Juhtumi lõpetamise otsus - Saku Õlletehase AS/AS Saku Maja
Konkurentsiamet alustas peadirektori 11.05.2001.a käskkirja nr 14-A kohaselt menetlemist Saku Õlletehase ASi 27.04.2001.a avalduse (Konkurentsiametisse saabunud 07.05.2001.a) põhjal, milles paluti alustada menetlus AS Saku Maja ja Saku valla suhtes seoses konkurentsiseaduse ning ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse rikkumisega. Juhtumi menetlemise eesmärk on kontrollida konkurentsiseaduse (RT I 1998, 30, 410; 1999, 89, 813; 2000, 53, 343; RT III 2000, 21, 232; kehtinud 01.10.1998.a kuni 30.09.2001.a) (edaspidi ka KonkS) § 18 lg 1 p 2 võimalikku rikkumist AS Saku Maja poolt.
AS Saku Maja (edaspidi ka Saku Maja), äriregistri kood 10344321, aadress Juubelitammede tee 6, 75501 Saku, Harjumaa. Ettevõtja tegevusaladeks on soojusenergia tootmine, võrguteenindus, kinnisvara haldamine ja kommunaalmajandus, s.h elektrienergia vahendamine, jae- ja hulgikaubandus.
Saku Õlletehase AS (edaspidi ka Saku Õlletehas), äriregistri kood 10030278, aadress 75501, Saku, Harjumaa. Ettevõtja tegevusaladeks on alkohoolsete ja karastusjookide tootmine, hulgi- ja jaemüük ning sisse- ja väljavedu, laevade ja muude transpordivahendite varustamine alkohoolsete ja karastusjookidega, toidukauba sissevedu, tegevusaladega seotud konsultatsioon ja teenindamine ning toitlustamine.
Avalduse kohaselt on Saku Maja Saku valla vee-ettevõtja ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse mõistes, kelle kohustuseks on tagada heitvee ärajuhtimine vastava kohaliku omavalitsuse üksuse territooriumil.
Saku Maja valduses on heitvee ärajuhtimise torustik ja seadmed, millega juhitakse kogu Saku valla heitvesi AS-i Tallinna Vesi puhastusseadmetesse. Seega on Saku Maja loomulikku monopoli omav ettevõtja, kuna tema omandis/valduses on infrastruktuur heitvee ära juhtimiseks, mida teistel isikutel ei ole majanduslikult otstarbekas dubleerida, ja mis annab talle kaubaturul valitseva seisundi.
Konkurentsiseaduse § 17 lg 2 kohaselt võib kohalik omavalitsus kehtestada loomulikku monopoli omavale ettevõtjale hindade reguleerimise korra või kasutatavad hinnad.
Ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse (edaspidi ka ÜVKS) § 14 lg 2 kohaselt kinnitab heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise korra kohaliku omavalitsuse volikogu. Hind kehtestatakse vallavalitsuse poolt ning avalikustatakse vähemalt 3 kuud enne selle muutmist. Saku vald ei ole kehtestanud ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse alusel heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise korda ega kehtestanud ka nimetatud seaduse põhimõtteid järgivat uut hinda.
27.04.2001.a seisuga kehtib Saku vallas konkurentsiseaduse § 17 lg 2 alusel vastu võetud vallavolikogu 10.12.1998.a määrus nr 20, millega on kehtestatud kanalisatsiooniteenuste hinnad Saku vallas järgmiselt: elanikele 10.50 kr/m3, tööstustarbijatele 28.65 kr/m3 ja muudele tarbijatele 26.60 kr/m3 (kõik hinnad sisaldavad käibemaksu).
ÜVKS §-is 14 on sätestatud kriteeriumid heitvee ärajuhtimise hinna kujundamiseks. Eelnimetatud seaduses on samuti sätestatud, et ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse jõustumise ajal kehtivad heitvee ärajuhtimise lepingud määral, mis ei ole antud seadusega vastuolus ning et uued lepingud tuleb sõlmida hiljemalt 31.12.2001.a.
Avaldaja on seisukohal, et 10.12.1998.a kehtestatud heitvee ärajuhtimise teenuse hind ei vasta ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduses nimetatud kriteeriumitele.
Konkurentsiseaduse § 16 kohaselt on AS Saku Maja turgu valitsev ettevõtja (omab loomulikku monopoli), kes ei tohi nimetatud seaduse § 17 järgi oma turguvalitseva ettevõtja seisundit kuritarvitades teisele turusuhetes osalejale seadusevastaselt dikteerida selliseid lepingutingimusi, mis võimaldaks saada põhjendamatut kasumit. Muuhulgas on selleks ka ebaõiglane hinnakujundus ja muude ebaõiglaste äritingimuste kehtestamine. Antud juhul müüb Saku Maja oma teenust põhjendamatult kõrge hinnaga, millele vastuvaidlemiseks puudub Saku Õlletehase AS-l võimalus, kuna puudub igasugune alternatiiv heitvee ärajuhtimise teenuse ostmiseks kelleltki teiselt. Sellise ebaõiglase hinna kehtestamisel viitab Saku Maja asjaolule, et hinna on kehtestanud Saku Vallavolikogu konkurentsiseaduse alusel.
Saku Õlletehase andmetel on Saku Maja äriühing, kelle aktsiad kuuluvad 100%liselt Saku vallale. Seega sisuliselt kehtestades kanalisatsiooniteenuse hinna Saku vallas, kehtestatakse hind Saku valla enda poolt osutatavale teenusele (läbi vastava äriühingu). Saku Õlletehas leiab, et antud juhul tuleb turgu valitseva ettevõtja poolt konkurentsi kahjustamist ja kohaliku omavalitsuse tegevust vaadata koos, sest vastavalt konkurentsiseaduse § 2 lg-le 2 laienevad konkurentsiseaduse sätted ka kohalikule omavalitsusele.
Avalduse kohaselt on Saku Vallavolikogus arutelud uue heitvee ärajuhtimise hinna kehtestamise korra üle toimunud juba alates 11.05.2000.a, mil vallavolikogu olmekomisjon esitas “Veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise korra Saku vallas” eelnõu esimesele lugemisele. Esimene lugemine katkestati ja eelnõu suunati teisele lugemisele, mis omakorda katkestati nii 09.11.2000.a, kui ka 08.02.2001.a. Seisuga 27.04.2001.a ei ole uut korda kehtestatud. Kuna ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse alusel tuleb uued teenuse osutamise lepingud sõlmida hiljemalt 31.12.2001.a, siis on olukord, kus kehtib hind, mis on otseselt vastuolus ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadusega, kasulik Saku vallale ja Saku Majale, mistõttu kaebaja oletab, et uue hinna kehtestamisega venitamine on Saku valla ja Saku Maja poolt teadlik positsiooni ärakasutamine, mis on aga otseselt kahjulik teenuse tarbijatele.
KonkS § 18 lg 1 kohaselt peab loomulikku monopoli omav ettevõtja hoidma raamatupidamises selget vahet põhi- ja lisategevusalade vahel, tagades sellega majandusarvestuse läbipaistvuse ning avalikustama kulutused. Kaebaja on korduvalt esitanud järelepärimise (alates 01.02.2000.a), et täpsustada missugustele põhjendatud kulutustele tugineb Saku Maja poolt kehtestatud kanalisatsiooniteenuse hind, kuid viimane on üksnes vastanud, et tugineb Saku Vallavolikogu eespoolnimetatud otsusele.
Saku Õlletehas taotleb oma avaldusega Konkurentsiametilt alljärgnevat:
Algatada menetlus tuvastamaks Saku Vallavolikogu 10.12.1998.a määrusega nr 20 kehtestatud kanalisatsiooniteenuse hinna vastuolu konkurentsiseadusega ja ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seadusega ning Saku Maja ja Saku valla poolt konkurentsi kahjustamise tuvastamiseks.
Kohustada Saku Maja avalikustama Saku Õlletehasele, kui tarbijale, Saku Maja poolt tehtavad kulutused, mis on aluseks kanalisatsiooniteenuse (heitvee ärajuhtimise) hinna kujunemisele.
Kohustada Saku Maja ja Saku valda lõpetama õiguserikkumine ja kehtestama Saku vallas heitvee ärajuhtimise teenuse hind, mis oleks vastavuses konkurentsiseadusega ning ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seadusega.
Menetlemise käik
Konkurentsiamet avaldas vastavasisulise teate 31.05.2001.a ja 07.06.2001.a ajalehes Äripäev, milles palus asjast huvitatud kolmandatel isikutel või nende esindajatel, kellel on asjakohast teavet, saata see kirjalikult soovitavalt kahe nädala jooksul peale eelnimetatud teate ilmumist aadressil Kohtu 8, Tallinn. Kolmandatelt isikutelt asjakohast teavet ei laekunud.
Saku Maja seletused
Saku Maja juhataja Rain Oks andis Konkurentsiametile seletusi 22.05.2001.a Saku Maja asukohas. Seletustest selgus, et Saku Maja on avalikustanud 2000.a monopoolsete tegevusalade (Tehnika katlamaja, Kannikese katlamaja, Saku veevarustuse ja heitveeteenused, Kurtna katlamaja, Kurtna veevarustuse ja heitveeteenused) tulud ja kulud tarbijatele ja nende esindajatele ning vallavolikogu liikmetele. Pärast seda, kui Saku Maja nõukogu 19.04.2001.a kiitis heaks aastaaruande ja kasumijaotuse plaani, pandi kulutused paberkandjal Saku Maja kontori koridoris stendile tutvumiseks välja maikuu algul ning nendega on võimalik tutvuda kõigil tarbijatel ja nende esindajatel.
1998.a esitas Saku Maja hinnakalkulatsiooni Saku Vallavolikogule, kes KonkS § 17 lg 2 alusel kehtestas 10.12.1998.a määrusega nr 20 kanalisatsiooniteenuste hinnad, millest Saku Maja lähtub. Saku Õlletehasele rakendatakse tööstustarbijatele kehtestatud hinda, mis on 28.65 kr/m3 (sisaldab käibemaksu). Heitvee ärajuhtimise hinda pole hiljem muudetud. Saku Õlletehas on pöördunud Saku Maja poole heitvee hinna küsimuses, leides, et see on liiga kõrge. Korduvalt on seda teemat arutatud ning on jõutud kokkuleppeni, et Saku Õlletehas ja Saku Maja peatavad vaidlused kehtiva lepingu ja tarifitseerimise korra osas kuni ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seadusele vastavate õigusaktide kehtestamiseni Saku vallas (vastav kokkulepe sõlmiti 21.02.2000.a).
Saku Maja esitas 29.11.2000.a Saku valla olmekomisjonile “Veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuste hinna reguleerimise korra” projekti ja informeeris sellest ka Saku Õlletehast. Saku Maja on seisukohal, et Saku Õlletehas ei ole sõlmitud kokkuleppest kinni pidanud. Saku Maja juhataja kinnitas, et Saku Maja ei ole saanud Saku Õlletehaselt ühtegi kirja ega järelepärimist kulutuste avalikustamise kohta.
Saku Õlletehas katkestas Saku Majaga sõlmitud heitveeteenuse osutamise lepingu ühepoolselt 29.09.2000.a kirjaga nr TO-30/8 alates 01.11.2000.a. Seega juriidiliselt Saku Õlletehas ei ole Saku Maja klient. Saku Maja väljastas Saku Õlletehasele uue lepingu projekti 05.12.2000.a kirjaga nr J-4-102, millele Saku Õlletehas ei ole reageerinud. Saku Maja on seisukohal, et kuna kehtivat lepingut Saku Õlletehasega käesoleval ajal ei ole, siis juriidiliselt ei ole tegemist Saku Maja kliendiga, ehkki tegelikult kasutab heitvee ärajuhtimise teenust edasi. Heitvee puhastamise teenust ostab Saku Maja AS-ilt Tallinna Vesi.
01.11.2001.a andsid Saku Maja juhataja Rain Oks, finantsjuht-pearaamatupidaja Signe Ðadeiko ja asedirektor Indur Talkop Saku Maja asukohas järgnevaid selgitusi.
07.02.2001.a sõlmiti Saku Maja, Saku Õlletehase ja AS-i Tallinna Vesi vahel kolmepoolne raamlepe, mille kohaselt AS Tallinna Vesi hakkas esitama arveid ülereostuse eest Saku Õlletehasele. Heitvee reostuse kontrollproovid võetakse eraldi Saku Õlletehase ja Saku aleviku proovikaevudest, need reostuskoormuse näitajad on aluseks tasu määramisel proovi võtmisele eelnenud perioodi kohta. Kui asula (õlletehaseta) analüüsi tulemus näitab ülereostust, siis tasub selle puhastamise eest AS-le Tallinna Vesi Saku Maja.
Saku Maja poolt rakendatav heitvee ärajuhtimise hind on AS Tallinna Vesi poolt (juriidilistele isikutele) Tallinna linnas rakendatavast hinnast kõrgem selle tõttu, et teostakse heitvee ärajuhtimist Pääsküla kollektorini ja trasside hooldamist.
Lisaks klientidelt vastu võetavale heitveele lisandub AS-le Tallinna Vesi üleantavasse kogusesse ka infiltratsioonivesi (põhiliselt pinnasevesi). Arveldamine klientidega toimub veemõõtjate näitude, mitte Pääsküla kollektoris üleantavate koguste alusel.
Varasemad Saku Õlletehase heitvee ülereostusearved edastati Saku Maja poolt Saku Õlletehasele samas summas, mis nad saadi AS-lt Tallinna Vesi, lähtudes kohapeal võetud heitveeproovidest. Heitveeproovid võtab AS Tallinna Vesi Saku Maja ja Saku Õlletehase esindaja juuresolekul.
Saku Majas toimub eri tegevusalade osas eraldi tulude ja kulude arvestus. Saku asula veemajandusjaoskonna osas tuuakse tulud ja kulud välja lisaks veevarustus- ja heitveeteenustele ka muude teenuste osas. Kulutuste avalikustamist on Saku Maja esimest korda teinud 2000.a tulemuste alusel 2001.aastal.
Saku Maja rakendab eri tegevusharude majandustulemuste väljatoomisel jääktulu-põhist arvestust.
Saku Õlletehase seletused
Saku Õlletehas saatis 18.01.2000.a faksiga Saku Majale kirja, milles tegi ettepaneku üle vaadata Saku Õlletehase ja Saku Maja vahel kehtiv kanalisatsiooniteenuste kasutamise leping nr 1, mis kehtib alates 01.12.1994.a. järgmistel põhjustel:
- puudub heitvee reostusklassi määratlus;
- Saku Maja poolt osutatava teenuse hind on põhjendamatult kõrge.
Saku Õlletehas tegi kirjas ettepaneku Saku Majale läbirääkimisteks ette valmistada eraldi kalkulatsioonid heitvee hinna ja ümberpumpamisteenuse kohta.
Saku Õlletehas teatas 29.08.2000.a kirjas Saku Vallavalitsusele, et Saku Õlletehase heitveele (kanalisatsioonile) tehtud kulutused on tõusnud põhjendamatult kõrgeks. Saku Õlletehas leiab, et kulutuste kasvu põhjusteks on hüppeline hinnatõus, hinnakalkulatsioonile ligipääsu puudumine, vananenud/aegunud leping Saku Maja ja Saku Õlletehase vahel ja Saku Maja tahtmatus lepingut uuendada.
Saku Maja väljastas 26.10.2000.a kirjaga nr J-4-91 Saku Õlletehasele uue lepingu projekti kanalisatsiooniteenuste osutamiseks.
Saku Õlletehas saatis 17.11.2000.a kirjaga nr TO-30/15 Saku Majale omapoolsed ettepanekud kanalisatsiooniteenuste kasutamise projekti täiendamiseks.
Saku Maja saatis 05.12.2000.a Saku Õlletehasele kirjaga nr J-4-102 läbivaatamiseks kanalisatsiooniteenuste osutamise lepingu täiendatud variandi.
Saku Õlletehase esindajad selgitasid 03.10.2001 Saku Õlletehase asukohas, et heitvee hinna kalkulatsiooni ei ole Saku Maja neile esitanud, vaid see on saadud Saku vallasekretäri käest järelepärimise korras aasta hiljem. Saku Õlletehase esindajad leidsid, et kalkulatsioonis on halvasti põhjendatud kulud ning ei ole kirjas, millest hind koosneb. Saku Õlletehase esindajad olid teadlikud, et Saku Maja stendil on väljas Saku Maja 2000.a monopoolsete tegevusalade tulud ja kulud, kuid märkisid, et andmed polnud ülevaatlikud.
Saku Õlletehase esindajad märkisid, et nende kirjavahetuses (29.08.2000.a numbrita kiri ja 11.12.2000.a kiri nr TO-30/17) Saku Vallavalitsusega esitatud andmed heitveeteenuste kulutuste kohta olid arvestuslikud ning tuginesid õlletehase töötajate varasematel kogemustel veevarustuse ja kanalisatsiooniga tegelemisel. Nad väitsid, et Saku Maja nõuab Saku Õlletehaselt võrreldes elanikega kanalisatsiooniteenuse eest 2,5 korda kõrgemat hinda. Seega on hinnavahe Saku Õlletehasele 2,5 kordne sama teenuse eest, mida Saku Maja osutab ka elanikele, sest Saku Maja heitvett ise ei puhasta. Nad leiavad, et kanalisatsiooniteenuse hind on ülemäära kõrge ja seda ei ole Saku Maja mitte millegagi põhjendanud.
Saku Vallavalitsuse ja Saku Vallavolikogu seletused
