Töövõimetoetuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
Töövõimetoetuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus
Väljaandja:RiigikoguAkti liik:seadusTeksti liik:algtekstJõustumise kp:20.12.2015Avaldamismärge:RT I, 17.12.2015, 1
Välja kuulutanudVabariigi President08.12.2015 otsus nr 702Töövõimetoetuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadusVastu võetud 25.11.2015§ 1. Töövõimetoetuse seaduse muutmineTöövõimetoetuse seaduses (RT I, 13.12.2014, 1) tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvides 1, 2, 5–13, 15–21, 23, 27 ja 29 asendatakse läbivalt sõna „inimene” sõnaga „isik” vastavas käändes;
2) paragrahvi 6 lõikest 2 jäetakse välja sõnad „ja lisakulude”;
3) paragrahvi 6 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„(6) Töötukassal on õigus teha päring tervise infosüsteemi, et:
(7) Töövõime hindamise taotluse esitamise päevaks loetakse päev, millal taotlus esitatakse töötukassale või käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul Sotsiaalkindlustusametile. Kui töövõime hindamise taotlus saadetakse posti teel, loetakse taotluse esitamise päevaks lähtekoha postitempli kuupäev.”;
4) paragrahvi 7 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Töötukassa hindab isiku töövõimet, kaasates eksperdiarvamuse saamiseks vajaduse korral tervishoiuteenuse osutajaid ja teisi eksperte.”;
5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Töötukassa tuvastab isikul osalise või puuduva töövõime alates eelmise töövõime hindamise otsusega määratud osalise või puuduva töövõime kestusele järgnevast päevast, kui isik esitab töövõime hindamiseks taotluse 50 tööpäeva jooksul enne kehtiva töövõime hindamise otsusega määratud osalise või puuduva töövõime kestuse viimast päeva.”;
6) paragrahvi 12 lõiked 3 ja 4 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punktis 9 sätestatud alusel on õigus töövõimetoetusele ühel vähemalt ühte alla kolmeaastast last kasvataval vanemal, eestkostjal või hooldajal, kellega on sõlmitud kirjalik perekonnas hooldamise leping.
(4) Töövõimetoetusele ei ole õigust isikul, kellele makstakse pensioni, vanaduspensioni ootel oleva päästeteenistuja toetust, prokuröri töövõimehüvitist või välisteenistuse seaduse või avaliku teenistuse seaduse alusel makstavat abikaasatasu.”;
7) paragrahvi 12 täiendatakse lõikega 7 järgmises sõnastuses:
„(7) Töövõimetoetusele ei ole isikul õigust nende päevade eest, millal ta kannab karistust arestimajas.”;
8) paragrahvi 13 lõige 7 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(7) Töövõimetoetust vähendatakse välisriigist töövõimetoetusega samal eesmärgil makstava toetuse, pensioni või muu rahalise hüvitise võrra.”;
9) paragrahvi 14 lõikes 1 asendatakse arv „10,67” arvuga „11,25”;
10) paragrahvi 15 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Töövõimetoetuse taotlusele kantakse:
2) andmed käesoleva seaduse §-s 12 sätestatud asjaolude kohta.”;
11) paragrahvi 15 täiendatakse lõigetega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:
„(4) Kui käesoleva paragrahvi lõike 3 punktis 2 nimetatud andmed ei ole kättesaadavad andmekogudest, on töötukassal õigus nõuda töövõimetoetuse taotlejalt dokumente, mis tõendavad käesoleva seaduse §-s 12 sätestatud asjaolusid.
(5) Töövõimetoetuse taotluse esitamise päevaks loetakse päev, millal taotlus esitatakse töötukassale või käesoleva seaduse § 6 lõikes 2 sätestatud juhul Sotsiaalkindlustusametile. Kui töövõimetoetuse taotlus saadetakse posti teel, loetakse taotluse esitamise päevaks lähtekoha postitempli kuupäev.”;
12) paragrahvi 16 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Töövõimetoetus määratakse isikule töövõimetoetuse taotluse esitamise päevast, kuid mitte varem kui käesolevas seaduses sätestatud tingimustele vastamise päevast kuni tuvastatud osalise või puuduva töövõime kestuse lõpuni.”;
13) paragrahvi 16 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Töövõimetoetus määratakse isikule alates kehtiva töövõimetoetuse maksmise perioodi lõpule järgnevast päevast, kui töövõimetoetuse taotlus esitatakse käesoleva seaduse § 8 lõikes 3 nimetatud tähtaja jooksul.”;
14) paragrahvi 16 lõike 2 punkt 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„2) töötukassa ei ole eelnevalt tuvastanud tema osalist või puuduvat töövõimet käesoleva seaduse § 8 alusel või ta ei ole töövõimetoetuse taotlemise ajal riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel püsivalt töövõimetu või talle ei ole riiklike elatusrahade seaduse alusel määratud invaliidsusgruppi tähtajatult ning”;
15) paragrahvi 16 lõikes 3 asendatakse tekstiosa „lõikes 1” tekstiosaga „lõigetes 1 ja 11”;
16) paragrahvi 18 lõigetes 1 ja 2 ning § 19 lõikes 1 asendatakse tekstiosa „lõigetes 1 ja 2” tekstiosaga „lõigetes 1–2”;
17) paragrahvi 19 lõiget 3 täiendatakse punktidega 4 ja 5 järgmises sõnastuses:
„4) kui ta ei vasta käesoleva seaduse § 2 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustele – mittevastavuse kindlakstegemise päevast arvates;
5) kui tema töövõimet hinnatakse osalise või puuduva töövõime kestuse ajal, välja arvatud juhul, kui töövõimetoetuse taotlus esitati käesoleva seaduse § 8 lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul – korduva töövõime hindamise ja sellega seotud töövõimetoetuse perioodi alguse päevast arvates.”;
18) seadust täiendatakse §-ga 201 järgmises sõnastuses:
„§ 201. Töövõimetoetuse tagasinõudmine vastutavalt kindlustusandjalt
Töötukassa nõuab liikluskindlustusega tegelevalt kindlustusandjalt isikule väljamakstud töövõimetoetuse tagasi, kui töövõimetoetust saaval isikul tekib nõudeõigus liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja vastu.”;
19) seaduse 4. peatükk muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
Töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu ning andmevahetus
6) erihoolekandeteenuste osutamiseks – töövõime hindamisel antud eksperdiarvamust, välja arvatud selles sisalduvaid käesoleva seaduse § 7 lõikes 4 nimetatud tervise infosüsteemi andmeid, ja töövõime hindamise otsuse andmeid;
(3) Töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuses sisalduvate käesoleva seaduse § 7 lõikes 4 nimetatud tervise infosüsteemi andmete töötlemise õigus on seaduses sätestatud juhul tervishoiuteenuse osutajal, arstiõppe läbinud isikul või muul isikul.”;
20) paragrahvi 27 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesolevat seadust kohaldatakse 2016. aasta 1. juulist kuni 2016. aasta 31. detsembrini isikule, keda ei ole pärast 2010. aasta 1. juulit tunnistatud riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel püsivalt töövõimetuks või kellele ei ole riiklike elatusrahade seaduse alusel määratud invaliidsusgruppi tähtajatult.”;
21) paragrahvi 27 täiendatakse lõigetega 7–9 järgmises sõnastuses:
„(7) Käesoleva paragrahvi lõikes 6 nimetatud isikule, kellele on määratud töövõimetoetus, teeb töötukassa hiljemalt töövõime hindamise otsuse tegemise kalendrikuule järgneva kuu kümnendaks kuupäevaks töövõimetoetuse ettemakse, et tagada isikule sissetulek ülemineku korral töövõimetuspensioni maksmiselt töövõimetoetuse maksmisele, välja arvatud juhul, kui isiku õigus töövõimetuspensionile või töövõimetuse alusel makstavale rahvapensionile lõppes enne töövõime hindamise otsuse tegemist.
(8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud töövõimetoetuse suurus võrdub isikule ühe kalendripäeva eest määratud töövõimetoetuse ja selle väljamaksmise kuu kalendripäevade arvu korrutisega.
(9) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud töövõimetoetuse väljamaksmisel ei kohaldata käesoleva seaduse § 12 lõikes 1 ning § 13 lõigetes 3 ja 5–7 sätestatut.”;
22) paragrahvi 28 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Abipolitseiniku seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 38 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 38. Hüvitis abipolitseiniku hukkumise, haigestumise ja vigastada saamise korral seoses abipolitseiniku ülesande täitmisega”;
2) paragrahvi 38 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui abipolitseinikul tuvastatakse töövõimetoetuse seaduse alusel osaline või puuduv töövõime seoses abipolitseiniku ülesannete täitmisega õnnetusjuhtumi või tema suhtes vägivalla kasutamise tagajärjel saadud vigastuse või tekkinud haiguse tõttu, maksab riik talle hüvitist. Hüvitist makstakse, lähtudes Eesti Töötukassa poolt töövõime esmakordsel hindamisel tuvastatud töövõime ulatusest, järgmiselt (edaspidi hüvitise maksimummäär):
2) puuduva töövõime korral – politseiametniku 60-kordsele madalaimale palgaastmele vastava palgamäära ulatuses.”;
3) paragrahvi 38 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja abipolitseiniku ülesannete täitmise tagajärjel saadud vigastuse või tekkinud haiguse vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusamet avaliku teenistuse seaduse §-s 491 sätestatud korras.”;
4) paragrahvi 38 lõiked 3–8 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud hüvitis makstakse välja osade kaupa. Osa suurus sõltub töövõime esmakordsel või kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime kestusest.
(8) Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab töövõime esmakordsele hindamisele järgneval kalendriaastal, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat summat osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aasta tarbijahinnaindeksiga. Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab hiljem, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat summat tarbijahinnaindeksitega alates osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aastast kuni viimasele töövõime kordushindamisele eelneva aastani.”;
5) seadust täiendatakse §-ga 451 järgmises sõnastuses:
„§ 451. Püsiva töövõimetusega isik
Abipolitseinikul, kellel on tuvastatud osaline töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 38 sätestatud osalise töövõime tingimus täidetuks. Abipolitseinikul, kellel on tuvastatud täielik töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 38 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks.”.”;
23) paragrahvides 29, 40, 48, 52 ja 71 asendatakse läbivalt tekstiosa „2016. aasta 1. jaanuar” tekstiosaga „2016. aasta 1. juuli” vastavas käändes;
24) paragrahvi 29 punkt 2 loetakse punktiks 3 ja paragrahvi täiendatakse punktiga 2 järgmises sõnastuses:
„2) seadust täiendatakse §-ga 491 järgmises sõnastuses:
„§ 491. Teenistusülesande ja õnnetusjuhtumi seose tuvastamine
(5) Kui käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud andmed tervise infosüsteemis puuduvad või on ebapiisavad, edastab arst need tervise infosüsteemi või arstiõppe läbinud isikule kümne tööpäeva jooksul vastavasisulise taotluse saamisest arvates.”;”;
25) paragrahvi 32 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) paragrahvi 45 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Kui eriolukorra tööle rakendatud isikul tuvastatakse töövõimetoetuse seaduse alusel osaline või puuduv töövõime eriolukorra töödel saadud vigastuse või tekkinud haiguse tagajärjel, maksab riik talle hüvitist, lähtudes Eesti Töötukassa poolt töövõime esmakordsel hindamisel tuvastatud töövõime ulatusest, järgmiselt:
1) osalise töövõime korral – tema kahe aasta palga ulatuses;
2) puuduva töövõime korral – tema seitsme aasta palga ulatuses.”;”;
26) paragrahvi 32 täiendatakse punktiga 2, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„2) paragrahvi 45 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja eriolukorra töödel ülesannete täitmise tagajärjel saadud vigastuse või tekkinud haiguse vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusamet avaliku teenistuse seaduse §-s 491 sätestatud korras.”;”;
27) paragrahvi 35 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Kalapüügiseaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 28 lõikes 1 asendatakse sõnad „ning puudega isik” tekstiosaga „, puudega isik ning osalise või puuduva töövõimega isik”;
2) paragrahvi 28 lõiget 3 täiendatakse punktiga 5 järgmises sõnastuses:
„5) osalise või puuduva töövõimega isikul osalist või puuduvat töövõimet tõendav dokument.”.”;
28) paragrahvi 41 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Liikluskindlustuse seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 28 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kindlustusandja hüvitab kahjustatud isikule kindlustusjuhtumi tagajärjel tekkinud osalise või puuduva töövõime või ajutise töövõimetuse tõttu saamata jääva sotsiaalmaksuga maksustatava tulu, arvestades kahjustatud isiku töövõime vähenemise ulatust (edaspidi töövõimetushüvitis). Eeldatakse, et töövõime ajutise kaotamise korral on kahjustatud isiku töövõime täielikult kadunud.”;
2) paragrahvi 28 täiendatakse lõigetega 5–7 järgmises sõnastuses:
„(5) Osalise või puuduva töövõime korral on õigus töövõimetushüvitisele järgmistel isikutel:
1) töövõimetoetuse seaduse §-s 2 nimetatud isik, kui tal on tuvastatud osaline või puuduv töövõime töövõimetoetuse seaduses sätestatud korras;
2) muu kahjustatud isik, kui tal on tuvastatud osaline või puuduv töövõime käesolevas seaduses sätestatud korras.
