Toidu märgistusele esitatavad nõuded ja märgistamise ning muul viisil teabe edastamise kord – Riigi Teataja
Toidu märgistusele esitatavad nõuded ja märgistamise ning muul viisil teabe edastamise kord
Toidu märgistusele esitatavad nõuded ja märgistamise ning muul viisil teabe edastamise kord1
[RT I 2004, 63, 442 - jõust. 29.08.2004]
Vastu võetud 19.12.2003 nr 324
RT I 2003, 83, 562
19.12.2003 nr 324 (RT I 2003, 83, 562) 1.05.2004, vastavalt §-le 22
12.08.2004 nr 272 (RT I 2004, 63, 442) 29.08.2004
17.01.2005 nr 5 (RT I 2005, 3, 10) 1.02.2005, osaliselt 15.02.2005
18.03.2005 nr 59 (RT I 2005, 16, 96) 27.03.2005, rakendatakse alates 1.02.2005
25.11.2005 nr 287 (RT I 2005, 64, 493) 25.12.2005
3.01.2008 nr 4 (RT I 2008, 2, 14) 1.02.2008, osaliselt rakendatakse alates 25.11.2007
Määrus kehtestatakse «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel.
[RT I 2004, 63, 442 – jõust 29.08.2004]
Määruses kehtestatakse toidupartii tähistamise ning tarbijale ja toitlustusettevõtjale üleandmiseks ettenähtud toidu märgistamise nõuded. Käesolevas määruses käsitatakse märgistusena toiduga seonduvaid sõnu, andmeid, kaubamärke, margitoodete nimetusi ja pilte või sümboleid, mis on tootega kaasas oleval või tootele viitaval pakendil, dokumendil, sedelil, etiketil või kaelasildil.
§ 2. Toidu märgistusele esitatavad nõuded
(1) Märgistus ja märgistamise meetodid ei tohi tarbijat eksitada, eelkõige järgmisel viisil:
1) andes ebaõiget teavet toidu iseloomulike tunnuste, eelkõige toidu olemuse, määratluse, omaduste, koostise, koguse, säilivuse, päritolu, valmistamis- või tootmismeetodi kohta;
2) omistades toidule omadusi või toimet, mida toidul ei ole;
3) omistades toidule eriomadusi, kui sellised omadused on kõigil sarnastel toitudel.
(2) Lõikes 1 esitatud nõudeid kohaldatakse ka toidu reklaami suhtes ning toidu esitlemise, eelkõige toidu kuju, välimuse, pakendi, kasutatud pakkematerjali ning järjestus- ja väljapanemisviisi suhtes.
(3) Toidu märgistusel esitatakse, arvestades käesolevas määruses sätestatud erijuhtusid, järgmine teave:
1) nimetus, mille all toitu müüakse (edaspidi nimetus);
2) koostisosade loetelu;
3) koostisosa või üldnimetusega nimetatud koostisosa kogus protsentides, kui see on ette nähtud § 10 lõike 1 kohaselt;
4) netokogus;
5) minimaalse säilimisaja lõpptähtpäev (edaspidi minimaalne säilimisaeg) või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev;
6) säilitamise või kasutamise tingimused;
7) valmistaja, pakendaja või Euroopa Liidu liikmesriigis asutatud müüja nimi ja aadress2;
8) [Kehtetu – RT I 2003, 86, 562 – jõust. 1.05.2004]
9) päritolumaa või -piirkond, kui selle puudumine võib tarbijat oluliselt eksitada;
10) tarvitamisjuhis, kui selle puudumise korral ei ole tagatud toidu tarvitamine ettenähtud viisil;
11) toidupartii tähistus;
12) märge toidu töötlemise kohta ioniseeriva kiirgusega või toidus ioniseeriva kiirgusega töödeldud koostisosa kasutamise kohta;
13) toitumisalane teave, kui märgistusel esineb toitumisalane väide;
14) jookide puhul, mille etanoolisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, tegelik etanoolisisaldus mahu järgi.
(4) Käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave peab olema kergesti mõistetav ja kantud silmapaistvasse kohta selgesti loetavalt, kergesti nähtavalt ning kulumiskindlalt. Märgistusel esitatud teave ei tohi olla ühelgi viisil peidetud, varjatud ega katkestatud teiste kirjade ja piltidega.
(5) Eestis tarbijale müüdava toidu, välja arvatud alkohoolse joogi puhul esitatakse käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ning «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave eesti keeles, välja arvatud juhul, kui teave on teises keeles või muul viisil esitatuna tarbijale arusaadav.
§ 3. Müügipakendis toidu märgistusele esitatavad nõuded ning märgistamise ja muul viisil teabe edastamise kord
(1) Müügipakendis toiduna käsitatakse tarbijale või toitlustusettevõtjale muutmata kujul üleandmiseks ettenähtud toitu, mis on enne müügiks pakkumist pakendatud toitu täielikult või osaliselt ümbritsevasse pakendisse, mille sisu ei saa muuta pakendit avamata või muutmata.
(2) Müügipakendis toidu puhul esitatakse käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave müügipakendil või selle külge kinnitatud etiketil.
(3) Nimetus, netokogus, minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev või viide nimetatud aegade asukohale müügipakendil ning etanoolisisaldus jookide puhul, mille etanoolisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, esitatakse märgistusel samas vaateväljas.
(4) Toidu, mille müügipakendi suurima külje pindala on alla 10 cm2, ning korduvkasutamiseks mõeldud püsivalt märgistatud, kuid ilma etiketita klaaspudelite, samuti ilupakendis toidu puhul, nagu väikesed kujud või suveniirid, esitatakse vähemalt nimetus,allergiat põhjustada võivad koostisosad vastavalt §-s 92 sätestatule, netokogus ning minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev. Nimetatud teavet ei pea esitama samas vaateväljas.
[RT I 2005, 64, 493 – jõust. 25.12.2005]
(5) [Kehtetu – RT I 2003, 86, 562 – jõust. 1.05.2004]
(6) Müügikohas tarbija juuresolekuta pakendatud toidu puhul esitatakse müügikohas toidu päritolumaa või -piirkond, kui selle puudumine võib tarbijat eksitada, ning märgistusel, arvestades käesolevas määruses sätestatud erijuhtusid, vähemalt järgmine teave:
2) netokogus;
3) minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev;
4) säilitamistingimused;
5) allergiat põhjustada võivad koostisosad vastavalt §-s 9 2 sätestatule.
(7) Lisaks lõikes 6 sätestatule esitatakse samas lõikes nimetatud toidu puhul käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave toiduga kaasas olevatel dokumentidel või veopakendil. Tarbija nõudmisel annab müügikohas tarbijat teenindav isik lisaks märgistusel esitatud teabele suulist teavet.
(8) Müügipakendisse pakendatud toidu puhul, mis on ette nähtud tarbijale üleandmiseks, kuid mida turustatakse sellele eelnevas käitlemisetapis, välja arvatud toitlustusettevõtjale turustamise korral, või mis on ette nähtud üleandmiseks toitlustusettevõtjale valmistamiseks, töötlemiseks, osadeks jaotamiseks ja tükeldamiseks, võib märgistusel nõutava teabe esitada järgmiselt:
1) veopakendile märgitakse nimetus, valmistaja, pakendaja või Euroopa Liidu liikmesriigis asutatud müüja nimi ja aadress2, minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev ning selle järel ka säilitamistingimused;
2) dokumendile, mis saadetakse koos toiduga, sellega samal ajal või enne seda, märgitakse käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave.
[RT I 2005, 3, 10 – jõust. 1.02.2005]
§ 4. Müügipakendisse pakendamata toidu märgistusele esitatavad nõuded ning märgistamise ja muul viisil teabe edastamise kord
(1) Tarbijale üleandmiseks ettenähtud, müügipakendisse pakendamata või tarbija soovil pakendatava toidu ja käesoleva määruse kohaselt märgistamata toidukilesse pakendatud pagaritoodete puhul esitatakse müügikohas, arvestades käesolevas määruses sätestatud erijuhtusid, vähemalt järgmine teave:
2) valmistaja;
3) päritolumaa või -piirkond, kui selle puudumine võib tarbijat eksitada;
4) minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev;
5) säilitamistingimused;
6) allergiat põhjustada võivad koostisosad vastavalt §-s 9 2 sätestatule.
(2) Lisaks lõikes 1 sätestatule esitatakse samas lõikes nimetatud toidu puhul käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave toiduga kaasas olevatel dokumentidel või veopakendil. Tarbija nõudmisel annab müügikohas tarbijat teenindav isik lisaks müügikohal esitatud teabele suulist teavet.
(3) Toitlustusettevõtjale üleandmiseks ettenähtud müügipakendisse pakendamata toidu puhul esitatakse käesolevas määruses märgistusel nõutav teave ja «Toiduseaduse» § 38 lõike 5 alusel kehtestatud märgistamise ja muul viisil teabe edastamise erinõuetes nõutav teave toiduga kaasas olevatel dokumentidel või veopakendil.
(4) Toidupartii tähistus, vajaduse korral koos tähega «L», kantakse müügipakendisse pakendamata toidu puhul veopakendile või mahutile; kui sinna ei ole võimalik tähistust kanda, siis märgitakse tähistus toiduga kaasas olevatele dokumentidele.
§ 5. Toidu nimetuse esitamine
(1) Kui toidul on õigusaktiga kehtestatud nimetus, kasutatakse seda nimetust. Kui toidul ei ole õigusaktiga kehtestatud nimetust, kasutatakse üldtuntud nimetust või toidu kirjeldust ja vajaduse korral toidu kasutamise kirjeldust. Üldtuntud nimetus või kirjeldus peab olema piisavalt täpne toidu iseloomustamiseks ja eristamiseks toidust, millega seda võidakse segi ajada.
(2) Nimetust ei asendata kaubamärgiga, margitoote nimetusega ega väljamõeldud nimetusega.
(3) Kui toidul on Euroopa Liidu õigusaktiga kehtestatud nimetus, kasutatakse seda nimetust. Kui toidul ei ole Euroopa Liidu õigusaktiga kehtestatud nimetust, kasutatakse selle Euroopa Liidu liikmesriigi (edaspidi liikmesriik) õigusaktiga kehtestatud nimetust, kus toitu tarbijale või toitlustusettevõtjale turustatakse.
(4) Kasutatav üldtuntud nimetus peab olema tuntud selles liikmesriigis, kus toitu tarbijale või toitlustusettevõtjale turustatakse.
(5) Liikmesriigis, kus toitu turustatakse, võib kasutada sellist nimetust, mille all seda toitu valmistatakse ja turustatakse liikmesriigis, kus toit on valmistatud. Liikmesriigis, kus toitu turustatakse, esitatakse märgistusel nimetuse läheduses toidu kirjeldus, kui märgistusel esitatud teabest ei piisa toidu iseloomustamiseks ja seda võidakse teise toiduga segi ajada.
(6) Liikmesriigis, kus toitu valmistatakse, kasutatavat nimetust ei kasutata liikmesriigis, kus toitu turustatakse, kui viimases mõistetakse selle nimetuse all koostise või valmistamisviisi poolest sedavõrd erinevat toodet, et lõikes 5 nimetatud teabe esitamisest ei piisa tarbijale täpse teabe andmiseks.
(7) Nimetuses või selle juures antakse teavet toidu füüsikalise oleku ja valmistamisel kasutatud töötlemisviisi kohta, nagu kuivatamine, kontsentreerimine, taastamine, suitsutamine ja külmutamine, kui sellise teabe puudumine võib tarbijat eksitada. Ioniseeriva kiirgusega töödeldud toidu puhul esitatakse sõnad «kiiritatud» või «töödeldud ioniseeriva kiirgusega».
(8) Sellise joogi märgistusel, mis on mõeldud tarvitamiseks muutmata kujul või pärast taastamist kontsentraadist või kuivatatud tootest ja mis sisaldab kofeiini üle 150 mg/l, esitatakse nimetusega samas vaateväljas väljend «kõrge kofeiinisisaldusega». Selle väljendi järel esitatakse sulgudes kofeiinisisaldus milligrammides 100 milliliitris. Eelnimetatud nõuet ei kohaldata joogi puhul, mis põhineb kohvil, teel ja kohvi- või tee-ekstraktil, kui nimetuses on sõna «kohv» või «tee».
§ 6. Toidu koostisosade esitamise üldnõuded
(1) Käesolevas määruses käsitatakse toidu koostisosana toidu valmistamisel kasutatud mis tahes ainet, sealhulgas lisaainet, mis sisaldub toidus samal või muutunud kujul. Toidu koostisosade loetelu kantakse märgistusele pealdisega «Koostis» või kasutatakse pealdises sama sõna.
(2) Toidu koostisosa kohta esitatakse täpne nimetus, järgides asjakohaseid § 5 lõigetes 1 kuni 7 sätestatud nõudeid. Koostisosa võib esitada liitkoostisosana või käesoleva määruse lisas 1 toodud üldnimetusena.
(3) Koostisosade loetelus märgitakse kõik toidu koostisosad nende sisalduse alanevas järjestuses, arvestades koostisosade sisaldust toidu valmistamise etapis.
(4) Looduslike maitseainete segude puhul, kus ükski koostisosa massivahekorras oluliselt ei domineeri, võib neid koostisosi loetleda vabas järjestuses, eeldusel et koostisosade loetelule lisatakse sõnad «muutuvas suhtes» või muud samatähenduslikud sõnad.
(41) Koostisosad, mille sisaldus valmistoidus on alla 2 protsendi, võib esitada koostisosade loetelu lõpus vabas järjestuses.
(42) Puuvilja-, kaasa arvatud marjasegu, köögivilja- või seenesegu, kus ükski koostisosa massivahekorras oluliselt ei domineeri ja kus koostisosade sisaldus võib varieeruda, toidu koostisosana kasutamise korral võib seda esitada koostisosade loetelus nimetusega «puuviljad», «marjad», «köögiviljad» või «seened», millele järgnevad sõnad «muutuvas suhtes», millele vahetult järgneb toidus sisalduvate puuviljade, marjade, köögiviljade või seente loetelu. Segu märgitakse koostisosade loetelus vastavalt lõikele 3, arvestades toidus sisalduvate puuviljade, marjade, köögiviljade või seente kogusisaldust.