Saku Vallavalitsuse vallasekretär Tiina Kivestu andis Konkurentsiametile seletusi 24.05.2001.a Saku Vallavalitsuses. Seletuste kohaselt on veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuste osutamise kohustus pandud Saku Majale Saku Vallavolikogu 08.05 1997.a otsusega nr 37 “Munitsipaalettevõtte ümberkujundamine aktsiaseltsiks Saku Maja”. Saku Majale ei ole valla poolt antud eri- või ainuõigust veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuste osutamiseks Saku valla territooriumil. Kanalisatsiooniteenuste hinnad Saku asulas on kehtestatud Saku Vallavolikogu 10.12.1998.a määrusega nr 20 “Kanalisatsiooniteenuste hinna kehtestamine”. Saku Maja poolt esitati vallale hinnakalkulatsioonid, mis kinnitasid kehtestatud kanalisatsiooniteenuste hinna majanduslikku põhjendatust.
Saku Õlletehas on kahel korral pöördunud valda kirjaga. 29.08.2000.a kiri heitveeteenusest Saku vallas arutati Saku vallavanema Arvo Pärniste ja Saku Õlletehase tootmisdirektori Riho Sõber poolt läbi ja anti suuline vastus, millega loeti kiri vastatuks.
11.12.2000.a kirjale nr TO-30/17 vastas Saku vald 12.01.2001.a kirjaga nr 1-6.1/3756. Rohkem ei ole tarbijad valla poole selles küsimuses pöördunud.
Saku Vallavolikogu 13.05.1999.a määrusega nr 8 kinnitati “Veevõrgu ja kanalisatsiooni kasutamise eeskiri Saku vallas”. Saku Vallavolikogu 10.05.2001.a määrusega nr 13 kehtestati “Veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise kord”.
Saku Maja on infostendile välja pannud tarbijatele ja nende esindajatele tutvumiseks heitvee ärajuhtimiseks tehtud kulutused. Samuti on kajastatud seda teemat kohalikus ajalehes Saku Sõnumid.
Saku Õlletehas saatis 01.02.2000.a Saku Vallavolikogule kirja “Kanalisatsiooniteenuste hind Saku asulas”, milles leiab, et heitvee ärajuhtimise teenus, mida osutab Saku Maja, on põhjendamatult kallis. Saku Õlletehas soovis Saku Vallavolikogult teada, missuguste kalkulatsioonide põhjal on hind kalkuleeritud ja kehtestatud.
Saku Vallavolikogu vastas Saku Õlletehasele 29.02.2000.a kirjaga nr 1-6.1/608, milles märgib, et üheks kanalisatsiooniteenuste hinna kujundamise teguriks on tarbijagruppide erinevad reostuskoormused, millest lähtuvalt kujuneb edasine heitvee käitlemise hind Tallinnas ning selle baasil ka Sakus.
Saku Maja 19.01.2000.a kirjast (vastus Saku Õlletehase 18.01.2000.a kirjale) nr J-4-5 nähtub et kalkulatsioone eraldi heitvee hinna ja ülepumpamisteenuse kohta Saku Maja ette ei valmistanud. Toimusid mitmed läbirääkimised ja tööalased kohtumised, mida ei protokollitud, kohtumised lõppesid täiendava kokkuleppe allakirjutamisega Saku Maja ja Saku Õlletehase poolt 21.02.2000.a.
Samu asjaolusid kajastas ka Saku Maja vastus 16.08.2001.a Konkurentsiameti teabenõudele (13.08.2001.a kiri nr 6-1/581) kirjas nr J-4-118, et kalkulatsioonide mittekoostamise põhjuseks oli asjaolu, et ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seadus ei näe ette taolist hindade kujundamise struktuuri nagu soovis Saku Õlletehas, kuna viimase poolt soovitud hinnakujunduspõhimõte, kus üks heitvee hinna komponentidest kalkuleeritakse väljaspool heitvee hinda, oli raskesti mõistetav. Samas märgiti uuesti, et Saku Õlletehasega sõlmiti 21.02.2000.a selles küsimuses kokkulepe.
Saku Maja on Saku Vallavolikogu liikmetele avalikustanud 2000. aasta kohta Sakus eraldi veevarustuse ja heitveeteenuse tulud ning jääktulud (tuludest tootmise muutuv-, püsi- ja kaudsete kulude mahaarvamise järel).
Saku Maja infostendil avalikustati 2000. aasta kohta Sakus vee- ja heitveeteenuste jääktulud kokkuvõetult (eraldi toodi välja ainult nende müügitulud, tootmise muutuvkulud ja jääktulud pärast tootmise muutuvkulude mahaarvamist).
Saku Vallavolikogu 08.02.2001.a istungil (protokolli p 6) konstateeris Saku Maja juhataja R. Oks, et Sakus on kliente, kes kasutavad ainult veeteenust, ja kliente, kes kasutavad heitvee ärajuhtimise teenust.
Vastavalt 01.10.2001.a jõustunud konkurentsiseaduse (RT I 2001, 56, 332) § 87 lg-le 2 menetletakse juhtumeid, mille menetlemine on alustatud enne eelnimetatud konkurentsiseaduse jõustumist, menetlemise alustamise ajal, antud juhul seega 01.10.1998.a kuni 30.09.2001.a, kehtinud konkurentsiseaduse järgi.
KonkS § 3 kohaselt on kaubaturg hinna, kvaliteedi, tehniliste omaduste, realiseerimis- ning kasutustingimuste, tarbimis- ja muude omaduste poolest tarbija seisukohalt omavahel asendatavate kaupade (toodete või teenuste) käibimise ala kogu Eesti territooriumil või selle osal.
Saku asulas on tarbijatel võimalik osta veevarustus- ja heitvee ärajuhtimise teenust koos või eraldi ühte nendest teenustest. Mõlemale teenusele on kehtestatud eraldi hind. Heitvee ärajuhtimise teenus tervikuna seisneb heitvee kinnistutelt torustiku kaudu ära juhtimises ja heitvee puhastamises. Esimest eelnimetatud teenustest osutab Saku Maja ise, puhastamisteenust aga ostab AS-lt Tallinna Vesi. Saku aleviku tarbijad tasuvad mõlema teenuse eest Saku Majale.
Antud juhtumi puhul on tegemist heitvee ärajuhtimise teenuse (sealhulgas puhastamisteenus) kaubaturuga Saku alevikus.
Loomulikku monopoli omav ettevõtja
KonkS § 16 kohaselt on loomulik monopol ettevõtjal, kelle omandis, valduses või opereerimisel on võrgustik või infrastruktuur, mida teisel isikul ei ole võimalik või ei ole majanduslikult otstarbekas dubleerida, ja mis annab talle kaubaturul valitseva seisundi.
KonkS § 13 lg 1 järgi kaubaturgu valitsev ettevõtja on ettevõtja, kellele kuulub kaubaturul vähemalt 40 protsenti käibest või kelle majanduslik positsioon võimaldab tal antud kaubaturul tegutseda arvestataval määral sõltumatult konkurentidest, varustajatest ja ostjatest.
Kaubaturgu valitsevaks ettevõtjaks on ka loomulikku monopoli omav ettevõtja (KonkS § 13 lg 2).
Seega omab Saku Maja loomulikku monopoli KonkS § 16 tähenduses, sest tema omandis on infrastruktuur (ehitiste ja seadmete süsteem heitvee ärajuhtimiseks), mida teisel isikul ei ole majanduslikult otstarbekas dubleerida ning mis annab talle kaubaturul valitseva seisundi KonkS § 13 lg 1 mõttes.
Heitvee ärajuhtimise teenuse hind
KonkS § 17 lg-s 2 on sätestatud, et loomulikku monopoli omavale ettevõtjale võib eriseadusega määratud riigiasutus või kohalik omavalitsus või eriseaduse puudumisel Vabariigi Valitsus või kohalik omavalitsus kehtestada hindade reguleerimise korra või kasutatavad hinnad või esitada muid tingimusi või kohustusi, et nende ettevõtjate kaupade ostjad või nendele ettevõtjatele kaupade müüjad ei sattuks oluliselt halvemasse olukorda, kui nad oleksid siis, kui antud valdkonnas toimiks vaba konkurents.
Vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg-le 1 on omavalitsusüksuse üheks ülesandeks korraldada antud vallas või linnas veevarustust ja kanalisatsiooni.
ÜVKS § 14 lg 2 järgi kinnitab veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise hinna reguleerimise korra kohaliku omavalitsuse volikogu. Samas on sätestatud, et hinnad kehtestatakse valla- või linnavalitsuse poolt ning avalikustatakse vähemalt kolm kuud enne nende muutmist.
Saku Vallavolikogu on ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse § 14 lg 2, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lg 1 ja konkurentsiseaduse § 17 lg 2 alusel 10.05.2001. a määrusega nr 13 kinnitanud “Veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise kord” (edaspidi kord), mis jõustus 01.06.2001.a. Eelnimetatud korra kohaselt kehtestab heitvee ärajuhtimise teenuse hinna Saku Vallavalitsus vee-ettevõtja poolt esitatud taotluse alusel. Otsuse tegemise ajaks Saku Vallavalitsus uut hinda kehtestanud ei olnud ning seega kehtivad Saku valla territooriumil enne ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse jõustumist Saku Vallavolikogu 10.12.1998.a määrusega nr 20 “Kanalisatsiooniteenuste hinna kehtestamine” kinnitatud hinnad.
Oma avalduses leiab Saku Õlletehas, et Saku vallas kehtiv heitvee ärajuhtimise teenuse hind ei vasta ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduses sätestatud nõuetele.
Konkurentsiametil ei ole pädevust kontrollida Saku Vallavolikogu poolt vastu võetud määruste ja muude õigusaktide vastavust põhiseadusele ja seadustele. Vastavalt kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 66 lg-le 3 teostab järelevalvet valla õigustloovate aktide (nii vallavalitsuse kui ka -volikogu määruste) vastavuse üle Eesti Vabariigi põhiseadusele ja seadustele õiguskantsler.
Seega ei ole Konkurentsiametil samuti õigust hinnata, kas Saku vallas konkurentsiseaduse § 17 lg 2 alusel volikogu määrusega kehtestatud käesoleval ajal kehtiv heitvee ärajuhtimise teenuse hind on põhjendamatult kõrge või majanduslikult põhjendatud. Samuti ei saa Konkurentsiamet antud juhul tuvastada hinna vastuolu olemasolu või selle puudumist konkurentsiseadusega ning vastuolu olemasolul ei saa kohustada vallavolikogu hinna kehtestamiseks, mis oleks vastavuses konkurentsiseadusega ning ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seadusega.
Konkurentsiametile esitatud andmetest nähtub, et hinnatingimused on põhiliseks vaidlusküsimuseks ka Saku Maja ja Saku Õlletehase vahelise kanalisatsiooniteenuste osutamise lepingu sõlmimise läbirääkimistel. Antud juhul ei ole tegemist kaubaturgu valitseva ettevõtja seisundi kuritarvitamisega Saku Maja poolt KonkS § 14 mõttes, sest hinnad on määrusega kehtestanud Saku Vallavolikogu ning Saku Maja rakendab määruses sätestatud hindu, sest see on temale täitmiseks kohustuslik.
Konkurentsiseaduse § 2 lg 2 kohaselt laienevad eelnimetatud seaduse sätted kohaliku omavalitsuse asutustele (sealhulgas ka volikogu ja valitsusele), kui nimetatud asutuste otsuse või tegevuse kaudu kahjustatakse konkurentsivabadust. Kohaliku omavalitsuse üksuse osalemist juuriidilistes isikutes ei saa lugeda konkurentsivabadust kahjustavaks tegevuseks. KOKS § 35 lg-s 1 on sätestatud, et vald võib olla aktsionäriks valla arengu seisukohast olulises äriühingus ning vee-ettevõtja on omavalitsusüksuse arengu seisukohast oluline äriühing. Ühisveevärgi ja –kanalisatsiooni seaduse kohaselt kinnitab heitvee ärajuhtimise teenuse hinna reguleerimise korra kohaliku omavalitsuse volikogu ning konkreetne hind kehtestatakse vastava taotluse alusel valla- või linnavalitsuse poolt, ning see on täitmiseks kohustuslik isikule, kes seda teenust pakub. Vaatamata sellele, et Saku vald omab 100% Saku Maja aktsiatest, on Saku Maja siiski iseseisev õigussubjekt. Seadusega on Saku vallal lubatud osaleda äriühingutes ning kohustus reguleerida ja kehtestada teatud teenuste hindu ka siis, kui neid teenuseid osutab aktsiaselts, milles vald on aktsionäriks.
Saku Õlletehase esindajate seletuste kohaselt nõuab Saku Maja Saku Õlletehaselt võrreldes elanikega kanalisatsiooniteenuse eest 2,5 korda kõrgemat hinda, kuigi ÜVKS § 14 lg 4 kohaselt ei tohi heitvee ärajuhtimise teenuse hind olla erinevate klientide või nende gruppide suhtes diskrimineeriv.
Õiguskantsler andis Eesti Vee-ettevõtete Liidu 15.05.2000.a kirjale nr 18 vastuse 16.06.2000.a kirjaga nr 1-14/164, milles selgitas ÜVKS § 14 lg 4 sätestatut, mis seab tõkke diskrimineeriva hinna kehtestamiseks erinevate klientide või nende gruppide suhtes. Oma kirjas toetas õiguskantsler seisukohta, et kui ettevõtjatele on mõnes linnas või vallas ühisveevärgi ja kanalisatsiooni teenuste eest kehtestatud elanikkonnaga võrreldes kõrgemad hinnad, ei tohi need hinnad ettevõtjate endi vahel olla diskrimineerivad. See, et mõnes linnas või vallas on hinnad elanikkonnale ja ettevõtjatele erinevad, ei ole vastuolus ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniseaduses sätestatuga. Hinnad võivad jääda eri liiki klientide vahel erinevaks niikaua, kuni omavalitsused selle neile seadusest tulenevalt hindade kehtestamiseks antud õigusega nii jätavad.
Loomulikku monopoli omava ettevõtja kohustuste täitmine
KonkS § 18 lg 1 p 2 kohaselt eri- või ainuõigust või loomulikku monopoli omav ettevõtja peab hoidma raamatupidamises selget vahet erinevate põhi- ja lisategevusalade vahel (näiteks tootmine, edastamine, turustamine ja ettevõtja muud tegevusalad), tagades sellega majandusarvestuste läbipaistvuse, ning avalikustama kulutused tarbijatele ja nende esindajatele.
Kuivõrd konkurentsiseaduses ei ole sätestatud kulutuste avalikustamise viisi ega avalikustamise mahtu, võib loomulikku monopoli omav ettevõtja oma kohustust täita tema poolt valitud viisil ning piisavas mahus. Tähtis on see, et ettevõtja teeks kulutusi puudutava teabe kergesti kättesaadavaks teenuse tarbijatele.
Kuna KonkS § 18 lg 1 p 2 kohaselt peab kulutused tarbijatele ja nende esindajatele avalikustama loomulikku monopoli omav ettevõtja (s.o Saku Maja), mitte aga kohaliku omavalitsuse üksuse organ, siis seetõttu ei saa heitvee ärajuhtimise hinnakalkulatsiooni saamist Saku Vallavalitsuse vahendusel lugeda kulutuste avalikustamiseks konkurentsiseaduse tähenduses.
Konkurentsiseadus, millest tulenes loomulikku monopoli omava ettevõtja kulutuste avalikustamise kohustus kehtis 01.10.1998.a kuni 30.09.2001.a. Sellest tulenevalt oleks Saku Maja pidanud avalikustama oma kulutused 1999. ja 2000. aasta kohta. 01.10.2001.a jõustunud konkurentsiseaduses olulist vahendit, sealhulgas loomulikku monopoli omava ettevõtja kulutuste avalikustamise kohustust sätestatud ei ole.
Saku Maja ei avalikustanud oma 1999.a kulutusi tarbijatele enne 2001.aasta detsembrit.
2001.a maikuus pani Saku Maja paberkandjal välja Saku alevikus asuvas kontori koridoris olevale infostendile oma 2000.a kulud ja tulud Tehnika katlamaja, Kannikese katlamaja, Kurtna katlamaja, Saku veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuste, Kurtna veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenuste kohta. Kuna Saku Maja osutab veevarustuse ja heitvee ärajuhtimise teenust eraldi ning teenuste hind on samuti erinev, siis ei ole põhjendatud infostendis avaldatud tabelis eelnimetatud teenuste tootmise püsikulude, kaudsete kulude ja jääktulude kokkuliitmine. Saku Maja peab avalikustama kulutused osutavate teenuste osas eraldi, sest sel kujul andmed on tarbijate jaoks ülevaatlikud. Konkurentsiamet luges Saku Maja poolt paberkandjal infostendile 2000.a kohta välja pandud andmeid ebapiisavateks.
2001.a detsembris avalikustas Saku Maja infostendil 1999.a kulutusi puudutava teabe ja täiendas 2000.a puudutavat teavet, täites sellega konkurentsiseadusest tuleneva kohustuse.
Arvestades eeltoodut ja juhindudes käesoleval ajal kehtiva konkurentsiseaduse § 87 lg-st 2 ning 30.septembrini 2001.a kehtinud konkurentsiseaduse § 40 lg 3 p-st 2 ja
Lõpetada juhtumi 14/01 menetlemine õiguserikkumise tuvastamisega, mis seisnes AS-i Saku Maja poolt tarbijatele 1999.a kulutuste avalikustamata jätmises ja 2000.a kulutuste ebapiisavas mahus avalikustamises.
Otsuse peale võib esitada kaebuse Tallinna Halduskohtusse 30 päeva jooksul, arvates päevast, millal isik kaevatavast haldusaktist teada sai või pidi teada saama. (Halduskohtumenetluse seadustik § 9).