(6) Töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osalise töövõimega kahjustatud isikul on õigus töövõimetushüvitisele, kui ta vastab vähemalt ühele töövõimetoetuse seaduse § 12 lõikes 1 sätestatud tingimustest.
(7) Kui kahjustatud isikul ei ole õigust töövõime hindamisele töövõimetoetuse seaduse alusel, hindab töövõimetushüvitise maksmise kohustuse olemasolu ja ulatuse väljaselgitamise raames töövõime ulatust kindlustusandja, kaasates töövõime vähenemise ulatuse tuvastamiseks vajaduse korral arstiõppe läbinud isiku.”;
3) seadust täiendatakse §-ga 281 järgmises sõnastuses:
„§ 281. Püsiva töövõime vähenemise ulatuse määramine
(1) Kindlustusandja tuvastab terviseseisundit arvesse võttes isikul üldise töövõime vähenemise protsentides skaalal 10–100 ja eraldi kindlustusjuhtumist tingitud töövõime vähenemise protsentides skaalal 10–100, kaasates töövõime vähenemise ulatuse tuvastamiseks vajaduse korral arstiõppe läbinud isiku. Töötamist osaliselt takistavaks loetakse üldise töövõime vähenemist alates 40 protsendist.
(2) Kindlustusandja tuvastab kahjustatud isikul üldise töövõime vähenemise 100 protsenti, kui:
1) Eesti Töötukassas töövõime hindamise tulemusena on kahjustatud isikul tuvastatud puuduv töövõime või
2) Eesti Töötukassa kahjustatud isiku töövõimet ei hinda ning kahjustatud isik ei ole terviseseisundit ning sellest tulenevaid tegutsemise ja osalemise piiranguid, nende prognoosi ja eeldatavat kestust arvesse võttes võimeline töötama.
(3) Kindlustusandja tuvastab kahjustatud isikul üldise töövõime vähenemise 40–90 protsenti, kui:
1) Eesti Töötukassas töövõime hindamise tulemusena on isikul tuvastatud osaline töövõime või
2) Eesti Töötukassa kahjustatud isiku töövõimet ei hinda ning kahjustatud isiku terviseseisundit ning sellest tulenevaid tegutsemise ja osalemise piiranguid, nende prognoosi ja eeldatavat kestust arvesse võttes on kahjustatud isiku töötamine osaliselt takistatud.
(4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 ja lõike 3 punktis 2 sätestatud juhul kohaldab kindlustusandja töövõime hindamisel vastavalt töövõimetoetuse seaduse § 5 lõike 4 ja § 6 lõike 3 alusel kehtestatud töövõime hindamise tingimuste ja töövõimet välistavate seisundite loetelu.
(5) Üldise töövõime vähenemise ulatust ja kindlustusjuhtumist tingitud töövõime vähenemise ulatust väljendavad protsendimäärad ja protsendi määramise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
(6) Üldise töövõime vähenemise ja kindlustusjuhtumist tingitud töövõime vähenemise protsendi määramiseks on kahjustatud isik kohustatud kindlustusandja nõudel läbima arstliku läbivaatuse. Kui kahjustatud isiku töövõime vähenes pärast töövõimetushüvitise vähendamist, on tal õigus nõuda enda arstlikule läbivaatusele saatmist. Arstliku läbivaatuse kulud kannab kindlustusandja.”;
4) paragrahvi 29 täiendatakse lõikega 13 järgmises sõnastuses:
„(13) Hüvitis arvutatakse ümber, kui kahjustatud isikul tekib või oleks tekkinud õigus vanaduspensionile. Hüvitise ümberarvutamisel võetakse kahjustatud isiku netotulust enne kindlustusjuhtumit arvesse 60 protsenti.”;
5) paragrahvi 30 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kindlustusandja arvutab töövõimetushüvitise ümber, kui muutuvad töövõimetushüvitise arvutamise aluseks olnud asjaolud või ilmnevad uued asjaolud, mida tuleb töövõimetushüvitise arvutamisel arvestada. Kui kindlustusandja arvutab töövõimetushüvitise ümber, siis netotulu uuesti ei indekseerita.
(2) Kui ümberarvutamise tulemusel selgub, et kindlustusandja on maksnud töövõimetushüvitist väiksemas summas, kui ta muutunud või ilmnenud uusi asjaolusid arvestades peaks maksma, makstakse puuduv osa töövõimetushüvitisest välja koos järgmise perioodi eest tasumisele kuuluva kindlustushüvitisega.
(3) Kui ümberarvestamise tulemusel selgub, et kindlustusandja on maksnud töövõimetushüvitist suuremas summas, kui ta muutunud või ilmnenud uusi asjaolusid arvestades oleks pidanud maksma, on kindlustusandjal õigus enammakstud summa järgmise perioodi eest tasumisele kuuluvast kindlustushüvitisest maha arvata.
(4) Kindlustusandjal ei ole kohustust muuta ülalpidamishüvitise suurust tagasiulatuvalt.
(5) Töövõimetoetuse seaduse § 18 alusel töövõimetoetuse maksmise peatamise aja eest ei maksta kahjustatud isikule ka töövõimetushüvitist selle ajavahemiku eest.”;
6) paragrahvi 31 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„(6) Osalise töövõimega isikule lõpetatakse töövõimetushüvitise maksmine enne tuvastatud osalise töövõime perioodi lõppemist, kui Eesti Töötukassa lõpetab talle töövõimetoetuse seaduse § 19 lõike 1 alusel töövõimetoetuse maksmise.
(7) Töövõimetushüvitist ei maksta isikule ajavahemikul, kui ta kannab karistust vanglas või arestimajas või viibib vahi all.”;
7) paragrahvi 33 punkt 10 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„10) edasiste majanduslike võimaluste halvenemisest tekkinud kahju, välja arvatud käesoleva seaduse §-s 28 sätestatud töövõimetushüvitis osalise või puuduva töövõime korral;”;
8) paragrahvi 75 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 75. Andmevahetus teiste registritega”;
9) paragrahvi 75 täiendatakse lõigetega 71 ja 72 järgmises sõnastuses:
„(71) Kindlustusandjal on õigus saada töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogust kindlustusandja töövõimetushüvitisega seotud täitmise kohustuse olemasolu ja ulatuse kindlakstegemiseks järgmisi andmeid:
1) töövõime hindamist ja töövõimetoetust taotleva isiku andmed;
2) töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse andmed;
3) töövõime hindamise otsuse andmed;
4) töövõime hindamise taotluse andmed;
5) määratud ja makstud töövõimetoetuse ning teisest riigist töövõimetoetusega samal eesmärgil makstava toetuse, pensioni või muu rahalise hüvitise andmed.
(72) Käesoleva paragrahvi lõike 71 punktis 2 nimetatud töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuses sisalduvate töövõimetoetuse seaduse § 7 lõikes 4 nimetatud tervise infosüsteemi andmete töötlemise õigus on arstiõppe läbinud isikul.”;
10) paragrahvi 75 lõikes 8 asendatakse tekstiosa „1–3, 5 ja 6” tekstiosaga „1–3 ning 5, 6 ja 71”;
11) paragrahvi 83 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kindlustusjuhtumile kohaldatakse kindlustusjuhtumi toimumise ajal kehtinud liikluskindlustuse seadust, arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.
(2) Kui kindlustusjuhtum toimus enne 2016. aasta 1. juulit ja isik esitab esmakordse töövõimetushüvitise taotluse 2016. aasta 1. juulil või hiljem või kindlustusjuhtum toimus enne 2016. aasta 1. juulit ja isik esitab esmakordse töövõimetushüvitise taotluse enne 2016. aasta 1. juulit, kuid 1. juuli seisuga ei ole töövõime kaotust tuvastatud, kohaldatakse käesoleva seaduse 2016. aasta 1. juulil jõustuva redaktsiooni § 28 lõigetes 5–7, §-des 281 ja 30, § 31 lõigetes 6 ja 7 ning §-s 75 sätestatut.
(3) Kui kindlustusjuhtum toimus enne 2016. aasta 1. juulit, kohaldatakse pärast 2016. aasta 1. juulit makstavatele perioodilistele töövõimetushüvitise maksetele ja püsiva töövõime kaotuse ulatuse korduvale tuvastamisele 2016. aasta 1. juulil jõustuva liikluskindlustuse seaduse redaktsiooni § 28 lõigetes 5–7, §-des 281 ja 30, § 31 lõigetes 6 ja 7 ning §-s 75 sätestatut, arvestades käesoleva paragrahvi lõikes 4 sätestatut.
(4) Enne 2016. aasta 1. juulit määratud töövõimetushüvitist makstakse kindlustusjuhtumi toimumise ajal kehtinud liikluskindlustuse seaduse alusel kuni Sotsiaalkindlustusameti tuvastatud püsiva töövõimetuse kestuse lõpuni.”;
12) seadust täiendatakse §-ga 851 järgmises sõnastuses:
„§ 851. Püsiva töövõimetusega isik
Isikul, kellel on tuvastatud püsiv töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 28 sätestatud osalise või puuduva töövõime tingimus täidetuks.”.”;
29) paragrahvi 45 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Ohvriabi seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 8 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) vähemalt neli kuud kestev tervisehäire.”;
2) paragrahvi 10 lõike 1 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) töövõimetusest või töövõime vähenemisest tulenev kahju;”;
3) paragrahvi 10 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Hüvitise suuruse määramise aluseks olevast kahjust arvatakse maha kõik summad, mida ohver või ülalpeetav või käesoleva seaduse § 9 lõikes 4 nimetatud isik (edaspidi hüvitise taotleja) on seoses vägivallakuriteost põhjustatud kahjuga saanud või on õigustatud saama muust allikast kui kuriteoga tekitatud kahju eest vastutavalt isikult, sealhulgas ohvrile makstud töövõimetoetus.”;
4) paragrahvi 11 pealkiri ja lõige 1 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„§ 11. Töövõimetusest ja töövõime vähenemisest tulenev kahju
(1) Töövõimetusest või töövõime vähenemisest tulenev kahju on vägivallakuriteost põhjustatud ajutise töövõimetuse ning osalise või puuduva töövõime tõttu saamata jäänud osa sotsiaalmaksuga maksustatud tulust.”;
5) paragrahvi 11 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
„(11) Kui tööealine isik taotleb osalisest või puuduvast töövõimest tuleneva kahju hüvitamist, peab tema töövõime olema töövõimetoetuse seaduse alusel hinnatud pärast vägivallakuritegu.
(12) Kui tööealisel isikul on enne vägivallakuritegu tuvastatud osaline või puuduv töövõime, võetakse hüvitise määramiseks ja maksmiseks arvesse nii enne kui ka pärast vägivallakuritegu tehtud osalise või puuduva töövõime hindamise otsuse andmed ja töövõime hindamisel antud eksperdiarvamus.”;
6) paragrahvi 11 lõike 2 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Töövõimetusest või töövõime vähenemisest tulenev kahju hüvitatakse ühe kalendripäeva keskmisest tulust lähtuvalt.”;
7) paragrahvi 11 lõike 7 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Vägivallakuriteo ohvriks langemise ajal mittetöötavale või töötule isikule makstakse hüvitist ainult osalise või puuduva töövõime korral.”;
8) paragrahvi 17 lõike 1 sissejuhatav lauseosa muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Töövõimetusest, töövõime vähenemisest ja ülalpidaja kaotusest tuleneva kahju korral makstakse kuni hüvitise määramise otsuse tegemiseni saamata jäänud summad välja korraga ja hüvitise määramise otsuse tegemisele järgnevast kuust alates perioodiliste maksetena:”;
9) paragrahvi 312 lõiked 1 ja 2 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Muus Euroopa Liidu liikmesriigis elavale ohvrile töövõimetusest või töövõime vähenemisest tuleneva kahju ja ohvri ülalpeetavale ohvri surmast tuleneva kahju hüvitise arvutamise aluseks võetakse ohvri kuriteo toimepanemisele eelnenud kuue kuu palgatulu.
