Jõustumine: 01.01.201911.03.201815.04.2016
RT IV, 12.04.2016, 33
Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 6 lõike 1, § 22 lõike 1 punkti 5 ja sotsiaalhoolekande seaduse § 14 alusel.
Sotsiaalhoolekandelise abi andmise kord (edaspidi kord) reguleerib, Kohtla-Järve linna (edaspidi linn) eelarvest ja riigieelarvega linna eelarvesse eraldatud sotsiaaltoetuste ja -teenuste osutamise vahenditest, sotsiaalteenuste ning -toetuste taotlemise, määramise, maksmise tingimused ja korra.
1) sotsiaalteenus - isiku või perekonna toimetulekut soodustav mitterahaline toetus;
2) sotsiaaltoetus - isiku või perekonna toimetulekut soodustav rahaline toetus;
3) linnaelanik – isik, kelle elukohaks rahvastikuregistri järgi on Kohtla-Järve linn;
4) toimetulek - isiku või perekonna füüsiline või psühhosotsiaalne võime igapäevases elus toime tulla;
5) juhtumiplaan - isiku või tema seadusliku esindaja osalemisel juhtumikorralduse raames koostatud kirjalik dokument, mis sisaldab hinnangut isiku abivajadusele ja tegevuskava toimetulekuvõime toetamiseks ja säilitamiseks;
6) rehabilitatsiooniplaan - rehabilitatsiooniasutuses isiku või tema seadusliku esindaja osalemisel koostatud kirjalik dokument, milles antakse hinnang isiku tegevusvõimele, kõrvalabi, juhendamise või järelevalve vajadusele ning tuuakse ära isiku iseseisvaks toimetulekuks vajalikud tegevused;
7) rehabilitatsiooniasutus - hoolekande- või tervishoiuasutus, mille rehabilitatsiooniteenuse osutamine on põhikirja- või põhimäärusejärgne tegevus;
8) tasuta sotsiaalteenus - täies ulatuses linna poolt finantseeritav sotsiaalteenus;
9) soodustusega sotsiaalteenus – osaliselt linna poolt finantseeritud sotsiaalteenus, mille tulemusena teenusele õigustatud isik saab teenuse tegelikust hinnast odavamalt;
10) esindaja – isiku poolt volitatud isik või tema eestkostja;
11) perekond – abielus või abielulistes suhetes olevad samas eluruumis elavad isikud, nende lapsed ja vanemad või muud üht või enamat tuluallikat ühiselt kasutavad või ühise majapidamisega isikud;Alampunkti tekst
12) sissetulekust sõltuv toetus - toetus toimetulekuraskuses isikule ja perekonnale;
13) universaaltoetus - sissetulekust mittesõltuv toetus, universaalse iseloomuga toetus konkreetselt määratud sihtrühmale;
14) leibkond – isikud, kes jagavad ühist eluruumi ja kasutavad ühiselt üht või enamat tuluallikat;
15) puudega isik – isik, kellele tema anatoomilise, füsioloogilise või psüühilise struktuuri või funktsiooni kaotuse või kõrvalekalde tõttu on määratud puudeaste;
16) ülalpidamiskohustusega isik – seadusjärgne ülalpidaja perekonnaseaduse mõttes;
17) vähekindlustatud pere – pere, kelle sissetulek on väiksem kui käesolevas korra § 27 lõikes 3 sätestatu;
18) hooldusplaan – kõrvalabi vajaduse määrast tulenevad toimingud, mis tagavad isiku turvalisuse ja toimetuleku hooldusteenuse kasutamise ajal;
19) hoolekandeasutus – asutus, kus tagatakse isikule tema hooldusvajadusest tulenev ööpäevaringne hooldus.
2. peatükk Sotsiaalteenused
§ 3. Sotsiaalteenused
(1) Sotsiaalteenused on:
1) nõustamisteenus;
2) hooldusteenus;
4) isikliku abistaja teenus;
5) varjupaigateenus;
6) turvakoduteenus;
7) sotsiaaltransporditeenus;
8) eluruumi tagamise ja kohandamise teenus;
9) igapäevaelu toetamise teenus;
10) toetatud elamise teenus;
11) toimetulekuks vajalik muu sotsiaalteenus.
(2) Nõustamisteenused on sotsiaalnõustamine, psühholoogiline nõustamine, kuulmisnõustamine ja võlanõustamine.
(3) Hooldusteenus on koduteenus ja väljaspool isiku kodu osutatav sotsiaalteenus.
§ 4. Sotsiaalnõustamine
(1) Sotsiaalnõustamine on isikule vajaliku teabe andmine sotsiaalsetest õigustest ja seaduslike huvide kaitsmise võimalustest ning abistamine konkreetsete sotsiaalsete probleemide lahendamisel edaspidise toimetuleku soodustamiseks.
(2) Sotsiaalnõustamist osutatakse tasuta teenusena Kohtla-Järve Sotsiaalhoolekandekeskuse (edaspidi keskus) töötaja igapäevase töö käigustoimetulekuraskustes isikutele ja peredele, puuetega isikutele, töötutele, kinnipidamiskohtadest vabanenud isikutele ja teistele abi vajavatele isikutele.
§ 5. Psühholoogiline nõustamine
(1) Psühholoogiline nõustamine on isiku või perekonna abistamine spetsiifiliste probleemide ja konfliktide lahendamiseks vastava erialase ettevalmistusega spetsialisti poolt.
(2) Psühholoogilist nõustamist võimaldatakse tasuta või soodustusega:
1) lastele;
2) vähekindlustatud peredele;
3) puuetega isikutele;
4) töötutele;
5) kinnipidamiskohtadest vabanenutele;
6) erakorralisse olukorda sattunud isikutele.
(3) Juhtumikorralduse raames suunab isiku psühholoogilisele nõustamisele keskuse poolt ettevalmistatud materjalide põhjal Kohtla-Järve Linnavalitsuse sotsiaalkomisjon (edaspidi komisjon) tehes vajadusel keskusele ettepaneku teenuse osutajaga halduslepingu (edaspidi leping) sõlmimiseks ja/või teenuse eest tasumiseks.
§ 6. Kuulmisnõustamine
(1) Kuulmisnõustamine on kuulmispuuetega inimeste, nende pereliikmete ja teiste kuulmisprobleemidega kokku puutuvate inimeste nõustamine vastava erialase ettevalmistusega spetsialisti poolt.
(2) Kuulmisnõustamist võimaldatakse tasuta sotsiaalteenusena vastavalt teenuse osutajaga sõlmitud lepingule.
§ 7. Võlanõustamisteenus
(1) Võlanõustamisteenus on linna korraldatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on abistada isikut tema varalise olukorra kindlakstegemisel, võlausaldajaga läbirääkimiste pidamisel ja nõuete rahuldamisel, vältida uute võlgnevuste tekkimist toimetulekuvõime parandamise kaudu ning lahendada muid võlgnevusega seotud probleeme.
(2) Võlanõustamisteenust osutatakse isiku taotluse alusel. Piiratud teovõimega isiku puhul osutatakse teenust tema seaduslikule esindajale seadusliku esindaja taotluse alusel.
(3) Võlanõustamisteenusele suunab isiku või perekonna keskuse poolt ettevalmistatud materjalide põhjal komisjon tehes keskusele ettepaneku teenuse osutajaga lepingu sõlmimiseks ja teenuse eest tasumiseks.
(4) Võlanõustamisteenus on tasuta sotsiaalteenus.
(1) Koduteenus on linna poolt teostatav sotsiaalteenus, mille eesmärk on täisealise või puudega isiku iseseisva ja turvalise toimetuleku tagamine kodustes tingimustes, säilitades ja parandades tema elukvaliteeti.
(3) Täpsustatud nõuded koduteenuse eesmärgile ja selle sisule, sealhulgas tegevustele, mis on vajalikud teenuse eesmärgi saavutamiseks kehtestab Kohtla-Järve Linnavolikogu (edaspidi volikogu).
(4) Koduteenus on tasuta või tasuline sotsiaalteenus
§ 9. Väljaspool isiku kodu osutatav hooldusteenus
(1) Väljaspool isiku kodu osutatav hooldusteenus on ööpäevaringne sotsiaalteenus hoolekandeasutuses, mille eesmärk on turvalise keskkonna ja toimetuleku tagamine täisealisele isikule, kes terviseseisundist, tegevusvõimest või elukeskkonnast tulenevatel põhjustel ei suuda kodustes tingimustes ajutiselt või püsivalt iseseisvalt toime tulla.
(2) Keskus koostab koostöös teenust saava isiku ja teenuseosutajaga teenuse osutamise lepingu, määrates selles kindlaks kõrvalabi vajadusest tulenevad toimingud, mis tagavad isiku turvalisuse ja toimetuleku hooldusteenuse kasutamise ajal.
(3) Hoolekandeasutusse suunamise korraldamise ja teenuse eest linnaeelarve vahenditest osalise tasumise korra kehtestab volikogu.
(4) Hooldamine hoolekandeasutuses on tasuline sotsiaalteenus.
(1) Tugiisikuteenus on sotsiaalteenus, mille eesmärk on iseseisva toimetuleku toetamine olukordades, kus isik vajab sotsiaalsete, majanduslike, psühholoogiliste või tervislike probleemide tõttu oma kohustuste täitmisel ja õiguste teostamisel olulisel määral kõrvalabi. Kõrvalabi seisneb juhendamises, motiveerimises ning isiku suurema iseseisvuse ja omavastutuse võime arendamises.
(2) Teenust osutatakse riskiperede lastele, pidevate toimetulekuprobleemidega lastega peredele, asenduskodust elluastujatele, puudega isikutele, pikaajalistele töötutele, kinnipidamiskohast vabanenutele.
(3) Tugiisik abistab edukama ja iseseisvama toimetuleku tagamiseks järgmiste tegevuste kaudu:
1) isiku või perekonna tegevuse suunamine, planeerimine ja juhendamine;
2) igapäevaõpetus nii kodus kui väljaspool kodu, sealhulgas iseenda ja oma ümbruse eest hoolitsema õpetamine;
3) abistamine suhtlemisel ümbritseva keskkonnaga;
4) distsipliini järgimise vajadusest arusaamise loomine;
5) sotsiaalsete võimete arendamine suhtlemise ning perekondlike sidemete hoidmise ja taastamise kaudu;
6) tunnustamine ja positiivse tagasiside andmine.
(4) Tugiisikuteenuse eesmärk, täpsustatud tegevused ning teenuse osutamise maht määratakse kindlaks iga teenust vajava isiku või perekonna vajadustest lähtuvalt lepingus.
(5) Teenuse saajal on õigus enne teenust vahetult osutava isiku kindlaksmääramist omavahelise sobivuse hindamiseks temaga kohtuda.
(6) Tugiisikuteenuse osutamiseks koostatakse koostöös teenust saava isiku ja teenuseosutajaga teenuse osutamise leping, määrates selles kindlaks kõrvalabi vajadusest tulenevad toimingud.
(7) Tugiisikuteenuse osutamiseks sõlmib keskus lepingu vastavat tegevusluba omava füüsilise või juriidilise isikuga.
(8) Tugiisik ei või olla teenust vajava isiku leibkonna või pereliige.
(9) Tugiisikuteenust osutatakse tasuta või soodustusega sotsiaalteenusena vastavalt teenuse osutajaga sõlmitud lepingule.
§ 11. Isikliku abistaja teenus
(2) Õigus isikliku abistaja teenusele on liikumis-, nägemis- või kerge vaimupuudega isikul, kes on võimeline isiklikku abistajat vajadusele vastavalt välja õpetama ja andma talle adekvaatseid tööjuhiseid.
(3) Teenuse saajal on õigus valida isikliku abistaja teenust osutavat isikut. Soovi korral abistab keskus teenuse saajat isikliku abistaja teenust osutava isiku leidmisel.
