacidia rubella, Cetrelia olivetorum, Chaenotheca brachypoda, Evernia divaricata, Evernia mesomorpha, Hypogymnia farinacea, Icmadophila ericetorum, Lecanactis abietina, Leptogium saturninum, Lobaria pulmonaria, Mycoblastus sanguinarius, Nephroma spp., Opegrapha spp., Parmeliella triptophylla, Ramalina thrausta;
3) sammaltaimed: Anastrophyllum hellerianum, Bazzania trilobata, Frullania dilatata, Geocalyx graveolens, Hylocomium umbratum, Jamesoniella autumnalis, Jungermannia leiantha, Lejeunea cavifolia, Lepidozia reptans, Leucobryum glaucum, Metzgeria furcata, Neckera complanata, Neckera pennata, Nowellia curvifolia, Odontoschisma denudatum, Plagiothecium undulatum, Riccardia latifrons, Riccardia palmata, Sphagnum wulfianum, Ulota crispa;
4) mardikad: Agrilus ater, Anoplodera variicornis, Calitys scabra, Callidium coriaceum, Ceruchus chrysomelinus, Cucujus cinnaberinus, Dendrophagus crenatus, Dicerca furcata, Necydalis major, Nothorhina punctata, Ostoma ferruginea, Peltis grossa, Saperda perforata, Xylotrechus rusticus;
5) soontaimed: Cinna latifolia, Corallorhiza trifida, Cypripedium calceolus, Epipogium aphyllum, Galium triflorum.
(4) Laialehiste metsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Ceriporia purpurea, Geastrum spp., Lindtneria trachyspora, Lycoperdon echinatum, Perenniporia medullapanis, Phellinus ferruginosus, Steccherinum robustius, Xylaria polymorpha, Xylobolus frustulatus;
2) samblikud: Acrocordia gemmata, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Chaenotheca chlorella, Chaenotheca phaeocephala, Cliostomum corrugatum, Cyphelium inquinans, Gyalecta ulmi, Lecanactis abietina, Lobaria pulmonaria, Megalaria grossa, Nephroma spp., Opegrapha spp., Pertusaria pertusa, Sclerophora spp., Thelotrema lepadinum;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Anomodonviticulosus, Dicranum viride, Frullania dilatata, Isothecium alopecuroides, Jame soniella autumnalis, Lejeunea cavifolia, Lepidozia reptans, Metzgeria furcata, Mnium hornum, Neckera complanata, Neckera pennata, Porella spp., Ulota crispa;
4) mardikad: Calosoma inquisitor, Cyrtoclytus capra, Gnorimus nobilis, Liocola marmorata, Lymexylon navale, Mycetochara spp., Osmoderma eremita, Rhamnusium bicolor;
5) soontaimed: Allium ursinum, Bromus benekenii, Circaea lutetiana, Cypripedium calceolus, Festuca altissima, Hordelymus europaeus.
(4) Haavikute vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Dentipellis fragilis, Hericium coralloides, Junghuhnia pseudozilingiana, Multiclavula mucida, Sistotrema raduloides, Skeletocutis odora, Tomentella crinalis;
2) samblikud: Acrocordia gemmata, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Collema subnigrescens, Leptogium saturninum, Lobaria pulmonaria, Mycoblastus sanguinarius, Nephroma spp., Parmeliella triptophylla, Peltigera collina;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Frullania dilatata, Jamesoniella autumnalis, Lejeunea cavifolia, Metzgeria furcata, Neckera complanata, Neckera pennata, Nowellia curvifolia, Trichocolea tomentella, Ulota crispa;
4) mardikad: Acanthoderes clavipes, Agrilus ater, Ceruchus chrysomelinus, Cucujus cinnaberinus, Descarpentriesina variolosa, Hololepta plana, Necydalis major, Saperda perforata, Xylotrechus rusticus;
5) soontaimed: Cinna latifolia, Festuca altissima.
(4) Teiste lehtmetsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Dentipellis fragilis, Hericium coralloides, Junghuhnia pseudozilingiana, Multiclavula mucida, Sistotrema raduloides, Skeletocutis odora, Tomentella crinalis, Xylobolus frustulatus;
2) samblikud: Acrocordia gemmata, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Hypogymnia farinacea, Lecanactis abietina, Leptogium saturninum, Lobaria pulmonaria, Mycoblastus sanguinarius, Nephroma spp., Opegrapha spp., Parmeliella triptophylla, Peltigera collina, Pertusaria pertusa, Thelotrema lepadinum;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Frullania dilatata, Jamesoniella autumnalis, Lejeunea cavifolia, Metzgeria furcata, Neckera complanata, Neckera pennata, Nowellia curvifolia, Ulota crispa;
5) soontaimedest: Cypripedium calceolus.
(4) Lepikute vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Physisporinus vitreus, Phlebia subochracea, Pycnoporellus fulgens;
2) samblikud: Arthonia leucopellea, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Hypogymnia farinacea, Lecanactis abietina, Mycoblastus sanguinarius, Menegazzia terebrata, Thelotrema lepadinum;
3) sammaltaimed: Bazzania trilobata, Geocalyx graveolens, Frullania dilatata, Jamesoniella autumnalis, Jungermannia leiantha, Mnium hornum, Neckera pennata, Pseudobryum cinclidioides, Riccardia latifrons, Riccardia palmata, Trichocolea tomentella, Ulota crispa;
4) mardikad: Ampedus nigroflavus, Ceruchus chrysomelinus, Dicerca alni, Peltis grossa;
5) soontaimedest: Carex disperma.
(4) Märgalade kuusikute ja kuusesegametsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Asterodon ferruginosus, Dentipellis fragilis, Eocronartiummuscicola, Fomitopsis rosea, Leptoporus mollis, Perenniporia subacida, Phellinuschrysoloma, Phellinus ferrugineofuscus, Phellinus nigrolimitatus, Phlebia centrifuga, Physosporinus vitreus, Pycnoporellus fulgens, Skeletocutis odora, Skeletocutis stellae;
2) samblikud: Arthonia leucopellea, Bacidia rubella, Chaenotheca subroscida, Evernia divaricata, Evernia mesomorpha, Icmadophila ericetorum, Lecanactis abietina, Lobaria pulmonaria, Mycoblastus sanguinarius, Opegrapha spp., Ramalina thrausta, Thelotrema lepadinum;
3) sammaltaimed: Anastrophyllum hellerianum, Bazzania trilobata, Frullania dilatata, Geocalyx graveolens, Jamesoniella autumnalis, Jungermannia leiantha, Lepidozia reptans, Leucobryum glaucum, Neckera pennata, Nowellia curvifolia, Odontoschisma denudatum, Plagiothecium undulatum, Riccardia latifrons, Riccardia palmata, Sphagnum wulfianum, Splachnum ampullaceum, Trichocolea tomentella, Ulota crispa;
4) mardikad: Anoplodera variicornis, Calitys scabra, Callidium coriaceum, Ceruchus chrysomelinus, Ostoma ferruginea, Peltis grossa;
5) soontaimed: Cinna latifolia, Corallorhiza trifida, Galium triflorum, Listera cordata.
