Kambja valla arengukava, eelarvestrateegia ning valdkondlike ja hallatavate asutuste arengukavade koostamise kord – Riigi Teataja
KOV määruste valdkondlik liigitus: Linna ja valla valitsemine → Arengukava koostamise menetlus
KOV määruste valdkondlik liigitus: Rahandus ja eelarve → Eelarvestrateegia
Kambja valla arengukava, eelarvestrateegia ning valdkondlike ja hallatavate asutuste arengukavade koostamise kord
Kambja valla arengukava, eelarvestrateegia ning valdkondlike ja hallatavate asutuste arengukavade koostamise kord - sisukord
§ 2 Valla arengukava
§ 3 Eelarvestrateegia
§ 4 Valla arengukava koostamine ja muutmine
§ 5 Valla arengukava täitmise aruandlus
§ 6 Valdkonnapõhise arengukava koostamine, muutmine ja avalikustamine
§ 7 Asutuse arengukava koostamine, muutmine ja avalikustamine
§ 8 Piirkonna arengukava
RT IV, 22.08.2019, 2
Vastu võetud 15.08.2019 nr 61
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 372 lõike 1, põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse § 67 lõike 2 ning koolieelse lasteasutuse seaduse § 91lõike 3 alusel.
(1) Määrusega kehtestatakse Kambja valla arengukava (edaspidi valla arengukava) ja eelarvestrateegia, valdkonna avaliku arutelu põhiste ning Kambja Vallavalitsuse hallatavate asutuste (edaspidi asutuste) arengukavade koostamise, menetlemise, vastuvõtmise ning avalikustamise kord.
(2) Valla arengukava ja valdkonnapõhiste arengukavade koostamist korraldab Kambja Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus). Vallavalitsus võib sõlmida lepinguid valla arengukava ja valdkonnapõhiste arengukavade koostamiseks või koostamise konsulteerimiseks.
(3) Asutuse arengukava koostamist korraldab asutuse juht.
(4) Piirkondlike arengukavade koostamist korraldab külaliikumisega tegelev mittetulundusühing, külaselts või muu kohalikke külasid ühendav liikumine.
§ 2. Valla arengukava
(1) Valla arengukava on valla pika- ja lühiajalise arengu eesmärke määrav ja nende elluviimiseks tegevusi kavandav dokument, mis tasakaalustatult arvestab majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna ja rahvastiku tervise arengu pikaajalisi suundumusi ja vajadusi ning on aluseks erinevate eluvaldkondade arengu integreerimisele ja koordineerimisele.
(2) Valla arengukava peab arvestama Kambja valla üldplaneeringut.
(3) Valla arengukava ja valla eelarvestrateegia on aluseks valla eelarve koostamisel, kohustuste võtmisel, varadega tehingute tegemisel, investeeringute kavandamisel ning investeeringuteks toetuste taotlemisel.
(4) Valla arengukava peab hõlmama iga aasta 15. oktoobri seisuga vähemalt nelja eelseisvat eelarveaastat. Kui vallal on pikemaajalisi kohustusi või neid kavandatakse pikemaks perioodiks, tuleb valla arengukavas esitada andmed arengukava kehtivusaega ületavate kohustuste kohta.
§ 3. Eelarvestrateegia
(1) Eelarvestrateegia on valla arengukavast tulenev selgitustega finantsplaan, mis on arengukavaga seotud iseseisev dokument. Eelarvestrateegia koostatakse valla arengukavas sätestatud eesmärkide saavutamiseks, et planeerida kavandatavate tegevuste finantseerimist.
(2) Eelarvestrateegia peab hõlmama iga aasta 15. oktoobri seisuga vähemalt nelja eelseisvat eelarveaastat ja sisaldama kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduses sätestatud andmeid.
(3) Kohalikust omavalitsusest sõltuvad üksused esitavad vallavalitsusele eelarvestrateegia koostamiseks vajaliku informatsiooni hiljemalt 1. septembriks.
(4) Vallavalitsus avalikustab eelarvestrateegia ja selle muutmise eelnõu valla veebilehel vähemalt kaheks nädalaks, mille jooksul on kõigil huvitatud isikutel võimalus teha ettepanekuid eelarvestrateegia eelnõu muutmiseks ja täiendamiseks.
(5) Avalikul arutelul heakskiidu leidnud ettepanekute alusel teeb vallavalitsus eelarvestrateegia või selle muutmise eelnõus vastavad täiendused ja parandused ning esitab eelnõu volikogule kinnitamiseks.
§ 4. Valla arengukava koostamine ja muutmine
(1) Valla arengukava ja koostamise või muutmise algatab volikogu.
(2) Valla arengukava koostamiseks ja muutmiseks korraldab vallavalitsus koostöös volikogu komisjonidega arutelusid töörühmades, kuhu võivad kuuluda kõik huvitatud isikud.
(3) Laekunud ettepanekute ja arutelude tulemuste alusel koostab vallavalitsus valla arengukava kinnitamise või muutmise eelnõu.
(4) Vallavalitsus avalikustab valla arengukava ja selle muutmise eelnõu valla veebilehel vähemalt kaheks nädalaks, mille jooksul on kõigil huvitatud isikutel võimalus teha ettepanekuid valla arengukava eelnõu muutmiseks ja täiendamiseks.
(5) Teade valla arengukava ja selle muutmise eelnõu avalikustamise ja avaliku arutelu toimumise kohta avaldatakse valla veebilehel ja vallalehes.
(6) Vallavalitsus korraldab avaliku väljapaneku tulemuste ja ettepanekute arutamiseks avaliku arutelu.
(7) Avalikul arutelul heakskiidu leidnud ettepanekute alusel teeb vallavalitsus valla arengukava või selle muutmise eelnõus vastavad täiendused ja parandused ning esitab eelnõu volikogule kinnitamiseks.
(8) Volikogu kinnitab valla arengukava ja selle muudatused määrusega hiljemalt iga aasta 15. oktoobriks.
(9) Valla arengukava ning volikogu, volikogu komisjonide ja moodustatud töörühmade protokollid valla arengukava menetlemise kohta avaldatakse Kambja valla veebilehel seitsme tööpäeva jooksul valla arengukava vastuvõtmisest arvates.
§ 5. Valla arengukava täitmise aruandlus
Vallavalitsus esitab valla arengukava täitmise aruande majandusaasta aruande koosseisus volikogule kinnitamiseks. Volikogu kinnitab majandusaasta aruande hiljemalt 30. juuniks otsusega.
§ 6. Valdkonnapõhise arengukava koostamine, muutmine ja avalikustamine
(1) Valdkonnapõhine arengukava on arengudokument, mis käsitleb valla ühte tegevusvaldkonda (eluvaldkonda), võttes arvesse valla arengukava ja kehtivad riiklikud vastava valdkonna arengut suunavad arengudokumendid. Valdkonnapõhise arengukava koostamise vajaduse määrab vallavalitsus, informeerides sellest volikogu.
(2) Valdkonnapõhine arengukava koostatakse pärast valla arengukava kinnitamist ja see hõlmab vähemalt nelja eelseisvat eelarveaastat. Sõltuvalt valdkondlikust spetsiifikast ja lähtudes kohustuslikku valdkonnapõhist arengukava reguleerivast seadusest võib valdkonnapõhine arengudokument hõlmata ka pikemat perioodi.
(3) Valdkonnapõhise arengukava ja selle muutmise eelnõu koostamist korraldab vallavalitsus koos volikogu vastava(te) komisjoni(de)ga.
(4) Vallavalitsus avalikustab valdkonnapõhise arengukava ja selle muutmise eelnõu valla veebilehel vähemalt kaheks nädalaks, mille jooksul on kõigil huvitatud isikutel võimalus teha ettepanekuid valdkonnapõhise arengukava muutmiseks ja täiendamiseks.
(5) Vallavalitsus korraldab koos volikogu arenguvaldkonnaga tegeleva(te) komisjoni(de)ga avaliku väljapaneku tulemuste ja ettepanekute arutamiseks avaliku arutelu.
(6) Avalikul arutelul heakskiidu leidnud ettepanekute alusel teeb vallavalitsus valdkonnapõhise arengukava eelnõus vastavad täiendused ja parandused ning esitab selle kinnitamiseks volikogule.
(7) Valdkonnapõhise arengukava kinnitab ja muudab volikogu.
(8) Valdkonnapõhine arengukava avalikustatakse Kambja valla veebilehel seitsme tööpäeva jooksul valdkonnapõhise arengukava kinnitamisest arvates.
§ 7. Asutuse arengukava koostamine, muutmine ja avalikustamine
(1) Asutuse arengukava käsitleb konkreetse asutuse tegevust, püstitatud eesmärke ja nende saavutamiseks vajalikke tegevuste määramist ja korraldamist.
(2) Asutuse arengukava on kookõlas valla arengukavaga.
(3) Asutuse arengukava on koolile ja koolieelsele lasteasutusele kohustuslik dokument, teistele asutustele on arengukava koostamine vabatahtlik.
(4) Asutuse arengukava koostatakse kinnitamisele järgneva kolme aasta kohta.
(5) Asutuse arengukava ja selle muutmise eelnõu koostatakse koostöös asutuse personali, hoolekogu, õppe- või pedagoogilise nõukogu ja/või ekspertidega, õpilasesindusega ja vallavalitsusega. Eelnõule lisatakse väljavõtted eelnõu kooskõlastanud organite koosolekute protokollidest.
(6) Vähemalt kaks nädalat enne asutuse arengukava või selle muutmise eelnõu avalikustamisele suunamist esitatakse eelnõu vastava valdkonna volikogu komisjonile, kes annab eelnõule oma arvamuse.
(7) Vallavalitsus suunab eelnõu avalikustamisele. Eelnõu avalikustatakse vastavas asutuse ja valla veebilehel vähemalt kaks nädalat enne kinnitamist.
(8) Asutuse arengukava kinnitab ja muudab volikogu.
(9) Asutuse arengukava avalikustatakse Kambja valla veebilehel seitsme tööpäeva jooksul asutuse arengukava kinnitamisest arvates.
(10) Asutuse juht koostab asutuse arengukava täitmise aruande kahe kuu jooksul pärast eelarveaasta lõppu ja esitab selle vallavalitsusele.
(11) Arengukava täitmise aruanne on aluseks arengukava muutmisele ja järgmise perioodi arengukava koostamisele.
§ 8. Piirkonna arengukava
(1) Piirkonna arengukava käsitleb Kambja vallas asuva küla või külade grupi tegevust, püstitatud eesmärke ja nende saavutamiseks vajalikke tegevuste määramist ja korraldamist.
(2) Piirkonna arengukava on kookõlas valla arengukavaga.
(3) Piirkonna arengukava koostamise vajaduse määrab külaliikumisega tegelev mittetulundusühing, külaselts või muu kohalikke külasid ühendav liikumine oma otsusega.
(4) Piirkonna arengukava kinnitab arengukava koostamise või muutmise algatanud külaliikumisega tegelev mittetulundusühing, külaselts või muu kohalikke külasid ühendav liikumine oma üldkoosoleku otsusega ning korraldab piirkonna arengukava avalikustamise valla veebilehel.
Heiki Sarapuu


§ 2 Varjupaigateenuse sihtgrupp
§ 3 Varjupaigateenuse kirjeldus
§ 4 Varjupaigateenuse taotlemine ja osutamine
§ 5 Varjupaigateenuse osutamise koht
§ 6 Teenuse finantseerimise/ maksumuse põhimõtted
§ 7 Teenuse osutaja
§ 8 Kliendi tagasiside ja järelevalve
RT IV, 29.08.2016, 7
Vastu võetud 24.08.2016 nr 5
Määrus kehtestatakse Haapsalu Linnavolikogu 18.03.2016.a määruse nr 43 „Sotsiaalteenuste osutamise üldine kord“ § 1 lõike 3 ja § 12 ja sotsiaalministri 03.04.2002.a määruse nr 58 „Täiskasvanute hoolekandeasutuse tervisekaitsenõuded“ alusel
(1) Varjupaigateenuse eesmärk on ajutise ööbimiskoha võimaluse kindlustamine täisealisele isikule, kes ei ole võimeline endale ööbimiskohta leidma.
(2) Varjupaigateenuse kasutamise tulemusena säilib või suureneb teenust saava isiku võimalikult iseseisev toimetulek ning teenuse kasutajale tagatakse võimalus aktiivselt ühiskonnaelus osaleda.
(3) Varjupaigateenus on esmane eluasemeteenus, mis on suunatud peavarjuprobleemi lahendamisele.
(4) Isikule võib samaaegselt osutada ka muid toimetulekut arendavaid, säilitavaid või toetavaid teenuseid.
(5) Varjupaigateenuse näol on tegemist ajutise abimeetmega. Tulenevalt inimese vanusest, terviseseisundist jms võib ta liikuda sotsiaaleluruumi, vabaturueluruumi või üld- või erihooldusteenustele.
§ 2. Varjupaigateenuse sihtgrupp
(1) Teenuse sihtgrupiks on täisealine inimene, kes ise ei ole võimeline endale ööbimiskohta tagama.
(2) Teenust osutatakse isikutele, kes on kantud rahvastikuregistrisse Haapsalu linna täpsusega või isikutele, kes viibivad abivajamise hetkel väljapool oma rahvastikuregistrijärgset kohaliku omavalitsuse üksust, ning vajavad varjupaigateenust kui vältimatu abi osutamist.
(3) Varjupaigateenust osutatakse nii alalise elukoha kasutamise võimaluseta isikutele kui ka vältimatu abi raames ööbimiskohta vajavatele isikutele.