(2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud kahju hüvitamise korral makstakse hüvitis välja ühe summana kogu ajavahemiku eest, mille vältel taotleja on töövõimetu, osalise või puuduva töövõimega või vastab toitjakaotuspensioni saamise tingimustele.”;
10) seadust täiendatakse §-dega 344 ja 345 järgmises sõnastuses:
„§ 344. Püsiva töövõimetusega isik
Käesoleva seaduse enne 2016. aasta 1. juulit kehtinud redaktsiooni kohaldatakse alla 16-aastastele ja vanaduspensionäridele kuni 2017. aasta 1. jaanuarini.”.”;
30) paragrahvi 47 täiendatakse punktiga 3, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„3) paragrahvi 753 täiendatakse lõikega 21 järgmises sõnastuses:
„(21) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja salajase koostööga seotud ülesannete täitmise tagajärjel saadud vigastuse või tekkinud haiguse vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusamet avaliku teenistuse seaduse §-s 491 sätestatud korras.”;”;
31) paragrahvi 47 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„5) paragrahvi 753 täiendatakse lõigetega 41–46 järgmises sõnastuses:
„(41) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud hüvitis makstakse välja osade kaupa. Osa suurus sõltub töövõime esmakordsel või kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime kestusest.
(42) Hüvitist ei maksta kokku rohkem töövõime esmakordsel hindamisel tuvastatud töövõime ulatusele vastavast hüvitise maksimummäärast.
(43) Kui isiku töövõime ulatus muutub, lähtutakse hüvitise edasisel maksmisel töövõime kordushindamisel tuvastatud töövõime ulatusele vastavast käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud hüvitise määrast, võttes arvesse juba välja makstud hüvitist.
(44) Kui kordushindamise tulemusena on isikul õigus saada hüvitist väiksemas ulatuses, kui talle on välja makstud, siis enammakstud summat tagasi ei nõuta.
(45) Kui isikule seoses töövõime kordushindamisega enam hüvitist ei makstud, kuid tema töövõime uue kordushindamise alusel on vähenenud, ei tohi makstava hüvitise aeg koos ajaga, mille eest hüvitist ei makstud, kokku olla pikem tema hüvitise maksimummäära arvutamise aluseks olevast ajast.
(46) Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab töövõime esmakordsele hindamisele järgneval kalendriaastal, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat summat osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aasta tarbijahinnaindeksiga. Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab hiljem, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat summat tarbijahinnaindeksitega alates osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aastast kuni viimasele töövõime kordushindamisele eelneva aastani.”;”;
32) paragrahvi 47 punkt 6 jäetakse välja;
33) paragrahvi 47 punkt 20 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„20) seadust täiendatakse §-dega 11912–11914 järgmises sõnastuses:
„§ 11912. Politseiametniku töövõimetuspension
(1) Politseiametnikul, kellel on tuvastatud püsiv töövõime kaotus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel enne 2016. aasta 1. juulit, on õigus taotleda töövõimetuspensioni, mis määratakse ja mida makstakse kuni 2016. aasta 1. juulini kehtinud politsei ja piirivalve seaduse redaktsiooni alusel.
(2) Politseiametnikule, kes saab töövõimetuspensioni kuni 2016. aasta 1. juulini kehtinud politsei ja piirivalve seaduse redaktsiooni alusel, jätkatakse pärast püsiva töövõimetuse ekspertiisiga tuvastatud püsiva töövõimetuse kestuse lõppemist töövõimetuspensioni maksmist endises suuruses töövõimet hindamata.
(3) Kui politseiametniku töövõimetuspensioni saav isik jõuab riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 7 sätestatud vanaduspensioniikka, jätkatakse talle tema soovi korral politseiametniku töövõimetuspensioni maksmist senises suuruses.
(4) Politseiametniku töövõimetuspension indekseeritakse iga aasta 1. aprilliks riikliku pensionikindlustuse seaduse § 26 alusel Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud pensioniindeksiga.
(5) Politseiametniku töövõimetuspension makstakse riigieelarvest Siseministeeriumi eelarve kaudu.
§ 11913. Politseiametniku perekonnaliikme toitjakaotuspension
Politseiametniku perekonnaliikmele, kellel on õigus toitjakaotuspensionile tekkinud enne 2016. aasta 1. juulit, määratakse ja makstakse see kuni 2016. aasta 1. juulini kehtinud politsei ja piirivalve seaduse redaktsiooni alusel.
§ 11914. Püsiva töövõimetusega isik
Salajasele koostööle kaasatud isikul, kellel on tuvastatud osaline töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 753 sätestatud osalise töövõime tingimus täidetuks. Salajasele koostööle kaasatud isikul, kellel on tuvastatud täielik töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 753 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks.”.”;
34) paragrahvi 48 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) paragrahv 601 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 601. Prokuröri töövõimehüvitis
(1) Prokurörile, kellele 2021. aasta 1. juuli seisuga makstakse töövõimehüvitist, jätkatakse selle maksmist töövõimet hindamata.
(2) Prokuröri töövõimehüvitis indekseeritakse iga aasta 1. aprilliks riikliku pensionikindlustuse seaduse § 26 alusel Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitatud pensioniindeksiga.
(3) Prokuröril on õigus valida, kas talle makstakse käesoleva seaduse alusel töövõimehüvitist või töövõimetoetuse seaduse alusel töövõimetoetust.
(4) Prokuröri töövõimehüvitis makstakse riigieelarvest Justiitsministeeriumi eelarve kaudu.”.”;
35) paragrahvi 49 punktid 1–3 ja 5 jäetakse välja;
36) paragrahvi 51 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Päästeseaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 41 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Päästetööle kaasatud vabatahtlikule päästjale, kellel on päästetööl saadud vigastuse või tekkinud haiguse tagajärjel tuvastatud osaline või puuduv töövõime, maksab riik hüvitist, lähtudes Eesti Töötukassa poolt töövõime esmakordsel hindamisel tuvastatud töövõime ulatusest, järgmiselt (edaspidi hüvitise maksimummäär):
2) puuduva töövõime korral – tema kuni seitsme aasta palga ulatuses.”;
2) paragrahvi 41 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja päästetööl saadud vigastuse või tekkinud haiguse vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusamet avaliku teenistuse seaduse §-s 491 sätestatud korras.”;
3) paragrahvi 41 lõiked 4–9 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud hüvitis makstakse välja osade kaupa. Osa suurus sõltub töövõime esmakordsel või kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime kestusest.
(9) Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab töövõime esmakordsele hindamisele järgneval kalendriaastal, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat palka osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aasta tarbijahinnaindeksiga. Kui töövõime kordushindamisel tuvastatud osalise või puuduva töövõime periood algab hiljem, korrigeeritakse hüvitise arvutamise aluseks olevat palka tarbijahinnaindeksitega alates osalise või puuduva töövõime esmakordse tuvastamise aastast kuni viimasele töövõime kordushindamisele eelneva aastani.”;
4) seadust täiendatakse §-ga 491 järgmises sõnastuses:
„§ 491. Püsiva töövõimetusega isik
Päästetööle kaasatud vabatahtlikul päästjal, kellel on tuvastatud osaline töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 41 sätestatud osalise töövõime tingimus täidetuks. Päästetööle kaasatud vabatahtlikul päästjal, kellel on tuvastatud täielik töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 41 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks.”.”;
37) paragrahvi 53 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Rahvusvahelisel tsiviilmissioonil osalemise seaduses tehakse järgmised muudatused:
1) paragrahvi 22 pealkiri muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 22. Hüvitis eksperdi missioonil ülesannete täitmisel hukkumise ja surma korral”;
2) paragrahvi 22 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahvi 22 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Kui ekspert hukkub või sureb seoses missioonil ülesannete täitmisega, maksab riik ühekordset hüvitist, lähtudes eksperdi keskmisest palgast või töötasust avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud alusel ja korras ning arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.”;
4) paragrahvi 22 lõiked 3 ja 4 tunnistatakse kehtetuks;
5) paragrahvi 22 lõiked 5 ja 6 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Missioonil ülesannete täitmisel hukkunud või surnud eksperdi põrmu toomise Eestisse korraldab Välisministeerium riigi kulul, kui kulusid ei kaeta käesoleva seaduse § 9 lõike 3 kohaselt sõlmitud kindlustuslepingu alusel.
(6) Missioonil ülesannete täitmisel hukkunud või surnud eksperdi matuse korraldamise kulud kannab riik avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud ulatuses.”;
6) paragrahvi 23 pealkirjas asendatakse sõna „kaotuse” sõnaga „vähenemise”;
7) paragrahvi 23 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Kui eksperdil tuvastatakse seoses missioonil ülesannete täitmisega saadud vigastuse või tekkinud haiguse tõttu töövõimetoetuse seaduse alusel osaline või puuduv töövõime, makstakse talle hüvitist, lähtudes tema keskmisest palgast või töötasust avaliku teenistuse seaduse §-s 49 sätestatud alusel ja korras ning arvestades käesolevas paragrahvis sätestatud erisusi.”;
8) paragrahvi 23 lõiked 2–7 tunnistatakse kehtetuks;
9) paragrahvi 23 lõiked 8 ja 9 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„(8) Eksperdile, kellel tuvastatakse seoses missioonil ülesannete täitmisega tema vastu toimepandud ründe, tema poolt süüteo tõkestamise, päästesündmuse lahendamise või ohu tõrjumise tagajärjel ajutine töövõime kaotus, millega ei kaasne osalist või puuduvat töövõimet, maksab riik ühekordset hüvitist eksperdi ühe kuu keskmise palga või töötasu ulatuses.
(9) Kui ekspert on saanud viga või haigestunud seoses missioonil ülesannete täitmisega tema vastu toimepandud ründe, tema poolt süüteo tõkestamise, päästesündmuse lahendamise või ohu tõrjumise tagajärjel, kannab tema ravi- ja ravimikulud riik ulatuses, mida ei kaeta käesoleva seaduse § 9 lõike 3 kohaselt sõlmitud kindlustuslepingu alusel.”;
10) paragrahv 24 tunnistatakse kehtetuks;
11) seadust täiendatakse §-ga 261 järgmises sõnastuses:
„§ 261. Püsiva töövõimetusega isik
Isikul, kellel on tuvastatud täielik töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks. Isikul, kellel on tuvastatud osaline töövõimetus riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel, loetakse käesoleva seaduse §-s 23 sätestatud osalise töövõime tingimus täidetuks.”.”;
38) paragrahvi 54 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Rakenduskõrgkooli seaduse § 273 lõike 4 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) ta on omal algatusel vabastatud töölt või teenistusest puuduva töövõime või perekonnas oleva puudega isiku või vanaduspensionieas kõrvalabi või järelevalvet vajava isiku hooldamise vajaduse tõttu;”.”;
39) paragrahvi 55 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„3) paragrahvi 11 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Käesoleva seaduse § 5 lõike 4 punktides 3, 31 ja 5 nimetatud isikute kindlustuskaitse lõppemisest on käesoleva paragrahvi lõigetes 2–3 nimetatud dokumentide esitajad kohustatud haigekassale teatama kümne kalendripäeva jooksul.”;”;
40) paragrahvi 55 punktid 11 ja 12 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
„11) paragrahvi 63 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega ühe kalendriaasta jooksul hambaraviteenuste eest makstava hüvitise tingimused, määra ja maksmise korra isikule, kellele on riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel määratud töövõimetuspension või vanaduspension või töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osaline või puuduv töövõime, ja üle 63-aastasele kindlustatud isikule, rasedale, alla üheaastase lapse emale ja isikule, kellel on tekkinud talle osutatud tervishoiuteenuse tagajärjel suurenenud vajadus saada hambaraviteenust.”;
12) paragrahvi 63 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Valdkonna eest vastutav minister kehtestab määrusega üks kord kolme aasta jooksul makstava hambaproteeside hüvitise tingimused, määra ja maksmise korra isikule, kellele on riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel määratud töövõimetuspension või vanaduspension või kellel on töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osaline või puuduv töövõime, ja üle 63-aastasele kindlustatud isikule.”;”;
41) paragrahvides 57 ja 61 asendatakse läbivalt tekstiosa „2016. aasta 1. juuli” tekstiosaga „2017. aasta 1. jaanuar” vastavas käändes;
42) paragrahvi 57 punkt 33 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„33) seadust täiendatakse §-dega 619 ja 6110 järgmises sõnastuses:
„§ 619. Käesoleva seaduse kohaldamine seoses töövõimetoetuse seaduse jõustumisega
Käesoleva seaduse §-s 20 ja § 41 lõikes 4 sätestatud töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud osalise või puuduva töövõime tingimus on täidetud ka siis, kui isik on käesoleva seaduse alusel tunnistatud püsivalt töövõimetuks töövõime kaotusega 40–100 protsenti või isikule riiklike elatusrahade seaduse alusel tähtajatult määratud invaliidsusgrupp on käesoleva seaduse § 58 kohaselt loetud vastavaks vanaduspensionieani määratud püsivale töövõimetusele.”;”;
43) paragrahvi 60 punkt 5 jäetakse välja;