(4) Märgalade männikute ja kaasikute vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Diplomitoporus flavescens, Leptoporus mollis;
2) samblikud: Hypogymnia farinacea, Mycoblastus sanguinarius, Opegrapha spp.;
3) sammaltaimed: Jamesoniella autumnalis, Leucobryum glaucum, Nowellia curvifolia, Splachnum ampullaceum, Ulota crispa.
(4) Märgalade laialehiste metsade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Ceriporia purpurea, Geastrum spp., Lindtneria trachyspora, Lycoperdon echinatum, Perenniporia medulla-panis, Phellinus ferruginosus, Physisporinus vitreus, Phlebia subochracea, Steccherinum robustius, Xylaria polymorpha, Xylobolus frustulatus;
2) samblikud: Acrocordia cavata, Acrocordia gemmata, Arthonia leucopellea, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Chaenothecachlorella, Cyphelium inquinans, Gyalecta ulmi, Lobaria pulmonaria, Megalariagrossa, Nephroma spp., Pertusaria pertusa, Sclerophora spp., Thelotrema lepadinum;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Anomodon viticulosus, Frullania dilatata, Isothecium alopecuroides, Jamesoniella autumnalis, Lejeunea cavifolia, Lepidozia reptans, Metzgeria furcata, Mnium hornum, Neckera complanata, Neckera pennata, Nowellia curvifolia, Trichocolea tomentella, Ulota crispa;
4) mardikad: Calosoma inquisitor, Gnorimus nobilis, Liocola marmorata, Lymexylon navale, Osmoderma eremita;
5) soontaimed: Circaea lutetiana, Festuca altissima.
(1) Looduslike veekogude kaldanõlvade hulka kuuluvad § 5 lõikes 2 nimetatud vääriselupaikade tüübid.
(4) Looduslike veekogude kaldanõlvade vääriselupaikadele iseloomulikud tunnusliigid on järgmised sammaltaimed: Geocalyx graveolens, Mnium hornum, Pseudobryum cinclidioides, Riccardia latifrons, Riccardia palmata.
(1) Veekoguäärsete madalike ja lammide hulka kuuluvad § 5 lõikes 3 nimetatud vääriselupaikade tüübid.
(4) Veekoguäärsete madalike ja lammide vääriselupaikadele iseloomulikud tunnusliigid on järgmised sammaltaimed: Geocalyx graveolens, Mnium hornum, Pseudobryum cinclidioides, Riccardia latifrons, Riccardia palmata.
(1) Teiste veest mõjutatud alade alla kuuluvad § 5 lõigetes 4 ja 5 nimetatud vääriselupaikade tüübid.
(6) Muude veest mõjutatud alade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) sammaltaimed: Geocalyx graveolens, Hamatocaulis vernicosus, Helodium blandowii, Mnium hornum, Paludella squarrosa, Pseudobryum cinclidioides, Riccardia latifrons, Riccardia palmata, Trichocolea tomentella;
2) mardikad: Dicerca furcata, Melandrya dubia, Peltis grossa;
3) soontaimed: Cladium mariscus, Corallorhiza trifida, Dactylorhiza cruenta, Festuca altissima, Hammarbya paludosa, Liparis loeselii, Malaxis monophyllos, Ophrys insectifera, Orchis mascula, Orchis militaris, Primula farinosa.
(1) Väikeste märgalasaarte ja -poolsaarte hulka kuuluvad § 5 lõike 1 punktis 4 nimetatud vääriselupaikade tüübid.
(4) Järsakute vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Anomodonviticulosus, Frullania dilatata, Jamesoniella autumnalis, Jungermannia leiantha, Metzgeria furcata, Mnium hornum, Neckera pennata, Plagiopus oederiana, Porella spp.;
2) mardikatest: Peltis grossa;
3) soontaimedest: Lunaria rediviva.
(4) Põlendike vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) mardikad: Arhopalus tristis, Melanophila acuminata, Pterostichus angustatus;
2) soontaimedest: Geranium bohemicum.
(1) Puisrohumaade hulka kuuluvad § 5 lõikes 6 nimetatud vääriselupaikade tüübid.
(4) Puisrohumaade vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Fistulina hepatica;
2) samblikud: Acrocordia gemmata, Arthonia leocopellea, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca chlorella, Gyalecta ulmi, Lobaria pulmonaria, Pertusaria pertusa, Sclerophora spp.;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Anomodonviticulosus, Isothecium alopecuroides, Metzgeria furcata, Neckera pennata, Ulota crispa;
4) mardikad: Agrilus mendax, Ampedus nigroflavus, Dicerca alni, Liocola marmorata, Lymexylon navale;
(4) Sarapike vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Ceriporea purpurea, Ceriporia reticulata, Geastrum spp., Phellinus ferruginosus;
2) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Isothecium alopecuroides, Metzgeria furcata, Mnium hornum, Ulota crispa;
3) mardikatest: Melandrya dubia.
(4) Üksikute suurte puude vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) samblikud: Acrocordia gemmata, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca chlorella, Chaenotheca phaeocephala, Cliostomum corrugatum, Gyalecta ulmi, Lobaria pulmonaria, Pertusaria pertusa, Sclerophora spp.;
2) mardikad: Boros schneideri, Cossonus cylindricus, Gnorimus nobilis, Liocola marmorata, Lymexylon navale, Mycetochara spp., Mycetophagus quadripustulatus, Osmoderma eremita.
(4) Parkide vääriselupaikadele on iseloomulikud järgmised tunnusliigid:
1) seened: Boletus spp., Ceriporia purpurea, Geastrum spp., Grifola frondosa, Fistulina hepatica, Stecherinum robustius, Xylaria polymorpha, Xylobolus frustulatus;
2) samblikud: Acrocordia cavata, Acrocordia gemmata, Arthonia vinosa, Bacidia rubella, Chaenotheca brachypoda, Chaenotheca phaeocephala, Cliostomum corrugatum, Gyalecta ulmi, Lobaria pulmonaria, Pertusaria pertusa, Sclerophora spp.;
3) sammaltaimed: Anomodon attenuatus, Anomodon longifolius, Anomodon viticulosus, Frullania dilatata, Isothecium alopecuroides, Ulota crispa;
4) mardikad: Agrilus mendax, Ampeus nigroflavus, Liocola marmorata, Lymexylon navale, Osmoderma eremita.