(4) Teenuse saajal on õigus enne teenust vahetult osutava isiku kindlaksmääramist omavahelise sobivuse hindamiseks temaga kohtuda.
(5) Isikliku abistaja teenust osutab keskusega sõlmitud lepingu alusel juriidiline või füüsiline isik, kellel on vajalikud oskused ja kogemused isikliku abistaja teenuse või sarnaste avahooldusteenuste osutamisel ning puudega inimestega töötamisel.
(6) Isiklik abistaja ei saa olla teenust vajava isiku perekonnaliige või isik, kellel on perekonnaseadusest tulenev ülalpidamiskohustus, või isik, kes elab alaliselt või püsivalt samas eluruumis teenuse saajaga.
(7) Isikliku abistaja teenust võimaldatakse tasuta või soodustusega sotsiaalteenusena vastavalt teenuse osutajaga sõlmitud lepingule.
(1) Varjupaigateenus on sotsiaalteenus, mille eesmärk on ajutise ööbimiskoha võimaluse kindlustamine täisealisele isikule, kes ei ole võimeline endale ööbimiskohta leidma. Ajutises ööbimiskohas peab olema tagatud voodikoht, pesemisvõimalus ja turvaline keskkond.
(2) Varjupaigateenus on tasuta sotsiaalteenus.
(1) Turvakoduteenus on linna poolt pakutav sotsiaalteenus mille eesmärgiks on tagada hädasolevale ja ohtu sattunud lapsele või täisealisele isikule ajutine eluase, turvaline keskkond ja esmane abi, mis taastab isiku psüühilise tasakaalu ja tegevusvõime igapäevaelus. Tulenevalt isiku east ja vajadusest tagatakse ka tema hooldamine ja arendamine.
(2) Turvakoduteenust osutatakse, kui see on vajalik turvalisuse tagamiseks ja edasise elu korraldamiseks:
2) isikule, kes on langenud lähisuhtes füüsilise, vaimse või seksuaalse vägivalla ohvriks ning vajab turvalist keskkonda.
(3) Turvakoduteenus on linna elanikele tasuta sotsiaalteenus. Teistele omavalitsusüksustele osutatakse tasulist turvakoduteenust.
(4) Turvakoduteenust vajavale lapsele osutatakse teenust kuni lapsele turvalise elu ja kasvukeskkonna tagamiseni bioloogilises, eestkoste-, hooldusperekonnas või asenduskodus.
(5) Vägivalla ohvrile võib tasuta turvakodu majutusteenust osutada järjest mitte kauem kui 2 nädalat.
§ 14. Sotsiaaltransporditeenus
(1) Sotsiaaltransporditeenus on sotsiaalteenus, mille eesmärk on võimaldada puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 2 lõike 1 tähenduses puudega isikul, kellel puue takistab isikliku või ühissõiduki kasutamist, kasutada vajadustele vastavat transpordivahendit töötamiseks, õppeasutuses õppimiseks või avalike teenuste kasutamiseks.
(2) Sotsiaaltransporditeenuse kasutamise täpsema korra kehtestab volikogu.
§ 15. Eluruumi tagamise ja kohandamise teenus
(1) Eluruumi tagamine on sotsiaalteenus, mille eesmärk on eluruumi kasutamise võimaluse kindlustamine isikule, kes ei ole sotsiaalmajanduslikust olukorrast tulenevalt võimeline enda ja oma perekonna vajadustele vastavat eluruumi tagama.
(2) Õigus teenusele on vähekindlustatud lastega peredel, tuleõnnetuses kodu kaotanud peredel, eakatel või puudega isikutel, kellel puuduvad perekonnaseaduses sätestatud ülalpidamiskohustusega isikud, vanglast vabanenutel ja asenduskodust iseseisvasse ellu astunutel.
(3) Isikuid, kellel on puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse § 2 lõike 1 tähenduses puudest tingituna raskusi eluruumis liikumise, endaga toimetuleku või suhtlemisega, abistab keskus eluruumi kohandamisel või sobivama eluruumi saamisel (edaspidi eluruumi kohandamise teenus).
(4) Eluruumi kohandamise või sobiliku eluruumi leidmise teenus on sotsiaalteenus puudega isikule lähtudes tema puudest, eesmärgiga tagada isikule võimalikult iseseisev või vähese kõrvalabi vajadusega järgnevate toimingute tegemine:
1) hügieenitoimingud;
2) söömine ja toidu valmistamine;
3) liikumine eluruumi piires, eluruumi sisenemine ja väljumine;
4) häireolukordade tuvastamine ja neist teavitamine.
(5) Eluruumi kohandamise teenuse osalise kompenseerimise aluseks on vastavate spetsialistide poolt koostatud eluruumi kohandamise vajaduse eksperthinnang ning eluruumi kohandamise vähemalt kaks hinnapakkumist.
(6) Õigus eluruumi kohandamise teenusele on üksi elavatel vähekindlustatud liikumis-, nägemis- või kuulmispuudega isikutel, kellel puuduvad perekonnaseaduses sätestatud ülalpidamiskohustusega isikud.
(7) Eluruumi kohandamise teenuse rahastamise piirmäära kehtestab linnavalitsus korraldusega, iga juhtumi kohta eraldi komisjoni ettepaneku alusel, kuid mitte rohkem kui 50 % teenuse maksumusest.
§ 16. Igapäevaelu toetamise teenus
(1) Igapäevaelu toetamise teenuse eesmärgiks on isiku parim võimalik iseseisev toimetulek ja areng psühhosotsiaalse toimetuleku toetamise, igapäevaelu toimetulekuoskuste ja tööoskuste kujundamise ning isiku lähedaste ja isikuga koos elavate isikute nõustamise kaudu.
(2) Igapäevaelu toetamise teenust osutatakse psüühiliste erivajadustega isikutele Sotsiaalkindlustusameti suunamisotsuse alusel sotsiaalhoolekandeseaduses sätestatud korras.
§ 17. Toetatud elamise teenus
(1) Toetatud elamise teenus on isiku sotsiaalse toimetuleku ja integratsiooni toetamine temale eluruumi kasutusse andmise võimaluse loomise kaudu koos juhendamisega majapidamise ja igapäevaelu korraldamises eesmärgiga tagada isiku võimalikult iseseisev toimetulek iseseisvalt elades.
(2) Toetatud elamise teenust osutatakse psüühiliste erivajadustega isikutele Sotsiaalkindlustusameti suunamisotsuse alusel sotsiaalhoolekandeseaduses sätestatud korras.
§ 18. Toimetulekuks vajalikud muud sotsiaalteenused
(1) Päevakeskuse teenused:
1) ruumide kasutamine ümbruskonna eakate ja puudega inimeste huvi - ja seltsitegevuse arendamiseks ning ürituste korraldamiseks;
2) päevakeskuse teenuste osutamist korraldab ja teenuse kasutajate kohta peab arvestust päevakeskuse sotsiaaltöötaja.
(2) Muu eelpool nimetamata, kuid isiku toimetuleku saavutamiseks või säilitamiseks vajaliku teenuse või abi osutamise otsustab komisjon.
3. peatükk Sotsiaalteenuste taotlemine, määramine ja osutamine
§ 19. Sotsiaalteenuste osutamise alused
(1) Sotsiaalteenuseid osutatakse abivajavale isikule hinnatud vajadusest lähtuvalt ja põhimõttel, mille kohaselt iga järgmist teenust osutatakse isikule vaid juhul, kui eelmise teenusega ei saa isiku vajadusi enam rahuldada.
(2) Isiku toimetulekuvõime ning abi- või hooldusvajaduse hindamisel kasutatakse selleks olemasolevaid hindamismetoodikaid. Vajadusel suunatakse isik pädevasse ametiasutusse või vastava spetsialisti poole ja tehakse isiku nõusolekul koostööd vajadustele vastava teenuse väljaselgitamiseks ja võimaldamiseks.
(3) Isikule, kes iseseisva toimetuleku parandamiseks vajab pikaajalist ja mitmekülgset abi, rakendatakse juhtumikorraldust ning koostatakse juhtumiplaan. Teenuste võimaldamisel lähtutakse edaspidi kehtivast juhtumiplaanist.
(4) Rehabilitatsiooniplaani olemasolul osutatakse isikule sotsiaalteenuseid rehabilitatsiooniplaanist lähtuvalt.
§ 20. Sotsiaalteenuste taotlemine
(1) Sotsiaalteenust on õigustatud saama isik või perekond (edaspidi ka taotleja), kelle igapäevane toimetulek on häiritud ja kes on motiveeritud abi vastu võtma.
(2) Sotsiaalteenuse saamiseks esitab teenust vajav isik või tema esindaja kirjaliku avalduse keskusele, milles märgitakse teenust vajava isiku nimi, elukoht, kontaktandmed, teenuse taotlemise põhjus ja lisatakse seda tõendavate dokumentide koopiad.
(3) Avaldus ei ole vajalik sotsiaalnõustamise, kuulmisnõustamise ja päevakeskuse teenuse puhul ning juhul, kui sotsiaalteenusele suunab juhtumiplaani alusel sotsiaaltöötaja.
(4) Keskusel on õigus nõuda täiendavaid dokumente, millised on vajalikud otsuse vastuvõtmiseks.
(5) Taotleja ja/või taotleja perekonna abivajaduse hindamiseks on keskuse sotsiaaltöötajal õigusteha kodukülastus taotleja elukohta.
§ 21. Sotsiaalteenuste määramine
(1) Otsuse sotsiaalteenuse võimaldamise või sellest keeldumise kohta teeb keskuse sotsiaaltöötaja poolt ettevalmistatud materjalide põhjal komisjon.
(2) Sotsiaalteenuse määramisel märgitakse komisjoni otsuses teenuse liik ja eesmärk, teenuse osutaja, ajaline või finantsiline maht teenuse osutamiseks ning vajadusel isiku oma osalus teenuse eest tasumisel.
(3) Sotsiaalteenuse osutamisest keeldumist põhjendatakse ning tehakse isikule kirjalikus vormis teatavaks viie tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemise päevast.
(4) Andmed sotsiaalteenuse saaja ja osutatud teenuse kohta kantakse sotsiaalteenuste ja- toetuste andmeregistrisse STAR.
§ 22. Sotsiaalteenuse osutamise korraldamine
(1) Sotsiaalteenuseid võib isikule osutada kohalik omavalitsus, maavalitsus, mittetulundusühing, sihtasutus, juriidiline isik, füüsilisest isikust ettevõtja või vabatahtlik, kelle on vastav tegevusluba.
(2) Sotsiaalteenuse osutamiseks sõlmitakse sotsiaalteenuse osutamise leping.
(3) Tulenevalt asjaoludest võivad lepingu osapooleks olla valitsus ja /või keskus, teenust osutav asutus või isik, teenust kasutav isik, tema ülalpidamiskohustusega perekonnaliige või eestkostja.
(4) Lepinguga sätestatakse osutatava teenuse sisu, teenuse toimingute ulatus ja osutamise sagedus, poolte kohustused ja vastutus, finantseerimine ning muud olulised asjaolud, mida ei käsitle käesolev kord või muu õigusakt.
§ 23. Sotsiaalteenuse hind ja teenuse eest tasumine
(1) Sotsiaalteenusele kehtestab hinna teenuse osutaja.
(2) Isikult võib võtta osutatava tasulise või soodustusega sotsiaalteenuse eest tasu. Teenuse eest võetav tasu ei tohi olla teenuse saamise takistuseks.
(3) Tasuta teenust on õigustatud saama sotsiaalteenust vajav isik, kelle perekonna sissetulek esimese pereliikme kohta on väiksem kui kehtiva palga alamäära järgi makstav netopalk (või muu netosissetulek) ja iga järgmise pereliikme kohta väiksem kui 75% kehtiva palga alammäära järgi makstavast netopalgast (või muust netosissetulekust).