44) paragrahvi 62 täiendatakse punktiga 1, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„1) paragrahvi 19 lõike 3 punkt 12 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„12) kaitseväeteenistuse seaduse § 196 lõike 1, Kaitseliidu seaduse § 61 lõike 5, politsei ja piirivalve seaduse § 753 ning avaliku teenistuse seaduse § 49 alusel julgeolekuasutuse ametniku, politseiametniku, päästeteenistuja ja vanglaametniku hukkumise, surma ja töövõime vähenemise korral makstavat hüvitist või toetust;”;”;
45) paragrahvi 63 täiendatakse punktiga 2, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„2) paragrahvi 34 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja turvaülesande täitmise vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusameti kaasatud arstiõppe läbinud isik, lähtudes avaliku teenistuse seaduse § 491 lõigetes 2–5 sätestatust.”;”;
46) paragrahvi 70 täiendatakse punktiga 2, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„2) paragrahvi 15 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
„(5) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 nimetatud seose isiku töövõime ulatuse ja volitatud veterinaararsti volitustega seotud ülesannete täitmise tagajärjel saadud vigastuse või tekkinud haiguse vahel tuvastab vajaduse korral Sotsiaalkindlustusamet avaliku teenistuse seaduse §-s 491 sätestatud korras.”;”;
47) paragrahvi 72 täiendatakse punktiga 1, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„1) paragrahvi 5 lõike 22 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) tema ja käesoleva seaduse § 51 lõikes 2 nimetatud perekonnaliikmete vajaduspõhise õppetoetuse taotluse esitamisele eelnenud kolme kuu keskmine sissetulek ei ületa igaks aastaks riigieelarvega kehtestatud vajaduspõhise õppetoetuse saamiseks arvestatava keskmise sissetuleku ülemmäära, eelkõige kui nimetatud sissetulek on vähenenud seoses üliõpilase või tema perekonnaliikme töötuna arvele võtmisega või puuduva töövõimega või”;”;
48) paragrahvi 72 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) paragrahvi 28 täiendatakse lõikega 16 järgmises sõnastuses:
„(16) Kui isikul on kehtiv riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel tuvastatud 80–100-protsendiline püsiv töövõimetus, loetakse käesoleva seaduse § 5 lõike 22 punktis 1 ning § 22 lõigetes 2 ja 4 sätestatud puuduva töövõime tingimus täidetuks.”.”;
49) paragrahvi 74 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Käesolev seadus jõustub 2016. aasta 1. juulil.”;
50) paragrahvi 74 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(3) Käesoleva seaduse § 46 punktid 1–4 ja 6, § 55 punkt 14, § 57 punktid 1–5, 8, 9, 11–22, 24–32 ja 34 ning § 58 jõustuvad 2017. aasta 1. jaanuaril.”;
51) paragrahvi 74 lõige 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(5) Käesoleva seaduse § 48 punkt 3 jõustub 2021. aasta 1. juulil.”;
52) paragrahvi 74 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
„(6) Käesoleva seaduse § 66 punktid 2 ja 3 jõustuvad 2016. aasta 1. jaanuaril.”.§ 2. Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse muutminePuuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 2 lõike 21 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„Käesoleva seaduse alusel tuvastatakse 16-aastasel kuni vanaduspensioniealisel inimesel (edaspidi tööealine inimene) lähtuvalt igapäevastest tegutsemis- ja ühiskonnaelus osalemise piirangutest sügava, raske või keskmise raskusastmega puue.”;
2) paragrahvi 2 lõige 22 tunnistatakse kehtetuks;
3) paragrahv 22 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 22. Puude raskusastme tuvastamise taotlemine
(5) Puude raskusastme taotluse esitamise päevaks loetakse päev, millal taotlus esitatakse Sotsiaalkindlustusametile või käesoleva paragrahvi lõikes 2 sätestatud juhul töötukassale. Kui puude raskusastme tuvastamise taotlus saadetakse posti teel, loetakse taotluse esitamise päevaks lähtekoha postitempli kuupäev.”;
4) paragrahv 23 loetakse §-ks 25 ning seadust täiendatakse §-dega 23 ja 24 järgmises sõnastuses:
„§ 23. Puude raskusastme tuvastamine
(4) Kui tööealisel inimesel on tuvastatud puuduv töövõime töövõimetoetuse seaduse § 8 lõike 2 alusel kuni vanaduspensionieani, võib puude raskusastme tuvastada kuni vanaduspensionieani.”;
5) paragrahvi 4 punkt 7 tunnistatakse kehtetuks;
6) paragrahvi 7 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Toetuse suurus sõltub puude raskusastmest ja valdkonnast, milles funktsiooni kaotus või kõrvalekalle esineb.”;
7) paragrahv 101 tunnistatakse kehtetuks;
8) paragrahvi 15 lõikest 2 jäetakse välja tekstiosa „, töötamistoetuse”;
9) paragrahvi 16 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva seaduse § 22 lõikes 2 sätestatud juhul võib taotluse puuetega inimeste sotsiaaltoetuste määramiseks koos puude raskusastme tuvastamise taotlusega esitada Sotsiaalkindlustusametile töötukassa kaudu.”;
10) paragrahvi 16 lõike 2 punkt 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„1) toetuse taotlus, milles sisalduvad toetust taotleva isiku nimi, sünniaeg ja sugu või isikukood, kontaktandmed, pangakonto number ja toetuse liik ning puudega lapse toetuse taotlemisel lapse nimi, sünniaeg ja sugu või isikukood;”;
11) paragrahvi 16 lõike 2 punkt 2 tunnistatakse kehtetuks;
12) paragrahvi 16 lõikes 3 asendatakse sõnad „dokumentide vormid” sõnadega „taotluse andmete loetelu”;
13) paragrahvi 16 lõikest 31 jäetakse välja tekstiosa „ ja lisakulude”;
14) paragrahvi 16 täiendatakse lõikega 41 järgmises sõnastuses:
„(41) Käesoleva paragrahvi lõikes 11 sätestatud juhul loetakse puuetega inimeste sotsiaaltoetuste taotlemise päevaks päev, millal taotlus esitati töötukassale.”;
15) paragrahvi 20 täiendatakse lõikega 22 järgmises sõnastuses:
„(22) Kui vanglas või arestimajas karistust kandev isik vajab puude tõttu individuaalset abivahendit, lisab vangla või arestimaja isiku ekspertiisitaotlusele teatise, kus on märgitud abivahendi kasutamisega seotud kulud, nende finantseerimise allikad ja osakaal finantseerimisel.”;
16) paragrahvi 20 lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
17) paragrahvi 20 lõikest 5 jäetakse välja sõnad „hoolekandeasutuses elava või” ja tekstiosa „hooldamise, tugevdatud hooldamise, järelevalve või muid hoolekandeasutuse,”;
18) paragrahvi 21 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Kui isik taotleb puude raskusastme tuvastamisega samaaegselt töövõime hindamist, kaetakse arstliku ekspertiisiga seotud kulutused Sotsiaalkindlustusameti eelarvest juhul, kui isikul on tuvastatud töövõimet välistav seisund töövõimetoetuse seaduse tähenduses.”;
19) seadust täiendatakse §-ga 243 järgmises sõnastuses:
„§ 243. Töötamistoetuse maksmine
(2) Isikule, kelle töötamisega seotud kulud tekkisid enne 2016. aasta 1. jaanuari, kuid kes esitab töötamistoetuse taotluse pärast nimetatud kuupäeva, jätkatakse töötamistoetuse maksmist endistel tingimustel, korras ja suuruses kuni määratud tähtaja lõpuni.”;
20) paragrahvi 26 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
„(11) Käesoleva seaduse 2016. aasta 1. jaanuaril jõustunud redaktsiooni koos rakendusaktidega kohaldatakse isikule, kes ei ole esitanud töövõime hindamise taotlust koos puude raskusastme tuvastamise taotlusega enne 2017. aasta 1. jaanuari.”.§ 3. Riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmineRiikliku pensionikindlustuse seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 31 täiendatakse lõigetega 7–9 järgmises sõnastuses:
„(7) Sotsiaalkindlustusamet edastab teisele lepingupoolele Eesti Vabariigis elava isiku terviseandmed, kui isik taotleb püsiva töövõimetuse tuvastamist ja töövõimetuspensioni määramist teiselt lepingupoolelt kahepoolse välislepingu alusel.
(9) Käesoleva paragrahvi lõikes 8 nimetatud isiku tervise infosüsteemi andmete loetelu ja päringute perioodid kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.”;
2) paragrahvi 51 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Registri pidamise eesmärk on tagada andmete olemasolu riiklike pensionide, toetuste, hüvitiste ja elatisabi määramiseks ja maksmiseks, riigile üle läinud elatisnõuete sissenõudmiseks, puude raskusastme tuvastamiseks ning erihoolekande- ja sotsiaalse rehabilitatsiooni teenuse osutamiseks.”;
3) paragrahvi 53 lõiget 1 täiendatakse punktidega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
„6) andmeid puude kohta;
7) andmeid isikule teenuse määramise ja osutamise kohta.”;
4) paragrahvi 53 lõikes 11 asendatakse tekstiosa „punktides 1 ja 3” tekstiosaga „punktides 1, 3, 6 ja 7”.§ 4. Sotsiaalhoolekande seaduse, tööturuteenuste ja -toetuste seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse muutmineSotsiaalhoolekande seaduse, tööturuteenuste ja -toetuste seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduses (RT I, 13.12.2014, 2) tehakse järgmised muudatused:1) paragrahvi 2 punkt 6 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„6) seadust täiendatakse §-ga 91 järgmises sõnastuses:
„§ 91. Tööalase rehabilitatsiooni teenuse osutamise erisused
(7) Tööotsijale ja isikule, kes ei ole töötuna arvele võetud, osutatakse tööalase rehabilitatsiooni teenust individuaalse tööotsimiskava alusel, mis koostatakse isiku ja Eesti Töötukassa koostöös ning mis sisaldab käesoleva seaduse § 10 lõike 2 punktides 1–3, 5, 9 ja 10 sätestatud andmeid.”;”;
2) paragrahvi 2 täiendatakse punktiga 7, muutes järgnevate punktide numeratsiooni, järgmises sõnastuses:
„7) paragrahvi 91 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(1) Tööalase rehabilitatsiooni teenust osutatakse puudega töötule, välja arvatud juhul, kui isikul on töövõimetoetuse seaduse alusel tuvastatud töövõime puudumine.
3) paragrahv 5 jäetakse välja;
4) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 31 järgmises sõnastuses:
„(31) Käesoleva seaduse § 2 punkt 7 jõustub 2016. aasta 1. juulil.”.§ 5. Sotsiaalmaksuseaduse muutmineSotsiaalmaksuseaduse § 6 lõike 1 punkt 5 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:„5) äriühingu, mittetulundusühingu, sihtasutuse või füüsilisest isikust ettevõtja töötaja, kes on osalise või puuduva töövõimega isik ning kelle eest sotsiaalmaksu maksmiseks on tööandja esitanud vastava taotluse, käesoleva paragrahvi lõikes 3 sätestatud tingimustel;”.§ 6. Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse muutmineTöötervishoiu ja tööohutuse seaduses tehakse järgmised muudatused:1) seadust täiendatakse peatükiga 51 järgmises sõnastuses:
„51. peatükk
TÖÖÕNNETUSEST JA KUTSEHAIGUSEST TINGITUD KAHJU HÜVITAMINE SOTSIAALKINDLUSTUSAMETI POOLT
(7) Sotsiaalkindlustusametil on õigus saada tööõnnetusest või kutsehaigusest tingitud tervisekahjustuse korral makstava kahjuhüvitise määramiseks ja maksmiseks vajalikke Maksu- ja Tolliameti andmeid isiku sotsiaalmaksuga maksustatavalt tulult deklareeritud sotsiaalmaksu summa kohta kalendrikuude kaupa.”;
2) paragrahvi 312 tekstiosa „§ 314 alusel” asendatakse tekstiosaga „§ 242 lõike 1, § 314 lõike 2 ning § 315 lõigete 1 ja 3 alusel”;
3) paragrahvi 314 lõige 1 tunnistatakse kehtetuks;
4) seadust täiendatakse §-ga 315 järgmises sõnastuses:
„§ 315. Tööõnnetusest ja kutsehaigusest tingitud tervisekahjustuse korral makstava kahjuhüvitise määramine, ümberarvutamine ja maksmise jätkamine
(4) Käesoleva seaduse § 242 lõige 2 ei kohaldu isikutele, kellel on õigus tööõnnetusest või kutsehaigusest tingitud tervisekahjustuse korral kahjuhüvitisele Eesti Vabariigi ja Ukraina vahelise sotsiaalkindlustuslepingu alusel, kuni selle muutmiseni. Kahjuhüvitist makstakse nimetatud isikutele tähtajatult.”.§ 7. Tööturuteenuste ja -toetuste seaduse muutmineTööturuteenuste ja -toetuste seaduses tehakse järgmised muudatused:1) paragrahv 24 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„§ 24. Vähese tähtsusega abi ja riigiabi
(9) Riigiabi ei anta ettevõtjale, kellele Euroopa Komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks.”;
2) paragrahvi 372 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
„(2) Käesoleva paragrahvi lõike 1 punkti 4 ei kohaldata osalise ja puuduva töövõimega isikule, kes on eelmise kalendriaasta jooksul saanud töölepingu seaduse tähenduses tööandja või avaliku teenistuse seaduse tähenduses ametiasutuse poolt tulumaksuseaduse § 40 lõike 5 kohaselt esitatud maksudeklaratsiooni kohaselt tasu, millelt maksab sotsiaalmaksu riik.”;
3) paragrahvi 373 lõikes 1 asendatakse arv „3” arvuga „4”;
4) paragrahvi 432 täiendatakse lõikega 3 järgmises sõnastuses:
„(3) Käesoleva seaduse § 372 lõiget 2 kohaldatakse ka isikule, kes saab töövõimetuspensioni või rahvapensioni töövõimetuse alusel.”.§ 8. Seaduse jõustumine (1) Käesolev seadus jõustub 2015. aasta 20. detsembril. (2) Käesoleva seaduse § 2 punktid 5, 7, 8, 16 ja 17 ning § 3 punktid 2–4 jõustuvad 2016. aasta 1. jaanuaril. (3) Käesoleva seaduse §-d 2, 3, 5 ja 6 jõustuvad 2016. aasta 1. juulil.Eiki NestorRiigikogu esimees


text:
Eesti Vabariigi põhiseadus / paragrahv 133 Eesti Vabariigi põhiseadus
Riigikontroll kontrollib:
2) riigi vara kasutamist ja säilitamist;
Loetelu lähtub PS vastuvõtmise aegsest juriidiliste isikute kolmikjaotusest (asutused, ettevõtted ja muud organisatsioonid), mis tänapäeval enam kasutusel ei ole. Põhimõttelised muudatused tsiviilõiguse ja halduskorralduse normides on toonud käibesse uued mõisted ning neid tähistavad terminid. Tänapäeval eristatakse riigi ja kohaliku omavalitsuse asutusi, avalik-õiguslikke ja eraõiguslikke juriidilisi isikuid ning üksikisikuid. Haldusorganina mõistetakse avaliku halduse ülesandeid täitma volitatud asutust, isikut või isikute kogu. Avalik-õiguslikke ülesandeid võib lisaks asutustele ja avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele seaduse, selle alusel antud määruse või sõlmitud halduslepingu alusel täita ka eraõiguslik juriidiline isik, üksikisik või isikute kogu.