4. peatükk VÄÄRISELUPAIGA KAITSEKS LEPINGU SÕLMIMINE, LEPINGU SISUJA VÄÄRISELUPAIGA KASUTUSÕIGUSE TASU ARVUTAMISE ALUSED
(7) Vääriselupaiga omandiõiguse üleminekust tuleb informeerida EMK-d vähemalt kaks nädalat enne tehingut. Vääriselupaiga omandi üleminekul ei ole omandajal õigus lõpetada lepingut ennetähtaegselt ühe aasta jooksul omandamisest arvates.
(8) EMK teatab Keskkonnateabe Keskusele sõlmitud lepingu numbri, sõlmimise aja, täitja või täitja ja tema esindaja nime, makstava kasutusõiguse tasu suuruse ja lepingu lõpetamise päeva kirjalikult ühe nädala jooksul selle sõlmimisest või muutmisest arvates.
(9) EMK esitab ühe nädala jooksul pärast lepingu sõlmimist lepingu teksti koos lisadega digitaalsel kujul Keskkonnateabe Keskusele.
(11) Lepingu objekti säilimist kontrollib Keskkonnaamet üks kord aastas ja vormistab selle kohta akti, mis säilitatakse Keskkonnaametis. Lepingu objekti hindamisel ilmnenud puudustest teavitab Keskkonnaamet koheselt EMK-d.
Lisad 1-3
Lisad 4-5


Ps4 vr mängud. Hillar otto memorial
funteqdiving.nl Ps4 vr mängud
PlayStation VR KONSOOLID - parim valik videomänge PlayStation 4 | Xbox One S | PlayStation 3 | Xbox 360 | Nintendo Switch | Wii | Nintendo 3DS | Nintendo 2DS …
Osta kõige võimsam mängukonsool PS4 Pro juba täna! PlayStation® VR: live the gameAvastage mängude uus ja ootamatu dimensioon ning PlayStation® VR-i usk.. Uued mängud - nädal 46 (13-19 november 2017) 14.11.2017 0. Uued mängud - nädal 45 (6-12 november 2017)
PS4 - KONSOOLID ps4 vr mängud
PlayStation VR Mängud Mängukonsoolid PS4. XBox One. Kampaania Uudistooted Sooduspakkumised Kõige populaarsemad XBox One. XBox 360. Kampaania Sooduspakkumised Kõige populaarsemad Mängud XBox 360. PlayStation 3. Kampaania Sooduspakkumised Kõige populaarsemad Mängud PS3. Nintendo Wii. Kõige populaarsemad
Images of PS4 VR mängud ps4 vr mängud
Värskeimad Sony uudised. Miterassa OÜ esindab juba rohkem kui 20 aastat maailma juhtiva tehnoloogiaettevõtte Sony erinevaid ärivaldkondi Eestis ning teistes Balti riikides ning opereerib Eestis ka Sony Center kaupluseid.
14.03.2019 (Gamestar FB) Üks DiRT RALLY 2.0 ootab õnnelikku! 📣TÄHELEPANU📣 Head rallisõbrad, eriti rallimängude sõbrad! Meil on hea meel teile kõigile teatada, et koostöös Gamestariga loosime välja ühe eriti ägeda rallimängu - Dirt Rally 2.0!
PlayStation VR - PS4, PS3, Xbox One, Xbox 360, Wii, Wii U ps4 vr mängud
Mängud - Sony Center ps4 vr mängud
PlayStation VR - KONSOOLID - PS4, Xbox One, Nintendo
Browse all PlayStation VR new and upcoming games. Explore PS VR games details and buy now. Get PlayStation games for PS4, PS3 and PS Vita consoles from PlayStation official websites.
E-poes tooteotsing ps4 mangud võtmesõnaga kaup24.ee. Garanteerime soodsad hinnad, turvaline ost, mugav tooteotsing ja tellimus, kauba kohaletoimtamine koju või kontorisse, kõige populaarsem makseviisid, järelmaksuga ost, igakülgset nõustamised. Säästa aega ja raha!
jaanituli 2018 tallinn
unenägude seletaja tuld tegema
kalda 7a tallinn
york mööbel


Digitaalselt teostatavate geodeetiliste alusplaanide, projektide, teostusjooniste ja detailplaneeringute esitamise kord – Riigi Teataja
Digitaalselt teostatavate geodeetiliste alusplaanide, projektide, teostusjooniste ja detailplaneeringute esitamise kord
Digitaalselt teostatavate geodeetiliste alusplaanide, projektide, teostusjooniste ja detailplaneeringute esitamise kord - sisukord
§ 2 Töödele esitatavad nõuded
§ 3 Tööde esitamise ja kontrollimise kord
RT IV, 08.05.2014, 70
Vastu võetud 15.02.2011 nr 13
Määrus kehtestatakse Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 2 ja § 30 lg 1 p 2; Haldusmenetluse seaduse § 91 lg 2; Rae valla ehitusmääruse, mis on kinnitatud Rae Vallavolikogu 10. veebruari 2009 määrusega nr 108 (muudetud Rae Vallavolikogu 11. mai 2010 määrusega nr 23) § 4 lg 5 p 7 ja lg 9; Ehitusseaduse § 20 lg 2 ja lg 3; Vabariigi valitsuse 14. aprilli 1994 määrusega nr 138 kinnitatud „Geodeetiliste ja kartograafiliste tööde tegemise ning geodeetiliste ja kartograafiliste andmete kasutamise korra“ p 5 ning Majandus- ja kommunikatsiooniministri 27. augusti 2007 määruse nr 70 „Ehitusgeodeetiliste uurimustööde tegemise kord“ § 4 lg 1, § 11 lg 2 ja § 13 lg 2 alusel
1) Käesolev kord määrab kindlaks digitaalselt teostatavate geodeetiliste alusplaanide, projektide, teostusjooniste ja detailplaneeringute (edaspidi tööd) andmete esitamise nõuded ja säilitamise tingimused Rae valla haldusterritooriumil.
§ 2. Töödele esitatavad nõuded
(1) Töödele esitatavad üldnõuded:
1) Rae valla digitaaljooniste arhiivi esitatavate tööde failiformaadid peavad olema mitte uuemas, kui eelviimases AutoCad *.dwg formaadis.