(4) Perekonna sissetulekute arvutamisel võetakse arvesse ka taotlejast eraldi elava perekonnaliikme sissetulekud, kui ta on perekonnaseaduse järgi kohustatud ülal pidama teenuse taotlejat või taotleja ülalpidamisel olevaid isikuid.
(5) Sotsiaalteenuse eest tasu võtmisel võetakse arvesse teenuse mahtu ja maksumust, teenust saava isiku ja tema ülalpidamiskohusega pereliikmete majanduslikku olukorda ning muid juhtumiga seotud asjaolusid.
(6) Otsuse tasu suuruse kohta teeb komisjon, kui teenuse maksumus või isikult võetav tasu ei ole sätestatud kehtiva hinnakirjaga, teenuse osutamiseks sõlmitud lepinguga või kaasnevate õigusaktidega.
4. peatükk Sotsiaaltoetused
§ 24. Toetuste liigid ja piirmäära kehtestamine
(1) Toetused jagunevad sissetulekust sõltuvateks toetusteks ja universaaltoetusteks. Sissetulekust sõltuvaid toetusi makstakse linnaelanike toimetulekuraskuste leevendamiseks ja universaaltoetusi linnaelanikuks olemise väärtustamiseks.
(2) Sissetulekust sõltuvad toetused on:
1) toimetulekutoetus;
2) vajaduspõhine peretoetus;
3) ühekordsed toetused toimetuleku leevendamiseks;
4) toetused vähekindlustatud perede laste toimetuleku leevendamiseks.
(3) Universaaltoetused on:
1) lapse sünnitoetus;
2) esmakordselt üldhariduskooli esimesse klassi mineva lapse toetus;
3) sügava puudega isiku toetus;
4) puudega lapse hooldajatoetus.
(4) Toetuste rahalised piirmäärad kehtestab valitsus.
§ 25. Sissetulekust sõltuvad toetused
(1) Toimetulekutoetus on riigi rahaline abi puuduses inimestele. Toimetulekutoetust makstakse riigieelarvelistest vahenditest. Toimetulekutoetust makstakse siis, kui kõik muud vaesuse ja puuduse leevendamise abinõud on osutunud ebapiisavaks. Toimetulekutoetuse taotlemist, arvestamist, määramist ja maksmist reguleerib sotsiaalhoolekande seadus.
(2) Vajaduspõhine peretoetus on toetus, mida makstakse allpool vajaduspõhise peretoetuse sissetulekupiiri elavatele lastega perekondadele, samuti toimetulekutoetust saavatele lastega perekondadele. Vajaduspõhist peretoetust määratakse ja makstakse riigieelarvelistest vahenditest. Vajaduspõhise peretoetuse taotlemist, määramist ja maksmist reguleerib sotsiaalhoolekande seadus.
(3) Ühekordsed toetused toimetuleku leevendamiseks on:
1) prillide ja invaabivahendite maksumuse või rentimise osalise hüvitamise toetus;
2) balloonigaasi maksumuse osalise hüvitamise toetus;
3) eramu omanikele küttepuude maksumuse osalise hüvitamise toetus;
4) matusetoetus linnaelaniku surma korral matuse korraldajale;
5) toetus ettenägematu olukorra puhul;
6) järelraviteenuste, raviteenuste, retseptiravimite ja medtransporditeenuse osalise hüvitamise toetus, mida ei rahastata Eesti Haigekassa või Sotsiaalkindlustusameti vahenditest. Toetuse suurus on kuni 50% isiku poolt tehtud kulutustest, kuid mitte rohkem kui kehtestatud maksimaalse toetuse määra ulatuses kalendriaastas. Toetus võib olla suurem, kui see on vajalik toetuse saajale toimetulekupiiri tagamiseks.
(4) Toetused linna vähekindlustatud perede laste toimetuleku leevendamiseks on:
1) koolieelsete lasteasutuste toitlustuskulude osaline hüvitamine;
2) gümnaasiumi õpilaste toitlustuskulude osaline hüvitamine;
3) õppevahendite maksumuse osaline hüvitamine;
4) riiete ja jalanõude ostu osaline hüvitamine;
5) kooli poolt korraldatavate õppeekskursioonide maksumuse osaline hüvitamine;
6) üldharidust omandavate päevases õppevormis õppivatele õpilastele õppetöö perioodil tehtud kulutuste hüvitamine sõidupiletite alusel kuni 100% ulatuses.
5. peatükk Ühekordsete ja vähekindlustatud perede laste sotsiaaltoetuste taotlemine, määramine ja maksmine
§ 26. Toetuse taotlemine
(1) Taotlus toetuse saamiseks esitatakse keskuse töötajale koos kuludokumentidega ja/või abivajadust tõendavate dokumentidega, mis tõendavad taotleja kulutusi ning abivajadust.
(2) Toetuse vajaduse hindamiseks on taotlust menetleval keskuse töötajal õigus kontrollida esitatavate andmete vastavust tegelikkusele ning:
1) hankida teavet ja nõuda täiendavaid andmeid;
2) teha kodukülastusi;
3) nõuda õnnetusjuhtumite ja muude erakorraliste juhtumite korral Päästeameti või Politsei- ja Piirivalveameti kirjalikku tõendit;
4) teha muid seadusest tulenevaid päringuid.
(3) Taotlejat informeeritakse lisadokumentide esitamise vajalikkusest (taotlejale sobilike kanalite kaudu) kolme tööpäeva jooksul pärast taotluse esitamist. Taotlus, millele ei ole tähtajaks esitatud nõutud lisadokumente, võidakse jätta läbi vaatamata.
(4) Toetust on õigustaotleda kolme kuu jooksul pärast kulutuste tegemist, milleks toetust taotletakse, või pärast sündmust, mille korral toetust makstakse.
(5) Taotluse võib esitada ka lapsevanem, hooldaja, eestkostja, vajadusel õpetaja või lastekaitsetöötaja või mõni muu isik.
§ 27. Toetuse määramine ja maksmine
(1) Toetuste määramist ja maksmist otsustab komisjon.
(2) Toetuse määramise aluseks on leibkonna liikmete sissetulekud, kui käesolevas korras ei ole sätestatud teisiti.
(3) Sissetulekutest sõltuvaid toetusi määratakse isikutele, kelle perekonna sissetulek esimese pereliikme kohta on väiksem kui kehtiva palga alamäära järgi makstav netopalk (või muu netosissetulek) ja iga järgmise pereliikme kohta väiksem kui 75% kehtiva palga alammäära järgi makstavast netopalgast (või muust netosissetulekust).
(4) Perekonna sissetulekute arvutamisel võetakse arvesse ka taotlejast eraldi elava perekonnaliikme sissetulekud, kui ta on perekonnaseaduse järgi kohustatud ülal pidama toetuse taotlejat või taotleja ülalpidamisel olevaid isikuid.
(5) Vahendite olemasolul on komisjonil õigus, põhjendatud komisjoni otsuse alusel, määrata ka käesolevas korras loetlemata toetusi ettenägemata juhtudel ning määrata kehtestatud piirmääradest suuremat toetust, mille taotlemine, määramine ja maksmine toimub käesoleva korra järgi.
(6) Toetuse määramisest võib keelduda juhul, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
4) isikul või tema eestkostetaval on õigus elatist saada, kuid ta keeldub elatise saamise kohta dokumenti esitamast või elatist sisse nõudmast;
5) taotleja ja tema perekonnaliikmete sissetulekud ületavad käesoleva korra kehtestatud minimaalsete sissetulekute piiri;
6) taotleja või tema perekonnaliige on töövõimeline 18-aastane kuni vanaduspensioniealine isik, kes ei tööta ega õpi ning on rohkem kui ühel korral ilma mõjuva põhjuseta keeldunud osalemast tööturuteenuses;
7) toetusevajadust on võimalik või otstarbekas katta teenuste või muu abiga;
8) toetusevajaduse katavad riiklikud või linna toetused ja teenused;
9) puuduvad toetuse vajadust tõendavad kulu dokumendid;
10) taotlus on ebapiisavalt põhjendatud;
11) taotlejal on piisavate sissetulekutega ülalpidamiskohustusega isik perekonnaseaduse mõttes;
12) taotleja pole täitnud vanemakohustusi lapse eest hoolitsemisel;
13) taotleja on eelnevalt määratud toetust kasutanud mittesihipäraselt;
14) toetuse maksmiseks puuduvad eelarvevahendid.
(7) Komisjoni otsused protokollitakse.
(8) Toetuse määramise, määramisest keeldumise ja/või toetuse määramise asendamisel teenusega märgitakse ära protokollis keeldumise ja/või toetuse asendamise põhjus ning teavitatakse taotlejat talle sobival viisil hiljemalt viie tööpäeva jooksul otsuse tegemisest.
(9) Toetus kantakse keskuse poolt taotleja või taotleja poolt märgitud isiku arvelduskontole ja/või teenust osutava asutuse arvelduskontole. Arvelduskonto puudumisel makstakse välja sularahas keskuse kassast.
(10) Erandkorras, komisjoni otsuse alusel, võib taotleja isiku huvisid arvestades toetuse välja maksta kassast sotsiaaltöötajale, abivajava isiku perekonnaliikmele, eestkostjale või hooldajale, kes kasutab saadud vahendeid selle isiku huvides, kellele toetus määrati.
(11) Toetuse mitteväljavõtmise korral mõjuva põhjuseta kahe kuu jooksul otsusest teadasaamisest tühistab komisjon toetuse määramise otsuse.
6. peatükk Universaaltoetused
§ 28. Lapse sünnitoetus
(1) Lapse sünnitoetust määratakse lapsevanemale tingimusel, et:
1) lapse mõlemad vanemad või üksikvanem on linnaelanik(ud) ja on elanud rahvastikuregistri andmetel linnas vähemalt aasta vahetult enne lapse sündi;
2) lapse sünnitanud ema on end rasedusega võtnud arvele hiljemalt 12. rasedusnädalal ja on olnud arsti regulaarsel jälgimisel;
3) laps on toetuse taotlemise hetkel registreeritud linnaelanikuks ja elab taotlejaga ühel aadressil.
(2) Juhul kui üks lapsevanematest on rahvastikuregistri andmetel elanud linnas vähemalt aasta vahetult enne lapse sündi ja teine lapsevanem on rahvastikuregistri järgselt teise omavalitsuse elanik, makstakse sünnitoetust 50% lapse sünnikuupäeval kehtinud määrast.
(3) Toetuse maksmise aluseks on Eesti Perekonnaseisuasutuses registreeritud sünnitõend.
(4) Lapse sünnitoetust makstakse lapse sündimise kuupäeval kehtivas toetuse määras.
(5) Lapse sünnitoetuse taotluse võib esitada kolme kuu jooksul lapse sündimise päevast arvates.
(6) Juhul, kui lapse seaduslik esindaja(d) ei täida perekonnaseadusest tulenevaid kohustusi, on komisjonil õigus määrata toetus lapsendajale, eestkostjale või lapse perekonnas hooldajale (edaspidi hooldaja). Lapsendajal ja eestkostjal on õigustaotleda toetust pärast kohtulahendi jõustumist, hooldajal pärast lapse perekonnas hooldamise lepingu sõlmimist tingimusel, et laps ei ole kohtulahendi jõustumise või lepingu sõlmimise ajal vanem kui aasta ja kuus kuud.
§ 29. Esmakordselt üldhariduskooli esimesse klassi mineva lapse toetus
(1) Esmakordselt linna üldhariduskooli esimesse klassi mineva lapse toetus on linna eelarvest makstav toetus, mis määratakse lapse vanemale, eestkostjale või hooldajale tingimusel, et:
1) vähemalt üks lapse vanematest, eestkostja või hooldaja on linnaelanik ja on elanud linnas vähemalt aasta vahetult enne lapse kooliminekut;
2) laps on linnaelanik.
(2) Toetuse taotleja esitab keskusele kirjaliku avalduse hiljemalt lapse 1. klassi mineku aasta 31. oktoobril.