(43) Sarnaseid või vastastikku asendatavaid koostisosi, mida võidakse kasutada toidu valmistamisel toidu koostist, olemust ja eeldatavat väärtust muutmata ja mille sisaldus valmistoidus on kokku alla 2 protsendi, võib esitada koostisosade loetelus kasutades sõnu «sisaldab ..... ja/või .....», kui vähemalt üks nimetatud kahest koostisosast sisaldub valmistoidus. Seda sätet ei kohaldata lisaainete ja käesoleva määruse lisas 2 loetletud koostisosade suhtes.
(5) Valmistamise käigus taastatava kontsentreeritud või kuivatatud koostisosa kasutamise korral on lubatud arvestada selle sisaldust veetustamiseelse massi järgi.
(6) Kontsentreeritud või kuivatatud toidu puhul, mis eeldatavasti taastatakse vee lisamisega, võib märgistusel koostisosade esitamisel lähtuda nende sisaldusest taastatud tootes, tingimusel et koostisosade loetelule lisatakse sõnad «koostisosad valmistootes» või «koostisosad taastatud tootes».
(7) Kui toidu mõnd koostisosa või liitkoostisosa koostisosa on töödeldud ioniseeriva kiirgusega, märgitakse koostisosade loetelus, et seda koostisosa või liitkoostisosa koostisosa on «kiiritatud» või «töödeldud ioniseeriva kiirgusega». Seda nõuet kohaldatakse ka juhul, kui liitkoostisosa moodustab vähem kui 25 protsenti valmistootest.
(8) Koostisosi ei pea esitama järgmiste toitude puhul:
1) ühest koostisosast koosnev toit, mille nimetus on sama mis koostisosal või võimaldab koostisosa olemuse selgelt kindlaks määrata;
2) värske puuvili, kaasa arvatud marjad, ja köögivili, kaasa arvatud kartul, kui need ei ole kooritud, lõigatud ega muul sarnasel viisil töödeldud;
3) karboniseeritud vesi, mille nimetusest selgub, et vesi on karboniseeritud;
4) või, hapupiimatooted ja juust, sealhulgas toorjuust, kohupiim ja kodujuust, kui need on valmistatud üksnes piimast, kasutades valmistamiseks vajalikke ensüüme ja mikroorganismide kultuure ning juustu, välja arvatud toorjuustu, kohupiima, kodujuustu ja sulatatud juustu, valmistamiseks vajalikku soola;
5) ühest toorainest saadud fermenditud äädikas, kui sellele ei ole lisatud teisi koostisosi;
6) joogid, mille etanoolisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi.
(81) Kui lõike 8 punktis 6 nimetatud joogis sisaldub mõni käesoleva määruse lisas 2 nimetatud koostisosa, tuleb seda märgistusel näidata sõnaga «sisaldab», millele järgneb koostisosa nimetus või koostisosade nimetused. Seda nõuet ei kohaldata, kui koostisosa nimetus sisaldub koostisosade loetelus või joogi nimetuses.
(9) Koostisosana ei pea esitama:
1) toidu ühes või mitmes koostisosas sisalduvat lisaainet, millel ei ole lisaaine tehnoloogilist funktsiooni valmistoidus;
2) lisaainet, mida kasutatakse tehnoloogilise abiainena;
3) ainet, mida kasutatakse täpselt vajalikus koguses lahustina või keskkonnana lõhna- ja maitseainele või lisaainele;
4) koostisosa komponenti, mis on toidu valmistamise ajal ajutiselt eraldatud ja hiljem uuesti lisatud koguses, mis ei ületa eelnevalt eraldatud kogust;
5) toidus samal või muutunud kujul sisalduvat ainet, mis ei ole lisaaine, kuid mida kasutatakse tehnoloogilise abiainega samal viisil ja samal eesmärgil.
§ 7. Liitkoostisosade esitamine koostisosana
(1) Toidu liitkoostisosa koosneb mitmest koostisosast, mida käsitatakse toidu koostisosadena.
(2) Toidu liitkoostisosa võib esitada koostisosade loetelus oma nimetuse all, kui vahetult selle järel esitatakse liitkoostisosa koostisosade loetelu nende sisalduse alanevas järjestuses.
(3) Lõikes 2 nimetatud liitkoostisosa koostisosade loetelu ei pea esitama, kui:
1) liitkoostisosa koostisnõuded on kehtestatud Euroopa Liidu õigusaktidega ja liitkoostisosa sisaldus valmistoidus on alla 2 protsendi;
2) liitkoostisosaks on looduslike maitseainete segu, mille sisaldus valmistoidus on alla 2 protsendi;
3) liitkoostisosaks on toit, mille koostisosade loetelu esitamine ei ole kohustuslik.
(4) Lõike 3 punktides 1 ja 2 sätestatut ei kohaldata liitkoostisosas sisalduva lisaaine suhtes, kui § 6 lõikest 9 ei tulene teisiti.
§ 8. Vee esitamine koostisosana
(1) Lisatud vesi ja lenduvad ühendid esitatakse koostisosade loetelus nende sisalduse järgi valmistootes. Vee koguse arvutamiseks lahutatakse valmistoote massist muude koostisosade masside summa.
(2) Vett ei ole vaja koostisosade hulgas märkida, kui:
1) toidu valmistamise käigus on vett lisatud üksnes kontsentreeritud või kuivatatud koostisosade taastamiseks;
2) seda kasutatakse vedela keskkonnana või osana vedelast keskkonnast, mida tavaliselt ei tarvitata;
3) lisatud vee kogus ei ületa 5 protsenti valmistoote massist.
§ 9. Lisaainete ning lõhna- ja maitseainete esitamine koostisosana
(1) Lisaained, välja arvatud pakendusgaasid, tähistatakse rühmanimetusega, millele järgneb lisaaine nimetus või numbriline tunnus «Toiduseaduse» § 16 lõike 3 ja § 38 lõike 5 alusel lisaainete kohta kehtestatud nõuete kohaselt. Kui lisaaine kuulub mitmesse rühma, esitatakse selle rühma nimetus, mille tehnoloogiline funktsioon on toidu puhul põhiline.
(2) Lisaainetena kasutada lubatud modifitseeritud tärkliste puhul esitatakse märgistusel tärklise saamiseks kasutatud taimeliik, kui tärklis võib sisaldada gluteeni. Lisaaine rühma nimetuse «modifitseeritud tärklis» järel ei pea märkima lisaaine nimetust ega numbrilist tunnust.
(3) Kui toidule on lisatud:
1) magusainet, lisatakse nimetusele sõna «magusainega»;
2) suhkrut (suhkruid) ja magusainet (magusaineid) üheaegselt, lisatakse nimetusele sõnad «suhkru(te) ja magusaine(te)ga»;
3) aspartaami, esitatakse sõnad «sisaldab fenüülalaniini allikat»;
4) rohkem kui 10 protsenti polüoole, esitatakse sõnad «üleliigne tarbimine võib põhjustada kõhulahtisust».
(4) Toidu puhul, mille säilimisaja pikendamiseks on pakendamisel kasutatud pakendusgaase «Toiduseaduse» § 16 lõike 3 ja § 38 lõike 5 alusel lisaainete kohta kehtestatud nõuete kohaselt, esitatakse sõnad «pakendatud gaasikeskkonda».
(5) Lõhna- ja maitseaine puhul esitatakse sõnad «lõhna- ja maitseaine» või lõhna- ja maitseaine täpne nimetus või kirjeldus.
(6) Kui toidu valmistamisel kasutatakse lõhna- ja maitseainena kiniini või kofeiini või mõlemat, esitatakse toidu koostisosade loetelus pärast sõnu «lõhna- ja maitseaine» vastava lõhna- ja maitseaine nimetus.
(7) Sõnu «loodusliku päritoluga» või muid samatähenduslikke sõnu võib kasutada nende lõhna- ja maitseainete puhul, mille lõhna- ja maitseomadustega koostisosa sisaldab üksnes Vabariigi Valitsuse 6. oktoobri 1999. a määruse nr 292 «Toidus lubatud tehislike lõhna- ja maitseainete loetelu ning toidugruppide kaupa piirnormide, lõhna- ja maitseainete suhtes esitatavate nõuete, nende ainete kasutamise ja valmistamise tingimuste ning viiside ja märgistamise erinõuete kehtestamine» punkti 1 alapunktides 1 või 4 nimetatud lõhna- ja maitseainet.
(8) Sõnu «loodusliku päritoluga» või muid samatähenduslikke sõnu ei kasutata, kui lõhna- ja maitseaine nimetus viitab koostisosade loomsele või taimsele olemusele või päritolule, kuid lõhna- ja maitseomadustega koostisosa ei ole saadud füüsikaliste, ensüümsete ega mikrobioloogiliste protsesside tulemusena või tavapäraste toiduvalmistusviisidega üksnes või peaaegu üksnes asjakohasest toidust või lõhna- ja maitseaine lähteainest.
§ 91. Glütsürrisiinhappe sisalduse esitamine
(1) Lagritsa-magusjuure (Glycyrrhizaglabra) või glütsürrisiinhappe või selle ammooniumsoola lisamise tõttu glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola sisaldava kondiitritoote või joogi puhul esitatakse järgmine teave:
1) vahetult koostisosade loetelu järel sõnad «sisaldab lagritsat» kondiitritoote ja joogi puhul, mis sisaldab 100 mg/kg või 10 mg/l või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola. Seda nõuet ei kohaldata, kui sõna «lagrits» on esitatud koostisosade loetelus või toidu nimetuses3;
2) koostisosade loetelu järel sõnad «sisaldab lagritsat – kõrgenenud vererõhuga inimesed peavad vältima liigset tarbimist» kondiitritoote puhul, mis sisaldab 4 g/kg või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola3 ;
3) koostisosade loetelu järel sõnad «sisaldab lagritsat – kõrgenenud vererõhuga inimesed peavad vältima liigset tarbimist» joogi puhul, mis sisaldab 50 mg/l või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola ning üle 1,2 mahuprotsendilise etanoolisisaldusega joogi puhul 300 mg/l või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola3.
(2) Koostisosade loetelu puudumise korral esitatakse lõikes 1 nimetatud teave toidu nimetuse läheduses.
§ 92. Allergiat põhjustada võivate koostisosade esitamine
(1) Paragrahvi 6 lõikes 2 toodud koostisosade üldnimetusena esitamise sätet ja § 6 lõiget 8, § 7 lõiget 3 ning § 9 lõikeid 1 ja 5 ei kohaldata toidu valmistamisel kasutatud ja toidus samal või muutunud kujul sisalduva ning käesoleva määruse lisas 2 nimetatud koostisosa või samas lisas nimetatud koostisosast saadud koostisosa suhtes, arvestades nimetatud lisas toodud erandeid. Nimetatud koostisosa esitatakse märgistusel, viidates üheselt selle koostisosa nimetusele. Seda nõuet ei kohaldata, kui toidu nimetus üheselt viitab nimetatud koostisosale.
[RT I 2008, 2, 14 – jõust. 1.02.2008]
(2) Paragrahvi 6 lõike 9 punkte 1–3 ja 5 ei kohaldata toidu valmistamisel kasutatud mis tahes aine suhtes, mis sisaldub toidus samal või muutunud kujul ja mis on saadud käesoleva määruse lisas 2 loetletud allergiat põhjustada võivast koostisosast. Nimetatud ainet käsitatakse toidu koostisosana ning esitatakse märgistusel, viidates üheselt selle koostisosa nimetusele, millest aine on saadud.
§ 10. Toidu koostisosa koguse esitamine
(1) Toidu koostisosade loetelus või nimetuses või vahetult pärast nimetust märgitakse koostisosa või käesoleva määruse lisas 1 esitatud üldnimetusega nimetatud koostisosa kogus protsentides, kui koostisosa on:
1) esitatud toidu nimetuses või tavaliselt tarbija poolt toidu nimetusega seostatav;
2) märgistusel sõnaliselt, pildina või graafiliselt rõhutatud;
3) põhiline toidu iseloomustamiseks ja eristab seda muudest nimetuse või välimuse poolest sarnastest toitudest.
(2) Koostisosa kogus protsentides väljendab toidu valmistamise etapis kasutatud koostisosa kogust, välja arvatud lõigetes 3 ja 4 ning § 6 lõigetes 5 ja 6 nimetatud juhtudel.
(3) Kuum- või mõne muu töötlemise tagajärjel niiskust kaotanud toidu puhul lähtutakse koostisosa koguse arvutamisel toidu valmistamiseks kasutatud koostisosa kogusest, mida väljendatakse massiprotsendina valmistoote massist. Kui märgistusel protsentides välja toodud koostisosa või kõigi koostisosade mass kokku ületab 100 protsenti valmistoote massist, kirjutatakse protsendilise koguse asemel 100 grammi valmistoote valmistamiseks kasutatud koostisosa või koostisosade kogused massiühikutes.
(4) Koostisosa koguse arvutamisel esitatakse lenduvad ühendid nende sisalduse järgi valmistootes.
(5) Koostisosa või käesoleva määruse lisas 1 esitatud üldnimetusega nimetatud koostisosa kogust ei väljendata protsentides, kui:
1) koos vedelikuga väljastatava toidu märgistusel on näidatud põhikoostisosa netomass § 12 lõike 5 kohaselt;
2) koostisosa kogus tuleb esitada märgistusel «Toiduseaduse» § 12 lõike 4 ja § 38 lõike 5 alusel kehtestatud koostis- ja kvaliteedinõuete ning märgistamise erinõuete kohaselt;
3) koostisosa kogus on kindlaks määratud «Toiduseaduse» § 12 lõike 4 ja § 38 lõike 5 alusel kehtestatud koostis- ja kvaliteedinõuetes ning märgistamise erinõuetes, mille kohaselt ei nõuta selle koostisosa koguse esitamist märgistusel;
4) koostisosa kasutatakse toidu maitsestamiseks väikeses koguses;
5) nimetuses esinev koostisosa ei mõjuta tarbija valikuid riigis, kus seda toitu turustatakse, sest koguseline varieerumine ei ole oluline selle toidu iseloomustamisel ega eristamisel muudest sarnastest toitudest;
6) puuvilja-, kaasa arvatud marja-, või köögiviljasegude ning looduslike maitseainesegude puhul ükski koostisosa massivahekorras oluliselt ei domineeri;
7) koostisosaks on § 9 lõike 3 punktides 1 või 2 nimetatud magusaine või magusaine ja suhkur;
8) koostisosaks on lisatud vitamiinid või mineraaltoitained, mille kohta esitatakse toitumisalane teave.