2) Kõik esitatavad AutoCad .dwg failid peavad olema kahemõõtmelised ja Eesti Vabariigis kehtivas koordinaatsüsteemis.
3) Kõikidele töödele tuleb lisada mõõdistuspiir, mis on suletud sirglõikudest koosnev murdjoon (kiht: murdjooned) mööda äärmisi mõõdistatud punkte.
4) Sidusaid objekte kujutav geomeetria peab olema ka digitaalses esitluses sidus.
5) Autocad’i World-koordinaadistiku suhtes joonist mitte nihutada ega pöörata.
6) Detailplaneeringuid ja projekteerimistöid Rae valla haldusterritooriumil võib teha ainult arhiivis registreeritud geoalustele.
(2) Geodeetilistele alusplaanidele ja teostusjoonistele esitatavad nõuded.
1) Geodeetilised alusplaanid ja teostusjoonised peavad vastama Majandus ja kommunikatsiooniministri 27. augusti 2007 a määrusele nr 70 „Ehitusgeodeetiliste uurimistööde tegemise kord“.
2) Geodeetiliste alusplaanide andmed kehtivad kaks aastat. Juhul kui antud piirkonnas on teostatud ehitus- või kaevetöid või andmed on vanemad kui kaks aastat, otsustab geodeetiliste andmete kehtivuse Rae valla maa- ja keskkonnaamet.
3) Teostusjoonis koostatakse kõigile uutele ehitatud hoonetele, tehnovõrkudele, tänavatele, teedele, rajatud piiretele ja haljastusele.
4) Teostusjooniste puhul on kohustuslik lisada ka .gml fail (impordi nõuded „Ehitisregistri geoinfosüsteem”). GML- failis on kohustuslikud objekti identifitseerimiseks vajalikud atribuudid ( EHR_KOOD, EGID, TAHIS, NAHTUS, CAD_KOOD).
5) Kui objekt on mõõtkavaline ja telgjoon ei lange kokku, siis telg peab olema välja joonistatud.
6) Teostusjoonisel peab olema värvidega eraldatud uued, olemasolevad ja demonteerivad objektid.
7) Teede, tänavate ja platside digitaalne teostusjoonis peab olema koondplaanis (sh kõik uued objektid ühel joonisel).
8) Tehnovõrgu trasside liitumispunktid peavad olema koordineeritud.
(3) Projektidele esitatavad nõuded.
1) Ehitusprojekt peab vastama ehitisseaduses kehtestatule.
(4) Detailplaneeringutele esitatavad nõuded.
1) Vastavalt Detailplaneeringute koostamise ning vormistamise nõuded.
§ 3. Tööde esitamise ja kontrollimise kord
(1) Tööde esitamise ja kontrollimise üldnõuded
1) Digitaalselt esitatavad tööd peavad vastama käesoleva korra §-s 2 toodud töödele esitatavatele nõuetele.
2) Muud olulised andmed tööde kohta (seletuskiri, kaevuandmed, skeemid jne) saab esitada .dwg; .dxf; .doc; .xls; .zip; .pdf failiformaatides.
3) Digitaalselt esitatavad tööd peavad olema esitatud ning registreeritud käesoleva korra § 1 lõikes 2 nimetatud arhiivi.
4) Pärast töö tegija poolt andmete esitamist arhiivi ning toimiku esitamist vastavale ametile, kontrollitakse töö õigsust ning puuduste mitte ilmnemisel töö registreeritakse arhiivis.
5) Puuduste ilmnemisel töö tagastatakse tegijale puuduste kõrvaldamiseks.
6) Töö loetakse esitatuks pärast vastava ameti poolt registreerimist arhiivis.
(2) Geodeetiliste alusplaanide ja teostusjooniste esitamine ja kontrollimine:
1) Vastavalt Majandus ja kommunikatsiooniministri 27. augusti 2007. a määruse nr 70 „Ehitusgeodeetiliste uurimistööde tegemise kord“ § 11 punktile 2 peab geodeetilise uurimustöö tegija esitama uurimistöö toimiku ühe eksemplari ning digitaalse maa-ala plaani kohalikule omavalitsusele 10 päeva jooksul tööde lõpetamise päevast arvates.
2) Geodeetiliste alusplaanide toimikud ja teostusjoonised esitatakse Rae valla maa-ja keskkonnaametile.
3) Geodeetiliste alusplaanide ja teostusjooniste kontrollimise ja arhiivis registreerimise eest vastutab Rae Vallavalitsuse poolt valla maa -ja keskkonnaametis määratud isik.
4) Kasutusluba ei väljastata, kui teostusjoonis ei ole registreeritud arhiivis.
(3) Projektide esitamine ja kontrollimine:
1) Projektide toimikud esitatakse Rae valla maa- ja keskkonnametile.
2) Arhiivi tuleb esitada kõik projekti koosseisu kuuluvad digitaalsed joonised
3) Kui kasutatakse geoalust faili osana, mitte referentsfailina, siis peavad projekteeritud kihid olema nimega eristatavad geoaluste kihtidest.
4) Ehitusluba ei väljastata, kui projekt ei ole registreeritud arhiivis.
5) Projektide kontrollimise ja arhiivis registreerimise eest vastutab Rae Vallavalitsuse poolt valla maa- ja keskkonnametis määratud isik.
(4) Detailplaneeringute esitamine ja kontrollimine:
1) Detailplaneeringute toimikud esitatakse Rae valla maa- ja keskkonnaametile.
2) Detailplaneeringut ei algatata kui detailplaneeringu alusena kasutatav geodeetiline alusplaan ei ole registreeritud arhiivis.
3) Esitatavate detailplaneeringute seletuskiri peab olema formaadis Microsoft Word .doc ja Adobe Acrobat.pdf.
4) Esitatavate planeeringujooniste failiformaadid peavad olema AutoCad *.dwg ja Adobe Acrobat .pdf.
5) Arhiivi tuleb esitada kõik planeeringu koosseisu kuuluvad digitaalsed joonised enne detailplaneeringu vastuvõtmist ja kehtestamist.
6) Lisaks tuleb põhijoonisest esitada AutoCad .dwg fail, kus sidusa joonega on ära toodud 4 kihti: planeeringuala; kinnistu piir; ehitusala; hoone. Kihtide nimetamisel tuleb kasutada ainult nimesid, mitte numbreid. Nimetatud failis tuleb kasutada järgmisi kihtide nimetusi ning joonetüüpe:
Planeeringuala piir, Pind/suletus murdjoon, planeeringuala 222 (lillakas punane)
7) Kui kasutatakse geoalust faili osana, mitte referentsfailina, siis peavad planeeringuandmetega kihid olema nimega eristatavad geoaluste kihtidest.