§ 30. Sügava puudega isiku toetus
(1) Sügava puudega isiku toetus on linnaeelarvest eraldatud vahenditest makstav toetus toimetuleku soodustamiseks 18-aastasele ja vanemale sügava puudega linnaelanikule, kellel on puudest tingituna täiendavad lisakulud, kehtestatud määra ulatuses kuus.
(2) Sügava puudega isiku toetus määratakse toetuse otsuse tegemise järgneva kuu 1. kuupäevast ning makstakse välja hiljemalt arvestatava kuu viimaseks kuupäevaks.
(3) Toetuse taotleja esitab keskusele kirjaliku avalduse koos koopiatega alljärgnevatest dokumentidest:
1) sügava puudega isiku isikut tõendavast dokumendist;
2) arstliku ekspertiisi otsusest kehtiva puude raskusastme ja lisakulude tuvastamise kohta;
3) eeskostja määramise kohtuotsusest, kui isikule on määratud eestkostja;
4) sügava puudega isiku rehabilitatsiooniplaanist, kui see on olemas;
5) puudega isiku geriaatrilise hindamise komisjoni kokkuvõttest, kui geriaatriline hindamine on teostatud.
(4) Toetuse määramise aluseks on keskuse töötaja poolt koostatud täiendavate kulutuste vajaduse akt või puudega isiku täiendav toetuse vajadus on määratletud järgmiste kriteeriumitega:
1) puudega isik on lamaja haige või liigub ainult ratastooli abil või;
2) puudega isik vajab ööpäevaringset järelevalvet oma psüühilise seisundi tõttu või;
3) isikule on määratud puue ekspertarsti poolt või;
4) puudega isik vajab abi söömisel, riietumisel, hügieenitoimingutel ja liikumisel.
(5) Toetus määratakse, vastavalt arstliku ekspertiisi otsusele puude raskusastme määratud tähtajaks.
(6) Toetuse maksmise tähtaja lõppemisel jätkatakse toetuse maksmist uue arstliku ekspertiisi otsuse esitamise ja otsuse tegemise kuust.
(7) Otsusest toetuse maksmise või sellest keeldumise kohta teatatakse taotlejale kirjalikult 7 tööpäeva jooksul otsuse tegemisest.
(8) Toetuse maksmine peatatakse komisjoni otsusega kui puudega isik viibib haiglaravil rohkem kui üks kuu.
(9) Toetuse maksmine lõpetatakse:
1) arstliku ekspertiisi otsuse puude raskusastme kohta tähtaja möödumisel;
2) puudega isiku surma korral;
3) puudega isiku Eesti rahvastikuregistri andmetel registreerimisel teise omavalitsusse;
4) puudega isiku asumisel hoolekandeasutusse;
5) isiku asumisel kasutama sotsiaalteenuseid, mis tagavad tema toimetuleku;
6) muul põhjusel, kui puudega isik ei vasta enam käesolevas korras sätestatud tingimustele.
(10) Toetuse saaja või tema esindaja on kohustatud 5 tööpäeva jooksul teavitama keskust kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa lõigetes 8 ja 9 sätestatud juhtudel toetuse maksmise peatamise või/ja lõpetamise.
(11) Toetuse maksmine lõpetatakse toetuse maksmise lõpetamist tingivate asjaolude ilmnemise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
§ 31. Puudega lapse hooldajatoetus
(1) Puudega lapse hooldajatoetus on perekonna toimetuleku toetamiseks igakuiselt makstav sotsiaaltoetus, mida makstakse, kui:
1) raske või sügava 3-15 aastase puudega lapse hooldaja ei saa töötada puudega lapse igapäevase hooldamise tõttu;
2) raske puudega 16-17 aastase lapse hooldaja ei saa töötada puudega lapse igapäevase hooldamise tõttu;
3) sügava puudega 16-17 aastase lapse hooldaja ei saa töötada puudega lapse igapäevase hooldamise tõttu.
(2) Puudega lapse hooldajatoetus määratakse toetuse otsuse tegemise järgneva kuu 1. kuupäevast.
1) taotleja ja hooldatava isikut tõendavatest dokumentidest;
2) arstliku ekspertiisi kehtivast otsusest puude raskusastme ja lisakulude tuvastamise kohta;
3) eeskostja määramise kohtuotsusest, kui hooldatavale on määratud eestkostja;
4) hooldatava rehabilitatsiooniplaanist, kui hooldataval on see olemas.
(4) Toetuse määramise aluseks on sotsiaaltöötaja poolt koostatud hooldusvajaduse hindamise akt ja hooldaja vastavus käesoleva korraga sätestatud tingimustele.
(5) Hooldusvajadust ja hooldaja poolt teostavat hooldust hinnatakse mitte vähem kui üks kord aastas.
(6) Puudega lapse hooldajatoetust ei maksta:
1) taotlejale, kellele on määratud puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seaduse alusel raske või sügav puue;
2) taotlejale, kes elab hoolekandeasutuses;
3) taotlejale, kes viibib hooldusravil;
4) taotlejale, kes on piiratud teovõimega.
(7) Puudega lapse hooldajatoetust makstakse kuni:
1) hooldatava tähtajaliselt määratud puude raskusastme kehtivuse lõpptähtajani;
2) tähtajalise elamisloa kehtivuse lõpptähtajani, kui hooldatav või hooldaja omab tähtajalist elamisluba;
3) seatud tähtajalise eestkoste või perekonnas hooldamise teenuse lõppemiseni.
(8) Puudega lapse hooldajatoetuse maksmine peatatakse:
1) lapse õppima asumisel õpilaskoduga õppeasutusse;
2) lapse viibimisel üle ühe kuu ravi- või hooldusteenusel.
(9) Puudega lapse hooldaja toetuse maksmist jätkatakse puudega lapse hooldaja taotluse alusel peale peatamist tinginud asjaolude äralangemist kuni käesoleva paragrahvi lõikes 7 nimetatud tähtaegadeni.
(10) Puudega lapse hooldajatoetuse maksmine lõpetatakse:
1) hooldust tingivate asjaolude lõppemisel;
2) hooldaja või hooldatava surma korral;
3) kui hooldaja asub tööle;
4) kui hooldaja ei täida oma kohustusi puudega lapse hooldamisel;
5) hooldaja ja hooldatava isiku rahvastikuregistri andmetel registreerimisel teise omavalitsusse;
6) muul põhjusel, kui hooldatav või hooldaja ei vasta enam käesolevas korras sätestatud tingimustele.
(11) Toetuse saaja või tema seaduslik esindaja on kohustatud 5 tööpäeva jooksul teavitama keskust kirjalikult asjaoludest, mis toovad kaasa lõigetes 8 ja 10 sätestatud juhtudel toetuse maksmise peatamise või/ja lõpetamise.
(12) Toetuse maksmine lõpetatakse toetuse maksmise lõpetamist tingivate asjaolude ilmnemise kuule järgneva kuu esimesest kuupäevast.
§ 32. Finantseerimine ja lepinguline vahekord
(1) Sotsiaalteenuseid ja –toetusi finantseeritakse linna eelarves eraldatud sotsiaalkaitse vahenditest ning sotsiaalhoolekande seaduse § 156 lõike 3 ja Vabariigi Valitsuse 6. veebruari määruse nr 16 „ Riigieelarve seaduses kohaliku omavalitsuse üksustele määratud toetusfondi vahendite jaotamise ja kasutamise tingimused ja kord“ § 4 lõike 2 alusel linna eelarvesse eraldatud sotsiaalteenuste ja –toetuste osutamise toetuse vahenditest.
(2) Keskus võib sõlmida lepinguid sotsiaalteenuseid pakkuvate juriidiliste ja füüsiliste isikutega ja eraldada neile vahendeid sotsiaalteenuste osutamisega seotud kulutuste katteks olemasolevate vahendite piires.
§ 33. Sotsiaalkaitse kulutuste tagasinõudmine
(1) Keskusel on õigus nõuda isikult talle rahalise hüvitisena alusetult makstud rahasumma ja mitterahalise teenuse andmiseks alusetult tehtud kulutused osaliselt või täielikult tagasi:
1) kui isikul puudus õigus hüvitisele, kuna õigust ei olnud tekkinud;
2) kui isikul puudus õigus hüvitisele, kuna õigus oli peatunud või lõppenud;
(2) Mitterahalise toetuse osutatud teenuse eest nõutakse tagasi teenuse tegelik maksumus rahas. Kui tegelikku maksumust ei ole võimalik kindlaks teha, arvutatakse tagasinõutav summa võlaõigusseaduses alusetu rikastumise kohta käivate sätete kohaselt.
(3) Keskus võib tagasinõudest loobuda:
1) kui tagasinõudmisega seotud kulud ületavad hüvitise andmiseks tehtud kulutused;
2) muul seaduses sätestatud juhul.
Kohaliku omavalitsuse üksuse eelarvest rahastatava sotsiaalteenuse, sotsiaaltoetuse, vältimatu sotsiaalabi või muu abi ning toimetulekutoetuse ja vajaduspõhise peretoetuse otsusega mittenõustumise korral on taotlejal õigus esitada haldusmenetluse seaduses sätestatud korras vaie linnavalitsuse kaudu maavanemale.
Järelevalvet sotsiaalteenuste ja –toetuste üle teostavad valitsus ja maavanem.
(1) Kohtla-Järve Linnavolikogu 28.05.2014 määrus nr 32 “Sotsiaaltoetuste määramise ja maksmise kord“ tunnistatakse kehtetuks.
(2) Määrust rakendatakse 1. aprillist 2016. a.
RT IV, 11.12.2018, 25


Meelis Kaldalu I kaebuse läbi vaatamata jätmine – Riigi Teataja
Meelis Kaldalu I kaebuse läbi vaatamata jätmine
RT III, 13.03.2019, 8
Vastu võetud 11.03.2019 nr 84
06.03.2019. a esitas Meelis Kaldalu Vabariigi Valimiskomisjonile kaebuse, milles leidis, et elektroonilise hääletamise korraldus ei vasta Riigikogu valimise seaduses (RKVS) sätestatud üldpõhimõtetele.
M. Kaldalu on seisukohal, et RKVS §-s 484 sätestatud elektroonilise hääletamise regulatsioonist tulenev elektrooniline hääletamine ei ole usaldusväärne. Sellest tulenevalt ei ole M. Kaldalu hinnangul ka nende valimiste tulemused põhimõtteliselt õiguslikult usaldusväärsed.
Ebausaldusväärsus tuleneb M. Kaldalu hinnangul sellest, et Eestis läbiviidaval Riigikogu valimiste elektroonilisel hääletamisel ei saa põhimõtteliselt tuvastada hääletaja tegelikku isikut. Kaebaja hinnangul saab elektrooniliselt tuvastada vaid elektroonilist andmekandjat, kuid tuvastada ei saa selle andmekandja vahetut kasutajat, s. o tegelikku hääletaja füüsilist isikut. M. Kaldalu leiab, et menetluslikult ei ole ühelgi moel kontrollitav ega kontrollitud hääletaja tegelik isik, järelikult ei ole M. Kaldalu hinnangul põhimõtteliselt võimalik tuvastada, kas valija hääletas ise.
M. Kaldalu hinnangul ei vasta seega Riigikogu 2019. a valimiste elektroonilise hääletamise sisuline organisatsioon RKVS-is sätestatud elektroonilise hääletamise üldpõhimõtetele.
M. Kaldalu, saades teada, et avalike allikate andmete alusel andis Riigikogu 2019. a valimistel oma hääle elektrooniliselt tema hinnangul 247 232 objektiivselt õiguslikult tuvastamata valijat, jõudis järeldusele, et seaduserikkumine mõjutab oluliselt ja väga suures ulatuses hääletamistulemusi.