§ 11. Keedusoola sisalduse esitamine
Keedusoola (naatriumkloriidi) maksimaalne sisaldus massiprotsentides esitatakse järgmiste toitude puhul:
1) või, margariin ja teised rasvaemulsioonid;
2) juust ja juustutooted, kodujuust;
3) vorstid ja muud lihatooted;
4) kalatooted;
5) lihtpagaritooted;
6) röstimata või röstitud teraviljahelbed või paisterad lisanditega või ilma;
7) salatid;
8) puljongid, supid, kastmed, kaasa arvatud pulbri või kontsentraadina;
9) vormiroad, hakkliha-, maksa- ja kalaroad;
10) soola sisaldavad maitseainesegud.
§ 12. Toidu netokoguse esitamine
(1) Netokogus märgitakse vedelatel toitudel mahu järgi liitrites (l), sentiliitrites (cl) või milliliitrites (ml) ning muudel toitudel massi järgi kilogrammides (kg) või grammides (g).
(2) Kui õigusaktiga on toidule kehtestatud teatud liiki kogus, nagu nimi-, minimaalne või keskmine kogus, siis käesoleva määruse kohaselt käsitatakse seda kogust netokogusena.
(3) Rühmapakendile märgitakse selles sisalduva üksikpakendi netokogus ja pakendite üldarv juhul, kui üksikpakendid sisaldavad võrdses koguses sama toitu. Selline märgistus ei ole kohustuslik, kui üksikpakendite arv ja vähemalt ühe üksikpakendi netokogus on selgelt loetav läbi rühmapakendi.
(4) Tervikuna müüdavale rühmapakendile märgitakse üldine netokogus ja üksikpakendite arv.
(5) Koos vedelikuga väljastatava toidu puhul, kus vedelik kuulub põhikoostisosa juurde lisana, tuleb märgistusel näidata põhikoostisosa netomass. Vedelik võib olla külmutatud ning koosneb vähemalt ühest järgmisest koostisosast: vesi, soolade vesilahused, soolvesi, toiduhapete vesilahused, äädikas, suhkrute vesilahused, muude magustavate omadustega ainete vesilahused ning puuviljade, kaasa arvatud marjade, ja köögiviljade puhul ka marja-, puuvilja- või köögiviljamahlad.
(6) Netokoguse märkimine ei ole kohustuslik toidu puhul, mille:
1) netokogus on alla 5 grammi või 5 milliliitri, välja arvatud looduslikud maitseained;
2) maht või mass väheneb loomuliku kao tõttu oluliselt ning mida seejuures müüakse tükikaubana või kaalutakse tarbija juuresolekul.
§ 13. Toidu säilimisaja ja tarvitamisjuhise esitamine
(1) Minimaalse säilimisaja esitamisel, mille jooksul selle määranud valmistaja või pakendaja tagab säilitamistingimuste järgimise korral toidu nõuetekohasuse, märgitakse kodeerimata kronoloogilises järjestuses vähemalt järgmine teave:
1) kuupäev ja kuu, kui toidu minimaalne säilimisaeg on kuni 3 kuud;
2) kuu ja aasta, kui toidu minimaalne säilimisaeg on üle 3 kuu, kuid mitte üle 18 kuu;
3) aasta, kui toidu minimaalne säilimisaeg on üle 18 kuu.
(2) Koos minimaalse säilimisajaga või viitega nimetatud tähtaja asukohale müügipakendil märgitakse vastavalt järgmine tekst:
1) «parim enne ...», kui tähtajas on näidatud kuupäev;
2) «parim enne ... lõppu» muudel juhtudel.
(3) Minimaalse säilimisaja viimane päev, kuu või aasta arvatakse säilimisaja sisse.
(4) Lõikes 2 nimetatud teabe järel esitatakse säilitamistingimused, kui nende järgimine on vajalik toidu säilimiseks esitatud säilimisaja jooksul.
(5) Minimaalset säilimisaega ei pea märkima:
1) värskel puuviljal, kaasa arvatud marjadel, ja köögiviljal, kaasa arvatud kartulil, kui need ei ole kooritud, lõigatud või muul sarnasel viisil töödeldud, välja arvatud idanevad seemned ja muud sarnased tooted;
2) viinamarjadest või viinamarjavirdest valmistatud jookidel, mis kuuluvad Eesti kaupade nomenklatuuri koodide 2206 00 39, 2206 00 59 ja 2206 00 89 alla, ning muudest puuviljadest, kaasa arvatud marjadest, valmistatud veinil, liköörveinil, vahuveinil, aromatiseeritud veinil ja muudel sarnastel toodetel;
3) joogil, mille etanoolisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti;
4) toitlustusettevõtjale üleandmiseks mõeldud üle viieliitrises mahutis karastusjoogil, mahlal, nektaril ja alkohoolsel joogil;
5) liht- ja valikpagaritootel, mille koostise järgi võib eeldada, et need tarvitatakse ära 24 tunni jooksul pärast valmistamist;
6) äädikal;
7) soolal;
8) tahkel suhkrul;
9) kondiitritootel, mis koosneb peaaegu üksnes maitsestatud või värvitud või mõlemast suhkrust;
10) närimiskummil ja teistel sarnastel toodetel;
11) jäätise üksikportsjonil.
(6) Kiirestirikneva toidu realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäevas, milleni selle määranud valmistaja või pakendaja tagab säilitamistingimuste järgimise korral toidu nõuetekohasuse, märgitakse kodeerimata kronoloogilises järjestuses vähemalt kuupäev ja kuu. Käesolevas määruses käsitatakse kiirestirikneva toiduna toitu, mis koostise tõttu on soodne keskkond riknemist põhjustavate mikroorganismide kasvuks ja paljunemiseks ning mis seetõttu võib muutuda ohtlikuks inimese tervisele.
(7) Märgistusel esitatakse koos realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäevaga või viitega nimetatud tähtpäeva asukohale müügipakendil sõnad «kõlblik kuni ...», arvestades märgitud tähtpäeva säilimisaja sisse. Kirjeldatud teabe järel esitatakse säilitamistingimused, mida peab järgima.
(8) Toidu tarvitamisjuhis peab olema esitatud selliselt, et see võimaldaks toitu ettenähtud viisil tarvitada.
§ 14. Toidupartii tähistuse esitamine
(1) Toidupartii tähistus võimaldab määrata, millisest partiist toit pärineb.
(2) Toidupartii määrab ja tähistab pakendil töötleja, valmistaja või pakendaja.
(3) Lisaks lõikes 2 sätestatule võib toidupartii määrata ja tähistada Euroopa Liidu liikmesriigis asutatud müüja, kes seda toitu esimesena müüb.
(4) Toidupartii tähistusele eelneb täht «L», välja arvatud muust teabest selgelt eristatava tähistuse puhul.
(5) Toidupartii tähistuse esitamine ei ole vajalik:
1) kui toidu minimaalne säilimisaeg või realiseerimise ja tarvitamise lõpptähtpäev sisaldab kodeerimata kronoloogilises järjestuses vähemalt kuupäeva ja kuud;
2) üksikportsjonites jäätise puhul, mille tähistus kantakse rühmapakendile;
3) kui toidu müügipakendi suurima külje pindala on alla 10 cm2 ;
4) kui toit on tarbijale müümisel müügipakendisse pakendamata või kui toit pakendatakse müügikohas tarbija juuresolekuta või tema soovil.
(6) Lisaks lõikele 5 ei ole toidupartii tähistuse esitamine vajalik põllumajandussaaduste puhul:
1) mis ettevõttest välja viies müüakse või antakse muul viisil üle ajutiseks ladustamiseks, töötlemiseks või pakendamiseks;
2) mis ettevõttest välja veetakse, et anda üle põllumajanduslikule organisatsioonile;
3) mis ettevõttest välja viies kogutakse viivitamatuks töötlemiseks.
§ 15. Toitumis- ja tervisealase väite esitamine
Toitumis- ja tervisealased väited on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (ELT L 404, 30.12.2006, lk 9–25) sätestatud väited ning nende esitamise suhtes kohaldatakse nimetatud määruse sätteid.
§ 16. Toitumisalase teabe esitamise üldnõuded
(1) Märgistusel esitatakse toitumisalane teave juhul, kui märgistusel või toidu esitlemisel või reklaamis, välja arvatud tootegruppi üldiselt käsitlev reklaam, esineb toitumisalane väide. Toitumisalase teabena käsitatakse märgistusel esitatud mis tahes teavet, mis on seotud toidu energiasisalduse, valkude, süsivesikute, rasvade, kiudainete, naatriumi või § 18 lõikes 6 loetletud vitamiinide ja mineraaltoitainetega.
(2) Toitumisalase teabe esitamise nõudeid ei kohaldata mineraalveele, muule toiduks ettenähtud veele ega toidulisandile.
(3) Märgistusel esitatud energiasisaldus ja toitainete sisaldus väljendavad sisaldust müüdavas toidus.
(4) Kui märgistusel on toodud piisavalt üksikasjalik toidu valmistamisjuhis, võib teave olla esitatud valmistoidu kohta, tingimusel et märgistusel on viide toitainete sisalduse ja energiasisalduse seose kohta valmistoiduga.
(5) Esitatud toitainete ja energiasisalduse väärtused peavad olema keskmised väärtused, see tähendab väärtused, mis väljendavad kõige paremini selles toidus sisalduva toitaine kogust ja kajastavad hooajaliste erinevustega seotud kõikumisi, tarbimisharjumusi ja muid tegureid, mis võivad põhjustada tegelike väärtuste muutumist. Keskmised väärtused saadakse toidu keemilisel analüüsil, mille teeb toidu valmistaja, üldtunnustatud andmete järgi arvutades või toidu koostisosade keskmise energiasisalduse ja toitainete sisalduse järgi arvutades.
§ 17. Toitumisalase teabe esitamine
(1) Toitumisalane teave esitatakse ühes kohas tabelina, numbrid üksteise all. Kui tabeliks ei ole ruumi, võib toitumisalase teabe näitajad esitada üksteise järel.
(2) Toitumisalane teave peab sisaldama 1. rühma või 2. rühma näitajaid järgmises järjestuses:
1) 1. rühm: energiasisaldus; valkude (valgu hulk arvutatakse: valk = lämmastik Kjeldahli järgi × 6,25), süsivesikute (kõik inimorganismi poolt omastatavad süsivesikud, kaasa arvatud polüoolid) ja rasvade (kõik lipiidid, kaasa arvatud fosfolipiidid) kogus;
2) 2. rühm: energiasisaldus; valkude, süsivesikute, suhkrute (kõik mono- ja disahhariidid, välja arvatud polüoolid), rasvade, küllastunud rasvhapete (kaksiksidemeta rasvhapped), kiudainete (taimse päritoluga süsivesikud, mida inimese seedeensüümid ei ole võimelised hüdrolüüsima) ja naatriumi kogus.
(3) Kui toitumisalane väide on esitatud suhkrute, küllastunud rasvhapete, kiudainete või naatriumi kohta, peab toitumisalane teave sisaldama 2. rühma näitajaid.
(4) Lisaks lõikes 2 sätestatule võib toitumisalane teave sisaldada ühe või mitme järgmise toitaine koguseid:
1) tärklis;
2) polüoolid;
3) monoküllastumata rasvhapped (ühe cis-asendis kaksiksidemega rasvhapped);
4) polüküllastumata rasvhapped (metüleenrühmaga eraldatud cis-cis-asendis kaksiksidemeid sisaldavad rasvhapped);
5) kolesterool;
6) vitamiinid ja mineraaltoitained, mis on loetletud § 18 lõikes 6, arvestades sealjuures § 18 lõikes 4 sätestatut.
(5) Lõigetes 2 ja 4 nimetatud toitainete, nende gruppidesse kuuluvate ainete või komponentide ning koguste märgistusel esitamine on kohustuslik asjakohase toitumisalase väite esitamise korral.
(6) Kui märgistusel on toodud polüküllastumata või monoküllastumata rasvhapete või kolesterooli kogused, näidatakse küllastunud rasvhapete kogus, mida ei käsitata toitumisalase väitena lõike 3 tähenduses.
§ 18. Energiasisalduse ja toitainete sisalduse esitamine toitumisalases teabes
(1) Energiasisaldus arvutatakse, kasutades järgmisi koefitsiente:
1) süsivesikud, välja arvatud polüoolid
4 kcal/g või 17 kJ/g;
2) polüoolid
2,4 kcal/g või 10 kJ/g;
3) valgud
4) rasvad
9 kcal/g või 37 kJ/g;
5) alkohol/etanool
7 kcal/g või 29 kJ/g;
6) orgaanilised happed
3 kcal/g või 13 kJ/g;
7) salatrimid
6 kcal/g või 25 kJ/g.
(2) Energiasisalduse ja toitainete või nende komponentide sisalduse arvväärtus kirjutatakse numbritega, kasutades järgmisi ühikuid:
1) energiasisaldus
kilodžaulides ja kilokalorites, kJ ja kcal;
2) valgud
grammides, g;
3) süsivesikud
5) kiudained
6) naatrium
7) kolesterool
milligrammides, mg;
8) vitamiinid ja mineraaltoitained
§18 lõikes 6 nimetatud ühikutes.
(3) Energiasisaldus ja toitainete sisaldused esitatakse kas 100 g või 100 ml kohta, lähtudes sellest, millistes ühikutes on märgistusel näidatud toidu netokogus. Lisaks võib olla teave väljendatud toidukorra, mille suurus on märgistusel esitatud, või portsjoni kohta, kui märgistusel on näidatud, mitu portsjonit pakend sisaldab.
(4) Toitumisalases teabes esitatakse üksnes nende vitamiinide ja mineraaltoitainete kogused, mille sisaldus 100 grammis, 100 milliliitris või ühes pakendis, kui pakendis on üks portsjon, on vähemalt 15 protsenti päevasest täiskasvanud inimesele soovitatavast kogusest.
(5) Teave vitamiinide ja mineraaltoitainete sisalduse kohta väljendatakse lisaks kogusele ka protsendina päevasest täiskasvanud inimesele soovitatavast kogusest.