Riigikontrolli õigus ja kohustus on auditeerida avaliku sektori raha ja muu vara kasutamise seaduslikkust, tõhusust, mõjusust ja säästlikkust. Avaliku raha ja vara all peetakse silmas peamiselt riigile ja riigi asutatud juriidilistele isikutele kuuluvat kinnis- ja vallasvara, riigi tulusid ning rahaliselt hinnatavaid õigusi ja kohustusi. See määratlus ei ole kõikehõlmav. Auditeerimise ulatuse määratlemisel tuleb lähtuda põhimõttest, mille kohaselt ei tohi avalikus sektoris olla kontrollivaba ruumi: kõik riigi tulude, kinnis- või vallasvara arvel tegutsevad ning riigi vara valdavad isikud ja asutused on allutatud kontrollile. Auditeerimise eesmärk on luua kindlustunne, et avaliku sektori käsutuses olevat raha ei raisata, riigi vara ei lähe kaotsi ja seda kasutatakse heaperemehelikult. Seesugune kontroll hõlmab sisekontrollisüsteemi, finantsjuhtimise, -arvestuse ja -aruannete, majandustegevuse õiguspärasuse ja infotehnoloogiasüsteemide usaldatavuse, samuti juhtimise, organisatsiooni ja tegevuse tulemuslikkuse auditeerimist (RKS § 6 lg 2).
RKS § 7 lg 1 kohaselt on auditeeritavad:
3) kohaliku omavalitsuse üksused;
6) äriühingud, milles riigil või avalik-õiguslikel juriidilistel isikutel või riigi või avalik-õigusliku juriidilise isiku asutatud sihtasutusel on kas üksi või ühiselt valitsev mõju enamusosaluse kaudu või muul viisil, samuti nende äriühingute tütarettevõtjad;
7) äriühingud, kes on saanud riigilt laene või kelle laene või muude lepinguliste kohustuste täitmist tagab riik;
Riigikontroll peab auditeerimisel arvestama põhiseaduslike institutsioonide enesekorraldusõigusest tulenevate aspektidega.
Munitsipaalvara valdamise, kasutamise ja käsutamise osas on Riigikontrollil alates 2006. a õigus kontrollida sisekontrolli, finantsarvestust ja -aruandeid, majandustegevuse õiguspärasust ning infotehnoloogiasüsteemide usaldatavust. Juhtimise, organisatsiooni ja tegevuse tulemuslikkuse auditeerimine ei ole lubatud. Samasuguses piiratud ulatuses kontrollib Riigikontroll:
1) sihtasutusi ja mittetulundusühinguid, kelle asutajaks või liikmeks on KOV üksus;
2) äriühinguid, milles KOV üksusel on valitsev mõju enamusosaluse kaudu või muul viisil, samuti nende äriühingute tütarettevõtjaid (RKS § 7 lg 2).
Linnade ja valdade auditeerimisel on Riigikontrolli volitused piiratud, sest PS § 133 p 3, §-d 154 ja 157 välistavad KOV käsitamise riikliku kohahalduse üksusena. KOV ülesanne on lahendada seaduste raames kohaliku kogukonna probleeme ja korraldada kogukonna elu kohalikes huvides, seda teatud erandjuhtudel ka vastuolus keskvõimu huvidega (RKÜKo 19.04.2005, 3-4-1-1-05). Nõnda ei tohi Riigikontrolli tegevus otseselt ega kaudselt kahjustada KOV võimalust lahendada kohaliku elu küsimusi eelkirjeldatud viisil. Euroopa kohaliku omavalitsuse harta toetab sellist arusaama. Seda, kas Riigikontrolli pädevus auditeerida kohalikke omavalitsusi on kooskõlas PS-ga, on analüüsinud Riigikohus otsuses RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08. Riigikohus järeldas, et RKS § 7 lg 1 p 3, § 7 lg 2 ja § 7 lg 21, mis sätestavad Riigikontrolli pädevuse kohaliku omavalitsuse üksuse auditeerimisel, riivavad küll kohaliku omavalitsuse üksuste enesekorraldusõigust, kuid ei ole PS-ga vastuolus.
Täies ulatuses (vt komm 2) on Riigikontrollil õigus kontrollida KOV üksuse valdusse antud riigi kinnis- ja vallasvara, riigieelarvest antavate sihtotstarbeliste eraldiste, toetuste ning riiklike ülesannete täitmiseks eraldatud raha kasutamist.
RKS § 7 lg 4 kohaselt on Riigikontrolli pädevuses kontrollida ka riigi ja KOV üksuste vahendusel eraldatud EL raha kasutamist ja sellise rahaga seoses EL ees võetud kohustuste täitmist. EL raha lõppkasutajate ja EL ees kohustusi omavate isikute suhtes on Riigikontrollil õigus teha menetlustoiminguid, et selgitada EL raha saamise tingimuseks olevate asjaolude paikapidavust ning raha kasutamise ja kohustuste täitmise õiguspärasust.
Riigikontrolli pädevuse ulatus eraõiguslikest isikutest avalik-õiguslike ülesannete täitjate kontrollimisel on tekitanud õigusvaidlusi. Näiteks on vaieldav, kas kohtutäiturile sundtäitmiseks antud riigi rahalised nõuded annavad õiguse kontrollida RKS § 7 lg 1 p 8 mõttes kohtutäituri tegevust, mis on seotud nende nõuetega. Tallinna Halduskohus ei võtnud 19.06.2007 otsuses nr 3-07-922 seisukohta küsimuses, kas kohtutäitur on kontrollitav, kuna see küsimus ei olnud kaebuse lahendamise seisukohalt oluline. Küll aga märkis kohus, et kohtutäiturid on kohustatud võimaldama Riigikontrolli auditi käigus täitetoimikutega tutvumist. Otsust ei kaevatud edasi ja see on jõustunud.

matches:
§ 6
§ 7
§ 7
§ 133
Riigikohus
Riigikohus
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7
§ 7


RT IV, 02.04.2014, 44
Vastu võetud 21.03.2014 nr 7
Määrus kehtestatakse korruptsioonivastase seaduse § 13 lg 1 p-de 11, 13, 14 ja 15 ning § 15 lg 2 alusel.
Määrus täpsustab korruptsiooni ennetamise korraldust Värska vallas, sealhulgas määrab kindlaks huvide deklaratsiooni (edaspidi deklaratsioon) esitama kohustatud isikud (deklarandid) ning huvide deklaratsioonide kontrollimise komisjoni koosseisu.
(1) Deklaratsiooni on kohustatud esitama vallavolikogu liige, vallavalitsuse liige, hallatava asutuse juht ning valla valitseva mõju all oleva äriühingu juhtorgani liige.
(2) Isikut teavitatakse viivitamata deklaratsiooni esitamise kohustusest vastava kohustuse tekkimisel. Teavitamise tagavad käesoleva määruse § 4 lõikes 1 nimetatud isikud.
1) Vallasekretär edastab Värska vallavolikogu liikmete andmed, Värska vallavalitsuse liikmete, vallavalitsuse hallatavate asutuste juhtide andmed ning valla valitseva mõju all oleva äriühingu juhtorganite liikmete andmed.
(2) Huvide deklaratsioonide kontrollimise komisjoni (edaspidi komisjon) kuulub vallasekretär.
(3) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud isikul on õigus kontrollida kõigi käesoleva määruse § 3 lõikes 1 nimetatud deklarantide deklaratsioone.
(5) Deklaratsiooni kontrolliv komisjoni liige protokollib käesoleva paragrahvi lõikes 4 nimetatud kontrolltoimingud ning teavitab deklaranti ja läbi viidud kontrolltoimingutest.
(6) Juhul kui ametiisiku deklaratsiooni kontrollimise tulemusel on tekkinud süüteokahtlus, teavitab deklaratsiooni kontrolliv komisjoni liige viivitamatult Värska Vallavolikogu esimeest. Värska Vallavolikogu esimees edastab süüteokahtluse korral deklaratsiooni kontrollimise materjalid prokuratuurile või kohtuvälisele menetlejale.
(2) Vallavanem tagab arvestuse pidamise ametiasutuse ametnike tegelemise üle avaliku teenistuse seaduse (edaspidi ATS) § 60 lõikes 1 nimetatud kõrvaltegevustega, samuti kontrolli ATS § 60 lõike 2 alusel kehtestatud keelu ning ATS § 60 lõigetes 4 ja 5 sätestatud keeldude järgimise üle.
(3) Iga aasta 30. septembriks esitab vallavanem Värska Vallavolikogu esimehele ülevaate käesoleva paragrahvi lõigetes 1 ja 2 nimetatud kohustuste täitmise kohta. Värska Vallavolikogu esimees esitab kokkuvõtliku ülevaate Värska Vallavolikogule.


Nõuandetoetuse ja nõuandesüsteemi toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord - sisukord
§ 9 Nõuandetoetuse taotluse kohta esitatavad nõuded
§ 10 Nõuandesüsteemi toetuse taotluse kohta esitatavad nõuded
§ 13 Nõuandetoetuse taotluse hindamine ja taotluste paremusjärjestuse koostamine
§ 14 Nõuandetoetuse taotluse hindamise kriteeriumid
§ 16 Muudatustest teavitamine
§ 17 Nõuded nõuandesüsteemi toetuse saajale
§ 18 Tegevuse elluviimist tõendavate dokumentide esitamine
RT I, 03.05.2012, 7
Vastu võetud 05.04.2010 nr 41
RTL 2010, 19, 340
07.12.2010 RT I, 14.12.2010, 3 01.01.2011
13.04.2011 RT I, 21.04.2011, 8 24.04.2011
26.04.2012 RT I, 03.05.2012, 5 06.05.2012
Määrus kehtestatakse « Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 58 lõike 5, § 59 lõike 5 ja § 60 lõike 4 alusel ning kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1-40) artikli 18 lõike 4 alusel heaks kiidetud «Eesti maaelu arengukavaga 2007-2013» (edaspidi arengukava).
Määrusega kehtestatakse nõuandetoetuse ja nõuandesüsteemi toetuse (edaspidi toetus) saamise täpsemad nõuded taotleja, kavandatava tegevuse ja taotluse kohta, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord, taotluse vorm, toetuse määr ja suurus, sealhulgas toetuse maksimaalne suurus, ning abikõlblikud ja mitteabikõlblikud kulud, nõuded toetuse saajale, taotluse hindamise kriteeriumid ja taotluse hindamise kord, sealhulgas taotluse eelistamise võimalused, taotluse rahuldamise otsuse muutmise või kehtetuks tunnistamise kord ning toetuse väljamaksmise kord.
[RT I, 21.04.2011, 8 - jõust. 24.04.2011]
(1) Määruse alusel antav nõuandesüsteemi toetus, välja arvatud toetus koordineerivale keskusele, on vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5-10), mõistes.