(4) Isikule, kes on sattunud sotsiaalselt abitusse olukorda elatusvahendite kaotuse või puudumise tõttu, osutatakse vältimatut sotsiaalabi, mis tagab vähemalt toidu, riietuse ja ajutise majutuse. Vältimatut sotsiaalabi osutatakse isikule seni, kuni ta ei ole enam elatusvahendite kaotuse või puudumise tõttu sotsiaalselt abitus olukorras.
§ 3. Varjupaigateenuse kirjeldus
(1) Varjupaigateenuse osutamisel tagatakse abivajajale minimaalselt ööbimiskoht, pesemisvõimalus ja turvaline keskkond.
(2) Kohustus tagada voodikoht tähendab, et isikule tuleb tagada voodikoha kasutamise võimalus.
(3) Turvaline keskkond tähendab kohustust tagada teenuse vahetus osutamiskohas personali olemasolu, kes on pädev tekkinud olukorda hindama ning vajaduse korral abi (kiirabi, politsei) kutsuma.
(4) Varjupaigateenuse raames pakutakse toitlustamist või toiduvalmistamise võimalust ning pesupesemis võimalust.
(5) Varjupaigateenust osutatakse öisel ajal või ööpäevaringselt.
(6) Öisel ajal pakutava varjupaigateenuse raames pakutakse abivajajatele ööbimisvõimalust, võimalust hügieeni eest hoolitsemiseks ja võimalikult turvalist keskkonda.
(7) Ööpäevaringsel teenuse osutamisel peab olema tagatud toitlustamine või toidu valmistamise võimalus, pesu pesemise võimalus ja juurdepääs tervishoiu-, ning hooldusteenustele.
(8) Varjupaigateenuse osutaja kehtestab ohutu töötamise korra sisekorraeeskirja näol ning teavitab teenuse osutamise alustamisel isikut sisekorraeeskirjast ning isiku õigustest ja piirangutest teenuse saamise ajal sellisel viisil, et isik on võimeline neid mõistma.
(9) Teenuse osutaja kehtestab ohutu töötamise korras, kus peab muuhulgas olema välja toodud varjupaigas keelatud esemete ja ainete nimekiri ning nende hoiustamise kord.
(10) Teenuse osutamise kestus sõltub teenuse vajaduse hindamise tulemustest.
(11) Teenus peab olema kättesaadav kõikidele isikutele, kelle puhul on tuvastatud teenuse vajadus.
§ 4. Varjupaigateenuse taotlemine ja osutamine
(1) Teenuse saamiseks pöördub isik või isiku seaduslik esindaja otse varjupaigateenuse osutaja poole.
(2) Varjupaigateenuse osutaja hindab, kas inimene on teenusele õigustatud või mitte, ja sõlmib isikuga lepingu.
§ 5. Varjupaigateenuse osutamise koht
(1) Teenuse osutamist korraldatakse varjupaigateenust pakkuvates asutustes.
(2) Varjupaigateenuse osutamise võib volitada halduslepinguga eraõiguslikule juriidilisele või füüsilisele isikule või teise kohaliku omavalitsuse üksuse ametiasutusele.
§ 6. Teenuse finantseerimise/ maksumuse põhimõtted
(1) Teenust finantseerib kohalik omavalitsus ja teenust saav isik.
(2) Teenuse osutamise kulud selgitatakse välja teenuse osutamiseks korraldatud avaliku pakkumise käigus.
(3) Teenuse eest võetava isiku omaosaluse suurus oleneb teenuse mahust, maksumusest ja teenust saava isiku majanduslikust olukorrast. Teenuse eest võetava omaosaluse suurus ei tohi olla takistuseks teenuse saamisel.
(4) Haapsalu linna poolt osutatava varjupaigateenuse osutamise eest võetava isiku omaosaluse suuruse kehtestab linnavalitsus.
(5) Erandkorras ja juhtumiga seotud asjaoludest tulenevalt võib isikule osutada talle hädavajalikku varjupaiga teenust ilma haldusakti või halduslepinguta.
§ 7. Teenuse osutaja
(1) Teenuse osutaja võib olla füüsilisest isikust ettevõtja, juriidiline isik, kohalik omavalitsus ja riik täidesaatva riigivõimu asutuste kaudu.
(2) Personal peab olema pädev tekkinud olukordi hindama ning vajaduse korral abi (kiirabi, politsei) kutsuma. Personali hulka võib kuuluda sotsiaaltööalase kõrgharidusega sotsiaaltöötaja.
(3) Teenuse osutamise ruumid vastavad soovituslikult sotsiaalministri määruses „Täiskasvanute hoolekandeasutuse tervisekaitsenõuded“ kehtestatud nõuetele.
§ 8. Kliendi tagasiside ja järelevalve
(1) Varjupaigateenuse nõuetele vastavust jälgib ja teenuseid saavate isikute kaebusi lahendab linnavalitsus kaasates vajaduse korral vastava teenuse ala asjatundjaid. Kolmandate isikute osutatavate teenuste teenusenõuete rikkumise korral esitab linnavalitsus pretensiooni teenuse osutajale ühe tööpäeva jooksul arvestades puuduse ilmsikstulekut.
(2) Vaie linnavalitsuse haldusaktile või toimingule tuleb esitada 30 päeva jooksul, arvates päevast, millal isik vaidlustatavast haldusaktist või toimingust teada sai või oleks pidanud teada saama Lääne maavanemale linnavalitsuse kaudu.
Tunnistada kehtetuks Haapsalu Linnavalitsuse 11.01.2006 määrus nr 2 „Eluasemeprobleemidega täiskasvanutele varjupaiga osutamise kord“.


text:
Kohtuekspertiisiseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Kohtuekspertiisiseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus
28.06.2012 otsus nr 142
§ 1. Kohtuekspertiisiseaduse muutmine
Kohtuekspertiisiseaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahv 91 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 91. Kohtuekspertiisi infosüsteem
(1) Kohtuekspertiisi infosüsteem on justiitsministri asutatav andmekogu, mida peetakse Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi käesolevast seadusest tulenevate ülesannete täitmiseks.
(5) Infosüsteemi põhimääruse kehtestab justiitsminister määrusega.”;
2) seaduse 2. peatükki täiendatakse 3. jaoga järgmises sõnastuses:
Riiklik sõrmejälgede register ja riiklik DNA-register
(2) Süütegude avastamiseks kasutatakse ja vajaduse korral väljastatakse menetleja põhjendatud taotluse või ekspertiisimääruse alusel riikliku sõrmejälgede registri ja riikliku DNA-registri arhiivis olevaid süütegude avastamise või ärahoidmise eesmärgil kogutud andmeid, kui kriminaalmenetluse esemeks on esimese astme kuritegu või tahtlikult toimepandud teise astme kuritegu, mille eest on karistusena ette nähtud vähemalt kuni kolm aastat vangistust.”;
3) seaduse 4. peatükki täiendatakse §-ga 251 järgmises sõnastuses:
„§ 251. Riiklikus ekspertiisiasutuses töötava isiku daktüloskopeerimine ja temalt DNA-proovi võtmine
(5) Käesoleva paragrahvi alusel riiklikus ekspertiisiasutuses töötava isiku daktüloskopeerimise ja DNA-proovi võtmise korra kehtestab riikliku ekspertiisiasutuse juht käskkirjaga.”;
4) paragrahvis 273 asendatakse sõna „ekspertiisiobjekti” sõnaga „analüüsiobjekti”;
5) paragrahv 275 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 275. Isiku kohtupsühhiaatriaekspertiis ja kohtupsühholoogiaekspertiis
4) kohtupsühholoogiaekspertiis – 125 eurot.”;
6) paragrahvi 277 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) dokumendiekspertiis ühele dokumendile – 77 eurot;”;
7) paragrahvi 277 punkt 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„7) kiuekspertiis ühele objektile – 100 eurot;”;
8) paragrahvi 277 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„9) käekirjaekspertiis ühe isiku kohta – 282 eurot;”;
9) paragrahvi 277 punkt 11 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„11) lasujäägiekspertiis ühele objektile – 45 eurot;”;
10) paragrahvi 277 punktid 16–18 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„16) metalliekspertiis ühele objektile – 50 eurot;
18) raamatupidamisekspertiis ühe ettevõtte, organisatsiooni või juriidilise isiku kohta – 1585 eurot;”;
11) paragrahvi 277 punkt 23 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„23) värvkatteekspertiis ühele objektile – 40 eurot;”;
12) paragrahvi 277 täiendatakse punktiga 24 järgmises sõnastuses:
„24) hõõglambiekspertiis ühele objektile – 35 eurot.”;
13) paragrahvi 2710 lõike 1 punkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„10) gammahüdroksübutüraadi määramine gaasikromatograafi-massispektomeetriga – 70 eurot;”;
14) paragrahvi 2710 lõiget 1 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) teiste ainete määramine gaasikromatograafi-massispektomeetri, spektraalanalüüsi või kõrgsurvevedelikkromatograafiga – 70 eurot.”;
15) seaduse 5. peatüki 3. jao pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Riiklikus ekspertiisiasutuses tehtavate uuringute hinnad”;
16) paragrahvi 2711 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 2711. Riiklikus ekspertiisiasutuses tehtavad uuringud”;
17) paragrahvi 2711 lõike 1 punkt 9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„9) gammahüdroksübutüraadi määramine gaasikromatograafi-massispektomeetriga – 60 eurot;”;
18) paragrahvi 2711 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Surnu kohtuarstlike radioloogiauuringute hinnad on järgmised:
5) muu kohturadioloogiauuring – Eesti Haigekassa hinnakirja järgi.”;
19) paragrahvi 2711 lõiget 3 täiendatakse punktidega 7–12 järgmises sõnastuses:
„7) isiku kohtuarstlik uuring töövõimekaotuse protsendi määramiseks – 61 eurot;
12) bioloogilise materjali eeluuring – 70 eurot.”;
20) seadust täiendatakse §-ga 304 järgmises sõnastuses:
„§ 304. Riikliku sõrmejälgede registri ja riikliku DNA-registri üleminekusätted
(4) Käesoleva seaduse § 99 lõikes 2 nimetatud isikute DNA-proovi analüüsil saadud andmeid ei kustutata riiklikust DNA-registrist, vaid ligipääs nimetatud andmetele suletakse ning neid andmeid ei ole pärast sulgemist lubatud kasutada ühelgi juhul. Käesoleva lõike alusel suletud andmed kustutatakse riiklikust DNA-registrist 2013. aasta 1. detsembrist.”
1) paragrahvi 95 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Ekspertiisi määramisel eelistab menetleja riiklikku ekspertiisiasutust. Kui vajalikku ekspertiisiliiki ei ole riiklikus ekspertiisiasutuses tehtavate ekspertiiside loetelus, eelistab menetleja eksperti määrates riiklikult tunnustatud eksperti, kuid eksperdiks võib määrata ka muu asjakohaste teadmistega isiku.”;
2) paragrahv 99 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 99. Ekspertiisi ja uuringu tagamine
(1) Vajaduse korral kogutakse ekspertiisiks või uuringuks ekspertiisi- või uuringumaterjali, paigutatakse kahtlustatav või süüdistatav kohtupsühhiaatria- või kohtuarstliku ekspertiisi tegemiseks sundkorras raviasutusse või kaevatakse laip kohtuarstliku või muu ekspertiisi või võrdlusuuringu tegemiseks matmiskohast välja.
(2) Menetlustoimingu käigus kogutud naha papillaarkurrustiku jäljed ja DNA-proovide analüüsil saadud andmed kantakse vajaduse korral vastavalt riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja riiklikusse DNA-registrisse.
(3) Uurimisasutus või muu pädev asutus võib säilitada menetlustoimingu käigus kogutud isikustamata jälgi ja proove, kui seadusest ei tulene teisiti. Uurimisasutus võib säilitada uurimistoimingu käigus kogutud isikustamata naha papillaarkurrustiku jäljed ja DNA-proovid üksnes juhul, kui neid ei kanta riiklikusse sõrmejälgede registrisse ega riiklikusse DNA-registrisse.”;
3) seadustikku täiendatakse §-dega 991 ja 992 järgmises sõnastuses:
„§ 991. Isiku daktüloskopeerimine ja isikult DNA-proovi võtmine
(1) Isik, kes on kahtlustatav, süüdistatav või süüdimõistetu karistusseadustiku 9. peatüki 1., 2., 6. või 7. jaos, 11. peatüki 2. jaos, 22. peatüki 1. või 4. jaos nimetatud või muus karistusseadustiku peatükis sätestatud tahtlikus kuriteos, mille koosseisutunnus on vägivalla kasutamine ning mis on karistatav vähemalt kaheaastase vangistusega, daktüloskopeeritakse ja temalt võetakse DNA-proov süütegude menetlemise, avastamise ja ärahoidmise eesmärgil.
(2) Süütegude menetlemise, avastamise ja ärahoidmise eesmärgil võib daktüloskopeerida ja võtta DNA-proovi ka isikult, kes on kahtlustatav, süüdistatav või süüdimõistetu käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata kuriteos, kuid mis on karistusseadustiku kohaselt karistatav vähemalt üheaastase vangistusega.
(3) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikute suhtes võib kohaldada sundi, kui isik keeldub daktüloskopeerimisest või DNA-proovi andmisest.
(4) Käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud isikute daktüloskopeerimisel ja DNA-proovi analüüsil saadud andmed kantakse vastavalt riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja riiklikusse DNA-registrisse.