8) Detailplaneeringut ei kehtestata, kui detailplaneering ei ole registreeritud arhiivis.
9) Detailplaneeringute kontrollimise ja arhiivi registreerimise eest vastutab Rae Vallavalitsuse poolt valla maa- ja keskkonnaametis määratud isik.
10) Vigade ilmnemisel esitab tuvastatud valeandmete esitaja omavahendite arvelt uued andmed nii paber- kui elektroonilisel teabekandjal ning laeb nõutud failid üles Rae Valla digitaaljooniste arhiivi.
Indrek Metusa


text:
Riigilõivuseaduse § 56 lõike 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles need nägid ette kohustuse tasuda tsiviilasjas hinnaga 350 000 krooni kuni 400 000 krooni hagiavalduselt riigilõivu 40 000 krooni – Riigi Teataja
Riigilõivuseaduse § 56 lõike 1 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) põhiseaduslikkuse kontroll osas, milles need nägid ette kohustuse tasuda tsiviilasjas hinnaga 350 000 krooni kuni 400 000 krooni hagiavalduselt riigilõivu 40 000 krooni
RT I, 17.09.2014, 11
Vastu võetud 15.09.2014
3-4-1-11-14
Eesistuja Priit Pikamäe, liikmed Tõnu Anton, Jüri Ilvest, Peeter Jerofejev, Henn Jõks, Ott Järvesaar, Eerik Kergandberg, Hannes Kiris, Lea Kivi, Indrek Koolmeister, Ants Kull, Villu Kõve, Saale Laos, Jaak Luik, Harri Salmann, Malle Seppik, Ivo Pilving ja Tambet Tampuu
Harju Maakohtu 25. märtsi 2014. a määrus tsiviilasjas nr 2-10-51373
Tunnistada, et riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 lõige 1 koosmõjus lisaga 1 (alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) oli põhiseadusega vastuolus osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni.
1. Rein Tammsaar, Vilve Pihl, Sulev Liivik, Helle Lusmägi, Eduard Šein, Maria Lepp, Jaanus Puuraid, Asta Danner, Milvi Kahro ja Tiina Kull (hagejad) esitasid 18. oktoobril 2010 Harju Maakohtusse hagi Kai Vasamäe, Kadri Vahe ja Lenno Uusküla (kostjad) vastu kohustuse täitmise nõudes. Harju Maakohtu 19. oktoobri 2010. a määrusega määrati hagihinnaks 400 000 krooni, millelt hagejad tasusid riigilõivuseaduse (RLS) § 56 lõike 1 alusel koosmõjus lisaga 1 riigilõivu 40 000 krooni (2556 eurot 47 senti).
2. Hagejad esitasid 11. märtsil 2014 Harju Maakohtule taotluse tunnistada põhiseadusega vastuolus olevaks ja kehtetuks RLS § 56 lõige 1 ja lisa 1 (alates 01. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni. Selle põhiseadusvastasuse tõttu palusid hagejad tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 150 alusel tagastada enamtasutud riigilõiv summas 1706 eurot 47 senti. Kehtiva riigilõivuseaduse redaktsiooni kohaselt kuuluks tsiviilasja hinna 400 000 krooni (25 564 euro 66 sendi) puhul tasumisele riigilõiv summas 13 299 krooni 61 senti (850 eurot).
3. Harju Maakohus lõpetas 25. märtsi 2014. a määrusega tsiviilasjas nr 2-10-51373 menetluse ja kinnitas kompromissi. Määruse järgi tagastati TsMS § 150 lõike 2 punkti 1 alusel hagejatele pool menetluses tasutud riigilõivust summas 425 eurot, arvestades et Harju Maakohus oli 25. märtsi määrusega samas tsiviilasjas hagilt tasutava riigilõivu suuruseks määranud 850 eurot ja kohustanud Riigi Tugiteenuste Keskust tagastama hagejatele enamtasutud riigilõiv.
4. Harju Maakohus tunnistas 25. märtsi 2014. a määrusega tsiviilasjas nr 2-10-51373 põhiseadusega vastuolus olevaks ja jättis põhiseaduse (PS) § 152 lõike 1 alusel kohaldamata alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud RLS redaktsiooni § 56 lõike 1 ja lisa 1 nende koostoimes osas, mis sätestas, et tsiviilasjas hinnaga 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuleb hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni. Tuginedes Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. veebruari 2014. a otsusele asjas nr 3-4-1-38-13 ja 10. detsembri 2013. a otsusele asjas nr 3-4-1-20-13, leidis kohus, et menetlusökonoomia eesmärgi ja kohtusse pöördumise õiguse suhtes proportsionaalne riigilõiv sama nõudesumma kohta on 850 eurot ning luges selle hagejate poolt hagiavalduse esitamisel tasutuks. Kohus määras tsiviilasjas nr 2-10-51373 hagilt tasutava riigilõivu suuruseks 850 eurot ja rahuldas taotluse tagastada enamtasutud riigilõiv 1706 eurot 47 senti.
5. Harju Maakohtu määrus saabus Riigikohtusse 25. märtsil 2014. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium andis 19. mai 2014. a määrusega asja lahendamiseks üle Riigikohtu üldkogule.
6. Riigikogu on seisukohal, et enne 30. juunit 2012 kehtinud riigilõivud kohtumenetluses olid ebaproportsionaalsed ja tuleb seetõttu põhiseaduse vastaseks tunnistada.
7. Kostjad ei esitanud Riigikohtule arvamust RLS § 56 lõige 1 koostoimes lisaga 1 põhiseaduspärasuse kohta.
8. Hagejad leiavad, et Harju Maakohtu 25. märtsi 2014. a määrusega on vaidlusalune säte põhjendatult tunnistatud põhiseaduse vastaseks ja jäetud kohaldamata.
9. Õiguskantsleri arvates ei olnud PS §-ga 11 ja § 15 lõikega 1 kooskõlas RLS § 56 lõige 1 ja lisa 1 osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni. Sellises määras riigilõiv ületas enam kui kahekordselt summat, mida tuli tasuda kuni 31. detsembrini 2008 kehtinud (19 000 krooni) ning kolmekordselt määra, mida tuli tasuda alates 1. juulist 2012 kehtinud (850 eurot, s.o 13 260 krooni) RLS alusel.
10. Justiitsministri hinnangul on vaidlustatud riigilõivuseaduse sätted põhiseadusega kooskõlas. Vaidlusaluses asjas hagiavalduselt tasumisele kuuluv riigilõivu määr 40 000 krooni ei ole ebaproportsionaalselt isikut koormav ega PS § 15 lõikes 1 ja §-s 32 sätestatud põhiõigusi rikkuv.