Lähtudes eeltoodust ja sellest, et M. Kaldalu hinnangul on otseselt rikutud kaebaja põhiseaduslikke õigusi, esitas M. Kaldalu käesoleva kaebuse.
Ülaltoodust tulenevalt palub M. Kaldalu kaebus rahuldada ja juhindudes Riigikogu valimise seaduse § 73 lg-s 1 sätestatust, tunnistada seadusvastaseks ja kehtetuks 2019. a Riigikogu valimiste elektroonilise hääletamise tulemused tervikuna riigis. Lisaks palub M. Kaldalu, juhindudes RKVS § 73 lg-s 2 sätestatust, ning arvestades elektrooniliselt antud häälte suurt osakaalu, kutsuda elektrooniliselt hääletanud valijad uuesti hääletama valmispäeval või korraldada riigis kordushääletamine.
1. RKVS § 69 kohaselt on kaebus selle seaduse tähenduses Vabariigi Valimiskomisjonile esitatav nõuetekohaselt vormistatud taotlus tunnistada seadusvastaseks valimiste korraldaja toiming ja sama seaduse §-s 721 sätestatud korras Riigikohtule esitatav kaebus Vabariigi Valimiskomisjoni otsuse või toimingu peale. RKVS § 70 kohaselt on kaebuse esitamise õigus üksikisikul, kandidaadil ja erakonnal, kes leiab, et tema õigusi on vaidlustatava toiminguga rikutud.
2. Vabariigi Valimiskomisjoni hinnangul ei vasta esitatud kaebus RKVS-is kaebusele esitatavatele nõuetele. M. Kaldalu ei näita, millist konkreetset toimingut ta vaidlustab ning kuidas see tema subjektiivseid õigusi rikub. M. Kaldalu esitab üldist laadi kahtlustusi elektroonilise hääletamise organisatsiooni RKVS-ile vastavuse kohta, mis ei taga tema hinnangul tegeliku valija tuvastamist.
3. RKVS § 70 järgi saab isik kaitsta valimisasjades oma subjektiivseid õigusi. Käesoleval juhul ei ole M. Kaldalu näidanud, et tema subjektiivseid õigusi on rikutud. Valimiskaebust ei ole võimalik esitada avalikes huvides oma üldist laadi kahtlustuste kontrollimiseks.
4. Seega ei vasta kaebus RKVS § 70 nõuetele ja Vabariigi Valimiskomisjonil on RKVS § 71 lg 3 kohaselt õigus jätta see läbi vaatamata.
Arvestades ülaltoodut ja tulenevalt RKVS § 71 lõikest 3 Vabariigi Valimiskomisjon otsustab:


text:
Kastre valla koolieelsetesse lasteasutustesse laste vastuvõtmise ja väljaarvamise kord – Riigi Teataja
Kastre valla koolieelsetesse lasteasutustesse laste vastuvõtmise ja väljaarvamise kord
Kastre valla koolieelsetesse lasteasutustesse laste vastuvõtmise ja väljaarvamise kord - sisukord
§ 2 Rühmade komplekteerimine lasteasutustes
§ 3 Koha taotlemine lasteasutusse
§ 4 Lapse vastuvõtmine lasteasutusse
§ 6 Üleminek e-keskkonnale ARNO
RT IV, 10.08.2018, 1
Vastu võetud 19.06.2018 nr 42
(1) Käesolev Kastre valla koolieelsetesse lasteasutustesse (edaspidi lasteasutus) laste vastuvõtmise ja sealt väljaarvamise kord (edaspidi kord) reguleerib Kastre valla hallatavatesse lasteasutustesse lapse vastuvõttu ja sealt väljaarvamist.
(2) Lasteasutus avalikustab koolieelsesse lasteasutustesse vastuvõtmise ja väljaarvamise korra oma kodulehel.
(3) Lapsevanemal, eestkostjal või hooldajal (edaspidi lapsevanem) on õigus saada lasteasutusest informatsiooni vabade kohtade olemasolust, lasteaia osas vanema poolt kaetava rahalise osa suuruse ja selle kehtestamise korra kohta.
(4) Lapsevanemal on õigus soovi korral direktoriga kokkulepitud ajal tutvuda lasteasutusega.
§ 2. Rühmade komplekteerimine lasteasutustes
(1) Lasteasutuse direktor moodustab vastavalt vajadusele ja võimalustele sõime-,lasteaia- või liitrühmad ning kannab andmed e-keskkonda ARNO.
(2) Lasteasutuse rühmade komplekteerimise periood on 01. märts kuni 31.mai. Vabade kohtade olemasolul võetakse lapsi lasteasutusse kogu õppeaasta jooksul.
(3) Rühmade komplekteerimisel uueks õppeaastaks arvestatakse taotluste esitamise aega, lapse vanust uue õppeaasta 30. septembri seisuga.
(4) Direktor kinnitab rühmade nimekirjad 1. septembriks.
§ 3. Koha taotlemine lasteasutusse
(1) Lasteasutusse võetakse vastu Kastre valla elukohajärgses teeninduspiirkonnas alaliselt elavaid pooleteise- kuni seitsmeaastaseid lapsi, kui lapse ja vähemalt ühe tema vanema elukoht on Eesti Rahvastikuregistri (edaspidi rahvastikuregister) andmetel Kastre vald. Väljastpoolt elukohajärgset teeninduspiirkonda ja väljaspoolt Kastre valda võetakse lasteasutusse lapsi vastu vabade kohtade olemasolul.
(2) Lapsele lasteasutuses koha taotlemiseks esitab lapsevanem taotluse e-keskkonnas ARNO või Kastre valla kodulehel avalikustatud vormil.
(3) Vaba koha puudumisel jääb laps kohataotlejana järjekorda.
(4) Kohataotlejate järjekorda peetakse e-keskkonnas ARNO.
§ 4. Lapse vastuvõtmine lasteasutusse
(1) Koha saamise võimalusest antakse lapsevanemale teada e-keskkonnas ARNO või telefoni teel.
(2) Vanem on kohustustatud pärast teate kättesaamist 7 päeva jooksul lasteasutust teavitama, oma soovist pakutud kohta kasutada või koha kasutamisest loobuda.
(3) Kui lapsevanem 7 päeva jooksul teatele ei vasta, võtab lasteasutus temaga ühendust telefoni teel ja teavitab lapsevanemat koha saamise võimalusest.
(4) Teatamata jätmisel loeb direktor koha vabaks ning selle saab järjekorras olev järgmine laps.
(5) Lasteasutus kinnitab lapse koha kasutamise sisestades lapse koha kasutamise algusaja e-keskkonda ARNO. Lapsevanem näeb e-keskkonnas ARNO koha kasutamise algusaega.
(6) Lapse koha kasutamise kinnitamisega loetakse laps lasteasutusse vastuvõetuks.
(7) Lasteasutuse direktor sõlmib lapsevanemaga lasteasutuse koha kasutamise lepingu.
(8) Juhul kui ajutiselt on vajadus lasteasutuse koha järele suurem kui olemasolevate lasteasutuste üldkohtade arv, võib direktor luua tingimuste olemasolul soovijatele võimaluse saada lasteasutuses osaajaline koht. Osaajaliste laste arv ühes rühmas on kuni 2 last. Osaajalise koha eest tasub lapsevanem toidukulu vastavalt toidukordade arvule ning osalustasu täies mahus.
(9) Lapsevanem võib taotleda lasteasutuselt koha kasutamise alguspäeva edasilükkamist. Lasteasutuse direktor hindab taotluse põhjendatust ja otsustab, kas ta lükkab koha kasutamise alguspäeva edasi või mitte. Kui direktor koha kasutamise alguspäeva edasilükkamise sooviavaldusele keelduva vastuse vormistab, liigub laps kohataotlejana järjekorda esimesele kohale.
(10) Lapsevanemat, kes soovib koha kasutamist edasi lükata ei vabastata kohatasust, kuna vaba kohta pole võimalik ka ajutiselt kasutada.
(11) Kui lapsevanem soovib kohta lasteasutusse varem, kui eelnevalt taotluses märgitud, teavitab ta oma soovist lasteasutuse direktorit. Direktor rahuldab sooviavalduse vaba koha olemasolul.
(12) Pärast lapse lasteasutusse vastuvõtmist ja enne koha kasutamise alguspäeva on lapsevanemal võimalik igal ajal loobuda kohast lasteasutuses, teatades sellest e-keskkonna ARNO kaudu või e-kirja teel lasteasutusele.
(13) Üldjuhul saab laps kohta kasutada lasteasutuse direktoriga kokku lepitud ajast kuni kooliminekule eelneva õppeaasta 15.juunini. Kokkuleppel lasteasutuse direktoriga saab põhjendatud juhul kasutada kohta kuni 31. augustini.
(1) Laps arvatakse lasteasutuse nimekirjast välja direktori käskkirja alusel järgmistel juhtudel:
1) lasteaia lõpetamisel;
2) lapsevanema teate alusel e-keskkonnas ARNO või kirjaliku teate alusel lasteasutuse direktorile;
3) lapsevanema poolt ühes kuus makstav osalustasu ja toiduraha pole laekunud kahe kuu jooksul pärast maksetähtaja möödumist. Võlgnevus nõutakse sisse seaduses ettenähtud korras.
(2) Võlgnevuse korral lapse lasteasutusest väljaarvamisest teavitab direktor lapsevanemat kirjalikult vähemalt kaks nädalat ette.
§ 6. Üleminek e-keskkonnale ARNO
(1) Hiljemalt 1. septembrist 2018. a jagatakse lasteasutuste vabad kohad ainult e-keskkonna ARNO andmebaasis salvestatud taotluste vahel.
(2) Varem esitatud taotlused kannab lasteasutus e-keskkonda ARNO. Samal kuupäeval esitatud taotlused loeti ühel ajal saabunuks ning lähtuti taotluste järjekorrast ARNOs.
(1) Tunnistada kehtetuks Haaslava Vallavolikogu 29.11.2010 määrus nr 4 “Laste ja õpilaste Sillaotsa Kooli vastuvõtmise tingimused ja kord ning koolist väljaarvamise kord”.
(2) Tunnistada kehtetuks Mäksa Vallavolikogu 10.01.2011 määrus nr 3 „Melliste Algkooli õpilaste vastuvõtmise ja väljaarvamise korra kinnitamine“.

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 6
§ 2
§ 3
§ 4
§ 6


Ametnike värbamise ja valiku korra kehtestamine – Riigi Teataja
Ametnike värbamise ja valiku korra kehtestamine
Ametnike värbamise ja valiku korra kehtestamine - sisukord
§ 2 Konkursikomisjon ja selle töökord
§ 5 Konkursi luhtunuks tunnistamine
§ 6 Konkursi tulemustest teavitamine ja ametisse nimetamine
RT IV, 17.11.2017, 34
(1) Määrusega kehtestatakse Saarde Vallavalitsuse kui ametiasutuse (edaspidi ametiasutus) ametnike värbamise ja valiku kord, mis reguleerib ametiasutuse koosseisuliste ametnike värbamise ja valiku põhimõtteid vaba ametikoha täitmiseks avaliku konkursi kaudu.
§ 2. Konkursikomisjon ja selle töökord
(1) Ametikoha vabanemisel moodustab vallavanem oma käskkirjaga konkursi läbiviimiseks vähemalt kolmeliikmelise ajutise konkursikomisjoni (edaspidi komisjon), määrates komisjoni esimehe.
(2) Komisjoni volitused algavad selle moodustamisele järgnevast tööpäevast ning lõpevad konkursi tulemuste kinnitamisega või konkursi luhtunuks tunnistamisega.
(3) Komisjon määrab konkursil osalemiseks esitatavad dokumendid ja nende esitamise tähtaja ja konkursi kontaktisiku.
(4) Konkursikomisjoni töövormiks on kinnine koosolek, mis protokollitakse.