(6) Märgistusel esitatavad vitamiinid ja mineraaltoitained ning nende päevased täiskasvanud inimesele soovitatavad kogused on järgmised:
1) vitamiin A, µg
2) vitamiin D, µg
3) vitamiin E, mg
4) vitamiin C, mg
5) tiamiin, mg
6) riboflaviin, mg
7) niatsiin, mg
8) vitamiin B6, mg
9) folatsiin, µg
10) vitamiin B12, µg
11) biotiin, mg
12) pantoteenhape, mg
13) kaltsium, mg
14) fosfor, mg
15) magneesium, mg
16) raud, mg
17) tsink, mg
18) jood, µg
(7) Kui märgistusel on toodud suhkrute, polüoolide või tärklise kogused, esitatakse need vahetult süsivesikute järel järgmiselt:
süsivesikud, g, millest:
suhkrud, g
polüoolid, g
tärklis, g.
(8) Kui märgistusel on toodud rasvhapete või kolesterooli kogus või rasvhapete tüüp, esitatakse need vahetult rasvade järel järgmiselt:
rasv, g, millest:
küllastunud rasvhapped, g
monoküllastumata rasvhapped, g
polüküllastumata rasvhapped, g
kolesterool, mg.
[RT I 2005, 3, 10 – jõust. 15.02.2005]
§ 19. [Kehtetu – RT I 2004, 63, 442 – jõust 29.08.2004]
§ 20. [käesolevast tekstist välja jäetud]
§ 21. Määruse rakendamine
(1) Seni kehtinud määruse kohaselt märgistatud etikette ja pakendeid võib toidu pakendamisel kasutada kuni nende lõppemiseni, kuid mitte kauem kui 30. juunini 2005. a, ning arvestades, et Eestist väljaveetava toidu puhul lähtutakse sihtriigis kehtivatest nõuetest.
(2) Enne 1. juulit 2005. a lõike 1 kohaselt pakendatud toitu võib müüa kuni selle lõppemiseni.
(3) Kuni 30. juunini 2004. a võib käitleja jätkata toidu märgistamist § 5 lõikes 8 ja § 9 lõikes 6 esitatud nõudeid arvestamata.
(4) Enne 1. juulit 2004. a lõike 3 kohaselt märgistatud toitu võib müüa kuni selle lõppemiseni.
(5) Paragrahvis 11 sätestatut ei kohaldata muus liikmesriigis või Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis valmistatud toodete suhtes.
(6) 1. veebruarist 2005. a jõustunud nõudeid ei pea täitma kuni 24. novembrini 2005. a. 1. veebruarist 2005. a jõustunud nõuetele mittevastavat, kuid enne 25. novembrit 2005. a turule viidud või märgistatud toitu võib müüa kuni kauba lõppemiseni.
(7) Paragrahvis 91 toodud glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola sisaldava kondiitritoote või joogi märgistamise nõudeid ei pea täitma kuni 19. maini 2006. a. Enne 20. maid 2006. a selliselt märgistatud toitu võib müüa kuni kauba lõppemiseni.
(8) Paragrahvi 3 lõike 6 punktis 5 ja § 4 lõike 1 punktis 6 toodud nõudeid ei pea täitma kuni 25. veebruarini 2006. a.
(9) 25. detsembril 2005. a jõustunud § 3lõikes 4 toodud allergiat põhjustada võivate koostisosade esitamise nõuet ei pea täitma kuni 1. maini 2006. a. 25. detsembril 2005. a jõustunud nõudele mittevastavat, kuid enne 2. maid 2006. a turule viidud või märgistatud toitu võib müüa kuni selle lõppemiseni.
(10) [Kehtetu – RT I 2008, 2, 14 – jõust. 1.02.2008]
(11) 1. veebruaril 2008. a jõustunud lisa 2 punktidele 1–12 mittevastavat, kuid enne 31. maid 2009. a turule viidud või märgistatud ning enne 1. veebruari 2008. a kehtinud lisale 2, milles toodud loetelust allergiat põhjustada võivate koostisosade kohta jäetakse välja lisas 3 nimetatud toidu koostisosad ja nendest koostisosadest saadud ained, vastavat toitu võib müüa kuni kauba lõppemiseni.
[RT I 2008, 2, 14 – jõust. 1.02.2008] – rakendatakse alates 25.11.2007
(12) 1. veebruaril 2008. a jõustunud lisa 2 punktidele 13 ja 14 mittevastavat, kuid enne 23. detsembrit 2008. a märgistatud toitu võib müüa kuni kauba lõppemiseni.
1 Nõukogu direktiiv 89/396/EMÜ toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta (EÜT L 186, 30.06.1989, lk 21), muudetud direktiiviga 91/238/EMÜ (EÜT L 107, 27.04.1991, lk 50); nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ toidu toitumisalase teabega märgistuse kohta (EÜT L 276, 6.10.1990, lk 40–44), muudetud direktiiviga 2003/120/EÜ (ELT L 333, 20.12.2003, lk 51); komisjoni direktiiv 94/54/EÜ, mis käsitleb muude kui nõukogu direktiivis 79/112/EMÜ nimetatud kohustuslike üksikasjade esitamist teatavate toiduainete märgistuses (EÜT L 300, 23.11.1994, lk 14–15), muudetud direktiividega 96/21/EÜ (EÜT L 88, 5.04.1996, lk 5–6), 2004/77/EÜ (ELT L 162, 30.04.2004, lk 76–77); komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, millega toiduainete märgistamise osas nähakse ette erandid nõukogu direktiivi 79/112/EMÜ artiklist 7 (EÜT L 69, 16.03.1999, lk 22–23); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT L 109, 6.05.2000, lk 29–42), muudetud direktiividega 2001/101/EÜ (EÜT L 310, 28.11.2001, lk 19–21), 2003/89//EÜ (ELT L 308, 25.11.2003, lk 15–18), 2005/26/EÜ (ELT L 75, 22.03.2005, lk 33–34), 2005/63/EÜ (ELT L 258, 4.10.2005, lk 3), 2006/142/EÜ (ELT L 368, 23.12.2006, lk 110–111), 2007/68/EÜ (ELT L 310, 28.11.2007, lk 11–14); komisjoni direktiiv 2002/67/EÜ kiniini ja kofeiini sisaldavate toiduainete märgistamise kohta (EÜT L 191, 19.07.2002, lk 20–21).
2 Tuleb esitada juriidilise isiku asukoht ja aadress, füüsilisest isikust ettevõtja puhul ettevõtte asukoht ja aadress või mõni muu aadress, mille kaudu on võimalik ühendust saada valmistaja või pakendaja või Euroopa Liidu liikmesriigis asutatud müüjaga.
3Glütsürrisiinhappe või selle ammooniumsoola kogus tarvitamiseks valmis tootes või valmistaja juhise järgi taastatud tootes
Vabariigi Valitsuse 19. detsembri 2003. a määruse nr 324 «Toidu märgistusele esitatavad nõuded ja märgistamise ning muul viisil teabe edastamise kord»
(Vabariigi Valitsuse 3. jaanuari 2008. aasta määruse nr 4 sõnastuses)
ÜLDNIMETUSEGA NIMETATAVAD TOIDU KOOSTISOSAD
Toidu koostisosad
Üldnimetus
1. Rafineeritud õli, v.a oliivõli
«Õli» koos sõnaga «taimne» või «loomne» või koos sõnaga, mis tähistab täpsemalt tema taimset või loomset päritolu.
Hüdrogeenitud õli (taimse või loomse) puhul tuleb kasutada ka sõna «hüdrogeenitud»
2. Rafineeritud rasvad
«Rasv» koos sõnaga «taimne» või «loomne» või koos sõnaga, mis tähistab täpsemalt tema taimset või loomset päritolu.
Hüdrogeenitud rasva (taimse või loomse) puhul tuleb kasutada ka sõna «hüdrogeenitud»
3. Jahusegud erinevatest teraviljadest
«Jahu», millele järgneb selle valmistamiseks kasutatud teraviljade loetelu osamasside alanevas järjestuses
4. Tärklised ning füüsikaliste või ensüümsete vahenditega modifitseeritud tärklised
«Tärklis».
Tärklise puhul tuleb märkida konkreetne, tärklise saamiseks kasutatud taimeliik juhul, kui tärklis võib sisaldada gluteeni
5. Kõik kalaliigid, kui kala moodustab toidu koostisosa, tingimusel, et sellise toidu nimetuses ja esitluses ei viidata kala nimetusele
«Kala»
6. Kõik juustuliigid, kui juust või juustusegu moodustab toidu koostisosa, tingimusel, et sellise toidu nimetuses ja esitluses ei viidata juustu nimetusele
«Juust»
7. [Kehtetu – RT I 2005, 3, 10 – jõust. 1.02.2005]
8. Looduslikud maitseained (vürtsid, ürdid) ja nende segud, mille kogus ei ole üle 2 % toidu netokogusest
„Maitseained” või „Maitseainete segu”
9. Igat liiki kummivaigupreparaadid, mida kasutatakse närimiskummi alusmaterjalina
«Närimiskummialus»
10. Igat liiki pagaritoodete puru
«Kuivikupuru»
11. Igat liiki sahharoosid
«Suhkur»
12. Veevaba glükoos ja glükoosmonohüdraat
«Glükoos»
13. Glükoosisiirup ja veevaba glükoosisiirup
«Glükoosisiirup»
14. Pressitud, ekspeller või rafineeritud kakaovõi
«Kakaovõi»
15. [Kehtetu – RT I 2005, 3, 10 – jõust. 15.02.2005]
16. Igat liiki piimavalgud (kaseiinid, kaseinaadid ja vadakuvalgud) ning nende segud
«Piimavalgud»
17. Kõik veiniliigid, mis on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta (EÜT L 179, 14.07.1999, lk 1–84)
«Vein»
18. Imetaja ja linnu toidukõlblikuks tunnistatud liha koos loomulikult sisalduva või kaasneva rasv- ja sidekoega, mille sisaldus ei ületa järgnevalt esitatud väärtusi, kusjuures liha sidekoesisaldus arvutatakse kollageeni ja lihavalgu suhtarvu põhjal ning kollageeni kogus saadakse hüdroksüproliini sisalduse korrutamisel 8-ga.
Imetajate liha (v.a küüliku- ja sealiha) või erinevate lihaliikide segu, milles imetajate liha on ülekaalus, rasvkoe- ega sidekoesisaldus ei ületa 25%. Sealiha rasvkoesisaldus ei ületa 30% ja sidekoesisaldus ei ületa 25%. Linnu- või küülikuliha rasvkoesisaldus ei ületa 15% ja sidekoesisaldus ei ületa 10%.
Liha hulka ei arvestata mehaaniliselt konditustatud liha massi, samuti südant, keelt, pealihaseid, randme- ja pöialiigese lihaseid ning saba. Liha hulka arvestatakse vahelihas ja mälumislihased
«...liha», millele eelneb loomaliigi nimetus. Kui koostisosana esineva liha rasv- ja sidekoe või nendest ühe sisaldus on suurem nimetatud väärtustest, võib koostisosa esitada üldnimetusega «...liha» juhul, kui täiendavalt esitatakse koostisosadena rasv või pekk ja sidekude või üks nendest
Vabariigi Valitsuse 19. detsembri 2003. a määruse nr 324 “Toidu märgistusele esitatavad nõuded ja märgistamise ning muul viisil teabe edastamise kord”
(Vabariigi Valitsuse 3. jaanuari 2008. a määruse nr 4 sõnastuses)
ALLERGIAT PÕHJUSTADA VÕIVAD TOIDU KOOSTISOSAD
Gluteeni sisaldavad teraviljad nagu nisu, rukis, oder, kaer, spelta nisu, poola nisu ja nende hübriidliinid ning nendest teraviljadest valmistatud tooted, välja arvatud:
1) nisul põhinevad glükoosisiirupid, sealhulgas glükoos 1;
2) nisul põhinevad maltodekstriinid 1;
3) odral põhinevad glükoosisiirupid;
4) teraviljad, millest valmistatakse põllumajandusliku päritoluga destillaati või etüülalkoholi piiritusjookide ja muude alkohoolsete jookide valmistamiseks
Koorikloomad ja neist valmistatud tooted
Munad ja neist valmistatud tooted
Kala ja sellest valmistatud tooted, välja arvatud:
1) kalaželatiin, mida kasutatakse vitamiini- või karotenoidipreparaatide kandjana;
2) kalaželatiin või kalaliim, mida kasutatakse selitusainena õlles ja veinis
Maapähklid ja neist valmistatud tooted
Sojaoad ja neist valmistatud tooted, välja arvatud:
1) täielikult rafineeritud sojaõli ja -rasv1;
2) sojaoast saadud looduslikud segatud tokoferoolid (E 306), looduslik D-alfa-tokoferool, looduslik D-alfa-tokoferoolatsetaat, looduslik D-alfa-tokoferoolsuktsinaat;
3) sojaoast saadud taimeõlide fütosteroolid ja fütosteroolestrid;
4) sojaoast saadud taimeõli steroolidest toodetud taimne stanoolester
Piim ja sellest valmistatud tooted, sealhulgas laktoos, välja arvatud:
1) vadak, millest valmistatakse põllumajandusliku päritoluga destillaati või etüülalkoholi piiritusjookide ja muude alkohoolsete jookide valmistamiseks;
2) laktitool
Pähklid nagu mandlid (Amygdaluscommunis L.), sarapuupähklid (Corylusavellana), Kreeka pähklid (Juglansregia), India pähklid ehk kašupähklid (Anacardiumoccidentale), pekanipähklid (Caryaillinoiesis (Wangenh.) K. Koch), Brasiilia pähklid ehk parapähklid (Bertholletiaexcelsa), pistaatsiapähklid (Pistaciavera), makadaamia pähklid ja kolmelehise makadaamia pähklid (Macadamiaternifolia) ning neist valmistatud tooted, välja arvatud pähklid, millest valmistatakse põllumajandusliku päritoluga destillaati või etüülalkoholi piiritusjookide ja muude alkohoolsete jookide valmistamiseks
Seller ja sellest valmistatud tooted
Sinep ja sellest valmistatud tooted
Seesamiseemned ja neist valmistatud tooted
Vääveldioksiid ja sulfitid, kui nende sisaldus väljendatuna SO2-na on suurem kui 10 mg/kg või 10 mg/l
Lupiin ja sellest valmistatud tooted
Molluskid ja neist valmistatud tooted
1ja nendest saadud tooted, kui töötlemisprotsess ei suurenda tõenäoliselt nende toodete allergeensuse taset, võrreldes Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) poolt hinnatud tootega, millest nad pärinevad.