§ 992. Muul eesmärgil kogutud daktüloskopeerimisel ja DNA-proovi analüüsil saadud andmete kasutamine süütegude avastamisel
(1) Kriminaalmenetluses määratud kohtuekspertiisi tagamiseks on lubatud kasutada muul eesmärgil kogutud daktüloskopeerimisel ja DNA-proovide analüüsil saadud andmeid, kui tõendite kogumine muu menetlustoiminguga ei ole võimalik või on oluliselt raskendatud või kui see võib kahjustada kriminaalmenetluse huve.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut võib kohaldada ainult juhul, kui kriminaalmenetluses on vajadus koguda teavet sellise esimese astme kuriteo või tahtliku teise astme kuriteo kohta, mille eest on ette nähtud karistusena vähemalt kuni kolm aastat vangistust.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud toimingut võib teha ainult prokuratuuri kirjalikul loal, mis sisaldab ka põhjendusi andmete kasutamise vajalikkuse kohta.”;
4) paragrahvi 100 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 100. Võrdlusmaterjali kogumine
(1) Võrdlusmaterjali võtmise eesmärk on koguda ekspertiisiks või uuringuks vajalikke võrdlusjälgi ja -proove.”;
5) paragrahvi 100 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Sündmuskohale õiguspäraselt jäetud jälgede välistamise eesmärgil võib kannatanu, tunnistaja või muu isiku daktüloskopeerida ja võtta temalt DNA-proovi.”;
6) paragrahvi 100 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Uurimisasutus või muu pädev asutus võib säilitada süütegude menetlemise, avastamise ja ärahoidmise eesmärgil kogutud võrdlusmaterjali, kui seadusest ei tulene teisiti.”;
7) paragrahvi 100 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„(6) Käesoleva paragrahvi lõike 11 alusel isiku daktüloskopeerimisel saadud andmeid ei kanta riiklikusse sõrmejälgede registrisse või kustutatakse nimetatud registrist kohe pärast võrdlusuuringu läbiviimist. Riiklik ekspertiisiasutus tagastab võrdlusmaterjali menetlejale koos ekspertiisi- või uuringuaktiga. Käesoleva paragrahvi alusel kogutud võrdlusmaterjal hävitatakse kriminaalasja lõpetamisel, süüteo aegumisel või kohtuotsuse jõustumisel. Võrdlusmaterjali hävitab menetleja, kelle valduses on võrdlusmaterjal hävitamise ajal. Hävitamine fikseeritakse kirjalikult ning hävitamist kinnitav dokument lisatakse toimikusse.
(7) Käesoleva paragrahvi lõike 11 alusel isiku DNA-proovi analüüsil saadud andmeid ei kanta riiklikusse DNA-registrisse või kustutatakse nimetatud registrist kohe pärast võrdlusuuringu läbiviimist. Kogutud DNA-proovid hävitatakse kahe kuu jooksul ekspertiisi või võrdlusuuringu valmimisest arvates. DNA-proovi hävitab riiklik ekspertiisiasutus, tehes vastava märke ekspertiisi- või uuringuakti.”;
8) paragrahvi 106 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) vajadus korraldada ekspertiis;”;
9) paragrahvi 107 lõiget 1 täiendatakse punktiga 11 järgmises sõnastuses:
„11) ekspertiisiks esitatud asitõendi, võrdlusmaterjali, ekspertiisimaterjali või -objekti suhtes võetavad meetmed.”;
10) paragrahvi 107 lõiked 5 ja 7 tunnistatakse kehtetuks;
11) paragrahvi 107 lõige 8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Ekspertiisiakt allkirjastatakse ekspertiisi teinud eksperdi või ekspertide poolt.”;
12) paragrahvi 153 lõiget 1 täiendatakse punktiga 13 järgmises sõnastuses:
„13) riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja riiklikusse DNA-registrisse kantud andmete loetelu.”;
13) paragrahvi 154 lõiget 2 täiendatakse punktiga 12 järgmises sõnastuses:
„12) riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja riiklikusse DNA-registrisse kantud andmete loetelu.”;
14) paragrahvi 206 lõiget 1 täiendatakse punktiga 31 järgmises sõnastuses:
„31) kriminaalmenetluse lõpetamisel käesoleva seadustiku § 200 alusel kriminaalasjas kogutud andmete kustutamine riiklikust sõrmejälgede registrist ja riiklikust DNA-registrist;”;
15) paragrahvi 206 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Kui kriminaalasjas on kogutud andmeid, mis tuleb kustutada riiklikust sõrmejälgede registrist või riiklikust DNA-registrist, teavitab menetleja kirjalikku taasesitamist võimaldaval viisil kriminaalmenetluse lõpetamisest Eesti Kohtuekspertiisi Instituuti.”;
16) paragrahvi 314 täiendatakse punktiga 51 järgmises sõnastuses:
„51) riiklikus sõrmejälgede registris ja riiklikus DNA-registris sisalduvate andmete kustutamine;”.
„§ 18. Kinnipeetava fotografeerimine, daktüloskopeerimine ja temalt DNA-proovi võtmine
(7) Kinnipeetava suhtes, kes keeldub daktüloskopeerimisest või DNA-proovi andmisest, võib kohaldada sundi.”;
2) paragrahvi 86 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Arestialune daktüloskopeeritakse ja temalt võetakse DNA-proov isikusamasuse tuvastamise eesmärgil.”
1) seadustikku täiendatakse §-ga 311 järgmises sõnastuses:
„§ 311. Menetlusaluse isiku daktüloskopeerimine ja temalt DNA-proovi võtmine
Menetlusalust isikut, keda kahtlustatakse narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse §-des 151 ja 152 või karistusseadustiku §-s 218 sätestatud süütegude toimepanemises, võib süüteo menetlemise, avastamise ja ärahoidmise eesmärgil daktüloskopeerida ja võtta temalt DNA-proovi. Isiku daktüloskopeerimisel ja temalt DNA-proovi analüüsil saadud andmed kantakse vastavalt riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja riiklikusse DNA-registrisse.”;
2) paragrahvi 75 lõiget 3 täiendatakse punktiga 31 järgmises sõnastuses:
„31) väärteomenetluse lõpetamisel väärteomenetluse seadustiku § 29 lõike 1 punktide 1–3 ja 5–7 alusel väärteoasjas kogutud andmete kustutamine riiklikust sõrmejälgede registrist ja riiklikust DNA-registrist;”;
3) paragrahvi 75 täiendatakse lõikega 51 järgmises sõnastuses:
„(51) Kui väärteoasjas on kogutud andmeid, mis tuleb kustutada riiklikust sõrmejälgede registrist või riiklikust DNA-registrist, teavitab menetleja kirjalikku taasesitamist võimaldaval viisil kriminaalmenetluse lõpetamisest Eesti Kohtuekspertiisi Instituuti.”
§ 5. Politsei ja piirivalve seaduse muutmine
1) paragrahvi 719 lõike 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) isiku daktüloskopeerimine;”;
2) paragrahvi 719 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punkti 1 alusel daktüloskopeerimisel saadud andmed kantakse riiklikusse sõrmejälgede registrisse ja käesoleva paragrahvi lõike 2 punkti 3 alusel võetud DNA-proovi analüüsil saadud andmed kantakse riiklikusse DNA-registrisse.”;
3) paragrahvi 451 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Käesoleva paragrahvi alusel politseiametniku daktüloskopeerimise ja DNA-proovi võtmise ning daktüloskopeerimisel ja DNA-proovide analüüsil saadud andmete edastamise korra vastavalt riiklikule sõrmejälgede registrile ja riiklikule DNA-registrile kehtestab siseminister määrusega.”
§ 6. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku muutmine
1) paragrahvi 522 lõikest 1 jäetakse välja viimane lause;
2) paragrahvi 522 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Kohus määrab ekspertiisi tegemise ülesandeks ühele eksperdile, välja arvatud komisjoni- või kompleksekspertiisi korral. Eksperdiks võib olla üksnes psühhiaater. Komisjoni- ja kompleksekspertiisi tegemisel võib eksperdina osaleda ka muu eriteadmistega isik.”;
3) paragrahvi 522 täiendatakse lõikega 12 järgmises sõnastuses:
„(12) Kui kohus menetleb sama isiku suhtes tema kinnisesse asutusse paigutamist käesoleva seadustiku § 533 lõike 1 punkti 1 alusel ja eestkostja määramist käesoleva seadustiku § 520 lõike 1 alusel, võib kohus määrata ühise ekspertiisi eestkoste seadmise vajalikkuse ja kinnisesse asutusse paigutamise eelduste kohta.”;
4) paragrahvi 528 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Eestkostja ülesannete muutmisel, uue eestkostja määramisel või eestkostja ametiaja pikendamisel ei pea uut ekspertiisi tegema ega eestkostetavale menetluseks esindajat määrama, kui:
1) eestkostja ülesandeid oluliselt ei laiendata või
2) eestkoste määramise aluseks olevast ekspertiisist on möödunud vähem kui viis aastat.”;
5) paragrahvi 528 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
„(4) Eestkostja ametiaja pikendamisel ei pea eestkostetavale ekspertiisi tegema, kui eestkostetava ärakuulamisest ja tema tervislikku seisundit kajastavatest dokumentidest ilmneb, et eestkoste vajadus ei ole ära langenud.”;
6) paragrahvi 534 lõike 5 teine lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Pärast isiku enda ärakuulamist võib tähtaega pikendada kuni 40 päevani, kui see on ilmselgelt vajalik ka psühhiaatri või muu pädeva arsti arvates.”;
7) paragrahvi 537 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kohus võib isiku kinnisesse asutusse paigutada üksnes juhul, kui paigutamise eelduste kohta, muu hulgas isiku ohtlikkuse prognoosi kohta, on olemas eksperdiarvamus, mille koostanud ekspert on isiku isiklikult läbi vaadanud või teda küsitlenud. Kohus määrab ekspertiisi tegemise ülesandeks ühele eksperdile, välja arvatud komisjoni- või kompleksekspertiisi korral. Eksperdiks võib olla üksnes psühhiaater, nakkushaige puhul pädev arst. Komisjoni- ja kompleksekspertiisi tegemisel võib eksperdina osaleda ka muu eriteadmistega isik. Kohus võib käesolevas paragrahvis nimetatud eksperdiarvamusena arvestada isikut läbivaadanud psühhiaatri arvamust. Käesolevas lõikes sätestatu ei kehti esialgse õiguskaitse rakendamisel.”;
8) paragrahvi 537 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui kohus menetleb sama isiku suhtes tema kinnisesse asutusse paigutamist käesoleva seadustiku § 533 lõike 1 punkti 1 alusel ja eestkostja määramist käesoleva seadustiku § 520 lõike 1 alusel, võib kohus määrata ühise ekspertiisi eestkoste seadmise vajalikkuse ja kinnisesse asutusse paigutamise eelduste kohta.
(12) Isikule, kelle suhtes on kohaldatud esialgset õiguskaitset käesoleva seadustiku § 534 lõike 5 kohaselt, ei määrata ekspertiisi enne, kui kohtule on esitatud käesoleva seadustiku § 533 lõikes 1 või 2 nimetatud avaldus.”
§ 7. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmine
Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 52 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) kohtuotsuse alusel määratud meditsiinilise mõjutusvahendi kohaldamist ning kohtupsühhiaatriaekspertiisi kriminaalmenetluses, tsiviilkohtumenetluse hagita menetluses ja tsiviilkohtumenetlusteovõime kontrollimise menetluses;”.
Käesolev seadus jõustub 2012. aasta 1. augustil.

matches:
§ 1
§ 99
§ 992
§ 200
§ 29
§ 5
§ 6
Kohus
kohus
§ 533
§ 520
kohus
Kohus
Kohus
Kohus
kohus
§ 533
§ 520
kohus
§ 534
§ 533
§ 7
§ 52


text:
Üldkasuliku töö tulemuslikkuse parandamise võimalustest - PDF
Download "Üldkasuliku töö tulemuslikkuse parandamise võimalustest"
1 Üldkasuliku töö tulemuslikkuse parandamise võimalustest Andri Ahven Sisukord 1. ÜKT kohaldamise võimalused 2. ÜKT-le suunatud isikud 3. ÜKT 211. aastal lõpetanud süüdimõistetud 4. ÜKT tegijana 211. aasta lõpul arvel olnud süüdimõistetud 5. Sotsiaalprogrammis osalemise kohustusega ÜKT tegijad 6. ÜKT kasutamine Põhjamaades 7. Sotsiaalprogrammide laialdasema kohaldamisega kaasnevad küsimused Kriminaalpoliitika analüüs Nr 1/ Kokkuvõte 1. Üldkasulikku tööd (ÜKT) on võimalik kriminaalmenetluse tulemusena määrata kohustusena menetluse otstarbekusest lõpetamisel (KrMS 22 alusel) või vangistuse asenduskaristusena (KarS 69). ÜKT tegemist alustas 211. aastal ligi 27 inimest. 2. ÜKT-le määramiste arv vangistuse asemel on aasta-aastalt kasvanud ning selle karistusliigi kasutamisel on ka Eesti elanike laialdane toetus. Kõige enam kasutatakse ÜKT-d praktikas varguse ja joobes juhtimise kuritegude puhul. 3. Üldkasuliku tööga karistatud inimeste retsidiivsus on 32% (KarS 69 alusel ÜKT-d alustanud isikute osakaal, kes aasta jooksul pärast ÜKT-le suunamist panevad toime uue kuriteo) see on madalam kui vangistusega karistatud isikute retsidiivsus (ca 4%). Retsidiivsus pole ka viimastel aastatel kasvanud, olgugi et ÜKT-le suunatute seas on kasvanud korduvalt karistatud inimeste arv ja osakaal. Seega täidab ÜKT oma rolli alternatiivkaristusena soovitud tasemel. 4. Probleemiks on ÜKT negatiivselt lõpetanud isikute kasvav arv ja osakaal. Selle peamiseks põhjuseks võib käesoleva analüüsi andmetel pidada sõltuvusaineid tarvitavate või tööks vähemotiveeritud isikute suunamist ÜKT-le: ÜKT lõpetas 211. aastal edukalt 77% (295 isikut) ja negatiivse tulemusega 23% (629 isikut); 211. aastal ÜKT negatiivselt lõpetanud süüdimõistetutest 29% ei alustanud üldse tööd (8% kõikidest samal aastal ÜKT lõpetanutest); koos nendega kokku 84% tegi määratud tundidest ära alla poole; narkootikumide tarvitamise eest aastatel karistatud ja ÜKT 211. aastal lõpetanud süüdimõistetutest lõpetas selle negatiivselt 66%; samal perioodil alkoholiseadust rikkunud isikutest lõpetas negatiivselt 41% ja ilma niisuguste väärtegudeta isikutest 21% aastal lõpetas ÜKT negatiivselt alla 2-tunnise kohustusega süüdimõistetutest 16% ning vähemalt 6- tunnise kohustusega süüdimõistetutest 45%. Samas oli tehtud tundide osakaal olenemata kohustuse mahust sarnane: alla 2-tunnise kohustuse korral tehti ära keskmiselt 21% tundidest ning vähemalt 6-tunnise kohustuse korral keskmiselt 2% tundidest. Seega võib öelda, et ÜKT edukal sooritamisel on keskne küsimus isikute motiveeritus, mitte kohustuse maht.