(5) Komisjon on otsustusvõimeline, kui koosolekust võtab osa vähemalt pool komisjoni koosseisust, nende hulgas komisjoni esimees. Komisjoni otsused võetakse vastu poolthäälte enamusega.
(6) Kõik värbamisel ja valikul osalenud isikud on kohustatud lähtuma isikuandmete kaitse seadusest ning hoidma selle käigus kandidaadi kohta kogutud teavet.
(1) Avaliku konkursi kuulutus avaldatakse Saarde valla ametlikul veebilehel ( http://saarde.kovtp.ee ) ja ametikoha täitmiseks avaliku teenistuse kesksel veebilehel. Konkursikuulutuse võib täiendavalt avaldada ka teistes ajakirjandusväljaannetes ja personaliotsingufirmade internetiportaalides.
(2) Sisekonkursi kuulutus saadetakse kõigile ametiasutuse ametnikele, e-posti aadressidele.
(3) Konkursikomisjon koostab kuulutuse, milles märgitakse:
2) ametikoha nimetus ja asukoht;
3) teenistusülesannete lühikirjeldus;
5) konkursil osalemiseks esitatavad dokumendid ja nende esitamise tähtaeg (vähemalt 14 kalendripäeva avaliku teenistuse kesksel veebilehel konkursikuulutuse avaldamise päevast arvates);
6) ametikohale asumise kuupäev;
7) kontaktisiku kontaktandmed
(4) Avalik konkurss loetakse väljakuulutatuks konkursiteate avaldamise kuupäevast, sisekonkurss konkursiteate ametiasutuse ametnikele e-postile saatmisest.
(1) Konkursil saavad osaleda kandidaadid, kes vastavad kuulutuses esitatud nõuetele ja kelle esitatud dokumendid on laekunud kuulutuses märgitud tähtajaks elektrooniliselt ja digiallkirjastatult või paberkandjal.
(2) Komisjon kontrollib kandidaatide vastavust ametikohale ja kuulutuses esitatud nõuetele. Kandidaadid, kes ei vasta nõuetele, jäetakse edasisest valikust kõrvale ja neile saadetakse vastavasisuline teade CV-s märgitud kontaktidele.
(3) Pärast dokumentide konkursile esitamise tähtaja lõppemist kutsub komisjoni esimees viie tööpäeva jooksul kokku komisjoni.
(4) Komisjon hindab kandidaate vähemalt kahes voorus: dokumendivoorus ja sellele järgnevas vestlusvoorus.
(5) Hindamisel analüüsitakse dokumentides esitatud teabe alusel kandidaadi vastavust ametikoha nõuetele ja selgitatakse välja kandidaadi teadmised, kogemused, oskused ja motivatsioon.
(6) Dokumendivoorus valib komisjon teenistusülesannete täitmiseks vajalikele nõuetele paremini vastavad kandidaadid ja koostab paremusjärjestuse, mis fikseeritakse komisjoni koosoleku protokollis. Paremusjärjestuse alusel valib komisjon kandidaadi(d) vestlusvooru, kus kandidaadil on võimalik anda täiendavaid selgitusi dokumentides esitatud teabe kohta.
(7) Konkursi lõppedes esitab komisjon vallavanemale ühe isiku kandidaadi ametikohale nimetamiseks.
(8) Kui komisjoni hinnangul ametikoha nõuetele vastavat kandidaati konkursi korras ei leitud, loobutakse avaliku teenistuse seaduse § 19 lõikes 1 sätestatud juhul kandidaadi esitamisest.
(9) Kandidaadil on õigus saada teavet konkursikuulutuses märgitud kontaktisikult selgitusi ja põhjendusi värbamise ja valiku tegemise, konkursiga seotud asjaolude ning teda puudutavate otsuste kohta.
(10) Vallavanem võib 150 kalendripäeva jooksul ilma uut konkurssi välja kuulutamata teha teenistusse asumise ettepaneku konkursil paremuselt järgmisele kandidaadile, kui konkursi võitnud isik loobub teenistusse asumisest, ilmnevad seaduses sätestatud asjaolud, mis välistavad isiku teenistusse võtmise või ametnik vabastatakse teenistusest katseaja jooksul.
§ 5. Konkursi luhtunuks tunnistamine
(1) Konkurss tunnistatakse luhtunuks, kui:
2) ametiasutuse juht loobus ametikohale asumise ettepaneku tegemisest põhjusel, et ühegi kandidaadi haridus, töökogemus, teadmised ja oskused ei vastanud teenistusülesannete täitmiseks kehtestatud nõuetele määral, mis võimaldaks tal täita teenistusülesandeid parimal võimalikul viisil.
(2) Konkursi luhtumise otsustamine toimub vastavalt avaliku teenistuse seaduses sätestatule.
§ 6. Konkursi tulemustest teavitamine ja ametisse nimetamine
(1) Konkursi lõpptulemusest teavitatakse kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis konkursi võitnud isikut ja valituks mitteosutunud kandidaate otsuse tegemise päevale järgneva 14 kalendripäeva jooksul.
(2) Pärast valiku tegemist nimetab vallavanem ametniku ametisse kooskõlas ametiasutuse palgajuhendiga.


3-2-1-104-15 Riigikohus 20.10.2015
PärS § 176 2
TMS § 129 lg 2
TMS § 54 lg 3
PärS § 147
Kaaspärijale pärandvara ühisuse mõttelise osa kuulumisest ei tulene, et kaaspärijale kuulub ka vastav mõtteline osa pärandvara hulka kuuluvatest üksikutest esemetest, mille käsutamist saab TMS-i alusel piirata. TMS ei võimalda kinnisasjade käsutuskeeldu kinnistusraamatusse kanda, kui võlgnik ei ole ainuomanik ega kaasomanik, kellele kuuluks kindlaks määratud mõtteline osa kinnisasjadest. Kaaspärijate õigusi reguleerivate sätetega oleks vastuolus, kui pärandvara hulka kuuluvatele üksikutele esemetele saaks sissenõuet pöörata samal viisil nagu kaasomaniku mõttelisele osale. (p 9)
Täitemenetluse raames kinnistusraamatusse märgete tegemise võimalused on TMS-is sõnaselgelt sätestatud. Kinnistusraamatusse ei ole võimalik kanda keelumärkeid, mille sissekandmist ei ole seaduses ette nähtud. (p 10)
Kaaspärijale kuuluva mõttelise osa puhul on tegemist varalise õigusega TMS § 110 jj tähenduses. (p 13)
Kehtiva õiguse järgi puudub võimalus TMS § 54 lg 3 ja § 129 lg 2 järgi muuta nähtavaks pärandvara ühisuse mõttelise osa arestimine. (p 11)
Kaaspärija mõttelisele osale sissenõuet pöörates on kohtutäituril võimalik TMS § 111 alusel arestida võlgnikust kaaspärija nõue teiste kaaspärijate vastu pärandvara jagamiseks. Sellisel juhul on võlgniku suhtes kohustatud kolmandateks isikuteks teised kaaspärijad. Nõue on arestitud, kui arestimisakt on kõigile kaaspärijatele kätte toimetatud (TMS § 114 lg 4). Pärandvara jagamise nõude arestimise puhul on sissenõudjal TMS § 118 lg 1 järgi muuhulgas õigus esitada hagi teiste kaaspärijate vastu. Pärandvara jagamise hagi tagamiseks on hagejal õigus taotleda hagi tagamise korras keelumärke kandmist kinnistusraamatusse omandi käsutamise keelamiseks või eelmärke sissekandmist, mis tagaks ühisvara jagamise nõuet, st et kinnistusraamatu seisu vaidluse kestel ei muudetaks (ühisvara jagamise nõude kohta vt Riigikohtu üldkogu 27. novembri 2012. a määrus asjas nr 3-3-1-15-12, p 45). Pärast pärandvara jagamist on võimalik sissenõue pöörata juba pärandvara jagamisel võlgnikule määratud esemetele, mh võlgniku kui kinnisasja kaasomaniku mõttelisele osale, kui pärandvara jagamisel jääb mõni kinnisasi kaasomandisse. (p 14)
Kaasomandi sätete kohaldamine pärandvara ühisusele ja kaaspärijate vahelistele suhetele ei või minna vastuollu kaaspärija õiguste ja kohustuste kohta sätestatuga. (p 9)


text:
Seadusandja ei ole pidanud vajalikuks kaasata prokuratuuri varalise karistuse asendamise taotluse lahendamise menetlusse, mistõttu ei ole prokuratuur selles menetluses kohtumenetluse pool. (p 14) Rahalise ning varalise karistuse täitmisele pööramisel ja sundtäitmisel esindab riiki Riigi Tugiteenuste Keskus (RTK). Arvestades KrMS § 417, § 432 ja TMS § 206 lg 2 sätteid, tuleb asuda seisukohale, et varalise karistuse asendamise menetluses on kohtumenetluse pooleks sissenõudja, kes tegutseb RTK kaudu, mitte prokuratuur. (p-d 15-17)
3-1-1-118-09 Riigikohus 07.06.2010
Alates 1. juulist 2009 kehtima hakanud LS § 20 lg 3 ja § 20 lg 31 järgi on alkoholijoobe olemasolu seotud konkreetse numbrilise näiduga. Just lähtuvalt sellest, et alkoholijoove eeldab vältimatult teatud kindlat alkoholikontsentratsiooni veres, ei ole võimalik lugeda isikut alkoholijoobes olevaks ilma, et tema kehas olev alkoholi hulk oleks kindlaks tehtud (vt RKKKo nr 3-1-1-112-09).
KarS § 82 lg 1 p 2 sätestab, et otsust ei asuta täitma, kui otsuse jõustumisest teise astme kuriteo asjas on möödunud kolm aastat. Nimetatud paragrahv sätestab otsuse täideviimise aegumise, mille sisuks on karistatava teo ja selle eest mõistetud karistuse sideme katkemine. Otsuse täitmine KarS § 82 mõttes hõlmab lahendi jõustumisele järgnevat menetlust, mis koosneb süüdimõistva kohtuotsuse täitmisele pööramisest ja sellele järgnevast otsuse resolutiivosas määratu reaalsest täideviimisest, vangistuse puhul süüdimõistetu paigutamisest kinnipidamiskohta. Seadus näeb ette, et nimetatud aegumistähtaeg hakkab kuriteo puhul kulgema süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisest. Seejuures ei tee KarS § 82 lg 1 vahet sellel, kas isikut karistatakse reaalse või tingimisi karistusega. (Vt RKKKm nr 3-1-1-20-08). KarS § 82 lg 2 sätestab kohtuotsuse täitmise aegumise peatumise alused. Nimetatud lõike punkt 2 näeb ette kohtuotsuse täitmise aegumise peatumise reeglid tingimisi mõistetud karistuse korral. Nii sätestabki KarS § 82 lg 2 p 2, et kohtuotsuse täitmise aegumine peatub KarS §-s 73 või §-s 74 sätestatu alusel määratud katseajaks. Osutatust tuleneb otsesõnu, et KarS § 82 lg-s 1 sätestatud otsuse täitmise aegumistähtajad kulgevad iseseisvalt ka nende otsuste puhul, millega süüdlane on karistuse kandmisest KarS § 73 või § 74 alusel tingimuslikult vabastatud. KarS § 73 või § 74 sätteid ettenägeva otsuse täitmisest KarS § 82 mõttes on põhjust rääkida vaid siis, kui isik rikub selle otsusega määratud katseaja tingimusi. Katseaja raskeim rikkumine on uue kuriteo toimepanemine, kuid see asjaolu ei väära katseaega ettenägeva otsuse täitmise aegumistähtaja kulgu, sest seadus ei näe ette otsuse täitmise aegumise katkemist. Ka KarS § 73 ja § 74 alusel tingimisi kohaldamata jäetud karistuse reaalseks täitmiseks, st karistuse hilisemaks liitmiseks on ette nähtud kindlad ajalised piirid, mis on sätestatud KarS §-s 82. KarS § 82 lg 2 p-s 2 märgitud peatumisaluse esinemise korral, tuleb kohtuotsuste kogumisse kuuluva eelmise kohtuotsusega mõistetud kandmata karistuse täitmise aegumistähtaega hakata lugema peatumisaluse äralangemisest, s.o katseaja lõppemisest. Liitkaristuse hilisema mõistmise puhul eelmise otsuse täitmise aegumine lõpeb uue kuriteo osas tehtud süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisel.