text:
Protokoll Neuhofi maatüki omaniku Tohver Judra pär
Tulid tulema v pers.ind.ipf.pl.3. eesti ette ette s_nimi sg.nom. eesti Uue Uue s_nimi sg.nom. eesti Suislepa Suislepa s_nimi sg.nom. eesti Neuhofi Neuhofi s_nimi sg.nom. eesti maatüki maa_tükk s sg.gen. eesti kadunud kaduma v nud. eesti omaniko eesti Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti pärijate pärija s pl.gen. eesti kinnitud kinnituma v eesti vöörmündrid vöörmünder s pl.nom. eesti Hans Hans s_nimi sg.nom. eesti Peks Peks s_nimi sg.nom. eesti ning ning konj eesti Jaan Jaan s_nimi sg.nom. eesti Ruusmann Ruusmann s_nimi sg.nom. eesti ning ning konj eesti kaebasid kaebama v pers.ind.ipf.pl.3. eesti siin siin adv eesti kohto kohus s sg.gen. eesti ees ees adp eesti , kirjavahemärk et et konj eesti surnud surema v nud. eesti Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Judra Judra s_nimi sg.nom. eesti isa isa s sg.nom. eesti Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti seda see pron sg.part. eesti eel eel adp eesti nimetud nimetu adj pl.nom. eesti Neuhofi Neuhofi s_nimi sg.nom. eesti maatüki maa_tükk s sg.gen. eesti , kirjavahemärk mis mis pron sg.nom. eesti seaduse seadus s sg.gen. eesti järele järele adp eesti pärijate pärija s pl.gen. eesti kätte kätte adp eesti langevad langema v pers.ind.pr.pl.3. eesti , kirjavahemärk ilma ilma adp eesti Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Judra Judra s_nimi sg.nom. eesti pärijatel pärija s pl.ad. eesti kaso eesti saatmiseta saatmine s sg.ab. eesti pruukida pruukima v inf. eesti tahtvad tahtev adj pl.nom. eesti , kirjavahemärk ja ja konj eesti nende tema pron pl.gen. eesti nõudmise nõudmine s sg.gen. eesti pääle peale adp eesti seda see pron sg.part. eesti maatüki maa_tükk s sg.gen. eesti mitte mitte adv eesti ära ära v eesti ei ei modadv eesti tahtvad tahtev adj pl.nom. eesti anda andma v inf. eesti , kirjavahemärk pärijate pärija s pl.gen. eesti kätte kätte adp eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti selle see pron sg.gen. eesti peale peale adp eesti kohto kohus s sg.gen. eesti seletust seletus s sg.part. eesti ning ning konj eesti otsust otsus s sg.part. eesti paluvad paluma v pers.ind.pr.pl.3. eesti . kirjavahemärk
Selle see pron sg.gen. eesti päele eesti sai saama v pers.ind.ipf.sg.3. eesti Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti ette ette s_nimi sg.nom. eesti kutsutud kutsuma v tud. eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti andis andma v pers.ind.ipf.sg.3. eesti selle see pron sg.gen. eesti kaebtuse eesti kulutuse kulutus s sg.gen. eesti peale peale adp eesti siin siin adv eesti üles üles adv eesti et et konj eesti tema tema pron sg.gen. eesti seda see pron sg.part. eesti Neuhofi Neuhofi s_nimi sg.nom. eesti maatükki maa_tükk s sg.part. eesti mitte mitte adv eesti nõudjate nõud=ja s pl.gen. eesti kätte kätte adp eesti ära ära v eesti ei ei modadv eesti võivad võima v pers.ind.pr.pl.3.neg. eesti anda andma v inf. eesti , kirjavahemärk et et konj eesti pärijad pärija s pl.nom. eesti alles alles adv eesti ala ala s sg.nom. eesti ealised ealine adj pl.nom. eesti , kirjavahemärk keda kes pron sg.part. eesti tema tema pron sg.nom. eesti enne enne adv eesti oma oma pron sg.gen. eesti hoole hool s sg.gen. eesti all all adp eesti sures eesti kasvatada kasvatama v inf. eesti tahtvad tahtev adj pl.nom. eesti , kirjavahemärk ja ja konj eesti maia maja s sg.gen. eesti peal peal adp eesti ka ka adv eesti võlga võlg s sg.part. eesti olevad olev adj pl.nom. eesti . kirjavahemärk
Kaebajad kaebaja s pl.nom. eesti ja ja konj eesti nenda nõnda adv eesti sama sama pron sg.nom. eesti ka ka adv eesti kadunud kaduma v nud. eesti Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Judra Judra s_nimi sg.nom. eesti lesk lesk s sg.nom. eesti Eva Eva s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti ning ning konj eesti tema tema pron sg.gen. eesti nõuandja nõu_andja s sg.gen. eesti Jaan Jaan s_nimi sg.nom. eesti Kärik Kärik s_nimi sg.nom. eesti andsid andma v pers.ind.ipf.pl.3. eesti selle see pron sg.gen. eesti vasto vastu adp eesti üles üles adv eesti , kirjavahemärk et et konj eesti nemad tema pron pl.nom. eesti sellega see pron sg.kom. eesti rahul rahul adv eesti ei ei modadv eesti võivad võima v pers.ind.pr.pl.3.neg. eesti olla olema v inf. eesti , kirjavahemärk kui kui konj eesti neid tema pron pl.part. eesti seaduse seadus s sg.gen. eesti järele järele adp eesti ja ja konj eesti kohtude eesti läbi läbi adp eesti nende tema pron pl.gen. eesti vaeste vaene s pl.gen. eesti laste laps s pl.gen. eesti eestseisjaks eest_seisja s sg.tr. eesti ja ja konj eesti kasvatajaks kasvataja s sg.tr. eesti on olema v pers.ind.pr.pl.3. eesti saetud saagima v tud. eesti , kirjavahemärk et et konj eesti Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti nimetud nimetu adj pl.nom. eesti pärijate pärija s pl.gen. eesti varandust varandus s sg.part. eesti pruugib pruukima v pers.ind.pr.sg.3. eesti – kirjavahemärk ja ja konj eesti ennast ise pron sg.part. eesti ise ise pron sg.nom. eesti nende see pron pl.gen. eesti kasvatajaks kasvataja s sg.tr. eesti seada seadma v inf. eesti tahab tahtma v pers.ind.pr.sg.3. eesti . kirjavahemärk
Kohto kohus s sg.gen. eesti nõudmise nõudmine s sg.gen. eesti peale peale adp eesti ei ei modadv eesti olnud olema v nud.neg. eesti kaebatul eesti midagi miski pron sg.part. eesti selle see pron sg.gen. eesti kohto kohus s sg.gen. eesti ette ette s_nimi sg.nom. eesti üles üles adv eesti anda andma v inf. eesti , kirjavahemärk mis mis pron sg.nom. eesti õiguse õigus s sg.gen. eesti ehk ehk konj eesti seaduse seadus s sg.gen. eesti põhjaga põhi s sg.kom. eesti ta tema pron sg.nom. eesti seda see pron sg.part. eesti pio eesti maatükki maa_tükk s sg.part. eesti enese ise pron sg.gen. eesti käes käes adp eesti oma oma pron sg.gen. eesti kaso eesti saatmiseks saatmine s sg.tr. eesti tahab tahtma v pers.ind.pr.sg.3. eesti pidada pidama v inf. eesti , kirjavahemärk siis siis konj eesti lasti laskma v eesti kohto kohus s sg.gen. eesti käiad käi s pl.nom. eesti siit siit adv eesti välja välja adv eesti minna minema v inf. eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti ühendasid ühendama v pers.ind.ipf.pl.3. eesti endid ise pron pl.part. eesti kui kui konj eesti selle see pron sg.gen. eesti kohto kohus s sg.gen. eesti koos koos adv eesti olevad olev adj pl.nom. eesti liikmed liige s pl.nom. eesti , kirjavahemärk selle see pron sg.gen. eesti põhja põhi s sg.gen. eesti peale peale adp eesti , kirjavahemärk et et konj eesti Lihvlandi lihv_lant s sg.gen. eesti talorahva eesti seaduse seadus s sg.gen. eesti § § lüh. eesti 985 985 number järele järele adv eesti igal iga pron sg.ad. eesti Lihvlandi lihv_lant s sg.gen. eesti maa maa s sg.gen. eesti talorahva eesti ärasurnud ära_surnud adj sg.nom. eesti talopoia eesti lesel lesk s sg.ad. eesti ühes ühes adp eesti tema tema pron sg.gen. eesti lastega laps s pl.kom. eesti ainult ainult adv eesti üksi üksi adv eesti see see pron sg.nom. eesti õigus õigus s sg.nom. eesti on olema v pers.ind.pr.pl.3. eesti antud andma v tud. eesti , kirjavahemärk oma oma pron sg.gen. eesti mehest mees s sg.el. eesti mahajäetud maha_jätma v tud. eesti varandust varandus s sg.part. eesti ja ja konj eesti maatükki maa_tükk s sg.part. eesti , kirjavahemärk tema tema pron sg.gen. eesti nõuandja nõu_andja s sg.gen. eesti ja ja konj eesti vöörmündritega vöörmünder s pl.kom. eesti valitseda valitsema v inf. eesti ja ja konj eesti pidada pidama v inf. eesti , kirjavahemärk selle see pron sg.gen. eesti otsuse otsus s sg.gen. eesti mõistmisele mõistmine s sg.all. eesti : kirjavahemärk """" kirjavahemärk Et et konj eesti Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti , kirjavahemärk see see pron sg.nom. eesti eel eel adp eesti nimetud nimetu adj pl.nom. eesti , kirjavahemärk seniaiani eesti tema tema pron sg.gen. eesti käes käes adp eesti olev olev adj sg.nom. eesti , kirjavahemärk kadunud kaduma v nud. eesti Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Judra Judra s_nimi sg.nom. eesti pärismaatükk päris_maa_tükk s sg.nom. eesti """" kirjavahemärk Neuhof Neuhof s_nimi sg.nom. eesti """" kirjavahemärk nimetud nimetu adj pl.nom. eesti kadunu kaduma v nud. eesti maha maha adv eesti jäänud jääma v nud. eesti lese lesk s sg.gen. eesti , kirjavahemärk nõuandja nõu_andja s sg.gen. eesti ja ja konj eesti pärijate pärija s pl.gen. eesti vöörmündrite vöörmünder s pl.gen. eesti kätte kätte adp eesti , kirjavahemärk Tohver Tohver s_nimi sg.nom. eesti Judra Judra s_nimi sg.nom. eesti pärijatel pärija s pl.ad. eesti kaso eesti saatmise saatmine s sg.gen. eesti pruukimiseks pruukimine s sg.tr. eesti , kirjavahemärk - kirjavahemärk sel see pron sg.ad. eesti 23.04.1873 23.04.1873 num eesti ära ära v eesti annaks andma v pers.knd.pr.neg. eesti ".""" kirjavahemärk
See see pron sg.nom. eesti otsus otsus s sg.nom. eesti sai saama v pers.ind.ipf.sg.3. eesti kohto kohus s sg.gen. eesti käiatel käija s pl.ad. eesti avaldeletud avaldama v tud. eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti andis andma v pers.ind.ipf.sg.3. eesti Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti siin siin adv eesti üles üles adv eesti , kirjavahemärk et et konj eesti tema tema pron sg.gen. eesti selle see pron sg.gen. eesti mõistusega mõistus s sg.kom. eesti rahul rahul adv eesti ei ei modadv eesti võivad võima v pers.ind.pr.pl.3.neg. eesti olla olema v inf. eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti suuremat suurem adj sg.part. eesti kohut kohus s sg.part. eesti palub paluma v pers.ind.pr.sg.3. eesti käia käima v inf. eesti , kirjavahemärk mis mis pron sg.nom. eesti temal tema pron sg.ad. eesti ka ka adv eesti järgi järgi adp eesti antud andma v tud. eesti sai saama v pers.ind.ipf.sg.3. eesti ning ning konj eesti selle see pron sg.gen. eesti peale peale adp eesti mõisteti mõistma v eesti : kirjavahemärk """" kirjavahemärk Karl Karl s_nimi sg.nom. eesti Juder Juder s_nimi sg.nom. eesti appelatsiooni apellatsioon s sg.part. eesti anda andma v inf. eesti , kirjavahemärk ning ning konj eesti eel eel adp eesti seisvad seisev adj pl.nom. eesti asja asi s sg.part. eesti , kirjavahemärk nenda nõnda adv eesti kui kui konj eesti sündinud sündima v nud. eesti , kirjavahemärk kirja kiri s sg.ill. eesti panna panema v inf. eesti . kirjavahemärk