11. Riigilõivuseaduse (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 „Hagiavalduse, avalduse ja kaebuse läbivaatamine”:
12. Lisa 1 riigilõivuseaduse juurde „Riigilõivu täismäärad avalduse esitamise eest tsiviilkohtumenetluses (kroonides)” (1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010)
13. Säte, mille põhiseaduspärasust Riigikohus hindab, peab olema vaidluse lahendamisel asjassepuutuv (põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse (PSJKS) § 14 lõige 2).
14. Harju Maakohus tunnistas RLS § 56 lõike 1 koostoimes lisaga 1 põhiseadusega vastuolus olevaks ja jättis kohaldamata osas, mis kohustas tsiviilasjas hinnaga 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tasuma hagiavalduselt riigilõivu 40 000 krooni. Arvestades, et maakohus menetles hagiavaldust hinnaga 400 000 krooni, mille esitamisel tulenes RLS § 56 lõikest 1 koosmõjus lisaga 1 kohustus tasuda riigilõivu 40 000 krooni, oleks kohus pidanud vaidlusaluste sätete põhiseaduspärasuse korral tegema teistsuguse otsustuse kui sätete põhiseadusvastasuse korral (vt ka Riigikohtu üldkogu 28. oktoobri 2002. a otsus asjas nr 3-4-1-5-02, p 15). Üldkogu leiab seetõttu, et avalduse menetlemise ajal Harju Maakohtus oli RLS § 56 lõige 1 koostoimes lisaga 1 alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis asjassepuutuv osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni.
15. Põhiõiguse riive on selle kaitseala iga ebasoodus mõjutamine (vt alates Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 6. märtsi 2002. a otsusest asjas nr 3-4-1-1-02, p 12). Hagiavalduselt riigilõivu tasumise nõue ja selle määr riivavad eeskätt PS § 15 lõike 1 esimeses lauses tagatud igaühe põhiõigust pöörduda oma õiguste rikkumise korral kohtu poole (vt Riigikohtu 4. novembri 2013. a otsus põhiseaduslikkuse järelevalve asjas nr 3-4-1-28-13, p 17). Samuti riivab see PS § 14 ja § 15 lõike 1 koostoimes tagatud põhiõigust tõhusale õiguskaitsele ja ausale õigusemõistmisele (vt alates Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 17. juuli 2009. a otsusest kohtuasjas nr 3-4-1-6-09, p-d 15, 20 ja 22). Ülemäärase riigilõivu tasumise kohustus riivab ka PS §-s 32 tagatud omandipõhiõigust (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 12. septembri 2013. a otsus kohtuasjas nr 3-4-1-26-13, p 18).
16. Riigikohus on tunnistanud 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis RLS § 56 lõike 1 ja lisa 1 põhiseadusega vastuolus olevaks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 400 000 krooni kuni 450 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 45 000 krooni (vt Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 7. veebruari 2014. a otsus asjas nr 3-4-1-38-13). Riigikohus on leidnud, et samas redaktsioonis RLS § 56 lõike 1 alusel koostoimes lisaga 1 hagilt hinnaga üle 300 000 krooni kuni 350 000 krooni tasumisele kuuluv riigilõiv 35 000 krooni oli proportsionaalne kohtusse pöördumise põhiõiguse riive ja seega põhiseadusega kooskõlas (vt Riigikohtu üldkogu 21. jaanuari 2014. a otsus asjas nr 3-4-1-17-13). Eeltoodu alusel on Riigikohus tunnistanud põhiseaduspäraseks RLS lisa 1 tabelis vaidlusalusele riigilõivumäärale vahetult eelnenud riigilõivu, kuid lugenud vahetult järgnenud riigilõivu tasumise kohustuse ebaproportsionaalseks abinõuks menetlusökonoomia ja õigusemõistmise kulude kandmises osalemise legitiimsete eesmärkide tagamisel (vt ka Riigikohtu üldkogu 12. aprilli 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-62-10, p-d 44 ja 45; Riigikohtu üldkogu 6. märtsi 2012. a otsus kohtuasjas nr 3-2-1-67-11, p-d 27–28).
17. Riigikohtu tsiviilkolleegium pidas 19. detsembri 2012. a määruses asjas nr 3-2-1-163-12 põhiseaduspäraseks RLS § 57 lõikeid 1 ja 22 koostoimes lisaga 1 (1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2012 kehtinud redaktsioonis) osas, milles tuli apellatsioonkaebuselt tasuda riigilõivu 2556 eurot 46 senti. Seega on tsiviilkolleegium pidanud põhiseaduspäraseks praeguse asjaga sama suurt riigilõivu eurodes.
18. Riigilõivu suurus ei tohi olla kohtusse pöördumise õigust väljasuretava iseloomuga ja selle kindlaks tegemisel tuleb lähtuda iga üksiku kohtuasja asjaoludest, arvestades muu hulgas kohtusse pöörduja võimet riigilõivu tasuda, õigusvaidluse olemust, hagiavalduse eset ja menetluse staadiumi, milles riigilõivu tasumist nõutakse (vt Riigikohtu üldkogu 12. aprilli 2011. a otsus asjas nr 3-2-1-62-10, p-d 37, 48.3). Riigikohtu tsiviilkolleegium pidas eelviidatud asjas põhiseaduspäraseks 2556 euro 46 sendi suurust riigilõivu apellatsioonkaebuse esitamisel (asi nr 3-2-1-163-12, p 13). Riigikohtu üldkogu luges eelviidatud nõudesumma korral 35 000 krooni suuruse riigilõivu tasumise kohustust mõõdukaks kohtusse pöördumise õiguse riiveks eraõigusliku juriidilise isiku majandussuhetest tulenevas vaidluses, kus ei ole muu hulgas välistatud osanikelt täiendavate sissemaksete tegemise nõuded äriühingule määratud riigilõivu tasumiseks (asi nr 3-4-1-17-13, p-d 41, 43).