(Kehtestatud Vabariigi Valitsuse 25. novembri 2005. a
määrusega nr 287)
[Kehtetu – RT I 2008, 2, 14 – jõust. 1.02.2008]


§ 10 Kooli eesmärgid
§ 13 Õppe ja kasvatuse korralduse alused
§ 17 Huvitegevus
§ 21 Esimese õpilasesinduse valimised
§ 28 Kooli eelarve ja finantstegevuse korraldaimine
§ 33 Kooli põhimääruse kinnitamine ja muutmine
RT IV, 05.06.2018, 6
Kool asub Rõuge vallas, Varstu alevikus. Kooli ametlik postiaadress on Kooli tn 1, Varstu alevik, Rõuge vald, 66101 Võru maakond.
(1) Kooli tegutsemise vorm on koolieelne lasteasutus ja põhikool, mis tegutsevad ühe asutusena kahes hoones: koolieelne lasteasutus Varstu alevikus aadressil Kesk tn 2 ja põhikool Varstu alevikus aadressil Kooli tn 1.
(2) Kool juhindub oma tegevuses Eesti Vabariigi õigusaktidest, Rõuge valla õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
(3) Kool on munitsipaalkool, mille kõrgemalseisev asutus on Rõuge Vallavalitsus.
(2) Koolis toimub õpe kõigil kolmel põhikooli kooliastmel:
1) I kooliaste 1.-3. klass
2) II kooliaste 4.-6. klass
3) III kooliaste 7.-9. klass
(3) Koolis on õppekava täitmiseks arvestatud nominaalne aeg üheksa aastat.
(4) Koolieast noorematele lastele võimaldab kool laste hoidu ja alushariduse omandamist.
Koolil on Rõuge valla eelarves iseseisev eelarve.
(1) Koolil on oma nimetusega pitsat ja sümboolika (logo ja lipp).
(4) Kool avalikustab oma veebilehel kooli vastuvõtu tingimused ja korra, kooli üle riiklikku järelevalvet teostavate asutuste kontaktandmed, kooli õppekava, kooli põhimääruse, arengukava ja kodukorra ning loob koolis võimalused nendega tutvumiseks paberkandjal.
(2) Vähemalt kolmeks aastaks koostatud arengukavas määratakse kooli arenduse põhisuunad ja
-valdkonnad ning turvalisuse tagamine koolis, õpetajate täienduskoolituskava ja tegevuskava.
(3) Arengukava kinnitab volikogu. Arengukava ja selle muudatused esitatakse enne kinnitamist arvamuse andmiseks kooli hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule.
§ 10. Kooli eesmärgid
1) kasvatada väärtusi, mis tulenevad Eesti Vabariigi põhiseaduses, ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis, lapse õiguste konventsioonis ning Euroopa Liidu alusdokumentides nimetatud eetilistest põhimõtetest;
3) luua tingimused õpilasele huvi- ja kultuuritegevuseks ning sporditegemiseks;
5) hoida ja tugevdada õpilaste tervist ning soodustada nende emotsionaalset, kõlbelist, sotsiaalset, vaimset ja kehalist arengut;
6) teha õppe- ja kasvatustegevuse korraldamisel koostööd õpilase vanemaga või eestkostjaga (edaspidi vanem), teiste koolide ja muude organisatsioonidega;
7) luua koolitöötajatele kaasaegsed ja turvalised töö- ja olmetingimused ning võimalused professionaalseks enesearendamiseks;
8) väärtustada eesti rahvust ja kultuuri ning paikkonna eripära;
9) kujundada sotsiaalne keskkond, mis võimaldab mõista erinevatest rahvustest inimesi ja teha nendega koostööd;
§ 13. Õppe ja kasvatuse korralduse alused
(2) Kooli vastuvõtmine ja väljaarvamine korra kehtestab volikogu.
(4) Kooli ja lasteasutuse õppekava on õppe- ja kasvatustegevuse alusdokument koolis.
(5) Kooli ja lasteasutuse õppekava koostatakse lähtudes riiklikust õppekavast, kooli arengukavast,
pidades silmas piirkonna vajadusi, kooli töötajate, vanemate ja õpilaste soove ning kasutatavaid ressursse.
(6) Kool koostab vajadusel õpilasele individuaalse õppekava. Individuaalse õppekava koostamise
aluseks võib olla ka põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava.
(7) Kooli õppekava kehtestab direktor, kes vastutab nii selle koostamise kui ka arendamise demokraatliku korraldamise eest.
(8) Kooli õppekava ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse avaldamiseks hoolekogule, õpilasesindusele ja õppenõukogule.
(9) Lasteasutuse õppekava ja selle muudatused esitatakse enne kehtestamist arvamuse avaldamiseks hoolekogule ja õppenõukogule.
(10) Kooli õppekavas valikainete määramisel arvestatakse kooli ja paikkonna eripära, õpilaste, lapsevanemate ja õpetajate ettepanekuid ning eelarvelisi võimalusi.
(11) Kool lähtub õppe korraldamisel kaasava hariduse põhimõtetest. Tulenevalt õpilase individuaalsest vajadusest tagatakse õpilasele võimetekohane õpe ja vajalik tugi õpetajate, tugispetsialistide, abiõpetajate ja teiste spetsialistide koostöös.
(12) Õpilastele, kellele pole võimalik korraldada õpet tavaklassis, võib koolis moodustada tasemerühmi, õpiabirühmi või eriklasse.
(13) Haridusliku erivajadusega õpilaste õppekorraldus sätestatakse kooli õppekavas.
Kool teeb koostööd rahvaraamatukoguga ja omab õppekirjanduse kogu, mille põhiülesanne on toetada trükiste, audiovisuaalsete ja muude teabekandjate hoidmise ja kättesaadavaks tegemise kaudu kooli õppekava järgset õpet, arendada õpilaste iseseisva õpitöö ja teabe hankimise oskust ning lugemishuvi.
(1) Kooli direktor võib kooli pidaja nõusolekul moodustada koolis pikapäevarühma, mis pakub õpilasele järelevalvet, pedagoogilist juhendamist ja suunamist õppest vaba aja sisustamisel, õppeülesannete täitmisel ning huvide arendamisel.
§ 17. Huvitegevus
(2) Huvitegevus toimub ringides ja treeningrühmades. Huvitegevuses kasutatakse erinevaid õppevorme ja –meetodeid. Huvitegevus on kajastatud kooli päevakavas. Huvitegevuse läbiviimine fikseeritakse ringipäevikus, mille täitmist ja tegevuste toimumist kontrollib kooli direktori poolt nimetatud isik.
10) pöörduda õppe- ja kasvatustegevust puudutavate vaidlusküsimuste lahendamiseks kooli juhtkonna, hoolekogu ning vallavalitsuse poole;
12) tutvuda lasteasutuse õppe- ja päevakavaga;
13) saada teavet lasteasutuse töökorralduse kohta.
10) pöörduda kooli ettepanekul koolivälise nõustamismeeskonna poole;
12) kinni pidada lasteasutuse päevakavast ning laste tervisekaitse ja terviseedendamise nõuetest.
(2) Õpilaskonnal on õigus valida õpilasesindus, kes esindab õpilaskonda õpilasesinduse
põhimääruses sätestatud pädevuse piires, lähtudes oma tegevuses õpilaste huvidest, vajadustest, õigustest ja kohustustest.
§ 21. Esimese õpilasesinduse valimised
(1) Õpetajate ja teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute ülesanne on õpilaste õpetamine ja kasvatamine, mis tugineb õpilaste ja õpetajate vastastikusel lugupidamisel, teineteisemõistmisel ning koostööl õpilaste vanematega.
(2) Teiste töötajate ülesanne on tagada kooli häireteta töö ja majandamine ning vara säilimine ja korrasolek.
(3) Õpetajad tagavad õppe- ja päevakava järgimise ning iga õpilase arengu toetamise, tehes koostööd teiste õpetajatega ja tugispetsialistide ja vanematega.
2) kasutada kooli arvuteid ja muid tehnilisi vahendeid väljaspool otseseid tööülesandeid, kui see on seotud enesetäiendamisega ja ei takista kooli õppe-kasvatustööd;
3) saada koolilt teavet õppe- ja töökorralduse reeglite kohta;
4) töötada õigusaktides sätestatud nõuetele vastavates tingimustes;
(5) Koolitöötajatel on kohustus:
2) osaleda kooli õppekavade ja muude kooli õppe- ja kasvatustööd reguleerivate dokumentide väljatöötamisel;
(6) Koolitöötajad kannavad isiklikult vastutust nende hoolde usaldatud õpilaste turvalisuse eest.
(7) Koolitöötajad kannavad isiklikult materiaalset vastutust neile usaldatud kooli vara eest.
2) vastutab kooli arengukava koostamise, avalikustamise ja elluviimise eest;
3) esindab kooli ja tegutseb kooli nimel ning käsutab kooli eelarvevahendeid seaduse ning kooli põhimäärusega antud volituse ulatuses;
4) vastutab eelarvest kinnipidamise ning aruandluse õigeaegse esitamise eest;
6) kinnitab koolieelse lasteasutuse õppekava, tegevus- ja päevakava;
7) kehtestab arenguvestluse korraldamise tingimused ja korra;
8) kehtestab kooli sisehindamise korra ning kinnitab sisehindamise aruande;
9) kehtestab lasteasutuse sisehindamise korra ning kinnitab sisehindamise aruande;
10) moodustab kooli pidaja nõusolekul pikapäevarühmi ning kehtestab nende töökorralduse ja päevakava;
11) otsustab õpilase pikapäevarühma vastu võtmise;
12) korraldab õpilaste ja koolitöötajate vaimse ja füüsilise turvalisuse ja tervise kaitse ning vaimse ja füüsilise vägivalla ennetamise abinõude rakendamise;
13) korraldab õpilaste ja koolitöötajate kaitse hädaolukorras;
14) korraldab kooli hädaolukorra lahendamise plaani väljatöötamise ning kehtestab selle;
16) määrab individuaalse arengu jälgimise kaardi koostamise ja täitmise eest vastutavad isikud;
17) kasutab ja valdab kooli valduses ja kasutuses olevat vara vastavalt vallavolikogu kehtestatud korrale;
18) tagab kooli õppenõukogu ja hoolekogu seaduslike otsuste täitmise;
19) korraldab kooli asjaajamist vastavalt õigusaktidega kehtestatud nõuete ja asjaajamiskorra kohaselt;
20) kinnitab kooli töökorralduse ja asjaajamise reeglid ning teised asutuse sisemist tegevust reguleerivad dokumendid;
21) annab oma pädevuse piires käskkirju, teostab tehinguid ja sõlmib lepinguid põhimääruses sätestatud eesmärgi ja ülesannete täitmiseks;
22) kinnitab koolitöötajate koosseisu, kooskõlastades selle enne kinnitamist vallavalitsusega;
23) korraldab õpetajate, õppealajuhataja ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vaba ametikoha täitmiseks konkursi;
24) sõlmib, muudab ja lõpetab kooli töötajatega töölepingud ning täidab muid tööandja õigusi ning kohustusi;
25) annab aru hoolekogule.
(4) Direktori vaba ametikoha täitmiseks korraldab vallavalitsus avaliku konkursi.
(1) Kooli kasutuses oleva vara moodustavad talle sihtotstarbeliseks valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ja muu vara.
(2) Kooli kasutuses olev vara on Rõuge valla omand.
§ 28. Kooli eelarve ja finantstegevuse korraldaimine
(1) Kooli eelarve tulu moodustavad eraldised riigieelarvest, valla eelarvest ja teiste omavalitsuste eelarvetest, laekumised sihtasutustelt, eraldised ja annetused äriühingutelt, organisatsioonidelt ning füüsilistelt isikutelt ning kooli õppekava välistest tegevustest saadud tulust.
(4) Kooli finantstegevust juhib direktor. Kooli raamatupidamist peetakse vallavalitsuses.
§ 33. Kooli põhimääruse kinnitamine ja muutmine
Varstu Vallavolikogu 23.05.2017 määrus nr 5 „Varstu Kooli põhimäärus“ tunnistatakse kehtetuks.


text:
3-1-1-59-11 Riigikohus 21.10.2011
KarS § 120
KarS § 120 sätestatud ähvardamise katsest võib rääkida näiteks juhul, kui süüdistatav püüab kannatanu suhtes psüühilist vägivalda kasutada (alustab süüteo toimepanemist), kuid tal ei õnnestu seda lõpule viia, kuna kannatanu ei hakka kartma.
Võttes arvesse, et KarS §-ga 120 kaitstakse inimese vaimset tervist, on ähvardamine karistatav põhjusel, et sellega tekitatakse kannatanus hirmutunnet. Seega kujutab ähvardamine endast psüühilise vägivalla kasutamist. Järelikult saab süüdlase karistamine ähvardamise eest kõne alla tulla vaid siis, kui ähvardatu peab süüdlase käitumise tõttu oma elu, tervist või vara ohustatuks (vt ka RKKKo 3-1-1-7-07, p 13). Asjaolud, millel ähvardatu kartus põhineb, tuleb eraldi tuvastada. Seega ei saa kannatanu hirmutunne tuleneda pelgalt tema enda isikulisest eripärast ja alust karta ähvarduse täideviimist peavad andma välismaailmas objektiivselt avaldunud sündmused. Viimatimärgitu tõttu peab ähvardus reeglina tunduma lisaks kannatanule reaalne ka keskmisele mõistlikule kõrvalseisjale. Kokkuvõtlikult nähtub eelnevast, et süüdlane täidab KarS § 120 objektiivse koosseisu siis, kui ta paneb oma tegevusega elu, tervise või vara pärast muretsema eelkõige ähvarduse adressaadi ja tekitaks hirmu reeglina ka objektiivsele kõrvalseisjale.