matches: kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus kohus


Notariaadiseadus - sisukord
2 NOTARIAMET
§ 2 Notari õiguslik seisund
§ 3 Saladuse hoidmise kohustus
§ 4 Õigus kasutada riigivapi kujutist
§ 41 Notari ametipitsat
§ 5 Haldusjärelevalve ametipidamise üle
§ 6 Notariks saamise tingimused
§ 7 Ametikoha täitmine konkursi alusel
§ 8 Ametikohtade arv ja ametisse nimetamine
§ 9 Ametivanne
§ 10 Ametisse asumine
§ 101 Allkirja ja pitseri näidis
§ 11 Notaribüroo
§ 12 Ametialased kitsendused
§ 13 Notari raamatupidamine ja maksustamine
§ 14 Vastutus
§ 15 Ametikindlustus
§ 16 Dokumentide säilitamine
§ 17 Ametist vabastamine ja tagandamine
§ 18 Ametikohustuste täitmisest eemalviibimine ja ametisoleku peatamine
3 NOTARI ASENDAMINE
§ 20 Notari asendamine
§ 21 Notari asendaja
§ 22 Notari asendaja tasu
§ 23 Notari asendaja vastutus
4 NOTARIKANDIDAAT
§ 24 Notarikandidaat
§ 241 Notarikandidaadiks taotleja usaldusväärsuse kontrollimine
§ 25 Kandidaaditeenistus
§ 26 Notarikandidaadi tasu
§ 27 Notarieksam
§ 28 Kandidaaditeenistuse lõppemine
5 NOTARI AMETITEGEVUS
§ 29 Notari ametitoimingud
§ 30 Ametitoiminguga kaasnev õigusabi ja esindamine
§ 31 Ametitoiminguga kaasnev registrite kontrollimine
§ 32 Notari ametiteenused
§ 33 Nõustamine ametiteenusena
§ 34 Lepitamine ja vahekohtunikuna tegutsemine
§ 35 Hoiustamine
§ 36 Ametitoimingu tegemise ja ametiteenuse osutamise koht
§ 37 Notari ametitoimingu tegemise eeldused
§ 38 Ametitoimingu tegemise ja ametiteenuse osutamise edasilükkamine ja peatamine
§ 39 Muud ametitegevuse piirangud
§ 40 Notari ametitegevuse registreerimine ja aruandlus
§ 41 Ametitoimingu tegemisest ja ametiteenuse osutamisest keeldumine
§ 42 Notari ametitoimingute tegemine ja ametiteenuste osutamine välismaalastele
6 NOTARITE KODA
§ 43 Notarite Koja õiguslik seisund
§ 44 Notarite Koja tegevus
§ 441 Notarite infosüsteem
§ 442 Tunnistuste (apostille’de) register
§ 443 Pärimisregistri pidamine
§ 444 Notarite nimekiri
§ 45 Notarite Koja õigus kasutada riigivapi kujutist
§ 46 Notarite Koja Interneti-kodulehekülg
§ 47 Notarite Koja koosoleku kokkukutsumine ja otsuste vastuvõtmine
§ 48 Notarite Koja koosoleku pädevus
§ 481 Notarite Koja organite valimine
§ 49 Notarite Koja eestseisuse koosseis ja istungid
§ 50 Notarite Koja eestseisuse ja esimehe pädevus ning saladuses hoidmise kohustus
§ 51 Revisjonikomisjon
§ 52 Aukohus
§ 521 Notarite Koja lepitus- ja vahekohus
§ 53 Tõestamisõiguslikud isikud ja asutused
§ 54 Notari atesteerimine
§ 55 Kandidaaditeenistuse erisused
§ 56 Senise notariaadiseaduse kehtetuks tunnistamine
§ 57 Rakendamismäärused
§ 571 Paragrahvi 29 lõike 3 punkti 6 rakendamine
§ 572 Kindlustuslepingute kehtivus
§ 573 Kandidaaditeenistuse peatumine
§ 58 Seaduse jõustumine
RT I, 19.03.2019, 72
Notariaadiseadus
Vastu võetud 06.12.2000
RT I 2000, 104, 684
jõustumine 01.02.2002
20.11.2002 RT I 2002, 102, 600 01.01.2003
29.01.2003 RT I 2003, 18, 100 07.03.2003, osaliselt 01.05.2004
15.06.2205 RT I 2005, 39, 308 01.01.2006
06.05.2009 RT I 2009, 27, 164 08.06.2009; osaliselt 30.08.2009, 01.01.2010, 01.07.2010 ja lepitusmenetlust reguleeriva seaduse jõustumisel 01.01.2010
16.12.2009 RT I 2009, 67, 460 01.01.2010
17.06.2010 RT I 2010, 38, 231 01.07.2010, osaliselt 01.08.2010
26.09.2013 RT I, 09.10.2013, 1 28.10.2013, osaliselt 19.10.2013 ja 01.01.2015
10.12.2014 RT I, 31.12.2014, 1 10.01.2015
20.04.2017 RT I, 09.05.2017, 1 01.07.2017
09.05.2018 RT I, 31.05.2018, 2 10.06.2018, osaliselt 01.10.2018 ja 01.01.2021
21.02.2019 RT I, 19.03.2019, 8 01.04.2019


(1) Lastekaitsetöötajana ja lapsega töötava isikuna ei tohi tegutseda isik, keda on karistatud või kellele on kohaldatud sundravi karistusseadustiku §-des 113, 114, 116, 133–1333, 141–1451, 175, 1751 või 178–179 sätestatud kuriteo eest, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist karistusregistri seaduse kohaselt kustutatud või mille karistusandmed on karistusregistrist kustutatud ja kantud karistusregistri arhiivi. (11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud piirangut kohaldatakse ka isikutele, keda on karistatud enne karistusseadustiku jõustumist tegude eest, mis on kvalifitseeritud kriminaalkoodeksi §-de 100–102, § 115 lõike 2 punkti 3, § 115 lõike 3, § 1151 lõike 2, §-de 116 ja 117, § 118 lõike 2, §-de 200, 2003 ja 202 ning § 2026 lõike 3 punkti 2 järgi, samuti isikutele, keda on karistatud välisriigis toime pandud samaväärsete kuritegude eest. [RT I, 28.11.2017, 2 - jõust. 01.01.2018]
(3) Kui lastega töötamiseks käesoleva seaduse § 18 lõike 2 tähenduses on vajalik tegevusluba, on selle andmiseks õigustatud isik kohustatud jälgima käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 sätestatud piirangutest kinnipidamist


text:
kassatsioonkaebus
väljakutsumine
üldmenetlus
kaebamine kohtuvälise menetleja tegevuse peale
kassatsiooni alused
kohtuvälise menetleja lahend
kohtuvälise menetleja lahendi ja kohtulahendi täitmisel tekkivate küsimuste lahendamine
hoiatusmenetlus
riigikohtu lahend
lahendi jõustumine ja täitmine
3-1-1-35-16 Riigikohus 04.05.2016
Kohtuvälise menetleja ametnik, kes koostas kohtuvälises menetluses muu hulgas sündmuskoha vaatluse protokolli ja väärteoprotokolli, on VTMS § 31^3 lg-s 1 nimetatud isik, kes on vahetult tajunud väärteo tehiolusid mh seeläbi, et ta viibis sündmuskohal ja kirjeldas neid väärteoprotokollis. Järelikult ei võinud selline isik sama paragrahvi 2. lõikes sisalduva piirangu tõttu osaleda kohtuvälise menetleja esindajana kohtumenetluses menetlusaluse isiku kaebuse arutamisel, olenemata asjaolust, et talle on antud ametikohast tulenev volitus esindada väärteoasjades kohtuvälist menetlejat. (p 11) Õige ei ole seisukoht, et VTMS § 31^3 lg-s 2 sisalduvat piirangut saab kohaldada vaid siis, kui samas normis nimetatud kohtuvälise menetleja ametnik on juba kohtuvälises menetluses tunnistajana üle kuulatud või kavatsetakse taotleda või on taotletud tema tunnistajana ülekuulamist kohtumenetluse vältel. KrMS § 66 lg 1 kohaselt on tunnistaja füüsiline isik, kes võib teada tõendamiseseme asjaolusid. See tähendab, et VTMS § 31^3 lg-s 2 ette nähtud piirangu rakendamiseks piisab isiku võimaliku tunnistajastaatuse tuvastamisest. (p 12)
Käibemaksukohustuslane saab nõuda kaitsjatasult arvestatud käibemaksu hüvitamist üksnes juhul, kui ta kinnitab, et ta ei saa mingil põhjusel kaitsjatasult arvestatud käibemaksu sisendkäibemaksuna maha arvata (vt nt RKKKo 3-1-1-90-14, p 48). (p 17)
Võrreldes väärteomenetluse seadustiku varem kehtinud redaktsiooniga nähakse 29. märtsil 2015 jõustunud VTMS § 156 lg-s 1 ette kassatsiooniõiguse kasutamise soovist teatamise kohustus vaid nendel juhtudel, mil maa- või ringkonnakohus kuulutab kohtuotsuse lõpposa, s.t VTMS §-s 111 loetletud andmeid sisaldava kohtulahendi, eraldi vormistatud menetlusdokumendina. Kui kohus kuulutab kohe põhistusi sisaldava täiemahulise kohtuotsuse, ei ole kassatsiooniõiguse kasutamise soovist teatamine enam vajalik. Täiemahulise kohtuotsuse kuulutamisel on kohtumenetluse poolel õigus esitada kassatsioon VTMS § 156 lg-s 3 nimetatud tähtaja jooksul, sõltumata kassatsiooniteate esitamisest. Sellise järelduse saab teha ka VTMS § 135 lg 4 p-s 3, § 137 lg-s 1 ja § 161 p-s 4 sätestatu põhjal. (p 7) Isegi kui kassatsioon esitati ekslikult maakohtule, kuid selle esitamisel järgiti VTMS § 156 lg-s 3 ette nähtud tähtaega, ei ole tegemist VTMS § 161 p-s 1 kirjeldatud olukorraga, mil kassatsioon tuleks jätta läbi vaatamata põhjusel, et see on esitatud VTMS §-s 156 sätestatud kassatsioonitähtaega rikkudes. (p 8)
Isegi kui kassatsioon esitati ekslikult maakohtule, kuid selle esitamisel järgiti VTMS § 156 lg-s 3 ette nähtud tähtaega, ei ole tegemist VTMS § 161 p-s 1 kirjeldatud olukorraga, mil kassatsioon tuleks jätta läbi vaatamata põhjusel, et see on esitatud VTMS §-s 156 sätestatud kassatsioonitähtaega rikkudes. (p 8)
Kui maakohus ei saa VTMS § 31^3 lg 2 nõuete eiramise tõttu selles normis sisalduvat keeldu tähelepanuta jättes anda menetlusaluse isiku teole sisulist karistusõiguslikku hinnangut ja teeb seetõttu ebaseadusliku ja põhjendamatu kohtuotsuse, siis osutatud viga on käsitatav väärteomenetlusõiguse olulise rikkumisena VTMS § 150 lg 2 mõttes. (p 13)
Kui väärteoasja pädev kohtuväline menetleja on linnavalitsus, tuleb väärtoemenetluse lõpetamise korral VTMS § 23 järgi menetlusalusele isikule õigusabikulude hüvitamine otsustada mitte riigi-, aga kohaliku omavalitsusüksuse eelarve vahenditest väljamõistmise teel. (p 14) Kassatsioonimenetluses maakohtu otsuse tühistamise ja väärteoasja uueks arutamiseks saatmise korral tuleb kassatsioonimenetluse kulude hüvitamisel juhinduda VTMS § 38 lg-st 1 ning KrMS § 186 lg-st 1. (p 16)
3-1-1-135-04 Riigikohus 04.02.2005
kassatsioonitähtaeg
3-1-1-59-04 Riigikohus 21.06.2004
3-1-1-5-04 Riigikohus 28.01.2004

matches:
Riigikohus
§ 31
§ 31
§ 66
§ 31
§ 156
kohus
§ 156
§ 135
§ 137
§ 161
§ 156
§ 161
§ 156
§ 161
§ 31
§ 150
§ 23
§ 38
§ 186
Riigikohus
Riigikohus
Riigikohus


Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete jäätmeveo teenustasu suuruse määramine Alajõe vallas – Riigi Teataja
Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete jäätmeveo teenustasu suuruse määramine Alajõe vallas
Korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete jäätmeveo teenustasu suuruse määramine Alajõe vallas - sisukord
§ 2 Jäätmeveo teenustasu määrad
§ 3 Jäätmevaldajate korraldatud jäätmeveost vabastamine
RT IV, 09.07.2014, 20
Vastu võetud 16.04.2014 nr 3
RT IV, 22.04.2014, 11
jõustumine 25.04.2014
02.07.2014 RT IV, 09.07.2014, 7 01.08.2014
Määrus antakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lg 1 punkti 366 ja Alajõe Vallavolikogu 30. detsembri 2013. a määruse nr 56 „Jäätmeliikide, millele kohaldatakse korraldatud jäätmevedu, vedamissageduse ja -aja, jäätmeveo piirkondade ja jäätmeveo suurus määramise kord“ § 5 lõike 2 alusel.
(1) Käesolev määrus sätestab korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmete jäätmeveo teenustasu suuruse ning jäätmevaldajate erandkorras vabastamise põhimõtted korraldatud jäätmeveoga liitumisest.
(2) Jäätmevaldajateks on Alajõe vallas asuvate kinnisasjade omanikud, kelle kinnistul asub suvila, elu- või äriruum. Erinevate omandivormide korral on jäätmevaldajaks:
1) ühisomandi puhul üks ühisomanikest;
2) kaasomandi puhul kõik kaasomanikud;
3) hoonestusõiguse puhul hoonestaja.
(3) Käesoleva määruse mõistes on Alajõe valla elanikuks kinnisasja omanik, kes on Eesti rahvastikuregistris registreeritud Alajõe valla elanikuna (edaspidi elanik).
§ 2. Jäätmeveo teenustasu määrad
(1) Jäätmeveo teenustasu määrad on diferentseeritud ning teenustasu sõltub kinnistu kasutamise otstarbest ning kinnistu omaniku alalisest elukohast.
(2) Alajõe vallas asuva kinnisasja (eluruum või suvila) omanikule, kes on Alajõe valla elanik, kehtib jäätmeveo teenustasu 2,50 € kuus.
(3) Alajõe vallas asuva kinnisasja (eluruum või suvila) omanikule, kes ei ole elanik kehtib jäätmeveo teenustasu 4 € kuus.
(4) Alajõe vallas asuva kinnisasja omanikule, kelle kinnistul toimub äritegevus kehtib jäätmeveo teenustasu 5 € kuus.
[RT IV, 09.07.2014, 7 - jõust. 01.08.2014]
§ 3. Jäätmevaldajate korraldatud jäätmeveost vabastamine
(1) Korraldatud jäätmeveoga liitumise kohustusest on vabastatud isikud, kellel on jäätmeluba või keskkonnakompleksluba.
(2) Vallavalitsus võib jäätmevaldaja erandkorras vabastada kalendriaastas kuni 5-kuuks korraldatud jäätmeveoga liitumisest, kui kinnistul ei elata või kinnistut ei kasutata. Liitumisest vabastamise aluseks on jäätmevaldaja kirjalik vormikohane taotlus („Alajõe valla korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise taotlus“, määruse lisa 1), mis peab sisaldama:
1) andmeid jäätmevaldaja isiku kohta (nimi või ärinimi, isiku- või registrikood, elu- või tegevuskoht, kontaktandmed);
(3) Vallavalitsus võib jäätmevaldaja erandkorras vabastada korraldatud jäätmeveoga liitumisest, kui kinnistu omanik on sõlminud jäätmevedajaga jäätmeveo lepingu ning jäätmevaldaja on tasunud jäätmeveo eest. Vallavalitsus võib jäätmevaldaja sellisel juhul vabastada jäätmeveoga liitumisest tähtajaks, milleni on sõlmitud jäätmeveoleping. Käesolevas lõikes sätestatud korraldatud jäätmeveost vabastamise aluse olemasolu tõendamiskohustus lasub jäätmevaldajal, kes peab Alajõe Vallavalitsusele igal aastal hiljemalt 20. jaanuariks esitama dokumendid, mis tõendavad kehtiva jäätmeveolepingu olemasolu ning teenuste eest tasumist eelneval aastal. Jäätmevaldaja peab esitama Alajõe Vallavalitsusele vormikohase taotluse („Alajõe valla korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise taotlus isikult, kes on ise sõlminud jäätmeveo lepingu“, määruse lisa 2) ja:
1) kehtiva jäätmeveo lepingu ärakirja ja eelmisel aastal jäätmevedaja esitatud arvete ning nende tasumist tõendavate dokumentide ärakirjad, või
2) jäätmevedaja kirjaliku tõendi, millel on informatsioon eelmisel aastal esitatud ja tasutud arvete ja kehtiva lepingu kohta.
(4) Vallavalitsuse pädev ametnik kontrollib käesoleva paragrahvi lõigetes 2 või 3 esitatud kirjaliku taotluse vastavust esitatud nõuetele ning teostab vajadusel kinnistu ülevaatuse.
(5) Vallavalitsus otsustab, lähtudes taotlusest ja arvestades vallavalitsuse pädeva teenistuja seisukohta, kas korraldatud jäätmeveoga hõlmatud jäätmevaldaja liitumisest vabastamise taotlus rahuldada või jätta rahuldamata. Jäätmevaldajate vabastamine korraldatud jäätmeveoga liitumisest vormistatakse vallavalitsuse korraldusega, milles märgitakse:
1) jäätmevaldaja nimi, isikukood, kinnistu aadress;
2) jäätmevaldaja elukoht ja postiaadress;
3) korraldatud jäätmeveost vabastamise alus ja aeg.
(6) Menetlus taotluse esitamisest kuni korralduse teatavakstegemiseni, ei tohi kesta kauem kui üks kuu alates taotluse laekumisest.
(7) Korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastatud jäätmevaldaja on kohustatud teavitama vallavalitsust tema vabastamise aluseks olnud asjaolude muutumisest või äralangemisest hiljemalt 30 päeva jooksul alates jäätmevaldajale nende asjaolude teatavaks saamisest. Juhul, kui jäätmevaldaja on esitanud vallavalitsusele valeandmeid korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise kohta, loetakse jäätmevaldaja liitunuks tagasiulatuvalt eelmise aasta 1. jaanuarist.
(1) Käesoleva määruse §-s 2 sätestatud teenustasu määrad jõustuvad 1. juunil 2014.
(2) Käesolev määrus jõustub üldises korras.
Lisa 1 Alajõe valla korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise taotlus
Lisa 2 Alajõe valla korraldatud jäätmeveoga liitumisest vabastamise taotlus isikult, kes on ise sõlminud jäätmeveo lepingu


text:
Eesti Vabariigi soodustingimustel vanaduspensionide seadus – Riigi Teataja
Eesti Vabariigi soodustingimustel vanaduspensionide seadus
Soodustingimustel vanaduspensionide arvutamine, määramine, ümberarvutamine ja maksmine toimub Eesti Vabariigi pensioniseadusega (RT 1991, nr. 12, art. 169) vanaduspensionidele kehtestatud korras ja tingimustel, kui käesoleva seadusega ei ole ette nähtud teisiti.
§ 1. Õigus saada soodustingimustel vanaduspensioni kooskõlas Eesti Vabariigi pensioniseadusega ja lähtuvalt nimetatud seaduse § 9 punktist 5 on:
1) isikul, kes on töötanud tervist eriti kahjustavatel ja eriti raskete töötingimustega töödel Eesti Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatava tootmisalade, tööde, kutsealade ja ametikohtade nimekirja nr. 1 järgi:
50-aastaseks saanud mehel, kellel on vähemalt 20-aastane pensioniõiguslik staaž, millest vähemalt 10 aastat on töötatud nendel töödel;
45-aastaseks saanud naisel, kellel on vähemalt 15-aastane pensioniõiguslik staaž, millest vähemalt seitse aastat ja kuus kuud on töötatud nendel töödel.
Mehele, kes on töötanud vähemalt viis aastat ja naisele, kes on töötanud vähemalt kolm aastat ja üheksa kuud nendel töödel, määratakse vanaduspension soodustingimustel, vähendades Eesti Vabariigi pensioniseaduse §-ga 8 ettenähtud vanust ühe aasta võrra iga niisuguse töötamise täisaasta eest;
2) isikul, kes on töötanud muudel tervistkahjustavatel ja raskete töötingimustega töödel Eesti Vabariigi Valitsuse poolt kinnitatava tootmisalade, tööde, kutsealade ja ametikohtade nimekirja nr. 2 järgi:
55-aastaseks saanud mehel, kellel on vähemalt 25-aastane pensioniõiguslik staaž, millest vähemalt 12 aastat ja kuus kuud on töötatud nendel töödel;
50-aastaseks saanud naisel, kellel on vähemalt 20-aastane pensioniõiguslik staaž, millest vähemalt 10 aastat on töötatud nendel töödel.
Mehele, kes on töötanud vähemalt kuus aastat ja kolm kuud ning naisele, kes on töötanud vähemalt viis aastat nendel töödel, määratakse vanaduspension soodustingimustel, vähendades Eesti Vabariigi pensioniseaduse §-ga 8 ettenähtud vanust ühe aasta võrra iga kahe aasta ja kuue kuu niisuguse töötamise eest meestel ja ühe aasta võrra iga kahe töötamisaasta eest naistel.
Käesoleva paragrahvi punkti 2 alusel sooduspensionile õigust andva töötamise hulka arvatakse ka töötamine punktis 1 nimetatud tootmisaladel, töödel, kutsealadel ja ametikohtadel;
3) isikul, kes võttis osa Tšernobõli aatomielektrijaama avarii tagajärgede likvideerimisest:
55-aastaseks saanud mehel, kellel on vähemalt 25-aastane pensioniõiguslik staaž;
50-aastaseks saanud naisel, kellel on vähemalt 20-aastane pensioniõiguslik staaž;
4) rehabiliteeritud isikul, kes õigusvastaselt represseerituna on viibinud kinnipidamiskohas, vähendades Eesti Vabariigi pensioniseaduse §-ga 8 ettenähtud vanust ühe aasta võrra iga kinnipidamiskohas viibitud täisaasta eest, ent kokku mitte rohkem kui viie aasta võrra:
mehel, kellel on vähemalt 25-aastane pensioniõiguslik staaž;
naisel, kellel on vähemalt 20-aastane pensioniõiguslik staaž.
§ 2. Isikud, kellel on õigus soodustingimustel vanaduspensionile, võivad pensioni taotleda mis tahes ajal pärast pensioniõiguse tekkimist ning olenemata viimasest töökohast.
Soodustingimustel vanaduspension määratakse eluajaks.
§ 3. Soodustingimustel vanaduspensioni määratakse ja makstakse pärast sellele pensionile õigust andvatel tootmisaladel, töödel, kutsealadel ja ametikohtadel töötamise lõpetamist.
Sellele tööle tagasipöördumisel sooduspensioni maksmine peatatakse.
Isikule, kes jätkab töötamist töödel, mis ei anna käesoleva seaduse alusel õigust pensionile, makstakse soodustingimustel määratud vanaduspensioni, olenemata palgast või muust sissetulekust.
§ 4. Selgitusi soodustingimustel vanaduspensionile õigust andvate tootmisalade, tööde, kutsealade ja ametikohtade loetelude rakendamise kohta antakse Eesti Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.
§ 5. Ettevõtetes ja organisatsioonides töökohtade atesteerimise kvaliteedi kontrollimine, samuti soodustingimustel vanaduspensionile õigust andvate tootmisalade, tööde, kutsealade ja ametikohtade nimekirjade täiustamine toimub Eesti Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras.