19. Üldkogu leiab, et praeguse asja asjaolud erinevad asjade nr 3-2-1-163-12 ja nr 3-4-1-17-13 asjaoludest. Käesolevas asjas on hagejateks füüsilised isikud, kelle jaoks võib suurusjärgu võrra kõrgema riigilõivu määra tasumise kohustus olla oluliselt koormavam. Erinevalt võrreldavast üldkogu otsusest ei ületa praegusel juhul nõutud lõiv tsiviilasja keskmist arvestuslikku kulu esimeses kohtuastmes vaidlusaluse regulatsiooni kehtivusajal 2010. aastal koostatud arvutuste järgi mitte seitse, vaid ligikaudu üheksa korda (vt ka Riigikohtu üldkogu 6. märtsi 2012. a otsus asjas nr 3-2-1-67-11, p 26.2). Võrreldes tsiviilkolleegiumi otsusega on praeguses asjas tegemist riigilõivuga hagiavalduse esitamisel, mitte apellatsioonkaebuse esitamisel. Üldkogu on seisukohal, et riigilõivu määr 40 000 krooni hagiavalduse esitamisel oli ebaproportsionaalne tagamaks isiku osalemist enda tsiviilasjaga kaasnevate kulude kandmisel sõltumata sellest, et TsMS § 150 lõike 2 punkti 1 alusel tagastati hagejale osa tasutud riigilõivust pärast taotluse esitamist Harju Maakohtule.
20. Tulenevalt PS §-s 14 ja § 15 lõikes 1 tagatud põhiõiguste ebaproportsionaalse riive kindlakstegemisest ei pea kolleegium vajalikuks käsitleda võimalikku omandipõhiõiguse rikkumist (vt ka Riigikohtu üldkogu 12. aprilli 2011. a otsus tsiviilasjas nr 3-2-1-62-10, p 50).
21. Lähtuvalt eeltoodust ja juhindudes PSJKS § 15 lõike 1 punktist 5 tuleb RLS (RT I 2006, 58, 439; 22.12.2010, 1) § 56 lõige 1 koosmõjus lisaga 1 alates 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010 kehtinud redaktsioonis tunnistada põhiseadusega vastuolus olnuks osas, milles tsiviilasjas hinnaga üle 350 000 krooni kuni 400 000 krooni tuli hagiavalduselt tasuda riigilõivu 40 000 krooni.
Priit Pikamäe, Tõnu Anton, Jüri Ilvest, Peeter Jerofejev, Henn Jõks, Ott Järvesaar, Eerik Kergandberg, Hannes Kiris, Lea Kivi, Indrek Koolmeister, Ants Kull, Villu Kõve, Saale Laos, Jaak Luik, Ivo Pilving, Harri Salmann, Malle Seppik, Tambet Tampuu

matches:
§ 56
§ 56
§ 56
§ 56
§ 56
§ 150
§ 150
§ 152
§ 56
Kohus
§ 56
§ 15
§ 56
§ 15
§ 56
Riigikohus
§ 14
§ 56
§ 56
kohus
§ 56
§ 15
§ 14
§ 15
Riigikohus
§ 56
Riigikohus
§ 56
Riigikohus
§ 57
§ 150
§ 15
§ 15
§ 56


3-2-1-75-08 Riigikohus 14.10.2008
TsMS § 436 lg 4 kohaselt ei või ka ringkonnakohus otsust tehes tugineda asjaolule, mida ei ole menetluses arutatud. Samuti ei või kohus hinnata esiletoodud asjaolu otsuses erinevalt mõlemast poolest, välja arvatud juhul, kui kohus on juhtinud sellele võimalusele eelnevalt poolte tähelepanu ja andnud neile võimaluse avaldada oma seisukoht.
VÕS § 94 ei ole kahju suuruse kindlakstegemisel kohaldatav. VÕS § 94 lg 1 sätestab üksnes intressimäära juhuks, kui kohustuselt tuleb vastavalt seadusele või lepingule tasuda intressi ja seaduses või lepinguga ei ole ette nähtud teist intressimäära.
VÕS § 128 lg-s 4 mõistes võib saamata jäänud tulu seisneda ka kasu saamise võimaluse kaotamises.
TsMS § 391 reguleerib hagi tagamisega tekitatud kahju hüvitamist kohtumenetluse poolte vahel ja ei ole kohaldatav neil juhtudel, kui hagi tagamisega tekitatakse kahju isikule, kes ei olnud selles menetluses pooleks. Tulenevalt VÕS § 127 lg-st 2 kohaselt ei kuulu kahju hüvitamisele ulatuses, milles kahju ärahoidmine ei olnud selle kohustuse või sätte eesmärgiks, mille rikkumise tagajärjel kahju hüvitamise kohustus tekkis. Sellest sättest tulenevalt tuleb hinnata, kas isiku tegevus takistas väidetavalt aktsiate müügilepingute sõlmimist või täitmist ja sealtkaudu raha saamist ja intressitulu teenimist ning kas selline kahju on hõlmatud rikutud lepinguvälise kohustuse eesmärgiga.
VÕS § 127 lg-le 2 kohaselt ei kuulu kahju hüvitamisele ulatuses, milles kahju ärahoidmine ei olnud selle kohustuse või sätte eesmärgiks, mille rikkumise tagajärjel kahju hüvitamise kohustus tekkis. Sellest sättest tulenevalt tuleb hinnata, kas isiku tegevus takistas väidetavalt aktsiate müügilepingute sõlmimist või täitmist ja sealtkaudu raha saamist ja intressitulu teenimist ning kas selline kahju on hõlmatud rikutud lepinguvälise kohustuse eesmärgiga.
TsMS § 391 reguleerib hagi tagamisega tekitatud kahju hüvitamist kohtumenetluse poolte vahel ja ei ole kohaldatav neil juhtudel, kui hagi tagamisega tekitatakse kahju isikule, kes ei olnud selles menetluses pooleks. TsMS § 391 eesmärk on hüvitada muu hulgas teisele poolele hagi tagamist taotlenud poole tekitatud kahju, kui jõustub kohtulahend, millega jäetakse tagatud hagi rahuldamata või läbi vaatamata või kui asjas lõpetatakse menetlus muul alusel kui poolte kompromissi kinnitamisega. Menetlusosaliseks mitteoleval isikul on võimalik täitemenetluse seadustiku § 222 lg-te 1 ja 3 kohaselt esitada sissenõudja ja võlgniku vastu hagi vara arestist vabastamiseks või sundtäitmise muul põhjusel lubamatuks tunnistamiseks. Kui isikule kuuluv asi pole arestitud, kuid keelatud on teha sellega toiminguid ja tehinguid, siis taotleb isik temale kuuluva asja vabastamist kasutus- ja käsutuskeelu alt. Sellise hagi rahuldamisel tühistab kohus toimingute ja tehingute tegemise keelu.