3-1-1-92-07 Riigikohus 11.02.2008
Konsumeerimine on olukord, kus koos raskema põhideliktiga on toime pandud mittekaristatav eel- või järeltegu. Seejuures on oluline, et süüdimõistmine põhiteos ammendab kaasnevate tegude ebaõiguse. Põhidelikt neelab eel- või järeldelikti üksnes siis, kui neis avaldub väiksem ebaõigus kui põhideliktis. Sellisel juhul loetakse eel- või järeldelikti taunitavus põhideliktiga kaetuks ning isikut karistatakse üksnes põhidelikti eest. Eel- või järeldeliktiga kaasneva ebaõiguse suuruse kindlaksmääramiseks tuleb arvesse võtta kõiki faktilisi asjaolusid ning mitte taandada eel- või järelteo ja põhiteoga kaasneva ebaõiguse väljaselgitamist üksnes nimetatud tegude eest ette nähtud karistuste võrdlemisele. Järelteo neeldumist põhiteos ei toimu juhtudel kui järeltegu suurendab eelneva teo kahju; kui järelteoga kahjustatakse mingit muud õigushüve kui kahjustati põhiteoga ning kui järelteoga piiratakse kolmandate isikute õigushüvesid. Sellistel juhtudel on selge, et järelteoga kaasnev ebaõigus on niivõrd suur, et järelteo neeldumine põhideliktis ei ole võimalik. Samas on eelnev üksnes näitlik loetelu ning lähtudes konkreetse kriminaalasja faktilistest asjaoludest võib kohus ka muudel juhtudel jõuda järeldusele, et järeltegu põhideliktis ei neeldu.

matches:
Riigikohus
§ 120
§ 120
§ 120
Riigikohus
kohus


Planeeringud | Alajõe Vallavalitsus - Töö ja puhkus, jõgi, järv - Alajõel sul puhkab närv
Alajõe vallavalitsusMAJANDUSPlaneeringud Planeeringud
Vasknarva maaparandusehitise rek. projekt Projekti koostaja Kobras AS: http://www.kobras.ee
Alajõe vallas Alajõe külas Metsa kinnistu ja selle lähiala detailplaneeringu vastuvõtmine ja avalikule väljapanekule suunamine
Alajõe Vallavolikogu 12.02.2015 otsusega nr 2 on algatatud Alajõe valla Alajõe külas Metsa kinnistu ja selle lähiala detailplaneering. Planeeritava ala pindala on ligikaudu 2,3 ha ning see hõlmab Metsa maaüksust (katastritunnus 12201:001:0114) ja osaliselt riigimaantee nr 13111 Kauksi-Vasknarva maa-ala, mille kaudu toimub juurdepääs Metsa kinnistule. Planeeritavale maa-alale jääb ka Metsa ja Joovika kinnistute vaheline reformimata riigimaa riba. Ida-Viru maavanem on andnud 24.11.2014. a korraldusega nr 8-8/2014/852 loa nimetatud ribakujulise maatüki erastamiseks, et see piirneva kinnisasjaga liita.
Detailplaneeringu koostamise eesmärgiks on katastriüksuse 12201:001:0114 maa-ala kruntideks jagamine, sihtotstarbe muutmine elamu- ja transpordimaaks, ehitusõiguse määramine, hoonestusala piiritlemine, samuti planeeritava maa-ala haljastuse, juurdepääsuteede, liikluskorralduse, heakorrastuse ja tehnovõrkude paiknemise lahendamine.
Detailplaneeringuga jaotatakse Metsa kinnistu seitsmeks krundiks: kuus elamumaa krunti ja üks transpordimaa. Detailplaneering on kooskõlastatud Maanteeametiga, Terviseametiga ja Ida Päästekeskusega. Koostööd on tehtud tehnovõrkude valdajatega ja naaberkinnistute omanikega.
Detailplaneering sisaldab Alajõe valla Peipsi järve äärse maa-ala üldplaneeringu muutmise ettepanekut – muuta maatulundusmaa juhtfunktsioon elamu- ja transpordimaaks.
Planeeringu ala asub Alajõe valla kehtestatud üldplaneeringu kohaselt Alajõe küla tiheasustusalal, mis on hoonestatud põhiliselt ühepereelamutega. Lähipiirkonnas paiknevad samuti ärimaa sihtotstarbega hoonestatud krundid. Uued hooned on ette nähtud ehitada tiheasustusala sisse olemasolevate ehitiste vahele.
Aluseks võttes planeerimisseaduse § 134, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõike 2 ja ning lähtudes Alajõe Vallavolikogu 30.01.2014 määruse nr 4 „Alajõe valla ehitusmäärus“ § 14 lõikest 1, vallavolikogu
1. Võtta vastu Alajõe vallas Alajõe külas Metsa kinnistu ja lähiala detailplaneering (koostanud Inari Works OÜ, töö nr DP 53-14).
2. Alajõe Vallavalitsusel korraldada punktis 1 nimetatud detailplaneeringu avalik väljapanek vallavalitsuse ruumides aadressil Valla 8, Alajõe küla, Alajõe vald, Ida-Viru maakond.
3. Vallavalitsusel teatada detailplaneeringu vastuvõtmisest ja avaliku väljapaneku korraldamisest ajalehtedes „Põhjarannik“ ja „Peipsirannik“ ning Alajõe valla veebilehes.
4. Otsus jõustub teatavakstegemisest.
5. Käesoleva otsuse peale võib esitada vaide Alajõe Vallavolikogule haldusmenetluse seaduses sätestatud korras 30 päeva jooksul arvestades otsuse teadasaamise päevast alates või kaebuse Tartu Halduskohtu Jõhvi kohtumajale haldusmenetluse seadustikus sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates otsuse teatavakstegemisest.
Jõekalda kinnistu ja selle lähiala DP ning lisad
1. Joekalda_DP_1_Situatsiooniskeem
2. Joekalda_DP_2_Tugijoonis
3. Joekalda_DP_3_Põhijoonis
4. Joekalda_DP_4_Illustratsioonid
5. Joekalda_DP_Seletuskiri
6. Alajõe süvendusprojekt
7. Joekalda_DP_KSH_aruanne_02-03-2017
8. Lisa_1_Joekalda_DP_KSH_VTK_08-01-2016
9. Lisa_2_Keskkonnaameti_kiri_KSH_toomahu_tapsustamiseks_23-02-2016
10. Lisa_3_Proovivotupunktide_plaan
11. Lisa_4_Reostusproovide_analyysi_tulemused
12. Lisa_5_Vaikesadamate_standard_27-02-2014
13. Lisa 6 Arvamused KSHA eelnõule
14. Lisa 7 Avaliku arutelu protokoll 01-03-2017
15. Lisa 8 Terviseameti Ida talituse arvamus
Jõekalda DP KSH väljatöötamise kavatsus ja selle lisad
Väljatöötamise kavatsus
Alajõe Vallavalitsus 02.10.2015 korraldus nr 165
Alajõe Vallavalitsus 23.09.2015 korraldus nr 161
Päästeameti kooskõlastus
Alajõe Vallavalitsus teatab Ida-Virumaal Alajõe vallas Vasknarva külas Paadisadama kinnistu (12201:002:0456) ning selle lähiala detailplaneeringu (DP) lahenduse ja keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) aruande eelnõu avalikust väljapanekust ja avalikust arutelust.
DP koostamise eesmärk on ehitusõiguse, tehnovõrkude ja rajatiste asukohtade määramine. Planeeringus kavandatava tegevuse eesmärgiks on Vasknarva paadisadama arendamine nii maismaal kui veealal. Maismaal on eesmärgiks funktsionaalne sadama ala maakasutus (sh krundistruktuur ja ehitusõigus). Veealal on eesmärgiks muulide rajamine ning ujuvkaide (sildumiskohtade) rajamine kuni ca 50 veesõiduki vastuvõtmiseks. Piiriülest (riigi), negatiivset keskkonnamõju ei ole ette näha.
DP algataja, huvitatud isik ja koostamise korraldaja on Alajõe Vallavalitsus (Valla 8, 41001 Alajõe küla, Alajõe vald, kontaktisik Taavi Vogt taavi.vogt@alajoevv.ee, 336 6188). DP kehtestajaks on Alajõe Vallavolikogu (Valla 8, 41001 Alajõe küla, Alajõe vald, kontaktisik Sergei Asmus alajoevv@alajoevv.ee, 336 6182). DP koostaja on FIE Peep Moorast (Nurmiku tee 16-14, 12013 Tallinn, p.moorast@gmail.com, 5837 3248). KSH-d viib läbi OÜ Alkranel (Riia 15B, 51010 Tartu, kontaktisik Elar Põldvere, elar@alkranel.ee, 528 9197).
DP lahenduse ja KSH aruande eelnõuga saab tutvuda ajavahemikul 11.04-25.04.2017. DP ja KSH aruande eelnõu on alla laetav Internetist – http://www.alajoevv.ee/majanduse-info/planeeringud/ ning dokumentatsiooniga tutvumiseks saab tulla ka Vallavalitsuses (Valla 8, Alajõe küla, Alajõe vald E-R kella 8.15 – 16.15).
DP lahenduse ja KSH aruande eelnõu kohta saab ettepanekuid, vastuväiteid ja küsimusi esitada kirjalikult kuni 25.04.2017 a e-posti teel Alajõe Vallavalitsusele aadressile alajoevv@alajoevv.ee või posti teel (Valla 8, 41001 Alajõe küla, Alajõe vald).
DP lahenduse ja KSH aruande eelnõu avalik arutelu toimub 27.04.2017. a algusega kell 10.00 – Alajõe vallamajas Valla 8, Alajõe küla, Alajõe vald.
Paadisadama detailplaneering ja lisad
1. 1-14 Paadisadama kinnistu ja selle lähiala DP Asukoha joonis
2. 1-14 Paadisadama kinnistu ja selle lähiala DP Seletuskiri
3. 1-14 Paadisadama kinnistu ja selle lähiala DP P6hijoonis
4. 1-14 Paadisadama kinnistu ja selle lähiala DP Maa-ala plaan
5. 1-14 Paadisadama kinnistu ja selle lähiala DP Tehnov6rkude yhenduste skeem
6. www.alkranel.ee/andmed/Paadisadama_DP_eskiis_ja_KSH_programm.zip
7. Alajoe_Vasknarva_Paadisadama_kinnistu_DP_KSH_edk_06_03_17
8. KSH_lisa_1_Heakskiidetud_KSH_programm
9. KSH_lisa_2_KSH_programmi_heakskiitmise_otsus
10. KSH_lisa_3_Ekspertarvamus_IV_Av_Vasknarva_kylas_Vasknarva_paadisadama_DP_moju_kalastikule
11. KSH_lisa_4_Vasknarva_sadama_ja_lahiala_DP_moju_kahepaiksetele_ning_roomajatele_21_07_2016
12. KSH_lisa_5_lahendus_seisuga_08_02_2017_FIE_Peep_Moorast
1. Päästeameti kooskõlastus
2. Maa-ameti kooskõlastus
3. Keskkonnaameti kooskõlastus
4. Terviseamet Ida Talituse kooskõlastus
5. Politsei- ja Piirivalveameti kooskõlastus
6. Peipsi Trade Ltd OÜ kooskõlastus
7. Biko Jõhvi OÜ kooskõlastus
8.Riigi Kinnisvara AS kooskõlastus
9. Lennuameti kooskõlastus
10. Veeteede Ameti kooskõlastus
11. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi kooskõlastus
12. Muinsuskaitseameti kooskõlastus
13. Keskkonnaministeeriumi kooskõlastus
14. Tehnilise Järelvalve Ameti luba
Alajõe Vallavalitsuse korraldus nr 26 “Keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamine”
Alajõe Vallavalitsuse 18. juuni 2014 korraldusega nr 85 „Detailplaneeringu koostamise
algatamine ja keskkonnamõju strateegilise hindamise mittealgatamine“ algatati Vasknarva
paadisadama detailplaneering. Planeeritava ala suurus on 2,1 ha ning see asub Vasknarvas
külas ja hõlmab Paadisadama kinnistut (katastritunnus 12201:002:0456, registriosa nr
3600208), Vaskvarva vaatetorni kinnistut (katastritunnus 12201:002:0262, registriosa nr
2130608) ning osaliselt Muuli teed ja reformimata riigimaad. Detailplaneeringu eesmärgiks on katastriüksusel 12201:002:0456 ehitusõiguse määramine, tehnovõrkude ja rajatiste asukoha määramine. Detailplaneeringuga ei kavatseta muuta kehtivat üldplaneeringut.
Kehtiva Alajõe valla Peipsi järve äärse rannaala üldplaneeringu kohaselt on Paadisadama
kinnistu sihtotstarve üldkasutatav maa. Planeeringus kavandatava tegevuse eesmärgiks on
Vasknarva paadisadama arendamine nii maismaal kui veealal. Maismaal on eesmärgiks
korrastada ja muuta funktsionaalsemaks sadama maakasutust (sh krundistruktuuri) ning
kavandada ehitusõigus arhitektuurselt väärtusliku sadamahoone ning paadikuuri rajamiseks (sh vajalik taristu) koos sadama tegevuseks vajalike rajatistega. Veealal on eesmärgiks tormivarju pakkuvate muulide rajamine ning ujuvkaide (sildumiskohtade) rajamine kuni ca 50 erineva süvisega (sadama sügavus arvestab Narva jõe veekõikumisega) veesõiduki vastuvõtmiseks.
Korralduse nr 85 andmisel vallavalitsus leidis, et keskkonnamõju strateegiline hindamine ei olnud vajalik ning planeeringudokumendi algatamisega koos ei algatatud keskkonnamõju strateegilist hindamist. Planeeringudokumendi koostamise käigus on siiski selgunud, et planeeringu elluviimisel võib kavandavate tegevustega kaasneda oluline keskkonnamõju, mistõttu vallavalitsus muudab oma seisukohta.
OÜ Monoliit esitatud paadisadama eelprojekti kohaselt planeeritakse süvendada akvatoorium, rajada sissesõidukanal koos kaldakindlustusega, kai, slipp ja paigaldada ujuvsillad.
Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seaduse (KeHJS) § 6 lg 1 punkti 17 ja § 11 lõike 3 alusel on veekogu süvendamine alates pinnase mahust 500 m³ ja veekogusse tahkete ainete uputamine alates ainete mahust 500 m³ olulise keskkonnamõjuga tegevus, mille korral tuleb algatada keskkonnamõju hindamine.