matches:
§ 1
§ 9
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5


Näited deklaratsiooni TSD lisa 1 täitmise kohta (seisuga 01.01.2011)
TSD2011 lisa 1 näited on koondatud lisatud PDF-faili.
Näited deklaratsiooni TSD lisa 1 täitmise kohta 2011. aastal.
Juhan on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 7000 krooni. Ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks ja on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga. Töötaja ei ole vanaduspensionieas. On esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamisest 2010. aasta 1. jaanuarist.
Loe veel: Info tööandjale kohustusliku kogumispensioni makse kinnipidamisest 2010. aastal
ja perekonnanimi
Kinnipeetud töötus- kindlustusmakse 2,8%
Anu on töölepinguga töötaja, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks ja on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensionieas.
Anu oli 19–30 märtsil haiguslehel. Tööandja maksis talle 7. aprillil töötasu märtsi eest 5000 krooni ja haigushüvitise 5 päeva eest 1500 krooni (100% töötaja keskmise töötasu ulatuses). Loe veel: Tööandja haigushüvitise maksustamisest ja deklareerimisest
Sotsiaalmaks: 5000 x 33% = 1650 krooni. Tööandja haigushüvitist sotsiaalmaksuga ei maksustata (töötaja keskmise töötasu ulatuses).
Karl on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 8000 krooni, samaaegselt on ta sama äriühingu juhatuse liige, mille eest makstakse talle juhatuse liikme tasu 2000 krooni. Ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, ei ole vanaduspensionieas. On esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist.
Piret on töölepinguga töötaja (osalise tööajaga), kelle töötasu on 2000 krooni, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga. On esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist. Ei ole riikliku pensioni saaja. Ei ole vanaduspensionieas.
Tulumaks (2000 - 56 - 40 - 1904) = 0, veerg 3¹ = (2000 - 56 - 40) = 1904, maksuvaba tulu järgmistele kuudele edasikantav osa 2250 -1904 = 346 kr.
Töötuskindlustusmakse 2000 x 2,8 % = 56 kr. Kuna töötaja ei ole jõudnud vanaduspensioniikka, siis tuleb maksta töötuskindlustusmakset (nii 2,8 kui ka 1,4%). Vt. Tööandja ei pea töötuskindlustusmakset (määraga 2,8%) kinni pidama väljamaksetelt, mida ta teeb vanaduspensionieas isikutele ja isikutele, kellele on määratud ennetähtaegne pension.
Tulumaks (2000 - 56 - 1944) = 0; veerg 3¹ = 1944, maksuvaba tulu järgmistele kuudele edasikantav osa 2250 - 1944 = 306 kr.
Maria on osalise tööajaga töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 2000 krooni, riikliku pensioni saaja. Ta on sündinud 1948 juunis, on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga. Ei ole esitanud avaldust kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist.
Kohustusliku kogumispensioni makse = 0. NB! Makse kinnipidamine lõpeb kohustatud isikule kuuluvate pensionifondi osakute esimese tagasivõtmise päeva aasta 31. detsembril. Näiteks kui Maria hakkas II samba pensioni saama 2009. aastal, lõpeb kogumispensioni makse 2% kinnipidamine 01.01.2010. Vt Pensionikeskuse infomaterjali.
Tulumaks (2000 - 2000) = 0, veerg 3¹ = 2000, edasikantav maksuvaba tulu 2250 - 2000 = 250 kr.
Näide 6. Palk alla sotsiaalmaksu kuumäära 4350 krooni. Töötaja kasvatab alla 3aastast last
Sotsiaalmaks 2000 x 33% = 660 kr. Kuna töötaja on alla 3aastase lapse ema, siis ei ole tööandjal minimaalset sotsiaalmaksukohustust 4350 kroonilt, sotsiaalmaksu arvestatakse alati tegelikult makstud tasult (SMS § 2 lg 4 p 3). Alus on lapse sünnitunnistus, kuhu Lea on vanemana kantud. Vt. http://www.emta.ee/?id=14210.
Tulumaks (2000 - 56 - 40 - 1904) = 0, veerg 3¹ = 1904, maksuvaba tulu edasikantav osa 2250 - 1904 = 346 kr.
Maks on töölepinguga töötaja (osalise tööajaga), kelle töötasu on 2000 krooni, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga. On esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist. Maks on üliõpilane.
Sotsiaalmaks 2000 x 33% = 660 kr. Kuna töötaja on üliõpilane, siis ei ole tööandjal minimaalset sotsiaalmaksukohustust 4350 kroonilt, sotsiaalmaksu arvestatakse alati tegelikult makstud tasult (SMS § 2 lg 4 p 4). Vt http://www.emta.ee/?id=14210 ja Haigekassa infomaterjali.
Tulumaks (2000 - 56 - 40 - 1904) = 0, veerg 3¹ = 1904, maksuvaba tulu edasikantav osa 2250 -1904 = 346 kr.
Viktor on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 5400 krooni, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, ei ole ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, ei ole vanaduspensionieas. Tema palgast peetakse kinni elatis kohtuotsuse (või kohtumäärusega kinnitatud kokkuleppe või notariaalselt kinnitatud poolte kokkuleppe) alusel Marile 1200 krooni. Samuti saab maha arvata riigile üleläinud elatisnõude rahuldamiseks kinnipeetud summa (elatisabi seaduse § 10).
Töötuskindlustusmakse 5400 x 2,8% = 151 kr.
Tulumaks ( 5400 - 151 - 1200 - 2250) = 1799 x 21% = 378 krooni. Alates 01.01.2007 ei ole oluline, kas elatise saaja on resident või mitteresident. Vt http://www.emta.ee/?id=3179 ; http://www.emta.ee/failid/elatis_2007.pdf.
Karin on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 8200 krooni ja ta kasutas 3 päeva täiendavat lapsepuhkust (töölepingu seaduse § 135, sotsiaalmaksuseaduse § 3 punkt 5), täiendava lapsepuhkuse tasu 3 x 66 kr = 198 kr, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamisest 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensionieas.
Sotsiaalmaks 8200 x 33% = 2706 kr. Täiendava lapsepuhkuse hüvitist ei maksustata ei sotsiaalmaksuga, töötuskindlustusmaksega ega kogumispensioni maksega, kuid maksustatakse tulumaksuga (väljamakse liigi kood 14).
Töötuskindlustus 8200 x 2,8% = 230 kr. Kohustusliku kogumispensioni makse = 8200 x 2% = 164.
Tulumaks (8200 + 198 - 230 - 164 - 2250) = 5754 x 21% = 1208 kr.
Priit on töölepinguga töötaja ja seoses lapse sünniga sai sünnitoetust 11250 kr. (Tulumaksuseaduse §13 lg 3 p7 kohaselt ei maksustata tulumaksuga sünnitoetust, mis ei ole rohkem kui 5/12 residendist füüsilise isiku maksustamisperioodi maksuvabast tulust ehk 2010. aastal 11 250 kr, sotsiaalmaksuga, töötuskindlustusmaksega ja kohustusliku kogumispensioni maksega maksustatakse täies ulatuses) Priit sai sellel kuul ka palka 5000 krooni. Avaldus maksuvaba tulu arvestamiseks. On esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist.
Sotsiaalmaks 16 250 x 33% = 5363 kr. Töötuskindlustusmakse 16 250 x 2,8% = 455 kr. Kohustuslik kogumispension = 16 250 x 2% = 325 kr. Tulumaks = [5000-(5000x2,8%)-(5000x2%)-2250]x21%= 527 kr.
Märkus (vt http://www.emta.ee/?id=14210). Tulumaksuseaduse § 281 lõike 4 kohaselt ei arvata füüsilise isiku tulust maha maksu ega makset, mis on tasutud Eestis tulumaksuga mittemaksustatava tulu arvel. Tulenevalt eelnimetatust on alates 2008. a jaanuarikuu TSD lisas 1 muudetud kinnipeetud tulumaksu kontrolle. Esineb olukordi, kui töötuskindlustusmakset või kohustusliku kogumispensioni makset makstakse tulumaksuga mittemaksustatava tulu arvel. Näiteks on selline väljamakse tööandja makstud toetus lapse sünni puhul või residendile välisriigis töötamise eest makstud tasu, mida ei maksustata Eestis tulumaksuga, kuid maksustatakse sotsiaalmaksuga, töötuskindlustusmaksega ja kogumispensioni maksega. Kinnipeetava tulumaksu arvutamisel võetakse arvesse veerus 8 märgitud töötuskindlustusmakset või veerus 10 märgitud kohustusliku kogumispensionimakset vaid ulatuses, mis langeb tulumaksuga maksustatavatele väljamaksetele. Seetõttu on TSD kontrollikriteeriumisse lisatud vastavad kontrollireeglid, millele mittevastavuse puhul kuvatakse e-maksuametis vormi TSD lisa 1 kontrolli puhul veatunnused:
Jüri on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 6300 krooni ja puhkusetasu 5800 krooni. Ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensionieas.
Sotsiaalmaks 6300+5800 = 12 100 x 33% = 3993 kr.
Töötuskindlustusmakse 12 100 x 2,8% = 339 kr.
Kohustusliku kogumispensioni makse 12 100 x 2% = 242 kr.
Tulumaks (6300 + 5800 - 339 - 242 - 2250 ) = 9269 x 21% = 1946 kr.
Peeter on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 8000 krooni. Kokkuleppel tööandjaga on Peeter terve kuu palgata puhkusel, mistõttu ei tehta tal palgapäeval väljamakset.
Järgmisel kuul on Peetri töötasu 8000 krooni.
Sotsiaalmaks 8000 x 33% = 2640 kr. Palgata puhkuse kuu eest makstud 1436 kr ei tohi maha arvata järgmise kuu palgalt arvestatud sotsiaalmaksust.
Tulumaks 8000 - 224 - 160 - 2250 - 2250 / eelmise kuu kasutamata 2250/ = 3116 x 21% = 654 kr.
Meeme on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 12 000 krooni, kuid äriühingul ei ole raha sellel kuul palga väljamaksmiseks, ta on esitanud avalduse maksuvaba 2250 krooni arvestamiseks.
Meeme saab järgmise kuu 5. kuupäeval eelmisel kuul saamata töötasu 12 000 kr ja 15. kuupäeval jooksva kuu töötasu 12 000 krooni, kokku 24 000 kr.
Sotsiaalmaks 24 000 x 33% = 7920 kr – eelmise kuu 1436 kr = 6484 kr.
Töötuskindlustusmakse 24 000 x 2,8% = 672 kr.
Kohustusliku kogumispensioni makse 24 000 x 2% = 480 kr.
Tulumaks ( 24 000 - 672 - 480 - 2250 - 2250 / eelmise kuu kasutamata osa / = 18 348 x 21% = 3853 kr.
Kalju on töölepinguga töötaja, kelle töötasu on 5000 krooni ja tööõnnetuse hüvitis 800 krooni, ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni ja täiendava maksuvaba tulu tööõnnetuse hüvitise puhul 1000 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensionieas.
Töötuskindlustusmakse 5000 x 2,8 % = 140 kr. Kohustusliku kogumispensioni makse 5000 x 2% = 100 kr. Tulumaks ( 5000 + 800 - 140 - 100 - 2250 - 800) = 2510 x 21% = 527 kr.
Näide 17. Kood 13 – hüvitised töölepingu lõpetamisel
Töösuhte lõppemise kuul tegi tööandja töölepinguga töötajale Saimale järgmised väljamaksed: viimane palk 10 000 krooni, kasutamata puhkuse kompensatsioon (töölepingu seaduse § 71) 1000 krooni, hüvitis töölepingu ülesütlemisel koondamise tõttu (töölepingu seadus § 100 lg 1) 10 000 krooni. Töötaja on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni rakendamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamisest 2010. aasta 1. jaanuarist (tuleb kinni pidada kohustusliku kogumispensioni makse 2% sotsiaalmaksuga maksustatavate väljamaksete summalt), ei ole vanaduspensionieas (tuleb kinni pidada töötaja töötuskindlustusmakse 2,8%).
Sotsiaalmaks 10 000 +1000 +10 000 = 21 000 x 33 % = 6930 kr.
Kinnipeetav töötuskindlustusmakse 10000 + 1000 = 11 000 x 2,8 % = 308 kr. Töölepingu lõpetamisel töölepingu seaduse alusel makstavad hüvitised ei kuulu töötuskindlustusmaksega maksustamisele.
Kohustusliku kogumispensioni makse = 21 000 x 2% = 420 kr.
Tulumaks (10 000 +1000 +10000 - 2250 - 308 - 420) = 18 022 x 21% = 3785 kr.
Lisainfo http://www.emta.ee/?id=14301.
Tulumaks (5000 - 140 - 100 - 2250) = 2510 x 21% = 527 kr.
Tiiu on töölepinguga töötaja (osalise tööajaga), kelle töötasu on 2000 krooni. Ta on esitanud avalduse maksuvaba tulu 2250 krooni arvutamiseks, ei ole ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, ei ole vanaduspensionieas. Tiiu on töövõimetuspensionär. Palga arvestamise kuule järgneva kuu 2. kuupäevaks Sotsiaalkindlustusametile riigipoolse sotsiaalmaksu ülekandmise taotluse summas 1436 kr.
Tulumaks (2000 - 56 - 1944) = 0, veerg 3¹ = 1944.
Töötuskindlustusmakse 8000 x 2,8% = 224 kr.
Tulumaks (6000 + 2000 - 224 - 160 - 2250) = 5366 x 21% = 1127 kr.
Eesti äriühing lähetab oma töötaja Anu, kelle alaline töökoht on Eestis, 3 kuuks Rootsi. Tööandja maksab lähetuse ajal töötajale palka 10 000 krooni kuus. Sotsiaalkindlustusamet on väljastanud lähetatud töötajale vormi E101 selle kohta, et töötaja jääb sotsiaalselt kindlustatuks Eestis (vt http://www.ensib.ee/frame_euro.html). Töötaja on esitanud avalduse maksuvaba 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamiseks 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensioniealine.
Sotsiaalmaks 10 000 x 33% = 3300 kr.
Töötuskindlustusmakse 10 000 x 2,8 % = 280 kr.
Kohustusliku kogumispensioni makse = 10 000 x 2% = 200 kr.
Tulumaks (10 000 - 280 - 200 - 2250) x 21% = 1527 kr. Maksuleping Rootsiga (https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=24550) ei anna antud juhul Rootsile õigust Anu tulu tulumaksuga maksustada, tööandjal ei ole Rootsi maksuhalduri tõendit, et väljamakse saaja on selle tulu osas Rootsis maksukohustuslane, tulumaks makstakse Eestis.
Eesti äriühing lähetab oma töötaja Malle, kelle alaline töökoht on Eestis, 12 kuuks Rootsi. Tööandja maksab lähetuse ajal töötajale palka 10 000 krooni kuus. Sotsiaalkindlustusamet on väljastanud lähetatud töötajale 12 kuuks vormi E101 selle kohta, et töötaja jääb sotsiaalselt kindlustatuks Eestis (vt http://www.ensib.ee/frame_euro.html). Töötaja on esitanud avalduse maksuvaba 2250 krooni arvestamiseks, on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, on esitanud avalduse kogumispensioni makse tasumise jätkamisest 2010. aasta 1. jaanuarist, ei ole vanaduspensioniealine.
Eesti tööandja on sõlminud töölepingu Eesti residendist Reinuga, töö tegemise koht (üle 183 päeva) Soomes, Eesti tööandja maksab talle palka 32 000 krooni kuus. Kuna töötaja töökoht on Soomes, siis peab ta alluma Soome sotsiaalkindlustussüsteemile, SKA ei väljasta vormi E10. Samuti on Soomel õigus palgatulu maksustada tulumaksuga https://www.riigiteataja.ee/ert/act.jsp?id=24552, Soome maksuhaldur on väljastanud tõendi, et väljamakse saaja on selle tulu osas Soomes maksukohustuslane, tööandja ei pea tulumaksu kinni Eestis. Seda isikut TSD vormil ei deklareerita.
Eesti resident Ain töötab Venemaal Eesti tööandjale. Eesti tööandja maksab selle töö eest palka 20 000 krooni kuus. Töötaja on ühinenud kohustusliku kogumispensioni II sambaga, ei ole vanaduspensioniealine.Venemaa maksuhaldur on väljastanud töötajale tõendi, et ta on Venemaal teenitud palga osas Venemaal maksukohustuslane. Töötaja esitas tõendi oma tööandjale.
Sotsiaalmaks 20 000 x 33% = 6600 kr.
Töötuskindlustusmakse 20 000 x 2,8% = 560 kr.
Kogumispensioni makse 20 000 x 2% = 400 kr.
Maksustamisperioodil on töötajale Pillele makstud Eestis teenitud palka 5000 krooni ja Soomes teenitud palka 10 000 krooni (seda palga osa ei maksustata tulumaksuga mitte Eestis vaid Soomes (on olemas Soome maksuhalduri tõend), seega väljamakse koodiga 01 all ei deklareerita, kuid maksustatakse sotsiaalmaksuga, töötuskindlustusmaksega ja kogumispensioniga (on olemas SKA E101)). Töötaja on kogumispensioni kohustatud isik, ei ole vanaduspensionieas.
Sotsiaalmaks 15 000 x 33% = 4950 kr.
Töötuskindlustusmakse 15 000 x 2,8% = 420 kr.
Kogumispensioni makse 15 000 x 2% = 300 kr.
Tulumaks = [5000-(5000x2,8%) - (5000x2%)-2250] x 21% = 527 kr.
Soovitatav kirjandus Soome maksuameti veebilehelt: Obligations of a foreign employer; Taxation of employees from other countries working in Finland ; Välismaised renditöötajad ja Soome maksusüsteem.