(2) Määruse alusel antav nõuandetoetus nõuandeteenuse ostmiseks erametsa majandamise tulemuslikkuse parandamiseks on vähese tähtsusega abi komisjoni määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5-10) mõistes.
(1) Nõuandetoetust võib taotleda küla, alevi või aleviku territooriumil põllumajandusega tegelev füüsiline isik või eraõiguslik juriidiline isik, kelle omandis on või kes kasutab muul õiguslikul alusel vähemalt 0,3 ha maatulundusmaad, ning metsamajandamisega tegelev füüsiline isik või eraõiguslik juriidiline isik, kelle omandis on või kes kasutab muul õiguslikul alusel vähemalt 0,3 ha metsamaad «Metsaseaduse» tähenduses.
(2) Nõuandesüsteemi toetust võib taotleda «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 75 alusel kehtestatud korras tunnustatud nõuandekeskus (edaspidi nõuandekeskus) ja «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 74 alusel tegutsev koordineeriv keskus (edaspidi koordineeriv keskus).
[RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
2) taotleja ei ole saanud ega taotle samal ajal sama tegevuse kohta toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi või vähese tähtsusega abi;
3) kui taotleja on saanud varem toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või on saanud muud tagastamatut riigiabi või vähese tähtsusega abi, mis on kuulunud tagasimaksmisele, on tagasimaksmisele kuulunud summa tähtajal tagasi makstud või toetuse tagasimaksmise ajatamise korral on tagasimaksed tasutud ettenähtud tähtajal ja summas.
1) nõuandeteenuse osutamine nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 30, 31.01.2009, lk 16-99), artiklites 5 ja 6 nimetatud kohustuslike majandamisnõuete ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste (edaspidi nõuetele vastavuse nõuded) järgimiseks;
2) nõuandeteenuse osutamine mittemeditsiinilises töötervishoiu ja tööohutuse valdkonnas (edaspidi töötervishoiuteenus);
(2) Lõike 1 punktis 2 nimetatud valdkonnas toetatakse sotsiaalministri 20. juuni 2003. a määruse nr 89 «Töötervishoiuspetsialistide tööülesanded töötervishoiuteenuse osutamisel» § 2 lõigetes 3-5 nimetatud töötervishoiuteenuseid.
(3) Nõuandeteenust osutab nõuandekeskusega lepingulises suhtes olev «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 75 lõikes 3 sätestatud nõuete kohane ja asjaomase kutsega konsulent, kusjuures:
1) nõuetele vastavuse nõuete valdkonnas on nõuandeteenust osutav konsulent läbinud Põllumajandusministeeriumi korraldatud nõuetele vastavuse nõuete teemalise koolituse;
3) finantsmajanduse teemalist nõuandeteenust äriplaani koostamiseks võib osutada maaettevõtluse ja finantsmajanduse või finantsmajanduse valdkonna kutset omav konsulent või äriplaanis nimetatud asjaomase valdkonna või alavaldkonna kutset omav konsulent.
(4) Töötervishoiuteenust võivad osutada:
1) töötervishoiuteenuse osutaja “Töötervishoiu ja tööohutuse seaduse” § 19 lõike 2 tähenduses;
2) punktis 1 nimetatud töötervishoiuteenuse osutaja koos lõike 3 punktis 2 nimetatud konsulendiga.
(5) [Kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
(6) Nõuandesüsteemi arendamiseks antakse § 5 lõikes 2 sätestatud kulude hüvitamiseks nõuandesüsteemi toetust.
(7) Nõuandetoetuse taotlemise korral ei või nõuandeteenus olla osutatud ning kulutuste tegemist tõendavad dokumendid olla väljastatud varem kui toetuse taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaasta 1. jaanuaril.
(8) Nõuandesüsteemi toetuse taotlemise korral ei või kulutuste tegemist tõendavad dokumendid olla väljastatud varem kui toetuse taotluse esitamise aasta 1. jaanuaril.
(1) Nõuandetoetuse taotlemise korral on abikõlblik nõuandeteenuse maksumus.
(2) Nõuandesüsteemi arendamiseks toetuse taotlemise korral on abikõlblikud järgmised kulud koos abikõlbliku investeeringuobjekti tähistamiseks tehtud kuludega:
1) nõuandekeskuse või koordineeriva keskusega töösuhtes oleva töötaja töötasu ja töövõtja lepingujärgne tasu koos tööandja või tellija tasutava sotsiaalmaksuga ja töötuskindlustusmaksega ning puhkusetasu;
2) nõuandekeskuse või koordineeriva keskusega lepingulises suhtes olevale konsulendile ja punktis 1 nimetatud töötajale väljaspool Eestit osutatud tööalase koolitusega (sh stažeerimine) seotud kulud;
3) praktika korraldamiseks koordineeriva keskusega sellekohase lepingu sõlminud konsulendina tegutseda sooviva isiku väljaspool Eestit toimuva tööpraktikaga seotud kulud;
4) nõuandetoote väljatöötamise või uuendamisega seotud kulud (sh töötasu või lepingujärgne tasu koos tööandja või tellija tasutava sotsiaalmaksuga ja töötuskindlustusmaksega, tõlketeenuse ostmise kulud, tarkvaralitsentsi ostmise kulud) ning nõuandetoote paljundamise või trükkimise kulud;
5) nõuandekeskuse või koordineeriva keskuse kontoriruumi parendamise kulud;
6) nõuandekeskuse või koordineeriva keskuse tööks vajaliku kontoritehnika (sh infotehnoloogiline riistvara), kontorimööbli ning tarkvara ostmise ja paigaldamise kulud;
7) konsulendile ja punktis 1 nimetatud töötajale töövahendi (sh sõiduk) ostmise kulud.
(3) Lõike 2 punktides 2 ja 3 nimetatud kulude arvestamisel lähtutakse Vabariigi Valitsuse 25. juuni 2009. a määruses nr 110 «Töölähetuse kulude hüvitise maksmise kord ning välislähetuse päevaraha alammäär, maksmise tingimused ja kord» sätestatud nõuetest.
(5) Nõuandekeskus võib nõuandesüsteemi toetust taotleda lõike 2 punktides 1 ja 2 ning 5-7 nimetatud kulude hüvitamiseks.
(6) Abikõlblikud kulud peavad olema põhjendatud, selged, üksikasjalikult kirjeldatud, majanduslikult otstarbekad ja vajalikud tegevuste eesmärkide saavutamiseks. Taotleja tagab kasutatava toetusraha otstarbeka ja säästliku kasutamise.
1) sularahas tasutud lõikes 2 nimetatud töötasu ja lepingujärgse tasuga seotud kulud ja kulud, mis ületavad 64 eurot ühe arve või arve-saatelehe kohta;
5) riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest antava muu toetuse taotlemiseks avalduse ja sellega seotud dokumentide koostamiseks osutatud nõuandeteenuse maksumus, kui see hüvitatakse või on hüvitatud mis tahes toetuse raames;
8) kasutatud seadme ja kauba ostmiseks tehtud kulutused lõike 2 punktides 4-6 sätestatud juhtudel ning juhul, kui nimetatud seade või kaup on toodetud rohkem kui neli aastat tagasi, selle ostmiseks on kasutatud toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi või vähese tähtsusega abi ning nimetatud seadme või kauba hind ületab selle turuväärtuse ja on uue samaväärse seadme hinnaga võrdne või sellest kõrgem;
10) üldkulud (sh rendi-, kütuse-, side-, sõidukulud);
11) tasu taotleja või tema töötaja tehtud töö eest lõike 2 punktis 5 sätestatud juhul;
14) liisingumakse, kui asja omandiõigus ei ole hiljemalt viie aasta möödudes arvates Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti (edaspidi PRIA) poolt viimase toetusosa väljamaksmisest läinud üle toetuse saajale;
17) kulud, mis on vastuolus nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikliga 71 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 1974/2006, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 368, 23.12.2006, lk 15-73), artikliga 55 kehtestatud abikõlblikkuse kriteeriumitega;
18) «Kalandusturu korraldamise seaduse» tähenduses kalandustoodete tootmise ja töötlemise valdkonnas osutatud nõuandeteenuse ostmise kulud;
19) nõuandetoetuse puhul nõuandeteenuse maksumus, kui § 3 lõikes 1 nimetatud nõuandetoetuse taotleja ja § 4 lõikes 3 nimetatud konsulent või § 4 lõike 4 punktis 1 nimetatud töötervishoiuteenuse osutaja ning nende osanik, aktsionär või juhtorgani liige omab osalust teineteise äriühingus või kuulub teineteise juhatusse või nõukokku.
(1) Kui § 5 lõike 2 punktides 4-7 nimetatud kululiigi osaks oleva ostetud teenuse või kauba maksumus ületab 3196 eurot, peab taotleja olema saanud vähemalt kolm võrreldavat hinnapakkumist koos tehnilisele spetsifikatsioonile osutava tehniliste tingimuste loeteluga.
[RT I, 14.12.2010, 3 - jõust. 01.01.2011]
(2) Kui § 5 lõike 2 punktides 4-7 nimetatud kululiigi osaks oleva ostetud teenuse või kauba maksumus on 192-3196 eurot või kui asjaomases valdkonnas on ainult üks teenusepakkuja, peab taotleja olema saanud vähemalt ühe hinnapakkumise koos tehnilisele spetsifikatsioonile osutava tehniliste tingimuste loeteluga.
(4) Nõuandesüsteemi toetuse taotleja ja hinnapakkuja ning nende osanik, aktsionär või juhatuse liige ei tohi omada osalust üksteise äriühingus ega kuuluda üksteise juhatusse ega nõukokku juhul, kui § 5 lõike 2 punktides 2-7 nimetatud kululiigi osaks oleva ostetud teenuse või kauba maksumus ületab 192 eurot.
(1) Nõuandetoetust antakse § 4 lõike 1 punktis 3 nimetatud tegevuste kohta kuni 75% abikõlblikest kuludest, kuid mitte rohkem kui 1279 eurot ühele taotlejale kalendriaasta kohta ning mitte rohkem kui 45 eurot ühe nõuandeteenuse osutamiseks kulunud tunni (60 minutit) kohta. Kui nõuandeteenust osutab konsulent koos nõuandekeskusega lepingulises suhtes oleva nõustajaga, kes ei oma konsulendi kutset, antakse nõuandeteenuse osutamiseks kulunud tunni (60 minutit) kohta toetust kuni 60 eurot.
(11) Nõuandetoetust antakse § 4 lõike 1 punktides 1 ja 2 nimetatud tegevuste kohta kuni 80% abikõlblikest kuludest, kuid mitte rohkem kui 1279 eurot ühele taotlejale kalendriaasta kohta ning mitte rohkem kui 45 eurot ühe nõuandeteenuse osutamiseks kulunud tunni (60 minutit) kohta.
(2) Nõuandekeskusele antakse nõuandesüsteemi toetust esimese kalendriaasta kohta kuni 25 565 eurot, teise kalendriaasta kohta kuni 12 783 eurot, kolmanda kalendriaasta kohta kuni 6392 eurot, neljanda kalendriaasta kohta kuni 3196 eurot ja viienda kalendriaasta kohta kuni 1598 eurot selle maakonna kohta, kus taotlejat on tunnustatud.
(3) Koordineerivale keskusele antakse nõuandesüsteemi toetust esimese kalendriaasta kohta kuni 119 515 eurot, teise kalendriaasta kohta kuni 54 965 eurot, kolmanda kalendriaasta kohta kuni 24 926 eurot, neljanda kalendriaasta kohta kuni 11 952 eurot ja viienda kalendriaasta kohta kuni 5944 eurot.
(4) Nõuandesüsteemi toetuse taotlemise korral käsitatakse esimese kalendriaastana taotluse esmakordse esitamise aastat.
(5) Nõuandesüsteemi toetuse taotlemise korral ei tohi § 3 lõikes 2 nimetatud nõuandekeskusele jooksva majandusaasta ja kahe eelmise majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi koos meetme raames taotletava toetusega ületada vähese tähtsusega abi ülemmäära 200 000 eurot.
(6) [Kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
(7) Nõuandetoetuse taotlemise korral ei tohi § 3 lõikes 1 nimetatud isikule, kes taotleb nõuandetoetust § 2 lõikes 2 nimetatud tegevuse kohta, jooksva majandusaasta ja kahe eelmise majandusaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi koos meetme raames taotletava toetusega ületada vähese tähtsusega abi ülemmäära 200 000 eurot.
(8) [Kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
(9) Paragrahvi 5 lõike 2 punktis 1 nimetatud kulutuste puhul on toetuse maksimaalne suurus 640 eurot ühe kalendrikuu kohta.
(10) Paragrahvi 5 lõike 2 punktis 4 nimetatud kulutuste puhul on toetuse maksimaalne suurus 3196 eurot ühe nõuandetoote kohta.