2 6. Eestis on Põhjamaadega võrreldes võimalik määrata märksa rohkem ÜKT tunde. Keskmine ÜKT tundide arv vastab näiteks Rootsi ja Taani maksimaalsele ÜKT määrale (24 tundi) ning on kõrgem Soome maksimaalsest määrast (2 tundi). 7. ÜKT tegijatest arvestatav osa on kuriteo toime pannud joobes või on seda soodustanud alkoholi- või uimastisõltuvus. Nende inimeste puhul üldkasulik töö kui selline uue kuriteo toimepanemise riske ei maanda. Sõltuvusest ja probleemkäitumisest tulenevate riskide vähendamiseks on Eestis soovitatud ning mitmetes teistes riikides praktiliselt kasutusele võetud erinevad sotsiaalprogrammid, millesse kriminaalhooldaja võib töö sooritaja vajalikus mahus ÜKT raames suunata. Soovitused 1. Vähendada vangistuse asendamisel ÜKT-ga päevamäära, nii et üks päev vangistust võrduks ühe või pooleteise tunni üldkasuliku tööga praeguse kahe tunni asemel ÜKT tundide arvu ülempiir oleks seega kaheaastase vangistuse korral vastavalt 73 või 195 tundi. 2. Alternatiiviks on piirata ÜKT-ga asendatava vangistuse maksimaalset kestust praeguselt kahelt aastalt ühele aastale, kuid jätkuvalt võrduks üks päev vangistust kahe tunni ÜKT-ga. Sel juhul oleks ÜKT tundide arvu ülempiir üheaastase vangistuse korral 73 tundi. (Samas see variant kitsendaks võimalusi kohaldada katseajal toime pandud kuriteo eest karistuse mõistmisel uuesti ÜKT-d, kuna liitkaristus enamasti ületab üht aastat vangistust.) 3. Luua võimalus seaduses ÜKT asendamiseks sotsiaalprogrammiga 3 tunni ulatuses, kusjuures asendamine oleks võimalik nii süüdimõistetuna (KarS 69) kui ka oportuniteediga (KrMS 22) ÜKT-le suunatud isikute puhul. 4. Anda otsustuspädevus sotsiaalprogrammi kasutamise vajalikkuse ja kasutamise üle kriminaalhooldajale. Vanglate osakonnal luua selleks isiku vajaduste hindamise instrument. 5. Üldkasuliku töö korraldamisel tuleb kriminaalhooldajal toetada töökohustuse täitmist, see tähendab, et muuhulgas peab võimalikult suurel määral arvestama isiku vajaduste ja võimalustega töö ajalises planeerimises. Kas töötunnid jaotuvad kohtu poolt töö tegemiseks määratud maksimaalse aja raames ühtlaselt või on võimalik töö teha ära kiiremas tempos, peab olema kriminaalhooldaja otsustada. 6. Analüüsida pakutavate sotsiaalprogrammide sobivust, suurendada nende pakkumise mahtu ning vajadusel arendada uusi programme. 7. Kaaluda võimalust lubada ÜKT tundide arvel ka osalemist näiteks anonüümsete alkohoolikute või anonüümsete narkomaanide tugigrupis. 8. Lisaks sotsiaalprogrammi suunamisele vajadusel kaasa aidata alkoholi- ja uimastisõltlaste suunamisele spetsiaalsele ravile väljaspool ÜKT kohustust. 9. Analüüsida Eestis pakutavaid ÜKT tegemise võimalusi ning teiste riikide praktikaid üldkasuliku töö sisukuse ning rehabilitatsiooni soodustamise aspektist. Analüüsida tööandjate ja üldkasuliku töö tegijate hinnanguid tööle ning töö mahule. 2
3 Üldkasuliku töö (ÜKT) tulemuslikkuse parandamise võimalustest Eesmärk Analüüsida võimalusi üldkasuliku töö tulemuslikumaks muutmise võimalusi läbi üldkasuliku töö katkestamist soodustavate tegurite tuvastamise ning tööle suunatud isikute vajadustele paremini vastavate tegevuste (sotsiaalprogrammide) pakkumise. Taust Kuriteoohvrite uuringu (Sööt ja Vajakas, 21) kohaselt hindavad Eesti elanikud üldkasulikku tööd kuritegusid toime pannud inimeste karistamisel kõrgelt. 29. aastal arvas 57% inimestest, et just see karistusliik on varguse puhul sobivaim, samas näiteks reaalse vangistuse pooldajaid oli 23%. Üldkasuliku töö pooldajate osakaal on Eestis kõrge ka võrreldes paljude teiste Euroopa riikidega ning selle meetme mõju pooldajate hulk on kasvanud ka ajas (2. aastal oli ÜKT pooldajaid 51%). Alternatiivkaristuste olulisust retsidiivsuse vähendamisel rõhutatakse Kriminaalpoliitika arengusuundades aastani 218: Kinnipidamisasutuses peaksid viibima kõige ohtlikumad kurjategijad, samal ajal tuleb soodustada alternatiivkaristuste kasutamist (ÜKT, sõltuvusravi, leppimine jne). 1 Alternatiivide loomine vangistusele aitab lisaks retsidiivsuse samal või madalamal tasemel hoidmisele vähendada nii vangistuse negatiivseid mõjusid kui ka hoida kokku karistussüsteemi rahalisi kulusid, mis vangistuse puhul on kõrgeimad (ühe vangi ülalpidamise kulu kuus on 991 eurot 2 ). Viimaste aastate statistika kohaselt on kasvanud üldkasulikule tööle suunatud süüdimõistetute arv ning nende hulgas on võrreldes varasemaga enam korduvalt karistatud inimesi. Kuna varasemate karistuste arv on üks peamisi retsidiivsusriski näitavaid tunnuseid, oleks võinud eeldada, et selline muutus toob kaasa ka retsidiivsusnäitajate kasvu reaalselt pole aga seda juhtunud, mis tähendab, et nende inimeste ÜKT-le suunamine vangistuse alternatiivina on olnud õigustatud. Samas paneb üldkasulikule tööle suunatutest aasta aja jooksul iga kolmas toime uue kuriteo. See näitaja võiks olla madalam, kui ÜKT raames suudaks riik aidata inimesel uue kuriteo toimepanemise riske maandada. Peamised riskid tulenevad antud sihtgrupi puhul alkoholi- või narkosõltuvusest või nende ainete väärkasutamisest selliste probleemide lahendamisele ÜKT kui selline kaasa ei aita, mistõttu tuleks teiste riikide eeskujul leida võimalusi olukorra parandamiseks. Levinud meede selleks on üldkasuliku töö raames sotsiaalprogrammide pakkumine. Üldkasuliku töö statistikast ilmneb ka teine oluline teema, mille osas riik olukorda parandada saaks aastal jäi ÜKT sooritamine pooleli 23 protsendil tööle suunatutest (võrreldes 21. aastaga kasv 3%) valdavalt on need inimesed, kes erinevatel põhjustel enam töökohale ei ilmunud. Järgnevast analüüsist ilmneb, et katkestamise peamiseks põhjuseks võib olla tööks vähemotiveeritud või sõltuvusprobleemidega isikute ÜKT-le suunamine. 1 Kriminaalpoliitika arengusuunad aastani 218. Riigikogu otsuse (757 OE I) Kriminaalpoliitika arengusuunad aastani 218 heakskiitmine lisa. 2 Vangistuse kulud: 3
4 1. ÜKT kohaldamise võimalused Kuriteo toimepanijat saab Eestis üldkasulikule tööle määrata kolmel viisil: 1. Vangistuse asenduskaristusena (KarS 69) 2. Oportuniteedi printsiibil, lõpetades menetluse avaliku menetlushuvi puudumisel ja süü väiksuse korral (KrMS 22) 3. Aresti asenduskaristusega väärtegude puhul (KarS 69) Käesolev analüüs käsitleb kriminaalmenetluse tulemusena määratavat üldkasulikku tööd ehk esimest kahte võimalust. ÜKT liik Vangistuse asemel Oportuniteet Aresti asemel Seaduslik alus KarS 69 KrMS 22 KarS 69 Maksimaalne asendatav 2 aastat - 3 päeva kinnipidamisaeg aastates Maksimaalne tundide arv ÜKT-l Asendusvõrrand 1 päev vanglas = 2 tundi tööd - 1 päev arestimajas = 2 tundi tööd ÜKT tegemise aeg Kuni 24 kuud Kuni 6 kuud Kuni 12 kuud Lisatingimised Kars kontrollnõuete täitmine ÜKT määraja Kohus Prokuratuur või kohus Kohus ÜKT korraldaja Kriminaalhooldusosakond Kriminaalhooldusosakond Prefektuur ÜKT-d saab vangistuse asenduskaristusena mõista KarS 69 alusel kuni kaheaastase vangistusega karistatud isikutele süüdimõistetu nõusolekul. Ühele päevale vastab kaks tundi; seega on ÜKT maksimaalseks kestuseks 146 tundi. Kohus saab määrata ÜKT tegemise tähtajaks kuni 24 kuud. ÜKT tegemisel peab süüdimõistetu järgima kontrollnõudeid ning täitma talle pandud kohustusi vastavalt KarS -s 75 sätestatule. Kui süüdimõistetu hoidub kõrvale ÜKT-st, ei järgi kontrollnõudeid või ei täida talle pandud kohustusi, võib kohus kriminaalhooldusametniku ettekande alusel pöörata talle mõistetud vangistuse täitmisele. Juhul kui ÜKT tegemise ajal paneb isik toime uue kuriteo ja selle eest karistatakse teda vangistusega, võidakse sellele liita talle varem mõistetud üldkasuliku töö tegemata osa (kaks tundi võrdub ühe päeva vangistusega). Kriminaalmenetluse seadustiku (KrMS) 22 alusel saab ÜKT-le suunata neid isikuid, kelle puhul kriminaalmenetlus lõpetatakse avaliku menetlushuvi puudumise tõttu ja kui süü ei ole suur; ÜKT kestuseks on 1 24 tundi. Sel juhul KarS 75 kohaseid kontrollnõudeid ei kehtestata ning kriminaalhooldusametnik järjepidevat järelevalvet ei teosta, kuid ÜKT kohustuse täitmata jätmisel uuendab prokuratuuri taotlusel kohus kriminaalmenetluse oma määrusega aasta alguses jõustunud KarS 69 muudatus võimaldab süüdlase nõusolekul kasutada ÜKT-d asenduskaristusena ka väärtegude puhul aresti asemel. Ühele arestipäevale vastab kaks tundi ÜKT-d; seega saab maksimaalse pikkusega aresti (3 päeva) määramisel selle asendada 6 ÜKT tunniga. ÜKT tegemise tähtaeg saab olla kuni 12 kuud. ÜKT-d rakendatakse ulatuslikult liikluskuritegude ja varavastaste kuritegude puhul. Üldjuhul ei sobi ÜKT-le alkoholi- või uimastisõltlased (kes ei tarvitse suuta teha regulaarset tööd), kindla elukohata isikud, emotsionaalselt tasakaalutud isikud ning pika kuritegeliku karjääriga isikud. ÜKT-d tuleb teha vabast ajast, reeglina palgaliste töökohtadega mittekonkureerivatel aladel. 4
5 2. ÜKT-le suunatud isikud Kõik ÜKT-le suunatud isikud ÜKT tegemist alustas 211. aastal 2698 kordumatut isikut (ÜKT toimiku avamise kuupäeva järgi). KarS 69 alusel suunati ÜKT-le 1738 isikut (süüdimõistetut) ja KrMS 22 alusel 973 isikut (13 isikut suunati korduvalt erinevate sätete alusel; siinjuures pole loetud korduvaid suunamisi sama sätte alusel). Võrreldes 21. aastaga vähenes ÜKT-le suunatud isikute koguarv 261 kordumatu isiku võrra, kusjuures süüdimõistetute arv kasvas 112 võrra ja KrMS 22 alusel suunatud isikute arv vähenes 38 võrra 3. Kõigist 211. aastal ÜKT-d alustanud isikutest moodustas süüdimõistetute osakaal 64% (21. aastal 55%). ÜKT lõpetas 211. aastal kokku 2733 isikut (olenemata ÜKT alguse ajast), neist edukalt 295 isikut ja negatiivse tulemusega 629 isikut. Erinevatel põhjustel suri 21 isikut, keda järgnevalt arvesse ei võeta. Tabel 1. Aastatel ÜKT lõpetanud isikute arv (arvestamata surmajuhtumeid) ÜKT sooritati positiivselt ÜKT lõppes negatiivselt Kokku lõpetas aasta jooksul lõpetas ÜKT negatiivse tulemusega 23% isikutest, mis on 21. aastaga võrreldes 5,3 protsendipunkti enam (seega kasvas negatiivselt lõpetanute osakaal aastaga 3%) 4 vt joonis 1. ÜKT lõpetas negatiivselt 14% KrMS 22 alusel suunatutest ja 29% KarS 69 alusel suunatutest ,5 16,7 16,6 17,8 23,1 6 ÜKT lõppes negatiivselt 4 75,5 83,3 83,4 82,2 76,9 ÜKT sooritatud positiivselt Joonis 1. Aastatel ÜKT positiivse ja negatiivse tulemusega lõpetanud isikute osakaal kõigist aasta jooksul lõpetanutest (%) 211. aasta lõpul oli arvel 1554 ÜKT tegijat (21% kriminaalhooldusalustest); neist 8% moodustasid süüdimõistetud vt tabel 2. Käesoleva aasta 1. juulil oli arvel 1421 ÜKT tegijat (2% kriminaalhooldusalustest). Ühel hetkel arvel olevate süüdimõistetute osakaal on suurem kui nende osakaal aasta jooksul ÜKT-le suunatud isikute seas, mis on tingitud KrMS 22 alusel suunatutega võrreldes suuremast tundide arvust. 3 KrMS 22 alusel suunatud isikute arv vähenes 211. aastal keskmiselt 28%. Langus ilmnes enamikus maakondades, sh enam Valgamaal (-59%), Raplamaal (-49%) ja Tartumaal (-4%). Keskmisest väiksem oli langus Harjumaal (-23%). 4 ÜKT negatiivselt lõpetanud isikute osakaalu tuntava kasvuga 211. aastal kindlalt seostatavaid tegureid statistikast ei ilmne. 5