Keskkonnamõju strateegilise hindamise algatamisel lähtub vallavalitsus järgmistest
kriteeriumitest:
* planeeringualal asub III kategooria kaitsealune liik;
* olemaolevad keskkonnatingimused võivad muutuda, millest tulenevalt võib häiritud olla
looduskeskkonna taastumis- ning vastupanuvõime;
*detailplaneeringuga kavandatavate tegevustega võib kaasneda oluline täiendav mõju
senisele üldisele foonile soojuse, kiirguse, lõhna, jäätmetekke, vee, pinnase, õhusaaste, müra ja vibratsiooni osas.
KEHJS § 35 lõike 2 kohaselt algatatakse keskkonnamõju strateegiline hindamine selle
vajadust põhjendamata KEHJS § 33 lõikes 1 nimetatud strateegilise planeerimisdokumendi koostamise algatamise korral. Keskkonnamõju hindamine ei ole piiriülene ning vallavalitsusel puudub informatsioon, kas kavandatava tegevuse keskkonnamõju hindamise menetlused liidetakse. Keskkonnauuringute vajadus esitatakse keskkonnamõju hindamise käigus.
Arvestades eeltoodut ning võttes aluseks kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 30 lg 1 punkti 2, Alajõe Vallavolikogu 30.01.2014 määruse nr 4 „Alajõe valla ehitusmäärus“ § 42 lõike 1 ja KeHJS § 33 lg 1 punkti 3, annab vallavalitsus
KORRALDUSE
1. Algatada Alajõe vallas Vasknarva külas Paadisadama kinnistu detailplaneeringuga koostamise protsessis keskkonnamõjude strateegiline hindamine.
2. Teavitada keskkonnamõju hindamise algatamisest Ida-Viru maavanemat, Keskkonnaameti Viru regiooni ning avaldada vastavasisuline teade väljaannetes Ametlikud Teadaanded, Põhjarannik, Peipsirannik ja valla veebilehel.
3. Tunnistada kehtetuks Alajõe Vallavalitsuse 18.06.2014 korralduse nr 85 „Detailplaneeringu koostamise algatamine ja keskkonnamõju strateegilise hindamise mittealgatamine“ punktid 3, 4.3 ja 4.4.
4. Korraldus jõustub teatavakstegemisest.
5. Korralduse peale võib esitada Alajõe Vallavalitsusele vaide haldusmenetluse seaduse sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates korraldusest teadasaamise päevast või päevast, millal oleks pidanud korraldusest teada saama või esitada kaebuse Tartu Halduskohtu Jõhvi kohtumajale halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras 30 päeva jooksul arvates korralduse teatavakstegemisest.
Katastriüksuse (kinnistu) jagamise etapid olemasolevate hoonete vahel ilma detailplaneeringuta
1. Taotlejad konsulteerivad ehitusnõuniku ja maaspetsialistiga, kes hindavad piiride muutmissoovi võimalikkust lähtuvalt piirkonna hoonestusprintsiipidest, hoonete kasutusotstarbest ning konfiguratsioonist.
2.Taotlejad täidavad ühisavalduse notariaalselt kinnitatud allkirjadega katastriüksuse (kinnistu) jagamiseks ning esitavad selle vallavalitsusele ja maamõõtjale.
3. Avaldusele lisatakse koopiad piiriprotokollidest ja katastriüksuse plaanist, asendiskeem, kus on ära näidatud soovitav katastriüksuse piir ning väljavõte kinnistusraamatust.
4. Taotlejad tellivad maamõõtjalt uute katastriüksuste moodustamise tööd.
5. Maamõõtja koostab maaüksuse jagamise toimiku ning esitab toimiku, koos piiripunktide tekstfailiga Alajõe vallavalitsusele, kes võtab nende plaanide ja registreeritud ühisavalduse alusel vastu korralduse nõustumiseks katastriüksuse jagamisega.
6. Vallavalitsus edastab plaanid koos korraldustega maamõõtjale.
7. Maamõõtja koostab toimikud ja edastab need maakatastrile kontrollimiseks ning uute katastriüksuste registreerimiseks.
8. Materjalid saadetakse Ida-Viru katastribüroost edasi Ida-Viru Maakohtu kinnistusosakonda, kus toimub lõplik kinnistamine.
(Hoonestatud kinnistu puhul avaldus notariaalselt kinnitatud allkirjadega, kui on mitu omanikku)
Õiguslik alus: Vastavalt Planeerimisseaduse §9 lõike 10 punkti 4 alusel võib Vallavalitsus lubada mitme hoonega hoonestatud krundi jagamist nende hoonete omanike vahel mitmeks krundiks, kui kinnistu jagamise sooviga ei kaasne detailplaneeringu koostamise kohustust tingivate hoonete ehitamise soovi.
Vajalikud blanketid on kättesaadavad alajaotuses “Blanketid“


text:
Uudised – Advokaadibüroo Eipre & Partnerid
Meelis Lao läks pankrotti, tema ainsaks varaks on viis vana püssi
Seitse atentaati üle elanud „suhtekorraldaja“ Meelis Lao (52) soovib ärikeelust, kurikuulsast minevikust ja detsembris jõustunud pankrotist hoolimata elus täiesti uue lehekülje keerata.
„Minu ümber ja mu elus on praegu suhteliselt suured muutused. Olen väsinud minevikus sobramisest. Elu on edasi läinud.“ Need on mitu aastakümmet krimi- ja glamuuriveergudel mürglit teinud Meelis Lao ainsad sõnad Ekspressile. Mees, keda on peetud lausa Eesti allilma üheks liidriks, annab mõista, et on keeramas oma elus täiesti uut lehekülge. Lubab, et tema värsketest ja üdini legaalsetest tegemistest me veel kuuleme.
Megatehing või maksupettus
Lao eraisiku pankrot jõustus riigikohtu otsusega detsembri keskel. Aga selle juured ulatuvad 2007.aastasse. Lao ühemehefirma ML Investeeringute OÜ tegeles toona investeeringute ja konsultatsioonidega. Firma bilansis leidus aktsiaid, seadmeid, ehitisi, isegi hobune. Lao nõustas kliente Eestis, Venemaal ja Briti Neitsisaartel. Kuid tema erihuviks sai Venemaa nafta- ja gaasiäri.
Majandusbuumi laineharjal 2007. aasta sügisel sõlmis Lao megatehingu, sisenedes 59 miljoni krooniga (3,8 miljonit eurot) Venemaa energeetikaärisse.
Selle raha eest ostetud hinnaliseks kaubaks oli informatsioon, mis pidi tagama otsetee ärisse, kus sadu miljoneid dollareid maksvatelt mereplatvormidelt pumbatakse naftat ja looduslikku gaasi.
Skandaalse tehingu sõlmis Lao ärimees Raivo Paala ettevõttega.
Ostetud kaup pidi sisaldama kallihinnalist infot, täpsemalt „toornafta ja loodusliku gaasi kaevandamiseks konstrueeritud meremaardlaid projekteerivate ja tootmiseks vajalike ettevõtete ning isikute kontakte“ ning „nafta- ja gaasijuhtmete uudse isolatsioonitehnoloogia esialgset kirjeldust“ koos „Vene Föderatsioonis tootmisõigust omava ettevõtte ning selle võtmeisikute kontaktidega“. Lisaks kohustus Paala firma kasutama kõiki „tema valduses olevaid vahendeid ja suhteid“ selleks, et aidata Lao ettevõttel saada viieks aastaks eelmainitud toodete ja tehnoloogiate ainuesindusõigus Venemaal.
Maksuametnikele tundus „telefoniraamatu“ ost 59 miljoni krooni eest pisut liiga naiivne selgitus. Maksuamet leidis, et tehing on fiktiivne. Et müüdi lihtsalt sooja õhku ja asja eesmärk oli käibemaksupettus.
Oktoobris 2014 jõustunud kohtuotsustega tuli Laol ja tema raamatupidajal solidaarselt tasuda nende juhitud firma maksuvõlg, üle 570 000 euro – summa, mille ulatuses oli Lao firma tehinguga ebaõiglaselt oma käibemaksu tasumise kohustust vähendanud.
Lao vaidles vastu. Tehingu tõestuseks esitas ta muuhulgas CD-plaadi, millel üsna suvalised naftaplatvormide ja nende elementide fotod ilma nimede, mõõtkavade ja muu elementaarse infota.
Serveerivad suvalisi pabereid
Lao kinnitas, et tema ärihuvid Venemaal on siiski tõsised. Ta rääkis sõlmitud suhetest Venemaa suurte energiakompaniidega, nagu Rosneft ja Gazprom, samuti Kasahstani energiahiidudega. Väitis, et mitmega on läbirääkimised peetud ja eelkokkulepped sõlmitud platvormide ehitamiseks.
Kasahstani riigifirmale KazMunaiGas olla tehtud äriline pakkumine lausa kõige kõrgemal tasemel: Lao väitel andis tema firma koostööettepaneku Kasahstani presidendile üle meie president Arnold Rüütel isiklikult.
Soetatud tehnoloogia täpsemat kirjeldust aga ei saavat maksuametnikele vabatahtlikult anda, sest see olevat suur ärisaladus: kirjeldus on koostatud Moskva lähistel Vladimiri linnas asuva Venemaa teadustehnoloogia keskuse poolt, tehnoloogia on patenteeritud, vastava info kasutamine väljaspool Venemaad keelatud.
Lao ja Paala serveerisid maksuametnikele igasuguseid pabereid, näiteks pakuti tehingu tõestamiseks ühe „energeetilise kompleksi“ ehitamise äriplaani Tomskis. Nende puutumus naftaärisse pani maksuametnikke õlgu kehitama: palju paljasõnalisi väiteid ja asjasse mittepuutuvaid dokumente.
Kummaliseks osutus ka „Venemaa varanduse“ eest tasumine: 59 miljonist kroonist maksis Lao firma dokumentide põhjal vaid 3 miljonit ja sedagi väidetavalt sularahas. Ülejäänud summad jäidki maksmata. Maksuamet jäi endale kindlaks: tegemist oli teadliku ja tahtliku maksude tasumisest kõrvale hoidmisega, valeinfo esitamisega, maksukohustuse vältimisega, sisult maksupettusega.
Seetõttu võeti solidaarselt vastutusele juhatuse liikmed Meelis Lao ja tema raamatupidaja Margit Viiart. Vastutusotsusega keerati firmale esitatud maksunõue juhatuse liikmete kraesse.
2009. aastal ei saanud maksuamet nõude rahaks pööramisega hakkama. Lao firma teenis veel paar aastat varem üle 200 miljoni krooni kasumit. Aga sel hetkel, kui pangakontode arestimiseks läks ja kohtutäitur hakkas maksunõudele katet otsima, oli ML Investeeringute OÜ varast lage. Firmale kuulus vaid üks hobuveotreiler ning näpuotsaga börsiaktsiaid.
Paljas kui püksinööp
Aastaid vaieldi kohtus maksuotsuse üle, kuid lõpuks jäi see jõusse. 2017.aastal nõudis maksuamet Lao pankrotti. Pankrotihaldur Veli Kraavi tegi kindlaks, et ka mees ise on paljas kui püksinööp. Ei ole rahavooge, sõidukeid, kinnisvara, äriosalusi, väärtpabereid, isegi mitte väikelaevu. Mehe LHV pangakonto on nullis ja Swedbanki oma lausa miinuses. Alles see oli, kui Lao esines telesaates „Radar“, andes intervjuu oma nooblis kodus ning sõidutades ajakirjanikku BMW sedaaniga. Majanduslikke raskusi mitte mingisuguseid!
Lao arvas üha, et talle tehakse ülekohut. Ka läinud aastal ei tahtnud ta leppida vana maksunõudega ega sellest tuleneva maksejõuetusega. Ta otsis võimalust pöörduda Euroopa Kohtusse, leides, et temast on üle sõitnud maksuameti repressiivteerull.
Lao lõi letti värsked argumendid. Kui maksuameti arvates oli 59 miljoni tehing umbluu, siis Lao üritas tõestada, et kaubaks olnud oskusteave on väga väärtuslik ja sellega teenitakse päriselt raha. Uute paberitena käis ta välja M. Gubkini nimelise vene riikliku nafta- ja gaasiülikooli värske eksperthinnangu ning väljavõtted pilootseadme katsetuse aruandest. Nende kohaselt olevat asi väga perspektiivne ja tehnoloogiale analooge maailmas pole. Ebaõiglase maksunõude tõttu ei saanud Lao firma seda kallihinnalist oskusteavet kasutusele võtta ja rahaks pöörata!
See mõttekäik ei kõlanud ametnikele veenvalt. Nad leidsid, et tänased paberid ei tõesta tehnoloogia ja oskusteabe kümne aasta tagust väärtust. Uued tõendid ei muuda vana asja kuidagi usutavamaks, jutt on ikka sama „fragmentaarne ja umbmäärane“.
Pankrotihaldur luges Lao võlgu kokku 9 miljoni euro ulatuses. Mõnikümmend tuhat eurot oli mees sees ärimees Olav Miilile. Kuid suurim kohustus – üle 8 miljoni euro – oli Laol hoopis kellegi Venemaa ettevõtja Eduard Zhelezkini firma ees. Maksuameti nõue ei olnud selle kõrval midagi erilist.
Lao kinnitas, et ta pole maksejõuetu. Seda tõendas tema arvates asjaolu, et ükski teine võlausaldaja peale maksuameti tema maksevõimes ei kahtle ega ole pankrotiavaldust esitanud.
2018. aasta aprilli alguses kuulutati välja Lao pankrot. Mees sai ka ärikeelu. Viis relva olid tema ainsaks ametlikuks varaks.
Lao on omamoodi suhtekorraldajana olnud viimastel kümnenditel seotud lugematu hulga erinevate afääridega, alates peaminister Mart Laari pilditulistamise skandaalist, lõpetades jõumeetoditega Viru tänava McDonald’sis. Mees on figureerinud keskturu huvigruppide arveteõiendamises (hiljem mõrvatud abilinnapea Mait Metsamaa otsis Laolt kaitset raevunud turujuhi Vadim Polištšuki eest), klaarinud kinnisvaratülisid, olnud seotud Eesti Raudtee erastamisega jne.
Viimaste aastate tegemistest on teada, et 2016. aastal osales ta kahe kange naabri – Hillar Tedre Porto Franco keskuse ning Capital Milli maavaidluste lahendamisel Tallinnas Admiraliteedi basseini ääres.
Samuti räägitakse, et 2017. aasta kevadel käis Lao Minicrediti pankrotihalduri Martin Krupi juures, püüdes teda survestada mitte nii innukalt uurima Minicrediti variomaniku Kristian Kesneri halvasti lõhnavaid rahakandeid.