Paide Muusika- ja Teatrimaja põhimäärus – Riigi Teataja
Paide Muusika- ja Teatrimaja põhimäärus
Paide Muusika- ja Teatrimaja põhimäärus - sisukord
§ 9 Töötajad
§ 10 Vara
§ 11 Finantseerimine, aruandlus ja järelevalve
§ 12 Ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
RT IV, 29.12.2017, 147
Vastu võetud 21.12.2017 nr 40
(1) Asutuse nimi on Paide Muusika- ja Teatrimaja (edaspidi PaMT).
(2) PaMTi asukoht on Paide linn, Järva maakond.
(1) PaMT on Paide Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) hallatav asutus, mis registreeritakse riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste registris.
(2) PaMTi põhimääruse ja selle muudatused kinnitab Paide Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu).
(3) PaMT tegutseb seaduste, käesoleva põhimääruse, linnavolikogu ja -valitsuse õigus- ja haldusaktide ning teiste asutuse tegevusvaldkonda reguleerivate õigus- ja haldusaktide alusel.
(1) PaMTil on oma pitsat. Pitsat on sõõrikujuline, läbimõõduga 35 mm. Pitsati keskel on Paide linna vapp, ringselt ümber vapi on tekst: PAIDE MUUSIKA- JA TEATRIMAJA.
(2) PaMT võib kasutada oma sümboolikat, mille kujunduse ja kasutamise korra kehtestab direktor kooskõlastatult linnavalitsusega.
(1) PaMTi asjaajamis- ja suhtlemiskeel on eesti keel.
(2) PaMTi asjaajamiskorra kinnitab direktor käskkirjaga, lähtudes õigus- ja haldusaktides sätestatust.
(1) PaMTi tegevuse eesmärk on pakkuda elanikkonnale kultuurialast teenust, võimalusi huvitegevuse harrastamiseks, aktiivseks puhkuseks ja isiksuse arenguks vastavalt soovidele ja eeldustele.
(2) PaMTi ülesanded on:
2) vabatahtliku kultuuritegevuse arengule kaasa aitamine;
3) professionaalse teatri arendamine, toetamine ja alalhoidmine;
4) professionaalse kino vahendamine;
5) huvitegevuse korraldamine, huviala- ja vabaharidusühendustele tegevuseks ruumide võimaldamine;
6) konverentsiteenuste pakkumine;
7) rahvuskultuuri alalhoidmine ja edendamine ning kultuuritraditsioonide järjepidevuse tagamine;
8) PaMTi käsutuses olevate ruumide rendileandmine;
9) koostööd tegemine teiste kultuuri- ja haridusasutuste ning muude asutuste ja organisatsioonidega kultuuri- ja hariduselu korraldamisel ja edendamisel;
11) kultuurivaldkonnaga seotud projektide koostamine ja juhtimine.
(3) PaMTis tegutsevad huviringid moodustatakse vastavalt vajadustele ja võimalustele.
(1) PaMTi struktuuri kinnitab PaMTi direktor kooskõlastatult linnavalitsusega.
(2) PaMTi struktuuriüksus on Paide Teater, mida juhib teatrijuht.
(1) PaMTi juhib direktor, kelle kinnitab ametisse linnavalitsus linnapea ettepanekul. Töölepingu direktoriga sõlmib, muudab ja ütleb üles linnapea või selleks tema poolt volitatud ametiisik.
(2) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldatakse avalik konkurss, mille tingimused ja korra ning direktorile esitatavad kvalifikatsiooninõuded kehtestab linnavalitsus.
1) täidab talle seadustes ja ja haldusaktides pandud ülesandeid ning vastutab oma pädevuse piires läbiviidavate tegevuste, kultuurikeskuse üldseisundi ja arengu eest;
2) esindab PaMTi ja tegutseb PaMTi nimel;
3) teeb PaMTi eelarve piires tehinguid ja sõlmib kokkuleppeid, mis on seotud tema seaduses sätestatud ülesannete täitmisega;
4) sõlmib, muudab ja lõpetab töötajatega töölepingud. Määrab kindlaks töötajate tööjaotuse, töökohustused, kinnitab ametijuhendid ja -palgad, töö sisekorra eeskirjad, asjaajamise korra ja muud PaMTi sisesed eeskirjad;
5) käsutab kooskõlas linna õigusaktidega PaMTi valduses olevat linnavara ja PaMT-i rahalisi vahendeid ning tagab nende sihipärase ja otstarbeka kasutamise;
6) rakendab abinõusid majandusliku ja tehnilise baasi arenguks, töötingimuste ajakohastamiseks ning töötajate kvalifikatsiooni tõstmiseks;
7) tagab PaMTi sündmuste kroonika säilimise ajaloo jaoks.
(4) Direktori äraolekul asendab teda linnapea määratud isik.
(1) PaMTi nõukogu on PaMTi juures tegutsev organ, kelle ülesanne on asutuse tegevuse analüüsimine, suunamine ja tegevuseks paremate tingimuste loomisele kaasaaitamine ning teha ettepanekuid asutuse direktorile ja linnavalitsusele asutuse arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes.
(2) Nõukogu kuni 10-liikmelise koosseisu kinnitab linnavalitsus korraldusega. Linnavalitsusel on õigus igal ajal nõukogu liige tagasi kutsuda.
(3) Nõukogu liikme volitused kestavad kolm aastat.
(4) Töö korraldamiseks valib nõukogu oma liikmete hulgast esimehe ja aseesimehe.
(5) Nõukogu töösse võib kaasata arutatavate küsimuste analüüsimiseks ja eksperthinnangute andmiseks vastava ala asjatundjaid.
1) osaleb PaMTi arengukava väljatöötamisel;
2) arutab läbi PaMTi eelarveprojekti;
3) nõustab direktorit ja teeb ettepanekuid PaMTi töö paremaks korraldamiseks ja vajalike vahendite taotlemiseks;
4) osaleb vajadusel PaMTi finantsmajanduslike ja töökorraldust puudutavate probleemide lahendamisel;
5) määrab oma esindaja osalema PaMTi direktori ametikoha täitmiseks korraldatava konkursikomisjoni töös.
(7) Nõukogu töövormiks on koosolek, mis toimub vähemalt üks kord kvartalis.
(8) Nõukogu esimese koosoleku kutsub kokku PaMTi direktor, edaspidi nõukogu esimees, tema äraolekul aseesimees.
(9) Nõukogu koosoleku võib kokku kutsuda PaMTi direktori või linnavalitsuse ettepanekul.
(10) Nõukogu on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtavad osa vähemalt pooled nõukogu liikmed. Nõukogu koosolekust võtavad osa PaMTi direktor ja Paide Teatri teatrijuht.
(11) Nõukogu otsused loetakse vastuvõetuks, kui otsuste poolt hääletab üle poole kohalolevatest nõukogu liikmetest. Häälte võrdsuse korral on otsustav nõukogu koosoleku juhataja hääl.
(12) Nõukogu koosolekud protokollitakse. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija.
§ 9. Töötajad
(1) PaMTi töötajate koosseisu kinnitab direktor kooskõlastatult linnavalitsusega.
(2) PaMTi töötajate õigused, kohustused ja vastutus määratakse kindlaks PaMTi töökorralduse reeglite, ametijuhendite ja töölepingutega.
§ 10. Vara
(1) PaMTi kasutuses oleva vara omanik on Paide linn. Vara valdamise ja kasutamise tulemusena saadud tulem, samuti intellektuaalne omand, mis on loodud PaMTi töötajate ametialase tegevuse läbi või on omandatud linna vara arvel, kuulub Paide linnale.
(2) PaMT valitseb tema valduses olevat vara vastavalt Paide linna õigusaktidele.
§ 11. Finantseerimine, aruandlus ja järelevalve
(1) PaMTi finantseeritakse linna eelarvest ja muudest allikatest saadud vahenditest.
4) üür;
(3) Eelarve eelnõu koostamiseks esitab direktor linnavalitsusele kirjalikult põhjendatud ettepanekud vastavalt Paide linna õigus- ja haldusaktides sätestatule.
(4) Direktor korraldab PaMTi tegevust selleks ettenähtud eelarve piires.
(6) Linnaeelarves arvestatakse PaMTi struktuuriüksuse Paide Teater eelarvelised vahendid eraldi tegevusalas.
(7) PaMT esitab oma tegevuse kohta aruandeid õigusaktidega kehtestatud korras ja tähtaegadel.
(8) Teenistuslikku järelevalvet PaMTi tegevuse üle teostab linnavalitsus.
(9) PaMTi finantsmajanduslikku tegevust ja vara kasutamise sihipärasust kontrollib Paide Linnavolikogu revisjonikomisjon, riigieelarveliste vahendite kasutamist Riigikontroll.
§ 12. Ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
PaMTi ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine toimub seadusega ettenähtud korras.
Paide Linnavolikogu 19.09.2013 määrus nr 25 „Paide Kultuurikeskuse põhimäärus“ tunnistatakse kehtetuks.