6 Tabel 2. Aasta lõpul arvel olnud ÜKT tegijate arv suunamise aluse järgi KarS KrMS KOKKU KarS 69 osakaal (%) Kars 69 alusel ÜKT-le suunatud isikutele kohustuseks pandud keskmine tundide arv on aastatel olnud madalam kui varasematel aastatel vt tabel 3. Samal ajal on KrMS 22 alusel ÜKT-le suunatud isikutele määratud keskmine tundide arv olnud veidi kõrgem eelnenud aastate tasemest aastal määrati vähemalt 1 ÜKT tundi 92 isikule, sh maksimummäär 146 tundi neljale isikule (21. aastal vastavalt 75 isikule ja ühele isikule). Tabel 3. ÜKT-le suunatud isikutele kohustuseks pandud tundide arv KarS 69 Aritmeetiline keskmine Mediaan KrMS 22 Aritmeetiline keskmine Mediaan KarS 69 alusel ÜKT-le suunatud isikud (süüdimõistetud) KarS 69 alusel ÜKT-le suunatud isikute arv on järjekindlalt kasvanud vt joonis 2. Seda on soodustanud jõustunud seadusemuudatused, mis lubavad katseajal toime pandud kuriteo eest mitte saata süüdimõistetut talle eelmise otsusega mõistetud vangistust kandma, vaid kohaldada vangistuse asendamist ÜKT-ga Joonis 2. Aasta lõpul arvel olnud ÜKT-le suunatud süüdimõistetute (KarS 69) arv Samal ajal ÜKT-le suunatud süüdimõistetute üldarvu kasvuga on nende hulgas kasvanud varem vähemalt neli korda kriminaalkorras karistatud isikute arv ja osakaal vt tabel 4 ja joonis aasta jooksul ÜKT-le suunatud süüdimõistetutest olid varem karistamata 13% ning neli või enam korda karistatud 3% (21. aastal vastavalt 19% ja 27%). 6
7 Tabel 4. Aasta lõpul arvel olnud ÜKT tegijate varasem kriminaalkorras karistatus Arv aasta lõpul % aasta lõpul arvel olnud isikutest Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Pole teada KOKKU Varem karistamata Neli ja enam korda varem karistatud Joonis 3. ÜKT-le suunatud süüdimõistetute varasem kriminaalkorras karistatus (% aasta lõpul arvel olnud isikutest) Varem kriminaalkorras karistamata isikutele on mõistetud keskmisest lühem vangistus ja vastavalt pandud kohustuseks vähem ÜKT tunde aastal ÜKT-le suunatud isikute puhul kujunes keskmiseks tundide arvuks 145 tundi (ligikaudu vastab vangistusele 2,5 kuud). Üks kuni kolm korda karistatud isikute puhul olulisi erinevusi ei olnud; siinjuures tuleb arvestada, et mitme kuriteoliigi puhul on korduva kuriteo toimepanemisel ette nähtud kõrgem karistusmäär kui esmakordse kuriteo eest Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Joonis aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutele kohustuseks pandud keskmine ÜKT tundide arv varasema kriminaalkorras karistatuse järgi (aritmeetiline keskmine) 211. aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetute puhul oli kõige enam tunde kohustuseks pandud alla 2-aastastele vt joonis 5. Vanuserühmadest oli ÜKT-le suunatute seas suurim aastaste osakaal (39%). 7
8 Alaealised (N=29) (N=69) 2 29 (N=669) 3 39 (N=519) 4 49 (N=292) 5 59 (N=128) 6 ja enam (N=23) Aritmeetiline keskmine Mediaan Joonis aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutele kohustuseks pandud keskmine ÜKT tundide arv vanuserühmade järgi Raskeima kuriteo järgi arvestades (iga isiku puhul on arvestatud vaid üht kuriteoliiki) oli 211. aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutest 592 isikut (34%) karistatud varavastase kuriteo eest, 552 isikut (32%) liikluskuriteo eest, 237 isikut (14%) isikuvastase kuriteo eest, 139 isikut (8%) avaliku rahu vastase kuriteo eest ning 218 isikut (13%) mõnda muud liiki kuriteo eest. Võrreldes 21. aastaga kasvas varavastase kuriteo eest ÜKT-le suunatud isikute arv 4% ning liikluskuriteo eest suunatud isikute 2%. Varavastase kuriteo eest 211. aastal ÜKT-le suunatud isikutest 37% oli varem vähemalt neli korda kriminaalkorras karistatud vt joonis 6. Liikluskuriteo eest ÜKT-le suunatud isikute puhul oli sama näitaja 24% Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Varavastane kuritegu Liikluskuritegu Joonis 6. Varavastase kuriteo ja liikluskuriteo eest 211. aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetute jaotus varasema kriminaalkorras karistatuse järgi (%; raskeima kuriteoliigi järgi) 211. aastal kasvas varavastaste kuriteo ja liikluskuriteo eest ÜKT-le suunatud süüdimõistetute seas tuntavalt varem kriminaalkorras karistatud isikute arv ja osakaal vt tabel 5. 8
9 Tabel 5. Varavastase kuriteo ja liikluskuriteo eest 21. ja 211. aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetute arv ning varasem kriminaalkorras karistatus (raskeima kuriteoliigi järgi) Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Arv % Arv % Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Pole teada KOKKU Sh varem karistatud Peamiste kuriteoliikide võrdluses on keskmine ÜKT kohustuseks pandud tundide arv olnud teistest kõrgem varavastaste kuritegude puhul ning teistest madalam avaliku rahu vastaste kuritegude puhul vt joonis KÕIK KURITEOD Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Isikuvastased kuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod Aritmeetiline keskmine Mediaan Joonis aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutele kohustuseks pandud keskmine ÜKT tundide arv peamiste kuriteoliikide puhul (raskeima kuriteoliigi järgi) Ühed tähtsamad varavastaste kuritegude ja eriti varguste toimepanemist soodustavad tegurid on sõltuvusprobleemid (alkoholi liigtarvitamine ja narkootikumide tarvitamine). 5 Varguse tõttu ÜKT-le suunatud isikute seas oli vaatluse all olevate alkoholiseaduse (AS) ning narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse (NPALS) rikkumiste eest karistatuid märksa rohkem kui nende seas, keda polnud (vähemasti sel korral) varguse eest karistatud: varguse eest (võis esineda ka muud liiki kuritegusid) ÜKT-le suunatud isikute seas oli AS rikkumisega isikuid 36% ning NPALS rikkumisega isikuid 24% (osa isikuid oli toime pannud kumbagi liiki rikkumisi); muud liiki kuriteo eest (kuid ei esinenud vargust) ÜKT-le suunatud isikute seas oli AS rikkumisega isikuid 23% ning NPALS rikkumisega isikuid 5% (osa isikuid oli toime pannud kumbagi liiki rikkumisi). 5 ÜKT tegijate võimalike sõltuvusprobleemide kirjeldamisel kasutati Politsei- ja Piirivalveameti andmeid alkoholiseaduse 7 (alkohoolse joogi tarbimise eest avalikus kohas või avalikku kohta joobnud olekus ilmumine) ning narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse 15 1 (narkootilise või psühhotroopse aine ebaseaduslik käitlemine väikeses koguses) rikkumistest. Arvesse võeti kõik aastatel registreeritud väärteod, olenemata konkreetse isiku poolt ÜKT tegemise perioodist. 9
10 3. ÜKT 211. aastal lõpetanud süüdimõistetud 211. aastal lõpetas ÜKT 1643 kordumatut süüdimõistetut. Kõikidest ÜKT lõpetamistest (olenemata ÜKT alguse ajast) lõppes 7% edukalt ja 29% negatiivse tulemusega; ühel protsendil juhtudel lõpetati ÜKT isiku surma või õnnetusjuhtumi tõttu. ÜKT negatiivselt lõpetamise põhjuseks oli 64% juhtudel erakorraline ettekanne ja 36% juhtudel uus kohtuotsus. Uue kohtuotsusega lõppes ÜKT kõige sagedamini varavastase kuriteo eest ÜKT-le suunatud isikute puhul (41%); järgnesid liikluskuriteo (36%), isikuvastase kuriteo (26%) ja avaliku rahu vastase kuriteo (23%) eest karistatud. Mida suurem on isikule kohustuseks pandud ÜKT tundide arv, seda suurema tõenäosusega lõpeb ÜKT negatiivselt (arvestamata erinevusi isikute taustas). Näiteks oli alla 2-tunnise kohustusega lõpetanute seas negatiivselt lõpetanuid 16%, samal ajal kui vähemalt 6-tunnise kohustusega lõpetanute seas oli negatiivselt lõpetanuid kokku 45% vt täpsem jaotus joonisel Negatiivselt Positiivselt Alla 1 (N=343) (N=417) (N=222) (N=24) (N=24) (N=13) (N=53) 1 ja enam (N=79) Joonis 8. ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute osakaal erineva kohustuseks pandud tundide arvu korral (%) 6 Positiivselt lõpetanutele määratud keskmine tundide arv oli kõigi peamiste kuriteoliikide puhul märksa väiksem negatiivselt lõpetanutele määratud keskmisest tundide arvust vt joonis 9. Vahed olid suurimad liikluskuriteo eest karistatud isikute puhul. Samas ei saa ÜKT negatiivselt lõpetamise peamiseks põhjuseks pidada suurt tundide arvu, vaid ÜKT määramist selleks mittesobivatele isikutele (mahukas kohustus on indikaatoriks isiku probleemidest). Kõrgem katkestanute osakaal suurema tundide arvu puhul on seotud asjaoluga, et mahukad kohustused pannakse raskeid ja/või korduvalt kuritegusid toime pannud isikutele, kellel on sageli tõsiseid sotsiaalseid probleeme ning sellest tulenevalt ka suurem ÜKT katkestamise risk. 6 Siin ja edaspidi ei ole ÜKT lõpetanute puhul protsentide arvestamisel arvesse võetud surnud ja õnnetusse sattunud isikuid, kelle osakaal moodustas ühe protsendi kõigist ÜKT lõpetanud isikutest (avatud toimikute arvust) ning mõnes vaatlusaluses grupis ulatus nende osakaal kahe protsendini. 1
11 KÕIK KURITEOD Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Isikuvastased kuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod Positiivselt Negatiivselt Joonis 9. ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetutele kohustuseks pandud keskmine tundide arv peamiste kuriteoliikide puhul (aritmeetiline keskmine; raskeima kuriteoliigi järgi) Ülekaalukas osa ÜKT negatiivselt lõpetanutest oli pandud kohustuse täitmisega raskustes juba planeeritud töö algusosas: ÜKT 211. aastal negatiivselt lõpetanutest 29% ei töötanud ühtegi tundi (nende osakaal moodustas 8% kõikidest samal aastal ÜKT lõpetanutest); kõikidest negatiivselt lõpetanutest kokku 84% oli teinud alla poole määratud tundidest (k.a tööd mittealustanud), sealjuures 61% vähem kui viiendiku määratud tundidest; tööd alustanud, kuid siiski negatiivselt lõpetanud isikutest 78% oli teinud alla poole määratud tundidest, sealjuures 45% vähem kui viiendiku määratud tundidest. ÜKT negatiivselt lõpetanute puhul jäi olenemata isikule kohustuseks pandud tundide arvust keskmine ära tehtud tundide osakaal ligikaudu samale tasemele (2 22%) vt joonis 1. Samas ilmnesid erineva mahuga kohustusega isikute gruppide vahel märgatavad erinevused tööd mittealustanute osakaalus ning tööd alustanute poolt ära tehtud tundide osakaalus: alla 2-tunnise kohustusega isikutest 42% ei töötanud ühtegi tundi; tööd alustanud isikud tegid ära keskmiselt 36% määratud tundidest; vähemalt 6-tunnise kohustusega isikutest 16% ei töötanud ühtegi tundi; tööd alustanud isikud tegid ära keskmiselt 24% määratud tundidest Kõigi negatiivselt lõpetanute poolt tehtud keskmiselt tunde (% määratust) Tööd alustanute poolt tehtud keskmiselt tunde (% määratust) 1 Alla 2 tunni (N=112) tundi (N=215) Vähemalt 6 tundi (N=17) Ei töötanud ühtegi tundi (% negatiivselt lõpetanutest) Joonis 1. ÜKT 211. aastal negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute poolt ära tehtud tundide arvu keskmine osakaal erineva kohustuseks pandud tundide arvu korral (% määratud tundide arvust); mitte ühtegi tundi töötanud isikute osakaal (% negatiivselt lõpetanutest) 11