Krupp kinnitab, et selline kohtumine leidis aset. Sisse astus Meelis Lao, esindas Kesneri huve, kuid volikirja tal ette näidata polnud. „Selget sisu tema sõnumil ei olnud, aga ta viitas, et tegeleme liiga aktiivselt Minicrediti asjade uurimisega.“
Üldiselt jätab Lao Krupi arvates korrektse inimese mulje. „Minu teada on ta alati soliidselt asju ajanud… Teinekord lihtsalt liiga hästi asjadest informeeritud.“
LAO ARSENAL: VIIS TUKKI KOGUVÄÄRTUSES 1200 EUROT
Advokaat Terje Eipre esitas pankrotihaldurile 2018. aasta märtsis nimekirja Laole kuuluvatest relvadest. Viie tuki turuhinnaks pakkus ta kokku vaid 1200 eurot. Tegemist oli mehe ainsa ametliku varaga.
Pildil ülevalt vasakult:
￼ Heckler & Koch SFP9 püstol
￼ Heckler & Kochi poolautomaatne püstol P7M13
￼ Glock-43 püstol
￼ Beretta S686 Sporting jahipüss
￼ Sauer 202S jahipüss
TEFLONMEHE VÄRVIKAD SEIKLUSED LÄBI AEGADE
1980NDAD Meelis Lao tutvub Rataskaevu tänava saalis poksitrennis mitmete hilisemate kurikuulsate allilmategelastega, nagu Tarankov, Lvov, Malinovski, Dikajev, Paulus ja Arakas.
1988 Lao on koos trennisõber Kalev Kurega (pildil) kohtu all ja mõistetakse süüdi ebaseaduslikus vabaduse võtmises (Lao ja Kurg tabasid korterivarga ning viisid ta ööpimeduses Männiku karjääri „tõsisemale jutuajamisele“). Lao on äriga alustavate Andres Saame, Hannes Tamjärve, Peeter Luige ja Sulo Muldia „turvadirektor“.
1991 ENSV juunioride karatemeister Meelis Lao teeb tippspordiga lõpparve ja siirdub ärisse. Hakkab Aasiast kontoritehnikat ja tekstiili tooma.
1992 Politsei on nõrk, banditism lokkab. Laost kujuneb tänu tema sidemetele ja võitlusoskustele ideaalne „suhtek orraldaja“. Ta vahetab dressid ülikonna vastu. Piisab tema nime mainimisest, et „katusepakkujad“ enam ei kimbutaks. Lao aitab Tamjärvel ja Mõisal „vene räkitit“ noorest Hansapangast eemal hoida.
1995 Laole tehakse spordiklubist Flexer väljumisel atentaat. Automaadivalangus saab ta ühe kuuliga pihta. Tema elu päästab taskus olnud telefon. Spekuleeritakse, et Lao on seotud Koit Pikaro tagandamisega ning „kandideerib“ Tallinna allilma liidri kohale. Lao 29. sünnipäevale Viimsi talveaeda saabuvad Krasnodari, Permi ja Kaasani maffiajõukude esindajad, tunnistades, et „kallis Meelis“ on neile autoriteet. Lao ütleb Ekspressile, et suurte ja väikeste sulide maailma ei peaks valitsema sissesõitnud, vaid ikka kohalikud. Ta tahab korra majja saada („Varastada võib, tulistada mitte“) ning suvalised röövlibanded järsult paika panna. „Ma olen võimeline jõuga kehtestama tsiviliseeritud käitumisnormid seal, kuhu politseikordnik ei ulatu,“ ütleb Lao.
1996 Lao palkab püstolite, automaatide ning kuulivestidega varustatud ihukaitsjad, kellega liigub kümme aastat. Hiljem väidab, et elas üle koguni seitse atentaadikatset. Näiteks ühes episoodis ootasid killerid teda granaadiheitjaga tema kodu juures.
1997 Teine atentaat. Flexeri spordi klubi ees prügi kastis plahvatab kaugjuhitav pomm. Lao saab vigastada. Helsingi kohus mõistab Laole kahekuulise tingimisi vangistuse 18 000 liitri salapiirituse toimetamise eest Soome.
1998 Lao teeb koos Pärnu ärimehe Tiit Massoga tervisejooksu. Pärnu mees lastakse jooksurajal Lao kõrval maha. Lao tellib endale Saksamaalt soomustatud BMW (pildil), makstes selle eest ligi 400 000 eurot. Ta tegeleb metalli ja naftatoodete transiidiga Venemaalt läände. Samuti puuviljade hulgimüügiga (Megaviljad), alkoholi- ja tubakatoodete impordiga.
2000 Madis Jürgen kirjeldab persooniloos „Jõuline notar“ kohtumist Meelis Laoga: „Tal on õrn pehme hääl, nagu Koit Toomel, ja raudne käepigistus, nagu Johannes Kotkasel. Hästi valitud lips, terane pilk, kohvilaual trummeldavad sõrmed ja kollektiiv turvamehi läheduses.“
2001 FBI andmetel on Lao Peterburi organiseeritud kuritegevuse esindaja Eestis, mees lükkab info ümber. Linnapea Jüri Mõisale (pildil) heidet akse teravalt ette sooja sõprust niisuguse „gängst eriga“.
2004 Lao hakkab koos Mõisa, Tamjärve, Toomas Sildmäe ja Even Tudebergiga tegema transiidiäri. Nende firma MetaEks soetab 1550 tsisternvagunit ja rendib need välja. Äri lõpetab pronksiöö.
2005 Lao on kohtu all süüdistatuna omavolis. Ta lahendab Viru tänaval McDonald’si majas hoone rentniku ja omaniku vahelist tüli sel moel, et ei lase kiirtoidurestorani töötajaid majja. Ta pääseb süüdimõistmisest.
2006 Lao tunnistab kaitsepolitseile, et teenis kurikuulsas maadevahetuse protsessis sõber Einar Vettuse (pildil) abiga üle poole miljoni euro.
2007 Äripäev paigutab Lao Eesti rikaste edetabelis kõrgele 27. kohale.
2008 Lao ja tema firma ML Investments Group mõistetakse süüdi maksukuriteos.
2009 Laod süüdistatakse vägivallatsemises ja avaliku korra raskes rikkumises. Ta on klohminud üht inimest ööklubi BonBon juures. Mõistetakse lõpuks õigeks. Mees alustab õpinguid Tartu ülikoolis, erialaks sotsiaaltöö.
2016 Esineb noore profipoksija Rain Karlsoni (pildil)mänedžerina. Ta väidab, et Eestis tal ärisid enam ei ole, küll aga Venemaal. Ekspress kirjutab, kuidas Lao osaleb Porto Franco ja Capital Milli tüli klaarimisel.
2018 Lao saab ärikeelu. Riigikohtu otsus jõustab lõplikult ka mehe pankroti. Lao advokaat Terje Eipre: “Vaidlus maksunõude üle jätkub.”
Uudised31. jaan. 2019
27.11.2017 jõustus rahapesu ja terrorismi tõkestamise seadus
27.11.2017 jõustus rahapesu ja terrorismi tõkestamise seadus, mis sätestab, et alates 27.11.2018 peavad ettevõtetel olema olemas klientide lõikes riskihindamise metoodika ja mudel ning sisekorrad, mis antud protsessi reguleerivad. Seadus rakendub muuhulgas raamatupidamisteenuse osutajatele, audiitoritele, kauplejatele, finantseerimisasutustele, krediidiasutustele jpt.
Uudised5. sept. 2018
Andmekaitsespetsialisti teenused
Meie büroo osutab andmekaitsespetsialisti teenuseid. Andmekaitsespetsialisti ülesandeks on tagada isikuandmete töötlemise õiguspärasus, sealhulgas:
selgitama organisatsioonile andmekaitsealaseid kohustusi ja vastutust;
nõustama organisatsiooni IT arenduste tellimisel lähtuvalt isikuandmete kaitsest;
koostama ja ellu viima organisatsiooni andmekaitsealast strateegiat;
koostama organisatsiooni töökorralduseks vajalikke andmekaitsealaseid juhendeid;
koostama andmekaitsealast mõjuhinnangut, sealjuures tegema kindlaks organisatsiooni andmekaitsealased riskid ja koostama tegevusplaanid riskide leevendamiseks;
tuvastama ja dokumenteerima isikuandmete töötlemise toiminguid ja isikuandmetega seotud rikkumisi.
Advokaadibüroo Eipre & Partnerid osutab andmekaitsespetsialisti teenust SA-le Tallinna Hambapolikliinik alates aprill 2018.
Täiendavate küsimuste korral info@eipre.ee.
Uudised26. juuni 2018
Uudised23. veebr. 2018
Võlgniku ühisvara võõrandamine pärandvara pankrotimenetluses
Riigikohus on teinud hiljuti lahendi seoses võlgniku ühisvara võõrandamisega pankrotimenetluses.
Mis on pärandvara pankrot? Tavapäraselt peab pärija täitma pärandaja kohustused. Olukorras, kus pärandvarast ei piisa kohustuste täitmiseks, peab pärija kohustused täitma oma vara arvelt. Kui aga pärandvarale on tehtud seadusega kooskõlas inventuur, on võimalik esitada pärandvara pankrotiavaldus. Pärast pärandvara pankroti väljakuulutamist ei pea pärija täitma pärandaja kohustusi oma vara arvelt.
Pankrotihalduri menetluses on võlgniku pärandvara pankrot, kelle abikaasa kohta puuduvad andmed. Pankrotimenetluses tuvastati, et võlgnikule kuulub kinnisomand. Kandest nähtub, et kinnisomand on võlgniku lahusvara, mitte ühisvara. Andmete kontrollides kasutas pankrotihaldur kinnistusraamatut ning tugines asjaõigusseaduse § 56 lõikele 1 (kinnistusraamatu kande õigsust eeldatakse). Haldurile andis kinnitust kande õigsuse osas võlgniku kinnisomandile seatud hüpoteek 2007.aastal, mille käigus kinnitas võlgnik, et kinnisasi on võlgniku ainuomandis.
Pankrotimenetluses asus haldur kinnisomandit võõrandama eesmärgil rahuldada võlausaldajate nõuded. Kuna mitmed enampakkumised ebaõnnestusid, leidis võlausaldajate üldkoosolek, et võlgnikule kuuluva kinnisomandi võib haldur müüa pankrotiseaduse (PankrS) § 137 alusel ehk vara müük enampakkumiseta suuremat kasu andval viisil. Vara võõrandamise käigus toimus notari juures müügilepingu tõestamine. Nagu kinnisomandi võõrandamise puhul ikka, edastas notar omaniku kande muutmise avalduse registriosakonnale. Kohtute registriosakond leidis, et kannet ei saa teha, kuna esineb eeldus, et võlgniku kinnisomand on abikaasade ühisvara.
Riigikohus asuski seisukohale, et juhul kui haldur võõrandab võlgnikule kuuluvat vara PankrS § 137 alusel, on tegemist võlaõigusliku müügilepinguga ja asjaõiguslepinguga. Sellise tehingu puhul on haldur pankrotivõlgniku esindaja, kes käsutab pankrotivara PankrS § 36 lõike 1 alusel. Kuid võõrandades võlgnikule kuuluva vara pankrotimenetluses enampakkumise vahendusel, on tegemist avalik-õigusliku toiminguga ning ostja omandab kinnisomandi avalik-õigusliku toimingu alusel. Sellisel juhul ei ole takistuseks kinnisomandi võõrandamisel abikaasade varaühisus.
Eeltoodust tulenevalt on võlgniku surma korral, kelle abikaasa ja varalahususe kohta puuduvad andmed, kõige mõistlikum võõrandada võlgniku vara enampakkumise teel. Selliselt on võimalik tagada pankrotimenetluse eesmärk, milleks on võlgniku vara arvelt rahuldada võlausaldajate nõudeid.
Lahendiga on võimalik tutvuda siit.
Uudised14. nov. 2017
Terje Eipre pankrotihaldurina 25 aastat
Advokaadibürool Eipre & Partnerid on põhjust tähistamiseks! Vandeadvokaadil Terje Eipre täitus möödunud kuul 25 aastat pankrotihaldurina tegutsemisest. Alates 2010.a on Terje Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koja kutsekogu juhatuse esimees, Koja aseesimees ja eestseisuse liige.
Uudised1. nov. 2017
OÜ Advokaadibüroo Consensus ja OÜ Advokaadibüroo Eipre & Partnerid teatavad
OÜ Advokaadibüroo Consensus ja OÜ Advokaadibüroo Eipre & Partnerid teatavad, et 31.07.2014 on osundatud advokaadiühingute vahel sõlmitud ühinemisleping, mille kohaselt ühendavaks ühinguks on OÜ Advokaadibüroo Eipre & Partnerid. Õigusteenuse osutamine jätkub OÜ Advokaadibüroo Eipre & Partnerid nime all, Tallinnas Juhkentali 8. OÜ Advokaadibüroo Consensus klientidele jätkab õigusabi osutamist OÜ Advokaadibüroo Eipre & Partnerid.
Meie tegevuse motoks on pakkuda kliendikeskset, usaldusväärset ja asjatundlikku õigusteenust. Advokaadibüroode ühendamise teel on sündinud tipptasemel meeskond, millel on pikaajaline kogemus kohtuvaidlustes, tehingute ja ettevõtete igapäevases õigusnõustamises ja mille suurus, kogemus ja kvalifikatsioon on kvaliteedigarantiiks ka kõige suuremate ning keerukamate tehingute ja vaidluste puhul. Meie senise töö tulemuseks on väga olulisi Riigikohtu ja alama astme kohtu lahendeid, milledest paljudel on pretsedendi tähendus. Omame kogemust kõigis õigusvaldkondades, sealhulgas ka Eestis vähem praktiseeritud valdkondades nagu saneerimine, pankrotiõigus, võlaõigus ja muud nõudlikud spetsiifikad. Meie advokaatide abiga on tehtud läbi aegade olulisi nii kohalikke kui piiriüleseid tehinguid.
Soovime Teiega jätkata meeldivat koostööd ka edaspidi, järgides parimal võimalikul viisil kliendi personaalseid vajadusi ja huve.
Uudised2. aug. 2014

matches:
kohus
Riigikohus
§ 56
§ 137
Riigikohus
§ 137
§ 36