(11) Paragrahvi 5 lõike 2 punktis 7 nimetatud kulutuste puhul on sõiduki ostmise kulude hüvitamiseks antava toetuse maksimaalne suurus 22 370 eurot ja kapitalirendi korras liiklusvahendi soetamise korral kuni 448 eurot kuus.
(1) Taotleja esitab toetuse taotlemiseks selleks ettenähtud tähtajal PRIAle lisas 1 või 2 toodud vormi kohase avalduse ning neis esitatud andmeid tõendavad dokumendid (edaspidi taotlus).
(3) Nõuandetoetuse taotlemise korral riigi infosüsteemi andmevahetuskihi (e-PRIA) kaudu esitab taotleja lisas 1 toodud vormi kohase avalduse elektrooniliselt. Paragrahvi 9 lõikes 2 nimetatud dokumendid peavad avalduse elektroonilise esitamise korral olema kohapeal kontrollimiseks kättesaadavad.
(4) Kui nõuandetoetuse taotlusi on vastu võetud vähemalt 90% nõuandetoetuse jaoks eelarveaastaks määratud summast, lõpetab PRIA taotluste vastuvõtmise, avaldades sellekohase teabe PRIA veebilehel.
(41) PRIA võib pärast lõike 4 kohaselt taotluste vastuvõtmise lõpetamist teatada uue taotluse esitamise tähtaja, kui toetatava tegevuse rahastamise eelarvet ei ole ületatud. Taotluse esitamise uue tähtaja teatab PRIA ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(5) Nõuandesüsteemi toetuse taotluse esitamise tähtaja teatab PRIA ametlikus väljaandes Ametlikud Teadaanded.
(6) [Kehtetu - RT I, 21.04.2011, 8 - jõust. 24.04.2011]
§ 9. Nõuandetoetuse taotluse kohta esitatavad nõuded
(1) Nõuandetoetuse taotlemiseks esitab taotleja PRIAle lisas 1 toodud vormi kohase avalduse.
(2) Taotleja esitab koos avaldusega PRIAle järgmised dokumendid:
1) [kehtetu - RT I, 21.04.2011, 8 - jõust. 24.04.2011]
2) ärakiri dokumendist, mis tõendab, et taotleja kasutab maatulundusmaad (sh metsamaad) muul õiguslikul alusel, kui ta ei ole selle maa omanik;
3) ärakiri esitatud arvest või arve-saatelehest, milles lisaks «Käibemaksuseaduse» § 37 lõikes 7 sätestatud andmetele on märgitud ka andmed nõuandeteenuse osutamise kohta kuupäevade kaupa koos nõuandeteenuse osutamiseks kulunud töötundide arvuga, töötunni hind, osutatud nõuandeteenuse valdkond või teema ning nõuandeteenuse osutanud konsulendi või töötervishoiuteenuse osutaja nimi ja kaasatud nõustaja nimi;
4) punktis 3 nimetatud arve või arve-saatelehe ärakirjal märgitud rahalise kohustuse tasumist tõendava maksekorralduse ärakiri või väljatrükk või arvelduskonto väljavõte;
5) [kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
6) paragrahvi 2 lõikes 2 nimetatud tegevuse puhul lisas 5 toodud vormi kohane teatis jooksval majandusaastal ja kahel eelmisel majandusaastal saadud vähese tähtsusega abi kohta;
7) [kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
8) [kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
(3) Taotleja, kelle suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamisele eelnenud kalendriaastal tehtud taotluse rahuldamise otsus «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» alusel antava pindalaga seotud toetuse kohta, ei pea lõike 2 punktis 2 nimetatud dokumenti esitama.
(4) Taotleja kinnitab toetuse avaldusel, et § 4 lõike 1 punktis 1 sätestatud nõuetele vastavuse valdkonnas pakutud nõuandeteenus sisaldab kõigi asjakohaste kohustuslike majandamisnõuete ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste tutvustust.
(5) Nõuandetoetuse taotlemise korral riigi infosüsteemi andmevahetuskihi (e-PRIA) kaudu esitab taotleja lõike 2 punktis 4 nimetatud maksekorralduse elektrooniliselt.
§ 10. Nõuandesüsteemi toetuse taotluse kohta esitatavad nõuded
(1) Nõuandesüsteemi toetuse taotlemiseks esitab taotleja PRIAle lisas 2 toodud vormi kohase avalduse.
2) nõuandekeskuse puhul lisas 5 toodud vormi kohane teatis jooksval majandusaastal ja kahel eelmisel majandusaastal saadud vähese tähtsusega abi kohta.
3) [kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
4) [kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
(1) PRIA kontrollib vastuvõetud taotluse nõuetele vastavust ja selles esitatud andmete õigsust ning taotleja ja toetatava tegevuse vastavust määruses sätestatud nõuetele.
(2) [Kehtetu - RT I, 21.04.2011, 8 - jõust. 24.04.2011]
2) ei esine «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 62 lõikes 2 või 4 nimetatud asjaolusid;
§ 13. Nõuandetoetuse taotluse hindamine ja taotluste paremusjärjestuse koostamine
(1) Kui § 8 lõikes 41 nimetatud uuel tähtajal esitatud kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ületab toetatava tegevuse rahastamise eelarve, hindab PRIA nõuetele vastavaid taotlusi §-s 14 sätestatud hindamiskriteeriumide alusel, andes taotlusele hindepunkte § 14 kohaselt.
(2) Taotluste paremusjärjestus koostatakse hindamiskriteeriumide põhjal taotlusele antud hindepunktide liitmise teel. Taotluste paremusjärjestuse koostamisel loetakse parimaks suurema hindepunktide summa saanud taotlus.
(3) Võrdsete näitajatega taotluste korral eelistatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 60 lõike 3 alusel taotlust, mille on esitanud taotleja, kelle suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaastal tehtud «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» alusel ühtse pindalatoetuse, energiakultuuri toetuse või täiendava otsetoetuse taotluse rahuldamise otsus ühe või mitme toetuse kohta vähemalt 15 000 euro maksmiseks.
1) 10 hindepunkti, kui taotleja suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaastal tehtud taotluse rahuldamise otsus arengukava 5. peatüki meetmes 1.2 «Põllumajandusliku tegevusega alustava noore ettevõtja toetus» sätestatud toetuse kohta;
2) 8 hindepunkti, kui taotleja suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaastal tehtud taotluse rahuldamise otsus arengukava 5. peatüki alameetmes 2.3.5 «Poolloodusliku koosluse hooldamise toetus» sätestatud toetuse kohta;
3) 6 hindepunkti, kui taotleja suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaastal tehtud taotluse rahuldamise otsus arengukava 5. peatüki meetmes 2.2 «Natura 2000 toetus põllumajandusmaale», meetmes 2.9 «Natura 2000 toetus erametsamaale» või meetmes 2.3 «Põllumajanduslik keskkonnatoetus» (välja arvatud alameetmes 2.3.5 «Poolloodusliku koosluse hooldamise toetus») sätestatud toetuse kohta;
4) 4 hindepunkti, kui taotleja suhtes on taotluse esitamise aastal või taotluse esitamise aastale eelnenud kalendriaastal tehtud taotluse rahuldamise otsus arengukava 5. peatüki meetmes 2.1 «Ebasoodsamate piirkondade toetus» sätestatud toetuse kohta.
(1) ) Kui kõigi nõuetele vastavate taotluste rahastamise summa ei ületa toetatava tegevuse rahastamise eelarvet, rahuldatakse kõik nõuetele vastavad taotlused «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» 62 lõike 1 alusel.
(2) Kui § 8 lõikes 41 nimetatud uuel tähtajal esitatud kõigi nõuetele vastavate nõuandetoetuse taotluste rahastamise summa ületab toetatava tegevuse rahastamise eelarve, rahuldatakse hindamise tulemusel koostatud taotluste paremusjärjestuse alusel parimad taotlused “Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse” § 60 lõike 5 punkti 2 alusel.
(4) PRIA teeb lõigetes 1 ja 2 nimetatud juhul taotluse rahuldamise otsuse, lõikes 3 nimetatud juhul taotluse osalise rahuldamise otsuse või «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 62 lõike 2 või 4 alusel taotluse rahuldamata jätmise otsuse nõuandetoetuse puhul 50 tööpäeva jooksul taotluse vastuvõtmisest arvates ja nõuandesüsteemi toetuse puhul 50 tööpäeva jooksul taotluse esitamise tähtaja viimasest päevast arvates.
(5) Vajaduse korral võib PRIA lõikes 4 nimetatud otsuse tegemise tähtaega pikendada kuni 90 tööpäevani, teavitades sellest taotlejale lõikes 4 sätestatud tähtaja jooksul. Otsuse tegemise tähtaja pikendamist tuleb põhjendada.
(1) [Kehtetu - RT I, 21.04.2011, 8 - jõust. 24.04.2011]
(2) Nõuandesüsteemi toetuse saaja tegutseb nõuandeteenuse pakkujana vähemalt viie aasta jooksul arvates PRIA poolt viimase toetuseosa väljamaksmisest.
(3) Toetuse saaja säilitab ja kasutab sihipäraselt toetuse eest soetatud investeeringuobjekti vähemalt viie aasta jooksul arvates PRIA poolt viimase toetuseosa väljamaksmisest.
(4) Kui nõuandekeskusel ei ole tegevuse lõpetamise tõttu võimalik lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõudeid täita, võib ta nõuete täitmise kohustuse üle anda teisele § 3 lõikes 2 nimetatud nõuandekeskusele.
(5) Kui koordineerival keskusel ei ole tegevuse lõpetamise tõttu võimalik lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõudeid täita, võib ta nõuete täitmise kohustuse üle anda § 3 lõikes 2 nimetatud koordineerivale keskusele, kellega sõlmitakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 74 kohaselt haldusleping.
(1) Nõuandesüsteemi toetuse väljamaksmiseks esitab toetuse saaja pärast tegevuse osalist või täielikku elluviimist ja selle eest osaliselt või täielikult tasumist PRIAle lisas 3 toodud vormi kohase kuluaruande koos järgmiste dokumentidega:
4) paragrahvi 5 lõike 2 punktides 1 ja 4 nimetatud palgakulude puhul tööjõukulude arvestuslehe ärakiri töötaja kuu palgaarvestuse kohta, millel on näha töötaja nimi, tööpäevad, arvestatud töötasu koos juurdearvestustega ning sellest kinnipeetud maksud ja muud kinnipidamised;
6) ärakiri lepingust, mis on sõlmitud § 5 lõike 2 punktides 1-4 nimetatud töötaja ja töövõtja või konsulendina tegutseda sooviva isikuga;
7) paragrahvi 5 lõike 2 punktides 2 ja 3 nimetatud kulude puhul ärakiri lähetuse korraldusest ja lähetusaruandest koos ärakirjaga kuludokumentidest, sõidukulu tõendavast dokumendist (sh sõidulehed) või kulu tõendavast muust dokumendist ja kulutuste eest tasumist tõendava maksekorralduse ärakiri või väljatrükk või arvelduskonto väljavõte;
8) kasutatud seadme või kauba ostmise korral selle isiku, kellelt toetuse saaja ostis seadme või kauba, kinnitus selle kohta, et ostetud seade või kaup ei ole toodetud rohkem kui neli aastat tagasi, selle ostmiseks ei ole saadud toetust riigieelarvelistest või muudest Euroopa Liidu või välisvahenditest või muud tagastamatut riigiabi või vähese tähtsusega abi ning nimetud seadme või kauba hind ei ületa selle turuväärtust ja on uue samaväärse seadme või kauba hinnast madalam.
(2) Kapitalirendi (liising) puhul esitab nõuandesüsteemi toetuse saaja PRIAle pärast investeeringu täielikku või osalist tegemist ja selle eest täielikult või osaliselt tasumist kapitalirendi lepingus ettenähtud korras toetuse väljamaksmiseks lisas 3 toodud vormi kohase kuluaruande koos järgmiste dokumentidega:
(1) PRIA otsustab nõuandetoetuse maksmise sellise aja jooksul, et toetusraha oleks võimalik kanda toetuse saaja arvelduskontole 50 tööpäeva jooksul arvates §-s 9 nimetatud nõuetekohaste dokumentide saamisest. PRIA otsustab nõuandesüsteemi toetuse maksmise sellise aja jooksul, et toetusraha oleks võimalik kanda toetuse saaja arvelduskontole kolme kuu jooksul arvates §-s 18 nimetatud nõuetekohaste dokumentide saamisest.
(2) Nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklites 5 ja 6 ning II ja III lisa alusel kohustuslike majandamisnõuete ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste nõuete puhul osutatakse § 4 lõike 1 punktis 1 nimetatud nõuandeteenust arengukava lisas 3 toodud kohustuslike majandamisnõuete ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste järgimiseks.
(3) Paragrahvi 5 lõike 7 punkti 19 kohaldatakse alates 14. maist 2012 osutatud nõuandeteenuse puhul.