12 Tööd mittealustanute suur osakaal negatiivselt lõpetanud alla 2-tunnise kohustusega isikute puhul viitab nende vähesele motiveeritusele, kuna üldjuhul peaks kergema karistusega isikutel olema vähem sotsiaalseid probleeme kui raskema karistusega isikutel. Tööd alustanud isikud tegid ära keskmiselt 3 tundi (mediaan 16 tundi). Tööd alustanud tunnise kohustusega isikud tegid ära keskmiselt 114 tundi (mediaan 88 tundi) ning vähemalt 6-tunnise kohustusega isikud 96 tundi (mediaan 57 tundi). Viimasel juhul võib väiksem keskmine tehtud tundide arv kajastada isikute tõsisemaid probleeme. Ülaltoodud andmete põhjal võib öelda, et vangistuse asemel ÜKT kohaldamise kaalumisel tuleb enam tähelepanu pöörata isikute tööks motiveerituse väljaselgitamisele, seda eriti lühiajalise ÜKT kohustuse puhul. Pikaajalise ÜKT kohustuse määramisel tõuseb rohkem esile küsimus isiku suutlikkusest kohustust täita. ÜKT puhul ei näi olevat otstarbekas töökohustuse automaatne venitamine pikema aja peale kui see on vajalik töö ärategemiseks, vaid kohasem oleks lähtuda iga isiku puhul konkreetsetest asjaoludest arvestades siinjuures vajadust toetada isiku töömotivatsiooni. ÜKT 211. aastal lõpetanute puhul oli peamiste kuriteoliikide võrdluses negatiivselt lõpetanuid kõige enam varavastase kuriteo eest karistatute seas (46%; sh varguse eest karistatute puhul 52%) ja kõige vähem liikluskuriteo eest karistatute seas (16%) vt joonis 11. Sarnased erinevused ilmnesid ka lähedase ÜKT tundide arvuga isikute võrdluses: nt tunnise kohustuse korral lõpetas ÜKT negatiivselt 51% varavastase kuriteo eest karistatutest ja 14% liikluskuriteo eest karistatutest Negatiivselt Positiivselt KÕIK KURITEOD Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Isikuvastased kuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod Joonis 11. ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute osakaal peamiste kuriteoliikide puhul (%; raskeima kuriteoliigi järgi) Tehtud tundide osakaal määratud tundidest oli teistest väiksem varavastase kuriteo eest ÜKT-le suunatutel (18%); teiste peamiste kuriteoliikide puhul jäi see vahemikku 24 27%. Oluliseks takistuseks ÜKT edukal sooritamisel võivad olla sõltuvusprobleemid, eeskätt alkoholi liigtarvitamine ja narkootikumide tarvitamine. AS või NPALS rikkumise eest aastatel karistatud isikuid oli ÜKT negatiivselt lõpetanute seas märksa rohkem kui positiivselt lõpetanute seas (vt joonis 12): ÜKT positiivselt lõpetanutest oli NPALS rikkujaid 5% ja AS rikkujaid 23%; ÜKT negatiivselt lõpetanutest oli NPALS rikkujaid 22% ja AS rikkujaid 37% (vastavalt 4,4 korda ja 1,6 korda enam kui positiivselt lõpetanute seas). 12
13 ÜKT positiivselt lõpetanutest 22 ÜKT negatiivselt lõpetanutest 6 NPALS AS Mõlema seaduse rikkujaid Joonis 12. NPALS või AS rikkumise eest aastatel karistatud isikute osakaal ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute seas (%) ÜKT negatiivselt lõpetanute puhul alustas ilma AS ja NPALS rikkumisteta isikutest töötamist 7%, AS rikkumisega isikutest 75% ning NPALS rikkumisega isikutest 65% 7 (arvestatud on isikuid, kelle puhul on tehtud tundide arv teada). Samasuunalised erinevused ilmnesid ka ÜKT negatiivselt lõpetanute poolt ära tehtud tundide osakaalus (k.a töötamist mittealustanud isikud): ilma AS ja NPALS rikkumisteta isikud tegid ära keskmiselt 24% määratud tundidest; AS rikkumise eest karistatud isikud tegid ära keskmiselt 21% määratud tundidest, kusjuures see näitaja jäi rikkumiste arvust olenemata samale tasemele; NPALS rikkumise eest karistatud isikud tegid ära keskmiselt 16% määratud tundidest, kusjuures vaid ühe rikkumisega isikud tegid ära keskmiselt 21% ja vähemalt kahe rikkumisega isikud keskmiselt 12% määratud tundidest. 8 Narkootikumide tarvitamise eest aastatel karistatud ja ÜKT 211. aastal lõpetanud isikutest lõpetas selle negatiivselt 66%. Alkoholiseaduse rikkumise eest samal perioodil karistatud isikutest lõpetas ÜKT negatiivselt 41% ja ilma niisuguste väärtegudeta isikutest 21%. Korduv karistatus narkootikumide tarvitamise eest näitab suurt ÜKT katkestamise riski. Varguse tõttu ÜKT-le suunatud ja selle negatiivselt lõpetanud isikute seas oli samuti märgatavalt rohkem AS ja NPALS rikkujaid kui muud liiki kuriteo eest karistatute seas: varguse eest (võis esineda ka muud liiki kuritegusid) ÜKT-le suunatud ja selle negatiivselt lõpetanutest oli AS rikkumisega isikuid 41% ja NPALS rikkumisega isikuid 34%; muud liiki kuriteo eest (kuid ei esinenud vargust) ÜKT-le suunatud ja selle negatiivselt lõpetanutest oli AS rikkumisega isikuid 33% ja NPALS rikkumisega isikuid 13%. Märgatavad erinevused ilmnesid varem kriminaalkorras karistamata ning varem karistatud isikute ÜKT edukuses (vt joonis 13): varem karistamata isikutest lõpetas ÜKT positiivselt 85% ja negatiivselt 15%; varem vähemalt neli korda karistatud isikutest lõpetas ÜKT positiivselt 61% ja negatiivselt 39%; 7 Vaid ühe NPALS rikkumisega isikutest oli tööd alustanud 3 isikut 39-st (77%) ja vähemalt kahe NPALS rikkumisega isikutest 37 isikut 64-st (58%). Arvud on liiga väiksed kindlate järelduste tegemiseks, kuid siiski suundaandvad. 8 Tööd alustanud, kuid negatiivselt lõpetanud isikute puhul oli keskmine ära tehtud tundide osakaal ilma AS ja NPALS rikkumisteta isikutel 35%; AS rikkumisega isikutel 28% (see näitaja jäi rikkumiste arvust olenemata samale tasemele); NPALS rikkumisega isikutel 24% (sh vaid ühe rikkumisega isikutel 27% ja vähemalt kahe rikkumisega isikutel 21%). 13
14 kõigist ÜKT positiivselt lõpetanud isikutest oli varem karistamata 19% ja varem karistatud 81%; kõigist ÜKT negatiivselt lõpetanud isikutest oli varem karistamata 8% ja varem karistatud 92% Negatiivselt Positiivselt Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Joonis 13. ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute osakaal varasema kriminaalkorras karistatuse järgi (%) Negatiivselt lõpetanute osakaal ning kohustuseks pandud ÜKT tundide arvu aritmeetiline keskmine oli suurim alaealiste puhul. Mõlemad näitajad vähenesid tuntavalt vanuse suurenemisega vt joonised 14 ja Negatiivselt Positiivselt Alaealised (N=31) (N=8) 2 29 (N=646) 3 39 (N=477) 4 49 (N=275) 5 59 (N=123) 6 ja enam (N=2) Joonis 14. ÜKT 211. aastal positiivselt ja negatiivselt lõpetanud süüdimõistetute osakaal vanuserühmade järgi (%; vanus katseaja alguses) Suhteliselt suur keskmine kohustuseks pandud tundide arv alla 2-aastaste süüdimõistetute puhul võib olla seotud sooviga vältida reaalset vangistust varem tingimisi karistatud noortele, kes panevad uue kuriteo toime katseajal ning seetõttu asendatakse mõistetud vangistus ÜKT-ga. See toob omakorda kaasa väga suure üldkasuliku töö tundide arvu, mille täitmine on ilmselt liiga koormav ning keerukas. 14
15 Alaealised (N=31) (N=8) 2 29 (N=646) 3 39 (N=477) 4 49 (N=275) 5 59 (N=123) 6 ja enam (N=2) Määratud tunde Lõpetas negatiivselt (%) Joonis 15. ÜKT 211. aastal lõpetanud süüdimõistetutele kohustuseks pandud tundide arvu aritmeetiline keskmine (vasak telg) ja ÜKT negatiivselt lõpetanud isikute osakaal protsentides (parem telg) vanuserühmade järgi (vanus katseaja alguses) ÜKT katkestamise põhjused valimi põhjal ÜKT katkestamise asjaolude täpsemaks analüüsiks moodustati valim 2 isikust, kelle ÜKT oli 211. aastal lõppenud negatiivselt seoses erakorralise ettekandega või uue kohtuotsusega. Valimi moodustamisel arvestati isikute jaotust piirkondade vahel ning ÜKT lõpetamise põhjust. Valimiga hõlmatud isikute andmeid kontrollisid ja täiendasid kriminaalhoolduse infosüsteemist (KHIS) Tallinna Vangla vanemkriminaalhooldusametnikud Katriin Savitš ja Leina Lauri. ÜKT toimikute põhjal selgitati, millised asjaolud tõid kaasa või võisid soodustada ÜKT negatiivse tulemusega lõpetamist (sh isiku põhitegevus, vähene motiveeritus, võimalikud sõltuvusprobleemid). Valimiga hõlmatud isikutest 87% ei töötanud ühtegi tundi või jäi tehtud tundide osakaal alla poole määratust. Nende puhul oli tüüpiline ajakava mittejärgimine ja tööst kõrvalehoidumise õigustamiseks mitmesuguste ettekäänete esitamine; sageli esines ka muid rikkumisi (registreerimisele mitteilmumine, loata ärasõit, sõltuvusainete tarvitamine jm). Sõltuvusprobleeme esines vähemalt 42%-l ÜKT negatiivselt lõpetanud isikutest (siinjuures arvestati AS ja NPALS rikkumisi, riskihindamiste tulemusi, andmeid varem kriminaalhooldusel olnud isikute toimikutest, kohtueelsetest ettekannetest ja vanglapäringutest). Tõenäoliselt on sõltuvusprobleemidega isikute osakaal tegelikult veel suurem, kuna ÜKT toimikutes on sõltuvust kajastav info ebaühtlane (ametnik ei tarvitse sõltuvusest teada kui isik seda ise ei tunnista); samuti ei tarvitse registreeritud väärtegude puudumine tähendada, et isikul sõltuvusprobleeme pole. Sõltuvusprobleemidega isikutest ligi 6% oli ÜKT-le suunatud varavastase kuriteo eest; neile järgnesid ligikaudu neli korda väiksema osakaaluga liikluskuriteo eest, isikuvastase kuriteo eest ja avaliku rahu vastase kuriteo eest karistatud isikud. Valimi analüüs kinnitas, et ÜKT ei sobi sõltuvusprobleemidega isikutele, või tuleb nende ÜKT-le suunamisel juba ette arvestada suure katkestamise tõenäosusega. 15
16 4. ÜKT tegijana 211. aasta lõpul arvel olnud süüdimõistetud Aasta lõpul ÜKT tegijana arvel olevate isikute seas on suhteliselt enam pikaajalise ÜKT kohustusega isikuid, võrreldes nende osakaaluga aasta jooksul ÜKT-le suunatud isikute seas seega ei kajasta hetkeseis kõigi ÜKT-le suunatud isikute koosseisu ja neile pandud kohustusi ning nende aspektide kirjeldamisel tuleks võimalusel tugineda andmetele aasta jooksul suunatud isikute kohta. Alates 28. aastast on kasvanud varavastase kuriteo eest ÜKT-le suunamine vt joonis 16. Liikluskuriteo toime pannud isikute arv oli 211. aasta lõpul 31% suurem kui aasta varem, jäädes siiski madalamaks 28. aasta tasemest. 9 Arvestatav tõus ilmnes 211. aastal ka isikuvastase kuriteo ning varavastase kuriteo toime pannud isikute arvus (vastavalt 24% ja 9%) Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod Isikuvastased kuriteod Joonis 16. ÜKT tegijana aasta lõpul arvel olnud süüdimõistetute arv peamiste kuriteoliikide järgi (isik võis korduda erinevat liiki kuritegudes) Hoolimata ÜKT-le suunatud isikute arvu tuntavast kasvust pole kuritegude liigilises struktuuris kolme viimase aasta jooksul suuri muutusi toimunud: esikohal on püsinud varavastased kuriteod, millele on järgnenud liikluskuriteod vt joonis Varavastased kuriteod Liikluskuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod Isikuvastased kuriteod Joonis 17. ÜKT tegijana aasta lõpul arvel olnud süüdimõistetute protsentuaalne jaotus peamiste kuriteoliikide järgi (isik võis korduda erinevat liiki kuritegudes) 9 Liikluskuriteod olid enne 29. aastat selgelt esikohal, kuid varavastaseid süütegusid ja liiklussüütegusid puudutavate seadusemuudatuste tõttu pole näitajad hilisemate aastatega täpselt võrreldavad. Liikluskuriteo eest karistatute arvu mõjutab jõustunud seadusemuudatus, millega joobes juhtimise kvalifitseerimisel hakati lähtuma vaid sõidukijuhi joobeastmest; sellest tulenevalt küll tõusis kuritegude osakaal joobes juhtimise süütegudes, kuid tänu joobes sõidukijuhtimise vähenemisele jäi niisuguste kuritegude registreerimine peaaegu samale tasemele. 16