3-2-1-54-08 Riigikohus 16.06.2008
Kuigi alusetu rikastumise sätetes ei nähta ette viivise maksmise kohustust, ei tähenda see, et alusetu rikastumise korral ei tuleks kohaldada VÕS § 113. Kuna alusetu rikastumise sätted ei kehtesta aega, millest alates muutub alusetust rikastumisest tulenev nõue sissenõutavaks (s.o mis ajast tuleb täita alusetust rikastumisest tulenev kohustus), siis tuleb kohaldada VÕS § 82 lg 7 kolmandat lauset, mille kohaselt, kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, on võlausaldajal õigus nõuda kohustuse täitmist pärast selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja (VÕS § 82 lg 3) möödumist. VÕS § 1035 lg 3 p 2 rakendamise korral ei pea võlgnik intressi maksmisega viivitamise korral maksma viivist, sest VÕS § 113 lg 6 esimese lause järgi ei ole viivist lubatud nõuda intressi tasumisega viivitamise korral. Juhul kui alusetu soorituse esemeks oli raha ja soorituse saaja vastutab ka VÕS § 1035 lg 3 p 2 järgi, on tal õigus nõuda intressi (VÕS §-s 94 sätestatud suuruses) asemel viivist (VÕS § 113 lg-s 1 sätestatud suuruses). Erinevalt viivisest, ei näe seadus ette intressi vähendamist. Ka käsundita asjaajamisest tuleneva hüvitiskohustuse täitmata jätmise korral peab soodustatu maksma asjaajajale viivist VÕS § 113 järgi.
Ka käsundita asjaajamisest tuleneva hüvitiskohustuse täitmata jätmise korral peab soodustatu maksma asjaajajale viivist VÕS § 113 järgi.
VÕS § 1035 lg 3 p 2 rakendamise korral ei pea võlgnik intressi maksmisega viivitamise korral maksma viivist, sest VÕS § 113 lg 6 esimese lause järgi ei ole viivist lubatud nõuda intressi tasumisega viivitamise korral. Juhul kui alusetu soorituse esemeks oli raha ja soorituse saaja vastutab ka VÕS § 1035 lg 3 p 2 järgi, on tal õigus nõuda intressi (VÕS §-s 94 sätestatud suuruses) asemel viivist (VÕS § 113 lg-s 1 sätestatud suuruses). Erinevalt viivisest, ei näe seadus ette intressi vähendamist.
Kuigi alusetu rikastumise sätetes ei nähta ette viivise maksmise kohustust, ei tähenda see, et alusetu rikastumise korral ei tuleks kohaldada VÕS § 113. Kuna alusetu rikastumise sätted ei kehtesta aega, millest alates muutub alusetust rikastumisest tulenev nõue sissenõutavaks (s.o mis ajast tuleb täita alusetust rikastumisest tulenev kohustus), siis tuleb kohaldada VÕS § 82 lg 7 kolmandat lauset, mille kohaselt, kui kohustuse täitmise aega ei ole kindlaks määratud ja see ei tulene ka võlasuhte olemusest, on võlausaldajal õigus nõuda kohustuse täitmist pärast selle täitmiseks mõistlikult vajaliku aja (VÕS § 82 lg 3) möödumist. VÕS § 1035 lg 3 p 2 rakendamise korral ei pea võlgnik intressi maksmisega viivitamise korral maksma viivist, sest VÕS § 113 lg 6 esimese lause järgi ei ole viivist lubatud nõuda intressi tasumisega viivitamise korral. Juhul kui alusetu soorituse esemeks oli raha ja soorituse saaja vastutab ka VÕS § 1035 lg 3 p 2 järgi, on tal õigus nõuda intressi (VÕS §-s 94 sätestatud suuruses) asemel viivist (VÕS § 113 lg-s 1 sätestatud suuruses). Erinevalt viivisest, ei näe seadus ette intressi vähendamist.


Sillamäe linna 2020. aasta eelarve vastuvõtmine – Riigi Teataja
Sillamäe linna 2020. aasta eelarve vastuvõtmine
Sillamäe linna 2020. aasta eelarve vastuvõtmine - sisukord
§ 1 Sillamäe linna 2020. aasta eelarve
§ 2 Eelarve täitmise korraldamine Sillamäe Linnavalitsuse poolt
RT IV, 05.02.2020, 23
Vastu võetud 30.01.2020 nr 53
Määrus kehtestatakse „Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse“ § 22 lõike 1 punkti 1, § 38, „Kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse“ § 23 lõike 2 ja § 38 lõike 1 punkti 1 alusel ning kooskõlas Sillamäe Linnavolikogu 30. septembri 2003. a määrusega nr 14/27-m kinnitatud „Sillamäe linna põhimääruse“ § 503 lõikega 12.
§ 1. Sillamäe linna 2020. aasta eelarve
(1) Võtta vastu Sillamäe linna 2020. aasta eelarve vastavalt määruse lisale.
(2) Kinnitada:
1) põhitegevuse tulud 16 777 589 eurot vastavalt eelarve lisale 1;
2) põhitegevuse kulud 16 137 713 eurot vastavalt eelarve lisale 2;
3) investeerimistegevus vastavalt eelarve lisale 3;
4) kassatagavara 55 121 eurot.
§ 2. Eelarve täitmise korraldamine Sillamäe Linnavalitsuse poolt
Lubada Sillamäe Linnavalitsusel:
1) Sillamäe linna arengukavas nimetatud projektide ja ürituste rahastamistaotluste esitamisel võtta kuni kolmeks järgmiseks eelarveaastaks rahalisi kohustusi juhtudel, kui eelarveaastaks võetavate kohustuste kogusumma ei ületa Sillamäe linna 2020. aasta eelarves arendusprojektidele planeeritud kulu;
2) võtta laenu investeeringute katteks kokku kuni 2 772 000 euro ulatuses;
3) võtta lühiajalist arvelduslaenu 2020. aasta jooksvate kulude katteks kuni 1 000 000 euro ulatuses;
4) teha investeerimiskavas ümberpaigutusi vastavalt riigihangete käigus kuluvajaduste selgumisele, teatades sellest Sillamäe Linnavolikogule;
5) teha tulude ja kulude eelarve vahendites ümberpaigutusi tegevusalade lõikes vastavalt Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatud klassifikatsiooni muudatustele;
6) linna eelarve rahalise teenindamise eesmärgil (sh rahavoogude planeerimiseks, jälgimiseks ja reguleerimiseks) piirata eelarves planeeritud väljaminekute tegemist, teavitades sellest Sillamäe Linnavolikogu.
Lisa Sillamäe linna 2020. aasta eelarve
Eelarve lisa 1 Põhitegevuse tulud
Eelarve lisa 2 Põhitegevuse kulud
Eelarve lisa 3 Investeerimistegevus