Lisa 1 Nõuandetoetuse avaldus
Lisa 2 Nõuandesüsteemi toetuse avaldus
Lisa 3 Nõuandesüsteemi toetuse väljamaksetaotlus
Lisa 4 [Kehtetu - RT I, 03.05.2012, 5 - jõust. 06.05.2012]
Lisa 5 Vähese tähtsusega abi teatise vorm


Kadrina valla eelarvest hoolekandeteenuste eest maksmise kord – Riigi Teataja
Kadrina valla eelarvest hoolekandeteenuste eest maksmise kord
Kadrina valla eelarvest hoolekandeteenuste eest maksmise kord - sisukord
§ 5 Hoolekandeteenuse osaline rahastamine vallaeelarvest
§ 6 Erandid vallaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamisel
§ 7 Vallaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamine
§ 8 Vallaeelarvest hoolekandeteenuse finantseerimise jätkamine
RT IV, 07.04.2016, 42
Vastu võetud 30.03.2016 nr 53
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 lõike 1 ja § 20 ning kohaliku omavalitsuse üksuse finantsjuhtimise seaduse § 28 lõike 2 ja lõike 3 alusel.
(1) Määrus reguleerib ööpäevaringset hooldamist (edaspidi: hoolekandeteenus) vajavale isikule, kelle elukoht Eesti rahvastikuregistri andmetel on Kadrina vald, osutatava hoolekandeteenuse eest tasumisel isiku enda rahalistest võimalustest puudujääva osa kaasfinantseerimist vallaeelarvest.
(2) Määrus ei reguleeri hoolekandeteenuse finantseerimist, kui hoolekandeteenuse vajaja või perekonnaseaduse alusel tema ülalpidamiskohustuslane on võimeline hoolekandeteenuse eest ise täies mahus tasuma või kui hoolekandteenuse eest tasutakse riigieelarvest (erihoolekandeteenus).
1) hoolekandeteenust vajav isik – isik, kes terviseseisundi, tegevusvõime languse ja/või elukeskkonna olukorra tõttu ei ole suuteline iseseisvalt toime tulema ja kelle toimetulekut ei ole võimalik tagada muul viisil;
2) hoolekandeteenus – hoolekandeasutuses osutatav ööpäevaringne hooldusteenus, mis vastab hooldatava isiku vajadustele;
3) hooldatava ülalpidamiskulu – kulud, mis on vajalikud hooldatava ülalpidamiseks hoolekandeasutuses;
4) ülalpidamiskohustuslane(sed) – perekonnaseadusest tulenevalt abivajava isiku abikaasa, täisealised esimese ja teise astme ülenejad (vanemad ja vanavanemad) ning alanejad (lapsed ja lapselapsed) sugulased;
5) ülalpidamiskohustusest vabastamise alus – perekonnaseadusest tulenevalt kohtumäärus, millega ülalpidamiskohustuslane on vabastatud ülalpidamiskohustusest või millega tema ülalpidamiskohustust on vähendatud.
(1) Hoolekandeteenust vajav isik, kes ei ole ise või koos ülalpidamiskohustuslastega suuteline
hoolekandeteenuse eest täies mahus tasuma, esitab Kadrina Vallavalitsusele (edaspidi: vallavalitsus) vormikohase taotluse (lisa 1) hoolekandeteenuse osaliseks rahastamiseks Kadrina valla eelarvest.
3) hoolekandeasutuse nimi, mille teenuse osalist rahastamist soovitakse;
4) põhjus, miks hoolekandeteenust vajatakse;
5) taotleja kinnitus hoolekandeteenuse eest osalise tasumise kohta, mis on vähemalt 60 % igakuisest sissetulekust, v.a taotlejale makstav sotsiaaltoetus;
6) ülalpidamiskohustuslaste olemasolul nende nimed ja kontaktandmed, ülalpidamiskohustuslase puudumise korral kinnitus selle kohta;
7) ülalpidamiskohustuslase kinnitus taotleja eest hoolekandeteenuse puudujääva osa tasumise kohta;
8) ülalpidamiskohustuslase nõusolek enda andmete kontrollimiseks;
9) ülalpidamiskohustuslase kohustus teatada kahe kuu jooksul enda varalise seisu muutumisest;
10) taotleja kinnitus kohustusest teatada kahe kuu jooksul enda varalise seisu muutumisest;
11) taotleja nõusolek enda andmete kontrollimiseks.
3) taotleja sissetulekut ja varalist seisu kirjeldavad dokumendid (nt pangakonto väljavõte vmt);
4) ülalpidamiskohustuslase olemasolul dokumendid (nt kohtumäärus), millest nähtub, et
ülalpidamiskohustuslane on vabastatud ülalpidamise andmisest või on ülalpidamiskohustust vähendatud;
(1) Sotsiaalala spetsialist (edaspidi: sotsiaaltöötaja) kontrollib taotluses märgitud asjaolusid ning vajadusel kogub asja menetlemiseks täiendavaid tõendeid ja dokumente.
(2) Sotsiaaltöötaja selgitab menetluse käigus:
1) hoolekandeteenuse vajaduse;
3) valla eelarvest taotletava summa suuruse hoolekandeteenuse eest.
(3) Sotsiaaltöötajal on hooldusvajaduse väljaselgitamiseks õigus külastada hooldust vajava isiku kodu, küsitleda tema lähedasi ning kontrollida isiku ja tema ülalpidamiskohustuslas(t)e majanduslikku olukorda ning teha päringuid elatusvahendite (pensionid, toetused, hüvitised, väärtpaberid, kinnis- ja vallasvara jms) hindamiseks.
(4) Pärast hooldusvajaduse väljaselgitamist edastab sotsiaaltöötaja taotluse koos dokumentidega ja oma kirjaliku seisukohaga vallavalitsusele.
§ 5. Hoolekandeteenuse osaline rahastamine vallaeelarvest
(1) Isikul, kelle sissetulekutest ja varast ei piisa hoolekandeteenuse eest tasumiseks ja kelle hoolekandeteenuse eest ülalpidamiskohustuslane ei maksa või maksab summa, mis ei võimalda hoolekandeteenuse eest täies ulatuses tasuda, on õigustaotleda hoolekandeteenuse eest osalist tasumist Kadrina valla eelarvest.
(2) Teenust rahastatakse vallaeelarvest ulatuses, mis tagab hoolekandeteenuse maksumuse tasumise. Vallaeelarvest makstakse hoolekandeteenuse maksumuse see osa, mis jääks tasumata, kui hoolekandeteenust vajav isik ja tema ülalpidamiskohustuslane on tasunud hoolekandeteenuse eest vastavalt oma varalisele olukorrale.
(3) Vallaeelarvest makstava hoolekandeteenuse tasumise otsustab vallavalitsus korraldusega.
(4) Hoolekandeteenuse eest tasutakse vallavalitsuse korralduse alusel. Vallavalitsus ei sõlmi hoolekandeteenuse eest tasumiseks isiku ja/või hoolekandeasutusega sellekohaseid lepinguid.
(5) Otsus hoolekandeteenuse rahastamiseks vallaeelarvest tuleb teha 10 tööpäeva jooksul taotluse ametiasutuse dokumendiregistris registreerimisest arvates.
(6) Vallavalitsuse korraldus edastatakse kohe taotlejale ja hoolekandeasutusele.
(7) Valla eelarvest hoolekandeteenuse osaline rahastamine toimub üheks eelarveaastaks. Hoolekandeteenuse osalise rahastamise otsustamiseks järgmiseks eelarveaastaks tuleb hoolekandeteenust vajaval isikul esitada vallavalitsusele dokumendid enda ja oma ülalpidamiskohustusega isikute jooksva aasta varalise seisukorra hindamiseks hiljemalt 1. oktoobriks.
(8) Hoolekandeteenust vajava isiku enda või tema ülalpidamiskohustusega isiku varaliste võimaluste muutumisel jooksva eelarveaasta kestel on nimetatud isikud kohustatud ühe kuu jooksul teavitama muudatustest vallavalitsust, hindamaks toimunud muudatuste mõju hoolekandeteenuse rahastamisele. Vajadusel suurendatakse või vähendatakse või lõpetatakse hoolekandeteenuse osaline rahastamine Kadrina valla eelarvest.
(9) Kadrina vallal on õigus vallaeelarvest enammakstud summad hooldusteenust vajavalt isikult või tema ülalpidamiskohustusega isikult tagasi nõuda.
§ 6. Erandid vallaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamisel
(1) Kui isik vajab kiiresti hoolekandeteenust, tasub vallavalitsus isiku eest puudujääva osa kuni isiku enda või tema ülalpidamiskohustuslase varalise olukorra väljaselgitamiseni.
(2) Kui hooldust vajaval isikul on ülalpidamiskohustuslased, on vallavalitsus õigustatud nõudma neilt vallaeelarvest tasutud hoolekandekulud sisse ulatuses, millest nad ei ole vabastatud ülalpidamiskohustuse täitmisel.
(3) Kui hooldust vajaval isikul ei ole raha, et tasuda enda ülalpidamiskulude eest, kuid tal on vara, mida on võimalik võõrandada või anda kasutusse ülalpidamiseks vajaliku rahasumma saamiseks, võib vallavalitsus tasuda isiku eest tema hoolekandekulud osas, milleks isikul endal raha puudub, kuni vara võõrandamiseni või kasutusse andmiseni. Vallavalitsus on õigustatud nõudma vara võõrandamist ja tehtud hoolekandekulude hüvitamist vara võõrandamisest või kasutusse andmisest saadud raha arvel.
§ 7. Vallaeelarvest hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamine
(1) Vallavalitsus lõpetab hoolekandeteenuse eest tasumise, kui:
1) hoolekandeteenust vajav isik või tema ülalpidamiskohustuslased, keda ei ole vabastatud
ülalpidamiskohustuse täitmisest või kelle ülalpidamiskohustust ei ole vähendatud, keelduvad põhjendamatult tasumast nende kanda jäävat osa ülalpidamiskulust;
3) hoolekandeteenuse eest on võimalik täielikult tasuda hoolekandeteenust vajaval isikul endal ja/või tema ülalpidamiskohustuslasel;
(2) Otsus hoolekandeteenuse rahastamise lõpetamiseks vormistatakse vallavalitsuse korraldusega, sh ka juhtudel, kui hoolekandeteenusel olev isik sureb.
(3) Otsus edastatakse hoolekandeasutusele ja hoolekandeteenusel viibivale isikule käesoleva paragrahvi lõikes 1 punktides 1 - 3 sätestatud juhtudel.
§ 8. Vallaeelarvest hoolekandeteenuse finantseerimise jätkamine
(1) Enne uut eelarveaastat vaatab sotsiaaltöötaja hiljemalt 1. novembriks sel ajal kehtivad hoolekandeteenuse rahastamise korraldused üle ja edastab koos oma kirjaliku seisukohaga vallavalitsusele, kes otsustab Kadrina valla osalusel korralduse jätkamise põhjendatuse uueks eelarveaastaks.
(2) Vallaeelarvest finantseerimise jätkamiseks uueks eelarveaastaks kontrollib sotsiaaltöötaja teenuse saaja ja tema ülalpidamiskohustusega isikute majanduslikku seisu ning juhul, kui:
1) teenust saava või ülalpidamiskohustusega isikute või mõlemate varanduslik seisukord on muutunud nii, et nad on võimelised teenust kokkulepitust suuremas summas rahastama, vähendab vallavalitsus vallaeelarvest teenuse eest makstava osa suurust või lõpetab teenuse osalise finantseerimise vallaeelarvest;
2) ülalpidamiskohustusega isikute majanduslik olukord oluliselt halveneb, mistõttu nad ei ole võimelised kokkulepitud mahus teenuse eest tasuma, on neil õigustaotleda Kadrina valla eelarvest makstava osa suurendamist;
3) hoolekandeteenust saav isik ei ole asunud oma vara võõrandama või seda kasutusse andma, ei jätka vallavalitsus vallaeelarvest hoolekandeteenuse osalist rahastamist.
(3) Vallavalitsus edastab korralduse hooldusteenuse osutajale ning hooldust vajavale isikule.
(1) Vallavalitsus võib jätta taotluse rahuldamata, kui:
5) hoolekandeteenust vajav isik või ülalpidamiskohustuslased jätavad vallavalitsusele täiendavalt nõutud dokumendid esitamata;
6) hoolekandeteenust vajaval isikul on vara, kuid ta keeldub seda võõrandamast või kasutusse andmast, et tasuda enda ülalpidamiskulud.
(2) Otsus hoolekandeteenuse taotluse rahastamata jätmise kohta vormistatakse vallavalitsuse korraldusega.
(3) Vallavalitsus edastab korralduse taotlejale.
(1) Tunnistatakse kehtetuks Kadrina Vallavolikogu 28.10.2015 määrus nr 41 „Kadrina valla eelarvest hoolekandeteenuste eest maksmise kord“
Lisa Taotlus hoolekandeteenuse rahastamiseks Kadrina valla eelarvest