17 Valdavalt on ÜKT-le suunatud süüdimõistetutele mõistetud karistus üht liiki (KarS-i peatüki täpsusega) kuriteo või kuritegude eest aasta lõpul ÜKT tegijana arvel olnud isikute puhul oli vaid üht liiki kuriteo eest karistatud isikute osakaal kõrgeim liikluskuriteo toime pannud isikute puhul (87%) vt tabel 6. Tabel aasta lõpul ÜKT tegijana arvel olnud süüdimõistetute jaotus nende poolt toime pandud kuriteo liigi järgi (sama isik võis olla karistatud erinevat liiki kuritegude eest; levinumate kuriteoliikide puhul näidatakse eraldi vaid seda liiki kuriteo eest karistatute arv ja osakaal) Isikute arv % kõigist isikutest % antud liiki kuriteo toime pannud isikutest Varavastased kuriteod 47 37,6 sh vaid seda liiki kuriteo eest 386 3,9 82 Liikluskuriteod 43 34,4 sh vaid seda liiki kuriteo eest ,9 87 Isikuvastased kuriteod ,8 sh vaid seda liiki kuriteo eest 13 1,4 76 Avaliku rahu vastased kuriteod 134 1,7 sh vaid seda liiki kuriteo eest 8 6,4 6 Õigusemõistmisevastased kuriteod 81 6,5 sh vaid seda liiki kuriteo eest 44 3,5 54 Majandusalased kuriteod 33 2,6 Kuriteod perekonna ja alaealiste vastu 29 2,3 Avaliku usalduse vastased kuriteod 2 1,6 Rahvatervisevastased kuriteod 19 1,5 Üldohtlikud kuriteod 6,5 Ametialased kuriteod 2,2 Poliitiliste ja kodanikuõiguste vastased kuriteod 2,2 KOKKU kordumatuid isikuid 125 1, ÜKT-le suunatud süüdimõistetute retsidiivsus on hoolimata varem karistatud isikute osakaalu kasvust püsinud praktiliselt samal tasemel alates 28. aastast vt tabel 7. Oportuniteedi tulemusel 21. aastal ÜKT-le suunatud isikutest pani aasta jooksul uue kuriteo toime 16% ning vangistuse asendamise tulemusena ÜKT-d alustatutest 33%. Need näitajad on märkimisväärselt madalamad võrreldes vanglast vabanenute retsidiivsusega. 21. aastal vanglast vabanenutest pani aasta jooksul uue kuriteo toime 43% (Justiitsministeerium, 212). 1 Tabel 7. Kuriteos kahtlustatavana üle kuulatud isikute osakaal erinevatel alustel ÜKT-le suunatud isikutest 12 kuu järel pärast ÜKT toimiku avamist (%) Suunamise alus * KrMS KarS * Isikud, kelle toimik avati kuni Retsidiivsuse tase on peamistest kuriteoliikidest olnud kõige kõrgem varavastase kuriteo ja kõige madalam liikluskuriteo eest karistatud isikutel vt tabel 8. 1 Vanglast vabanenute seas on erinevused retsidiivsusnäitajates vastavalt vabanemise alusele: ÜKT tegijatega sarnane retsidiivsus on olnud lühiajalise nn šokivangistusega ning vanglast tingimisi ennetähtaegselt vabastatud isikute puhul, samas on ÜKT tegijate retsidiivsus märgatavalt madalam vanglakaristuse vanglas lõpuni kandnud isikutega võrreldes viimane grupp moodustab ka valdava osa vanglast vabanenutest. 17
18 Tabel 8. Kuriteos kahtlustatavana üle kuulatud isikute osakaal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutest 12 kuu järel pärast ÜKT toimiku avamist (%; raskeima kuriteoliigi järgi) * Varavastased kuriteod Liikluskuriteod 19 2 Isikuvastased kuriteod Avaliku rahu vastased kuriteod * Isikud, kelle toimik avati kuni ÜKT-le suunatud süüdimõistetute retsidiivsus 12 kuu jooksul alates ÜKT-le suunamisest on olnud madalaim varem kriminaalkorras karistamata isikute puhul ning kõrgeim varem neli ja enam korda karistatud isikute puhul vt joonis 18. Sarnane jaotus iseloomustab ka nende isikute retsidiivsust, keda on karistatud teist liiki karistustega ehk retsidiivsus sõltub mitte karistuse liigist, vaid inimese kriminaalsest käitumisest (mida kajastab karistuste arv) Varem karistamata Üks kord Kaks korda Kolm korda Neli ja enam korda Joonis 18. Kuriteos kahtlustatavana üle kuulatud isikute osakaal aastal ÜKT-le suunatud süüdimõistetutest 12 kuu järel pärast ÜKT toimiku avamist varasema kriminaalkorras karistatuse järgi (%; 211. aasta puhul arvestatud isikuid, kelle toimik avati kuni 15.8) Analüüs ei kinnitanud oletust, et ÜKT katkestamise tingib eeskätt suur kohustuseks pandud tundide arv. ÜKT katkestamise põhjuseks on pigem isiku sotsiaalsed probleemid kui pikaajaline kohustus ning valdavalt ilmnevad probleemid ÜKT kohustuse alguses (nt ei teinud 29% ÜKT negatiivselt lõpetanutest tööd ühtegi tundi). ÜKT katkestamise tõenäosus kasvab tunduvalt sõltuvusprobleemide korral. Esmajoones suurendab riski narkootikumide tarvitamine. Alkoholi liigtarvitamise mõju on väiksem, kuid siiski märkimisväärne. Keskseks küsimuseks ÜKT-le suunamisel on selleks sobivate isikute valik. Tuleb kaaluda, kuivõrd on põhjendatud sõltuvusaineid tarvitavate ja prognoositavalt vähese töömotivatsiooniga isikute ÜKT-le suunamine, kelle puhul on teada nende suur katkestamise risk. 18
19 5. Sotsiaalprogrammis osalemise kohustusega ÜKT tegijad 211. aasta lõpul ÜKT tegijana arvel olnud 125 süüdimõistetust oli KarS 75 lg 2 p 8 alusel sotsiaalprogrammi kohustus 46 isikul (3,7%); neist 19 isikut oli karistatud liikluskuriteo, 13 isikut varavastase kuriteo, 9 isikut isikuvastase kuriteo ja 9 isikut muud liiki kuriteo eest (kokku nelja isikut oli samaaegselt karistatud erinevat liiki kuritegude eest). Seitsmele isikule (,6%) oli nende nõusolekul pandud kohustus alluda ravile (neist nelja isikut oli karistatud liikluskuriteo eest). Erinevalt kõigist ÜKT tegijana arvel olnud süüdimõistetutest (vt tabel 6) olid siin esikohal liiklussüüteod. Samal ajal oli kokku 7434 kriminaalhooldusel viibinud isikust sotsiaalprogrammis osalemise kohustus 897 isikul (12,1%) ning isiku nõusolekul ravikohustus 219 isikul (2,9%); siinjuures võis ühel isikul olla mitu nimetatud või muud liiki käitumiskontrolli kohustust. Sotsiaalprogrammi kohustusega ÜKT tegijana arvel olnud süüdimõistetutest 45 olid mehed ja üks naine. Isikute vanuste aritmeetiline keskmine oli 35 aastat ja mediaan 33 aastat. Vanuses aastat oli kolm isikut, 2 29 aastat 14 isikut, 3 39 aastat 12 isikut, 4 49 aastat 12 isikut ning 5 ja enam aastat viis isikut. Noorim isik oli 18-aastane ja vanim 57-aastane. Alg- või põhiharidus oli 26 isikul, kesk- või keskeriharidus 18 isikul ning kõrgharidus kahel isikul. Kõige enam sotsiaalprogrammi kohustusega isikuid elas Harjumaal (22; sh Tallinnas 19); järgnesid Lääne- Virumaa (7), Viljandimaa (7), Ida-Virumaa (4), Saaremaa (2) ning Tartumaa, Jõgevamaa ja Järvamaa (kõik ühe isikuga). ÜKT kohustuseks määratud tundide arvu aritmeetiline keskmine oli 489 tundi ja mediaan 414 tundi need näitajad olid veidi väiksemad üldistest keskmistest (vt eespool). Alla 2 tunni määrati 8 isikule, tundi 23 isikule ning vähemalt 6 tundi 16 isikule (üks isik esineb siin kahel eri korral). Varem kriminaalkorras karistamata oli 2 isikut, üks kord karistatud oli 15 isikut, kaks korda karistatud 7 isikut, kolm kord karistatud 6 isikut ning neli ja enam korda karistatud 16 isikut (35%). Niisugune jaotus sarnaneb ÜKT tegijana arvel olnud süüdimõistetute üldisele jaotusele. Sotsiaalprogrammide täpsete liikide ning nende läbimise edukuse kohta ÜKT-le suunatud isikute puhul tsentraliseeritud kujul info puudu; sellealaseid andmeid tuleks koguda üksikutest ÜKT toimikutest. 19
20 6. ÜKT kasutamine Põhjamaades Põhjamaades kasutatakse ÜKT-d või seda sisaldavaid sanktsioone isiku enda nõusolekul, kuid võrreldes Eestiga on võimalik määrata vähem töötunde 11 : Soomes 2 2 tundi (ÜKT-ga saab asendada kuni 8-kuulise vangistuse); enam kui aasta kestva tingimisi vangistuse lisakaristusena saab ÜKT-d määrata kuni 9 tundi; Rootsis 4 24 tundi (ÜKT-ga asendamist või eri liiki karistuste kombineerimist kasutatakse praktikas kuni üheaastase tingimisi vangistuse puhul); Taanis 3 24 tundi (ÜKT-ga asendatav vangistuse kestus pole kriminaalkoodeksis sätestatud); Norras 3 42 tundi (ÜKT-ga jm tegevustega saab asendada kuni üheaastase vangistuse). Analoogiliselt Eesti KarS -s 75 kirjeldatud käitumiskontrolli kohustustega võidakse ÜKT-le suunatud isikule panna muid kohustusi, nt kohustus osaleda raviprogrammis. ÜKT tundide asemel võimalus osaleda retsidiivsuse vähendamisele või sõltuvusprobleemidele suunatud tegevuses on seaduses täpses mahus ette nähtud vaid Soomes (vt lähemalt allpool). Norras on ÜKT-ga sarnaneva sanktsiooni olemus mõnevõrra laiem (community sanction) ja võib hõlmata nii tööd kui muud liiki tegevust, tundide arvestus erinevates tegevustes on ühtne. Kohus määrab vaid sanktsiooni mahu tundides, kuid selle sisu (nt erinevat liiki programmides osalemise kohustuse, muud tegevused ning nende mahud) määrab kriminaalhooldusteenistus. Tundide arvestus on tegevuse sisust olenemata samasugune (teemat kommenteerinud justiitsministeeriumi ametniku isiklikul hinnangul hõlmab tundide arvestus ka isikuga läbi viidavaid hindamisvestlusi). Umbes kümne aasta eest läbi viidud reformiga rõhutati, et süüdimõistetu ei peaks tegema ainult tööd kogukonna heaks või osalema ainult rehabilitatsiooniprogrammis, vaid karistus peaks hõlmama erinevaid tegevusi koos märkimisväärse paindlikkusega isiku vajadustega kohandamiseks. Väärib märkimist, et see paindlikkus on võimalik kogu karistuse kandmise vältel, ehk näiteks juhul kui kriminaalhooldaja jõuab mingil hetkel arusaamisele valitud meetodi ebasobivusest saab ta tundide jaotust ja otstarvet uuesti muuta. Regulaarsed hindamised on tavalised nii ÜKT puhul kui ka kinnipidamisasutustes. Soome näide 12 ÜKT-le suunamiseks koostab kriminaalhooldusamet (KHA) prokuröri taotlusel sobivusraporti, milles hinnatakse süüdistatava võimalusi ÜKT kohustuse täitmiseks. Töökoha määrab KHA, kes sõlmib lepingu tööandjaga. Süüdimõistetule püütakse leida talle kohane töö. Vanglakaristuse ja ÜKT asendamise suhet pole õigusaktides sätestatud, kuid seda puudutavate juhiste kohaselt asendatakse üldjuhul üks päev vangistust ühe tunni ÜKT-ga. Töö toimub kindla plaani alusel 3 4 tundi korraga ning reeglina kaks korda nädalas põhitööst või õppimisest vabal ajal; seega tehakse ühes kuus 25 3 tundi. Näiteks kestab 1 tunni ÜKT sooritamine tavaliselt 3 4 kuud; sama pikast mõistetud vanglakaristusest kannab esmakordselt vangi mõistetu reaalselt ära 5 päeva ja varem karistatud isik kaks kolmandikku ehk ligikaudu 66 päeva seega kestab reaalne vanglakaristus vähem kui selle asenduseks määratud ÜKT. 11 Tuleb arvestada, et siinkohal ei ole riikide vahel võrreldud õigusrikkumiste eest ette nähtud muud liiki karistusi ja tegelikku karistuspraktikat ning seetõttu ei ole esitatud andmete põhjal võimalik adekvaatselt võrrelda karistuste muid asjaolusid. 12 Osaliselt on kasutatud varasema analüüsi Üldkasuliku töö kohaldamine ning mõju retsidiivsusele (Ahven, 29) Soomet puudutavat osa. ning+m%f5ju+retsidiivsusele.pdf 2