Vastavalt KrMS § 362 lg-le 5 ei või Riigikohus tuvastada faktilisi asjaolusid, kuid saab anda hinnangu sellele, kas kohtud järgisid kriminaalasja lahendamisel kriminaalmenetluse seadustikus sätestatud tõendite hindamise üldpõhimõtteid ja kohtuotsuse põhistamise nõuet (vt nt RKKKo nr 3-1-1-15-10, p 7). Kolleegium on varasemas praktikas selgitanud, et kohtuotsuse põhistatus tähendab seda, et kohtu siseveendumuse kujunemine peab olema kohtuotsuse lugejale jälgitav. Sisuliselt tähendab see, et kohtuotsuses tuleb ära näidata, millised asjaolud kohus tõendatuks luges ning millistele konkreetsetele tõenditele ja miks kohus seejuures tugines (vt ka RKKKo nr 3-1-1-21-10, p 8).
Euroopa Inimõiguste Kohus on oma lahendis Zimmermann ja Steiner versus Šveits selgitanud, et menetluse pikkuse mõistlikkust tuleb hinnata iga üksiku kaasuse ja selle asjaolude põhjal. Kooskõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikaga on Riigikohus selgitanud, et kriminaalasja menetlemise mõistliku aja piirid sõltuvad menetletava kuriteo raskusest, kriminaalasja keerukusest ja mahukusest, aga ka muudest konkreetsetest asjaoludest ning sealhulgas ka menetluse senisest käigust (vt RKKKo nr 3-1-1-28-08).
3-2-1-45-09 Riigikohus 27.04.2009
KarS § 82 lg 1 p 3
TsMS § 477 lg-tes 5 ja 7 sätestatu järgi on kohtul kohustus kontrollida kohtutäituri tegevuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel, kas esinevad TMS §-s 55 sätestatud arestimise tühisuse alused, sh seda, kas võlgnikule on täitmisteade kätte toimetatud, ka juhul, kui avaldaja ei ole sellele sõnaselgelt tuginenud.
KarS § 82 lg 1 p 3 kohaselt ei asuta täitma väärteo kohta tehtud otsust, mille jõustumisest on möödunud kaheksateist kuud. VTMS § 203 lg 5 ja TMS § 202 lg 1 järgi tuleb aegunuks lugeda ka sellise väärteootsuse täitmine, mida on täitma asutud KarS § 82 lg 1 p-s 3 nimetatud tähtaja jooksul, kuid mida pole selle tähtaja möödumisel veel lõpuni täidetud. Erandina võib väärteootsust täita pärast KarS § 82 lg 1 p-s 3 nimetatud tähtaega juhul, kui väärteokaristusena mõistetud rahatrahvi täitmine on VTMS § 209 lg 2 järgi edasi lükatud.
TMS § 25 lg-st 1 tulenevalt ei piisa täitedokumendi vabatahtlikuks täitmiseks kohtutäituri ja võlgniku kokkuleppest. Juhul kui vabatahtliku täitmise tähtaeg on sissenõudja nõusolekul pikem kui 30 päeva, ei ole kohtutäituril õigust pöörata sissenõuet võlgniku varale enne vabatahtlikuks täitmiseks antud tähtaja möödumist.
TMS § 46 lg 1 p 8 ega lg 2 p-d 1 ja 4 ei kohusta kohtutäiturit täitemenetlust peatama. Täitemenetluse peatamise õigus on TMS § 45 järgi ka kohtul, kuid peatamise eelduseks on sellisel juhul võlgniku avaldus.
Hagiavalduse menetlusse võtmise otsustamisel tuleb maakohtul kontrollida, kas esitatud avaldus vastab nõuetele. Kui avaldus ei vasta vorminõuetele või on esitatud muude kõrvaldatavate puudustega, peab maakohus määrama tähtaja puuduse kõrvaldamiseks, jättes avalduse seniks käiguta. Kui puudusi ei kõrvaldata kohtu määratud tähtpäevaks, jätab maakohus avalduse menetlusse võtmata ja tagastab selle avalduse esitajale (TsMS § 340^1 lg 1).
TsMS § 477 lg-tes 5 ja 7 ning TsMS § 5 lg-s 3 väljendub hagita menetlusele iseloomulik uurimispõhimõte, mille eesmärgiks on tagada, et asja lahendamiseks olulised asjaolud ei jääks välja selgitamata ainuüksi selle tõttu, et menetlusosaline ei osanud ette näha vajadust esitada lisatõendeid.
3-1-1-51-08 Riigikohus 02.10.2008
Juhul, kui väärteootsusega mõistetud karistuse täitmist alustatakse KarS § 82 lg 1 p-s 3 sätestatud tähtaja kestel, kuid seda ei jõuta tähtaja möödumise tõttu lõpuni täita, tuleb isiku karistatust arvestada KarRegS § 25 lg 1 p-s 1 kehtestatud tähtaega arvestades. Sellisel juhul tuleb karistuse täitmise ajana käsitada kuupäeva, mil möödus kaheksateist kuud väärteo kohta tehtud otsuse jõustumisest ning isiku karistusandmed kuuluvad karistusregistrist kustutamisele ja arhiivi kandmisele ühe aasta möödumisel nimetatud kuupäevast.
VTMS § 203 lg 5 kohaselt ei pöörata lahendit täitmisele ega täideta, kui on möödunud KarS § 82 lg 1 p-s 3 sätestatud tähtaeg ja kohtuvälise menetleja otsuse või kohtuotsuse täitmisele pööramist ei ole edasi lükatud. TMS § 202 lg 1 kohaselt lõpetatakse täitemenetlus väärteoasjas tehtud kohtuvälise menetleja otsuse või kohtuotsuse alusel määratud rahatrahvi sissenõudes täitmise aegumise tõttu, kui rahatrahv ei olnud sisse nõutud karistusseadustiku §-s 82 sätestatud tähtaja jooksul (sama sätestas ka 1. jaanuarist 2006 kehtetuks tunnistatud vana TMS-i § 804). Eeltoodud sätetest nähtub üheselt, et väärteokaristuse täitmise aegumise tähtaeg ei hõlma mitte üksnes otsuse täitmisele asumist, vaid täitmise protsessi tervikuna. Teisisõnu tuleb VTMS § 203 lg 5 ja TMS § 202 lg 1 valguses aegunuks lugeda ka sellise väärteootsuse täitmine, mida on täitma asutud KarS § 82 lg 1 p-s 3 nimetatud tähtaja raames, kuid mida pole selle tähtaja möödumisel veel lõpuni täidetud. Seadusandja on KarS § 82 lg 1 p-s 3 sidunud väärteoasjas tehtud karistusotsuse täitmise aegumise otsuse täitmisele asumisega. KarS § 82 lg 1 ei pea aga silmas olukorda, kus karistust on küll tähtaja kestel täitma asutud, kuid pole jõutud enne selle möödumist lõpuni täita. Seega ei oma juba alustatud täitmise sisuline edukus KarS § 82 lg 1 p 3 kontekstis õiguslikku tähendust. Seetõttu tuleb ka selline otsus, mida on nimetatud tähtaja jooksul täitma asutud, kuid mida pole selle tähtaja möödumiseks veel jõutud lõpuni täita, lugeda täidetuks.
3-1-1-20-08 Riigikohus 16.05.2008
Aegumise küsimuse lahendamisel tuleb kohaldada süüdistatava suhtes leebeimat seadust KarS § 5 lg 2 mõttes (vt RKKKo nr 3-1-1-114-02). KrK § 54 lg 2 3. lauses sätestatu all tuleb mõista kohtuotsuse tegelikku täitmist, s.t süüdimõistetu ilmumist või toimetamist vanglasse karistust kandma. Vastupidine tõlgendus muudaks KrK § 54 lg 1 sisutühjaks, sest ei saa loogiliselt põhjendada, miks kohus pidi üldjuhul saatma kohtuotsuse ärakirja kohtulahendit täitvale asutusele (kohtuotsuse täitmisele pöörama) kolme aasta jooksul, kuid kui süüdimõistetu asus end varjama, pikenes kohtuotsuse ärakirja saatmise tähtaeg kümne aastani. Teiseks saab karistusest kõrvale hoiduda vaid pärast seda, kui kohtuotsus on täitmisele pööratud, sest just täitmisele pööramisega seondub isiku kohustus asuda karistuse kandmisele. Eeltoodut kinnitab ka asjaolu, et vastavalt KrMK §-le 333 võis kohus kohtuotsuse täitmisele pööramise edasi lükata ning sel juhul süüdimõistetu suhtes karistust koheselt täide ei viidud. Kohtuotsuse täitmine KarS § 82 mõttes hõlmab lahendi jõustumisele järgnevat menetlust, mis samuti koosneb süüdimõistva kohtuotsuse täitmisele pööramisest ja sellele järgnevast otsuse resolutiivosas määratu reaalsest täideviimisest, vangistuse puhul süüdimõistetu paigutamisest kinnipidamiskohta. Kuid erinevalt KrK regulatsioonist ei sätesta KarS § 82 lg 2 kindlat ajalist piiri, mille ületamisel otsust ei täideta, hoolimata sellest, et aegumise tähtaeg oli peatunud. Seega kogu ajavahemik, mil isik hoidub kõrvale kohaldatud karistuse kandmisest, arvatakse KarS § 82 lg-s 1 sätestatud tähtaegadest välja ja kui kohtuotsus oli pööratud täitmisele (saadetud kohtulahendit täitvale asutusele) õigeaegselt, siis sellise isiku osas otsuse täitmine ei aegu.
3-3-1-5-04 Riigikohus 16.02.2004
VTMS § 203 lg 5
Tulenevalt TMS §-st 80^4 tuli VTMS § 203 lg 5 ja KarS § 82 lg 1 p 3 jõustumisel lõpetada täitemenetlus haldusõiguserikkumise asjas tehtud otsuse alusel määratud rahatrahvi sissenõudes täitmise aegumise tõttu, kui rahatrahvi ei olnud Karistusseadustikus sätestatud tähtaja jooksul sisse nõutud. Trahviotsuse täitmisel pärast selle tähtaja möödumist on kohtutäitur õigusvastase käitumisega tekitanud isikule kahju. Vastavalt KarS § 82 lg 2 p-le 1 peatub otsuse täitmise aegumine ajaks, mil isik hoidub kõrvale talle kohaldatud karistuse kandmisest või tasumisest. Täitmisest kõrvalehoidumine ei saa seisneda üksnes kohtu- või kohtuvälise menetleja otsuse vabatahtlikus mittetäitmises, vaid selle all tuleb mõista süüdlase aktiivset tegevust, mis teeb võimatuks kohtutäituril Täitemenetluse seadustikus sätestatud meetmeid kasutuses otsust täita. KarS § 82 lg 1 p 3 kohaselt ei asuta otsust täitma, kui väärteo kohta tehtud otsuse jõustumisest on möödunud üks aasta. Karistusotsuse täitmise aegumise regulatsioon teenib eesmärki, et otsuse täitmine ei toimuks ebamõistlikult pika aja pärast ja isik oleks kaitstud olukorras, kus täitur kui avaliku võimu esindaja ei suuda seaduses sätestatud tähtaja jooksul korraldada kohtu- või kohtuvälise menetleja otsuse täitmist. Olukorras, kus seadusandja selliseid tähtaegu kehtestanud ei ole, peab täitmine toimuma mõistliku aja jooksul.