text:
Eesti Vabariigi põhiseadus / paragrahv 120
Eesti Vabariigi suhtlemise korra teiste riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sätestab seadus.
Siinkohal tuleb kõigepealt selgitada, mis on Eesti Vabariik rahvusvahelise õiguse mõttes ja miks antud paragrahv tõstab esile suhtlemise korda just teiste riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Suveräänne Eesti Vabariik on riigina rahvusvahelise õiguse täieõiguslik subjekt, see tähendab rahvusvahelisest õigusest tulenevate õiguste ja kohustuste kandja. Piiratud ehk tuletatud, ent samas tegelikkuses üha mõjukamateks subjektideks loeb rahvusvaheline õigus rahvusvahelisi (valitsustevahelisi) organisatsioone, millel puuduvad riikidele omased tunnused (territoorium, rahvas, suveräänsus) ning mille õigusvõime on antud ja tuletatud neid moodustanud riikide poolt.
Lisaks riigile ja rahvusvahelisele organisatsioonile on teisi rahvusvahelistes suhetes osalejaid, kes on samuti rahvusvahelise õiguse subjektid. Näiteks käsitatakse rahvusvahelise õiguse subjektina rahvast, kes on alustanud võitlust oma iseseisvuse ja sõltumatuse eest ning on moodustanud juba teatud keskorganid selle võitluse juhtimiseks ja enda esindamiseks rahvusvahelisel areenil. Konventsionaalselt loetakse lepingupartneriks ka katoliku kirikut esindavat Püha Tooli (vt RT II 1999, 7, 47). Analoogia põhjal on Eesti Vabariik sõlminud välislepinguid ka selliste rahvusvahelise õiguse subjektidega nagu asumaad ja sõltlasterritooriumid (vt RT II 2005, 27, 91) või kogukonnad (vt RT II 2003, 24, 113). Oluline on, et sellisel subjektil oleks oma riigi õigusest tulenev iseseisev välissuhtlemispädevus. Rahvusvahelise õiguse teoorias käsitab rida autoreid rahvusvahelise õiguse subjektidena ka füüsilisi isikuid, sest ka nemad on teatud õiguste ja kohustuste kandjad. Lähenemine, mis käsitab ka inimesi rahvusvahelise õiguse subjektidena, on tänapäeval saanud valitsevaks demokraatlikes riikides. Immanuel Kantist lähtuv õigusmõtlemine käsitleb inimest koguni “maailmaõiguse” algsubjektina; subjektina, millest lähtub muu hulgas ka riikide (valitsuste) võim. Teisisõnu: riiki legitimeerivaks faktoriks on selle seisukoha järgi inimese huvidest lähtumine, mitte metafüüsiline (ja Hegeli filosoofiast lähtuv) idee riigist kui kõrgeimast väärtusest ja olevusest iseeneses. Nüüdisajal on kantiliku käsitluse mõjukus kasvanud, näiteks tugineb sellele kas või ÜRO-s aktsepteeritud “kaitsmise vastutuse” (responsibility to protect) kontseptsioon. Siiski on klassikalisest rahvusvahelisest õigusest lähtuvalt riigid – ja mitte inimesed – jätkuvalt rahvusvahelise õiguse keskseteks subjektideks. Eriti autoritaarsema valitsemisvormiga riikides suhtutakse indiviidide õigussubjektsusesse rahvusvahelises õiguses ettevaatlikult ja nähakse selles idees ohtu traditsioonilisele võimuvertikaalile. Siinsete autorite arvates on rahvusvahelise õiguse normid ja doktriin tänaseks arenenud sellisel määral, et ka indiviide võib lugeda rahvusvahelise õiguse subjektideks. Loomulikult on sellel subjektsusel jätkuvalt oma spetsiifika, sest rahvusvahelise õiguse norme, sh indiviidide subjektsust tugevdavaid norme (nt inimõigusi käsitlevaid konventsioone) loovad endiselt riigid. Praktikas tuleb arvesse võtta ka regioonidevahelisi erinevusi – näiteks pole enamikus teistes maailmajagudes Euroopa Inimõiguste Kohtuga võrreldavat tugevat rahvusvahelist kohut, kuhu inimesed saaksid õigussubjektidena pöörduda.Teatavatel juhtudel tekib rahvusvahelistest lepingutest õigusi ka juriidilistele isikutele. Nii on Euroopa Inimõiguste Kohus arutanud ka juriidiliste isikute kaebusi. Investeeringute kaitse lepingutes on muu hulgas ette nähtud nii füüsilisest kui ka juriidilisest isikust investori võimalus pöörduda oma õiguste kaitseks rahvusvahelisse vaidluste lahendamise institutsiooni (vt nt RT II 2000, 26, 156).
Käesolevas paragrahvis viidatakse ainult Eesti Vabariigi suhtlemise korra kindlaksmääramisele “teiste riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega”. Nimetatud sätet võib tõlgendada laiendavalt. Käesolev paragrahv hõlmab kõiki eespool nimetatud võimalikke rahvusvahelise õiguse subjekte ja rahvusvaheliselt tunnustatud suhtlejaid.
PS IX peatüki pealkirjas kasutatakse terminit “välissuhted”. Eesti suhtlemist teiste rahvusvahelise õiguse subjektidega nimetatakse välissuhtlemiseks. Välissuhtlemine võib toimuda nii Eesti osalemisena rahvusvahelises õigusloomes kui ka igapäevase tegevusena riikidevaheliste suhete korraldamisel läbirääkimiste ja kirjavahetuse teel (mida nimetatakse diplomaatiaks).
PS § 78 p-s 1 kasutatakse välissuhtlemise sünonüümina terminit “rahvusvaheline suhtlemine”.
PS § 120 kohaselt on Eesti Vabariik kohustatud oma välissuhtlemise teiste rahvusvahelise õiguse subjektidega korraldama seaduse alusel. See tähendab seda, et välissuhtlemise kord kehtestatakse Riigikogu poolt vastuvõetud seadustega, mitte aga täitevvõimu aktidega. Siinjuures võib teha kaks märkust. Esiteks viib välissuhtlemise seaduse või seaduste puudumine PS §-s 104 esitatud loetelus järeldusele, et mõeldud ei ole mitte konstitutsioonilist seadust, ja teiseks ei võimalda käesolev säte seadusega delegeerida täidesaatvale võimule välissuhtlemise korra kehtestamist (vt põhiseaduse ekspertiisi komisjoni lõpparuannet).
Välissuhtlemise korraldamist reguleerivateks seadusteks on:
1) VäSS, mis käsitleb välissuhtlemise korda, välissuhtlemisasutuste pädevust, välisesinduste ülesandeid ja juhtimist, välislepingute sõlmimist, jõustamist, täitmist, muutmist, lõppemist ja denonsseerimist;
2) VäTS, mis käsitleb riigiteenistust diplomaatilisel ametikohal nii Välisministeeriumis, sealhulgas välisesindustes, diplomaatilisi au- ja teenistusastmeid, välisteenistusse võtmise nõudeid ja korda, diplomaadi õigusi, kohustusi ja sotsiaalseid tagatisi;
3) KonS, mis käsitleb Eesti riigi ja isikute huvide ja õiguste kaitset välisriigis ning konsulaarülesannete täitmist;
4) RTsMS, mis reguleerib riigi osalemist rahvusvahelisel tsiviilmissioonil ning missioonile lähetatava eksperdi õigusi, kohustusi ja sotsiaalseid tagatisi.
Välissuhtlemist korraldavad välissuhtlemisasutused. PS järgi on välissuhtlemise pädevus Riigikogul (§ 65 p-d 4 ja 11), Vabariigi Presidendil (§ 78 p-d 1, 2 ja 6) ja Vabariigi Valitsusel (§ 87 p-d 4 ja 7). VäSS § 4 kohaselt on välissuhtlemisasutusteks ka Välisministeerium ja muud riigiasutused (eelkõige ministeeriumid) oma valitsemisala piires, samuti kohalikud omavalitsusüksused. Välisministeeriumi struktuuri kuuluvad diplomaatilised esindused, konsulaarasutused ja eriülesannetega missioonid. VäSS sätestab detailsemalt välissuhtlemisasutuste pädevuse. VäSS § 3 lg-s 3 sätestatakse, et riigiasutustel ja omavalitsusüksustel on õigus sõlmida ametkondlikke välislepinguid. Nii on näiteks Kaitseministeerium sõlminud hulga vastastikuse mõistmise memorandumeid, kokkuleppeid ja tehnilisi kokkuleppeid, mis puudutavad õppuste läbiviimist, koostöö tehnilisi detaile jne.
Rahvusvahelisest praktikast ning ülaltoodud PS sätete analüüsist lähtuvalt on välissuhtlemise korraldamine üks täidesaatva riigivõimu funktsioonidest, mis ei vaja terviklikku protseduurilist sätestamist PS-s. Järelikult käsitleb käesolev PS peatükk vaid välissuhtlemise erandlikke juhte, mil on peetud vajalikuks parlamendi kui rahvaesinduse sekkumist.
Välissuhtlemise korraldamist reguleerivad ka rahvusvahelise õiguse põhimõtted ja normid, mis sisalduvad rahvusvahelistes lepingutes ja rahvusvahelistes tavades (tavaõiguses). Vastavad rahvusvahelise õiguse normid muutuvad Eesti õigussüsteemi inkorporeeritud normideks kahel võimalikul viisil: kas rahvusvaheliste lepingute sõlmimise ja jõustamise teel või tänu nende üldtunnustatusele PS § 3 lg 1 teise lause kaudu.
Tähtsaim rahvusvaheline leping on ÜRO põhikiri (RT II 1996, 24/25, 95). Eesti Vabariik on ÜRO liige 17. septembrist 1991. ÜRO põhikirja (ehk harta) art 2 kehtestab terve rea rahvusvahelise õiguse põhiprintsiipe. Sellisteks printsiipideks on muu hulgas riikide suveräänne võrdõiguslikkus, võetud kohustuste ausameelne täitmine, kohustus lahendada rahvusvahelised tülid rahulike vahenditega, kohustus hoiduda rahvusvahelistes suhetes jõuga ähvardamisest või jõu kasutamisest nii iga riigi territoriaalse puutumatuse ja poliitilise sõltumatuse vastu kui ka muul viisil, mis ei ole kooskõlas ÜRO eesmärkidega.
ÜRO põhikirja erilist tähtsust rõhutavad mitmed olulised normid. Esiteks on ÜRO põhikiri ülimuslik teiste lepingute suhtes, sest art 103 ütleb: “kui organisatsiooni liikmete kohustused käesoleva põhikirja järgi on vastuolus kohustustega, mis neil on mingi teise rahvusvahelise kokkuleppe järgi, on eelisjõud kohustustel käesoleva põhikirja järgi”. Teiseks, kui rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni art 34 kehtestab reegli, et leping ei too kolmandale riigile kohustusi ega õigusi ilma tema sellekohase nõusolekuta, siis ÜRO põhikirja art 2 p 6 kehtestab järgmise põhimõtte: “organisatsioon tagab, et riigid, mis ei kuulu organisatsiooni, tegutseksid mainitud põhimõtete kohaselt, kuivõrd see on vajalik rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamiseks”.
Riikidevahelise suhtlemise eri tahke käsitlevad mitmed konventsioonid, millega Eesti Vabariik ühines kohe taasiseseisvumise järel (vt Eesti Vabariigi Ülemnõukogu 26. septembri 1991. a otsust – RT 1991, 35, 428). Sellisteks rahvusvahelisteks lepinguteks on näiteks:
1) rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsioon (1969) (RT II 2007, 15), mis reguleerib riikidevaheliste kirjalike lepingutega seonduvat, kodifitseerides kogu senise rahvusvahelise praktika;
2) diplomaatiliste suhete Viini konventsioon (1961) (RT II 2006, 16), mis kehtestab diplomaatiliste esindajate õigusliku režiimi;
3) konsulaarsuhete Viini konventsioon (1963) (RT II 2006, 16), mis kehtestab konsulaarsuhete korraldamise riikide vahel.
Kõik kolm konventsiooni jõustusid Eesti Vabariigi suhtes 20. novembril 1991. a.
Riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide vaheliste või rahvusvaheliste organisatsioonide vaheliste lepingute õiguse Viini konventsioon koostati 1986. a Viinis (RT II 2008, 23, 67) , kuid see rahvusvaheline leping pole veel jõustunud.
Eesti Vabariigi välissuhtlemist mõjutavad samuti rahvusvahelised tavad (vt täpsemalt § 3 lg 1 teise lause komm). Tavad on normid, mis on kujunenud riikidevahelises suhtlemises pika aja jooksul ja väljenduvad ühetaolises korduvas tegevuses. Seejuures on riikidel tekkinud veendumus, et nad on selliseks tegevuseks õigustatud või kohustatud. ÜRO Rahvusvahelise Kohtu statuudi art 38 lg 1 p b kohaselt kvalifitseeritakse rahvusvahelist tava kui üldise praktika tõendit teise tähtsaima rahvusvahelise õiguse allikana lepingute kõrval.
Pärast Eesti Vabariigi EL-i astumist 2004. a tuleb arvesse võtta ka EL pädevust välissuhete teostamisel ja välislepingute sõlmimisel. EL lepingu art 37 näeb ette, et EL võib sõlmida lepinguid ühe või mitme riigiga või rahvusvahelise organisatsiooniga ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga hõlmatud valdkondades. Sama küsimust käsitleb detailsemalt ELTL, mille viienda osa ( “Liidu välistegevus”) viies jaotis ongi pühendatud EL sõlmitavatele rahvusvahelistele lepingutele. Nimetatud lepingu art 216 täpsustab, et EL võib sõlmida rahvusvahelise lepingu, kui aluslepingutes on nii sätestatud või kui lepingu sõlmimine on vajalik mõne aluslepingutes seatud eesmärgi saavutamiseks EL poliitika raames, kui lepingu sõlmimise näeb ette liidu õiguslikult siduv akt või kui see võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala. EL sõlmitud lepingud seovad liidu institutsioone ja liikmesriike. Menetlus, mille järgi EL sõlmib rahvusvahelisi lepinguid, on reguleeritud EL toimimise lepingu konsolideeritud versiooni art-s 218.
Siinkohal tuleb märkida, et EL ainupädevusse kuuluvad tolliliit, siseturu toimimiseks vajalik konkurentsipoliitika, rahanduspoliitika eurotsooni kuulujatele, kalanduspoliitikas bioloogiliste ressursside säilitamine ja kaubanduspoliitika. On selge, et EL võib sõlmida rahvusvahelisi lepinguid ainupädevuse valdkondades. (Vt täpsemalt Julia Laffranque. Euroopa Liit ja selle toimimine uues kuues, eessõna raamatule Euroopa Liidu leping. Euroopa Liidu toimimise leping. Konsolideeritud versioonid. Tallinn: Juura 2010, lk 17.) EL võib koostöös liikmesriikidega saada rahvusvahelise lepingu osaliseks ka valdkondades, kus pädevus EL ja liikmesriikide vahel on jagatud (nt siseturg, keskkonnapoliitika, tarbijakaitse, transport, sotsiaalpoliitika, põllumajanduspoliitika, keskkonnaküsimused, vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, teadusuuringud, arengukoostöö, energia ja kosmos). Kui lepingu osalisteks saavad nii EL kui ka liikmesriigid, siis nimetatakse selliseid lepinguid segakokkulepeteks (mixed agreement).
Näiteks 1982. a ÜRO mereõiguse konventsioonis võivad kõrvuti täieõiguslike osalisriikidega piiratud õigustega lepingupoolteks olla ka rahvusvahelised organisatsioonid (riikide moodustatud valitsustevahelised organisatsioonid, kellel on konventsiooniga reguleeritud küsimustes antud riikide poolt pädevus, sh ka õigus sõlmida lepinguid). Taoliseks on 1. aprillist 1998 EL (varasemalt: ühendused), kellel on oma liikmesriikide suhtes ainupädevus mere kalaressursside haldamise ja säilitamise küsimustes ning ainupädevus või jagatud pädevus koos liikmesriikidega, näiteks muudes kalapüügiga seotud küsimustes (teaduslikud uuringud, tehnoloogia arendamine jm), samuti konventsiooni II, III, V, VII ja XII osas sisalduvates küsimustes, mis reguleerivad meretransporti, laevasõidu ohutust ja merekeskkonna reostamise vältimist. EL-l on ainupädevus niivõrd, kuivõrd küsimuse all on tema õigusaktides kehtestatud ühiste reeglitega mõjutatud küsimused. Kui EL reeglid eksisteerivad, kuid pole mõjutatud, kuna konkreetsel juhul kehtestab EL norm miinimumstandardi, siis omavad pädevust liikmesriigid, kahjustamata sealjuures EL tegutsemist selles valdkonnas. Teistsugustel juhtudel on pädevus liikmesriikidel.
Tuleb silmas pidada, et EL poolt rahvusvaheliste lepingute sõlmimine on pidevalt arenev valdkond. Samas esineb ka teatud tagasilööke esialgu kavandatule, näiteks pole siiani teostunud paljuräägitud EL ühinemine Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga.

matches:
Kohus
§ 78
§ 120
§ 4
§ 3
§ 3
§ 3


text:
Riigikohus mõistis Tallinna vanglalt kurikamõrvarile 750-eurose hüvitise - Uudised - Tallinn City
Riigikohus mõistis Tallinna vanglalt kurikamõrvarile 750-eurose hüvitise
Täiendatud kell 14.10!
17. märts 2017 13:37
Vjatšeslav Bajuk | FOTO: Liis Treimann/Postimees
Seitse aastat tagasi Tallinnas Snelli tiigi ääres kurikaga sünoptik Krista Odakivi tapnud Vjatšeslav Bajuk saab riigikohtu otsusega Tallinna vanglalt 750 eurot hüvitist, kuna talle ei tagatud kambris piisavalt ruumi.
Riigikohus rahuldas Bajuki kaebuse osaliselt ja mõistis talle 750 eurot mittevaralise kahju hüvitiseks tema inimväärikust alandavates tingimustes kinnipidamise tõttu Tallinna vanglas 2011. aasta 24. märtsist kuni 2012. aasta 1. veebruarini, vahendas ERRi uudisteportaal.
Bajuk kaebas, et ta viibis vahistatuna 6. oktoobrist 2010 kuni veebruarini 2012 Tallinna vanglas kuuekohalistes kambrites, kus ei olnud iga kinnipeetava kohta neli ruutmeetrit vaba põrandapinda. Ühe isiku kohta oli vaba pinda 1,5 ruutmeetrit. Isikliku ruumi hulka ei saanud tema hinnangul arvata kambrist eraldatud WC pindala ega mööblialust pinda (kahekordsed voodid, laud kahe pingiga, kapp).
Mõrvas süüdimõistetu kurtis, et ta oli sunnitud kambris olema peaaegu kogu aja, 23 tundi päevas. Suhtlemist välismaailmaga ei olnud. Riideid tuli pesta ja kuivatada kambris, mistõttu oli kambris alati rõske. Kambri kunstlik valgustus ei vastanud tema arvates vangistusseaduse nõuetele.
Kaebuses seisis, et vähene valgus kurnas silmi, eriti arvestades, et kambris pidi ka lugema, kirjutama ja riideid hooldama. Närvilisusest tekkis Bajukil allergia, mistõttu pöördus ta 11 korda vangla arsti poole.
Riigikohus leidis, et mööblialust pinda kambri põrandapinna hulgast välja ei arvata, ent eraldatud WC-d ei saa kambri põrandapinna määramisel arvesse võtta. Seega oli vaidlustatud ajavahemikul Bajuki isiklik pind kambris alla kolme ruutmeetri ja õigusvastane kokku 354 kalendripäeva (mitte tema viidatud 483 päeva).
Riigikohus rahuldas kaebuse üksnes ebapiisava põrandapinna osas, muus osas jäi Bajuki kaebus rahuldamata. Hüvitise suuruse määramisel (3 eurot päeva kohta) lähtus riigikohus oma siseveendumusest.
Tappis sünoptiku kurikaga
Süüdistuse järgi ründas Bajuk 2009. aasta 23. novembril kella 7–8 ajal Tallinnas Snelli tiigi läheduses kaht naist ja peksis neid kurikaga. Üks kannatanutest, EMHI sünoptik Krista Odakivi suri saadud vigastustesse mõni päev hiljem haiglas.
Bajuk mõisteti 2011. aasta 21. märtsil Harju maakohtus süüdi kõigis talle esitatud süüdistustes ning talle määrati liitkaristusena 20 aastat vangistust.
Seejärel taotles Bajuki kaitsja Tallinna ringkonnakohtult oma kliendile leebemat karistust, kuid ringkonnakohus otsustas apellatsioonikaebust mitte rahuldada. Mehe süüdimõistmine ja karistamine jõustus lõplikult 2011. aasta detsembri lõpus, kui riigikohus ei võtnud tema kaitsja kaebust arutusele.

matches: Riigikohus Riigikohus Riigikohus Riigikohus riigikohus riigikohus