21 Alates 211. aasta algusest on võimalik kuni 3 tunni ulatuses (varem kuni 1 tunni ulatuses) osaleda kriminaalhooldusameti poolt korraldatud või tema poolt heaks kiidetud tegevuses, mille eesmärgiks on vähendada süüdimõistetu retsidiivsusriski või sõltuvusprobleeme ja parandada tema võimalusi sooritada ÜKT edukalt. Siinjuures tuleb arvestada, et töö osakaal peab moodustama vähemalt 5% kohustuse mahust. 13 Seadusemuudatust põhjendati vajadusega laiendada võimalusi retsidiivsuse ja sõltuvusprobleemide vähendamiseks tehtavaks tööks. Eelnõu arutamisel märgiti, et peaaegu iga teise isiku puhul on ÜKT-le suunamise põhjuseks raske joobes sõidukijuhtimine ning uimastite tarvitamine või uimastisõltuvus on üldiseks probleemiks ka teistel, muud liiki kuriteo eest ÜKT-ga karistatud isikutel. Töö asemel muu tegevuse ulatuslikum võimaldamine aitab ka kaasa uute tegevusliikide arendamisele ja kasutusele võtmisele. Lisavõimaluste loomine ei muuda aga selle karistusliigi põhiolemust, milleks on esmajoones töö. 14 Sõltuvusravi korraldatakse koostöös kohaliku A-kliinikuga; joobes sõidukijuhtimise eest korduvalt süüdi mõistetuile on mõeldud liiklusohutusprogrammid (viimastega analoogilisi kasutatakse ka Eestis). Anssi Keinänen Joensuu ülikoolist märkis oma 28. aastal avaldatud väitekirjas Üldkasulik töö empiirilise kriminoloogilise uurimise objektina, et juhul kui ÜKT-ga liidetaks sõltuvusravi, võiks selle tulemusel umbes 4 isiku suunata vangla asemel ÜKT-le, mis omakorda vähendaks vangide keskmist arvu päevas 4 5 isiku võrra. Autor toob enda poolt läbi viidud statistilise analüüsi järeldustes esile, et ÜKT katkestamise peamiseks põhjuseks on sõltuvusprobleemid, millele järgneb enam kui 1 tunni pikkune kohustus ning kolmandaks oluliseks teguriks on probleemid elamispinnaga. 15 ÜKT tööandjaks võib olla avalik institutsioon (riik, kohalik omavalitsus, omavalitsusliit, kirikukogudus vm), avalik-õiguslik organisatsioon või mittetulundusühing (liit, spordiselts, fond vm). Tööandjaks ei saa olla ettevõte või eraisik. Tööandjale kompensatsiooni ei maksta. Tööülesanded on tavaliselt abistavat laadi. Levinumad on kohaliku omavalitsuse asutustes (hooldus- ja rehabilitatsiooniasutused, haiglad, tervisekeskused) hoone ja ruumide korrashoiuga või toitlustamisega seotud tööd; samuti omavalitsuste korraldatud vaba aja veetmise ja spordiüritustega seotud teenindavad tööd. Kirikukogudused pakuvad sageli tööd kalmistute korrastamisel. 27. aastal pakuti omavalitsuste poolt ca 55% ning riigi poolt ca 2% töökohtadest. 16 ÜKT-ga seotud põhjendatud sõidukulud kompenseeritakse. Igas töökohas on kontaktisik, kes peab sidet KHA-ga. Viimase töötaja külastab regulaarselt töökohta ja peab sidet ka telefoni teel. ÜKT tegijale seatud nõuete (täitmiskava) rikkumisele järgneb karistus: kerge rikkumise puhul (nt hilinemine) suuline või kirjalik hoiatus; raske rikkumise korral (nt mitteilmumine või joobesolek töökohal) võidakse ÜKT katkestada ja asi anda prokuröri menetlusse, kes võib kohtult taotleda järelejäänud karistuse muutmist vangistuseks. Vangistus võib, kuid ei pruugi, järgneda ka uue kuriteo toimepanemisel. 13 Laki yhdyskuntapalvelusta / Lakivaliokunnan mietintö 3/21 vp Anssi Keinänen (28). Yhdyskuntapalvelu empiirisen kriminologisen tutkimuksen kohteena. Akateeminen väitöskirja. Joensuun yliopisto. Joensuu Lappi-Seppälä, T. & Niemi, H. (28). Rangaistuskäytännön yleiskuvaus. Rikollisuustilanne 27. Helsinki: OPTL:n tutkimuksia 238, lk

matches: Kohus kohus Kohus kohus kohus Kohus


Saverna Lasteaed Sipsik põhimäärus – Riigi Teataja
Saverna Lasteaed Sipsik põhimäärus
Saverna Lasteaed Sipsik põhimäärus - sisukord
§ 3 Põhimääruse kinnitamise ja muutmise kord
§ 4 Teeninduspiirkond ja laste vastuvõtu kord
§ 6 Keel
§ 9 Õppekava, tegevuskava ja kodukord
§ 13 Lapse õigused ja kohustused
4 PERSONAL JA JUHTIMINE
5 LASTEAIA VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 22 Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
RT IV, 03.05.2018, 21
Vastu võetud 17.04.2018 nr 21
(1) Lasteasutuse nimetus on Saverna Lasteaed Sipsik (edaspidi lasteaed).
(2) Lasteaia asukoht on Kooli tee 7, Saverna, Kanepi vald, Põlva maakond.
(1) Lasteaed on Kanepi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) asutuseks olev haridusasutus, mis võimaldab omandada koolieast noorematele lastele hoidu ja alushariduse omandamist.
(2) Lasteaed juhindub oma tegevuses koolieelse lasteasutuse seadusest, kohaliku omavalitsuse korralduse seadusest ja teistest Eesti Vabariigi õigusaktidest, Kanepi Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) ja Kanepi Vallavolikogu (edaspidi vallavolikogu) õigusaktidest ning käesolevast põhimäärusest.
§ 3. Põhimääruse kinnitamise ja muutmise kord
§ 4. Teeninduspiirkond ja laste vastuvõtu kord
(1) Lasteaia teeninduspiirkonnaks on Kanepi vald. Vabade kohtade olemasolul võetakse lasteaeda lapsi ka väljastpoolt teeninduspiirkonda.
(2) Laste vastuvõtt ja nende väljaarvamine lasteaiast toimub vallavalitsuse poolt kehtestatud tingimustel ja korras.
§ 6. Keel
(2) Liitrühma moodustamiseks võivad ettepaneku teha lapsevanemad või eestkostjad (edaspidi vanem).
(4) Rühmad kinnitab lasteaia direktor oma käskkirjaga, juhindudes koolieelse lasteasutuse seadusest.
(5) Laste vähesusel võib ajutiselt rühmi ühendada.
(6) Lasteaias võivad töötada huvialaringid. Huviringides võivad osaleda nii lasteaias käivad kui ka mittekäivad lapsed. Valla eelarvest rahastatavate huviringide osalustasu kehtestab vallavalitsus.
§ 9. Õppekava, tegevuskava ja kodukord
(2) Lasteaia õppekava koostavad ja arendavad lasteaia õpetajad, kaasates vanemaid. Lasteaia õppekava kinnitab direktor pedagoogilise nõukogu ettepanekul, kuulates ära hoolekogu arvamuse.
(4) Lasteaial on oma tegevus- ja päevakava, mille koostamisel lähtutakse laste vajadustest ja arvestatakse koolieelse lasteasutuse riiklikku õppekava ning selle paikkonna, kus lasteaed asub, kultuurilist omapära ja rahvatraditsioone. Lasteaia tegevus- ja päevakava kinnitab direktor.
(5) Lasteaial on kodukord, milles sätestatakse laste ja lasteaia töötajate vaimset ja füüsilist turvalisust ohustavate olukordade ennetamise, neile reageerimise, juhtumitest teavitamise, nende juhtumite lahendamise ning meetme rakendamise kord.
(6) Lasteaia kodukorra koostab direktor, kuulates ära pedagoogilise nõukogu arvamuse, ja esitab selle kinnitamiseks hoolekogule.
(7) Lasteaial on oma pedagoogiline nõukogu, mille peamine ülesanne on õppe- ja kasvatustegevuse analüüsimine ja hindamine.
(8) Lasteaia ja vanemate koostöö korraldamiseks toimuvad lasteaias vanemate üldkoosolekud, rühmakoosolekud ning lapse õpetaja ja vanema vahelised vestlused.
(9) Lasteaias viiakse õppeaasta jooksul läbi sisehindamist.
(10) Lasteaed koostab sisehindamise aruande vähemalt üks kord kolme õppeaasta jooksul. Sisehindamise aruanne kooskõlastatakse hoolekogu ja vallavalitsusega ning aruande kinnitab lasteaia direktor.
(11) Õppeaasta algab 1. septembril ja kestab järgmise kalendriaasta 31. augustini.
(3) Lasteaia sisehindamise läbiviimise korra kehtestab lasteaia direktor.
§ 13. Lapse õigused ja kohustused
4) osaleda eakohast arengut ja alushariduse omandamist tagavates õpetajate suunatud tegevustes.
3) tutvuda lasteaia õppe- ja tegevuskavaga;
5) osa võtta lasteaia üld- ja rühmakoosolekutest, üritustest ning osaleda rühma tegevuses;
6) kasvatamist ja õpetamist puudutavate küsimuste korral pöörduda rühmaõpetaja, hoolekogu, direktori, vallavalitsuse või lasteaia üle haldusjärelevalvet teostava organi poole;
7) kandideerida hoolekogu liikmeks.
2) tutvuma lasteaia päevakava ja kodukorraga;
3) kinni pidama lasteaia päevakavast, kodukorrast ja laste tervisekaitse ning tervise edendamise nõuetest;
4) informeerima õpetajat või direktorit lapse erivajadustest ja tervisehäiretest ning lapse puuduma jäämisest ja lasteaeda tagasi tulekust;
5) katma lapse toidukulu ja osalustasu vallavolikogu poolt kehtestatud määras ja korras;
6) tegema lasteaiaga koostööd lapse arenguks;
7) teavitama koheselt lasteaia direktorit lasteaiakohast loobumisest ja andmete muutumisest.
4. peatükk PERSONAL JA JUHTIMINE
(1) Lasteaia töötajad (edaspidi personal) on pedagoogid, tugispetsialistid, lasteaia majandamist tagavad ja pedagooge abistavad töötajad.
(1) Personal loob tingimused laste kasvamiseks ja arenemiseks vastastikusel lugupidamisel ning üksteisemõistmisel laste ja nende vanematega ning teiste lasteaia töötajatega.
(2) Personal hoolitseb laste elu ja tervise eest lasteaias.
(4) Personali tööülesanded ja kohustused, õigused ja vastutus määratakse kindlaks lasteaia põhimääruse, töökorralduse reeglite ja personali ametijuhendite ning töölepingutega, mis on kooskõlas töösuhteid reguleerivate õigusaktidega.
(5) Personalil on õigus saada vajalikku eri-, kutse- ja ametialast täiendkoolitust ja kirjandust vastavalt lasteaia rahalistele võimalustele.
(6) Personalil on kohustus tegeleda enesetäiendamisega ning teha tulemuslikku õppe- ja kasvatustööd, lähtudes õppe-, tegevus- ja päevakavadest, kohusetundest ja südametunnistusest.
(7) Personalil on keelatud avalikustada lapselt saadud teavet lapse perekonna kohta.
(8) Personal on kohustatud andma teavet vallavalitsuse ametnikule, kelle pädevusse kuuluvad sotsiaaltöö või lastekaitse küsimused, kui on selgunud, et lapse kodune kasvukeskkond on ebarahuldav või kui laps on füüsilise, emotsionaalse või seksuaalse väärkohtlemise ohver.
(9) Pedagoogi ning teiste õppe- ja kasvatusalal töötavate isikute vaba ametikoha täitmiseks korraldab direktor konkursi, mille läbiviimise korra kinnitab hoolekogu direktori ettepanekul.
11) kinnitab lapse toidukulu päevamaksumuse;
12) moodustab ja komplekteerib lasteaia rühmad ning kehtestab nende tööaja;
13) annab oma pädevuse piires lasteaia töö korraldamiseks käskkirju ja kontrollib nende täitmist;
14) koostab ja esitab kooskõlastatult hoolekoguga lasteaia eelarve projekti valla õigusaktides kehtestatud korras ja tähtaegadel;
15) korraldab lasteaiale saabunud teabenõuetele, kirjadele, märgukirjadele ja selgitustaotlustele vastamist ja nende lahendamist.
5. peatükk LASTEAIA VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
§ 22. Lasteaia ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
(1) Tunnistada kehtetuks Valgjärve Vallavolikogu 21. veebruari 2011. a määrus nr 1-1.1-2 „Saverna Lasteaed Sipsik põhimäärus“.