matches:
§ 417
§ 432
§ 206
Riigikohus
§ 20
§ 20
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
§ 73
§ 74
§ 73
§ 74
§ 82
§ 73
§ 74
§ 82
§ 362
Riigikohus
kohus
kohus
Kohus
Riigikohus
Riigikohus
§ 82
§ 477
§ 82
§ 203
§ 202
§ 82
§ 82
§ 209
§ 25
§ 46
§ 45
§ 340
§ 477
§ 5
Riigikohus
§ 82
§ 25
§ 203
§ 82
§ 202
§ 804
§ 203
§ 202
§ 82
§ 82
§ 82
§ 82
Riigikohus
§ 5
§ 54
§ 54
kohus
kohus
§ 82
§ 82
§ 82
Riigikohus
§ 203
§ 203
§ 82
§ 82
§ 82


Justiitsministri määruste muutmine seoses e-toimiku menetlemise infosüsteemile üleminekuga tsiviil- ja halduskohtumenetluses – Riigi Teataja
Justiitsministri määruste muutmine seoses e-toimiku menetlemise infosüsteemile üleminekuga tsiviil- ja halduskohtumenetluses
RTL 2010, 3, 43
Vastu võetud 08.01.2010 nr 2
Määrus kehtestatakse «Kohtute seaduse» § 34 lõike 1 ja § 42 lõike 1 kolmanda lause ning «Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 601 lõike 5, § 61, § 336 lõigete 3 ja 6, § 458 lõike 4 ja § 484 lõike 3 teise lause alusel.
§ 1. Justiitsministri 22. detsembri 2005. a määruses nr 57 «Maa-, haldus- ja ringkonnakohtu kantselei kodukord» (RTL 2005, 124, 1973; 2009, 57, 824) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse preambulis asendatakse sõnad ««Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 61 ja § 344 lõike 6» sõnadega ««Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 61, § 344 lõike 6 ja § 458 lõike 4»;
2) määruses asendatakse sõna «indeks» läbivalt sõnaga «viit» vastavas käändes;
3) paragrahvi 55 lõiget 1 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
«Kohtusse saabunud ja välja saadetud menetlusdokumente ei registreerita dokumendiregistris juhul, kui menetlusosalisele on tagatud juurdepääs menetlusdokumentidele veebilehe või infosüsteemi kaudu.»;
4) paragrahvi 55 lõiget 2 täiendatakse pärast sõnu «4 – väärteoasjad» uuelt realt sõnadega «5 – põhiseaduslikkuse järelevalve asjad.»;
5) paragrahvi 57 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Kohtuasja number koosneb käesoleva määruse § 55 lõikes 2 määratud tähisest («l»), asja saabumise aastaarvu lühendist («aa») ja järjekorranumbrist («nnnn») kujul «l-aa-nnnn».»;
6) paragrahvi 70 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
«(11) Toimiku väljastamisel kinnipidamisasutuses viibivale isikule tutvustatakse toimikut justiitsministri 30. novembri 2000. a määruse nr 72 «Vangla sisekorraeeskiri» § 29 lõikes 3 sätestatud korras. Toimikuga tutvumisel kinnipidamisasutuses märgitakse toimikusse ka vastutava kinnipidamisasutuse ametniku nimi ja allkiri.»;
7) paragrahvi 72 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
«(11) Elektroonilise jõustumismärke väljastamisel märgib kohtu kodukorras selleks ette nähtud isik digitaalallkirjastamise konteineri resolutsiooni jõustumise kuupäeva ja vajalikud märkused käesoleva paragrahvi lõike 4 kohaselt ning rollina oma ametinimetuse.»
§ 2. Justiitsministri 15. veebruari 2006. a määruses nr 5 «Kohtute infosüsteemi põhimäärus» (RTL 2006, 18, 317; 2007, 8, 124) tehakse järgmised muudatused:
«Määrus kehtestatakse «Kohtute seaduse» § 34 lõike 1 alusel ja kooskõlas «Avaliku teabe seaduse» § 435 lõikega 1.»;
«Määrusega asutatakse riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu ametliku nimetusega kohtute infosüsteem (edaspidi ka register).»;
3) paragrahvi 2 punktis 1 asendatakse sõna «andmebaasi» sõnaga «andmekogusse»;
4) paragrahvi 3 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Registrisse kantud andmetel on informatiivne tähendus.
(3) Register on piiratud juurdepääsuga ja registriandmed on ette nähtud ainult ametialaseks kasutamiseks, kui seaduses või käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.»;
5) paragrahvis 4 asendatakse sõna «andmebaasina» sõnadega «andmekoguna, mis on andmevahetuskihi X-tee kaudu liidestatud e-toimiku süsteemiga»;
«(1) Kohtute infosüsteemi vastutav töötleja on Justiitsministeerium.
3) «Kohtute seaduse» § 34 lõikes 4 nimetatud asutused ja isikud.
(3) Kohtute infosüsteemi arendab, hooldab ja majutab Justiitsministeeriumi hallatav riigiasutus Registrite ja Infosüsteemide Keskus.»;
7) paragrahvi 6 lõikes 4 lisatakse pärast sõnu «§ 17 lõikele 1» sõnad «, sealjuures § 5 lõike 2 punktis 3 nimetatud kasutajale võib anda vaid § 17 lõike 1 punktis 2 nimetatud kasutajaliigi.»;
8) paragrahvi 8 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kohtuasja registreerimisel kohtute infosüsteemis moodustatakse kohtuasja number justiitsministri 22. detsembri 2005. a määruse nr 57 «Maa-, haldus- ja ringkonnakohtu kantselei kodukord» § 57 lõikes 1 sätestatud vormis.»;
9) paragrahvis 14 asendatakse sõna «kohtudirektor» sõnadega «kohtu esimees» vastavas käändes;
10) paragrahvi 14 lõikes 2 lisatakse pärast sõna «võtab» sõna «tarvitusele»;
11) paragrahvi 15 pealkirjas asendatakse sõna «Andmebaasi» sõnaga «Registri»;
«(1) Kohtute infosüsteemi sisestatud andmete ja dokumentidega tutvumise ning nende kasutamise õigus on vastutaval ja volitatud töötlejal üksnes seaduses sätestatud ülesannete täitmiseks.»;
13) paragrahvi 15 lõige 2 tunnistatakse kehtetuks;
14) paragrahve 16 ja 17 täiendatakse lõikega 11 järgmises sõnastuses:
«(11) Vaatleja kasutajaliigi määramisel eristatakse kolme alamkasutajaliiki:
3) tsiviil- ja haldusasjade andmete vaatleja.»;
15) paragrahvi 16 lõikes 2 asendatakse sõna «sätestatakse» sõnaga «kirjeldatakse»;
16) paragrahvi 17 lõiget 4 täiendatakse teise lausega järgmises sõnastuses:
«Infosüsteemi halduri õigusi tohib anda üksnes isikule, kes töötab asutuses, mis arendab või hooldab registrit.»;
17) paragrahvi 18 täiendatakse lõigetega 3–5 järgmises sõnastuses:
«(3) Kohtute infosüsteemi kasutamise õiguspärasust kontrollitakse tarkvaraliselt.
(5) Kohtute infosüsteemi turvaklass on K2T2S2 ja turbeaste keskmine (M).»;
18) paragrahvi 19 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«(1) Järelevalvet registri pidamise üle teostavad vastutav töötleja, Andmekaitse Inspektsioon ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium vastavalt oma pädevusele.
(3) Puuduste ilmnemisel on registri vastutav või volitatud töötleja kohustatud vastavalt oma pädevusele likvideerima järelevalvet teostanud isikute ettekirjutustes kajastatud puudused nende määratud tähtaja jooksul.»;
19) paragrahvi 20 tekst muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«Kohtute infosüsteem likvideeritakse seaduses sätestatud korras.»;
20) lisa 3 muudetakse ja sõnastatakse käesoleva määruse lisas esitatud kujul.
§ 3. Justiitsministri 28. detsembri 2005. a määruses nr 59 «Kohtule dokumentide esitamise kord» (RTL 2006, 5, 77; 2009, 99, 1466) tehakse järgmised muudatused:
1) määruse preambulis asendatakse sõnad ««Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 336 lõike 3» sõnadega ««Tsiviilkohtumenetluse seadustiku» § 601 lõike 5 ja § 336 lõigete 3 ja 6»;
2) paragrahvi 6 lõike 1 punkt 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
«3) tuleb esitada lihtteksti- (Text), RTF- (Rich Text Format), PDF- (Portable Document Format) või ODF- (Open Document Format) vormingus;»;
3) paragrahvi 6 lõikes 2 ja § 93 lõikes 3 asendatakse sõna «formaadis» sõnaga «vormingus»;
4) paragrahvi 203 lõige 1 loetakse lõikeks 12 ning paragrahvi täiendatakse lõigetega 1 ja 11 järgmises sõnastuses:
«(1) E-toimiku süsteemi kaudu võib tsiviil- ja halduskohtumenetluses esitada järgmisi menetlusdokumente:
4) Riigikohtule esitatavaid menetlusdokumente.»;
5) paragrahvi 203 lõigetes 2–4 asendatakse sõna «avaldus» sõnaga «menetlusdokument» vastavas käändes;
6) paragrahvi 203 täiendatakse lõigetega 21 ja 22 järgmises sõnastuses:
«(21) E-toimiku süsteemi kaudu esitatud ühe menetlusdokumendi maht võib olla kuni 5 megabaiti. Korraga esitatavate menetlusdokumentide kogumaht ei või ületada 50 megabaiti.
(22) E-toimiku süsteemi kaudu esitatud menetlusdokument peab vastama käesoleva määruse § 6 lõikes 1 sätestatud tingimustele.»;
7) paragrahvi 203 täiendatakse lõikega 5 järgmises sõnastuses:
«(5) E-toimiku süsteemi kaudu menetlusdokumendi esitamisel saab esitaja automaatse vastuvõtukinnituse dokumendi laekumise kohta kohtute infosüsteemi. Automaatne vastuvõtukinnitus ei ole esitatud dokumendi tehnilise ja õigusliku korrektsuse tunnustamise alus.»;
8) paragrahvi 241 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
«(4) 18. jaanuarist kuni 31. maini 2010. aastal võib käesoleva määruse § 203 lõike 11 alusel ja tingimustel menetlusdokumente esitada ainult Tallinna Halduskohtu Tallinna kohtumajale, Pärnu Maakohtu Pärnu kohtumajale ja Tallinna Ringkonnakohtule. Alates 2010. aasta 1. juunist võib käesoleva määruse § 203 lõike 11 alusel ja tingimustel menetlusdokumente esitada kõikidele haldus-, maa- ja ringkonnakohtutele.»;
9) lisa 3 muudetakse ja sõnastatakse käesoleva määruse lisas esitatud kujul;
10) lisa 4 muudetakse ja sõnastatakse käesoleva määruse lisas esitatud kujul.
§ 4. Määrus jõustub 18. jaanuaril 2010. a.
Määruse lisad on avaldatud elektroonilises Riigi Teatajas. Alus: «Riigi Teataja seaduse» § 4 lõige 2 ja riigisekretäri 11.01.2010. a resolutsioon nr 17-1/10-00073.
Justiitsministri 15. veebruari 2006. a määruse nr 5 «Kohtute infosüsteemi põhimäärus»
(muudetud justiitsministri 8. jaanuari 2010. a määrusega nr 2)
TAOTLUS JUURDEPÄÄSUKS KOHTUTE INFOSÜSTEEMI ANDMETELE
Nimi, isikukood, telefoninumber
ja e-postiaadress Ametinimetus Tööülesannete iseloom
Viide õigusakti sättele, millest tuleneb isikuandmete saladuses hoidmise kohustus:
Viide seaduses sätestatud ülesandele, millest tuleneb juurdepääsuõiguse vajadus:
(taotluse esitaja allkiri) (kuupäev)